NOVY ZAKON 

PANA A SPASITELE NASEHO 
JEZISE KRISTA. 



PODLE POSLEDNIHO VYDANI 
KRALICKEHO Z ROKU 1613. 



BRNO 2009. 



PORADEK KNIH NOVEHO ZAKONA. 



Evangelium S. Matouse 3 

Evangelium S. Marka 57 

Evangelium S. Lukase 91 

Evangelium S. Jana 149 

SkutkoveS. Apostolii 192 

Epistola S. Pavla k Rimanum 248 

Prvni epistola S. Pavla k Korintskym 271 

Druha epistola S. Pavla k Korintskym 293 

Epistola S. Pavla k Galatskym 308 

Epistola S. Pavla k Efezskym 316 

Epistola S. Pavla k Filipenskym 324 

Epistola S. Pavla k Kolossenskym 330 

Prvni epistola S. Pavla k Tessalonicenskym 336 

Druha epistola S. Pavla k Tessalonicenskym 341 

Prvni epistola S. Pavla k Timoteovi 344 

Druha epistola S. Pavla k Timoteovi 351 

Epistola S. Pavla k Titovi 356 

Epistola S. Pavla k Filemonovi 359 

Epistola S. Pavla kZidum 361 

Epistola S. Jakuba 378 

Prvni epistola S. Petra 384 

Druha epistola S. Petra 391 

Prvni epistola S. Jana 396 

Druha epistola S. Jana 403 

Tfeti epistola S. Jana 404 

Epistola S. Judy 405 

Zjeveni S. Jana 407 



EVANGELIUM 
PODLE 

(SEPSANI S.) MATOUSE. 



Kapitola 1. 

Pfedkove Krista Pana z strany tela, 18. a 
zpiisob poceti i narozenf jeho. 

Kniha rodu Jezise Krista sy- 
na Davidova, syna Abra- 
hamova. 

2 Abraham zplodil Izaka. Izak 
pak zplodil Jakoba. Jakob zplo- 
dil Judu a bratfi jeho. 

3 Judas pak zplodil Faresa a 
Zaru z Tamar. Fares pak zplodil 
Ezroma. Ezrom zplodil Arama. 

4 Aram pak zplodil Aminada- 
ba. Aminadab pak zplodil Na- 
zona. Nazon zplodil Salmona. 

5 Salmon zplodil Boza z Raab. 
A Boz zplodil Obeda z Rut. Obed 
pak zplodil Jesse. 

6 Jesse zplodil Davida krale. 
David pak kral zplodil Salo- 
mouna, z te, kteraz byla Uri- 
asova. 

7 Salomoun zplodil Roboama. 
Roboam zplodil Abiase. Abias 
zplodil Azu. 

8 Aza zplodil Jozafata. Jozafat 
zplodil Jorama. Joram zplodil 
Oziase. 

9 Ozias pak zplodil Joatama. 
Joatam pak zplodil Achasa. A- 
chas zplodil Ezechiase. 



10 Ezechias pak zplodil Mana- 
ssesa. A Manasses zplodil Amo- 
na. Amon pak zplodil Joziase. 

n Jozias pak zplodil Jekoniase 
a bratfi jeho v zajeti Babylon- 
skem. 

12 A po zajeti Babylonskem Je- 
konias zplodil Salatiele. Salati- 
el pak zplodil Zorobabele. 

13 A Zorobabel zplodil Abiuda. 
Abiud pak zplodil Eliakima. E- 
liakim zplodil Azora. 

14 Azor potom zplodil Sadocha. 
Sadoch zplodil Achima. Achim 
pak zplodil Eliuda. 

15 Eliud zplodil Eleazara. Ele- 
azar zplodil Matana. Matan 
zplodil Jakoba. 

16 Jakob pak zplodil Jozefa, 
muze Marie, z nizto narodil se 
JEZIS, kteryz slove Kristus. 

17 A tak vsech rodu od Abra- 
hama az do Davida bylo rodu 
ctrnacte, a od Davida az do za- 
jeti Babylonskeho rodu ctrnac- 
te, a od zajeti Babylonskeho az 
do Krista rodu ctrnacte. 

18 Jezukristovo pak narozeni 
takto se stalo: Kdyz matka jeho 
Maria zasnoubena byla Joze- 



MATOUS 2 



fovi, prve nez se sesli, nalezena 
jest tehotna z Ducha svateho. 

19 Ale Jozef muz jeji spraved- 
livy jsa, a neehtev ji v lehkost 
uvesti, chtel ji tajne propustiti. 

20 Kdyz pak on o torn pre- 
mysloval, aj, andel Pane ve 
snach ukazal se jemu, fka: Jo- 
zefe synu Davidiiv, neboj se pfi- 
jiti Marie manzelky sve; nebo 
coz v ni jest poeato, z Ducha sva- 
teho jest. 

21 Porodit'pak syna, a nazuves 
jmeno jeho Jezis; ontzajiste vy- 
svobodi lid svuj od hriehu jejich. 

22 Toto pak vseeko stalo se, aby 
se naplnilo, coz povedino bylo 
ode Pana skrze proroka, rkou- 
ciho: 

23 Aj, panna tehotna bude, a 
porodi syna, a nazuves jmeno 
jeho Emmanuel, kterez se vy- 
klada: S nami Buh. 

24 Procitiv pak Jozef ze sna, 
ucinil, jakoz mu pfikazal andel 
Pane, a pfijal manzelku svou. 

25 Ale nepoznal ji, az i porodila 
Syna sveho prvorozeneho, a na- 
zvala jmeno jeho Jezis. 

Kapitola 2. 

Pfijezd mudrcu k narozenemu krali. 13. 

Utikani do Egypta. 16. Ditek mordovani. 

19. Z Egypta navraceni. 

Kdyz se pak narodil Jezis 
v Betleme Judove za dnu 
Herodesa krale, aj, mudrci od 
vychodu slunce vypravili se do 
Jeruzalema, 



2 Rkouce: Kde jest ten naro- 
zeny kral Zidovsky? Nebo vi- 
deli jsme hvezdu jeho na vy- 
chodu slunce, a vypravili jsme 
se, abychom se klaneli jemu. 

3 To uslysev Herodes kral, za- 
rmoutil se i vsecken Jeruzalem 
s nim. 

4 A protoz svolav vsecky pfed- 
ni knezi a ucitele lidu, tazal se 
jich, kde by se Kristus mel na- 
roditi. 

5 Oni pak f ekli jemu: V Betle- 
me Judove. Nebo tak jest psano 
skrze proroka: 

6 A ty Betleme, zeme Judska, 
nikoli nejsi nejmensi mezi kni- 
zaty Judskymi; nebot z tebe vy- 
jde vyvoda, kteryz pasti bude lid 
muj Izraelsky. 

7 Tehdy Herodes tajne povolav 
mudrcu, pilne se jich vyptaval, 
ktereho by se jim casu hvezda 
ukazala. 

8 A kdyz je propoustel do Bet- 
lema, fekl: Jdouce, vyptejte se 
pilne na to det'atko, a kdyz na- 
leznete, zvestujtez mi, at' i ja 
pfijda, poklonim se jemu. 

9 Oni pak vyslysevse krale, 
jeli. A aj, hvezda, kterouz byli 
videli na vychodu slunce, pfed- 
chazela je, az i pfisedsi, stala 
nad mistem, kdez bylo det'atko. 

10 A uzf evse hvezdu, zradovali 
se radosti velmi velikou. 

n I vsedse do domu, nalezli 
detatko s Marii matkou jeho, a 



MATOUS 3 



padse, klaneli se jemu; a otevfe- 
vse poklady sve, obetovali jemu 
dary, zlato a kadidlo a mirru. 

12 A od Boha napomenuti jsou- 
ce ve snach, aby se nenavraceli 
k Herodesovi, jinou cestou na- 
vratili se do krajiny sve. 

13 Kdyz pak oni odjeli, aj, an- 
del Pane ukazal se Jozefovi 
ve snach, fka: Vstana, vezmi 
det'atko i matku jeho, a utec do 
Egypta, a bud' tarn, dokudz ne- 
povim tobe; nebot'bude Herodes 
hledati detatka, aby je zahubil. 

14 Kteryz vstav v noci, vzal 
det'atko i matku jeho, a odsel do 
Egypta. 

15 A byl tam az do smrti Hero- 
desovy, aby se naplnilo pove- 
deni Pane skrze proroka, fkou- 
ciho: Z Egypta povolal jsem 
Syna sveho. 

16 Tehdy Herodes uzfev, ze 
by oklaman byl od mudrcii, 
rozhneval se naramne, a poslav, 
zmordoval vseeky ditky, kterez 
byly v Betleme i ve vsech konci- 
nach jeho, od dvouletych a nize, 
podle casu, na kteryz se byl 
pilne vyptal od mudrcu. 

17 Tehdy naplneno jest to pove- 
deni Jeremiase proroka, fkou- 
ciho: 

18 Hlas v Rama slysan jest, na- 
fikani a plac a kvileni mnohe; 
Rachel placici synii svych, a ne- 
dala se potesiti, proto ze jich 
neni. 



19 Kdyz pak umfel Herodes, aj, 
andel Pane ukazal se Jozefovi 
ve snach v Egypte, 

20 Rka: Vstana, vezmi dite i 
matku jeho, a jdiz do zeme Izra- 
elske; nebot'jsou zemfeli ti, kte- 
fiz hledali bezzivoti ditete. 

21 Kteryzto vstav, vzal dite i 
matku jeho, a pf isel do zeme Iz- 
raelske. 

22 Ale uslysev, ze by Archelaus 
kraloval v Judstvu misto Hero- 
desa otce sveho, obaval se tam 
jiti; avsak napomenut byv od 
Boha ve snach, obratil se do 
krajin Galilejskych. 

23 A pfised, bydlil v meste, kte- 
rez slove Nazaret, aby se na- 
plnilo, coz povedino bylo skrze 
proroky, ze Nazaretsky slouti 
bude. 

Kapitola 3. 

Zacatek kazani i kftu Janova, 13. kteryz i 
Pan Jezis od neho pf ijal. 

Vtech pak dnech pfisel Jan 
Kftitel, kaze na pousti v 
zemi Judske, 

2 A fka: Pokani cihte, nebo pf i- 
blizilo se kralovstvi nebeske. 

3 Totot jest zajiste ten pfed- 
povedeny od Izaiase proroka, 
fkouciho: Hlas volajieiho na 
pousti: Pfipravujte cestu Pane, 
pfime cihte stezky jeho. 

4 Ten pak Jan mel roucho z 
srsti velbloudovych, a pas ko- 
zeny okolo bedr svych, a pokrm 
jeho byl kobylky a med lesni. 



MATOUS 4 



5 Tedy vychazel k nemu Je- 
ruzalem a vsecko Judstvo, i 
vseeka okolni krajina Jordan- 
ska, 

6 A kfteni byli od neho v Jor- 
dane, vyznavajiee hfichy sve. 

7 Uzf ev pak mnohe z farizeii a 
z saduceii, ze jdou k jeho kftu, 
fekl jim: Pokoleni jesterci, i kdo 
vam ukazal, kterak byste uteci 
meli budouciho hnevu? 

8 Protoz neste ovoce hodne po- 
kani. 

9 A nemyslte, ze miizete fi- 
kati sami u sebe: Otce mame 
Abrahama. Nebot pravim vam, 
ze muze Buh z kameni tohoto 
vzbuditi syny Abrahamovi. 

10 A jizt jest i sekera k kofenu 
stromu pfilozena. Kazdy tedy 
strom, kteryz nenese ovoce dob- 
reho, vyt'at a na ohen uvrzen 
byva. 

n Jat kftim vas vodou ku po- 
kani, ten pak, kteryz po mne 
pfichazijestit'mocnejsinezlija, 
jehozto nejsem hoden obuvi no- 
siti. Ont'vas kftiti bude Duchem 
svatym a ohnem. 

12 Jehozto vejecka v nice jeho, 
a vycistit' humno sve, a shro- 
mazdi psenici svou do obilnice, 
ale plevy paliti bude ohnem ne- 
uhasitelnym. 

13 Tehdy pfisel Jezis od Gali- 
lee k Jordanu k Janovi, aby po- 
kften byl od neho. 



14 Ale Jan velmi zbranoval 
jemu, fka: Ja mam od tebe 
kften byti, a ty pak jdes ke mne? 

15 A odpovidaje Jezis, di jemu: 
Nechej nyni; nebot' tak slusi 
na nas, abychom plnili vselikou 
spravedlnost. Tedy nechal ho. 

16 A pokften jsa Jezis, vystou- 
pil i hned z vody; a aj, otevfina 
jsou mu nebesa, a videl Ducha 
Boziho, sstupujiciho jako holu- 
bici, a pfichazejiciho na nej. 

17 A aj, hlas s nebe fkouci: Ten- 
tot jest ten muj mily Syn, v 
nemz mi se dobf e zalibilo. 

Kapitola 4. 

Kristova pokusenf, 12. kazani, 18. ucedl- 
niku povolani, 23. bidnych uzdravovani. 

Tehdy Jezis veden jest na 
poustod Ducha, aby pokou- 
sin byl od d'abla. 

2 A postiv se ctyfidceti dnii a 
ctyfidceti noci, potom zlacnel. 

3 A pfistoupiv k nemu pokusi- 
tel, fekl: Jsi-li Syn Bozi, rciz, at 
kameni toto chlebove jsou. 

4 On pak odpovidaje, fekl: Psa- 
not'jest: Ne samym chlebem ziv 
bude clovek, ale kazdym slovem 
vychazejicim skrze lista Bozi. 

5 Tedy pojal jej dabel do sva- 
teho mesta, a postavil ho na 
vrchu chramu. 

6 A fekl mu: Jsi-li Syn Bozi, 
spustiz se dolu; nebo psano jest, 
ze andeliim svym pfikazal o 
tobe, a na ruce uchopi tebe, abys 



MATOUS 5 



nekde o kamen nohy sve neura- 
zil. 

7 I fekl mu Jezis: Zase psano 
jest: Nebudes pokouseti Pana 
Boha sveho. 

8 Opet pojal ho dabel na horu 
vysokou velmi, a ukazal mu 
vseeka kralovstvi sveta i slavu 
jejich, 

9 A fekl jemu: Toto vsecko tobe 
dam, jestlize padna, budes mi se 
klaneti. 

10 Tedy fekl mu Jezis: Odejdiz, 
satane; nebot' psano jest: Panu 
Bohu svemu klaneti se budes, a 
jemu samemu slouziti budes. 

n Tedy opustil ho dabel, a 
aj, andele pfistoupili a slouzili 
jemu. 

12 A kdyz uslysel Jezis, ze by 
Jan byl vsazen, navratil se do 
Galilee. 

13 A opustiv Nazaret, pfised, 
bydlil v Kafarnaum pfi mofi, v 
krajinach Zabulon a Neftalim, 

14 Aby se naplnilo povedeni 
skrze Izaiase proroka, fkouciho: 

15 Zeme Zabulon a Neftalim 
pfi mofi za Jordanem, Galilea 
pohanska, 

16 Lid, kteryz bydlil v temnos- 
tech, videl svetlo velike, a se- 
dicim v krajine a stinu smrti, 
svetlo vzeslo jim. 

17 Od toho casu pocal Jezis ka- 
zati a praviti: Pokani cinte; ne- 
bot' se pfiblizilo kralovstvi ne- 
beske. 



18 A chode Jezis podle mofe 
Galilejskeho, uzfel dva bratry, 
Simona, kteryz slove Petr, a On- 
dfeje bratra jeho, ani pousteji 
sit do mofe, (nebo byli rybafi). 

19 I di jim: Pod'te za mnou, a 
ucinim vas rybaf e lidi. 

20 A oni hned opustivse siti, sli 
za nim. 

21 A poodsed odtud, uzfel jine 
dva bratry, Jakuba syna Zebe- 
deova, a Jana bratra jeho, na 
lodi s Zebedeem otcem jejich, 
ani tvrdi siti sve. I povolal jich. 

22 A oni hned opustivse lodi a 
otce sveho, sli za nim. 

23 I prochazel Jezis vsecku Ga- 
lilei, uce v shromazdenich jejich 
a kaze evangelium kralovstvi, a 
uzdravuje vselikou nemoc i vse- 
liky neduh v lidu. 

24 A rozesla se o nem povest 
po vsi Syrii. I vodili k nemu 
vsecky nemocne, rozlicnymi ne- 
duhy a trapenimi obklicene, i 
dabelniky, i namesicniky, i sla- 
kem porazene a uzdravoval je. 

25 I sli za nim zastupove mnozi 
z Galilee a z Desiti mest, i z Je- 
ruzalema i z Judstva i z Zajor- 
dani. 



Kapitola 5. 

Kdo jsou blahoslaveni a proc. 13. Sluzeb- 

nikii cirkve povinnost. 17. Vysvetleni za- 

kona. 



V 



ida pak Jezis zastupy, vstou- 
pil na horu; a kdyz se posa- 



MATOUS 5 



dil, pf istoupili k nemu ucedlnici 
jeho. 

2 I otevfev lista sva, ucil je, 
fka: 

3 Blahoslaveni chudi duchem, 
nebo jejich jest kralovstvi ne- 
beske. 

4 Blahoslaveni lkajici, nebo oni 
poteseni budou. 

5 Blahoslaveni tisi, nebo oni 
dedictvi obdrzi na zemi. 

6 Blahoslaveni, ktefiz lacneji a 
zizneji spravedlnosti, nebo oni 
nasyceni budou. 

7 Blahoslaveni milosrdni, nebo 
oni milosrdenstvi dujdou. 

8 Blahoslaveni eisteho srdce, 
nebo oni Boha videti budou. 

9 Blahoslaveni pokojni, nebo 
oni synove Bozi slouti budou. 

10 Blahoslaveni, ktefiz proti- 
venstvi trpi pro spravedlnost, 
nebo jejich jest kralovstvi ne- 
beske. 

n Blahoslaveni budete, kdyz 
vam zlof eciti budou a protiven- 
stvi ciniti, a mluviti vseeko zle 
o vas, lhouce, pro nine. 

12 Radujte se a veselte se, 
nebo odplata vase hojna jest v 
nebesich. Takt zajiste protivili 
se prorokum, ktefiz byli pfed 
vami. 

13 Vy jste sul zeme. Jestlize sul 
zmafena bude, cim bude oso- 
lena? K nicemuz se nehodi vice, 
nez aby byla ven vyvrzena a od 
lidi poslapana. 



14 Vy jste svetlo sveta. Nemu- 
zet mesto na hofe lezici skryto 
byti. 

15 Aniz rozsvecuji svice a sta- 
veji ji pod kbelec, ale na svicen; 
i sviti vsechnem, ktefiz jsou v 
dome. 

16 Tak svet' svetlo vase pfed 
lidmi, at' vidi skutky vase dobre, 
a slavi Otce vaseho, kteryz jest 
v nebesich. 

17 Nedomnivejte se, ze bych 
pfisel rusiti zakona aneb pro- 
rokii. Nepfiselt' jsem rusiti, ale 
naplniti. 

18 Amen zajiste pravim vam: 
Dokudz nepomine nebe i zeme, 
jedina literka aneb jeden purik- 
tik nepomine z zakona, az se 
vsecky veci stanou. 

19 Protoz zrusil-li by kdo jedno 
z pfikazani techto nejmensich, 
a ucil by tak lidi, nejmensi 
slouti bude v kralovstvi nebes- 
kem. Kdoz by pak koli cinil i 
ucil, ten veliky slouti bude v 
kralovstvi nebeskem. 

20 Nebo pravim vam: Nebude- 
-lit' hojnejsi spravedlivost vase 
nezli zakonniku a farizeii, ni- 
koli nevejdete do kralovstvi ne- 
beskeho. 

21 Slyseli jste, ze fikano jest 
starym: Nezabijes. Pakli by kdo 
zabil, povinen trpeti soud. 

22 Ale jat pravim vam: Ze 
kazdy, kdoz se hneva na bra- 
tra sveho bez pficiny, musi tr- 



MATOUS 5 



peti soud. Kdoz by pak fekl 
bratru svemu: Raeha, povinen 
bude pf ed radou stati; a kdoz by 
fekl: Blazne, musi pekelny ohen 
trpeti. 

23 Protoz obetoval-li bys dar 
svuj na oltaf , a tu bys se roz- 
pomenul, ze bratr tvuj ma neeo 
proti tobe: 

24 Nechejz tu daru sveho pfed 
oltafem a odejdi; prve smif se s 
bratrem svym, a potom pfijda, 
obetuj dar svuj. 

25 Vejdi v dobrou vuli s protiv- 
nikem svym rychle, dokudz jsi 
s nim na ceste, atby snad ne- 
dal tebe protivnik tvuj soudci, a 
soudce dal by te sluzebniku, a 
byl bys uvrzen do zalafe. 

26 Amen pravim tobe: Nevy- 
jdes odtud, dokudz i posledniho 
halefe nenavratis. 

27 Slyseli jste, ze fikano bylo 
starym: Nezcizolozis. 

28 Ale jat' pravim vam: Ze 
kazdy, kdoz by pohledel na zenu 
ku pozadani ji, jiz zcizolozil s ni 
v srdci svem. 

29 Jestlize pak oko tve prave 
horsi te, vylup je a vrz od sebe; 
nebot jest uzitecneji tobe, aby 
zahynul jeden oud tvuj, nez by 
cele telo tve uvrzeno bylo do 
ohne pekelneho. 

30 A pakli ruka tva prava horsi 
te, utni ji a vrz od sebe; nebo uzi- 
tecneji jest tobe, aby zahynul je- 
den oud tvuj, nez by vsecko telo 



tve uvrzeno bylo do pekelneho 
ohne. 

31 Tez feceno jest: Kdoz by koli 
propustil manzelku svou, aby ji 
dal listek rozlouceni. 

32 Jat' pak pravim vam: Ze 
kdozkoli propustil by manzelku 
svou, krome pficiny cizolozstva, 
uvodi ji v cizolozstvo, a kdoz 
propustenou pojme, cizolozi. 

33 Opet slyseli jste, ze fikano 
bylo starym: Nebudes kfive pfi- 
sahati, ale splnis Panu pfisahy 
sve. 

34 Ale jat' pravim vam: Abyste 
nepfisahali vselijak, ani skrze 
nebe, nebo trim Bozi jest; 

35 Ani skrze zemi, nebo podnoz 
jeho jest; ani skrze Jeruzalem, 
nebo mesto velikeho toho Krale 
jest. 

36 Ani skrze hlavu svou budes 
pfisahati, nebo nemuzes jed- 
noho vlasu uciniti bileho aneb 
cerneho. 

37 Ale bud' fee vase: Jiste, jiste; 
nikoli, nikoli. Coz pak nad to 
vice jest, to od zleho jest. 

38 Slyseli jste, ze fikano bylo: 
Oko za oko, a zub za zub. 

39 Jat pak pravim vam: Abyste 
neodpirali zlemu. Ale udefi-li te 
kdo v prave lice tve, nasad'jemu 
i druheho. 

40 A tomu, kdoz se s tebou chce 
souditi a sukni tvou vziti, nech 
mu i plaste. 



10 



MATOUS 6 



41 A nutil-li by te kdo mili 
jednu, jdi s nim dve. 

42 A prosicimu tebe dej, a od 
toho, kdo by chtel vypujciti od 
tebe, neodvracuj se. 

43 Slyseli jste, ze fikano bylo: 
Milovati budes blizniho sveho, 
a nenavideti budes nepfitele 
sveho. 

44 Ale jat' vam pravim: Mi- 
lujte nepfately sve, dobrorecte 
tern, ktef iz vas proklinaji, dobfe 
ciiite nenavidicim vas, a modlte 
se za ty, ktefiz vas utiskuji a 
vam se protivi, 

45 Abyste byli synove Otce 
sveho, kteryz jest v nebesich; 
nebo slunci svemu veli vzchoditi 
na dobre i na zle, a dest'dava na 
spravedlive i na nespravedlive. 

46 Nebo milujete-li ty, kdoz 
vas miluji, jakou odplatu mate? 
Zdaliz i publikani tehoz necini? 

47 A budete-li pozdravovati to- 
liko bratfi svych, coz vice cinite? 
Vsak i publikani to cini. 

48 Bud'tez vy tedy dokonali, 
jako i Otec vas, kteryz jest v ne- 
besich, dokonaly jest. 



Kapitola 6. 

Pfi almuzne, 5. modlitbe, 16. postu, 19. po- 
kladich 25. a pfi pecovani jak se chovati. 

Pilne se varujte, abyste al- 
muzny sve nedavali pfed 
lidmi, proto abyste vidini byli 



od nich, jinak nebudete miti od- 
platy u Otce sveho, kteryz jest v 
nebesich. 

2 Protoz kdyz davas almuznu, 
netrub pfed sebou, jako po- 
krytci cini v skolach a na ryn- 
cich, aby chvaleni byli od lidi. 
Amen pravim vam, majit' od- 
platu svou. 

3 Ale ty kdyz almuznu davas, 
necht'nevi levice tva, co cini pra- 
vice tva, 

4 Aby almuzna tva byla v skry- 
te, Otec pak tvuj, kteryz vidi v 
skryte, odplati tobe zjevne. 

5 A kdyz bys se modlil, neby- 
vej jako pokrytci. Obycej zajiste 
maji, v skolach a na uhlech ulic 
stojice, modliti se, aby byli vi- 
dini od lidi. Amen pravim vam, 
zetmaji odplatu svou. 

6 Ale ty kdyz bys se modlil, ve- 
jdi do pokojika sveho, a zavra 
dvefe sve, modliz se Otci svemu, 
kteryz jest v skryte, a Otec tvuj, 
kteryz vidi v skryte, odplati tobe 
zjevne. 

7 Modlece se pak, nebud'tez 
marnomluvni jako pohane; ne- 
bo se domnivaji, ze pro tu svou 
mnohomluvnost vyslysani bu- 
dou. 

8 Nepfirovnavejtez se tedy jim, 
nebotvi Otec vas, ceho jest vam 
potfebi, prve nez byste vy ho 
prosili. 

9 A protoz vy takto se modlte: 



MATOUS 6 



11 



Otce nas, kteryz jsi v nebesich, 
posvetf se jmeno tve. 

10 Pfid' kralovstvi tve. Bud' 
viile tva jako v nebi tak i na 
zemi. 

n Chleb nas vezdejsi dej nam 
dnes. 

12 A odpust' nam viny nase, ja- 
koz i my odpoustime vinnikum 
nasim. 

13 I neuvod'nas v pokuseni, ale 
zbav nas od zleho. Nebo tve jest 
kralovstvi, i moc, i slava, na 
veky, Amen. 

14 Nebo jestlize odpustite li- 
dem poklesky jejich, odpustit i 
vam nebesky Otec vas. 

15 Jestlize pak neodpustite li- 
dem padii jejich, aniz Otec vas 
odpusti vam padii vasich. 

16 Kdyz byste se pak postili, 
nebyvejtez jako pokrytci za- 
smusili; nebot' posmufuji tvafi 
svych, aby vedome bylo lidem, 
ze se posti. Amen pravim vam, 
vzalit'jsou odplatu svou. 

17 Ty pak, kdyz se postis, po- 
maz hlavy sve a tvaf svou umej, 

18 Aby nebylo zjevne lidem, ze 
se postis, ale Otci tvemu, kteryz 
jest v skryte. A Otec tvuj, kte- 
ryz vidi v skrytosti, odplati tobe 
zjevne. 

19 Neskladejte sobe pokladu 
na zemi, kdez mol a rez kazi, 
a kdez zlodeji vykopavaji a kra- 
dou. 



20 Ale skladejte sobe poklady v 
nebi, kdez ani mol ani rez ne- 
kazi, a kdez zlodeji nevykopa- 
vaji ani nekradou. 

21 Nebo kdez jest poklad vas, 
tut'jest i srdce vase. 

22 Svice tela jestit' oko; protoz 
jestlize by oko tve sprostne bylo, 
vsecko telo tve svetle bude. 

23 Paklit' by oko tve bylo ne- 
slechetne,vsecko telo tve tmave 
bude. Jestlize tedy svetlo, kte- 
rez jest v tobe, jest tma, sama 
tma jaka bude? 

24 Zadny nemuze dvema pa- 
niim slouziti. Neb zajiste jed- 
noho nenavideti bude, a dru- 
heho milovati, aneb jednoho 
pfidrzeti se bude, a druhym po- 
hrdne. Nemiizte Bohu slouziti i 
mammone. 

25 Protoz pravim vam: Nepe- 
cujte o zivot svuj, co byste jedli 
a co pili, ani o telo sve, cim byste 
se odivali. Zdaliz neni zivot vice 
nezli pokrm, a telo nezli odev? 

26 Hled'te na ptactvo nebeske, 
zet' neseji ani znou, ani shro- 
mazduji do stodol, ale Otec vas 
nebesky zivi je. I zdaliz vy jich 
mnohem nepf evysujete? 

27 A kdo z vas peclive mysle, 
muze pfidati ku postave sve lo- 
ket jeden? 

28 A o odev proc se starate? 
Povazte kviti polniho, kterak 
roste, nepracuje ani pfede. 



12 



MATOUS 7 



29 Pravimt' pak vam, ze ani Sa- 
lomoun ve vsi slave sve tak odin 
nebyl, jako jedno z nich. 

30 Ponevadz tedy travu polni, 
jesto dnes jest, a zitra do peci 
byva vlozena, Buh tak odiva, 
i zdaliz mnohem vice vas neo- 
divd, 6 male viry? 

31 Nepecujtez tedy, fikajice: Co 
budeme jisti? aneb co budeme 
piti? aneb cim se budeme odi- 
vati? 

32 Nebo toho vseho pohane hle- 
daji. Vit' zajiste Otec vas ne- 
besky, ze toho vseho potfebu- 
jete. 

33 Ale hledejte nejprv kra- 
lovstvi Boziho a spravedlnosti 
jeho, a toto vse bude vam pfi- 
dano. 

34 Protoz nepeeujte o zitfejsi 
den, nebo zitfejsi den pecovati 
bude o sve veci. Dostit' ma den 
na svem trapeni. 

Kapitola 7. 

Vsetecny soud. 7. Stalost pfi modlitbe. 12. 

Summa pi'sem i zakona pfirozeneho. 13. 

Cesta uzka a siroka. 15. Falesni proroci. 

24. Dum na skale a na pisku. 

Nesud'tez, abyste nebyli sou- 
zeni. 

2 Nebo kterymz soudem sou- 
dite, tymz budete souzeni, akte- 
rou merou mefite, bude vam 
zase odmefeno. 

3 Kterakz pak vidis mrvu v 
oku bratra sveho, a v oku svem 
bfevna neznamenas? 



4 Aneb kterak dis bratru sve- 
mu: Nech at vyjmu mrvu z oka 
tveho? A aj, bfevno v oku tvem. 

5 Pokrytce, vyjmi nejprv bfev- 
no z oka sveho, a tehdy prohled- 
nes, abys vynal mrvu z oka bra- 
tra sveho. 

6 Nedavejte svateho psum, a- 
niz mecte perel svych pfed 
svine, atby snad nepotlacily jich 
nohama svyma, a obratice se, 
neroztrhaly vas. 

7 Proste, a danot' bude vam; 
hledejte, a naleznete; tlucte, a 
bude vam otevfino. 

8 Nebo kazdy, kdoz prosi, befe; 
a kdoz hleda, naleza; a tomu, 
kdoz tluce, bude otevfino. 

9 An ktery z vas jest clovek, 
jehoz kdyby prosil syn jeho za 
chleb, dal by jemu kamen? 

10 A prosil-li by za rybu, zdali 
da jemu hada? 

n Ponevadz tedy vy, jsouce zli, 
umite dobre dary davati detem 
svym, cim vice Otec vas, kteryz 
jest v nebesich, da dobre veci 
tern, ktefiz ho, prosi? 

12 A protoz vsecko, jakz byste 
chteli, aby vam lide cinili, tak i 
vy ciiite jim; tot' zajiste jest za- 
kon i proroci. 

13 Vchazejte tesnou branou; 
nebo prostranna brana a siroka 
cesta jest, kteraz vede k zahy- 
nuti, a mnoho jest tech, ktefiz 
vchazeji skrze ni. 



MATOUS 8 



13 



14 Nebo tesna jest brana a 
lizka cesta, kteraz vede k zi- 
votu, a malo jest nalezajicich ji. 

15 Pilne se pak varujte fales- 
nych prorokii, ktefiz pfiehazeji 
k vam v rouse oveim, ale vnitf 
jsou vlci hltavi. 

16 Po ovocich jejich poznate 
je. Zdaliz zbiraji z trni hrozny, 
aneb z bodlaci fiky? 

17 Takt' kazdy strom dobry o- 
voce dobre nese, zly pak strom 
zle ovoce nese. 

18 Nemiizet' dobry strom zleho 
ovoce nesti, ani strom zly ovoce 
dobreho vydavati. 

19 Vseliky strom, kteryz ne- 
nese ovoce dobreho, vytat a na 
ohen uvrzen byva. 

20 A tak tedy po ovocich jejich 
poznate je. 

21 Ne kazdy, kdoz mi fika: 
Pane, Pane, vejde do kralovstvi 
nebeskeho, ale ten, kdoz cini 
vuli Otce meho, kteryz v nebe- 
sich jest. 

22 Mnozit' mi deji v onen den: 
Pane, Pane, zdaliz jsme ve 
jmenu tvem neprorokovali, a ve 
jmenu tvem dablii nevymitali, 
a v tvem jmenu divu mnohych 
necinili? 

23 A tehdyt' jim vyznam, ze 
jsem vas nikdy neznal. Ode- 
jdete ode mne, cinitele nepra- 
vosti. 

24 A protoz kazdeho, kdoz slysi 
slova ma tato a plni je, pfipo- 



dobnim muzi moudremu, kte- 
ryz ustavel diim svuj na skale. 

25 I spadl pfival, a pfisly feky, 
a vali vetrove, a obof ili se na ten 
diim, ale nepadl; nebo zalozen 
byl na skale. 

26 Kazdy pak, kdoz slysi slova 
ma tato, a neplni jich, pfipodob- 
nen bude muzi blaznu, kteryz 
ustavel diim svuj na pisku. 

27 I spadl pfival, a pfisly feky, 
a vali vetrove, a obof ili se na ten 
diim, i padl, a byl pad jeho ve- 
liky. 

28 Stalo se pak, kdyz dokonal 
Jezis feci tyto, ze se pfevelmi 
divili zastupove uceni jeho. 

29 Nebo ucil je jako moc maje, 
a ne jako zakonnici. 

Kapitola 8. 

Malomocneho 5. a sluzebnika setnikova, 
14. svegrusi Petrovu 16. i jine uzdraviv 
Pan, 19. zakonnika pfijiti, ucedlnika pus- 
titi nechtel. 23. Vetrove i d'ablove ho po- 
slouchaji. 

A kdyz sstupoval s hory, sli za 
nim zastupove mnozi. 

2 A aj , malomocny pf ised, kla- 
nel se jemu, fka: Pane, kdybys 
jen chtel, miizes mne ocistiti. 

3 1 vztah Jezis ruku, dotekl 
se ho, fka: Chci, bud' cist. A 
hned ocisteno jest malomocen- 
stvi jeho. 

4 I di jemu Jezis: Viziz, abys 
zadnemu nepravil. Ale jdi, ukaz 
se knezi, a obetuj dar ten, kte- 
ryz pfikazal Mojzis, na svedec- 
tvi jim. 



14 



MATOUS 8 



5 A kdyz vchazel Jezis do Ka- 
farnaum, pfistoupil k nemu set- 
nik, prose ho, 

6 A fka: Pane, sluzebnik muj 
lezi doma slakem porazeny, vel- 
mi se trape. 

7 I di jemu Jezis: Ja pfijdu a 
uzdravim ho. 

8 A odpovidaje setnik, fekl: 
Pane, nejsemthoden, abys vsel 
pod stfechu mou, ale toliko rci 
slovo, a uzdraven bude sluzeb- 
nik muj. 

9 Nebo i ja jsem clovek pod 
moci, maje pod sebou zoldnefe, 
a dim-li tomuto: Jdi, tedy jde, a 
jinemu: Pfid', a pfijde, a sluzeb- 
niku svemu: Ucin toto, a ucini. 

10 To uslysev Jezis, podivil se, 
a jdoucim za sebou fekl: Amen 
pravim vam, ani v Izraeli tak 
velike viry jsem nenalezl. 

n Pravim pak vam, zetpfijdou 
mnozi od vychodu i od zapadu, 
a stoliti budou s Abrahamem, s 
Izakem a s Jakobem v kralov- 
stvi nebeskem, 

12 Ale synove kralovstvi vyvr- 
zeni budou do temnosti zevnitf- 
nich. Tamt' bude plae a skf ipeni 
zubii. 

13 I fekl Jezis setnikovi: Jdiz, 
a jakzs uvefil, stan se tobe. I 
uzdraven jest sluzebnik jeho v 
tu hodinu. 

14 A pfised Jezis do domu Pe- 
trova, uzfel svegrusi jeho, ana 
lezi, a ma zimnici. 



15 I dotekl se ruky jeji, a pfe- 
stala ji zimnice. I vstala a po- 
sluhovala jim. 

16 A kdyz byl vecer, pfivedli k 
nemu mnohe, ktefiz dabelstvi 
meli, a on vymital duchy slo- 
vem, a vsecky, ktefiz se zle meli, 
uzdravil, 

17 Aby se naplnilo povedeni 
skrze Izaiase proroka, fkouciho: 
Ont vzal na se mdloby nase, a 
neduhy nesl. 

18 Vida pak Jezis zastupy mno- 
he okolo sebe, kazal pfeplaviti 
se na druhou stranu. 

19 A pfistoupiv jeden zakon- 
nik, fekl jemu: Mistfe, piijdu za 
tebou, kamzkoli pujdes. 

20 I di jemu Jezis: Lisky dou- 
pata maji, a ptactvo nebeske 
hnizda, ale Syn cloveka nema, 
kde by hlavu sklonil. 

21 Jiny pak z ucedlniku jeho 
fekl jemu: Pane, dopust'mi prve 
odjiti a pochovati otce meho. 

22 Ale Jezis fekl jemu: Pod' za 
mnou, a nech at mrtvi pochova- 
vaji mrtve sve. 

23 A kdyz vstoupil na lodi, 
vstoupili za nim i ucedlnici jeho. 

24 A aj, boufe velika stala se 
na mofi, tak ze vlny pfikryvaly 
lodi. On pak spal. 

25 A pfistoupivse ucedlnici je- 
ho, zbudili jej, fkouce: Pane, za- 
chovej nas, hynemet. 

26 1 di jim: Proc se bojite, 6 
male viry? Tehdy vstav, pfimlu- 



MATOUS 9 



15 



vil vetrum a mofi, i stalo se uti- 
seni velike. 

27 Lide pak divili se, fkouce: 
Kteraky jest tento, ze ho i ve- 
trove i more poslouchaji? 

28 A kdyz se pf eplavil na dru- 
hou stranu do krajiny Gerge- 
zenskyeh, potkali se s nim dva 
d'abelniei z hrobu vysli, ukrutni 
naramne, tak ze zadny nemohl 
tou cestou choditi. 

29 A aj, volali, fkouce: Co je 
nam po tobe, Jezisi, Synu Bozi? 
Pfisel jsi sem pf ed casern trapiti 
nas. 

30 A bylo opodal od nich stado 
velike vepfu, pasoucich se. 

31 Dablove pak prosili ho, 
fkouce: Jestlize nas vymitas, 
dopustiz nam vjiti do toho stada 
vepfu. 

32 I fekl jim: Jdete. A oni vy- 
sedse, vesli do stada tech vepfu. 
A aj, hnalo se prudce vsecko 
stado tech vepfu s vrchu dolii 
do mofe, i ztonuli v vodaeh. 

33 Pastyfi pak utekli. A pfi- 
sedse do mesta, vypravovali to 
vsecko, i o tech dabelnicich. 

34 A aj, vsecko mesto vyslo v 
cestu Jezisovi, a uzfevse ho, 
prosili, aby sel z koncin jejich. 



Kapitola 9. 

Kristus uzdravil slakoviteho, 9. povolal 
Matouse, 14. odpoved'dal o postu, 20. zenu 
uzdravil, 23. dceru knizeci vzkf isil, 27. sle- 
pym zrak navratil, 32. dabelstvi vyhnal, 
35. nad rozptylenymi litost mel. 



Avstoupiv na lodi, pfeplavil 
se, a pfisel do mesta sveho. 

2 A aj, pfinesli mu slakem po- 
razeneho, leziciho na lozi. A vi- 
dev Jezis viru jejich, di sla- 
kem porazenemu: Doufej , synu, 
odpustenit' jsou tobe hfichove 
tvoji. 

3 A aj, nektefi z zakonniku 
fekli sami v sobe: Tento se 
rouha. 

4 A videv Jezis mysleni jejich, 
fekl: Proc vy myslite zle veci v 
srdcich svych? 

5 Nebo co jest snaze fici: Od- 
pustenit jsou tobe hfichove, cili 
fici: Vstaii a chod? 

6 Ale abyste vedeli, zetma moc 
Syn cloveka na zemi odpousteti 
hfichy, tehdy di slakem poraze- 
nemu: Vstana, vezmi na sebe 
loze sve, a jdi do domu sveho. 

7 Tedy vstav, odsel do domu 
sveho. 

8 A vidouce to zastupove, divili 
se a velebili Boha, kteryz dal ta- 
kovou moc lidem. 

9 A jda odtud Jezis, uzfel clo- 
veka sediciho na cle, jmenem 
Matouse. I di mu: Pod'za mnou. 
I vstav, sel za nim. 

10 Stalo se pak, kdyz sedel Je- 
zis za stolem v dome, a aj, mnozi 
celni a hfisnici pfisedse, stolili 
s Jezisem a s ucedlniky jeho. 

n A vidouce to farizeove, fekli 
ucedlnikum jeho: Proc s celnymi 
a hf isniky ji mistr vas? 



16 



MATOUS 9 



12 Jezis pak uslysev to, fekl 
jim: Nepotf ebujit zdravi lekafe, 
ale nemocni. 

13 Jdouce pak, ucte se, co jest 
to: Milosrdenstvi chci a ne obeti. 
Nebo nepfisel jsem volati spra- 
vedlivych, ale hfisnych ku po- 
kani. 

14 Tehdy pfistoupili k nemu 
ucedlnici Janovi, fkouce: Proc 
my a farizeove postime se easto, 
ucedlnici pak tvoji se neposti? 

15 I fekl jim Jezis: Zdaliz mo- 
hou synove zenichovi rmoutiti 
se, dokudz s nimi jest zenich? 
Ale pfijdou dnove, kdyz bude od 
nich odjat zenich, a tehdyt se 
budou postiti. 

16 Zadny zajiste nepfisiva za- 
platy sukna noveho k rouchu 
vetchemu; nebo ta zaplata jeho 
odtrhla by dil od roucha, a vetsi 
by dira byla. 

17 Aniz leji vina noveho do na- 
dob starych; sic jinak rozpuk- 
nou se sudove, a vino se vyleje, 
a sudove se zkazi. Ale vino nove 
leji do novych nadob, a byva obe 
zachovano. 

18 A kdyz on to k nim mluvil, 
aj, knize pfistoupivsi, klanelo 
se jemu, fkuc: Dcera ma nyni 
umf ela. Ale pod', vloz na ni ruku 
svou, a budet' ziva. 

19 A vstav Jezis, sel za nim, i 
ucedlnici jeho. 

20 (A aj zena, kteraz nemoci 
svou trapena byla ode dvanacti 



let, pfistoupivsi po zadu, dotkla 
se podolka roucha jeho. 

21 Nebo fekla sama v sobe: 
Dotknu-li se jen toliko roucha 
jeho, uzdravena budu. 

22 Jezis pak obrativ se, a uzf ev 
ji, fekl: Doufej, dcero, vira tva te 
uzdravila. I ozdravela ta zena te 
chvile.) 

23 Pfised pak Jezis do domu 
knizete, a uzfev trubace i za- 
stup hlucici, 

24 Rekl jim: Odejdetez; nebo 
neumfela devecka, ale spi. I po- 
smivali se jemu. 

25 A kdyz byl vyhnan zastup, 
vsed tarn, ujal ji za ruku jeji. I 
vstala ta devecka. 

26 A roznesla se povest ta po 
vsi te zemi. 

27 A kdyz sel odtud Jezis, sli za 
nim dva slepi, volajice a fkouce: 
Smiluj se nad nami, Synu Davi- 
duv. 

28 A kdyz vsel do domu, pfi- 
stoupili k nemu ti slepi. I di jim 
Jezis: Vefite-li, ze to mohu uci- 
niti? Rekli jemu: Ovsem, Pane. 

29 Tedy dotekl se oci jejich, fka: 
Podle viry vasi stafi se vam. 

30 I otevfiny jsou oci jejich. Za- 
povedel jim pak tuze Jezis, fka: 
Viztez, atnizadny nezvi. 

31 Ale oni vysedse, rozhlasali 
jej po vsi te zemi. 

32 A kdyz oni vychazeli, aj, pfi- 
vedli mu cloveka nemeho, maji- 
ciho dabelstvi. 



MATOUS 10 



17 



33 A kdyz vyvrzeno bylo d'abel- 
stvi, mluvil nemy. I divili se za- 
stupove, fkouce: Ze nikdy nic 
nebylo vidano takoveho v Izra- 
eli. 

34 Farizeove pak pravili: Moci 
knizete dabelskeho vymita dab- 

iy. 

35 I obchazel Jezis vsecka mes- 
ta i mestecka, uce v skolach je- 
jich a kaze evangelium kralov- 
stvi, a uzdravuje vselikou ne- 
moc i vseliky neduh v lidu. 

36 A kdyz hledel na zastupy, 
slitovalo se mu jich, ze byli 
opusteni a rozptyleni jako ovce, 
nemajice pastyfe. 

37 Tehdy fekl ucedlnikum 
svym: Zen zajiste jest mnoha, 
ale delniku malo. 

38 Protoz proste Pana zne, at' 
vypudi delniky na zen svou. 



Kapitola 10. 

Poslanf dvanacti k kazani 8. i divii cineni. 

9. Zprava, jak by se pfi torn, 16. zvlast'v 

odpornostech pfichazejicich mfti meli. 

Asvolav dvanacte ucedlniku 
svych, dal jim moc nad du- 
chy necistymi, aby je vymitali, 
a aby uzdravovali vselikou ne- 
moc, i vseliky neduh. 

2 Dvanacti pak apostolu jmena 
jsou tato: Prvni Simon, kteryz 
slove Petr, a Ondfej bratr jeho, 
Jakub Zebedeuv a Jan bratr 
jeho, 



3 Filip a Bartolomej, Tomas a 
Matous, kteryz byval celny, Ja- 
kub Alfeiiv a Lebbeus, pfijmim 
Taddeus, 

4 Simon Kananitsky, a Jidas 
Iskariotsky, kteryz i zradil ho. 

5 Techto dvanacte poslal Jezis, 
pfikazuje jim, fka: Na cestu po- 
hami nechod'te, a do mesta Sa- 
maritanskych nevchazejte. 

6 Ale radeji jdete k ovcem za- 
hynulym z domu Izraelskeho. 

7 Jdouce pak, kazte, fkouce: Ze 
se pfiblizilo kralovstvi nebeske. 

8 Nemocne uzdravujte, malo- 
mocne cisfte, mrtve kfeste, da- 
belstvi vymitejte; darmo jste 
vzali, darmo dejte. 

9 Nebefte s sebou zlata, ani 
stfibra, ani penez do opaskii 
svych, 

10 Ani mosny na cestu, ani 
dvou sukni, ani obuvi, ani hul- 
ky; hodentjest zajiste delnik po- 
krmu sveho. 

n A do kterehozkoli mesta neb 
mestecka vesli byste, vzeptejte 
se, kdo by v nem hodny byl, a tu 
pobud'te, az i vyjdete. 

12 A vchazejice do domu, poz- 
dravte ho. 

13 A jestlize bude dum ten 
hodny, pokoj vas pfijdiz nan; 
pakli by nebyl hodny, pokoj vas 
navratiz se k vam. 

14 A kdozkoli nepfijal by vas, a 
neuposlechl by feci vasich, vy- 



18 



MATOUS 10 



jdouee ven z domu neb z mesta 
toho, vyrazte prach z noh svych. 

15 Amen pravim vam: Lehceji 
bude zemi Sodomskych a Go- 
morskyeh v den soudny nezli 
mestu tomu. 

16 Aj, ja posilam vas jako ovce 
mezi vlky; protoz bud'te opatrni 
jako hadove, a sprostni jako ho- 
lubice. 

17 Vystf ihejte se pak lidi; nebot' 
vas vydavati budou do sneimi, 
a v shromazdenich svych budou 
vas bieovati. 

18 Ano i pfed vladafe i pf ed 
krale vedeni budete pro nine, na 
svedectvi proti nim, i narodum. 

19 Kdyz pak vas vydadi, ne- 
bud'tez peclivi, kterak aneb co 
byste mluvili; danot' bude za- 
jiste vam v tu hodinu, co budete 
miti mluviti. 

20 Nebo ne vy jste, ktefiz mlu- 
vite, ale Duch Otce vaseho, kte- 
ryz mluvi v vas. 

21 Vydat' pak bratr bratra na 
smrt, i otec syna, a povstanout' 
ditky proti rodicum, a zmorduji 
je- 

22 A budete v nenavisti vsech- 
nem pro jmeno me, ale kdoz se- 
trva az do konce, tent' spasen 
bude. 

23 Kdyz se pak vam budou 
protiviti v torn meste, utecte 
do jineho. Amen zajiste pra- 
vim vam, nezchodite mest Izra- 
elskych, az pfijde Syn cloveka. 



24 Nenit' ucedlnik nad mistra, 
ani sluzebnik nad pana sveho. 

25 Dostit' jest ucedlniku, aby 
byl jako mistr jeho, a sluzebnik 
jako pan jeho. Ponevadz hospo- 
dafe Belzebubem nazyvali, cim 
pak vice domaci jeho? 

26 Protoz nebojte se jich; nebo 
neni nic skryteho, coz by nemelo 
byti zjeveno, ani tajneho, jesto 
by nemelo zvedino byti. 

27 Coz vam pravim ve tmach, 
pravte na svetle, a co v usi sly- 
site, hlasejte na domich. 

28 A nebojte se tech, ktefiz 
morduji telo, ale duse nemohou 
zamordovati; nez radeji se bojte 
toho, kteryz muze i dusi i telo 
zatratiti v pekelnem ohni. 

29 Zdaliz nebyvaji prodavani 
dva vrabeckove za penizek? A 
vsak jeden z nich nepada na 
zem bez Otce vaseho. 

30 Vasi pak i vlasove na hlave 
vsickni secteni jsou. 

31 Protoz nebojte se, drazsi jste 
vy nezli mnoho vrabcu. 

32 Kdozkoli tedy vyzna mne 
pfed lidmi, vyznamti ja jej pfed 
Otcem svym, kteryz jest v nebe- 
sich. 

33 Kdoz by pak mne zapf el 
pfed lidmi, zapfimt ho i ja pfed 
Otcem svym, kteryz jest v nebe- 
sich. 

34 Nedomnivejte se, ze bych 
pfisel pokoj dati na zemi. Ne- 



MATOUS 11 



19 



pfiselt'jsem, abych pokoj uvedl, 
ale mec. 

35 Pfisel jsem zajiste, abych 
rozdelil cloveka proti otci jeho, 
a dceru proti matefi jeji, a ne- 
vestu proti svegrusi jeji. 

36 A nepf atele cloveka domaci 
jeho. 

37 Kdo miluje otce neb matku 
vice nezli mne, nenit' nine ho- 
den; a kdoz miluje syna neb 
dceru vice nezli mne, nenit' mne 
hoden. 

38 A kdoz nebefe kfize sveho a 
nenasleduje mne, nenit mne ho- 
den. 

39 Kdo nalezne dusi svou, ztra- 
tit'ji; a kdo by ztratil dusi svou 
pro mne, naleznetji. 

40 Kdo vas pfijima, mne pfi- 
jima; a kdo mne pfijima, pfi- 
jima toho, kteryz mne poslal. 

41 Kdo pfijima proroka ve jme- 
nu proroka, odplatu proroka 
vezme; a kdoz pfijima spraved- 
liveho ve jmenu spravedliveho, 
odplatu spravedliveho vezme. 

42 A kdoz by koli dal jednomu 
z teehto malickyeh toliko cisi 
vody studene k napoji ve jmenu 
ucedlnika, zajiste pravim vam, 
neztratit' odplaty sve. 



Kapitola 11. 

Poselstvi Janovo ku Panu. 7. Svedectvi 

Pan dal Janovi. 20. Mestum nevdecnym 

domlouval, 25. Otce sveho chvalil. 28. 

Ssouzenych k sobe volal. 



Istalo se, kdyz pfestal Jezis 
tech pfikazani davati dva- 
nacti ucedlnikum svym, bral se 
odtud, aby ucil a kazal v mes- 
tech jejich. 

2 Jan pak uslysev v vezeni o 
skutcich Kristovych, poslav dva 
z ucedlnikii svych, 

3 Rekl jemu: Ty-li jsi ten, kte- 
ryz pfijiti ma, cili jineho cekati 
mame? 

4 I odpovidaje Jezis, fekl jim: 
Jdouce, zvestujtez Janovi, co 
slysite a vidite. 

5 Slepi vidi, a kulhavi chodi, 
malomocni se cisti, a hlusi slysi, 
mrtvi z mrtvych vstavaji, a 
chudym evangelium se zves- 
tuje. 

6 A blahoslaveny jest, kdoz se 
nehorsi na mne. 

7 A kdyz oni odesli, pocal Je- 
zis praviti zastupum o Janovi: 
Co jste vysli na poust' videti? 
Tftinu-li vetrem se klatici? 

8 Aneb co jste vysli videti? 
Cloveka-li mekkym rouchem 
odeneho? Aj, ktefiz se mekkym 
rouchem odivaji, v domich kra- 
lovskychjsou. 

9 Aneb co jste vysli videti? 
Proroka-li? Jiste pravim vam, i 
vice nezli proroka. 

10 Tento jest zajiste, o nemz 
psano: Aj, ja posilam andela 
sveho pfed tvafi tvou, kteryz 
pfipravi cestu tvou pfed tebou. 



20 



MATOUS 12 



11 Amen pravim vam, mezi 
syny zenskymi nepovstal vetsi 
nad Jana Kftitele; ale kdo jest 
nejmensi v kralovstvi nebes- 
kem, jestit' vetsi nezli on. 

12 Ode dnii pak Jana Kftitele 
az dosavad kralovstvi nebeske 
nasili trpi, a ti, ktef iz nasili cini, 
uchvacujit'je. 

13 Nebo vsickni proroci i ten 
zakon az do Jana prorokovali. 

14 A chcete-li pfijiti, ontf jest 
Elias, kteryz pfijiti mel. 

15 Kdo ma usi k slyseni, slys. 

16 Ale k komu pfipodobnim po- 
koleni toto? Podobne jest detem, 
sedicim na ryncich a na tova- 
ryse sve volajicim, 

17 A fikajicim: Piskali jsme 
vam, a neskakali jste; zalostne 
jsme nafikali, a neplakali jste. 

18 Pfisel zajiste Jan, nejeda 
ani nepije, a fkou: Dabelstvi 
ma. 

19 Pfisel Syn cloveka, jeda a 
pije, a fkou: Aj, clovek zrac 
a pijan vina, pfitel publikanu 
a hfisniku. Ale ospravedlnena 
jest moudrost od synii svych. 

20 Tehdy pocal pfimlouvati 
mestiim, v nichz bylo cineno 
nejvice divii jeho, ze pokani ne- 
cinili: 

21 Beda tobe Korozaim, beda 
tobe Betsaido. Nebo kdyby v 
Tyru a Sidonu byli cineni di- 
vove ti, ktefiz jsou cineni v vas, 



davno by byli v zini a v popele 
pokani cinili. 

22 Nybrz pravim vam: Tyru 
a Sidonu lehceji bude v den 
soudny nezli vam. 

23 A ty Kafarnaum, kterez jsi 
az k nebi vyvyseno, az do pekla 
sstrceno budes. Nebo kdyby v 
Sodome cineni byli divove ti, 
ktefiz jsou cineni v tobe, bylif 
by zustali az do dnes. 

24 Ano vice pravim vam, ze 
zemi Sodomskyeh lehceji bude 
v den soudny nezli tobe. 

25 V ten cas odpovedev Jezis, 
fekl: Chvalim te, Otce, Pane 
nebe i zeme, ze jsi skryl tyto veci 
pfed moudrymi a opatrnymi, a 
zjevil jsi je nemluvnatkum. 

26 Jiste, Otce, zet' se tak libilo 
pfed tebou. 

27 Vsecky veci dany jsou mi 
od Otce meho, a zadnyt' nezna 
Syna, jedine Otec, aniz Otce kdo 
zna, jedine Syn, a komuz by 
chtel Syn zjeviti. 

28 Pod'tez ke mne vsickni, kte- 
fiz pracujete a obtizeni jste, a ja 
vam odpocinuti dam. 

29 Vezmete jho me na se, a ucte 
se ode mne, nebot jsem tichy a 
pokorny srdcem, a naleznete od- 
pocinuti dusem svym. 

30 Jho me zajiste jestit' roz- 
kosne, a bfime me lehke. 



Kapitola 12. 

Sveceni soboty. 9. Ukladove proti Panu. 



MATOUS 12 



21 



22. Dabelstvi neme. 25. Obrana proti ru- 
hacum, 46. a kdo jest pfitel Kristiiv. 

Vten cas sel Jezis v sobotu 
skrze obili, ucedlnici pak 
jeho lacni jsouce, pocali vymi- 
nati klasy a jisti. 

2 Farizeove pak spatfivse to, 
fekli jemu: Hie, ucedlnici tvoji 
cini, cehoz neslusi ciniti v so- 
botu. 

3 On pak fekl jim: Co jste 
nectli, co ucinil David, kdyz lac- 
nel, on i ti, ktefiz s nim byli? 

4 Kterak vsel do domu Boziho 
a chleby posvatne jedl, kterychz 
jemu nesluselo jisti, ani tern, 
ktefiz s nim byli, nez toliko sa- 
mym knezim? 

sAneb zdali jste nectli v za- 
kone, ze knezi v sobotu v chra- 
me sobotu rusi, a jsou bez hfi- 
chu? 

6 Ale pravimtvam, ze vetsi jest 
tuto nezli chram. 

7 Nez kdybyste vedeli, co jest 
to: Milosrdenstvi chci a ne obeti, 
nepotupovali byste nevinnych. 

8 Syn zajiste cloveka jest pa- 
nem i soboty. 

9 A odsed odtud, pf isel do skoly 
jejich. 

10 A aj , byl tu clovek, maje 
ruku uschlou. I tazali se ho, 
fkouce: Slusi-li v sobotu uzdra- 
vovati? aby jej obzalovali. 

n On pak di jim: Ktery z vas 
bude clovek, jesto by mel ovci 
jednu, a kdyby ta upadla do 



jamy v sobotu, i zdaliz nedo- 
sahne ji a nevytahne? 

12 A cim lepsi jest clovek nez 
ovce? A protoz slusit' v sobotu 
dobfe ciniti. 

13 Tedy fekl cloveku tomu: 
Vztahni tu ruku svou. I vztahl, 
a pfivedena jest k zdravi jako 
druha. 

14 Farizeove pak vysedse, dr- 
zeli radu proti nemu, kterak by 
jej zahladili. 

15 A vedev to Jezis, sel odtud. 
I sli za nim zastupove mnozi, a 
uzdravil je vsecky. 

16 A s pohriizkou pf ikazal jim, 
aby ho nezjevovali, 

17 Aby se naplnilo povedeni 
skrze Izaiase proroka, fkouciho: 

18 Aj, sluzebnik ten muj, ktere- 
hoz jsem vyvolil, ten mily muj, v 
nemz se dobfe zalibilo dusi me. 
Polozim Ducha sveho na nej, a 
soud narodum zvestovati bude. 

19 Nebude se vaditi, ani kfi- 
eeti, aniz kdo na ulicich uslysi 
hlas jeho. 

20 Tftiny nalomene nedolomi, 
a lnu kouficiho se neuhasi, az i 
vypovi soud k vitezstvi. 

21 A ve jmenu jeho narodove 
doufati budou. 

22 Tehdy pfiveden k nemu da- 
belstvim posedly, slepy a nemy. 
I uzdravil jej, tak ze ten slepy a 
nemy i mluvil i videl. 



22 



MATOUS 12 



23 I desili se vsickni zastupove 
a pravili: Neni-liz tento ten Syn 
Daviduv? 

24 Ale farizeove to uslysevse, 
fekli: Tento nevymita d'ablu nez 
skrze Belzebuba, knize d'abel- 
ske. 

25 Jezis pak znaje mysleni je- 
jich, di jim: Kazde kralov- 
stvi rozdelene samo proti sobe 
spustne, a kazde mesto neb 
dum proti sobe rozdeleny ne- 
stane. 

26 A jestlizet' satan satana vy- 
mita, proti sobe rozdelen jest. 
Kterak tedy stane kralovstvi 
jeho? 

27 A vymitam-litf ja d'ably skr- 
ze Belzebuba, synove vasi skrze 
koho vymitaji? Protoz oni soud- 
cove vasi budou. 

28 Paklitja Duchem Bozim d'a- 
bly vymitam, pfislot' jest jiste 
mezi vas kralovstvi Bozi. 

29 Aneb kterak kdo muze do 
domu silneho vjiti a jeho nadobi 
pobrati, lee by prve svazal toho 
silneho, a teprv by diim jeho ob- 
loupiti mohl? 

30 Kdoz neni se mnou, proti 
nine jest; a kdo neshromazd'uje 
se mnou, rozptylujet'. 

31 Protoz pravim vam: Vseliky 
hfich i rouhani bude lidem od- 
pusteno, ale rouhani proti Du- 
chu nebude odpusteno lidem. 

32 A kdyby kdo f ekl slovo proti 
Synu cloveka, bude jemu odpus- 



teno, ale kdoz by mluvil proti 
Duchu svatemu, nebude jemu 
odpusteno, ani v tomto veku, 
ani v budoucim. 

33 Cintez aneb strom dobry, i 
ovoce jeho dobre; aneb cinte 
strom zly, i ovoce jeho zle. Ne- 
bot' po ovoci strom byva poznan. 

34 Pokoleni jesterci, kterakz 
byste mohli dobre veci mluviti, 
jsouce zli? Nebo z hojnosti srdce 
lista mluvi. 

35 Dobry clovek z dobreho po- 
kladu srdce vynasi dobre, a zly 
clovek ze zleho pokladu vynasi 
zle. 

36 Ale pravim vam, ze z kaz- 
deho slova prazdneho, kterez 
mluviti budou lide, vydadi po- 
cet v den soudny. 

37 Nebo z slov svych spraved- 
liv budes, a z feci svych budes 
odsouzen. 

38 Tehdy odpovedeli nektefi z 
zakonniku a farizeu, fkouce: 
Mistf e, chceme od tebe znameni 
videti. 

39 On pak odpovidaje, di jim: 
Pokoleni zle a cizolozne zna- 
meni hleda, ale znameni jemu 
nebude dano, jedine to znameni 
Jonase proroka. 

40 Nebo jakoz byl Jonas v bfise 
velryba tfi dni a tfi noci, takt' 
bude Syn cloveka v srdci zeme 
tfi dni a tfi noci. 

41 Muzi Ninivitsti stanou na 
soudu s pokolenim timto, a po- 



MATOUS 13 



23 



tupi je, proto ze pokani cinili 
k Jonasovu kazani, a aj, vicet 
nezli Jonas tuto. 

42 Kralovna od poledne po- 
vstane k soudu s pokolenim 
timto, a potupi je; nebo pfi- 
jela od konein zeme, aby sly- 
sela moudrost Salomounovu, a 
aj, vicet tuto nezli Salomoun. 

43 Kdyz pak necisty duch vy- 
jde od cloveka, chodi po mistech 
suehych, hledaje odpocinuti, ale 
nenaleza. 

44 Tedy fika: Navratim se do 
domu sveho, odkudz jsem vysel. 
A pfijda, nalezne prazdny, vy- 
cisteny a ozdobeny. 

45 Tedy jde a vezme s se- 
bou sedm jinych duchu horsich, 
nezli jest sam, a vejdouce, pfe- 
byvaji tarn, i byvaji posledni 
veci cloveka toho horsi nezli 
prvni. Takt' se stane i tomuto 
zlemu pokoleni. 

46 A kdyz on jeste mluvil k za- 
stupiim, aj, matka a bratfi jeho 
stali vne, zadajice s nim pro- 
mluviti. 

47 I fekl jemu jeden: Aj, matka 
tva i bratfi tvoji stoji vne, chtiee 
s tebou mluviti. 

48 On pak odpovidaje, fekl 
tomu, kteryz jemu povedel: Kdo 
jest matka ma? A kdo jsou 
bratfi moji? 

49 A vztahna ruku svou na uee- 
dlniky sve, fekl: Aj, matka ma i 
bratfi moji. 



50 Nebo kdoz by koli cinil vuli 
Otce meho nebeskeho, ten jest 
bratr muj, i sestra ma, i matka 
ma. 

Kapitola 13. 

Kristus Pan z lodi sedmero podobenstvi 

pfedlozil, 54. a ze prorok v sve vlasti neni 

vzacny, osvedcil. 

Av ten den vysed Jezis z 
domu, sedl podle mofe. 

2 I sesli se k nemu zastupove 
mnozi, tak ze vstoupiv na lodi, 
sedel, vsecken pak zastup stal 
na bfehu. 

3 I mluvil jim mnoho v podo- 
benstvich, fka: Aj, vysel rozse- 
vac, aby rozsival. 

4 A kdyz on rozsival, nektera 
padla podle cesty, a pfileteli 
ptaci, i szobali je. 

5 Jina pak padla na mista skal- 
nata, kdez nemela mnoho zeme; 
a rychle vzesla, proto ze nemela 
hlubokosti zeme. 

6 Ale kdyz slunce vzeslo, vyho- 
fela, a proto ze nemela kofene, 
uschla. 

7 Jina pak padla do trni; i 
zrostlo trni, a udusilo je. 

8 A jina padla v zemi dobrou; i 
vydalo uzitek, nektere sty, jine 
sedesaty a jine tf idcaty. 

9 Kdo ma usi k slyseni, slys. 

10 Tedy pfistoupivse ucedlnici, 
f ekli jemu: Proc jim v podoben- 
stvich mluvis? 

n On pak odpovedev, fekl jim: 
Proto ze vam dano jest znati 



24 



MATOUS 13 



tajemstvi kralovstvi nebeskeho, 
ale jim neni dano. 

12 Nebo kdoz ma, dano bude 
jemu, a rozhojnit se; ale kdoz 
nema, i to, coz ma, bude od neho 
odjato. 

13 Protot v podobenstvich mlu- 
vim jim, ze vidouce, nevidi, a 
slysice, neslysi, ani rozumeji. 

14 A plni se na nich proroctvi 
Izaiase, fkouci: Slysenim sly- 
seti budete, ale nesrozumite; a 
hledice, hledeti budete, a nepo- 
znate. 

15 Nebo ztucnelo srdce lidu to- 
hoto, a usima tezee slyseli, a oci 
sve zamhoufili, aby nekdy nevi- 
deli ocima, a usima neslyseli, a 
srdcem nesrozumeli, a neobra- 
tili se, abych jich neuzdravil. 

16 Ale oci vase blahoslavene, ze 
vidi, i usi vase, ze slysi. 

17 Amen zajiste pravim vam, 
ze mnozi proroci a spravedlivi 
zadali videti to, co vidite, ale ne- 
videli, a slyseti to, coz slysite, 
ale neslyseli. 

18 Vy tedy slyste podobenstvi 
rozsevace. 

19 Kazdy, kdoz slysi slovo o torn 
kralovstvi a nerozumi, pfichazi 
ten zly a uchvacuje to, coz jest 
vsato v srdce jeho. To jest ten, 
kteryz podle cesty vsat jest. 

20 V skalnatou pak zemi vsaty 
jest ten, kteryz slysi slovo, a 
hned je s radosti pf ijima. 



21 Nez nema v sobe kofene, ale 
jest casny, a kdyz pfichazi ssou- 
zeni neb protivenstvi pro slovo, 
hned se horsi. 

22 Mezi trni pak vsaty jest ten, 
kteryz slysi slovo, ale pecovani 
tohoto sveta a oklamani zbozi 
udusuje slovo, i byva bez uzitku. 

23 V dobrou pak zemi vsaty ten 
jest, kteryz slysi slovo a rozumi, 
totiz kteryz uzitek nese. Neset 
pak nekdo sty, a jiny sedesaty, 
jiny pak tfidcaty. 

24 Jine podobenstvi pfedlozil 
jim, fka: Podobno jest kralov- 
stvi nebeske cloveku, rozsiva- 
jicimu dobre semeno na poli 
svem. 

25 Kdyz pak lide zesnuli, pfi- 
sel nepfitel jeho, a nasal kou- 
kole mezi psenici, a odsel. 

26 A kdyz zrostla bylina a uzi- 
tek pfinesla, tedy ukazal se i 
koukol. 

27 1 pfistoupivse sluzebnici 
hospodafe toho, f ekli jemu: Pa- 
ne, zdalizs dobreho semene ne- 
nasal na poli svem? Kde ze se 
pak vzal koukol? 

28 A on fekl jim: Nepfitel clo- 
vek to ucinil. Sluzebnici pak 
fekli mu: Chces-liz tedy, at'jde- 
me a vytrhame jej? 

29 On pak odpovedel: Nikoli, 
abyste trhajice koukol, spolu s 
nim nevytrhali psenice. 

30 Nechte at' obe spolu roste az 
do zne. A v cas zne dim zen- 



MATOUS 13 



25 



cum: Vytrhejte nejprv koukol a 
svazte jej v snopky k spaleni, ale 
pseniei shromazd'te do stodoly 
me. 

31 Jine podobenstvi pfedlozil 
jim, fka: Podobno jest kralov- 
stvi nebeske zrnu horcicnemu, 
kterez vzav clovek, vsal na poli 
svem. 

32 Kterezto zajiste nejmensi 
jest mezi vsemi semeny, kdyz 
pak zroste, vetsi jest nezli jine 
byliny, a byva strom, tak ze 
ptaci nebesti pfiletice, hnizda 
sobe delaji na ratolestech jeho. 

33 Jine podobenstvi mluvil jim: 
Podobno jest kralovstvi nebeske 
kvasu, kteryz vzavsi zena, zade- 
lala ve tf ech mef icich mouky, az 
by zkysalo vsecko. 

34 Toto vsecko mluvil Jezis v 
podobenstvich k zastupum, a 
bez podobenstvi nemluvil jim, 

35 Aby se naplnilo povedeni 
skrze proroka, fkouciho: Otevru 
v podobenstvich lista sva, vy- 
pravovati budu skryte veci od 
zalozeni sveta. 

36 Tedy propustiv zastupy, sel 
domu Jezis. I pfistoupili k nemu 
ucedlnici jeho, fkouce: Vyloz 
nam podobenstvi o koukoli toho 
pole. 

37 On pak odpovidaje, fekl jim: 
Rozsevac dobreho semene jest 
Syn cloveka. 

38 A pole jest tento svet, dobre 
pak sime jsou synove kralov- 



stvi, ale koukol jsou synove toho 
zlostnika. 

39 A nepfitel, kteryz jej roz- 
siva, jestitf dabel, zeh pak jest 
skonani sveta, a zenci jsou an- 
dele. 

40 Protoz jakoz vybran byva 
koukol a ohnem spalen, takt 
bude pfi skonani tohoto sveta. 

41 Posle Syn cloveka andely 
sve, i vyberout'z kralovstvi jeho 
vsecka pohorseni, i ty, ktefiz 
cini nepravost, 

42 A uvrhout'je do peci ohnive. 
Tamt'bude plac a skfipeni zubu. 

43 A tehdazt'spravedlivi stkviti 
se budou jako slunce v kralov- 
stvi Otce sveho. Kdo ma usi k 
slyseni, slys. 

44 Opet podobno jest kralov- 
stvi nebeske pokladu skrytemu 
v poli, kteryz nalezna clovek, 
skryva, a radosti naplnen jsa 
pro nej, odchazi a prodava 
vsecko, coz ma, a koupi pole to. 

48 Opet podobno jest kralov- 
stvi nebeske cloveku kupci, hle- 
dajicimu peknych perel. 

46 Kteryz kdyz nalezl jednu 
velmi drahou perlu, odsed, pro- 
dal vsecko, coz mel, a koupil ji. 

47 Opet podobno jest kralov- 
stvi nebeske vrsi pustene do 
more, a ze vselikeho plodu shro- 
mazd'ujici. 

48 Kterouzto, kdyz naplnena 
byla, vytahse na bfeh a sedice, 
vybirali, coz dobreho bylo, do 



26 



MATOUS 14 



nadob, a coz bylo zleho, prec za- 
mitali. 

49 Takt'bude pfi skonani sveta. 
Vyjdou andele, a oddeli zle z 
prostf edku spravedlivych, 

so A uvrhou je do peci ohnive. 
Tamtbude plac a skfipeni zubii. 

51 Di jim Jezis: Srozumeli-li 
jste tomuto vsemu? Rekh jemu: 
I ovsem, Pane. 

52 On pak fekl jim: Protoz 
kazdy ueitel umely v kralovstvi 
nebeskem podobny jest cloveku 
hospodafi, kteryz vynasi z po- 
kladu sveho nove i stare veci. 

53 I stalo se, kdyz dokonal Je- 
zis podobenstvi ta, bral se od- 
tud. 

54 A prised do vlasti sve, ucil 
je v skole jejich, tak ze se velmi 
divili, a fikali: Odkud ma tento 
moudrost tuto a moc? 

55 Zdaliz tento neni syn tesa- 
fiiv? Zdaliz matka jeho neslove 
Maria, a bratf i jeho Jakub a Jo- 
zes a Simon a Judas? 

56 A sestry jeho zdaliz vsecky 
u nas nejsou? Odkudz tedy ma 
tyto vsecky veci? 

57 I zhorsili se na nem. Jezis 
pak fekl jim: Nenit prorok beze 
cti, nez v sve vlasti a v dome 
svem. 

58 I neucinil tu mnoho divu pro 
neveru jejich. 

Kapitola 14. 

Herodes cizoloznik Jana stal. 14. Pan peti 
chleby pet tisic lidu nasytil, 25. po mofi 



chodil, 35. moc Bozskou pfi uzdraveni 
mnohych prokazal. 

Vtom case uslysel Herodes 
ctvrtak povest o Jezisovi. 

2 I fekl sluzebnikum svym: To 
jest Jan Kftitel. Ont'jest vstal z 
mrtvych, a protoz se divove deji 
skrze neho. 

3 Nebo jav Herodes Jana, sva- 
zal jej byl a dal do zalafe, 
pro Herodiadu manzelku Filipa 
bratra sveho. 

4 Nebo byl fekl jemu Jan: Ne- 
slusi tobe miti ji. 

5 A chtev zabiti jej, bal se lidu; 
nebo za proroka jej meli. 

6 Kdyz pak slaven byl den na- 
rozeni Herodesova, tancovala 
dcera Herodiady u prostfed, i 
zalibila se Herodesovi. 

7 Procez s pfisahou zaslibil ji 
dati, zacby ho jen pozadala. 

8 A ona jsuci prve navedena od 
matefe sve, fekla: Dej mi zde na 
mise hlavu Jana Kftitele. 

9 I zarmoutil se kral, ale pro 
pfisahu a pro ty, ktefiz spolu s 
nim stolili, rozkazal dati. 

10 A poslav kata, stal Jana v 
zalafi. 

n I pfinesena jest hlava jeho 
na mise, a dana te devecce. I 
nesla matefi sve. 

12 A pfisedse ucedlnici jeho, 
vzali telo a pochovali je; a sedse, 
povedeli Jezisovi. 

13 To uslysev Jezis, plavil se 
odtud na lodicce na misto puste 



MATOUS 14 



27 



soukromi. Coz uslysevse zastu- 
pove, sli za nim pesky z mest. 

14 A vysed Jezis, uzf el zastup 
mnohy. I slitovalo mu se jich, a 
uzdravoval nemocne jejich. 

15 A kdyz bylo k vecerou, pfi- 
stoupili k nemu ucedlnici jeho, 
fkouce: Puste jest misto toto, 
a eas jiz pominul. Propust' za- 
stupy, at jdouce do mestecek, 
nakoupi sobe pokrmu. 

16 Jezis pak fekl jim: Neni jim 
potfebi odchazeti, dejte vy jim 
jisti. 

17 A oni fkou jemu: Nemame 
zde, nez pet chlebii a dve rybe. 

18 On pak di jim: Pfinestez mi 
je sem. 

19 A rozkazav zastupu posa- 
diti se na trave, a vzav tech 
pet chlebu a dve rybe, vzhled v 
nebe, pozehnal, a lamaje, daval 
ucedlnikum ty chleby, a ucedl- 
nici zastupum. 

20 1 jedli vsickni a nasyceni 
jsou. I sebrali, coz zbylo drobtii, 
dvanacte kosu plnych. 

21 Tech pak, ktefiz jedli, bylo 
okolo peti tisicii muzu, krome 
zen a deti. 

22 A i hned pfinutil Jezis uce- 
dlniky sve, aby vstoupili na lodi 
a pfedesli jej na druhou stranu, 
dokudz by nepropustil zastupu. 

23 A propustiv zastupy, vstou- 
pil na horu soukromi, aby se 
modlil. A kdyz byl vecer, sam 
byl tarn. 



24 Lodi pak jiz byla u prostfed 
more, zmitajici se vlnami, nebo 
byl vitr odporny. 

25 Pfi ctvrtem pak bdeni noc- 
nim bral se k nim Jezis, jda po 
mofi. 

26 A vidouce jej ucedlnici po 
mofi jdouciho, zlekali se, fkou- 
ce: Obluda jest. A strachem kfi- 
celi. 

27 Ale i hned Jezis promluvil 
k nim, fka: Doufejtez, jat jsem, 
nebojte se. 

28 I odpovedev jemu Petr, fekl: 
Pane, jestlize jsi ty, rozkaz mi k 
sobe pfijiti po vode. 

29 On pak fekl: Pod'. A vystou- 
piv Petr z lodi, sel po vode, aby 
pfisel k Jezisovi. 

30 Ale vida vitr tuhy, bal se. A 
pocav tonouti, zkfikl, fka: Pane, 
pomoz mi. 

31 A i hned Jezis vztah ruku, 
ujal jej a fekl jemu, male viry, 
procezs pochyboval? 

32 A jakz oni vstoupili na lodi, 
utisil se vitr. 

33 Ti pak, ktefiz na lodi byli, 
pfistoupivse, klaneli se jemu, 
fkouce: Jiste Syn Bozi jsi. 

34 A pf eplavivse se, pfisli do 
zeme Genezaretske. 

35 A poznavse jej muzi mista 
toho, rozeslali po vsi te krajine 
viikol, a shromazdili k nemu 
vsecky neduzive. 



28 



MATOUS 15 



36 A prosili ho, aby se aspon po- 
dolka roucha jeho dotkli. A kte- 
fizkoli dotkli se, uzdraveni jsou. 

Kapitola 15. 

Bozich-li pfikazani cili lidskych nafizeni 
vice setfiti? 21. O zene Kananejske, 29. o 
uzdraveni mnohych 34. a o sedmi chlebich. 

Av torn pfistoupi k Jezisovi 
Jeruzalemsti zakonnici a 
farizeove, fkouce: 

2 Proc ueedlnici tvoji pfestu- 
puji ustanoveni starsich? Nebo 
neumyvaji rukou svych, kdyz 
maji jisti ehleb. 

3 A on odpovidaje, fekl jim: 
Proc i vy pf estupujete pfikazani 
Bozi pro ustanoveni sva? 

4 Nebo pfikazal Bull, fka: Cti 
otce sveho i matku, a kdoz by 
zlof ecil otci neb matefi, smrti at' 
umfe. 

5 Ale vy pravite: Kdoz by koli 
fekl otci neb matefi: Dar jest 
to, cimz by tobe ode nine pomo- 
zeno byti mohlo. A neuctil by 
otce sveho neb matefe sve. 

6 I zlehcili jste pfikazani Bozi 
pro sve ustanoveni. 

7 Pokrytci, dobfe prorokoval o 
vas Izaias, fka: 

8 Pfiblizuje se ke nine lid tento 
usty svymi, a rty nine cti, ale 
srdce jejich daleko jest ode nine. 

9 Ale nadarmot' nine cti, ucice 
uceni pfikazani lidskych. 

10 A svolav zastup, fekl jim: 
Slyste a rozumejte. 



n Ne to, coz vchazi v tista, po- 
skvrnuje cloveka, ale coz z list 
pochazi, tot'poskvrhuje cloveka. 

12 Tehdy pfistoupivse ucedl- 
nici jeho, fekli mu: Vis-li, ze fa- 
rizeove, slysevse tu fee, zhorsili 
se? 

13 A on odpovidaje, fekl: Vse- 
like stipeni, jehoz nestipil Otec 
muj ten nebesky, vykofeneno 
bude. 

14 Nechte jich, viidcovet' jsou 
slepi slepych. Povede-lit pak 
slepy slepeho, oba v jamu upad- 
nou. 

15 I odpovedev Petr, fekl jemu: 
Vyloz nam to podobenstvi. 

16 Jezis pak fekl: Jeste i vy bez 
rozumu jste? 

17 Nerozumite-liz, ze vsecko, 
coz v usta vchazi, do bficha jde, 
a vypousti se ven? 

18 Ale ktere veci z list pocha- 
zeji, z srdce jdou, a tyt' poskvr- 
iiuji cloveka. 

19 Z srdce zajiste vychazeji 
zla mysleni, vrazdy, cizolozstva, 
smilstva, kradeze, kf iva svedec- 
tvi, rouhani. 

20 Tyt' jsou veci poskvrnu- 
jici cloveka. Ale neumytyma 
rukama jisti, tot' neposkvrhuje 
cloveka. 

21 A vysed odtud Jezis, bral 
se do krajin Tyrskych a Sidon- 
skych. 

22 A aj, zena Kananejska z 
koncin tech vysedsi, volala, fku- 



MATOUS 16 



29 



ci jemu: Smiluj se nade mnou, 
Pane, synu Daviduv. Dceru mou 
hrozne trap! dabelstvi. 

23 On pak neodpovedel ji slova. 
I pfistoupivse ucedlnici jeho, 
prosili ho, fkouce: Odbud'ji, ne- 
botvola za nami. 

24 On pak odpovedev, fekl: 
Nejsem poslan nez k ovcem za- 
hynulym z domu Izraelskeho. 

25 Ale ona pfistoupivsi, kla- 
nela se jemu, fkuci: Pane, po- 
moz mi. 

26 On pak odpovedev, fekl: 
Neni slusne vziti ehleb detem a 
vrci stenatiim. 

27 A ona fekla: Taktjest, Pane. 
A vsak steiiatka jedi drobty, kte- 
fiz padaji z stolii panii jejich. 

28 Tedy odpovidaje Jezis, fekl 
ji: zeno, velika jest vira tva. 
Staniz se tobe, jakz chces. I 
uzdravena jest dcera jeji v tu 
hodinu. 

29 A odsed odtud Jezis, sel k 
mofi Galilejskemu, a vstoupiv 
na horu, posadil se tarn. 

30 I pfisli k nemu zastupove 
mnozi, majice s sebou kulhave, 
slepe, neme, polamane a jine 
mnohe. I kladli je k noham Je- 
zisovym, a on je uzdravoval, 

31 Tak ze se zastupove divili, 
vidouce, ano nemi mluvi, pola- 
mani zdravi jsou, kulhavi chodi, 
slepi vidi. I velebili Boha Izrael- 
skeho. 



32 Jezis pak svolav ucedlniky 
sve, fekl: Lito mi zastupu. Nebo 
jiz tfi dni trvaji se mnou, a ne- 
maji, co by jedli; a propustiti 
jich lacnych nechci, aby nezhy- 
nuli na ceste. 

33 1 fkou mu ucedlnici jeho: 
Kde bychom vzali tolik chleba 
na teto pousti, abychom takovy 
zastup nasytili? 

34 I fekl jim Jezis: Kolik chlebii 
mate?A oni fkou: Sedm, a malo 
rybicek. 

35 I rozkazal zastupum, aby se 
posadili na zemi. 

36 A vzav tech sedm chlebu a 
ty ryby, uciniv diky, lamal a 
dal ucedlnikum svym, ucedlnici 
pak zastupu. 

37 1 jedli vsickni a nasyceni 
jsou. A sebrali, coz zbylo drobtu, 
sedm kosu plnych. 

38 Bylo pak tech, ktefiz jedli, 
ctyfi tisice muzu, krome zen a 
deti. 

39 A rozpustiv zastupy, vstou- 
pil na lodi. I pfisel do krajiny 
Magdala. 



Kapitola 16. 

Pan znameni zadostive zahanbiv, 6. od 

uceni jejich vystfihal. 13. Rozdilne o nem 

smysleno, 23. Petrovi domluveno, 24. a 

prave nasledovani Krista vysvetleno. 

I pfistoupivse farizeove a sa- 
duceove, pokousejice, prosili 
ho, aby jim znameni s nebe uka- 
zal. 



30 



MATOUS 16 



2 On pak odpovidaje, fekl jim: 
Kdyz byva vecer, fikate: Jasno 
bude, nebo se cervena nebe. 

3 A rano: Dnes bude necas, 
nebo se cervena zasmusile nebe. 
Pokrytci, zpusob zajiste nebe 
rozsouditi umite, znameni pak 
casii techto nermizete? 

4 Narod zly a cizolozny zna- 
meni hleda, ale znameni jemu 
nebude dano, nez toliko zna- 
meni ono Jonase proroka. A 
opustivje, odsel. 

5 A plavivse se ucedlnici jeho 
pfes more, zapomenuli vziti 
chleba. 

6 Jezis pak fekl jim: Hled'te a 
varujte se kvasu farizejskeho a 
saducejskeho. 

7 Oni pak rozjimali mezi se- 
bou, fkouce: Nevzali jsme chle- 
ba. 

8 A znaje to Jezis, fekl jim: Co 
to rozjimate mezi sebou, 6 male 
viry, ze jste chlebu nevzali? 

9 Jeste-liz nerozumite, ani ne- 
pamatujete na tech pet chlebu 
a na pet tisicu, a kolik jste kosii 
nazbirali? 

10 Ani na tech sedm chlebu, a 
na ctyfi tisice, a kolik jste kosu 
nazbirali? 

n I kterakz nerozumite, ze 
ne o chlebu mluvil jsem vam, 
prave, abyste se varovali kvasu 
farizejskeho a saducejskeho? 

12 Tedy srozumeli, ze nefekl, 



aby se varovali od kvasu chleba, 
ale od uceni farizeu a saduceu. 

13 Pfised pak Jezis do krajin 
Cesaree Filipovy, otazal se uce- 
dlnikii svych, fka: Kym pravi 
lide byti mne, Syna cloveka? 

14 A oni fekli: Nektefi Janem 
Kf titelem, jini pak Eliasem, jini 
pak Jeremiasem, aneb jednim z 
proroku. 

16 I di jim: Vy pak kym mne 
byti pravite? 

16 1 odpovedev Simon Petr, 
fekl: Ty jsi Kristus, ten Syn 
Boha ziveho. 

17 A odpovidaje Jezis, fekl mu: 
Blahoslaveny jsi Simone, synu 
Jonasuv; nebo telo a krev nezje- 
vilo tobe, ale Otec muj, kteryz 
jest v nebesich. 

18 I jat' pravim tobe, ze jsi ty 
Petr, a na tet skale vzdelam cir- 
kev svou, a brany pekelne ne- 
pf emohou ji. 

19 A tobe dam klice kralovstvi 
nebeskeho. A coz bys koli sva- 
zal na zemi, budet svazano i na 
nebi; a coz bys koli rozvazal na 
zemi, budet' rozvazano i na nebi. 

20 Tedy pfikazal ucedlnikum 
svym, aby zadnemu nepravili, 
ze by on byl ten Jezis Kristus. 

21 A od te chvile pocal Jezis 
oznamovati ucedlnikum svym, 
ze musi jiti do Jeruzalema, a 
mnoho trpeti od starsich a pf ed- 
nich knezi a od zakonniku, a za- 



MATOUS 17 



31 



bit byti, a tf etiho dne z mrtvych 
vstati. 

22 I odved ho Petr, pocal mu 
pfimlouvati, fka: Odstup to od 
tebe, Pane, nikoli nestanese 
tobe toho. 

23 Kteryzto obrativ se, fekl Pe- 
trovi: Jdi za mnou, satane, ku 
pohorseni jsi mi; nebo nechapas 
tech veci, kterez jsou Bozi, ale 
kterez jsou lidske. 

24 Tedy fekl Jezis ucedlnikum 
svym: Chce-li kdo za mnou pfi- 
jiti, zapfiz sebe sam, a vezmi 
kfiz svuj, a nasledujz mne. 

25 Nebo kdoz by chtel dusi svou 
zachovati, ztratitji; kdoz by pak 
ztratil dusi svou pro mne, nalez- 
net'ji. 

26 Nebo co jest platno cloveku, 
by vsecken svet ziskal, sve pak 
dusi uskodil? Aneb kterou da 
clovek odmenu za dusi svou? 

27 Syn zajiste cloveka pfijde 
v slave Otce sveho s andely 
svymi, a tehdaz odplati jed- 
nomu kazdemu podle skutkii 
jeho. 

28 Amen pravim vam: Jsou ne- 
ktefi z stojicich tuto, ktefiz neo- 
kusi smrti, az i uzfi Syna clo- 
veka, pfichazejiciho v kralov- 
stvi svem. 



Kapitola 17. 

Kristus Pan se promenil, 14. namesicnika 

uzdravil, 22. smrt svou pfedpovedel, 27. a 

plat za sebe i za Petra dati rozkazal. 



Apo sesti dnech pojal Jezis 
Petra a Jakuba a Jana bra- 
tra jeho, i uvedl je na horu vy- 
sokou soukromi, 

2 A promenil se pf ed nimi. 
I zastkvela se tvaf jeho jako 
slunce, roucho pak jeho ucineno 
bile jako svetlo. 

3 A aj, ukazali se jim Mojzis a 
Elias, rozmlouvajici s nim. 

4 A odpovedev Petr, fekl Jezi- 
sovi: Pane, dobre jest nam tuto 
byti. Chces-li, udelame tuto tfi 
stanky, tobe jeden a Mojzisovi 
jeden a Eliasovi jeden. 

5 Kdyz pak on jeste mluvil, aj, 
oblak svetly zastinil je. A aj, 
hlas z toho oblaku fkouci: Ten- 
tot jest ten muj mily Syn, v 
nemz mi se dobfe zalibilo, toho 
poslouchejte. 

6 To uslysavse ucedlnici, padli 
na tvafi sve a bali se velmi. 

7 A pfistoupiv Jezis, dotekl se 
jich, fka: Vstahte a nebojte se. 

8 Pozdvihse pak oci svych, zad- 
neho nevideli, nez sameho Je- 
zise. 

9 Kdyz pak sstupovali s te 
hory, pfikazal jim Jezis, fka: 
Zadnemu nepravte tohoto vi- 
deni, dokudz by Syn cloveka ne- 
vstal z mrtvych. 

10 I otazali se ho ucedlnici jeho, 
fkouce: Coz to pak zakonnici 
pravi, ze ma Elias prve pfijiti? 

11 Jezis pak odpovidaje, fekl 



32 



MATOUS 18 



jim: Elias zajiste pfijde prve, a 
napravi vsecky veci. 

12 Ale pravim vam, ze Elias jiz 
pfisel, a vsak nepoznali ho, ale 
ucinili mu, coz chteli. Takt'i Syn 
cloveka trpeti bude od nich. 

13 Tedy srozumeli ucedlnici, ze 
jim to pravil o Janovi Kftiteli. 

14 A kdyz pfisli k zastupu, pfi- 
stoupil k nemu clovek, a poklekl 
pf ed nim na kolena, 

15 A f ekl: Pane, smiluj se nad 
synem mym, nebo namesicnik 
jest, a tezce se trapi. Casto za- 
jiste pada do ohne a castokrat 
do vody. 

16 I pfivedl jsem ho ucedlni- 
kum tvym, ale nemohli ho u- 
zdraviti. 

17 Odpovidaje pak Jezis, fekl: 
narode neverny a pf evraceny, 
dokud budu s vami? Dokudz vas 
snaseti budu? Pfived'te mi jej 
sem. 

18 I pfimluvil tomu dabelstvi 
Jezis. I vyslo od neho; a uzdra- 
ven jest ten mladenec v tu ho- 
dinu. 

19 Tedy pfistoupivse ucedlnici 
k Jezisovi soukromi, fekli: Proc 
jsme my ho nemohli vyvrci? 

20 Jezis pak fekl jim: Pro ne- 
veru svou. Amen zajiste pravim 
vam: Budete-li miti viru jako 
zrno horcicne, dite hofe teto: 
Pfejdi odsud tarn, i pfejde, a ne- 
budet vam nic nemozneho. 



21 Toto pak pokoleni nevy- 
chazi, jedine skrze modlitbu a 
piist. 

22 A kdyz byli v Galilei, fekl 
jim Jezis: Syn cloveka bude vy- 
dan v ruce lidske, 

23 A zamordujit' jej, ale tfetiho 
dne z mrtvych vstane. I zarmou- 
tili se naramne. 

24 A kdyz pfisli do Kafarnaum, 
pfistoupili ku Petrovi ti, ktefiz 
plat vybirali, a fekli: Coz mistr 
vas nedava platu? 

25 A on fekl: Dava. A kdyz pfi- 
sel doimi, pf edsel jej Jezis, fka: 
Co se tobe zda, Simone? Kralove 
zemsti od kterych berou dan 
aneb plat? Od synu-li svych, cili 
od cizich? 

26 Di jemu Petr: Od cizich. I 
fekl mu Jezis: Tedy synove jsou 
svobodni. 

27 Ale abychom jich nepohor- 
sili, jda k mofi, vrz udici, a 
tu rybu, kteraz nejprve uvazne, 
vezmi, a otevra usta jeji, nalez- 
nes gros. Ten vezma, dej jim za 
mne i za sebe. 

Kapitola 18. 

Uci pokof e Pan, 10. vystfiha od pohorseni, 

15. fad kazne ukazuje, 21. kajicim odpous- 

teti veli, 23. coz i pfikladem peknym vy- 

svetluje. 

Vten cas pfistoupili ucedlnici 
k Jezisovi, fkouce: Kdo pak 
jest nejvetsi v kralovstvi nebes- 
kem? 

2 A zavolav Jezis pacholatka, 
postavil je u prostfed nich, 



MATOUS 18 



33 



3 A fekl: Amen pravim vam: 
Neobratite-li se a nebudete-li 
jako paeholatka, nikoli neve- 
jdete do kralovstvi nebeskeho. 

4 Protoz kdoz by se koli ponizil 
jako pacholatko toto, tent' jest 
nejvetsi v kralovstvi nebeskem. 

5 A kdoz by koli pfijal pacho- 
latko takove ve jmenu mem, 
mnet' pf ijima. 

6 Kdo by pak pohorsil jednoho 
z malickych techto veficich ve 
mne, lepe by jemu bylo, aby za- 
vesen byl zernov oslici na hrdlo 
jeho, a pohrizen byl do hlubo- 
kosti morske. 

7 Beda svetu pro pohorseni. 
Ackoli musi byti, aby pf ichazela 
pohorseni, ale vsak beda clo- 
veku, skrze nehoz pfichazi po- 
horseni. 

8 Protoz jestlize ruka tva aneb 
noha tva pohorsuje te, utniz ji a 
vrz od sebe. Lepe jest tobe do zi- 
vota vjiti kulhavemu aneb bez- 
rukemu, nezli dve ruce aneb dve 
noze majicimu uvrzenu byti do 
ohne vecneho. 

9 A pakli oko tve pohorsuje 
tebe, vylupjeavrzodsebe. Lepe 
jest tobe jednookemu do zivota 
vjiti, nezli obe oci majicimu uvr- 
zenu byti do pekelneho ohne. 

10 Viztez, abyste nepotupovali 
zadneho z malickych techto. Ne- 
bot' pravim vam, ze andele je- 
jich v nebesich vzdycky hledi na 



tvaf Otce meho, kteryz v nebe- 
sich jest. 

n Pfisel zajiste Syn cloveka, 
aby spasil to, coz bylo zahynulo. 

12 Co se vam zda? Kdyby ne- 
ktery clovek mel sto ovec, a 
zbloudila by jedna z nich, zdaliz 
nenecha tech devadesati deviti, 
a jda na hory, nehleda te poblou- 
dile? 

13 A nahodi-lit'mu se nalezti ji, 
amen pravim vam, ze se raduje 
nad ni vice, nez nad temi deva- 
desati deviti nepobloudilymi. 

14 Takt neni vule Otce vaseho, 
kteryz jest v nebesich, aby zhy- 
nul jeden z malickych techto. 

15 Zhf esil-li by pak proti tobe 
bratr tvuj, jdi a potresci ho mezi 
sebou a jim samym. Uposlechl- 
-li by tebe, ziskal jsi bratra 
sveho. 

16 Jestlize by pak neuposlechl, 
pfijmi k sobejeste jednoho aneb 
dva, aby v listech dvou neb tfi 
svedku stalo kazde slovo. 

17 Paklit by jich neuposlechl, 
povez cirkvi. Jestlize pak i cir- 
kve neuposlechne, budiz tobe 
jako pohan a publikan. 

18 Amen pravim vam: Cozkoli 
svizete na zemi, budet svazano 
i na nebi; a cozkoli rozvizete na 
zemi, budet' rozvazano i na nebi. 

19 Opet pravim vam: Jestlize 
by dva z vas svolili se na zemi o 
vselikou vec, za kterouz by koli 



34 



MATOUS 19 



prosili, stanet' se jim od Otce 
meho nebeskeho. 

20 Nebo kdezkoli shromazdi se 
dva neb tfi ve jmenu mem, tut' 
jsem ja u prostfed nich. 

21 Tedy pfistoupiv k nemu 
Petr, fekl: Pane, kolikrat zhfesi 
proti mne bratr rmij, a odpustim 
jemu? Do sedmi-likrat? 

22 I di mu Jezis: Nepravim tobe 
az do sedmikrat, ale az do sedm- 
desatikrat sedmkrat. 

23 A protoz podobno jest kra- 
lovstvi nebeske cloveku krali, 
kteryz chtel poeet klasti s slu- 
zebniky svymi. 

24 A kdyz poeal klasti, podan 
mu jeden, kteryz byl dluzen de- 
set tisicu hfiven. 

25 A kdyz nemel cim zaplatiti, 
kazal jej pan jeho prodati, i zenu 
jeho i deti i vsecko, coz mel, a 
zaplatiti. 

26 Tedy padna sluzebnik ten, 
klanel se jemu, fka: Pane, po- 
shovej mi, a vsecko zaplatim 
tobe. 

27 I slitovav se pan nad sluzeb- 
nikem tim, propustil ho a dluh 
jemu odpustil. 

28 Vysed pak sluzebnik ten, na- 
lezl jednoho z spolusluzebniku 
svych, kteryz mu byl dluzen sto 
penez, a chopiv se ho, hrdloval 
se s nim, fka: Zaplat'mi, cos dlu- 
zen. 

29 Tedy padna spolusluzebnik 
tenknohamjeho,prosilho, fka: 



Poshovej mi, a vsecko zaplatim 
tobe. 

30 On pak nechtel, ale odsed, 
dal jej do zalafe, dokudz by ne- 
zaplatil dluhu. 

31 Vidouce pak spolusluzebnici 
jeho, co se dalo, zarmoutili se 
velmi; a sedse, povedeli panu 
svemu vsecko, co se bylo stalo. 

32 Tehdy povolav ho pan jeho, 
di mu: Sluzebnice zly, vsecken 
ten dluh odpustil jsem tobe, 
nebs mne prosil. 

33 Zdaliz i ty nemel se smi- 
lovati nad spolusluzebnikem 
svym, jako i ja smiloval jsem se 
nad tebou? 

34 I rozhnevav se pan jeho, dal 
jej katum, dokudz by nezaplatil 
vseho, coz mu byl dluzen. 

35 Takt' i Otec muj nebesky 
ucini vam, jestlize neodpustite 
jeden kazdy bratru svemu z 
srdci svych provineni jejich. 

Kapitola 19. 

Slusi-li manzelku propustiti? 12. O pani- 
cich 13. a ditkach; 16. o otazce mladence 
bohateho, 27. a odplate zivota vecneho. 

I stalo se, kdyz dokonal Jezis 
feci tyto, bral se z Galilee, 
a pfisel do koncin Judskych za 
Jordan. 

2 I sli za nim zastupove mnozi, 
a uzdravil je tarn. 

3 I pfistoupili k nemu farize- 
ove, pokousejice ho a fkouce 
jemu: Slusi-li cloveku propustiti 



MATOUS 19 



35 



manzelku svou z kterekoli pfi- 
ciny? 

4 On pak odpovidaje, fekl jim: 
Coz jste nectli, ze ten, kteryz 
stvofil s pocatku, muze a zenu 
ucinil je? 

5 A fekl: Protoz opusti clovek 
otce i matku, a pf ipoji se k man- 
zelce sve, i budou dva jedno telo. 

6 Atakjiznejsoudva, ale jedno 
telo. A protoz, coz Buh spojil, 
clovek nerozlucuj. 

7 Rekli jemu: Procez tedy Moj- 
zis rozkazal dati listek rozlou- 
ceni, a propustiti ji? 

8 Di jim: Mojzis pro tvrdost 
srdce vaseho dopustil vam pro- 
pousteti manzelky vase, ale s 
pocatku nebylo tak. 

9 Protoz pravim vam: Ze kdoz- 
koli propustil by manzelku 
svou, (lee pro smilstvi), a jinou 
pojme, cizolozi, i kdoz propuste- 
nou pojme, cizolozi. 

10 Rekli jemu ueedlnici jeho: 
Ponevadz jest takova pf e s man- 
zelkou, neni dobre zeniti se. 

n On pak fekl jim: Ne vsicknit 
chapaji slova toho, ale ti, jimz 
jest dano. 

12 Jsout' zajiste panicove, kte- 
fiz se tak z zivota matky zro- 
dili; a jsout panicove, ktefiz uci- 
neni jsou od lidi; a jsout' pani- 
cove, ktefiz se sami v panictvi 
oddali pro kralovstvi nebeske. 
Kdo muze pochopiti, pochop. 



13 Tehdy pfineseny jsou k ne- 
mu ditky, aby na ne ruce vzkla- 
dal a modlil se. Ueedlnici pak 
pfimlouvali jim. 

14 Ale Jezis fekl: Nechte di- 
tek a nebrante jim jiti ke nine; 
nebo takovycht' jest kralovstvi 
nebeske. 

15 A po vzkladani na ne rukou 
odebral se odtud. 

16 A aj, jeden pfistoupiv, fekl 
jemu: Mistfe dobry, co dobreho 
budu ciniti, abych mel zivot 
vecny? 

17 Ale on fekl jemu: Co mne 
nazyvas dobrym? Zadny neni 
dobry, nez jediny, totiz Buh. 
Chces-li pak vjiti do zivota, 
ostfihej pfikazani. 

18 Di jemu: Kterych? Jezis 
pak fekl: Nezabijes, nezcizo- 
lozis, nepokrades, nepromluvis 
kfiveho svedectvi. 

19 Cti otce sveho i matku, a mi- 
lovati budes blizniho sveho jako 
sebe sameho. 

20 Di jemu mladenec: Vseho 
toho ostfihal jsem od sve mla- 
dosti. Cehoz mi se jeste nedo- 
stava? 

21 Rekl mu Jezis: Chces-li do- 
konalym byti, jdiz a prodej sta- 
tek svuj, a rozdej chudym, a bu- 
des miti poklad v nebi, a pod', 
nasleduj mne. 

22 Uslysev pak mladenec tu 
fee, odsel, smuten jsa; nebo mel 
statku mnoho. 



36 



MATOUS 20 



23 Jezis pak fekl ucedlnikum 
svym: Amen pravim vam, ze bo- 
haty nesnadne vejde do kralov- 
stvi nebeskeho. 

24 A opet pravim vam: Snazet' 
jest velbloudu skrze usi jehly 
projiti, nezli bohatemu vjiti do 
kralovstvi Boziho. 

25 A uslysavse to ucedlnici 
jeho, uzasli se velmi, fkouce: I 
kdoz tedy imize spasen byti? 

26 Pohledev pak Jezis, fekl jim: 
U lidit jest to nemozne, ale u 
Boha vsecko jest mozne. 

27 Tehdy odpovedev Petr, fekl 
mu: Aj, my opustili jsme vsecky 
veci, aslijsmezatebou. Cozpak 
nam bude? 

28 Jezis pak fekl jim: Amen 
pravim vam, ze vy, ktefiz jste 
nasledovali mne, v druhem na- 
rozeni, kdyz se posadi Syn clo- 
veka na trunu velebnosti sve, 
sednete i vy na dvanacti trii- 
nich, soudice dvanactero poko- 
leni Izraelske. 

29 A kazdy, kdoz opustil by 
domy, neb bratry, neb sestry, 
neb otce, neb matku, neb man- 
zelku, neb ditky, neb pole pro 
jmeno me, stokrat vice vezme, 
a zivot vecny dedicne obdrzi. 

30 Mnozi pak prvni budou po- 
sledni, a posledni prvni. 

Kapitola 20. 

Podobenstvi vinice. 17. Kristus svou smrt 

pfedpovedel. 20. Matku synu Zebedeovych 

spokojil, 29. a dva slepe uzdravil. 



Nebo podobno jest kralov- 
stvi nebeske cloveku hos- 
podafi, kteryz vysel na lisvite, 
aby najal delniky na vinici svou. 

2 Smluviv pak s delniky z pe- 
nize denniho, odeslal je na vi- 
nici svou. 

3 A vysed okolo hodiny tf eti, 
uzfel jine, ani stoji na trhu za- 
halejice. 

4 I tern fekl: Jdetez i vy na vi- 
nici, a co bude spravedliveho, 
dam vam. 

5 A oni sli. Opet vysed pfi seste 
a devate hodine, ucinil tez. 

6 Pfi jedenacte pak hodine vy- 
sed, nalezl jine, ani stoji zahale- 
jice. I fekl jim: Procez tu stojite, 
cely den zahalejice? 

7 Rkou jemu: Nebo nizadny 
nas nenajal. Di jim: Jdetez i vy 
na vinici, a coz by bylo spraved- 
liveho, vezmete. 

8 Vecer pak fekl pan vinice sa- 
fafi svemu: Zavolej delniku a 
zaplat'jim, poena od poslednich 
az do prvnich. 

9 A pfisedse ti pfi jedenacte 
hodine najati, vzali jeden kazdy 
po penizi. 

10 Pfisedse pak prvni, domni- 
vali se, ze vice vezmou, ale vzali 
i oni jeden kazdy po penizi. 

n A vzavse, reptali proti hos- 
podafi, 

12 Rkouce: Tito posledni jednu 
hodinu delali, a rovne jsi je nam 



MATOUS 20 



37 



ucinil, ktefiz jsme nesli bfime 
dne i horko. 

13 On pak odpovidaje, fekl jed- 
nomu z nich: Pfiteli, neeinim 
tobe kfivdy. Zdaliz jsi z penize 
nesmluvil se mnou? 

14 Vezmiz, coz tveho jest, a jdi 
pfedce, ja pak chci tomuto po- 
slednimu dati jako i tobe. 

15 Zdaliz mi neslusi v mem uci- 
niti, coz chci? Cili oko tve nesle- 
chetne jest, ze ja dobry jsem? 

16 Takt' budou posledni prvni, 
a prvni posledni; nebo mnoho 
jest povolanyeh, ale malo vyvo- 
lenych. 

17 A vstupuje Jezis do Jeruza- 
lema, pojal dvanacte ucedlniku 
soukromi na ceste. I fekl jim: 

18 Aj, vstupujeme do Jeruza- 
lema, a Syn cloveka vydan bude 
pf ednim knezim a zakonnikum, 
a odsoudi ho na smrt. 

19 A vydadit' jej pohanum ku 
posmivani a k zbicovani a ukfi- 
zovani, ale tfetiho dne z mrt- 
vych vstane. 

20 Tehdy pfistoupila k nemu 
matka synu Zebedeovych s syny 
svymi, klanejici se a proseci 
neco od neho. 

21 Kteryz fekl ji: Co chces? 
Rekla jemu: Rci, at' tito dva sy- 
nove moji sedaji, jeden po pra- 
vici tve a druhy po levici, v kra- 
lovstvi tvem. 

22 Odpovidaje pak Jezis, fekl: 
Nevite, zac prosite. Miizete-li 



piti kalich, kteryz ja piti budu, 
a kf tern, jimz ja se kf tim, kf teni 
byti? Rekli jemu: Miizeme. 

23 Di jim: Kalich zajiste miij 
piti budete, a kftem, jimz ja se 
kftim, pokfteni budete, ale se- 
deti po pravici me a po levici me, 
nenit me dati, ale tern, kterymz 
pfipraveno jest od Otce meho. 

24 A uslysavse to deset jinych, 
rozhnevali se na ty dva bratry. 

25 Ale Jezis svolav je, fekl: 
Vite, ze knizata narodu panuji 
nad nimi, a ktefiz velici jsou, 
moci uzivaji nad nimi. 

26 Ale ne tak bude mezi vami. 
Nybrz kdozkoli chtel by mezi 
vami byti velikym, budiz slu- 
zebnik vas. 

27 A kdoz by koli mezi vami 
chtel byti pf edni, budiz vas slu- 
zebnik; 

28 Jako i Syn cloveka nepfisel, 
aby jemu slouzeno bylo, ale aby 
on slouzil, a aby dal zivot svuj 
mzdu na vykoupeni za mnohe. 

29 A kdyz vychazeli z Jericho, 
sel za nim zastup veliky. 

30 A aj, dva slepi sedici u cesty, 
uslysavse, ze by Jezis tudy sel, 
zvolali, fkouce: Smiluj se nad 
nami, Pane, synu Davidiiv. 

31 Zastup pak pfimlouval jim, 
aby mlceli. Oni pak vice vo- 
lali, fkouce: Smiluj se nad nami, 
Pane, synu Davidiiv. 

32 I zastaviv se Jezis, zavolal 



38 



MATOUS 21 



jich, a fekl: Co chcete, abych 
vam ucinil? 

33 Rkou jemu: Pane, at' se ote- 
vrou oci nase. 

34 I slitovav se nad nimi Jezis, 
dotekl se oci jejich, a hned pro- 
hledly oci jejich. I sli za nim. 



Kapitola 21. 

Jizda Pane na oslicku, 12. skutkove v 

chrame. 19. Fik ususen; 23. s pfednimi 

knezimi nesnaz. 28. Podobenstvi na ne 

mluvena. 

Akdyz se pfiblizili k Jeruza- 
lemu, a pfisli do Betfage k 
hofe Olivetske, tedy Jezis poslal 
dva ueedlniky sve, 

2 Rka jim: Jdetez do mestecka, 
kterez proti vam jest, a hned 
naleznete oslici pfivazanou a 
oslatko s ni. Odveztez je a pfi- 
ved'te ke mne. 

3 A fekl-lit' by kdo co vam, 
rcete, ze Pan jich potfebuje, a 
hnedt propusti je. 

4 Toto se pak vsecko stalo, aby 
se naplnilo povedeni skrze pro- 
roka, fkouciho: 

5 Povezte dcefi Sionske: Aj, 
kral tviij befe se tobe tichy, a 
sede na oslici, a na oslatku te 
jhu podrobene. 

6 I jdouce ucedlnici, a ucinivse 
tak, jakz jim byl pfikazal Jezis, 

7 Pfivedli oslici i oslatko, a vlo- 
zili na ne roucha sva, a jej na 
vrchu na ne posadili. 



8 Mnohy pak zastup stlali rou- 
cha sva na ceste, jini pak rato- 
lesti z stromii sekali, a metali 
na cestu. 

9 A zastupove, ktefiz s pfedu 
i s zadu sli, volali, fkouce: Ho- 
sanna synu Davidovu. Pozeh- 
nany, kteryz se befe ve jmenu 
Pane. Hosanna na vysostech. 

10 A kdyz vjel do Jeruzale- 
ma, zboufilo se vsecko mesto, 
fkouce: I kdo jest tento? 

n Zastupove pak pravili: Toto 
jest ten Jezis, prorok z Nazareta 
Galilejskeho. 

12 I vsel Jezis do chramu Bo- 
ziho, a vymital vsecky prodava- 
jici a kupujici v chrame, a stoly 
penezomencu a stolice prodava- 
jicich holubice pf evracel, 

13 A fekl jim: Psanotjest: Dum 
muj dum modlitby slouti bude, 
ale vy ucinili jste jej pelesi lot- 
rovskou. 

14 I pfistoupili k nemu slepi a 
kulhavi v chrame, a uzdravil je. 

15 Vidouce pak pf edni knezi a 
zakonnici divy, kterez cinil, a 
ditky, any volaji v chrame a 
pravi: Hosanna synu Davidovu, 
rozhnevali se. 

16 A fekli jemu: Slysis-liz, co 
tito pravi? Jezis pak fekl jim: 
I ovsem. Nikda-liz jste nectli, 
ze z list nemluvhatek a tech, 
ktefiz prsi pozivaji, dokonal jsi 
chvalu? 



MATOUS 21 



39 



17 A opustiv je, sel ven z mesta 
do Betany, a tu ziistal. 

18 Rano pak navracuje se do 
mesta, zlacnel. 

19 A vida jeden fikovy strom 
podle cesty, sel k nemu, a nic na 
nem nenalezl, nez listi toliko. I 
di jemu: Nikdy vice nerod' se z 
tebe ovoce na veky. I uschl fik 
ten pojednou. 

20 A vidouce to ucedlniei, divili 
se, fkouce: Kterak hned usechl 
flk ten! 

21 1 odpovedev Jezis, fekl jim: 
Amen pravim vam: Budete-li 
miti viru a nebudete-li pochy- 
bovati, netoliko to fikovemu 
stromu ucinite, ale kdybyste i 
teto hofe f ekli: Zdvihni se a vrz 
sebou do more, stanet se. 

22 A vsecko, zac byste koli pro- 
sili na modlitbe, vefice, vez- 
mete. 

23 A kdyz pfisel do chramu, 
pfistoupili k nemu pf edni knezi 
a starsi lidu, kdyz ucil, fkouce: 
Jakou moci tyto veci cinis? A 
kdo tobe tu moc dal? 

24 Odpovidaje pak Jezis, fekl 
jim: Otizit' se i ja vas na jednu 
vec, kterouz povite-li mi, i ja 
vam povim, jakou moci tyto veci 
cinim? 

25 Kfest Januv odkud byl? S 
nebe-li, cili z lidi? A oni rozvazo- 
vali mezi sebou, fkouce: Dime- 
-li s nebe, dit'nam: Proc jste pak 
nevefili jemu? 



26 Pakli dime: Z lidi, bojime 
se zastupu. Nebo vsickni maji 
Jana za proroka. 

27 I odpovidajice Jezisovi, fek- 
li: Nevime. Rekl jim i on: Aniz 
ja vam povim, jakou moci tyto 
veci cinim. 

28 Ale co se vam zda? Clovek 
jeden mel dva syny A pfistou- 
piv k prvnimu, fekl: Synu, jdi 
na vinici mou dnes, a delej. 

29 Ale on odpovedev, fekl: Ne- 
chci. A potom usmysliv sobe, 
sel. 

30 I pf istoupiv k druhemu, fekl 
tez. A on odpovedev, fekl: Jdu, 
pane. Ale nesel. 

31 Ktery z tech dvou naplnil 
villi otcovu? Rekli jemu: Ten 
prvni. Di jim Jezis: Amen pra- 
vim vam, ze publikani a ne- 
vestky pfedchazeji vas do kra- 
lovstvi Boziho. 

32 Nebo pfisel k vam Jan ces- 
tou spravedlnosti, a nevefili jste 
mu, ale publikani a nevestky 
uvefili jemu. Vy pak videvse to, 
aniz jste potom usmyslili sobe, 
abyste vef ili jemu. 

33 Jine podobenstvi slyste: Byl 
jeden hospodaf, kteryz vzdelal 
vinici, a opletl ji plotem, a vko- 
pal v ni pres, a ustavel vezi, 
i pronajal ji vinafum, a odsel 
pryc pfes pole. 

34 A kdyz se pfiblizil cas ovoce, 
poslal sluzebniky sve k vina- 
fum, aby vzali uzitky jeji. 



40 



MATOUS 22 



35 Vinafi pak zjimavse sluzeb- 
niky jeho, jineho zmrskali, ji- 
neho zabili, a jineho ukameno- 
vali. 

36 Opet poslal jinych sluzeb- 
niku vice nez prve. I ucinili jim 
tez. 

37 Naposledy pak poslal k nim 
syna sveho, fka: Ustydnout' se 
syna meho. 

38 Vinafi pak uzf evse toho 
syna, fekli mezi sebou: Tentot 
jest dedic; pod'te, zabime jej, a 
uvazme se v dedictvi jeho. 

39 I chytivse ho, vyvrhli jej ven 
z vinice, a zabili. 

40 Protoz kdyz pfijde pan vi- 
nice, co ucini vinafum tern? 

41 Rekli jemu: Zle ty zle za- 
trati, a vinici svou pronajme ji- 
nym vinafum, ktefiz budou vy- 
davati jemu uzitek easy svymi. 

42 Rekl jim Jezis: Nikdy-li jste 
nectli v pismich: Kamen, kteryz 
zavrhli delnici, ten ucinen jest v 
hlavu uhlovou? Ode Pana stalo 
se toto, a jest divne pfed ocima 
nasima. 

43 Protoz pravim vam, ze bude 
odjato od vas kralovstvi Bozi, a 
bude dano lidu cinicimu uzitky 
jeho. 

44 A kdoz by padl na ten ka- 
men, rozrazit se; a na kohoz 
upadne, setfet'jej. 

45 A slysavse pf edni knezi ta 
podobenstvi jeho, porozumeli, 
ze by o nich mluvil. 



46 I hledajice ho jiti, bali se za- 
stupu; nebo ho meli za proroka. 

Kapitola 22. 

Podobenstvi o svadbe. 15. Farizee i sadu- 

cee Kristus zahanbiv, 43. sebe Davidovym 

Panem byti ukazal. 

Iodpovidaje Jezis, mluvil jim 
opet v podobenstvich, fka: 

2 Podobno jest kralovstvi ne- 
beske cloveku krali, kteryz uci- 
nil svadbu synu svemu. 

3 I poslal sluzebniky sve, aby 
povolali pozvanych na svadbu, 
ale nechteli pfijiti. 

4 Opet poslal jine sluzebniky, 
fka: Povezte pozvanym: Aj, 
obed sviij pfipravil jsem, vo- 
love moji a krmny dobytek zbit 
jest, a vsecko hotovo. Pod'tez na 
svadbu. 

5 Ale oni nedbavse, odesli, jiny 
do vsi sve, a jiny po kupectvi 
svem. 

6 Jini pak zjimavse sluzebniky 
jeho, a posmech jim ucinivse, 
zmordovali. 

7 A uslysav to kral, rozhneval 
se; a poslav vojska sva, zhubil 
vrazedlniky ty, a mesto jejich 
zapalil. 

8 Tedy fekl sluzebnikum svym: 
Svadba zajiste hotova jest, ale 
ti, ktefiz pozvani byli, nebyli 
hodni. 

9 Protoz jdete na rozcesti, a 
kterezkoli naleznete, zovtez na 
svadbu. 



MATOUS 22 



41 



10 1 vysedse sluzebniei ti na 
cesty, shromazdili vseeky, kte- 
rezkoli nalezli, zle i dobre. A na- 
plnena jest svadba hodovniky. 

n Tehdy vsed kral, aby pohle- 
del na hodovniky, uzfel tarn clo- 
veka neodeneho rouchem sva- 
debnim. 

12 I f ekl jemu: Pfiteli, kteraks 
ty sem vsel, nemaje roucha sva- 
debniho? A on onemel. 

13 Tedy f ekl kral sluzebnikum: 
Sviziee nohy jeho i ruce, vez- 
mete ho, a uvrztez jej do tem- 
nosti tech zevnitfnich. Tamt' 
bude plac a skfipeni zubii. 

14 Nebo mnoho jest povola- 
nych, ale malo vyvolenych. 

IB Tehdy odsedse farizeove, ra- 
dili se, jak by polapili jej v feci. 

16 I poslali k nemu ucedlniky 
sve s Herodiany, fkouce: Mistfe, 
vime, ze pravdomluvny jsi, a 
ceste Bozi v pravde ucis, a ne- 
dbas na zadneho; nebo nepatfis 
na osobu lidskou. 

17 Protoz povez nam, co se tobe 
zda: Slusi-li dan dati cisafi, cili 
nic? 

18 Znaje pak Jezis zlost je- 
jich, fekl: Co nine pokousite, po- 
krytci? 

19 Ukazte mi peniz dane. A oni 
podali mu penize. 

20 I f ekl jim: Ci jest tento obraz 
a napis? 

21 Rekli mu: Cisafuv. Tedy di 



jim: Davejtez tedy, co jest cisa- 
fova, cisafi, a co Boziho, Bohu. 

22 To uslysavse, divili se, a 
opustivse jej, odesli. 

23 V ten den pfisli k nemu sa- 
duceove, ktefiz pravi, ze neni z 
mrtvych vstani. I otazali se ho, 

24 Rkouce: Mistfe, Mojzis po- 
vedel: Umfel-li by kdo, nemaje 
deti, aby bratr jeho pravem 
svagrovstvi pojal zenu jeho, a 
vzbudil sime bratru svemu. 

25 1 bylo u nas sedm bra- 
tru. Prvni pojav zenu, umfel, a 
nemaje semene, zustavil zenu 
svou bratru svemu. 

26 Takz podobne i druhy, i tf eti, 
az do sedmeho. 

27 Nejposleze pak po vsech 
umfela i zena. 

28 Protoz pfi vzkfiseni ktereho 
z tech sedmi bude zena? Nebo 
vsickni ji meli. 

29 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Bloudite, neznajice pisem ani 
moci Bozi. 

30 Vsak pfi vzkfiseni nebudou 
se ani zeniti ani vdavati, ale bu- 
dou jako andele Bozi v nebi. 

31 vzkfiseni pak mrtvych 
zdaliz jste nectli, co jest vam po- 
vedino od Boha, kteryz di: 

32 Ja jsem Buh Abrahamiiv, a 
Biih Izakuv, a Buh Jakobuv? 
Biiht' neni Buh mrtvych, ale zi- 
vych. 

33 A slysevse to zastupove, di- 
vili se uceni jeho. 



42 



MATOUS 23 



34 Farizeove pak uslysavse, ze 
by k mleeni pfivedl saducejske, 
sesli se v jedno. 

35 I otazal se jeden z nich za- 
konnik, pokouseje ho, a fka: 

36 Mistfe, ktere jest pfikazani 
velike v zakone? 

37 I f ekl mu Jezis: Milovati bu- 
des Pana Boha sveho z celeho 
srdce sveho, a ze vsi duse sve, a 
ze vsi mysli sve. 

38 To jest pfedni a velike pfi- 
kazani. 

39 Druhe pak jest podobne 
tomu: Milovati budes blizniho 
sveho jako sebe sameho. 

40 Na tech dvou pfikazanich 
vseeken zakon zalezi i proroci. 

41 A kdyz se sesli farizeove, 
otazal se jich Jezis, 

42 Rka: Co se vam zda o Kris- 
tu? Ci jest syn? Rkou jemu: Da- 
viduv. 

43 Di jim: Kterakz pak David v 
Duchu nazyva ho Panem, fka: 

44 Rekl Pan Panu memu: Sed' 
na pravici me, dokudz nepolo- 
zim nepfatel tvych za podnoze 
noh tvych? 

45 Ponevadz tedy David Pa- 
nem ho nazyva, i kterakz syn 
jeho jest? 

46 A nizadny nemohl jemu od- 
povediti slova, aniz smel kdo 
vice od toho dne jeho se tazati. 

Kapitola 23. 

Zprava o zakonnicich a farizeich; 13. 



osvedceni hfichu jejich, i pomsty pro ne. 

Tehdy Jezis mluvil zastupiim 
a ucedlnikiim svym, 

2 Rka: Na stolici Mojzisove po- 
sadili se zakonnici a farizeove. 

3 Protoz vsecko, coz by koli roz- 
kazali vam zachovavati, zacho- 
vavejte a cihte, ale podle skutkii 
jejich necinte; nebot' pravi, ale 
necini. 

4 Svazujit' zajiste bf emena tez- 
ka a nesnesitelna, a vzkladaji 
na ramena lidska, ale prstem 
svym nechti jimi ani pohnouti. 

5 Vsecky pak sve skutky cini, 
aby byli vidini od lidi. Rozsifuji 
zajiste napisy sve, a velike de- 
laji podolky plastfii svych, 

6 A miluji pfedni mista na ve- 
cefich, a pfedni stolice v shro- 
mazdenich, 

7 A pozdravovani na trhu, a 
aby byli nazyvani od lidi: Mis- 
tfi, mistfi. 

8 Ale vy nebyvejte nazyvani 
mistfi; nebo jeden jest Mistr 
vas, Kristus, vy pak vsickni bra- 
tfi jste. 

9 A otce nenazyvejte sobe na 
zemi; nebo jeden jest Otec vas, 
kteryz jest v nebesich. 

10 Ani se nazyvejte viidcove; 
nebo jeden jest viidce vas, Kris- 
tus. 

n Ale kdo z vas nejvetsi jest, 
bud' sluzebnikem vasim. 



MATOUS 23 



43 



12 Kdoz by pak sam se povyso- 
val, bude ponizen; a kdoz by se 
ponizil, bude povysen. 

13 Ale beda vam, zakonnici a 
farizeove pokrytci, ze zavirate 
kralovstvi nebeske pfed lidmi; 
nebo sami tarn nevchazite, a 
tern, ktefiz by vjiti chteli, vcha- 
zeti nedopoustite. 

14 Beda vam, zakonnici a fari- 
zeove pokrytci, ze zzirate domy 
vdovske, a to pod zamyslem 
dlouheho modleni; protoz tezsi 
soud ponesete. 

15 Beda vam, zakonnici a fa- 
rizeove pokrytci, ze obehazite 
mofe i zemi, abyste ucinili jed- 
noho novoverce, a kdyz bude 
ucinen, ucinite jej syna zatra- 
ceni, dvakrat vice, nezli jste 
sami. 

16 Beda vam, vudcove slepi, 
ktefiz fikate: Pfisahl-li by kdo 
skrze chram, to nic neni; ale 
kdo by pfisahl skrze zlato chra- 
move, povinen jest. 

17 Blazni a slepci, coz jest vet- 
siho, zlato-li, ci chram, kteryz 
posvecuje zlata? 

18 A pfisahl-li by kdo skrze ol- 
taf, nic neni; ale kdo by pfi- 
sahl skrze ten dar, kteryz jest 
na nem, povinen jest. 

19 Blazni a slepci, i co jest vet- 
siho, dar-li, ci oltaf, kteryz po- 
svecuje daru? 

20 A protoz kdozkoli pfisaha 



skrze oltaf, pfisaha skrze nej, i 
skrze to vsecko, coz na nem jest. 

21 A kdoz pfisaha skrze chram, 
pfisaha skrze nej, i skrze toho, 
kteryz pf ebyva v nem. 

22 A kdoz pfisaha skrze nebe, 
pfisaha skrze trun Bozi, i skrze 
toho, kteryz na nem sedi. 

23 Beda vam, zakonnici a fa- 
rizeove pokrytci, ze davate de- 
satky z maty a z kopru a z kmi- 
nu, a opoustite to, coz tezsiho 
jest v zakone, soud a milosrden- 
stvi a vernost. Tyto veci meli 
jste ciniti a onech neopousteti. 

24 Vudcove slepi, ktefiz cedite 
komara, velbouda pak pozirate. 

25 Beda vam, zakonnici a fa- 
rizeove pokrytci, ze cistite po 
vrchu konvice a misy, a vnitf 
pine jsou loupeze a nestfed- 
mosti. 

26 Farizei slepce, vycist prve 
to, coz vnitf jest v konvi a v 
mise, aby i to, coz jest zevnitf , 
bylo cisto. 

27 Beda vam, zakonnici a fari- 
zeove pokrytci, ze jste se pfipo- 
dobnili hrobum zbilenym, kte- 
fiz sic zdadi se zevnitf krasni, 
ale vnitf jsou plni kosti umrl- 
cich i vsi necistoty. 

28 Tak i vy zevnitf zajiste zdate 
se lidem spravedlivi, ale vnitf 
plni jste pokrytstvi a nepra- 
vosti. 

29 Beda vam, zakonnici a fa- 
rizeove pokrytci, nebo vzdela- 



44 



MATOUS 24 



vate hroby proroku, a ozdobu- 
jete hroby spravedlivych, 

30 A fikate: kdybychom byli za 
dnu otcii nasich, nebyli bychom 
ucastnici jejieh ve krvi proroku. 

31 Protoz osvedcujete sami 
proti sobe, ze jste synove tech, 
ktefiz proroky zmordovali. 

32 I vy take naplfite miru otcu 
svych. 

33 Hadove, pleme jesterci, i 
jakz byste usli odsudku do pe- 
kelneho ohne? 

34 Protoz aj, ja posilam k vam 
proroky a moudre a ucitele, a 
vy z tech nektere zmordujete a 
ukfizujete, a nektere z nich bi- 
covati budete v skolach svych, 
a budete je honiti z mesta do 
mesta, 

35 Aby pfisla na vas vseli- 
ka krev spravedliva, vylita na 
zemi, od krve Abele spraved- 
liveho, az do krve Zacharia- 
se syna Barachiasova, kterehoz 
jste zabili mezi chramem a olta- 
fem. 

36 Amen pravim vam: Pfijdou 
tyto vsecky veci na pokoleni 
toto. 

37 Jeruzaleme, Jeruzaleme, 
mordefi proroku, a kteryz ka- 
menujes ty, ktefiz byli k tobe 
posilani, kolikrat jsem chtel 
shromazditi ditky tve, tak jako 
slepice shromazd'uje kufatka 
sva pod kfidla, a nechteli jste. 



38 Aj , zanechavat' se vam dum 
vas pusty. 

39 Nebot pravim vam, ze mne 
jiz vice nikoli neuzfite od teto 
chvile, az i dite: Pozehnany, kte- 
ryz se befe ve jmenu Pane. 

Kapitola 24. 

Budouci zkazu Jeruzalema i skonani sveta 

pfedpovidaje Pan, 36. k ocekavani toho 

bedlivemu napomina. 

Avysed Jezis, bral se z chra- 
mu. I pfistoupili ucedlnici 
jeho, aby ukazali jemu staveni 
chramove. 

2 Jezis pak fekl jim: Vidite-liz 
tyto vsecky veci? Amen pravim 
vam: Nebude zustaven tuto ka- 
men na kameni, kteryz by nebyl 
zbofen. 

3 A kdyz se posadil na hof e Oli- 
vetske, pfistoupili k nemu uce- 
dlnici soukromi, fkouce: Povez 
nam, kdy to bude, a ktere zna- 
meni pfichodu tveho a skonani 
sveta? 

4 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Vizte, aby vas nekdo nesvedl. 

5 Nebo mnozi pfijdou pod jme- 
nem mym, fkouce: Jat' jsem 
Kristus, a svedout' mnohe. 

6 Budete slychati zajiste boje 
a povesti bojii. Hled'tez, abyste 
se nekormoutili; nebo musi to 
vsecko byti; ale ne i hned bude 
konec. 

7 Nebo povstane narod proti 
narodu a kralovstvi proti kra- 



MATOUS 24 



45 



lovstvi, a budou hladove a mo- 
rove a zeme tfeseni po mistech. 

8 Ale tyto vseeky veci jsou po- 
catkove bolesti. 

9 A tehdy vydadi vas v ssou- 
zeni, a budou vas mordovati, a 
budete v nenavisti u vsech na- 
rodu pro jmeno me. 

10 A tehdyt' se zhorsi mnozi, a 
vespolek se budou zrazovati, a 
jedni druhych nenavideti. 

n A mnozi falesni proroci po- 
vstanou, a svedou mnohe. 

12 A ze rozmnozena bude ne- 
pravost, ustydne laska mno- 
hych. 

13 Ale kdoz by setrval az do 
konce, ten spasen bude. 

14 A bude kazano toto evange- 
lium kralovstvi po vsem svete, 
na svedectvi vseehnem naro- 
dum, a tehdaz pfijde skonani. 

15 Protoz kdyz uzfite ohav- 
nost zpusteni, pfedpovedenou 
od Daniele proroka, ana stoji 
na miste svatem, (kdo cte, ro- 
zumej), 

16 Tehdaz ti, ktefiz by byli v 
Judstvu, necht' utekou na hory. 

17 A kdo na stfese, nesstupuj, 
aby neco vzal z domu sveho. 

18 A kdo na poli, nevracuj se 
zase, aby vzal roucha sva. 

19 Beda pak tehotnym a tem, 
kterez koji v tech dnech. 

20 Protoz modlte se, aby uti- 
kani vase nebylo v zime aneb v 
svatek. 



21 Nebo bude tehdaz ssouzeni 
velike, jakehoz nebylo od po- 
catku sveta az do te chvile, aniz 
kdy potom bude. 

22 A byt' nebyli ukraceni dnove 
ti, nebyl by spasen zadny clo- 
vek. Ale pro vyvolene ukraceni 
budou ti dnove. 

23 Tehdy fekl-li by vam kdo: Aj, 
tuioi jest Kristus, aneb tamto, 
nevefte. 

24 Nebo povstanou falesni Kri- 
stove a falesni proroci, a ciniti 
budou divy velike a zazraky, tak 
ze by svedli, (by mozne bylo), 
take i vyvolene. 

25 Aj, pfedpovedel jsem vam. 

26 Protoz feknou-lit' vam: Aj, 
na pousti jest, nevychazejte. Aj, 
v skrysich, nevefte. 

27 Nebo jakoz blesk vychazi od 
vychodu slunce, a ukazuje se az 
na zapad, tak bude i pfichod 
Syna cloveka. 

28 Nebo kdezkoli bude telo, tut 
se shromazdi i orlice. 

29 A hned po ssouzeni tech dmi 
slunce se zatmi, a mesie neda 
svetla sveho, a hvezdy budou 
padati s nebe, a moci nebeske 
budou se pohybovati. 

30 Tehdazt' se ukaze znameni 
Syna cloveka na nebi, a teh- 
dyt' budou kviliti vsecka poko- 
leni zeme, a uzfit Syna cloveka 
pfichazejiciho na oblacich ne- 
beskych s moci a slavou velikou. 



46 



MATOUS 25 



31 Kteryz posle andely sve s 
hlasem velikym trouby, i shro- 
mazdit' vyvolene jeho ode ctyf 
vetru, a od koncin nebes az do 
koncin jejich. 

32 Od stromu pak fikoveho na- 
ucte se podobenstvi tomuto: 
Kdyz jiz ratolest jeho odmladne, 
a listi se puci, porozumivate, ze 
blizko jest leto. 

33 Takez i vy, kdyz byste uzfeli 
toto vsecko, vezte, zet'blizko jest 
a ve dvefich. 

34 Amen pravim vam, ze ne- 
pomine vek tento, az se tyto 
vsecky veei stanou. 

35 Nebe a zeme pominou, ale 
slova ma nikoli nepominou. 

36 O torn pak dni a hodine te 
zadny nevi, ani andele nebesti, 
jedine sam Otec muj. 

37 Ale jakoz bylo za dnu Noe, 
taktf bude i pfichod Syna clo- 
veka. 

38 Nebo jakoz za dmi tech pf ed 
potopou zrali a pili, zenili se a 
vdavaly se, az do toho dne, kdyz 
Noe vsel do korabu, 

39 A nezvedeli, az pfisla po- 
topa, a zachvatila vsecky: takt' 
bude i pfisti Syna cloveka. 

40 Tehdyt' dva budou na poli; 
jeden bude vzat, a druhy zane- 
chan. 

41 Dve budou mleti ve mlyne; 
jedna bude vzata, a druha za- 
nechana. 



42 Bdetez tedy, ponevadz ne- 
vite, v kterou hodinu Pan vas 
pfijiti ma. 

43 Toto pak vezte, ze byt' vedel 
hospodaf, v ktere by bdeni zlo- 
dej mel pfijiti, bdel by zajiste, a 
nedal by podkopati domu sveho. 

44 Protoz i vy bud'te hotovi; 
nebo v tu hodinu, v kterouz se 
nenadejete, Syn cloveka pfijde. 

45 Kdoz tedy jest ten sluzebnik 
verny a opatrny, kterehoz usta- 
novil pan jeho nad celedi svou, 
aby jim daval pokrm v cas? 

46 Blahoslaveny sluzebnik ten, 
kterehoz pfijda pan jeho, nalezl 
by, an tak cini. 

47 Amen pravim vam, ze nade 
vsim statkem svym ustanovi jej. 

48 Jestlize by pak fekl zly 
sluzebnik ten v srdci svem: 
Prodliva pan muj pfijiti, 

49 I pocal by biti spolusluzeb- 
niky, jisti pak a piti s opilci: 

50 Pfijdet' pan sluzebnika toho 
v den, v kteryz se nenadeje, a v 
hodinu, v kterouz nevi. 

51 1 oddelit' jej, a dil jeho po- 
lozi s pokrytci. Tamtf bude plac 
a skfipeni zubii. 

Kapitola 25. 

Podobenstvi o pannach 14. a o hfivnach. 
31. Pofadek posledniho soudu. 

Tehdy podobno bude kralov- 
stvi nebeske desiti pan- 
nam, kterezto vzavse lampy 
sve, vysly proti zenichovi. 



MATOUS 25 



47 



2 Pet pak z nich bylo opatr- 
nych, a pet blaznivych. 

3 Ty blaznive vzavse lampy 
sve, nevzaly s sebou oleje. 

4 Opatrne pak vzaly olej v na- 
dobkach svych s lampami svy- 
mi. 

5 A kdyz prodlival zenich, zdf i- 
maly vsecky a zesnuly. 

6 O pulnoci pak stal se kfik: Aj, 
zenich jde, vyjdete proti nemu. 

7 Tedy vstaly vsecky ty panny, 
a ozdobily lampy sve. 

8 Blaznive pak opatrnym fek- 
ly: Udelte nam oleje sveho, nebo 
lampy nase hasnou. 

9 1 odpovedely ty opatrne, 
fkouce: Aby se snad nam i vam 
nenedostalo. Jdete radeji k pro- 
davaeum, a kupte sobe. 

10 A kdyz odesly kupovati, pfi- 
sel zenich, a ktere hotovy byly, 
vesly s nim na svadbu. I zavfiny 
jsou dvefe. 

n Potom pak pfisly i ty druhe 
panny, fkouce: Pane, pane, ote- 
vfi nam. 

12 A on odpovedev, f ekl: Amen, 
pravim vam, neznamt'vas. 

13 Bdetez tedy; nevite zajiste 
dne ani hodiny, v kterou Syn 
cloveka pfijde. 

14 Nebo jako clovek vychazeje 
na cestu, povolal sluzebniku 
svych, a porucil jim statek sviij. 

15 I dal jednomu pet hf iven, ji- 
nemu pak dve, a jinemu jednu, 



kazdemu podle moznosti jeho, i 
odsel hned na cestu. 

16 Odsed pak ten, kteryz vzal 
pet hfiven, tezel jimi, i vydelal 
jinych pet hfiven. 

17 Tez i ten, kteryz dve, ziskal 
i on jine dve. 

18 Ale ten, kteryz vzal jednu, 
odsed, zakopal ji v zemi, a skryl 
penize pana sveho. 

19 Po mnohem pak casu pfisel 
pan tech sluzebniku, i cinil s 
nimi pocet. 

20 A pfistoupiv ten, kteryz byl 
pet hfiven vzal, podal jinych pet 
hfiven, fka: Pane, pet hfiven 
dal jsi mi, aj, jinych pet hfiven 
ziskal jsem jimi. 

21 1 fekl mu pan jeho: To dobfe, 
sluzebnice dobry a verny, nad 
malem byl jsi verny, nad mno- 
hem tebe ustanovim. Vejdiz v 
radost pana sveho. 

22 Pfistoupiv pak ten, kteryz 
byl dve hfivne vzal, di: Pane, 
dve hfivne jsi mi dal, aj, jine dve 
hfivne ziskal jsem jimi. 

23 Rekl mu pan jeho: To dobfe, 
sluzebnice dobry a verny, nad 
malem byl jsi verny, nad mno- 
hem tebe ustanovim. Vejdiz v 
radost pana sveho. 

24 Pfistoupiv pak i ten, kteryz 
vzal jednu hfivnu, fekl: Pane, 
vedel jsem, ze jsi ty clovek 
pfisny, zna, kde jsi nerozsival, 
a zbiraje, kde jsi nerozsypal. 



48 



MATOUS 25 



25 I boje se, odsel jsem a skryl 
hfivnu tvou v zemi. Aj, ted'mas, 
coz tveho jest. 

26 A odpovidaje pan jeho, f ekl 
mu: Sluzebnice zly a lenivy, ve- 
del jsi, ze znu, kdez jsem neroz- 
sival, a zbiram, kdez jsem ne- 
rozsypal. 

27 Protoz mel jsi ty penize me 
dati penezomencum, a ja pfijda, 
byl bych vzal, coz jest meho, s 
pozitkem. 

28 Nu vezmetez od neho tu 
hfivnu, a dejte tomu, kteryz ma 
deset hfiven. 

29 (Nebo kazdemu majicimu 
bude dano, a bude vice miti, 
od nemajiciho pak i to, coz ma, 
bude odjato.) 

30 A toho neuzitecneho sluzeb- 
nika uvrzte do tech temnosti 
zevnitfnich. Tamt bude plac a 
skfipeni zubii. 

31 Kdyz pak pfijde Syn cloveka 
v slave sve, a vsickni svati an- 
dele s nim, tedy se posadi na 
triinu velebnosti sve, 

32 A shromazdeni budou pf ed 
nej vsickni narodove. I rozdeli 
je na ruzno, jedny od druhych, 
tak jako pastyf oddeluje ovce od 
kozlu. 

33 A postavi ovce zajiste na 
pravici sve, kozly pak na levici. 

34 Tedy di Krai tern, ktefiz 
na pravici jeho budou: Pod'tez 
pozehnani Otce meho, dedicne 



vladnete kralovstvim, vam pfi- 
pravenym od ustanoveni sveta. 

35 Nebo jsem lacnel, a dali jste 
mi jisti; ziznil jsem, a dali jste 
mi piti; hostem jsem byl, a pfi- 
jimali jste mne; 

36 Nah, a pfiodeli jste mne; ne- 
mocen jsem byl, a navstivili jste 
mne; v zalafi jsem sedel, a pfi- 
chazeli jste ke mne. 

37 Tedy odpovedi jemu spra- 
vedlivi, fkouce: Pane, kdy jsme 
te vidali lacneho, a krmili jsme, 
neb zizniveho, a davalit jsme 
piti? 

38 Aneb kdy jsme te videli hos- 
te, a pfijali jsme, neb naheho, a 
pfiodeli jsme? 

39 Aneb kdy jsme te videli ne- 
mocneho neb v zalafi, a pficha- 
zeli jsme k tobe? 

40 A odpovidaje Krai, di jim: 
Amen pravim vam: Cozkoli jste 
cinili jednomu z bratfi techto 
mych nejmensich, mne jste uci- 
nili. 

41 Potom i tern na levici di: 
Jdete ode mne zlof eceni do ohne 
vecneho, kteryz jest pfipraven 
d'ablu i andelum jeho. 

42Nebot'jsem lacnel, a nedali 
jste mi jisti; ziznil jsem, a ne- 
dali jste mi piti; 

43 Hostem jsem byl, a nepfijali 
jste mne; nah, a neodivali jste 
mne; nemocen a v zalafi, a ne- 
navstivili jste mne. 



MATOUS 26 



49 



44 Tedy odpovedi jemu i oni, 
fkouce: Pane, kdy jsme tebe vi- 
dali lacneho, neb zizniveho, neb 
hoste, neb naheho, neb nemoc- 
neho, aneb v zalafi, a neposlou- 
zili jsme tobe? 

45 Tedy odpovi jim, fka: Amen 
pravim vam: Cehoz jste koli 
necinili jednomu z nejmensich 
techto, ani mne jste necinili. 

46 I pujdou tito do trapeni vec- 
neho, ale spravedlivi do zivota 
vecneho. 

Kapitola 26. 

Smrt svou Pan pfedpovedel, 6. masti dra- 

hou pomazan, 17. a dokonav figiirnou ve- 

cefi, novou ustanovil, 47. zrazen, 50. jat, 

69. a Petr ho zapfel. 

Istalo se, kdyz dokonal Jezis 
feci tyto vseeky, fekl ucedl- 
nikum svym: 

2 Vite, ze po dvou dnech velika- 
noc bude, a Syn cloveka zrazen 
bude, aby byl ukfizovan. 

3 Tehdy sesli se pf edni knezi a 
zakonnici, i starsi lidu na sin 
nejvyssiho kneze, kteryz sloul 
Kaifas. 

4 A radili se spolu, jak by Je- 
zise Istive jali a zamordovali. 

5 Ale pravili: Ne v den sva- 
tecni, aby nebyl rozbroj v lidu. 

6 Kdyz pak byl Jezis v Betany, 
v domu Simona malomocneho, 

7 Pf istoupila k nemu zena, ma- 
jici nadobu alabastrovou masti 
velmi drahe, i vylila ji na hlavu 
jeho, kdyz sedel za stolem. 



8 A vidouce to ucedlnici jeho, 
rozhnevali se, fkouce: I k cemu 
jest ztrata tato? 

9 Nebo mohla tato mast pro- 
dana byti za mnoho, a dano byti 
chudym. 

10 A znaje to Jezis, di jim: Proc 
za zle mate teto zene? Dobry za- 
jiste skutek ucinila nade mnou. 

n Nebo chude vzdycky mate s 
sebou, ale mne ne vzdycky miti 
budete. 

12 Vylivsi zajiste tato mast tuto 
na me telo, ku pohfebu memu to 
ucinila. 

13 Amen pravim vam: Kdez- 
koli kazano bude evangelium 
toto po vsem svete, taket i to 
bude praveno, co ucinila tato, 
na pamatku jeji. 

14 Tedy odsed k pf ednim kne- 
zim jeden ze dvanacti, kteryz 
sloul Jidas Iskariotsky, 

15 Rekl: Co mi chcete dati, a ja 
vam ho zradim? A oni odvazili 
jemu tfidceti stfibrnych. 

16 A od te chvile hledal pfihod- 
neho casu, aby ho zradil. 

17 Prvniho pak dne pfesnic, 
pfistoupili k Jezisovi ucedlnici, 
fkouce jemu: Kde chces, at' pfi- 
pravime tobe, abys jedl be- 
ranka? 

18 On pak fekl: Jdete do mesta 
k jednomu, a rcete jemu: Vzka- 
zalt Mistr: Cas muj blizko jest, 
u tebet'jisti budu beranka s uce- 
dlniky svymi. 



50 



MATOUS 26 



19 I ucinili ucedlnici tak, jakz 
jim porucil Jezis, a pfipravili 
beranka. 

20 A kdyz byl veeer, posadil se 
za stul se dvanacti. 

21 Akdyz jedli, fekl: Amen pra- 
vim vam, ze jeden z vas mne 
zradi. 

22 I zarmoutivse se velmi, po- 
cali kazdy z nich fici jemu: Zdali 
ja jsem, Pane? 

23 On pak odpovidaje, fekl: 
Kdo omaciva se mnou rukou v 
mise, ten mne zradi. 

24 Syn zajiste cloveka jde, ja- 
koz psano o nem, ale beda clo- 
veku tomu, skrze nehoz Syn clo- 
veka zrazen bude. Dobre by bylo 
jemu, by se byl nenarodil clovek 
ten. 

25 Odpovidaje pak Jidas, kte- 
ryz ho zrazoval, di: Zdali ja 
jsem, Mistfe? Rekl jemu: Ty jsi 
fekl. 

26 A kdyz oni jedli, vzav Je- 
zis chleb, a dobrofeeiv, lamal, 
a dal ucedlnikum, a fekl: Vez- 
mete, jezte, to jest telo me. 

27 A vzav kalich, a diky ciniv, 
dal jim, fka: Pite z toho vsickni. 

28 Nebo to jest krev ma nove 
smlouvy, kteraz za mnohe vy- 
leva se na odpusteni hfichu. 

29 Ale pravimt' vam, zet' ne- 
budu piti od teto chvile z to- 
hoto plodu vinneho kofene, az 
do onoho dne, kdyz jej piti budu 



s vami novy v kralovstvi Otce 
sveho. 

30 A sezpivavse pisnicku, vysli 
na horu Olivetskou. 

31 Tedy di jim Jezis: Vsickni 
vy zhorsite se nade mnou teto 
noci. Nebo psano jest: Biti budu 
pastyfe, a rozprchnout se ovce 
stada. 

32 Ale kdyz z mrtvych vstanu, 
pfedejdu vas do Galilee. 

33 Odpovidaje pak Petr, fekl 
jemu: Byt' se pak vsickni zhor- 
sili nad tebou, jat' se nikdy ne- 
zhorsim. 

34 Rekl mu Jezis: Amen pra- 
vim tobe, ze teto noci, prve nez 
kohout zazpiva, tfikrat mne za- 
pfis. 

35 Di jemu Petr: Bycht'pak mel 
s tebou i umf iti, nikoli nezapf im 
tebe. Takz podobne i vsickni u- 
cedlnici pravili. 

36 Tedy pfisel s nimi Jezis na 
misto, kterez sloulo Getsemany. 
I di ucedlnikum: Posed'tez tuto, 
azt'odejda, pomodlim se tamto. 

37 A pojav s sebou Petra a dva 
syny Zebedeovy, pocal se rmou- 
titi a teskliv byti. 

38 Tedy di jim: Smutnat' jest 
duse ma az k smrti. Pozustan- 
tez tuto, a bdete se mnou. 

39 A poodsed malicko, padl na 
tvaf svou, modle se a fka: Otce 
muj, jest-li mozne, nechtodejde 
ode mne kalich tento. A vsak ne 
jakz ja chci, ale jakz ty. 



MATOUS 26 



51 



40 I pfisel k ucedlnikum a na- 
lezl je, a oni spi. I fekl Petrovi: 
Tak-liz jste nemohli jedine ho- 
diny bditi se mnou? 

41 Bdetez a modlte se, abyste 
nevesli v pokuseni. Ducht za- 
jiste hotov jest, ale telo ne- 
mocno. 

42 Opet podruhe odsed, mod- 
lil se, fka: Otce muj, nermize-litf 
tento kalich minouti mne, nez 
abych jej pil, staniz se viile tva. 

43 I prised, nalezl je, a oni zase 
spi; nebo byly oei jejich obtizeny. 

44 A nechav jich, opet odsel, a 
modlil se potfeti, touz fee fi- 
kaje. 

45 Tedy pfisel k ucedlnikum 
svym, a fekl jim: Spetez jiz a 
odpocivejte. Aj, pfiblizila se ho- 
dina, a Syna cloveka zrazuji v 
ruce hfisnych. 

46 Vstantez, podme. Aj, pfibli- 
zil se ten, kteryz mne zrazuje. 

47 A kdyz on jeste mluvil, aj, 
Jidas, jeden ze dvanacti, pfisel, 
a s nim zastup mnohy s meci a s 
kyjmi, od pfednich knezi a star- 
sich lidu. 

48 Ten pak, kteryz jej zrazoval, 
dal jim znameni, fka: Ktereho- 
koli polibim, ten jest; drztez jej. 

49 A hned pfistoupiv k Jezi- 
sovi, fekl: Zdrav bud', Mistfe, a 
polibiljej. 

so Ale Jezis fekl jemu: Pfiteli, 
nac jsi pfisel? Tedy pfistoupili, 



a ruce vztahli na Jezise, a jali 
ho. 

51 A aj, jeden z tech, ktefiz 
byli s Jezisem, vztah ruku, vy- 
trhl mec svuj; a udefiv slu- 
zebnika nejvyssiho kneze, ut'al 
ucho jeho. 

52 Tedy di jemu Jezis: Obrat' 
mec svuj v misto jeho; nebo 
vsickni, ktefiz mec berou, od 
meee zahynou. 

53 Zdaliz mnis, ze bych nyni 
nemohl prositi Otce sveho, a vy- 
dal by mi vice nezli dvanacte 
houfu andelu. 

54 Kterakz by se pak naplnila 
pisma, svedcici, ze tak musi 
byti? 

55 V tu hodinu fekl Jezis zastu- 
pum: Jako na lotra vysli jste s 
meci a s kyjmi jimati mne. Na 
kazdy den sedaval jsem u vas, 
uce v chrame, a nejali jste mne. 

56 Ale toto se vsecko stalo, 
aby se naplnila pisma prorocka. 
Tedy ueedlnici vsickni opustivse 
ho, utekli. 

57 A oni javse Jezise, vedli ho 
k Kaifasovi nejvyssimu knezi, 
kdez zakonnici a starsi byli se 
sesli. 

58 Ale Petr sel za nim zdaleka, 
az do sine nejvyssiho kneze. A 
vsed vnitf, sedel s sluzebniky, 
aby videl konec. 

59 Pfedni pak knezi a starsi i 
vsecka ta rada hledali falesneho 



52 



MATOUS 27 



svedectvi proti Jezisovi, aby jej 
na smrt vydali, 

60 Ale nenalezli. Ani, kdyz 
mnozi falesni svedkove pfed- 
stupovali, nic nenalezli. Napo- 
sledy pak pfisedse dva falesni 
svedkove, 

61 Rekli: Tento povedel: Mohu 
zbofiti chram Bozi, a ve tfech 
dnech jej ustaveti. 

62 A povstav nejvyssi knez, 
fekl jemu: Nic neodpovidas, co 
tito proti tobe svedei? 

63 Ale Jezis mlcel. I odpovidaje 
nejvyssi knez, fekl jemu: Zakli- 
nam te skrze Boha ziveho, abys 
nam povedel, jsi-li ty Kristus 
Syn Bozi? 

64 Di mu Jezis: Ty jsi fekl. Ale 
vsak pravim vam: Od toho casu 
uzf ite Syna cloveka sediciho na 
pravici moci Bozi, a pfichazeji- 
ciho na oblacich nebeskych. 

65 Tedy nejvyssi knez roztrhl 
roucho sve, fka: Rouhal se. Coz 
jeste potfebujeme svedkii? Aj, 
nyni jste slyseli rouhani jeho. 

66 Co se vam zda? A oni odpovi- 
dajice, fekli: Hodent'jest smrti. 

67 Tedy plili na tvaf jeho, a po- 
hlavkovali jej; jini pak hulkami 
jej bili, 

68 Rikajice: Hadej nam, Kriste, 
kdo jest ten, kteryz tebe udefil? 

69 Ale Petr sedel vne v sini. 
I pfistoupila k nemu jedna de- 
vecka, fkuci: I ty jsi byl s Jezi- 
sem tim Galilejskym. 



70 On pak zapf el pf ede vsemi, 
fka: Nevim, co pravis. 

71 A kdyz vychazel ze dvefi, 
uzfela jej jina. I fekla tern, kte- 
fiz tu byli: I tento byl s Jezisem 
tim Nazaretskym. 

72 I zapfel opet s pfisahou: Ne- 
znam toho cloveka. 

73 A po male chvili pfistoupi- 
vse ti, ktefiz tu stali, fekli Pet- 
rovi: Jiste i ty z nich jsi, nebo i 
fee tva znama tebe cini. 

74 Tedy pocal se proklinati a 
pfisahati, fka: Neznam toho 
cloveka. A hned kohout zazpi- 
val. 

75 1 rozpomenul se Petr na 
slovo Jezisovo, kteryz jemu byl 
fekl: Prve nez kohout zazpiva, 
tf ikrat mne zapf is. A vysed ven, 
plakal hofce. 

Kapitola 27. 

O Jidasovu skonceni; 11. tez o ukfizovani. 
57. a pohfbu Pane. 

A kdyz bylo rano, vesli v ra- 
du vsickni pfedni knezi a 
starsi lidu proti Jezisovi, aby jej 
na smrt vydali. 

2 I svazavse jej, vedli, a vydali 
ho Pontskemu Pilatovi hejt- 
manu. 

3 Tedy vida Jidas zradce jeho, 
ze by odsouzen byl, zeleje toho, 
navratil zase tf idceti stf ibrnych 
pf ednim knezim a starsim, 

4 Rka: Zhfesil jsem, zradiv 
krev nevinnou. Oni pak fekli: 
Co nam do toho? Ty viz. 



MATOUS 27 



53 



5 A povrh ty stfibrne v chrame, 
odsel pryc, a odsed, obesil se. 

6 Pf edni knezi pak vzavse ty 
stfibrne, f ekli: Neslusitf jich vlo- 
ziti do pokladnice, nebo mzda 
krvejest. 

7 A poradivse se, koupili za ne 
pole to hrncifovo, ku pohfebu 
poutniku. 

8 Protoz nazvano jest pole to 
pole krve, az do dnesniho dne. 

9 A tehdy naplnilo se povedeni 
proroka fkouciho: A vzali tfid- 
ceti stfibrnych, mzdu ceneneho, 
kteryz sacovan byl od syrni Izra- 
elskych, 

10 A dali je za pole hrncifovo, 
jakoz mi ustanovil Pan. 

n Jezis pak stal pfed vlada- 
fem. I otazal se ho vladaf, fka: 
Ty-li jsi ten kral Zidovsky? Jezis 
pak fekl jemu: Ty pravis. 

12 A kdyz na nej pf edni knezi a 
starsi zalovali, nic neodpovedel. 

13 Tedy di mu Pilat: Neslysis- 
-li, kterake veci proti tobe sved- 
ci? 

14 Ale neodpovedel jemu ani k 
jednomu slovu, tak ze se vladaf 
velmi divil. 

15 Mel pak obycej vladaf v sva- 
tek propousteti lidu vezne jed- 
noho, kterehoz by chteli. 

16 I meli v ten cas vezne zna- 
meniteho, kteryz sloul Barabas. 

17 Protoz kdyz se lide sesli, 
fekl jim Pilat: Ktereho chcete, 



at' vam propustim? Barabase-li, 
cili Jezise, kteryz slove Kristus? 

18 Nebo vedel, ze jej z zavisti 
vydali. 

19 A kdyz sedel na soudne 
stolici, poslala k nemu zena 
jeho, fkuci: Nic nemej ciniti s 
spravedlivym timto, nebo jsem 
mnoho trpela dnes ve snach pro 
neho. 

20 Ale pf edni knezi a starsi na- 
vedli lid, aby prosili za Bara- 
base, Jezise pak aby zahubili. 

21 1 odpovedev vladaf , fekl jim: 
Ktereho chcete z tech dvou, at' 
vam propustim? A oni f ekli: Ba- 
rabase. 

22 Di jim Pilat: Co pak ucinim 
s Jezisem, kteryz slove Kris- 
tus? Rekli mu vsickni: Ukfizo- 
van bud'. 

23 Vladaf pak fekl: I coz jest 
zleho ucinil? Oni pak vice kfi- 
celi, fkouce: Ukfizovan bud'. 

24 A vida Pilat, ze by nic ne- 
prospel, ale ze by vetsi rozbroj 
byl, vzav vodu, umyl ruce pfed 
lidem, fka: Cist jsem od krve 
spravedliveho tohoto. Vy vizte. 

25 A odpovedev vsecken lid, 
fekl: Krev jeho na nas i na nase 
ditky. 

26 Tedy propustil jim Baraba- 
se, ale Jezise zbicovav, vydal, 
aby byl ukfizovan. 

27 Tedy zoldnefi hejtmanovi, 
vzavse Jezise do rathouzu, 



54 



MATOUS 27 



shromazdili k nemu vsecku 
rotu. 

28 A svlekse jej, pfiodeli ho 
plastem brunatnym. 

29 A spletse korunu z trni, 
vstavili na hlavu jeho, a dali 
tftinu v pravou ruku jeho, a kle- 
kajice pfed nim, posmivali se 
jemu, fkouce: Zdrav bud', 6 krali 
Zidovsky. 

30 A plijice na neho, brali tu 
tftinu a bili jej v hlavu. 

31 A kdyz se mu naposmivali, 
svlekli s neho plast', a oblekli jej 
v roucho jeho. I vedli ho, aby byl 
ukfizovan. 

32 A vysedse, nalezli cloveka 
Cyrenenskeho, jmenem Simo- 
na. Toho pfinutili, aby nesl kfiz 
jeho. 

33 I pfisedse na misto, kterez 
slove Golgota, to jest popravne 
misto, 

34 Dali mu piti octa, smiseneho 
se zluci. A okusiv, nechtel piti. 

35 Ukfizovavse pak jej, rozde- 
lili roucha jeho, mecice los, aby 
se naplnilo povedeni proroka: 
Rozdelili sobe roucho me, a o 
muj odev metali los. 

36 A sedice, ostfihali ho tu. 

37 1 vstavili nad hlavu jeho 
vinu jeho napsanou: Tototf jest 
Jezis, ten kral Zidovsky. 

38 I ukfizovani jsou s nim dva 
lotfi, jeden na pravici a druhy 
na levici. 



39 Ti pak, ktefiz chodili tudy, 
rouhali se jemu, ukf ivujice hlav 
svych. 

40 A fikajice: Hej, ty jako rusis 
chram a ve tfech dnech vzde- 
lavas, pomoziz sam sobe. Jsi-li 
Syn Bozi, sstupiz s kfize. 

41 Tak podobne i pfedni knezi 
posmivajice se s zakonniky a 
starsimi, pravili: 

42 Jinym pomahal, sam sobe 
nemuz pomoci. Jestlize jest kral 
Izraelsky, nech af nyni sstoupi s 
kfize, a uvefime jemu. 

43 Doufalf v Boha, nech a£ 
ho nyni vysvobodi, chce-lit' mu; 
nebo pravil: Syn Bozi jsem. 

44 Takz take i lotfi, ktefiz byli 
s nim ukfizovani, utrhali jemu. 

45 Od seste pak hodiny tma se 
stala po vsi zemi az do hodiny 
devate. 

46 A pf i hodine devate zvolal 
Jezis hlasem velikym, fka: Eli, 
Eli, lama zabachtani? To jest: 
Boze muj, Boze muj, proc jsi 
mne opustil? 

47 A nektefi z tech, ktefiz tu 
stali, slysice, pravili: Eliase vola 
tento. 

48 A hned jeden z nich bezev, 
a vzav hubu, naplnil ji octem, a 
vloziv na trest', napajel ho. 

49 Ale jini pravili: Nech tak, 
pohledime, pfijde-li Elias, aby 
ho vysvobodil. 

50 Jezis pak opet zvolav hla- 
sem velikym, vypustil dusi. 



MATOUS 28 



55 



si A aj, opona ehramova roz- 
trhla se na dve, od vrchu az 
dolii, a zeme se tfasla, a skale 
se pukalo, 

52 A hrobove se otvirali, a 
mnoha tela zesnulych svatych 
vstala. 

53 A vysedse z hrobu po vzkfi- 
seni jeho, pfisli do svateho mes- 
ta, a ukazali se mnohym. 

54 Tedy centurio a ti, ktefiz 
s nim ostfihali Jezise, vidouce 
zeme tf eseni a to, co se dalo, bali 
se velmi, fkouce: Jiste Syn Bozi 
byl tento. 

55 Byly take tu zeny mnohe, z 
daleka se divajice, kterez byly 
pfisly za Jezisem od Galilee, po- 
sluhujice jemu, 

56 Mezi nimiz byla Maria Mag- 
dalena, a Maria, matka Jaku- 
bova a Jozesova, a matka symi 
Zebedeovych. 

57 A kdyz byl vecer, pfisel clo- 
vek bohaty z Arimatie, jmenem 
Jozef, kteryz take byl ucedlnik 
Jezisiiv. 

58 Ten pf edstoupil pfed Pilata, 
a prosil za telo Jezisovo. Tedy 
Pilat rozkazal dati telo. 

59 A vzav telo Jozef, obvinul je 
v platno ciste. 

60 A vlozil do sveho noveho 
hrobu, kteryz byl vytesal v ska- 
le; a pfivaliv kamen veliky ke 
dvefum hrobovym, odsel. 

61 A byla tu Maria Magdalena, 



a druha Maria, sedice naproti 
hrobu. 

62 Druheho pak dne, kteryz 
byl po velikem patku, sesli se 
pfedni knezi a farizeove ku Pi- 
latovi, 

63 Rkouce: Pane, rozpomenuli 
jsme se, ze ten sviidce fekl, jeste 
ziv jsa: Po tfech dnech vstanu. 

64 Rozkaziz tedy ostfihati hro- 
bu az do tf etiho dne, at' by snad 
ucedlnici jeho, pfijdouce v noci, 
neukradli ho, a fekli by lidu: 
Vstalt jest z mrtvych. I budet 
posledni blud horsi nezli prvni. 

65 Rekl jim Pilat: Mate straz; 
jdete, ostfihejte, jakz vite. 

66 A oni sedse, osadili hrob 
straznymi, zapecetivse kamen. 

Kapitola 28. 

Jistoty vzkfiseni Kristova 16. a svefeni je- 
denacti uf adu apostolskeho. 

Na skonani pak soboty, kdyz 
jiz svitalo na prvni den 
toho tehodne, pfisla Maria 
Magdalena, a druha Maria, aby 
pohledely na hrob. 

2 A aj, zeme tf eseni stalo se ve- 
like. Nebo andel Pane sstoupiv 
s nebe a pfistoupiv, odvalil ka- 
men ode dvefi, a posadil se na 
nem. 

3 A byl oblicej jeho jako blesk, 
a roucho jeho bile jako snih. 

4 A pro strach jeho zdesili se 
strazni, a ucineni jsou jako 
mrtvi. 



56 



MATOUS 28 



5 I odpovedev andel, f ekl ze- 
nam: Nebojte se vy, nebot vim, 
ze Jezise ukfizovaneho hledate. 

6 Nenit ho tuto; nebo vstalt 
jest, jakoz pfedpovedel. Pod'te, 
vizte misto, kdez lezel Pan. 

7 A rychle jdouce, povezte u- 
cedlnikum jeho, ze vstal z mrt- 
vyeh. A aj, pfedehazi vas do Ga- 
lilee, tarn jej uzfite. Aj, povedel 
jsem vam. 

8 I vysedse rychle z hrobu s 
bazni a s radosti velikou, be- 
zely, aby ueedlnikum jeho zves- 
tovaly. 

9 Kdyz pak sly zvestovati uce- 
dlnikum jeho, aj, Jezis potkal 
se s nimi, fka: Zdravy bud'te. A 
ony pfistoupivse, chopily se noh 
jeho, a klanely se jemu. 

10 Tedy di jim Jezis: Neboj- 
tez se. Jdete, zvestujte bratfim 
mym, at'jdou do Galilee, a tamt' 
mne uzfi. 

n Kdyz pak ony odesly, aj, 
nektefi z straze pfisedse do 
mesta, oznamili pfednim kne- 
zim vsecko, co se stalo. 



12 Ktefizto shromazdivse se s 
starsimi, a uradivse se, mnoho 
penez dali zoldnefum, 

13 Rkouce: pravte, ze ucedlnici 
jeho nocne pfisedse, ukradli jej, 
kdyz jsme my spali. 

14 A uslysi-lit' o torn hejtman, 
myt' ho spokojime, a vas bez- 
pecny ucinime. 

15 A oni vzavse penize, ucinili, 
jakz nauceni byli. I rozhlaseno 
jest slovo to u Zidii az do dnes- 
niho dne. 

16 Jedenacte pak ucedlnikii sli 
do Galiee na horu, kdez jim byl 
ulozil Jezis. 

17 A uzfevse ho, klaneli se je- 
mu. Ale nektefi pochybovali. 

18 A pfistoupiv Jezis, mluvil 
jim, fka: Dana jest mi vselika 
moc na nebi i na zemi. 

19 Protoz jdouce, ucte vsecky 
narody, kftice je ve jmeno Otce 
i Syna i Ducha svateho, 

20 Ucice je zachovavati vsecko, 
coz jsem koli pfikazal vam. A aj, 
ja s vami jsem po vsecky dny, az 
do skonani sveta. Amen. 



EVANGELIUM 
PODLE 

(SEPSANI S.) MARKA. 



Kapitola 1. 

Jana Kftitele prace i obcovani. 9. Kristus 

Pan pfijav kfest, poselstvi sve zacal, 16. 

ucedlniku povolal, 23. a lidem od dabelstvi 

i neduhii spomahal. 

Poeatek evangelium Jezise 
Krista, Syna Boziho; 

2 Jakoz psano jest v prorocich: 
Aj, japosilam andela sveho pfed 
tvaf i tvou, kteryz pf ipravi cestu 
tvou pfed tebou. 

3 Hlas volajiciho na pousti: 
Pfipravujte cestu Pane, prime 
ciiite stezky jeho. 

4 Kftil Jan na pousti, a kazal 
kfest pokani na odpusteni hfi- 
chii. 

5 I vychazela k nemu vsecka 
krajina Judska i Jeruzalemsti, 
a kfteni byli od neho vsickni v 
Jordane fece, vyznavajice hfi- 
chy sve. 

6 Byl pak Jan odin srstmi vel- 
bloudovymi, a pas kozeny na 
bedrach jeho, a jidal kobylky a 
med lesni. 

7 A kazal, f ka: Jde za mnou sil- 
nejsi nezli ja, kteremuz nejsem 
hoden, sehna se, rozvazati fe- 
menka u obuvi jeho. 

8 Ja zajiste kftil jsem vas vo- 



dou, ale ont' vas kf titi bude Du- 
chem svatym. 

9 I stalo se v tech dnech, pfisel 
Jezis z Nazaretu Galilejskeho, a 
pokf ten jest od Jana v Jordane. 

10 A hned vystoupiv z vody, 
uzfel nebesa otevfena a Du- 
cha jako holubici sstupujiciho 
na nej. 

n A hlas stal se s nebe: Ty jsi 
ten muj mily Syn, v nemz mi se 
dobf e zalibilo. 

12 A i hned ho Duch vypudil na 
poustf. 

13 I byl tarn na pousti ctyfid- 
ceti dnu, a pokousin byl od sa- 
tana; a byl s zvefi, a andele pfi- 
sluhovali jemu. 

14 Kdyz pak byl vsazen Jan, 
pfisel Jezis do Galilee, kaze 
evangelium kralovstvi Boziho, 

15 A prave: Ze se naplnil cas, 
a pfiblizilo se kralovstvi Bozi. 
Cihte pokani, a vefte evange- 
lium. 

16 A chode podle mofe Galilej- 
skeho, uzfel Simona a Ondfeje 
bratra jeho, ani pousteji siti do 
mofe, (nebo rybafi byli). 

17 I fekl jim Jezis: Pod'te za 
mnou, a ucinim vas rybaf e lidi. 



58 



MAREK 1 



18 A hned opustivse siti sve, sli 
za nim. 

19 A poodsed odtud malicko, 
uzfel Jakuba syna Zebedeova, 
a Jana bratra jeho, ani na lodi 
tvrdi siti. 

20 A hned povolal jich. A oni 
opustivse otce sveho Zebedea na 
lodi s pacholky, sli za nim. 

21 1 vesli do Kafarnaum. A 
hned v sobotu sed do skoly, ucil. 

22 1 divili se naramne uceni 
jeho; nebo ucil je, jako moc maje, 
a ne jako zakonnici. 

23 I byl v skole jejich clovek, 
maje ducha necisteho. Kteryz 
zvolal, 

24 Rka: Ach, coz jest tobe do 
nas, Jezisi Nazaretsky? Pfisel 
jsi zatratiti nas. Znam te, kdo 
jsi, ze ten Svaty Bozi. 

25 I pfimluvil mu Jezis, fka: 
Umlkniz a vyjdi z neho. 

26 I polomcovav jim duch ne- 
cisty a kfice hlasem velikym, 
vysel z neho. 

27 I lekli se vsickni, tak ze se 
tazali mezi sebou, fkouce: I co 
jest toto? Jakez toto nove uceni, 
ze mocne i tern duchum ne- 
cistym rozkazuje, a poslouchaji 
ho? 

28 I roznesla se povest o nem 
hned po vsi krajine Galilejske. 

29 A hned vysedse ze skoly, pf i- 
sli do domu Simonova a On- 
dfejova s Jakubem a s Janem. 



30 Simonova pak svegruse le- 
zela, majic zimnici. Ahnedjemu 
povedeli o ni. 

31 A pfistoupiv, pozdvihl ji, 
ujav ji za ruku jeji, a hned pfe- 
stala ji zimnice. I posluhovala 
jim. 

32 Vecer pak pf i zapadu slunce, 
nosili k nemu vsecky nemocne i 
dabelniky. 

33 A bylo se vsecko mesto zbe- 
hlo ke dvefim. 

34 1 uzdravoval mnohe ztra- 
pene rozlicnymi neduhy, a da- 
belstvi mnoha vymital, a nedo- 
poustel mluviti d'ablum; nebo 
znali ho. 

35 A pf ede dnem velmi rano 
vstav, vysel a odsel na puste 
misto, a tarn se modlil. 

36 I sli za nim Simon i ti, ktef iz 
s nim byli. 

37 A nalezse jej, fekli jemu: 
Vsickni te hledaji. 

38 1 di jim: Pod'mez do okol- 
nich mestecek, abych i tam ka- 
zal. Nebo na to jsem pfisel. 

39 I kazal v skolach jejich ve vsi 
Galilei, a dabelstvi vymital. 

40 Tedy pfisel k nemu malo- 
mocny, prose ho, a klekna pfed 
nim, fekl jemu: Chces-li, rmizes 
mne ocistiti. 

41 Jezis pak slitovav se, vztahl 
ruku, dotekl se ho a fekl jemu: 
Chci, bud' cist. 



MAREK 2 



59 



42 A kdyz to fekl, hned odstou- 
pilo od neho malomoeenstvi, a 
ocisten jest. 

43 I zapovedev mu pfisne, hned 
ho odbyl, 

44 A fekl mu: Viziz, abys zad- 
nemu nic nepravil. Ale jdi, ukaz 
se knezi, a obetuj za ocisteni sve 
to, eoz pfikazal Mojzis, na sve- 
dectvi proti nim. 

45 On pak vysed, pocal vypra- 
vovati mnoho a ohlasovati tu 
vec, tak ze jiz nemohl Jezis do 
mesta zjevne vjiti, ale vne na 
mistech pustych byl. I schazeli 
se k nemu odevsad. 



Kapitola 2. 

Pan slakoviteho uzdravil, 14. Matouse po- 

volal, 18. ucedlniku z strany postu i z 

strany soboty zastaval. 

Aopet vsel do Kafarnaum po 
kolikas dnech. I uslysano 
jest, ze by doma byl. 

2 A hned seslo se jich mnozstvi, 
tak ze jiz nemohli se smestknati 
ani pfede dvefmi. I mluvil jim 
slovo. 

3 Tedy pfisli k nemu, nesouce 
slakem porazeneho, kteryz ode 
ctyf nesen byl. 

4 A kdyz k nemu nemohli pfi- 
stoupiti pro zastupy, loupali 
stfechu, kdez byl, a probofivse 
ji, spustili po provazich dolii 
lozce, na nemz lezel slakem po- 
razeny. 



5 A vida Jezis viru jejich, di 
slakem porazenemu: Synu, od- 
pousteji se tobe hfichove tvoji. 

6 A byli tu nektefi z zakon- 
niku, sedice a myslice v srdcich 
svych: 

7 Co tento tak mluvi rouhave? 
Kdo muz odpustiti hfichy, je- 
dine sam Biih? 

8 I poznav Jezis hned duchem 
svym, ze by tak pfemyslovali 
sami v sobe, fekl jim: Proc o torn 
pfemyslujete v srdcich svych? 

9 Co jest snaze, fici slakem po- 
razenemu: Odpousteji se tobe 
hfichove, cili fici: Vstah, vezmi 
loze sve a chod*? 

10 Ale abyste vedeli, ze Syn clo- 
veka ma moc na zemi odpous- 
teti hfichy, di slakem poraze- 
nemu: 

n Tobet pravim: Vstan, a vez- 
mi loze sve, a jdi do domu sveho. 

12 I vstal hned, a vzav loze sve 
pfede vsemi, odsel, tak ze se 
desili vsickni, a chvalili Boha, 
fkouce: Nikdy jsme toho nevi- 
deli. 

13 I vysel opet k mofi, a vsec- 
ken zastup pfichazel k nemu, i 
ucil je. 

14 A pomijeje, uzf el Levi Alfe- 
ova, sediciho na cle. I di jemu: 
Pod' za mnou. A on vstav, sel za 
nim. 

15 I stalo se, kdyz sedel Jezis 
za stolem v dome jeho, ze i pu- 
blikani mnozi a hfisnici sedeli 



60 



MAREK 3 



spolu s Jezisem a s ucedlniky 
jeho; nebo mnoho jich bylo, a slo 
za nim. 

16 Zakonnici pak a farizeove 
videvse, ze jedl s publikany a s 
hfisniky, fekli ueedlnikum jeho: 
Coz to, ze s publikany a hfis- 
niky ji a pije? 

17 To uslysav Jezis, di jim: 
Nepotfebuji zdravi lekafe, ale 
nemocni. Nepfiselt' jsem volati 
spravedlivych, ale hfisnych ku 
pokani. 

18 Ucedlnici pak Janovi a fari- 
zejsti postivali se. I pfisli a fekli 
jemu: Proc ucedlnici Janovi a 
farizejsti posti se, a tvoji ucedl- 
nici se neposti? 

19 I fekl jim Jezis: Kterakz mo- 
hou synove zenichovi postiti se, 
kdyz jest s nimi zenich? Dokudz 
maji s sebou zenicha, nemohout 
se postiti. 

20 Ale pfijdout' dnove, kdyz od 
nich odjat bude zenich, a tehdaz 
se budou postiti v tech dnech. 

21 Ano zadny zaplaty sukna 
noveho nepfisiva k rouchu sta- 
remu; jinak odtrhne ta zaplata 
nova od stareho, i byva vetsi 
dira. 

22 A zadny nevleva vina no- 
veho do nadob starych; jinak 
rozpuci nove vino nadoby, a vino 
se vyleje, a nadoby se pokazi. 
Ale vino nove ma lito byti do na- 
dob novych. 



23 I stalo se, ze sel Jezis v so- 
botu skrze obili, i pocali ucedl- 
nici jeho, cestou jdouce, vymi- 
nati klasy. 

24 Tedy farizeove fekli jemu: 
Pohled', cof, delaji v sobotu, ce- 
hoz nenalezi. 

25 1 fekl jim: Nikdy-liz jste 
nectli, co ucinil David, kdyz 
nouze byla, a lacnel, on i ti, kte- 
f iz s nim byli? 

26 Kterak vsel do domu Boziho 
za Abiatara nejvyssiho kneze, 
a jedl chleby posvatne, (jichz 
nesluselo jisti nez samym kne- 
zim), a dal i tern, ktefiz s nim 
byli? 

27 I pravil jim: Sobota pro clo- 
veka ucinena jest, a ne clovek 
pro sobotu. 

28 Protoz Syn cloveka jest pa- 
nem take i soboty. 

Kapitola 3. 

Kristus mnohym bidnym, 6. nepfckazcje 
sobe zlosti nepfatel, spomahal, 13. dva- 
nacte k zvlastni praci oddelil, 23. sebe za- 
staval, 33. a kdo jsou pfatele jeho, ukazal. 

I vsel opet do skoly, a byl tu 
clovek, maje ruku uschlou. 

2 I setfili ho, uzdravi-li jej v so- 
botu, aby ho obzalovali. 

3 I fekl tomu cloveku, kteryz 
mel uschlou ruku: Povstaii u 
prostfed. 

4 1 di jim: Slusi-li v sobotu 
dobf e ciniti, cili zle, zivot zacho- 
vati, cili zamordovati? Oni pak 
mlceli. 



MAREK 3 



61 



5 A kdyz pohledel na ne vii- 
kol s hnevem, zarmoutiv se nad 
tvrdosti srdce jejich, fekl clo- 
veku: Vztahni tu ruku svou. I 
vztahl, a ueinena jest ta ruka 
jeho zdrava jako druha. 

6 A vysedse farizeove, hned 
s Herodiany drzeli radu proti 
nemu, kterak by ho zahubili. 

7 Jezis pak odsel s ucedlniky 
svymi k mofi, a velike mnozstvi 
od Galilee slo za nim, i z Jud- 
stva, 

8 I od Jeruzalema, i od Idumee, 
i z Zajordani; i ti, ktefiz byli 
okolo Tyru a Sidonu, mnozstvi 
velike, slysice, kterake veci cini, 
pfisli k nemu. 

9 I rozkazal ucedlnikiim svym, 
aby lodieku ustavicne nahotove 
meli pro zastup, aby ho netiskli. 

10 Nebo mnohe uzdravoval, 
tak ze nan padali, aby se ho do- 
tykali, ktefizkoli meli neduhy. 

n A duchove necisti, jakz ho 
zazfeli, padali pfed nim a kfi- 
celi, fkouce: Ty jsi ten Syn Bozi. 

12 Ale on velmi jim pfimlouval, 
aby ho nezjevovali. 

13 I vstoupil na horu, a povolal 
k sobe tech, kterychz se jemu vi- 
delo; i pfisli k nemu. 

14 1 ustanovil jich dvanacte, 
aby s nim byli, a aby je poslal 
kazati, 

15 A aby meli moc uzdravovati 
nemoci a vymitati dabelstvi: 



16 Simona, jemuz dal jmeno 
Petr, 

17 A Jakuba Zebedeova, a Jana 
bratra Jakubova, (a dal jim 
jmeno Boanerges, to jest synove 
hromovi), 

18 A Ondfeje, a Filipa, a Bar- 
tolomeje, a Matouse, a Tomase, 
a Jakuba Alfeova, a Taddea, a 
Simona Kananitskeho, 

19 A Jidase Iskariotskeho, kte- 
ryz i zradil jej. I sli s nim domu. 

20 A opet ssel se zastup, tak ze 
nemohli ani chleba pojisti. 

21 A slysavse o torn pfibuzni 
jeho, pfisli, aby jej vzali; nebo 
pravili, ze by se smyslem pomi- 
nul. 

22 Zakonnici pak, ktefiz byli 
pfisli z Jeruzalema, pravili, ze 
Belzebuba ma, a ze v knizeti da- 
belskem vymita dably. 

23 A povolav jich, mluvil k nim 
v podobenstvich: Kterak muze 
satan satana vymitati? 

24 A jestlize kralovstvi v sobe 
se rozdvoji, nemuze stati kra- 
lovstvi to. 

26 A rozdvoji-li se dum proti 
sobe, nebude moci dum ten 
stati. 

26 Tak jestlize povstal satan 
sam proti sobe, a rozdvojen jest, 
nemuze stati, ale konec befe. 

27 Zadny nemuze nadobi sil- 
neho, vejda do domu jeho, ro- 
zebrati, lee by prve silneho 



62 



MAREK 4 



toho svazal; a tehdyt' dum jeho 
zloupi. 

28 Amen pravim vam, ze vsic- 
kni hfichove odpusteni budou 
synum lidskym, i rouhani, jimz 
by se rouhali, 

29 Ale kdo by se rouhal proti 
Duchu svatemu, nema odpus- 
teni na veky, ale hoden jest vec- 
neho odsouzeni. 

30 Nebo pravili: Ducha necis- 
teho ma. 

31 Tehdy pfisli bratfi a matka 
jeho, a stojice vne, poslali k 
nemu, aby ho vyvolali. 

32 A sedel okolo neho zastup. 
I fekli jemu: Aj, matka tva a 
bratfi tvoji vne hledaji tebe. 

33 Ale on odpovedel jim, fka: 
Kdo jest matka ma a bratfi 
moji? 

34 A obezf ev ueedlniky vukol 
sebe sedici, fekl: Aj, matka ma 
a bratfi moji. 

35 Nebo kdoz by koli cinil vuli 
Bozi, ten jest bratr muj, i sestra 
ma, i matka. 

Kapitola 4. 

Kazani Pane, 36. a zboufeneho more spo- 
kojeni. 

Aopet pocal uciti u mofe. I 
shromazdil se k nemu za- 
stup mnohy, tak ze vstoupiv na 
lodi, sedel na mofi, a vsecken 
zastup byl na zemi podle mofe. 
2 I ucil je mnohym vecem v po- 
dobenstvich, a pravil jim v uceni 
svem: 



3 Slyste. Aj, vysel rozsevac, 
aby rozsival. 

4 I stalo se v torn rozsivani, ze 
jedno padlo podle cesty, a pfile- 
telo ptactvo nebeske, i zzobalo 
je- 

5 A jine padlo na misto skal- 
nate, kdez nemelo mnoho zeme, 
a hned vzeslo, proto ze nemelo 
hlubokosti zeme. 

6 A kdyz vyslo slunce, vyho- 
felo, a proto, ze nemelo kofene, 
uschlo. 

7 A jine padlo mezi trni; i 
zrostlo trni, a udusilo je. I ne- 
vydalo uzitku. 

8 Jine pak padlo v zemi dob- 
rou, a dalo uzitek zhuru vstu- 
pujici a rostouci; pfineslo zajiste 
jedno tfidcaty, a jine sedesaty, a 
jine pak sty. 

9 I pravil jim: Kdo ma usi k sly- 
seni, slys. 

10 Kdyz pak byl sam, tazali se 
ho ti, ktef iz pf i nem byli, se dva- 
nacti, na to podobenstvi. 

n I fekl jim: Vamt' jest dano, 
znati tajemstvi kralovstvi Bo- 
ziho, ale tem, ktefiz jsou vne, v 
podobenstvi to vseeko se deje, 

12 Aby hledice, hledeli, ale ne- 
uzfeli a slysice, slyseli, ale ne- 
srozumeli, aby se snad neobra- 
tili, a byli by jim odpusteni hfi- 
chove. 

13 I di jim: Neznate podoben- 
stvi tohoto? A kterakz pak vsec- 
ka podobenstvi poznate? 



MAREK 4 



63 



14 Rozsevac ten slovo rozsiva. 

IB Tito pak jsou, jesto podle 
cesty, jimz se rozsiva slovo, ale 
kdyz oni slysi, i hned pfichazi 
satan, a vynima slovo, kterez 
vsato jest v srdcich jejich. 

16 A tak podobne ti, ktefiz jako 
skalnata zeme posati jsou, kte- 
fiz jakz uslysi slovo, hned s ra- 
dosti pfijimajije. 

17 Nez nemaji kofene v sobe, 
ale jsou casni; potom kdyz 
vznikne ssouzeni a protivenstvi 
pro slovo, hned se horsi. 

18 Tito pak jsou, ktefiz mezi 
trni posati jsou, ti jsou, ktefiz 
slovo slysi, 

19 Vsak pecovani tohoto sveta 
a oklamani zbozi, a jine zadosti 
pfistupujici, udusuji slovo, tak 
ze bez uzitku byva. 

20 Tito pak jsou, ktefiz v zemi 
dobrou sime pfijali, ktefiz slysi 
slovo, a pfijimaji, a uzitek pfi- 
naseji, jine tf idcaty, a jine sede- 
saty, a jine sty. 

21 Dale pravil jim: Zdali roz- 
svicena byva svice, aby posta- 
vena byla pod nadobu neb pod 
postel? Vsak aby na svicen vsta- 
vena byla. 

22 Nebo nic neni skryteho, co 
by nebylo zjeveno; aniz jest co 
tak ukryteho, aby na jevo nevy- 
slo. 

23 Jestlize kdo ma usi k sly- 
seni, slys. 



24 I mluvil k nim: Vizte, co sly- 
site. Kterou merou budete me- 
fiti, bude vam odmefeno, a pfi- 
dano bude vam poslouchajicim. 

25 Nebo kdozt' ma, tomu bude 
dano; a kdo nema, i to, coz ma, 
bude od neho odjato. 

26 I pravil: Tak jest kralovstvi 
Bozi, jako kdyby clovek uvrhl 
sime do zeme. 

27 A spal by, a vstaval by ve dne 
i v noci a semeno by vzeslo a 
zrostlo, jakz on nevi. 

28 Nebo sama od sebe zeme 
uzitek plodi, nejprv bylinu, po- 
tom klas, potom pine obile v 
klasu. 

29 A kdyz sezra uroda, i hned 
pficini srp; nebo nastala zen. 

30 I f ekl: K cemu pf ipodobnime 
kralovstvi Bozi? Aneb kterym 
podobenstvim je ukazeme? 

31 Jest jako zrno horcicne, kte- 
rez, kdyz vsato byva do zeme, 
nejmensi jest ze vsech semen, 
kteraz jsou na zemi. 

32 Ale kdyz vsato byva, roste, a 
byva vetsi nez vseeky byliny, a 
cini ratolesti velike, tak ze pod 
stinem jeho mohou sobe ptaci 
nebesti hnizda delati. 

33 A takovymi mnohymi podo- 
benstvimi mluvil jim slovo, jakz 
mohli slyseti. 

34 Bez podobenstvi pak nemlu- 
vil jim, ale ucedlnikum svym 
soukromi vykladal vsecko. 



64 



MAREK 5 



35 I fekl jim v ten den, kdyz jiz 
byl vecer: Plavme se na druhou 
stranu. 

36 A nechavse zastupu, pojali 
jej, tak jakz byl na lodiece. Ale i 
jine lodicky byly s nim. 

37 Tedy stala se bouf e velika od 
vetru, az se vlny na lodi valily, 
tak ze se jiz naplnovala lodi. 

38 A on z zadu na lodi spal na 
podusce. I zbudili jej, a fekli 
jemu: Mistfe, nedbas, ze hy- 
neme? 

39 I probudiv se, pfimluvil ve- 
tru, a fekl mofi: Umlkni, a upo- 
koj se. I pfestal vitr, a stalo se 
utiseni velike. 

40 I fekl jim: Proc se tak bojite? 
Jakz to, ze nemate viry? 

41 1 bali se bazni velikou, a pra- 
vili jeden k druhemu: I kdo jest 
medle tento, ze i vitr i mofe po- 
slouehaji jeho? 

Kapitola 5. 

Dabelnik uzdraven; 11. stado vepfii v mofi 

ztonulo; 25. zena od nemoci sve uzdravena; 

35. dcera Jairova vzkfisena. 

Tedy pfeplavili se pfes mofe 
do krajiny Gadarenskych. 

2 A jakz vysel z lodi, hned se s 
nim potkal clovek z hrobii, maje 
ducha necisteho. 

3 Kteryz bydlil v hrobich, a 
aniz ho kdo mohl f etezy svazati, 

4 Proto ze easto byv pouty a f e- 
tezy okovan, polamal fetezy, a 
pouta roztrhal, a zadny nemohl 
ho skrotiti. 



5 A vzdycky ve dne i v noci na 
horach a v hrobich byl, kfice a 
tepa se kamenim. 

6 Uzf ev pak Jezise zdaleka, be- 
zel a poklonil se jemu, 

7 A kfice hlasem velikym, fekl: 
Co jest tobe do mne, Jezisi, 
Synu Boha nejvyssiho? Zakli- 
nam te skrze Boha, abys mne 
netrapil. 

8 (Nebo pravil jemu: Vyjdiz, 
duchu necisty, z cloveka tohoto.) 

9 I otazal se ho: Jakt' fikaji? 
A on odpovidaje, fekl: Mnozstvi 
jmeno me jest, nebo jest nas 
mnoho. 

10 I prosil ho velmi, aby jich ne- 
vyhanel z te krajiny. 

n Bylo pak tu pfi horach stado 
vepfu velike pasoucich se. 

12 I prosili ho vsickni ti dab- 
love, fkouce: Pust'nas do vepfu, 
at' do nich vejdeme. 

13 I povolil jim hned Jezis. A 
vysedse duchove necisti, vesli 
do tech vepfii. I bezelo to stado s 
vrchu dolu do mofe, (a bylo jich 
ke dvema tisicum), i ztonuli v 
mofi. 

14 Ti pak, ktefiz ty vepfe pasli, 
utekli, a oznamili to v meste i 
ve vsech. I vysli, aby videli, co 
by to bylo, coz se stalo. 

15 I pfisli k Jezisovi, a uzf eli 
toho, kteryz byval trapen od da- 
belstvi, an sedi, odin jsa, a maje 
zdravy rozum, toho, kteryz mi- 
val mnozstvi. I bali se. 



MAREK 5 



65 



16 A ktefiz to videli, vypravo- 
vali jim, kterak se stalo tomu, 
kteryz mel dabelstvi i o vepfich. 

17 Tedy pocali ho prositi, aby 
odsel z krajin jejich. 

18 A kdyz vstoupil na lodi, pro- 
sil ho ten, kteryz trapen byval 
od dabelstvi, aby s nim byl. 

19 Jezis pak nedopustil mu, ale 
fekl jemu: Jdi k svym do domu 
sveho, a zvestuj jim, kterak ve- 
like veci ucinil tobe Pan, a ze 
slitoval se nad tebou. 

20 I odsel, a poeal ohlasovati v 
krajine Desiti mest, kterak ve- 
like veci ucinil mu Jezis. I divili 
se vsickni. 

21 A kdyz se pf eplavil Jezis na 
lodi zase na druhou stranu, ssel 
se k nemu zastup mnohy. A byl 
u more. 

22 A aj, pfisel jeden z knizat 
skoly, jmenem Jairus, a uzfev 
jej, padl k noham jeho. 

23 A velmi ho prosil, fka: 
Dcerka ma skonava. Pod', vloz 
na ni ruce, aby uzdravena byla, 
a budet' ziva. 

24 I sel s nim, a zastup mnohy 
sel za nim, i tiskl jej. 

25 (Tedy zena jedna, kteraz tok 
krve mela dvanacte let, 

26 A mnoho byla trapena od 
mnohych lekafu, a vynalozila 
vsecken statek svuj, a nic ji bylo 
neprospelo, ale vzdy se hiife 
mela, 



27 Uslysavsi o Jezisovi, pfisla 
v zastupu po zadu, a dotkla se 
roucha jeho. 

28 Nebo f ekla byla: Dotknu-li 
se jen roucha jeho, uzdravena 
budu. 

29 A hned pfestal krvotok jeji, 
a pocitila na tele, ze by uzdra- 
vena byla od neduhu sveho. 

30 A hned Jezis poznav sam v 
sobe, ze z neho moc vysla, ob- 
rativ se v zastupu, fekl: Kdo se 
dotekl roucha meho? 

31 1 fekli mu ucedlnici jeho: Vi- 
dis, ze te zastup tiskne, a pra- 
vis: Kdo se mne dotekl? 

32 I hledel viikol, aby ji uzf el, 
ktera to ucinila. 

33 Ta pak zena s bazni a s tfe- 
senim, veduci, co se stalo pfi ni, 
pfistoupila a padla pf ed nim, a 
povedela mu vsecku pravdu. 

34 On pak fekl ji: Dcero, vira 
tva te uzdravila, jdiz u poko- 
ji, a bud' zprostena od trapeni 
sveho.) 

35 A kdyz on jeste mluvil, pfi- 
sli z domu knizete skoly, fkouce: 
Dcera tva umfela, proc jiz za- 
mestknavas Mistra? 

36 Jezis pak, hned jakz uslysel 
to, coz oni mluvili, fekl knizeti 
skoly: Neboj se, toliko vef . 

37 I nedal zadnemu za sebou 
jiti, jedine Petrovi, Jakubovi a 
Janovi, bratru Jakubovu. 

38 1 pfisel do domu knizete 



66 



MAREK 6 



skoly, a videl tarn hluk, ano 
placi a kvili velmi. 

39 I vsed tarn, fekl jim: Co se 
boufite a placete? Neumfelat' 
devecka, ale spi. 

40 1 posmivali se jemu. On 
pak vyhnav vseeky, pojal otce 
a matku devecky, a ty, ktefiz s 
nim byli, i vsel tam, kdez de- 
vecka lezela. 

41 A vzav ruku devecky, fekl ji: 
Talitha kumi. Coz se vyklada: 
Deveeko, (tobetf pravim), vstan. 

42 A hned vstala devecka, a 
chodila; nebo byla ve dvanacti 
letech. I zdesili se divenim pfe- 
velikym. 

43 A pfikazal jim pilne, aby 
zadny o torn nezvedel. I rozka- 
zal ji dati jisti. 

Kapitola 6. 

V vlasti pohrdnut Pan, 7. ucedlniky roze- 
slal. 14. Rozdilny soud o nem. 17. Jana 
Kftitele steti. 35. Peti chlebu zazrak. 47. 
Pan po mofi chodil, 54. a mnohe uzdravil. 

Ivysel odtud a pfisel do vlasti 
sve, a sli za nim ucedlnici 
jeho. 

2 A kdyz bylo v sobotu, pocal 
uciti v skole, a mnozi slysice, de- 
sili se, fkouce: Odkud tento ma 
tyto veci? A jaka jest to moud- 
rost, kteraz jest dana jemu, ze 
i takove moci deji se skrze ruce 
jeho? 

3 Zdaliz tento neni ten tesaf, 
syn Marie, bratr pak Jakubuv a 
Jozesuv a Juduv a Simonuv? A 



zdaliz nejsou i sestry jeho zde u 
nas? I horsili se na nem. 

4 I fekl jim Jezis: Neni prorok 
beze cti, jedine v vlasti sve a v 
rodine sve a v dome svem. 

5 1 nemohl tu divu zadneho 
uciniti, jedine malo nemocnych, 
vzkladaje na ne ruce, uzdravil. 

6 I podivil se jejich nevefe, a 
obchazel viikol po mesteckach, 
uce. 

7 A svolav k sobe tech dva- 
nacte, pocal je posilati po dvou 
a dvou, a dal jim moc nad duchy 
necistymi. 

8 A pfikazal jim, aby nieeho 
nebrali na cestu, jedine toliko 
hul, ani mosny, ani chleba, ani 
do opasku penez, 

9 Ale aby obute meli nohy v 
stf evice, a neoblaceli dvou suk- 
ni. 

10 A pravil jim: Kdezkoli vesli 
byste do domu, tu ostante, do- 
kudz nevysli byste odtud. 

n A kdoz by koli vas nepfijali, 
ani vas neposlouchali, vyjdouce 
odtud, vyrazte prach z noh 
svych na svedectvi jim. Amen 
pravim vam: Lehceji bude So- 
domskym a Gomorskym v den 
soudny nez mestu tomu. 

12 Tedy vysedse, kazali, aby 
pokani cinili. 

13 A dabelstvi mnoha vymi- 
tali, a mazali olejem mnohe ne- 
mocne, i uzdravovali. 



MAREK 6 



67 



14 A uslysev o torn Herodes 
kral, (nebo zjevne ucineno bylo 
jmeno jeho), pravil, ze Jan Kfti- 
tel vstal z mrtvych, a protoz di- 
vove deji se skrze neho. 

15 Jini pak pravili, ze jest 
Elias; a jini pravili, ze jest pro- 
rok, aneb jako jeden z tech pro- 
roku. 

16 To uslysev Herodes, f ekl: To- 
tot'jest ten Jan, kterehoz jsem ja 
stal. Onte z mrtvych vstal. 

17 Ten zajiste Herodes poslav, 
jal Jana, a vsadil jej do zalafe 
pro Herodiadu manzelku Filipa 
bratra sveho, ze ji byl za man- 
zelku pojal. 

18 Nebo pravil Jan Herodesovi: 
Neslusit' tobe miti manzelky 
bratra sveho. 

19 Herodias pak lest skladala 
proti nemu, a chtela jej o hrdlo 
pfipraviti, ale nemohla. 

20 Nebo Herodes ostychal se 
Jana, veda jej byti muze spra- 
vedliveho a svateho. I setfil ho, 
a slychaje jej, mnoho i cinil, a 
rad ho poslouchal. 

21 Kdyz pak pfisel den pfi- 
hodny, v nemz Herodes, pama- 
tuje den sveho narozeni, ucinil 
vecef i knizatum svym a hejtma- 
num a pfednim muzum z Gali- 
lee, 

22 A kdyz dcera te Herodiady 
tarn vesla a tancovala, a zali- 
bila se Herodesovi i spoluhodov- 



nikum, fekl kral devecce: Pros 
mne, zac chces, a damt. 

23 I pfisahl ji: Ze zackoli prositi 
budes, dam tobe, by pak bylo az 
do polovice kralovstvi meho. 

24 Ona pak vysedsi, fekla ma- 
tefi sve: Zac budu prositi? A ona 
fekla: Za hlavu Jana Kftitele. 

25 A vsedsi hned s chvatanim k 
krali, prosila, fkuci: Chci, abys 
mi dal hned na mise hlavu Jana 
Kftitele. 

26 Kral pak zarmoutiv se vel- 
mi, pro pfisahu a pro spoluho- 
dovniky nechtel ji oslyseti. 

27 Protoz kral ten poslav hned 
kata, rozkazal pfinesti hlavu 
Janovu. 

28 A on odsed, st'al jej v zalafi, 
a pfinesl hlavu jeho na mise, a 
dal ji devecce, a devecka dala ji 
matefi sve. 

29 Tedy uslysevse to ucedlnici 
jeho, pfisli, a vzali telo jeho, a 
pochovali je v hrobe. 

30 Tehdy ssedse se apostole k 
Jezisovi, zvestovali jemu vsec- 
ko, i to, co cinili, i co ucili. 

31 1 fekl jim: Pod'te vy sami ob- 
zvlastne na puste misto, a odpo- 
cinte malicko. Nebo bylo mnoz- 
stvi tech, ktefiz pfichazeli a od- 
chazeli, tak ze ani k jidlu chvile 
nemeli. 

32 I plavili se na lodi na puste 
misto soukromi. 

33 A vidouce je zastupove, ze 
jdou pryc, poznali jej mnozi. I 



68 



MAREK 6 



zbehli se tam ze vsech mest 
pesky, a pf edesli je, a shromaz- 
dili se k nemu. 

34 Tedy vysed Jezis, uzfel za- 
stup mnohy, a slitovalo mu se 
jich, ze byli jako ovce, nemajice 
pastyfe. I pocal je uciti mnohym 
vecem. 

35 A kdyz se jiz prodlilo, pfi- 
stoupivse k nemu ucedlnici je- 
ho, fekli: Pustet'jest toto misto, 
a jiz se prodlilo. 

36 Propust'je, at'jdouce do okol- 
nich vesnic a mesteeek, nakoupi 
sobe chleba; nebo nemaji, co by 
jedli. 

37 On pak odpovedev, f ekl jim: 
Dejte vy jim jisti. I fkou jemu: 
Jdouce, koupime za dve ste 
grosii chleba, a dame jim jisti? 

38 I di jim: Kolik chlebu mate? 
Jdete a zvezte. A kdyz zvedeli, 
fekli: Pet, a dve rybe. 

39 I rozkazal jim, aby se ka- 
zali posaditi vseehnem po hou- 
fich na zelene trave. 

40 I usadili se rozdilne, po stu 
a po padesati. 

41 A vzav tech pet chlebu a ty 
dve rybe, popatfiv do nebe, dob- 
rofecil, i lamal chleby, a dal uee- 
dlnikum svym, aby kladli pfed 
ne. A dve rybe rozdelil mezi 
vsecky. 

42 I jedli vsickni, a nasyceni 
jsou. 

43 Potom sebrali drobtii dva- 
nacte kosu plnych, i z ryb. 



44 A bylo tech, ktefiz jedli ty 
chleby, okolo peti tisicu muzii. 

45 A hned pfinutil ucedlniky 
sve, aby vstoupili na lodi, a pfe- 
desli jej pfes mofe k Betsaide, 
az by on propustil zastup. 

46 A propustiv je, sel na horu, 
aby se modlil. 

47 A kdyz byl vecer, byla lodi 
u prostfed mofe, a on sam na 
zemi. 

48 A videl je, a oni se s tezkosti 
plavili; (nebo byl vitr odporny 
jim). A pfi ctvrtem bdeni noc- 
nim pf isel k nim, chode po mof i, 
a chtel jich pominouti. 

49 Oni pak uzf evse jej, an chodi 
po mofi, domnivali se, ze by ob- 
luda byla. I zkfikli. 

50 (Nebo jej vsickni videli, a 
zstrasili se.) Ale hned promlu- 
vil k nim a fekl jim: Doufejtez, 
jat'jsem, nebojte se. 

51 1 vstoupil k nim na lodi, a 
utisil se vitr; a oni mnohem vice 
sami v sobe se desili a divili. 

52 Nebo nerozumeli z strany 
chlebu; bylo zajiste srdce jejich 
zhrublo. 

53 A pfeplavivse se, pfisli do 
zeme Genezaretske, a tu lodi 
pfistavili. 

54 A kdyz vysli z lodi, hned jej 
poznali. 

55 A behajice po vsi krajine 
te, pocali na lozcich nositi ne- 
mocne, kdezkoli uslyseli o nem, 
ze by byl. 



MAREK 7 



69 



56 A kamzkoli vchazel do mes- 
tecek neb do mest neb do vsi, na 
ulicech kladli neduzive, a pro- 
sili ho, aby se aspon podolka 
roucha jeho dotkli. A kolikoz 
jich koli se jeho dotklo, uzdra- 
veni byli. 

Kapitola 7. 

Co cloveka poskvrnuje. 24. Dcera zeny po- 

hanske uzdravena, 31. tez hluchy a zaji- 

kavy. 

Isesli se k nemu farizeove a 
nektefi z zakonniku, ktefiz 
byli pfisli z Jeruzalema. 

2 A uzfevse nektere z ucedl- 
niku jeho obecnyma rukama, 
(to jest neumytyma), jisti chle- 
by, reptali o to. 

3 Nebo farizeove i vsickni Zide 
nejedi, lee by ruce umyli, drziee 
ustanoveni starsich. 

4 A po trhu nejedi, lee se umyji. 
A jine mnohe veci jsou, kterez 
pfijali, aby je zachovavali, jako 
umyvani kofliku, zejdliku a me- 
denic i stolu. 

5 Potom otazali se ho farizeove 
a zakonnici: Proc ucedlnici tvoji 
nezachovavaji ustanoveni star- 
sich, ale neumytyma rukama 
jedi chleb? 

6 On pak odpovedev, fekl jim: 
Dobfe prorokoval Izaias o vas 
pokrytcich, jakoz psano jest: Lid 
tento rty mne cti, srdce pak je- 
jich daleko jest ode mne. 

7 Ale nadarmot' mne cti, ucice 
uceni a ustanoveni lidska. 



8 Nebo opustivse pf ikazani Bo- 
zi, drzite ustanoveni lidska, 
umyvani zejdliku a kofliku, a 
jine veci mnohe tern podobne ci- 
nite. 

9 I pravil jim: Ciste vy rusite 
pfikazani Bozi, abyste ustano- 
veni sva zachovali. 

10 Nebo Mojzis povedel: Cti 
otce sveho i matku svou, a kdoz 
by zlofecil otci neb matefi, at' 
smrti umfe. 

n Ale vy pravite: Rekl-li by clo- 
vek otci neb matefi: Korban, 
(totiz, dar jest to), cimz by tobe 
ode mne pomozeno byti mohlo. 

12 A nedopustite mu nic vice 
uciniti otci svemu neb matefi 
sve, 

13 Rusice slovo Bozi ustanove- 
nim svym, kterez jste ustano- 
vili. A mnohe tern podobne veci 
cinite. 

14 1 svolav vsecken zastup, 
pravil jim: Slyste mne vsickni 
a rozumejte. 

is Nic neni z zevnitfku vchaze- 
jiciho do cloveka, coz by jej po- 
skvrniti mohlo; ale to, coz po- 
chazi z neho, tot'jest, coz poskvr- 
nuje cloveka. 

16 Ma-li kdo usi k slyseni, slys. 

17 A kdyz vsel do domu od 
zastupu, tazali se ho ucedlnici 
jeho o torn podobenstvi. 

18 I fekl jim: Tak jste i vy ne- 
rozumni? Coz nerozumite, ze 
vsecko, coz z zevnitfku do clo- 



70 



MAREK 8 



veka vchazi, nermize ho poskvr- 
niti? 

19 Nebo nevchazi v srdce jeho, 
ale v bficho, a potom ven vy- 
chazi, cisteci vselike pokrmy. 

20 Pravil pak, ze to, coz po- 
chazi z cloveka, to poskvrnuje 
cloveka. 

21 Nebo z vnitfku z srdce lid- 
skeho zla mysleni pochazeji, ci- 
zolozstva, smilstva, vrazdy, 

22 Kradeze, lakomstvi, nesle- 
chetnosti, lest, nestydatost, oko 
zle, rouhani, pycha, blaznov- 
stvi. 

23 Vsecky tyto zle veci pocha- 
zeji z vnitfku, a poskvrnuji clo- 
veka. 

24 A vstav odtud, odsel do kon- 
cin Tyru a Sidonu, a vsed do 
domu, nechtel, aby kdo vedel, 
ale nemohl se tajiti. 

25 Nebo uslysevsi o nem zena, 
jejiz dcerka mela ducha necis- 
teho, pfisla a padla k noham 
jeho. 

26 (Byla pak ta zena pohanka, 
Syrofenitska rodem.) I prosila 
ho, aby dabelstvi vyvrhl z jeji 
dcery. 

27 Ale Jezis f ekl ji: Nechat' se 
prve nasyti ditky; nebt neni 
slusne vziti chleb detem a vrci 
stehatum. 

28 A ona odpovedela a fekla 
mu: Ovsem, Pane, nebo ste- 
hatka jedi pod stolem drobty 
synu. 



29 I fekl ji: Pro tu fee jdi, vyslot' 
jest dabelstvi z tve dcery. 

30 I odsedsi do domu sveho, na- 
lezla devecku, ana lezi na lozi, a 
dabelstvi z ni vyslo. 

31 Tedy vysed zase z koncin 
Tyrskych a Sidonskych, pfisel 
k mofi Galilejskemu, prostfed- 
kem krajin Desiti mest. 

32 I pfivedli jemu hlucheho a 
zajikaveho, a prosili ho, aby na 
nej ruku vzlozil. 

33 A pojav jej soukromi ven z 
zastupu, vlozil prsty sve v usi 
jeho, a plinuv, dotekl se jazyka 
jeho. 

34 A vzezf ev k nebi, vzdechl a 
fekl jemu: Efata, to jest, otevfi 
se. 

35 A hned otevfiny jsou usi 
jeho, a rozvazan jest svazek ja- 
zyka jeho, i mluvil prave. 

36 I pfikazal jim, aby zadnemu 
nepravili. Ale jakzkoli on jim 
pfikazoval, oni mnohem vice o- 
hlasovali. 

37 A pfevelmi se divili, fkouce: 
Dobfe vsecky veci ucinil. I hlu- 
chym rozkazal slyseti, i nemym 
mluviti. 

Kapitola 8. 

O sedmi chlebich. 11. Znameni s nebe. 15. 

Vystraha od kvasu. 22. Slepy uzdraven. 

27. Co o Panu ktefi smyslili. 33. Petr za- 

hanben. 34. Co jest za Kristem jiti. 

Vtech dnech kdyz velmi ve- 
liky zastup byl, a nemeli, 
co by jedli, svolav Jezis ucedl- 
niky sve, fekl jim: 



MAREK 8 



71 



2 Litost mam nad zastupy; 
nebo jiz tfi dm trvaji se mnou, a 
nemaji, co by jedli. 

3 A rozpustim-li je lacne do 
domu jejich, zhynou na eeste; 
nebo nektefi z nich zdaleka pfi- 
sli. 

4 Odpovedeli mu ueedlnici je- 
ho: I odkud bude moci kdo tyto 
nakrmiti chleby zde na pousti? 

5 I otazal se jich: Kolik mate 
chlebii? A oni fekli: Sedm. 

6 I kazal zastupu posaditi se 
na zemi. A vzav tech sedm chle- 
bii, diky uciniv, lamal a daval 
ucedlnikiim svym, aby pf edkla- 
dali. I kladli pfed zastup. 

7 A meli rybicek malieko. Jichz 
pozehnav, kazal i ty pfed ne 
klasti. 

8 1 jedli a nasyceni jsou; a 
sebrali, coz poziistalo drobtu, 
sedm kosu. 

9 Tech pak, ktefiz jedli, bylo 
okolo ctyf tisicii. I propustil je. 

10 Potom hned vstoupiv na lodi 
s ucedlniky svymi, pfeplavil se 
do krajin Dalmanutskych. 

n I vysli farizeove, a pocali se 
s nim hadati, hledajice od neho 
znameni s nebe, pokousejice ho. 

12 A on vzdech duchem svym, 
di: Co pokoleni toto znameni 
hleda? Amen pravim vam: Ne- 
bude dano znameni pokoleni to- 
muto. 

13 A opustiv je, vstoupil zase 
na lodi, i plavil se dale. 



14 I zapomenuli s sebou vziti 
chlebii, a nemeli nez jeden chleb 
s sebou na lodi. 

15 Tedy pfikazoval jim, fka: 
Vizte a pilne se setfte kvasu fa- 
rizejskeho a kvasu Herodesova. 

16 I pf emyslovali, f kouce jeden 
k druhemu: Chleba nemame. 

17 A znaje to Jezis, fekl jim: Co 
pfemyslujete o torn, ze chleba 
nemate? Jeste neznate, ani ne- 
rozumite? Jeste mate oslepene 
sve srdce? 

18 Oci majice, nevidite? A usi 
majice, neslysite? A nepomnite, 

19 Ze jsem pet chlebii lamal 
mezi pet tisicu? Kolik jste pl- 
nych kosu drobtu sebrali? Rekli 
jemu: Dvanacte. 

20 A kdyz take sedm chlebii 
mezi ctyfi tisice, kolik jste pl- 
nych kosii drobtu vzali? I fkou 
jemu: Sedm. 

21 1 fekl jim: Kterakz nerozu- 
mite? 

22 I pfisel do Betsaidy, a pfi- 
vedli k nemu slepeho, prosice 
ho, aby se ho dotekl. 

23 I ujav toho slepeho za ruku, 
vyvedl jej ven z mestecka, a pli- 
nuv na oci jeho, a vloziv na nej 
ruce, otazal se ho, videl-li by co. 

24 A on pohledev zhiiru, fekl: 
Znamenam lidi; nebo vidim, ze 
chodijako stromove. 

25 Potom opet vlozil ruce na oci 
jeho, a kazal mu hledeti zhiiru. 



72 



MAREK 9 



I uzdraven jest, tak ze i zdaleka 
jasne videl vsecky. 

26 I odeslal jej do domu jeho, 
fka: Aniz do toho mestecka 
chod', aniz komu z mestecka 
prav. 

27 Tedy vysel Jezis a ucedlnici 
jeho do mestecek Cesaree Fili- 
povy. A na ceste tazal se ucedl- 
niku svych, fka jim: Kym mne 
pravi byti lide? 

28 Ktefiz odpovedeli: Janem 
Rftitelem, a jini Eliasem, jini 
pak jednim z proroku. 

29 Tedy on fekl jim: Vy pak 
kym mne byti pravite? Odpove- 
dev Petr, fekl jemu: Ty jsi Kris- 
tus. 

30 I pfikazal jim s pohruzkou, 
aby o nem zadnemu nepravili. 

31 1 pocal uciti je, ze Syn clo- 
veka musi mnoho trpeti, a po- 
tupen byti od starsich a pfed- 
nich knezi a zakonnikii, a zabit 
byti, a ve tfech dnech z mrtvych 
vstati. 

32 A zjevne to slovo mluvil. 
Protoz chytiv jej Petr, pocal mu 
domlouvati. 

33 Kteryzto obrativ se, a pohle- 
dev na ucedlniky sve, pfimluvil 
Petrovi, fka: Jdiz za mnou, sa- 
tane; nebo nechapas, co jest Bo- 
ziho, ale co lidskeho. 

34 A svolav zastup s ucedlniky 
svymi, fekl jim: Chce-li kdo za 
mnou pfijiti, zapfi sebe sam, a 
vezmi kfiz svuj, a nasleduj mne. 



35 Nebo chtel-li by kdo dusi 
svou zachovati, ztratit ji; pakli 
by kdo ztratil dusi svou pro mne 
a pro evangelium, tent ji za- 
chova. 

36 Nebo co prospeje cloveku, by 
vsecken svet ziskal, a sve dusi 
skodu ucinil? 

37 Aneb jakou da clovek od- 
menu za dusi svou? 

38 Nebo kdoz by se koli za mne 
stydel a za ma slova v tomto 
pokoleni cizoloznem a hfisnem, 
i Syn cloveka stydeti se bude 
za nej, kdyz pfijde v slave Otce 
sveho s andely svatymi. 

Kapitola 9. 

Promenil se Pan; 17. d'abelnika uzdravil; 

31. smrt svou i vzkfiseni pfedpovedel; 34. 

ucedlniky srovnal, 41. a k vystfihani se po- 

horseni napomenul. 

Ipravil jim: Amen pravim 
vam, zetjsou nektefi z stoji- 
cich tuto, ktefiz neokusi smrti, 
az i uzfi kralovstvi Bozi pficha- 
zejici v moci. 

2 A po sesti dnech pojal Jezis 
Petra a Jakuba a Jana, i uvedl 
je na horu vysokou soukromi 
samy, a promenil se pfed nimi. 

3 A ucineno jest roucho jeho 
stkvouci a bile velmi jako snih, 
jesto tak bileho belie na zemi 
uciniti nemuze. 

4 I uzfeli Eliase s Mojzisem, 
ani s Jezisem mluvi. 

5 A odpovedev Petr, fekl Je- 
zisovi: Mistfe, dobret'jest nam 
tuto byti. Protoz udelejme tfi 



MAREK 9 



73 



stanky, tobe jeden, Mojzisovije- 
den, a Eliasovi jeden. 

6 Nebo nevedel, co mluvi; byli 
zajiste pf estraseni. 

7 I stal se oblak zastenujici je, 
a pfisel hlas z oblaku, fkouci: 
Tentot' jest ten Syn muj mily, 
jeho poslouchejte. 

8 A hned obezf evse se, zadneho 
vie nevideli nez sameho Jezise s 
sebou. 

9 A kdyz sstupovali s hory, pfi- 
kazal jim, aby toho zadnemu 
nevypravovali, co videli, nez az 
Syn cloveka z mrtvych vstane. 

10 I zachovali tu vec u sebe, ti- 
zice mezi sebou, co by to bylo z 
mrtvych vstati. 

n I otazali se ho, fkouce: Coz 
to pak zakonnici pravi, ze Elias 
musi pfijiti prve? 

12 On pak odpovedev, f ekl jim: 
Elias pfijda nejprve, napravi 
vsecky veci, a jakoz psano jest 
o Synu cloveka, ze musi mnoho 
trpeti, a za nic polozen byti. 

13 Ale pravim vam, ze i Elias 
pfisel, i ucinili mu, coz chteli, 
jakoz psano jest o nem. 

14 Tedy pfised k ucedlnikum, 
uzfel zastup veliky okolo nich, a 
zakonniky, an se hadaji s nimi. 

15 A hned vsecken zastup u- 
zfev jej, ulekli se; a zbehse se, 
pfivitali ho. 

16 I otazal se zakonnikii: Co se 
hadate spolu? 



17 A odpovidaje jeden z za- 
stupu, fekl: Mistfe, pfivedl 
jsem syna sveho k tobe, kteryz 
ma ducha nemeho. 

18 Ten kdyzkoli jej pochopi, 
lomcuje jim, a on se slini, a 
skfipi zubami svymi, a svadne. 
I fekl jsem ucedlnikum tvym, 
aby jej vyvrhli, ale nemohli. 

19 A on odpovidaje jemu, fekl: 
O narode neverny. Ale dokudz s 
vami budu? A dokudz vas trpeti 
budu? Pfived'te jej ke nine. 

20 I pfivedli ho k nemu. A jakz 
jej uzfel, hned nim duch lomco- 
val; a padna na zemi, valel se a 
slinil. 

21 1 otazal se otce jeho: Davno- 
-li se jemu to stalo? A on fekl: 
Od detinstvi. 

22 A casto jim metal i na oheh 
i do vody, aby jej zahubil. Ale 
muzes-li co, spomoz nam, slituje 
se nad nami. 

23 A Jezis fekl jemu: Muzes-li 
tomu vefiti; vseckot'jest mozne 
veficimu. 

24 A i hned zvolav otec mla- 
dence toho s slzami, fekl: Vefim, 
Pane, spomoz nedovefe me. 

25 Uzfev pak Jezis, ze se zbiha 
zastup, pfimluvil duchu tomu 
necistemu, fka jemu: Duchu 
nemy a hluchy, ja tobe pfika- 
zuji, vyjdi z neho, a nevchazej 
vice do neho. 

26 Tedy kfice a velmi jim lom- 
cuje, vysel. I ucinen jest jako 



74 



MAREK 9 



mrtvy, tak ze mnozi pravili, ze 
umfel. 

27 Ale Jezis ujav jej za ruku, 
pozdvihl ho. I vstal. 

28 A kdyz vsel do domu, ucedl- 
nici jeho otazali se ho soukromi: 
Proc jsme my ho nemohli vy- 
vrci? 

29 I fekl jim: Toto pokoleni ni- 
jakz nemuz vyjiti, jedine skrze 
modlitbu a piist. 

30 A jdouce odtud, sli spolu 
skrze Galilei, ale neehtel, aby 
kdo vedel. 

31 Nebo ucil ucedlniky sve a 
pravil jim: Ze Syn cloveka dan 
bude v ruce lidske, a zamordujit' 
jej, ale zamordovan jsa, tfetiho 
dne z mrtvych vstane. 

32 Oni pak nesrozumeli tomu 
povedeni, a vsak ostychali se ho 
otazati. 

33 I pfisel do Kafarnaum, a v 
dome byv, otazal se jich: Co jste 
na ceste mezi sebou rozjimali? 

34 Ale oni mlceli. Nebo hadali 
se byli na ceste mezi sebou, kdo 
by z nich byl vetsi. 

35 A posadiv se, zavolal dva- 
naeti, a di jim: Chce-li kdo prvni 
byti, budet ze vsech nejposled- 
nejsi a vsech sluzebnik. 

36 A vzav pacholatko, postavil 
je u prostfed nich, a vzav je na 
lokty, fekl jim: 

37 Kdoz by koli jedno z tako- 
vych pacholatek pfijal ve jmenu 
mem, mnet pfijima; a kdoz by 



mne koli pfijal, ne mnet' pfi- 
jima, ale toho, kteryz mne po- 
slal. 

38 I odpovedel mu Jan, f ka: Mi- 
stfe, videli jsme jednoho, an ve 
jmenu tvem dably vymita, kte- 
ryz nechodi s nami; i branili 
jsme mu, proto ze s nami ne- 
chodi. 

39 Jezis pak fekl: Nebrahtez 
mu. Nebot'neni zadneho, kteryz 
by divy cinil ve jmenu mem, aby 
mohl snadne zle mluviti o mne. 

40 Nebo kdoz neni proti nam, s 
namitjest. 

41 Kdoz by koli zajiste dal vam 
piti cisi vody ve jmenu mem, 
proto ze jste Kristovi, amen pra- 
vim vam, neztratit' nikoli od- 
platy sve. 

42 A kdoz by koli pohorsil jed- 
noho z techto malickyeh, vefi- 
cich ve mne, mnohem by mu 
lepe bylo, aby byl zavesen na hr- 
dlo jeho zernov mlynsky a vrzen 
byl do mof e. 

43 A horsila-li by te ruka tva, 
utni ji. Lepet jest tobe bez- 
rukemu vjiti do zivota, nezli obe 
ruce majicimu jiti do pekla v ten 
oheh neuhasitelny, 

44 Kdez cerv jejich neumira, a 
oheh nehasne. 

45 A pakli noha tva horsila by 
te, utni ji. Lepet' jest tobe kul- 
havemu vjiti do zivota, nezli obe 
noze majicimu uvrzenu byti do 
pekla, v ten ohen neuhasitelny, 



MAREK 10 



75 



46 Kdez cerv jejich neumira, a 
ohen nehasne. 

47 Pakli by te oko tve horsilo, 
vylup je. Lepet'jest tobe jednoo- 
kemu vjiti do kralovstvi Boziho, 
nezli obe oci majicimu uvrzenu 
byti do ohne pekelneho, 

48 Kdez cerv jejich neumira, a 
ohen nehasne. 

49 Nebo kazdy ohnem bude so- 
len, a vselika obet soli bude oso- 
lena. 

so Dobrat' jest sul, Pakli sul 
bude neslana, cim ji osolite? 
Mejte sul sami v sobe, a pokoj 
mejte mezi sebou. 

Kapitola 10. 

Zeny propusteni; 13. ditek ode Pana pfi- 
jimanf; 23. bohatych do nebe tezke vcha- 
zeni; 38. slavy sveta zadostivych ucedlniku 
pokofe pouceni, 46. a slepeho u Jericha 
uzdravenf. 

Avstav odtud, pfisel do kon- 
cin Judskych skrze krajinu 
za Jordanem lezici. I sesli se 
k nemu zase zastupove, a jakz 
obycej mel, opet je ucil. 

2 Tedy pfistoupivse farizeove, 
otazali se ho: slusi-li muzi pro- 
pustiti zenu? pokousejice ho. 

3 On pak odpovidaje, fekl jim: 
Co vam pfikazal Mojzis? 

4 Ktefiz fekli: Mojzis dopustil 
listek rozlouceni napsati a pro- 
pustiti. 

5 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Pro tvrdost srdce vaseho napsal 
vam to pfikazani. 



6 Ale od pocatku stvof eni muze 
a zenu ucinil je Buh. 

7 Protot opusti clovek otce 
sveho i matku, a pfidrzeti se 
bude zeny sve. 

8 I budou ti dva jedno telo. A 
tak jiz nejsou dva, ale jedno telo. 

9 Protoz coz Buh spojil, clovek 
nerozlucuj. 

10 A v dome opet ucedlnici jeho 
otazali se ho o tez veci. 

n I dijim:Kdozbykolipropus- 
til manzelku svou a jinou pojal, 
cizolozi proti ni. 

12 A jestlize by zena propustila 
muze sveho a za jineho se vdala, 
cizolozi. 

13 Tedy pf inaseli k nemu ditky, 
aby se jich dotykal. Ale ucedl- 
nici pfimlouvali tern, ktefiz je 
nesli. 

14 To videv Jezis, nelibe to nesl, 
a fekl jim: Nechte ditek jiti ke 
mne, a nebrante jim, nebo tako- 
vycht jest kralovstvi Bozi. 

15 Amen pravim vam: Kdoz by 
koli nepfijal kralovstvi Boziho 
jako dite, nikolit' do neho neve- 
jde. 

16 A bera je na lokty sve, a 
vzkladaje na ne ruce, pozehnani 
jim daval. 

17 Potom kdyz vysel na cestu, 
pfibehl jeden, a poklekna pfed 
nim, otazal se ho: Mistfe dobry, 
co ucinim, abych zivota vecneho 
dedicne dosel? 



76 



MAREK 10 



18 1 fekl mu Jezis: Co mne 
nazyvas dobrym? Zadny neni 
dobry, nez jediny Buh. 

19 Pfikazani umis: Nezcizolo- 
zis, nezabijes, neukradnes, ne- 
vydas falesneho svedectvi, neo- 
klamaz, cti otce sveho i matku. 

20 A on odpovedev, fekl jemu: 
Mistf e, toho vseho jsem ostfihal 
od sve mladosti. 

21 Tedy Jezis pohledev na nej, 
zamiloval ho, a fekl jemu: Jed- 
nohot' se nedostava. Jdi, a coz- 
koli mas, prodej, a dej chudym, 
a budes miti poklad v nebi; a 
pod', nasleduj mne, vezma kfiz. 

22 On pak zarmoutiv se pro to 
slovo, odsel, truchliv jsa; nebo 
mel mnoha zbozi. 

23 A pohledev vukol Jezis, di 
ucedlnikum svym: Jak nesnad- 
ne ti, ktefiz statky maji, vejdou 
do kralovstvi Boziho. 

24 Tedy ucedlnici uzasli se nad 
temi f ecmi jeho. Jezis pak zase 
odpovedev, di jim: Synackove, 
kterak nesnadne jest doufaji- 
cim v statek do kralovstvi Bo- 
ziho vjiti. 

25 Snaze jest velbloudu skrze 
jehelni ucho projiti, nezli boha- 
temu vjiti do kralovstvi Boziho. 

26 Oni pak vice se desili, fkou- 
ce mezi sebou: I kdoz muze spa- 
sen byti? 

27 A pohledev na ne Jezis, di: 
U lidit jest nemozne, ale ne 



u Boha; nebo u Boha vsecko 
mozne jest. 

28 I pocal Petr mluviti k nemu: 
Aj, my opustili jsme vsecko, a sli 
jsme za tebou. 

29 Odpovedev pak Jezis, fekl: 
Amen pravim vam, zadneho 
neni, jesto by opustil diim, neb 
bratfi, neb sestry, neb otce, 
neb matku, neb manzelku, neb 
ditky, neb roli pro mne a pro 
evangelium, 

30 Aby nevzal stokrat tolik 
nyni v casu tomto domu a bra- 
tru a sester a matek a ditek a 
roli s protivenstvim, a v budou- 
cim veku zivot vecny. 

31 Mnozit pak prvni budou po- 
sledni, a posledni prvni. 

32 Byli pak na ceste, jdouce do 
Jeruzalema, a Jezis sel napfed. 
I byli pfedeseni, a jdouce za 
nim, bali se. Tedy pojav opet 
dvanacte, pocal jim praviti, co 
se jemu ma stati, 

33 Rka: Aj, vstupujeme do Je- 
ruzalema, a Syn cloveka vydan 
bude pfednim knezim a zakon- 
nikum i odsoudi jej na smrt, a 
vydadijej pohanum. 

34 Ktefizto posmivati se budou 
jemu, a ubicuji ho, a upliji i za- 
bijijej, ale tfetiho dne z mrtvych 
vstane. 

35 Tedy pfistoupili k nemu Ja- 
kub a Jan, synove Zebede- 
ovi, fkouce: Mistfe, chceme, zac 



MAREK 11 



77 



bychom koli prosili tebe, abys 
ucinil nam. 

36 On pak fekl jim: Co chcete, 
abych vam ucinil? 

37 I fekli jemu: Dej nam, aby- 
chom jeden na pravici tve a 
druhy na levici tve sedeli v slave 
tve. 

38 Jezis pak fekl jim: Nevite, 
zac prosite. Muzete-li piti ka- 
lich, kteryz ja piji, a kftiti se 
kftem, kterymz ja se kftim? 

39 A oni fekli jemu: Muzeme. 
Jezis pak fekl jim: Kalich za- 
jiste, kteryz ja piji, piti budete, 
a kftem, kterymz ja se kftim, 
kfteni budete, 

40 Ale sedeti na pravici me neb 
na levici me, nenit' ma vec dati, 
ale kterymz pfipraveno jest. 

41 A uslysavse to deset, pocali 
se hnevati na Jakuba a na Jana. 

42 Ale Jezis povolav jich, fekl 
jim: Vite, ze ti, ktefiz sobe zali- 
buji vladnouti nad narody, pa- 
nujit' nad nimi; a ktefiz velici 
u nich jsou, moc provozuji nad 
nimi. 

43 Ne taktbude mezi vami. Ale 
kdozkoli chtel by mezi vami byti 
veliky, budiz vas sluzebnik. 

44 A kdozkoli z vas chtel by byti 
pf edni, budiz sluzebnik vsech. 

45 Nebo i Syn cloveka nepfisel, 
aby mu slouzili, ale aby slouzil, 
a aby dal dusi svou na vykou- 
peni za mnohe. 



46 Tedy pfisli do Jericho, a 
kdyz vychazel on z Jericha, i 
ucedlnici jeho a zastup mnohy, 
Timeiiv syn, Bartimeus slepy, 
sedel podle cesty, zebfe. 

47 A kdyz uslysel, ze by byl Je- 
zis Nazaretsky, pocal volati a 
fici: Jezisi, synu Daviduv, smi- 
luj se nade mnou. 

48 I pf imlouvali mu mnozi, aby 
mlcel. Ale on mnohem vice vo- 
lal: Synu Daviduv, smiluj se 
nade mnou. 

49 Tedy zastaviv se Jezis, kazal 
ho zavolati. I zavolali toho sle- 
peho, fkouce jemu: Dobre mysli 
bud', vstaii, vola te. 

50 On pak povrh plast svuj, a 
zchopiv se, sel k Jezisovi. 

51 1 odpovedev Jezis, di jemu: 
Co chces, at' ucinim? A slepy 
fekl jemu: Mistfe, atvidim. 

52 Tedy Jezis fekl jemu: Jdi, 
vira tva te uzdravila. A hned 
prohledl, a sel cestou za Jezi- 
sem. 

Kapitola 11. 

Pan jel na oslatku; 12. fiku zlofecil; 15. 
chram vycistil; 22. k vife a modlitbe napo- 
menul; 29. otazku farizeu opatrne zavrhl. 

A kdyz se pfiblizili k Jeruza- 
lemu a Betfagi i Betany pf i 
hofe Olivetske, poslal dva z uce- 
dlnikii svych. 

2 A fekl jim: Jdete do mes- 
tecka, kterez proti vam jest, a 
hned vejdouce tam, naleznete 
oslatko pfivazane, na kteremz 



78 



MAREK 11 



nizadny z lidi nesedel. Odvizice, 
pfived'te. 

3 A fekl-lit' by vam kdo: Co to 
cinite? rcete: Ze ho Pan potfe- 
buje. A hned je posle sem. 

4 I odesli, a nalezli oslatko pfi- 
vazane vne u dvefi na rozcesti. 
I odvazali je. 

5 Tedy nektefi z tech, ktefiz tu 
stali, fekli jim: Co cinite, odva- 
zujice oslatko? 

6 Oni pak fekli jim, jakoz byl 
pfikazal Jezis. I nechali jich. 

7 Protoz pfivedli oslatko k Je- 
zisovi, a vlozili na ne roucha 
sva. I vsedl na ne. 

8 Mnozi pak stlali roucha sva 
na ceste, a jini ratolesti sekali z 
stromu, a metali na cestu. 

9 A ktefiz napfed sli, i ti, kte- 
fiz za nim sli, volali, fkouce: 
Hosanna. Pozehnany, kteryz se 
bef e ve jmenu Pane. 

10 Pozehnane kralovstvi otce 
naseho Davida, kterez pfislo ve 
jmenu Pane. Hosanna na vysos- 
tech. 

n I vsel do Jeruzalema Jezis, i 
do chramu. A spatfiv tu vsecko, 
kdyz jiz byla vecerni hodina, vy- 
sel do Betany se dvanacti. 

12 A druheho dne, kdyz vycha- 
zel z Betany, zlacnel. 

13 A uzfev z daleka fik, an ma 
listi, sel, zda by co nalezl na 
nem. A kdyz pfisel k nemu, nic 
nenalezl krome listi; nebo nebyl 
cas fiku. 



14 Tedy odpovedev Jezis, fekl 
jemu: Jiz vice na veky nizadny 
z tebe ovoce nejez. A slyseli to 
ucedlnici jeho. 

15 1 pfisli do Jeruzalema. A 
vsed Jezis do chramu, pocal vy- 
mitati ty, ktefiz prodavali a ku- 
povali v chrame, a stoly pene- 
zomencu a stolice prodavajicich 
holuby pfevracel. 

16 A nedopustil, aby kdo nado- 
bu nesl skrze chram. 

17 I ucil^'e, fka jim: Zdaliz neni 
psano, ze diim muj dum mod- 
litby slouti bude u vsech na- 
rodii? Vy pak ucinili jste jej pe- 
lesi lotru. 

18 Slyseli pak to zakonnici i 
pfedni knezi, a hledali, kterak 
by jej zahubili; nebo se ho bali, 
proto ze vsecken zastup divil se 
uceni jeho. 

19 A kdyz byl vecer, vysel z 
mesta. 

20 A jdouce rano, uzfeli ten fik, 
an usechl z kofene. 

21 Tedy zpomenuv Petr, fekl 
jemu: Mistfe, aj, ten fik, ktere- 
muz jsi zlof ecil, usechl. 

22 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Mejte viru Bozi. 

23 Nebo amen pravim vam, ze 
kdoz by koli fekl hofe teto: 
Zdvihni se a vrz sebou do mofe, 
a nepochyboval by v srdci svem, 
ale vefil by, ze se stane, cozkoli 
di, stanet'se jemu tak, coz by ko- 
li fekl. 



MAREK 12 



79 



24 Protoz pravim vam: Zac 
byste koli, modlece se, prosili, 
vefte, ze vezmete, a stanet' se 
vam. 

25 A kdyz se postavite k mod- 
leni, odpoustejte, mate-li co 
proti komu, aby i Otec vas ne- 
besky odpustil vam hf ichy vase. 

26 Nebo jestlize vy neodpus- 
tite, ani Otec vas, kteryz v ne- 
besich jest, odpusti vam hfichu 
vasich. 

27 1 pfisli zase do Jeruza- 
lema. A kdyz on proehazel se 
v chrame, pfistoupili k nemu 
pfedni knezi a zakonnici a 
starsi. 

28 I fekli jemu: Jakou moci to 
cinis? A kdo tobe dal tu takovou 
moc, abys tyto veci cinil? 

29 Tedy odpovidaje Jezis, fekl 
jim: Otizit' se i ja vas na jednu 
vec. Odpovezte mi, a povim 
vam, jakou moci to cinim. 

30 Kfest Januv s nebe-li byl, 
cili z lidi? Odpovezte mi. 

31 1 rozjimali sami mezi sebou, 
fkouce: Dime-li: S nebe, dit': 
Proc jste tedy neuvefili jemu? 

32 Pakli dime: Z lidi, bojime 
se lidu. Nebo vsickni o Janovi 
smyslili, ze prave byl prorok. 

33 1 odpovedevse, fekli Jezi- 
sovi: Nevime. A Jezis odpovi- 
daje, fekl jim: Aniz ja vam po- 
vim, jakou moci to cinim. 

Kapitola 12. 

Vinice pronajata, 13. dan, 24. budouci 



vzkfiseni, 28. nejvetsi pfikazani, 35. Kris- 

tus ci syn, 38. pycha zakonniku, 41. metani 

penez do pokladnice. 

Tedy pocal jim mluviti v podo- 
benstvich: Vinici stipil clo- 
vek, a opletl ji plotem, a vkopal 
pres, a ustavel vezi, a pronajal 
ji vinafum, i odsel na cestu. 

2 A kdyz toho cas byl, poslal k 
vinafum sluzebnika, aby od vi- 
nafu vzal ovoce z vinice. 

3 Oni pak javse jej, zmrskali 
ho, a odeslali prazdneho. 

4 I poslal k nim zase jineho slu- 
zebnika. I toho tez kamenova- 
vse, ranili v hlavu, a odeslali zo- 
haveneho. 

5 I poslal opet jineho. I toho za- 
bili, a mnoho jinych, z nichz ne- 
ktere zmrskali, a jine zmordo- 
vali. 

6 Jeste pak maje jedineho syna 
mileho, i toho poslal k nim na- 
posledy, f ka: Ustydnout' se syna 
meho. 

7 Ale vinafi fekli jedni k dru- 
hym: Tentot' jest dedic; pod'te, 
zabime jej, a budet nase dedic- 
tvi. 

8 Tedy javse jej, zabili ho, a vy- 
vrhli ven z vinice. 

9 Coz tedy ucini pan vinice? 
Pfijde, a zatrati vinafe ty, a da 
vinici jinym. 

10 Zdaliz jste pisma toho ne- 
ctli? Kamen, kteryz zavrhli sta- 
vitele, ten ucinen jest hlavou 
uhlovou. 



80 



MAREK 12 



11 Ode Pana stalo se toto, a jest 
divne pfed oeima nasima. 

12 I hledali ho jiti, ale bali se 
zastupu; nebo poznali, ze podo- 
benstvi to proti nim povedel. A 
nechavse ho, odesli pryc. 

13 Potom poslali k nemu ne- 
ktere z farizeu a Herodianii, aby 
jej polapili v feci. 

14 Ktefizto pfisedse, fekli je- 
mu: Mistf e, vime, ze jsi pravdo- 
mluvny, a nedbas na zadneho; 
nebo nepatfis na osobu lidskou, 
ale v pravde ceste Bozi ucis. 
Slusi-li dan davati cisafi, cili 
nic? Dame-liz, cili nedame? 

15 On pak znaje pokrytstvi je- 
jich, fekl jim: Co nine pokou- 
site? Pfineste mi peniz, at po- 
hledim. 

16 A oni podali. Tedy fekl jim: 
Ci jest tento obraz a napis? A 
oni fekli mu: Cisafuv. 

17 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Davejtez tedy, coz jest cisafova, 
cisafi, a coz jest Boziho, Bohu. I 
podivili se tomu. 

18 Potom pfisli k nemu sadu- 
ceove, ktefiz pravi, ze neni z 
mrtvych vstani. I otazali se ho, 
fkouce: 

19 Mistfe, Mojzis nam napsal: 
Kdyby ci bratr umf el, a ostavil 
manzelku, a synu by nemel, aby 
bratr jeho pojal manzelku jeho, 
a vzbudil sime bratru svemu. 

20 I bylo sedm bratru. A prvni 



pojav manzelku, a umfev, napo- 
ziistavil semene. 

21 A druhy pojav ji, take umf el, 
a aniz ten ostavil semene. A 
tfeti tolikez. 

22 A tak ji pojalo tech sedm, a 
neziistavili semene. Nejposleze 
pak po vsech umf ela i ta zena. 

23 Protoz pfi vzkfiseni, kdyz z 
mrtvych vstanou, ci z tech bude 
manzelka? Nebo jich sedm melo 
ji za manzelku. 

24 A odpovidaje Jezis, fekl jim: 
Zdaliz ne proto bloudite, ze ne- 
znate pisem ani moci Bozi? 

25 Nebo kdyz vstanou z mrt- 
vych, nebudou se zeniti ani vda- 
vati, ale budou jako andele ne- 
besti. 

26 O mrtvych pak, ze maji vsta- 
ti, zdaliz jste nectli v knize Moj- 
zisove, kterak ve kfi promlu- 
vil k nemu Biih, fka: Ja jsem 
Biih Abrahamiiv, a Buh Izakuv, 
a Buh Jakobuv? 

27 Nenit'Buh mrtvych, ale Buh 
zivych. Protoz vy velmi blou- 
dite. 

28 Tedy pfistoupil jeden z za- 
konnikii, slysev je spolu se ha- 
dajici, a vida, ze jim dobfe od- 
povedel, otazal se ho: Ktere jest 
pf ikazani prvni ze vsech? 

29 A Jezis odpovedel jemu, ze 
prvni ze vsech pfikazani jest: 
Slys, Izraeli, Pan Buh nas Pan 
jeden jest. 



MAREK 13 



81 



30 Protoz milovati budes Pana 
Boha sveho ze vseho srdce 
sveho, a ze vsi duse sve, a ze vsi 
mysli sve, i ze vsech moci svych. 
To jest prvni pfikazani. 

31 Druhe pak podobne toto: Mi- 
lovati budes blizniho sveho jako 
sebe sameho. Vetsiho pfikazani 
jineho nad tato neni. 

32 I fekl jemu ten zakonnik: 
Mistfe, dobfe jsi v pravde pove- 
del. Nebo jeden jest Biih, a neni 
jineho krome neho; 

33 A milovati ho ze vseho srdce, 
a ze vsi mysli, a ze vsi duse, i 
ze vsech moci, a milovati bliz- 
niho jako sebe sameho jest nade 
vsecky zapaly a obeti. 

34 A videv Jezis, ze by moudf e 
odpovedel, di jemu: Nejsi daleko 
od kralovstvi Boziho. A zadny 
vice nesmel se ho tazati. 

35 I odpovidaje Jezis, fekl, uce 
v chrame: Kterak pravi zakon- 
nici, ze Kristus jest syn Davi- 
diiv? 

36 Nebo David pravi v Duchu 
svatem: Rekl Pan Panu memu: 
Sed'na pravici me, azti polozim 
nepfately tve za podnoze noh 
tvych. 

37 Ponevadz sam David na- 
zyva jej Panem, kterakz tedy 
syn jeho jest? A mnohy zastup 
rad ho poslouchal. 

38 I mluvil jim v uceni svem: 
Varujte se zakonniku, ktefiz 



chteji v krasnem rouse choditi, 
a pozdravovani byti na trzich, 

39 A na pfednich stolicech se- 
deti v skolach, a pfedni mista 
miti na vecef ech, 

40 Ktefizto zziraji domy vdov- 
ske, a to pod zamyslem dlou- 
hych modliteb. Tit'vezmou soud 
tezsi. 

41 A posadiv se Jezis proti po- 
kladnici, dival se, kterak zastup 
metal penize do pokladnice. A 
mnozi bohati metali mnoho. 

42 A pfisedsi jedna chuda vdo- 
va, i vrhla dva sarty, coz jest 
ctvrta cas\k.& penize. 

43 1 svolav ucedlniky sve, di 
jim: Amen pravim vam, ze tato 
chuda vdova vice uvrhla, nez 
tito vsickni, ktefiz metali do po- 
kladnice. 

44 Nebo vsickni z toho, coz 
jim zbyvalo, metali, ale tato z 
sve chudoby, vsecko, coz mela, 
uvrhla, vsecku zivnost svou. 

Kapitola 13. 

Proroctvi o zkaze Jeruzalema a pfichodu 

Pane k soudu, 5. falesnych prorocich, 11. 

pokusenich; 32. napomenuti k ocekavani 

na pfisti Pane. 

Akdyz vychazel z chramu, 
di jemu jeden z ucedlniku 
jeho: Mistfe, pohled', kterake 
kameni a jake staveni! 

2 Tedy Jezis odpovidaje, fekl 
jemu: Vidis tato tak velika sta- 
veni? Nebudet ostaven kamen 
na kameni, kteryz by nebyl zbo- 



82 



MAREK 13 



3 A kdyz se posadil na ho? e Oli- 
vetske proti ehramu, otazali se 
jeho soukromi Petr, Jakub a Jan 
a Ondfej : 

4 Povez nam, kdy to bude? A 
ktere znameni, kdyz se toto 
vseeko bude plniti? 

5 Jezis pak odpovidaje jim, po- 
cal praviti: Vizte, aby vas nekdo 
nesvedl. 

6 Nebot mnozi pfijdou ve jme- 
nu mem, fkouce: Ja jsem Kris- 
tus, a mnohet svedou. 

7 Kdyz pak uslysite o boji a po- 
vest o valkach, nestrachujte se; 
nebo musi to byti, ale ne i hned 
konec. 

8 Povstanet'zajiste narod proti 
narodu a kralovstvi proti kra- 
lovstvi, a budou zeme tf eseni po 
mistech, a hladove i boufky. 

9 A tot pocatkove bolesti. Vy 
pak setf te se. Nebo vydavati vas 
budou na snemy a do shromaz- 
deni; budete biti, a pf ed vladafi 
a krali stanete pro mne, na sve- 
dectvi jim. 

10 Ale ve vsech narodech nej- 
prv musi byti kazano evange- 
lium. 

n Kdyz pak vas povedou, vy- 
zrazujice, nestarejte se pfed- 
tim, co byste mluvili, aniz pec- 
live pfemyslujte, ale coz vam 
bude dano v tu hodinu, to mluv- 
te; nebo nejste vy, ktefiz mlu- 
vite, ale Duch svaty. 



12 Vydat' pak bratr bratra na 
smrt a otec syna, a povstanou 
deti proti rodicum, a budou je 
mordovati. 

13 A budete v nenavisti vsech- 
nem pro jmeno me. Ale kdoz se- 
trva az do konce, tent' spasen 
bude. 

14 Kdyz pak uzfite ohavnost 
zpusteni, o kterez povedino 
jest skrze Daniele proroka, ana 
stoji, kdez by stdti nemela, (kdo 
cte, rozumej), tehdaz ti, kdoz by 
v Zidovstvu byli, at' utekou na 
hory. 

15 A kdoz by na stfese byl, ne- 
sstupuj do domu, ani vchazej, 
aby co vzal z domu sveho. 

16 A kdo na poli, nevracuj se 
zase, aby vzal roucho sve. 

17 Beda pak tehotnym a tern, 
kterez krmi v tech dnech. 

18 Protoz modlte se, aby uti- 
kani vase nebylo v zime. 

19 Nebot' budou ti dnove ssou- 
zeni, jakehoz nebylo od pocatku 
stvofeni, kterez Buh stvofil, az 
dosavad, aniz bude. 

20 A byt' nebyl ukratil Pan tech 
dmi, nebyl by spasen zadny clo- 
vek. Ale pro vyvolene, kterez vy- 
volil, ukratil tech dnu. 

21 A tehdaz fekl-li by vam kdo: 
Aj, ted' jest Kristus, aneb aj, 
tamto, nevefte. 

22 Nebot povstanou falesni 
Kristove a falesni proroci, a 
budou ciniti divy a zazraky k 



MAREK 14 



83 



svedeni, by mozne bylo, take i 
vyvolenych. 

23 Vy pak setfte se. Aj, pfedpo- 
vedel jsem vam vsecko. 

24 V tech pak dnech, po ssou- 
zeni torn, slunce se zatmi, a me- 
sic neda svetla sveho. 

25 A hvezdy nebeske budou pa- 
dati, a moci, ktere jsou na nebi, 
pohnou se. 

26 A tehdazt'uzri Syna cloveka, 
an se be? e v oblacich s moci ve- 
likou a s slavou. 

27 I tehdyt' posle andely sve, 
a shromazdi vyvolene sve ode 
ctyr vetru, od koncin zeme az 
do koncin nebe. 

28 Od fiku pak ucte se podo- 
benstvi tomuto: Kdyz jiz rato- 
lest jeho odmladne, a vypuci se 
listi, znate, ze blizko jest leto. 

29 Takz i vy, kdyz uzfite, ano 
se tyto veci deji, vezte, ze blizko 
jest a ve dvefich. 

30 Amen pravim vam, zet ne- 
pomine pokoleni toto, az se tyto 
vsecky veci stanou. 

31 Nebe a zeme pominou, ale 
slova ma nikoli nepominou. 

32 Ale o torn dni a hodine zadny 
nevi, ani andele, ktefiz jsou v 
nebesich, ani Syn, jedine Otec. 

33 Vizte, bdete a modlte se; 
nebo nevite, kdy bude ten cas. 

34 Jako clovek, kteryz daleko 
odsel, opustiv diim sviij, a poru- 
civ sluzebnikum svym vladaf- 
stvi, a jednomu kazdemu praci 



jeho, vratnemu pfikazal, aby 
bdel. 

35 Protoz bdete; nebo nevite, 
kdy Pan domu pfijde, u vecer-li, 
cili o pulnoci, cili kdyz kohouti 
zpivaji, cili rano. 

36 Aby snad pfijda v nenadale, 
nenalezl vas, a vy spite. 

37 A cozt' vam pravim, vsech- 
nemt' pravim: Bdete. 

Kapitola 14. 

Vecefel Pan u Simona; 3. pomazan masti 

drahou; 12. jedl beranka; 32. modlil se; 41. 

zrazen od Jidase, 46. jat; 66. Petr ho zapi- 

ral. 

Po dvou pak dnech byl hod 
beranka a pfesnic; i hle- 
dali pfedni knezi a zakonnici, 
kterak by jej lstive jmouce, za- 
mordovali. 

2 Ale pravili: Ne v svatek, aby 
snad nebyl rozbroj v lidu. 

3 A kdyz byl v Betany, v domu 
Simona malomocneho, a sedel 
za stolem, pfisla zena, majici 
nadobu alabastrovou masti vel- 
mi drahe, z nardoveho kof eni. A 
rozbivsi alabastrovou nadobu, 
vylila ji na hlavu jeho. 

4 I hnevali se nektefi mezi se- 
bou, fkouce: I proc ztrata masti 
teto stala se? 

5 Nebo mohlo toto prodano by- 
ti, draze nez za tfi sta penez, a 
dano byti chudym. I zpouzeli se 
na ni. 

6 Ale Jezis fekl: Nechte ji. Proc 
ji rmoutite? Dobryt' skutek uci- 
nila nade mnou. 



84 



MAREK 14 



7 Vsak chude mate vzdycky s 
sebou, a kdyz budete chtiti, mii- 
zete jim dobf e ciniti, ale mne ne 
vzdycky miti budete. 

8 Ona coz mohla, to ucinila; 
pf edeslat', aby tela meho poma- 
zala ku pohfebu. 

9 Amen pravim vam: Kdezkoli 
bude kazano toto evangelium po 
vsem svete, taket' i to, coz uci- 
nila tato, bude vypravovano na 
pamatku jeji. 

10 Tedy Jidas Iskariotsky, je- 
den ze dvanacti, odsel k pfed- 
nim knezim, aby jim ho zradil. 

n Oni pak uslysevse, zrado- 
vali se, a slibili mu penize dati. 
I hledal, kterak by ho pfihodne 
zradil. 

12 Prvniho pak dne pf esnic, 
kdyz velikonocni beranek zabi- 
jin byval, fkou jemu ucedlnici 
jeho: Kde chees, at'jdouce, pfi- 
pravime, abys jedl beranka? 

13 1 poslal dva z ucedlniku 
svych, a f ekl jim: Jdete do mes- 
ta, a potkat vas clovek dcban 
vody nesa. Jdetez za nim. 

14 A kamzkoli vejde, rcete hos- 
podafi: Mistrt' pravi: Kde jest 
vecef adlo, v nemz bych jedl be- 
ranka s ucedlniky svymi? 

15 A on vam ukaze vecef adlo 
velike, podlazene a pfipravene. 
Tu nam pfipravte. 

16 I odesli ucedlnici jeho, a pfi- 
sli do mesta, a nalezli tak, jakoz 



jim byl povedel. I pfipravili be- 
ranka. 

17 Kdyz pak byl vecer, pfisel se 
dvanacti. 

18 A kdyz sedeli za stolem a 
jedli, fekl Jezis: Amen pravim 
vam, ze jeden z vas mne zradi, 
kteryz ji se mnou. 

19 A oni se pocali rmoutiti, a 
praviti jemu jeden kazdy ob- 
zvlastne: Zdali ja jsem? A jiny: 
Zdalija? 

20 On pak odpovedev, fekl jim: 
Jeden ze dvanacti, kteryz oma- 
civa se mnou v mise. 

21 Syn zajiste cloveka jde, ja- 
koz psano o nem, ale beda clo- 
veku tomu, skrze nehoz Syn clo- 
veka bude zrazen. Dobre by bylo 
jemu, aby se byl nenarodil clo- 
vek ten. 

22 A kdyz oni jedli, vzav Jezis 
chleb, a dobrofeciv, lamal a da- 
val jim, fka: Vezmete, jezte, to 
jest telo me. 

23 A vzav kalich, a diky uciniv, 
dal jim. A pili z neho vsickni. 

24 I fekl jim: To jest krev ma 
smlouvy te nove, kteraz se za 
mnohe vyleva. 

25 Amen pravim vam, zetf jiz 
vice nikoli nebudu piti z plodu 
vinneho kofene, az do onoho 
dne, kdyz jej piti budu novy v 
kralovstvi Bozim. 

26 A sezpivavse pisnicku, vysli 
na horu Olivetskou. 



MAREK 14 



85 



27 Potom fekl jim Jezis: Vsic- 
kni vy zhorsite se nade mnou 
teto noci. Nebo psano jest: Biti 
budu pastyfe, a rozprchnou se 
ovce. 

28 Ale kdyz z mrtvych vstanu, 
pfedejdut'vas do Galilee. 

29 Tedy Petr fekl jemu: Byt se 
pak vsickni zhorsili, ale ja nic. 

30 I fekl jemu Jezis: Amen pra- 
vim tobe, ze dnes teto noci, prve 
nez kohout po dvakrat zazpiva, 
tfikrat mne zapfis. 

31 On pak mnohem vice mlu- 
vil: Byeht' pak mel s tebou i 
umfiti, nikolit nezapf im tebe. A 
takz take i vsickni mluvili. 

32 I pfisli na misto, kteremuz 
jmeno Getsemany. Tedy fekl 
ucedlnikum svym: Sed'tez tuto, 
az se pomodlim. 

33 A pojav s sebou Petra a Ja- 
kuba a Jana, pocal se lekati a 
velmi teskliv byti. 

34 I di jim: Smutnat' jest duse 
ma az k smrti. Pocekejtez tuto 
a bdete. 

35 A poodsed malicko, padl na 
zemi a modlil se, aby, bylo-li by 
mozne, odesla od neho hodina 
ta. 

36 I fekl: Abba, Otce, vsecko 
jest mozne tobe. Pfenes kalich 
tento ode mne, ale vsak ne, coz 
ja chci, ale co ty. 

37 I pfisel a nalezl je, ani spi. 
I fekl Petrovi: Simone, spis? 
Nemohl-lis jedine hodiny bditi? 



38 Bdete a modlte se, abyste 
nevesli v pokuseni. Ducht za- 
jiste hotov jest, ale telo ne- 
mocno. 

39 A opet odsed, modlil se, taz 
slova mluve. 

40 A navrativ se, nalezl je, ani 
opet spi, (nebo oci jejich byly ob- 
tizeny); aniz vedeli, co by jemu 
odpovedeli. 

41 1 pfisel po tfeti, a fekl jim: 
Spetez jiz a odpocivejte; dostit 
jest. Pfislat'ta hodina; aj, Syna 
cloveka zrazuji v ruce hfisnych. 

42 Vstaiite, pod'me. Aj, kteryz 
mne zrazuje, blizkot jest. 

43 A hned, kdyz on jeste mlu- 
vil, pfisel Jidas, kteryz byl je- 
den ze dvanacti, a s nim za- 
stup veliky s meci a s kyjmi, od 
pfednich knezi a od zakonnikii 
a starsich. 

44 Zradce pak jeho byl jim dal 
znameni, fka: Kterehozkoli po- 
libim, tent' jest; jmetez ho, a 
ved'te opatrne. 

48 A prised, hned pfistoupiv k 
nemu, fekl: Mistfe, Mistfe, a 
polibil ho. 

46 Tedy oni vztahli nan ruce 
sve, a jali jej. 

47 Jeden pak z tech, ktefiz tu 
okolo stali, vytrh mec, udefil 
sluzebnika nejvyssiho kneze, a 
ut'al jemu ucho. 

48 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Jako na lotra vysli jste s meci a 
s kyjmi, abyste mne jali? 



86 



MAREK 14 



49 Na kazdy den byval jsem u 
vas, uce v chrame, a nejali jste 
nine. Ale aby se naplnila pisma. 

so Tedy opustivse jej, vsickni 
utekli. 

si Jeden pak mladeneek sel za 
nim, odin jsa rouchem lnenym 
po nahem tele. I popadli jej mla- 
denci. 

52 On pak opustiv roucho, na- 
hy utekl od nich. 

53 I pfivedli Jezise k nejvys- 
simu knezi, a sesli se k nemu 
vsickni pfedni knezi i starsi i 
zakonnici. 

54 Petr pak sel za nim zdaleka 
az na dviir nejvyssiho kneze; i 
sedel s sluzebniky, zhfivaje se u 
ohne. 

55 Ale pfedni knezi i vsecka ta 
rada hledali proti Jezisovi sve- 
dectvi, aby jej na smrt vydali, a 
vsak nenalezli. 

56 Nebo ac mnozi kfive svedec- 
tvi vydavali proti nemu, vsak 
svedectvi jejich nebyla jednos- 
tejna. 

57 Tedy nektefi povstavse, kfi- 
ve svedectvi davali proti nemu, 
fkouce: 

58 My jsme slyseli tohoto, ze 
fekl: Ja zbofim chram tento ru- 
kou udelany, a ve tfech dnech 
jiny ne rukou udelany posta- 
vim. 

59 Ale ani to jejich svedectvi 
nebylo jednostejne. 



60 Tedy povstav nejvyssi knez 
u prostfed, otazal se Jezise, fka: 
Neodpovidas niceho, coz tito na 
tebe svedci? 

61 Ale on mlcel, a nic neodpo- 
vedel. Opet nejvyssi knez otazal 
se ho a f ekl jemu: Jsi-liz ty Kris- 
tus, ten Syn toho Pozehnaneho? 

62 A Jezis fekl: Jat'jsem, a u- 
zfite Syna cloveka, an sedi na 
pravici moci Boil, a pfichazi s 
oblaky nebeskymi. 

63 Tedy nejvyssi knez roztrh 
roucha sva, fekl: I coz jeste po- 
tfebujeme svedku? 

64 Slyseli jste rouhani. Co se 
vam zda? Oni pak vsickni po- 
tupili jej, ze jest hoden smrti. 

65 I pocali nektefi nan plvati, a 
tvaf jeho zakryvati, a jej polic- 
kovati, a fikati jemu: Prorokuj. 
A sluzebnici kyji jej bili. 

66 A kdyz byl Petr v sini dole, 
pfisla jedna z devek nejvyssiho 
kneze. 

67 A uzfevsi Petra, an se oh- 
fiva, a popatfivsi nan, di: I ty 
s Jezisem Nazaretskym byl jsi. 

68 Ale on zapf el, fka: Aniz vim, 
ani rozumim, co ty pravis. I vy- 
sel ven pfed sin, a kohout zazpi- 
val. 

69 Tedy devka, uzfevsi jej opet, 
pocala praviti tern, ktefiz tu o- 
kolo stali, ze tento z nich jest. 

70 A on opet zapf el. A po male 
chvili opet ti, ktefiz tu stali, 
fekli Petrovi: Jiste z nich jsi, 



MAREK 15 



87 



nebo i Galilejsky jsi, i fee tva 
podobna jest. 

71 On pak pocal se proklinati 
a pfisahati: Neznam cloveka to- 
ho, o nemz pravite. 

72 A hned po druhe kohout za- 
zpival. I rozpomenul se Petr na 
slovo, kterez byl fekl jemu Je- 
zis: Ze prve nez kohout dvakrat 
zazpiva, tfikrat mne zapfis. A 
vysed, plakal. 



Kapitola 15. 

Pan Pilatovi vydan, 15. odsouzen, 16. ko- 

runovan, 19. uplvan, 20. posmivan, 24. 

ukrizovan a usmrcen. 33. Divove 42. a po- 

hfeb. 

A hned rano, uradivse se 
pfedni knezi s starsimi a s 
zakonniky i se vsim shromazde- 
nim, svazavse Jezise, vedli jej a 
dali Pilatovi. 

2 I otazal se ho Pilat: Ty-li jsi 
ten kral Zidovsky? A on odpove- 
dev, fekl jemu: Ty pravis? 

3 I zalovali na nej pfedni knezi 
mnoho. On pak nic neodpovidal. 

4 Tedy Pilat otazal se ho opet, 
fka: Nic neodpovidas? Hie, jak 
mnoho proti tobe svedci. 

5 Ale Jezis pf edce nic neodpo- 
vedel, tak ze se podivil Pilat. 

6 V svatek pak propoustival 
jim jednoho z veznu, za ktere- 
hoz by koli prosili. 

7 I byl jeden, kteryz sloul Bara- 
bas, s svarlivymi v vezeni, kte- 
fiz v svade vrazdu byli spachali. 



8 A zvolav zastup, pocal pro- 
siti, aby ucinil, jakoz jim vzdyc- 
ky cinival. 

9 Pilat pak odpovedel jim, fka: 
Chcete-li, propustim vam krale 
Zidovskeho? 

10 (Nebo vedel, ze jej z zavisti 
vydali pfedni knezi). 

n Ale pfedni knezi ponukli za- 
stupu, aby jim radeji propustil 
Barabase. 

12 A Pilat odpovedev, fekl jim 
zase: Coz pak chcete, at' ucinim 
tomu, kterehoz kralem Zidov- 
skym nazyvate? 

13 A oni opet zvolali: Ukfizuj 
ho. 

14 A Pilat pravil jim: I co zleho 
ucinil? Oni pak vice volali: Ukfi- 
zuj ho. 

15 Tedy Pilat, chte lidu dosti 
uciniti, pustil jim Barabase, a 
dal jim Jezise ubicovaneho, aby 
byl ukfizovan. 

16 Zoldnefi pak uvedli jej vnitf 
do sine, do rathouzu, a svolali 
vsecku zbef . 

17 I oblekli jej v sarlat, a ko- 
runu zpletse z trni, vlozili nan. 

18 1 pocali ho pozdravovati: 
Zdrav bud', krali Zidovsky. 

19 A bili hlavu jeho tftinou, a 
plili na nej, a sklanejice kolena, 
klaneli se jemu. 

20 A kdyz se jemu naposmivali, 
svlekli s neho sarlat, a oblekli 
jej v roucho jeho vlastni. I vedli 
jej, aby ho ukfizovali. 



MAREK 15 



21 1 pfinutili nejakeho Simo- 
na Cyrenenskeho, pomijejiciho, 
(kteryz sel z pole, otce Alexan- 
drova a Rufova), aby nesl kfiz 
jeho. 

22 I vedli jej az na misto Gol- 
gota, to jest, (vylozil-li by), po- 
pravne misto. 

23 I davali mu piti vino s mir- 
rou, ale on nepfijal. 

24 A ukfizovavse jej, rozdelili 
roucha jeho, mecice o ne los, kdo 
by co vziti mel. 

25 A byla hodina tf eti, kdyz ho 
ukfizovali. 

26 A byl napis viny jeho na- 
psan: Krai Zidovsky. 

27 Ukfizovali take s nim dva 
lotry, jednoho na pravici, a dru- 
heho na levici jeho. 

28 I naplneno jest pismo, f kou- 
ci: A s nepravymi pocten jest. 

29 A ktefiz chodili mimo nej, 
rouhali se jemu, potf asajice hla- 
vami svymi, a fikajice: Haha, 
kteryz rusis chram, a ve tfech 
dnech vzdelavas, 

30 Spomoz sobe samemu, a s- 
stup s kfize. 

31 Tez i pfedni knezi posmiva- 
jice se, jeden k druhemu s za- 
konniky pravili: Jinymt' poma- 
hal, sam sobe pomoci nemiize. 

32 Kristus, ten kral Izraelsky, 
nechazt' nyni sstoupi s kfize, at' 
uzfime, a uvefime. A i ti, ktefiz 
s nim ukfizovani byli, litrzku 
mu cinili. 



33 A kdyz byla hodina sesta, 
stala se tma po vsi zemi az do 
hodiny devate. 

34 A v hodinu devatou zvolal 
Jezis hlasem velikym, fka: Eloi, 
Eloi, lama zabachtani? Coz se 
vyklada: Boze muj, Boze miij, 
procs mne opustil? 

35 A nektefi z okolo stojicich, 
slysevse to, pravili: Hie, Eliase 
vola. 

36 A bezev jeden, naplnil hubu 
octem, a vloziv na trest', da- 
val jemu piti, fka: Ponechte, u- 
zfime, pfijde-li Elias, abyjej slo- 
zil. 

37 Jezis pak zvolav hlasem ve- 
likym, pustil dusi. 

38 A opona v chrame roztrhla 
se na dve, od vrchu az dolii. 

39 Videv pak centurio, kteryz 
tu naproti stal, ze tak volaje, 
vypustil dusi, fekl: Jiste clovek 
tento Syn Bozi byl. 

40 Byly pak tu i zeny, zdaleka 
se divajice, mezi nimiz byla Ma- 
ria Magdalena, a Maria Jakuba 
mensiho, a Jozesova mate, a Sa- 
lome, 

41 Kterez, kdyz jeste byl v Ga- 
lilei, chodily za nim a posluho- 
valy jemu, i jine mnohe, kterez 
byly s nim vstoupily do Jeruza- 
lema. 

42 A kdyz jiz byl vecer, (ze byl 
den pfipravovani, to jest pfed 
sobotou), 



MAREK 16 



89 



43 Prised Jozef z Arimatie, po- 
cestna osoba ufadna, kteryz 
take ocekaval kralovstvi Bo- 
ziho, smele vsel ku Pilatovi, a 
prosil za telo Jezisovo. 

44 Pilat pak podivil se, jiz-li 
by umf el. A povolav centuriona, 
otazal se ho, davno-li je umfel. 

45 A zvedev od centuriona, dal 
telo Jozefovi. 

46 I koupiv platna, a snav ho, 
obvinul v platno, a polozil do 
hrobu, kteryz byl vytesan z ska- 
ly, a pfivalil kamen ke dvefum 
hrobovym. 

47 Ale Maria Magdalena a Ma- 
ria Jozesova divaly se, kde by 
byl polozen. 



Kapitola 16. 

Andel zenam o vzkfisem Pane svedcil. 9. 

Pan se svym ukazoval, 14. a u vif e je na- 

praviv, 15. i na vsecken svet vyslav, 19. na 

nebe vstoupil. 

Akdyz pominula sobota, Ma- 
ria Magdalena a Maria 
Jakubova a Salome nakoupily 
vonnych veci, aby pfijdouce, po- 
mazaly Jezise. 

2 Protoz velmi rano v prvni den 
po sobote pfisly k hrobu, an jiz 
slunce vzeslo. 

3 I pravily vespolek: Kdo nam 
odvali kamen ode dvefi hrobo- 
vych? 

4 (A vzhledse, uzfely odvale- 
ny kamen.) Byl zajiste veliky 
velmi. 



5 A vsedse do hrobu, uzfely 
mladence, an sedi na pra- 
vici, odeneho rouchem bilym. I 
ulekly se. 

6 On pak fekl jim: Nebojte se. 
Jezise hledate Nazaretskeho, 
toho ukfizovaneho. Vstalt'jest, 
nenitho tuto; aj, misto, kdez jej 
byli polozili. 

7 Ale jdete, povezte ucedlni- 
kum jeho i Petrovi, zet' vas pfe- 
dejde do Galilee. Tarn jej uzfite, 
jakz povedel vam. 

8 A vysedse rychle, utekly od 
hrobu; nebo pfisel na ne strach 
a hruza. A aniz komu co fekly, 
nebo se baly. 

9 Vstav pak Jezis z mrtvych 
rano v nedeli, ukazal se nejprv 
Marii Magdalene, z niz byl vy- 
vrhl sedm d'ablii. 

10 Ona pak sedsi, zvestovala 
tern, ktefiz s nim byvali, lkaji- 
cim a placicim. 

n A oni slysavse, ze by ziv byl, 
a vidin od ni, nevefili. 

12 Potom pak dvema z nich 
jdoucim ukazal se v jine zpii- 
sobe, kdyz sli pfes pole. 

13 A ti sedse, povedeli jinym. 
Ani tern nevefili. 

14 Potom sedicim spolu jede- 
nacti ukazal se, a trestal ne- 
doveru jejich a tvrdost srdce, 
ze tern, ktefiz jej videli vzkfise- 
neho, nevefili. 

15 A fekl jim: Jdouce po vsem 



90 



MAREK 16 



svete, kazte evangelium vsemu 
stvofeni. 

16 Kdoz uveri a pokfti se, spa- 
sen bude; kdoz pak neuveri, bu- 
det' zatracen. 

17 Znameni pak ti, ktefiz u- 
veri, tato miti budou: Ve jmenu 
mem d'ably budou vymitati, ja- 
zyky novymi mluviti, 

18 Hady brati, a jestlize by co 



jedovateho pili, nikolit' jim ne- 
uskodi; na nemocne ruce vzkla- 
dati budou, a dobf e se miti bu- 
dou. 

19 Kdyz pak jim odmluvil Pan, 
zhuru vzat jest do nebe, a sedi 
na pravici Bozi. 

20 A oni vysedse, kazali vsudy, 
a Pan jim pomahal, a slov jejich 
potvrzoval cinenim divu. 



EVANGELIUM 
PODLE 

(SEPSANI S.) LUKASE. 



Kapitola 1. 

O pficinach sepsanf tohoto evangelium; 5. 

o rodicich Jana Kftitele; 8. o narozeni jeho; 

26. tez o vteleni Syna Boziho. 

Ponevadz mnozi usilovali se- 
psati pofadne vypravovani 
tech veci, kterez u nas jiste jsou, 

2 Jakz nam vydali ti, ktefiz od 
poeatku sami videli, a sluzeb- 
nici toho Slova byli: 

3 Videlo se i nine, kteryz jsem 
toho vseho prave povedomosti z 
gruntu bedlive dosel, tobe o torn 
pofadne vypsati, vyborny Teo- 
flle, 

4 Abys zvedel jistotu tech veci, 
jimz jsi vyucovan. 

5 Byl za dnii Herodesa krale 
Judskeho knez nejaky, jmenem 
Zacharias, z tfidy Abiasovy, a 
manzelka jeho ze deer Arono- 
vych, a jmeno jeji Alzbeta. 

6 Byli pak oba spravedlivi pf ed 
oblicejem Bozim, chodice ve 
vsech pfikazanich a spravedl- 
nostech Pane bez ouhony. 

7 A nemeli plodu, proto ze Alz- 
beta byla neplodna, a oba se byli 
zstarali ve dnech svych. 

8 I stalo se, kdyz on lif ad knez- 
sky konal v pofadku tfidy sve 
pf ed Bohem, 



9 Ze vedle obyceje lifadu knez- 
skeho los nan pfisel, aby polozil 
zapal, vejda do chramu Pane. 

10 A vsecko mnozstvi lidu bylo 
vne, modlice se v hodinu zapalu. 

n Tedy ukazal se jemu andel 
Pane, stoje na prave strane ol- 
taf e zapalu. 

12 A uzfev jej Zacharias, zstra- 
sil se, a bazefi pfipadla na nej. 

13 I fekl jemu andel: Neboj se, 
Zachariasi, nebot jest uslysana 
modlitba tva, a Alzbeta man- 
zelka tva porodi tobe syna, a na- 
ziives jmeno jeho Jan. 

14 Z cehoz budes miti radost a 
vesele, a mnozi se z jeho naro- 
zeni budou radovati. 

15 Bude zajiste veliky pfed ob- 
licejem Pane, a vina i napoje 
opojneho nebude piti, a Duchem 
svatym bude naplnen hned od 
zivota matky sve. 

16 A mnohe z synii Izraelskych 
obrati ku Panu Bohu jejich. 

17 Nebot' on pfedejde pfed ob- 
licejem jeho v duchu a v moci 
Eliasove, aby obratil srdce otcii 
k synum, a nevefici k opatr- 
nosti spravedlivych, aby posta- 
vil Panu lid hotovy. 



92 



LUKAS1 



18 I fekl Zacharias andelu: Po 
cemz to poznam? Nebo ja stary 
jsem, a manzelka ma zstarala 
se ve dnech svych. 

19 I odpovedev andel, fekl je- 
mu: Jatf jsem Gabriel, kteryz 
stojim pfed oblicejem Bozim, a 
poslan jsem, abych mluvil s te- 
bou, a tyto veci vesele tobe zves- 
toval. 

20 A aj , budes nemy, a nebudes 
moci mluviti az do dne, v kte- 
remz se tyto veci stanou, proto 
ze jsi neuvefil f ecem mym, kte- 
rez se naplni casern svym. 

21 Lid pak ocekaval Zachari- 
ase, a divili se, ze on tak pro- 
dleval v chrame. 

22 Vysed pak, nemohl mluviti k 
nim. I srozumeli, ze videni videl 
v chrame. Nebo on navesti jim 
daval, a zustal nemy. 

23 I stalo se, kdyz se vyplnili 
dnove konani uf adu jeho, odsel 
do domu sveho. 

24 A po tech dnech pocala Alz- 
beta manzelka jeho, a tajila se 
za pet mesicu, fkuci: 

25 Ze tak mi ucinil Pan ve 
dnech, v nichz vzezf el, aby odjal 
me pohaneni mezi lidmi. 

26 V mesici pak sestem poslan 
jest andel Gabriel od Boha do 
mesta Galilejskeho, kteremuz 
jmeno Nazaret, 

27 Ku panne zasnoubene muzi, 
kteremuz jmeno bylo Jozef, z 



domu Davidova, a jmeno panny 
Maria. 

28 I vsed k ni andel, di: Zdrava 
bud' milosti obdaf ena, Pan s te- 
bou, pozehnana ty mezi zenami. 

29 Ona pak uzfevsi ho, za- 
rmoutila se nad feci jeho, a mys- 
lila, jake by to bylo pozdraveni. 

30 I fekl ji andel: Neboj se, Ma- 
ria, nebo jsi nalezla milost u 
Boha. 

31 A pomes v zivote, a porodis 
syna, a naziives jmeno jeho Je- 
zis. 

32 Tentbude veliky, a Syn Nej- 
vyssiho slouti bude, a dat'jemu 
Pan Biih stolici Davida otce 
jeho. 

33 A kralovati bude v dome Ja- 
kobove na veky, a kralovstvi 
jeho nebude konce. 

34 I f ekla Maria andelu: Kte- 
rak se to stane, ponevadz ja 
muze nepoznavam? 

35 A odpovedev andel, fekl ji: 
Duch svaty sstoupi v te, a moc 
Nejvyssiho zastini tobe; a pro- 
toz i to, coz se z tebe svateho 
narodi, slouti bude Syn Bozi. 

36 A aj, Alzbeta, pfitelkyne 
tva, i ona pocala syna v starosti 
sve, a tento jest ji sesty mesic, 
kteraz sloula neplodna. 

37 Nebot nebude nemozne u 
Boha zadne slovo. 

38 I fekla Maria: Aj, devka Pa- 
ne, staniz mi se podle slova tve- 
ho. I odsel od ni andel. 



LUKAS1 



93 



39 Tedy povstavsi Maria v tech 
dnech, odesla na hory s chvata- 
nim do mesta Judova. 

40 I vesla do domu Zacharia- 
sova, a pozdravila Alzbety. 

41 1 stalo se, jakz uslysela Alz- 
beta pozdraveni Marie, zplesalo 
nemluvnatko v zivote jejim, a 
naplnena jest Duchem svatym 
Alzbeta. 

42 I zvolala hlasem velikym a 
fekla: Pozehnana ty mezi ze- 
nami, a pozehnany plod zivota 
tveho. 

43 A odkud mi to, aby pfisla 
matka Pana meho ke mne? 

44 Nebo aj, jakz se stal hlas 
pozdraveni tveho v usich mych, 
zplesalo radostne nemluvnatko 
v zivote mem. 

45 A blahoslavena, kteraz uve- 
rila, nebot dokonany budou ty 
veci, kterez jsou povediny ji ode 
Pana. 

46 Tedy fekla Maria: Velebi du- 
se ma Hospodina, 

47 A veseli se duch rmij v Bohu, 
spasiteli svem, 

48 Ze vzezfel na ponizeni dev- 
ky sve; neb aj, od teto chvile bla- 
hoslaviti mne budou vsickni na- 
rodove. 

49 Nebot' mi ucinil velike veci 
ten, kteryz mocny jest, a svate 
jmeno jeho, 

so A jehoz milosrdenstvi od po- 
koleni az do pokoleni bojicim se 
jeho. 



51 Dokazal moci ramenem 
svym, rozptylil pysne myslenim 
srdce jejich. 

52 Shazel mocne s stolic, a po- 
vysil ponizenych. 

53 Lacne nakrmil dobrymi vec- 
mi, a bohate pustil prazdne. 

54 Pfijal Izraele, sluzebnika 
sveho, byv pametliv na milosr- 
denstvi, 

55 Jakoz mluvil otciim nasim, 
Abrahamovi a semeni jeho na 
veky. 

56 I zustala Maria s ni asi za tf i 
mesice, a navratila se do domu 
sveho. 

57 Alzbete pak naplnil se cas, 
aby porodila, i porodila syna. 

58 A uslyseli sousede a pf atele 
jeji, ze Hospodin velike ucinil s 
ni milosrdenstvi sve, i radovali 
se spolu s ni. 

59 Stalo se pak v den osmy, pf i- 
sli obfezovati ditete, a nazyvali 
jej jmenem otce jeho Zacharia- 
sem. 

60 Ale odpovedevsi matka jeho, 
fekla: Nikoli, ale slouti bude 
Jan. 

61 1 fekli ji: Vsak zadneho neni 
v rodu tvem, kteryz by sloul 
jmenem tim. 

62 I davali navesti otcijeho, jak 
by ho chtel nazyvati. 

63 A on pozadav desticky, na- 
psal, fka: Jan jest jmeno jeho. I 
divili se vsickni. 



94 



LUKAS2 



64 A hned otevfela se lista jeho 
a jazyk jeho, i mluvil, velebe 
Boha. 

65 Tedy pfisla bazeii na vsecky 
sousedy jejich, a po vsech ho- 
rach Judskych rozhlasana jsou 
vsecka ta slova. 

66 A vsickni, ktefiz o torn sly- 
seli, skladali to v srdci svem, 
fkouce: I jake dite toto bude? A 
ruka Pane byla s nim. 

67 Zacharias pak otec jeho na- 
plnen jest Duchem svatym, a 
prorokoval, fka: 

68 Pozehnany Pan Buh Izrael- 
sky, ze navstivil a ucinil vykou- 
peni lidu svemu. 

69 A vyzdvihl nam roh spa- 
seni v dome Davida, sluzebnika 
sveho, 

70 Jakoz mluvil skrze lista pro- 
roku svyeh svatych, ktefiz byli 
od veku, 

71 vysvobozeni z nepfatel 
nasich, a z ruky vsech, ktefiz 
nas nenavideli, 

72 Aby ucinil milosrdenstvi s 
otci nasimi, a rozpomenul se na 
smlouvu svou svatou, 

73 Na pfisahu, kterouz pfisahl 
Abrahamovi, otci nasemu, zet 
nam to da, 

74 Abychom bez strachu, z ru- 
ky nepfatel svych jsouce vysvo- 
bozeni, slouzili jemu, 

75 V svatosti a v spravedlnosti 
pfed oblicejem jeho, po vsecky 
dny zivota sveho. 



76 Ty pak, dite, prorokem Nej- 
vyssiho slouti budes, nebo pfe- 
dejdes pfed tvafi Pane pfipra- 
vovati cesty jeho, 

77 Aby dano bylo umeni spa- 
sitelne lidu jeho na odpusteni 
hfichu jejich, 

78 Skrze stfeva milosrdenstvi 
Boha naseho, v nichz navstivil 
nas, vysed z vysosti, 

79 Aby se ukazal sedicim v 
temnostech a v stinu smrti, k 
spraveni noh nasich na cestu 
pokoje. 

80 Dite pak rostlo, a posilovalo 
se v duchu, a bylo na pousti az 
do dne zjeveni sveho lidu Izra- 
elskemu. 

Kapitola 2. 

Pana Krista narozeni, 8. pastyfiim zje- 
veni, 21. obfezani, 22. do chramu pfine- 
seni, 41. ve dvanacti letech s doktory mlu- 
veni. 

Istalo se v tech dnech, vyslo 
poruceni od cisaf e Augusta, 
aby byl popsan vsecken svet. 

2 (To popsani nejprve stalo se, 
kdyz vladaf em Syrskym byl Cy- 
renius.) 

3 I sli vsickni, aby zapsani byli, 
jeden kazdy do sveho mesta. 

4 Vstoupil pak i Jozef od Ga- 
lilee z mesta Nazaretu do Jud- 
stva, do mesta Davidova, kte- 
rez slove Betlem, (proto ze byl 
z domu a z celedi Davidovy), 

5 Aby zapsan byl s Marii, za- 
snoubenou sobe manzelkou te- 
hotnou. 



LUKAS2 



95 



6 I stalo se, kdyz tam byli, na- 
plnili se dnove, aby porodila. 

7 I porodila Syna sveho prvo- 
rozeneho, a plenkami ho obvi- 
nula, a polozila jej v jeslech, 
proto ze nemeli mista v hos- 
pode. 

8 A pastyfi byli v krajine te, 
ponocujice, a straz nocni drziee 
nad svym stadem. 

9 A aj, andel Pane postavil se 
podle nich, a slava Pane osvitila 
je. I bali se bazni velikou. 

10 Tedy fekl jim andel: Neboj- 
tez se; nebo aj, zvestuji vam ra- 
dost velikou, kteraz bude vse- 
mu lidu. 

n Nebo narodil se vam dnes 
spasitel, kteryz jest Kristus 
Pan, v meste Davidove. 

12 A toto vam bude za zna- 
meni: Naleznete nemluviiatko 
plenkami obvinute, lezici v jes- 
lech. 

13 A hned s andelem zjevilo se 
mnozstvi rytifstva nebeskeho, 
chvalicich Boha a fkoucich: 

14 Slava na vysostech Bohu, a 
na zemi pokoj, lidem dobra viile. 

15 1 stalo se, jakz odesli od 
nich andele do nebe, ze ti pas- 
tyfi f ekli vespolek: Pod'me az do 
Betlema, a vizme tu vec, kteraz 
se stala, o niz Pan oznamil nam. 

16 I pfisli, chvatajice, a nalezli 
Marii a Jozefa, i to nemluv- 
iiatko lezici v jeslech. 



17 A videvse, rozhlasovali, coz 
jim povedino bylo o torn detat- 
ku. 

18 I divili se vsickni, ktefiz sly- 
seli o torn, coz jim bylo mluveno 
od pastyfu. 

19 Ale Maria zachovavala vsec- 
ky veci tyto, skladajici je v srdci 
svem. 

20 I navratili se pastyfi, vele- 
bice a chvalice Boha ze vseho, 
coz slyseli a videli, tak jakz bylo 
jim povedino. 

21 A kdyz se naplnilo dni osm, 
aby obfezano bylo to detatko, i 
nazvano jest jmeno jeho Jezis, 
kterymz bylo nazvano od an- 
dela, prve nez se v zivote pocalo. 

22 A kdyz se naplnili dnove o- 
cisfovani Marie podle zakona 
Mojzisova, pfinesli jej do Je- 
ruzalema, aby ho postavili Pa- 
nu, 

23 (Jakoz psano jest v zakone 
Pane, ze kazdy pacholik, otvi- 
raje zivot, svaty Panu slouti 
bude), 

24 A aby dali obet, jakoz pove- 
dino jest v zakone Pane, dve hr- 
dlicky aneb dve holoubatek. 

25 A aj, byl clovek v Jeruza- 
leme, jemuz jmeno Simeon. A 
clovek ten byl spravedlivy a na- 
bozny, ocekavajici poteseni Iz- 
raelskeho, a Duch svaty byl v 
nem. 

26 A bylo jemu zjeveno od Du- 



96 



LUKAS2 



cha svateho, ze neuzfi smrti, az 
by prve uzfel Krista Pane. 

27 Ten pfisel, ponuknut byv od 
Ducha, do chramu. A kdyz uvo- 
dili rodicove Jezise det'atko, aby 
ucinili podle obyceje zakona pfi 
nem, 

28 Tedy on vzal jej na lokty sve, 
i ehvalil Boha a fekl: 

29 Nyni propoustis sluzebnika 
sveho, Pane, podle slova sveho, 
v pokoji. 

30 Nebo videly oei me spaseni 
tve, 

31 Kterez jsi pfipravil pf ed ob- 
licejem vsech lidi, 

32 Svetlo k zjeveni narodum, a 
slavu lidu tveho Izraelskeho. 

33 Otec pak a matka jeho divili 
se tem vecem, kterez praveny 
byly o nem. 

34 1 pozehnal jim Simeon, a 
fekl Marii, matce jeho: Aj, polo- 
zen jest tento ku padu a ku po- 
vstani mnohym v Izraeli, a na 
znameni, kteremuz bude odpi- 
rano, 

35 (A tvou vlastni dusi pro- 
nikne mec), aby zjevena byla z 
mnohych srdci mysleni. 

36 Byla take Anna prorokyne, 
dcera Fanuelova z pokoleni As- 
ser. Ta se byla zstarala ve dnech 
mnohych, a ziva byla s muzem 
sedm let od panenstvi sveho. 

37 A ta vdova byla, v letech 
okolo osmdesati a ctyfech, kte- 
raz nevychazela z chramu, pos- 



ty a modlitbami slouzeci Bohu 
dnem i noci. 

38 A ta v touz hodinu pfisedsi, 
chvalila Pana, a mluvila o nem 
vsechnem, ktefiz cekali vykou- 
peni v Jeruzaleme. 

39 Vykonavse pak vsecko podle 
zakona Pane, vratili se do Gali- 
lee, do mesta sveho Nazareta. 

40 Det'atko pak rostlo, a posilo- 
valo se v duchu, pine moudrosti, 
a milost Bozi byla v nem. 

41 1 chodivali rodicove jeho 
kazdeho roku do Jeruzalema na 
den slavny velikonocni. 

42 A kdyz byl ve dvanacti le- 
tech, a oni vstupovali do Jeruza- 
lema, podle obyceje toho dne 
svatecniho, 

43 A kdyz vykonali ty dni, a jiz 
se navracovali, zustalo dite Je- 
zis v Jeruzaleme, a nevedeli Jo- 
zef a matka jeho. 

44 Domnivajice se pak o nem, 
ze by byl v zastupu, usli den 
cesty. I hledali ho mezi pfibuz- 
nymi a mezi znamymi. 

48 A nenalezse jeho, navratili 
se do Jeruzalema, hledajice ho. 

46 I stalo se po tf ech dnech, 
ze nalezli jej v chrame, an sedi 
mezi doktory, poslouchaje jich, 
a otazuje se jich. 

47 A desili se vsickni, ktefiz jej 
slyseli, nad rozumnosti a odpo- 
vedmi jeho. 

48 A uzf evse ho, ulekli se. I 
f ekla matka jeho k nemu: Synu, 



LUKAS3 



97 



proc jsi nam tak ucinil? Aj, otec 
tvuj a ja s bolesti hledali jsme 
tebe. 

49 I fekl jim: Co, ze jste mne 
hledali? Zdaliz jste nevedeli, ze 
v tech veeech, kterez jsou Otce 
meho, musim ja byti? 

so Ale oni nesrozumeli tern slo- 
vum, kteraz jim mluvil. 

51 1 sel s nimi, a prisel do Na- 
zareta, a byl poddan jim. Matka 
pak jeho zaehovavala vsecka 
slova ta v srdci svem. 

52 A Jezis prospival moudrosti, 
a vekem, a milosti, u Boha i u 
lidi. 

Kapitola 3. 

Jan Kftitel kazal, 4. kftil, 7. i trestal zufive 

vsecky, 19. az se i do zalafe dostal. 21. Pfed 

tim vsak pokftil Krista, 24. jehoz se tu rod 

vypisuje. 

Leta pak patnacteho cisafstvi 
Tiberia cisafe, kdyz Pont- 
sky Pilat spravoval Judstvo, a 
Herodes byl ctvrtakem v Gali- 
lei, Filip pak bratr jeho byl ctvr- 
takem Iturejske a Trachonitid- 
ske krajiny, a Lyzanias ctvrta- 
kem Abilinskym, 

2 Za nejvyssiho kneze Annase 
a Kaifase, stalo se slovo Pane 
k Janovi synu Zachariasovu na 
pousti. 

3 I chodil po vsi okolni krajine 
Jordanske, kaze kfest pokani 
na odpusteni hfichu, 

4 Jakoz psano jest v knize pro- 
roctvi Izaiase proroka, fkou- 
ciho: Hlas volajiciho na pousti: 



Pfipravujte cestu Pane, prime 
cihte stezkyjeho. 

s Kazde lidoli bude vyplneno, 
a kazda hora a pahrbek bude 
ponizen; i budou kfive veci 
spraveny, a ostre cesty budou 
hladke. 

6 A uzfit' vselike telo spaseni 
Bozi. 

7 Pravil pak zastupum vycha- 
zejicim, aby se kftili od neho: 
Plemeno jesterci, kdo vam uka- 
zal, kterak byste utekli budou- 
ciho hnevu? 

8 Protoz neste ovoce hodne po- 
kani, a nefikejtez u sebe: Otce 
mame Abrahama. Nebot pra- 
vim vam, ze jest mocen Buh 
z kameni tohoto vzbuditi syny 
Abrahamovi. 

9 A jizt'jest i sekera k kofenu 
stromu pfilozena. Protoz kazdy 
strom, kteryz nenese ovoce dob- 
reho, vytat a na oheh uvrzen 
byva. 

10 1 tazali se ho zastupove, 
fkouce: Coz tedy ciniti budeme? 

n A odpovidaje, pravil jim: 
Kdo ma dve sukne, dej nemaji- 
cimu, a kdo ma pokrmy, tolikez 
ucih. 

12 Pfisli pak i celni kftiti se, i 
fekli jemu: Mistfe, co budeme 
ciniti? 

13 A on fekl jim: Nic vice ne- 
vybirejte mimo to, coz jest usta- 
veno. 



98 



LUKAS3 



14 I tazali se ho take i zoldneri, 
fkouce: A my coz ciniti budeme? 
I fekl jim: Nad zadnym se nepo- 
tfasejte, aniz podvodne cinte, a 
dosti mejte na svych zoldich. 

15 A kdyz pak lid ocekaval, a 
myslili vsickni v srdcich svych o 
Janovi, nebyl-li by snad on Kris- 
tus, 

16 Odpovedel Jan vsechnem, 
fka: Jat' zajiste kftim vas vo- 
dou, ale jdef silnejsi nezli ja, 
kteremuz nejsem hoden rozva- 
zati remenka u obuvi jeho. Tent 
vas kftiti bude Duchem svatym 
a ohnem. 

17 Jehozto vejeeka v ruce jeho, 
a vycistit' humno sve, a shro- 
mazdi psenici do obilnice sve, 
ale plevy paliti bude ohnem ne- 
uhasitelnym. 

18 A tak mnohe i jine veci, na- 
pominaje, zvestoval lidu. 

19 Herodes pak ctvrtak, kdyz 
od neho byl trestan pro Hero- 
diadu manzelku Filipa bratra 
sveho, i ze vsech neslechetnosti, 
kterez cinil Herodes, 

20 Pfidal i toto nade vsecko, ze 
vsadil Jana do zalafe. 

21 1 stalo se, kdyz se kftil vsec- 
ken lid, a kdyz se pokftil i Jezis, 
a modlil se, ze otevfelo se nebe. 

22 A sstoupil Duch svaty v te- 
lesne zpusobe jako holubice na 
nej, a stal se hlas s nebe, fkouci: 
Ty jsi ten Syn miij mily, v tobet 
mi se zalibilo. 



23 Jezis pak pocinal byti jako 
ve tfidciti letech, jakz domnin 
byl, syn Jozefuv, kteryz byl syn 
Heli, 

24 Kteryz byl Matatiiv, kteryz 
byl Levi, kteryz byl Melchuv, 
kteryz byl Jannuv, kteryz byl 
Jozefuv, 

25 Kteryz byl Matatiasuv, kte- 
ryz byl Amosiiv, kteryz byl Na- 
um, kteryz byl Esli, kteryz byl 
Nagge, 

26 Kteryz byl Mahatuv, kteryz 
byl Matatiasuv, kteryz byl Se- 
mei, kteryz byl Jozefuv, kteryz 
byl Judiiv, 

27 Kteryz byl Johannuv, kteryz 
byl Resuv, kteryz byl Zorobabe- 
luv, kteryz byl Salatieluv, kte- 
ryz byl Neriuv, 

28 Kteryz byl Melchiuv, kte- 
ryz byl Addiuv, kteryz byl Ko- 
zarmiv, kteryz byl Elmodamuv, 
kteryz byl Eriiv, 

29 Kteryz byl Jozuv, kteryz byl 
Eliezeruv, kteryz byl Jorimuv, 
kteryz byl Matatiiv, kteryz byl 
Levi, 

30 Kteryz byl Simeonuv, kteryz 
byl Judiiv, kteryz byl Jozefuv, 
kteryz byl Jonamuv, kteryz byl 
Eliachimuv, 

31 Kteryz byl Meleiiv, kteryz 
byl Menamuv, kteryz byl Mata- 
tanuv, kteryz byl Natamiv, kte- 
ryz byl Daviduv, 

32 Kteryz byl Jesse, kteryz byl 
Obediiv, kteryz byl Boziiv, kte- 



LUKAS4 



99 



ryz byl Salmonuv, kteryz byl 
Nazonuv, 

33 Kteryz byl Aminadabuv, 
kteryz byl Aramuv, kteryz byl 
Ezrormiv, kteryz byl Faresiiv, 
kteryz byl Juduv, kteryz byl Ja- 
kobiiv, 

34 Kteryz byl Izakuv, kteryz 
byl Abrahamuv, kteryz byl Ta- 
re, kteryz byl Nachoniv, 

35 Kteryz byl Saruchuv, kteryz 
byl Ragaiiv, kteryz byl Falekiiv, 
kteryz byl Hebeniv, kteryz byl 
Sale, 

36 Kteryz byl Kainanuv, kteryz 
byl Arfaxadiiv, kteryz byl Se- 
muv, kteryz byl Noe, kteryz byl 
Lameehuv, 

37 Kteryz byl Matuzalemiiv, 
kteryz byl Enoehiiv, kteryz byl 
Jareduv, kteryz byl Malalehe- 
luv, kteryz byl Kainanuv. 

38 Kteryz byl Enosuv, kteryz 
byl Setuv, kteryz byl Adamiiv, 
kteryz byl Bozi. 



Kapitola 4. 

Kristus sviteziv nad d'ablem, 14. v sve 

vlasti kazal, 30. ale kdyz ho nebyli vdecni, 

31. do Kafarnaum odsel, a tarn netoliko 

kazal, ale i divy cinil. 

Jezis, pak, pin byv Ducha sva- 
teho, vratil se od Jordanu, a 
puzen jest v Duchu na poust'. 

2 A za ctyfidceti dni pokousin 
byl od dabla, a nic nejedl v tech 
dnech. Ale kdyz se skonali, po- 
tom zlacnel. 



3 I fekl jemu d'abel: Jestlize jsi 
Syn Bozi, rci kamenu tomuto, at 
jest chleb. 

4 I odpovedel jemu Jezis, fka: 
Psanot'jest: Ze ne samym chle- 
bem ziv bude clovek, ale kaz- 
dym slovem Bozim. 

5 I vedl jej d'abel na horu vy- 
sokou, a ukazal mu vsecka kra- 
lovstvi okrslku zeme pojednou. 

6 Afekl jemu d'abel: Tobetdam 
tuto vsecku moc i slavu; nebo 
mne dana jest, a komuz bych 
koli chtel, dam ji. 

7 Protoz ty poklonis-li se pf ede 
mnou, budet'vsecko tve. 

8 I odpovedev Jezis, fekl jemu: 
Jdi pryc ode mne, satanasi; ne- 
bo psano jest: Panu Bohu sve- 
mu budes se klaneti, a jemu sa- 
memu slouziti. 

9 Tedy vedl jej do Jeruzalema, 
a postavil ho na vrchu chramu, 
a fekl mu: Jsi-li Syn Bozi, pust' 
se odtud dolu. 

10 Nebo psano jest: Ze ande- 
lum svym pfikaze o tobe, aby te 
ostfihali, 

n A ze te na ruce uchopi, abys 
neurazil o kamen nohy sve. 

12 A odpovidaje, di mu Jezis: 
Povedinot'jest: Nebudes pokou- 
seti Pana Boha sveho. 

13 A dokonav vsecka pokuseni 
d'abel, odsel od neho az do casu. 

14 I navratil se Jezis v moci 
Ducha do Galilee, a vysla povest 
o nem po vsi te okolni krajine. 



100 



LUKAS4 



15 A on ucil v skolach jejich, a 
slaven byl ode vsech. 

16 I pfisel do Nazareta, kdez 
byl vyehovan, a vsel podle oby- 
ceje sveho v den sobotni do sko- 
ly. I vstal, aby cetl. 

17 I dana jemu kniha Izaiase 
proroka. A otevfev knihu, na- 
lezl misto, kdez bylo napsano: 

18 Duch Pane nade mnou, pro- 
to ze pomazal nine, kazati evan- 
gelium chudym poslal nine, 
a uzdravovati skrousene srd- 
cem, zvestovati jatym propuste- 
ni a slepym videni, a propustiti 
ssouzene v svobodu, 

19 A zvestovati leto Pane vzac- 
ne. 

20 A zavf ev knihu, a vrativ slu- 
zebniku, posadil se. A vsech v 
skole oci byly obraceny nan. 

21 1 pocal mluviti k nim: Ze 
dnes naplnilo se pismo toto v 
usich vasich. 

22 A vsickni jemu posvedco- 
vali, a divili se libym slovum, 
pochazejicim z ust jeho, a pra- 
vili: Zdaliz tento neni syn Joze- 
fuv? 

23 1 di k nim: Zajiste dite 
mi toto podobenstvi: Lekafi, u- 
zdrav se sam. Ktere veci slyseli 
jsme, zes cinil v Kafarnaum, 
ucin i zde v sve vlasti. 

24 1 fekl jim: Amen pravim 
vam, zet' zadny prorok neni vza- 
cen v vlasti sve. 



25 Ale v pravde pravim vam, ze 
mnoho vdov bylo za dnii Eliase 
v lidu Izraelskem, kdyz zavfino 
bylo nebe za tfi leta a za sest 
mesicu, a kdyz byl hlad veliky 
po vsi zemi, 

26 Vsak Elias k zadne z nich 
neni poslan, nez toliko do Sa- 
repty Sidonske k zene vdove. 

27 A mnoho malomocnych bylo 
v lidu Izraelskem za Elizea pro- 
roka, a vsak zadny z nich neni 
ocisten, nez Naman Syrsky. 

28 1 naplneni byli vsickni v 
skole hnevem, slysice to. 

29 A povstavse, vyvedli jej ven 
z mesta, a vedli ho az na vrch 
hory, na niz mesto jejich bylo 
vzdelano, aby jej dolu sstrcili. 

30 Ale on bera se prostf edkem 
jich, usel. 

31 1 sstoupil do Kafarnaum, 
mesta Galilejskeho, a ucil je ve 
dny sobotni. 

32 I divili se velmi uceni jeho, 
nebo mocna byla fee jeho. 

33 Byl pak v skole clovek, ma- 
jici ducha dabelstvi necisteho. I 
zvolal hlasem velikym, 

34 Rka: Ach, coz jest tobe do 
nas, Jezisi Nazaretsky? Pfisel 
jsi zatratiti nas? Znam te, kdo 
jsi, ze ten Svaty Bozi. 

35 I pfimluvil jemu Jezis, fka: 
Umlkniz a vyjdi od neho. A po- 
vrha jej d'abel mezi ne, vysel od 
neho, a nic mu neuskodil. 



LUKAS5 



101 



36 1 pfisel strach na vsecky, 
a rozmlouvali vespolek, fkouce: 
Jake jest toto slovo, ze v moci 
a sile pfikazuje neeistym du- 
chiim, a vyehazeji? 

37 I rozchazela se o nem povest 
po vselikem miste te okolni kra- 
jiny. 

38 Vstav pak ze skoly, vsel do 
domu Simonova. Svegruse pak 
Simonova trapena byla tezkou 
zimnici. I prosili ho za ni. 

39 Tedy stoje nad ni, pfimluvil 
zimnici, i pf estala ji. A ona hned 
vstavsi, posluhovala jim. 

40 Pfi zapadu pak slunce vsic- 
kni, ktefiz meli nemoene rozlic- 
nymi neduhy, vodili je k nemu, 
a on na jednoho kazdeho z nich 
nice vzkladav, uzdravoval je. 

41 Od mnohych take dabelstvi 
vyehazela, kficici a fikajici: Ty 
jsi Kristus, Syn Bozi. Ale pfi- 
mlouvaje, nedopoustel jim mlu- 
viti; nebo vedeli, ze jest on Kris- 
tus. 

42 A jakz byl den, vysed, bral 
se na puste misto. I hledali ho 
zastupove, a pfisli az k nemu, a 
zdrzovali ho, aby neodchazel od 
nich. 

43 On pak fekl jim: I jinymt 
mestum musim zvestovati kra- 
lovstvi Bozi; nebo na to poslan 
jsem. 

44 1 kazal v skolach Galilej- 
skych. 



Kapitola 5. 

Kristovo kazani, 6. ryb mnozstvi zahrnuti, 

12. malomocneho 18. a slakoviteho uzdra- 

veni, 27. Matouse povolani, 31. farizeu za- 

hanbeni. 

Stalo se pak, kdyz se za- 
stup na nej valil, aby sly- 
seli slovo Bozi, ze on stal podle 
jezera Genezaretskeho. 

2 I uzf el dve lodi, any stoji u 
jezera, rybafi pak sstoupivse z 
nich, vypirali siti. 

3 I vstoupiv na jednu z tech 
lodi, kteraz byla Simonova, pro- 
sil ho, aby od zeme odvezl ma- 
licko. A posadiv se, ucil z lodi 
zastupy 

4 A kdyz pf estal mluviti, di k 
Simonovi: Vez na hlubinu, a ro- 
zestfete siti sve k loveni. 

5 I odpovedev Simon, fekl je- 
mu: Mistfe, pfes celou noc pra- 
covavse, nic jsme nepopadli, ale 
k slovu tvemu rozestru sit. 

6 A kdyz to ucinili, zahrnuli 
mnozstvi velike ryb, tak ze se 
trhala sit jejich. 

7 1 ponukli tovarysu, ktefiz 
byli na druhe lodi, aby pfisli a 
pomohli jim. I pfisli a naplnili 
obe lodi, tak ze se pohfizovaly. 

8 To uzf ev Simon Petr, padl k 
noham Jezisovym, fka: Odejdi 
ode mne, Pane, nebot'jsem clo- 
vek hfisny. 

9 Hruza zajiste byla jej obkli- 
cila, i vsecky, ktefiz s nim byli, 
nad tim lovenim ryb, kterez byli 
popadli, 



102 



LUKAS5 



10 A tez Jakuba a Jana, syny 
Zebedeovy, ktefiz byli tovarysi 
Simonovi. I di Simonovi Jezis: 
Nebojz se. Jiz od tohoto casu lidi 
budes loviti. 

11 A pfivezse k bfehu lodi, a 
vsecko opustivse, sli za nim. 

12 I stalo se, kdyz byl v jednom 
meste, a aj, muz piny malomo- 
censtvi. A uzfev Jezise, padl na 
tvaf , a prosil ho, fka: Pane, kdy- 
bys chtel, muzes nine ocistiti. 

13 I vztahl ruku, dotekl se ho, 
fka: Chci, bud' cist. A hned ode- 
slo od neho malomocenstvi. 

14 1 pfikazal jemu, aby zad- 
nemu nepravil, ale jdi, ukaz se 
knezi, a obetuj za ocisteni sve, 
jakoz pfikazal Mojzis, na sve- 
dectvi jim. 

15 Tedy rozhlasovala se vice 
fee o nem, a schazeli se za- 
stupove mnozi, aby jej slyseli, 
a uzdravovani byli od neho v 
svych nemocech. 

16 On pak odchazel na pouste, 
a modlil se. 

17 I stalo se v jeden den, ze on 
ucil. A sedeli take tu i farizeove 
a zakona ucitele, ktefiz se byli 
sesli ze vsech mestecek Galilej- 
skych a Judskych i z Jeruzale- 
ma, a moc Pane pfitomna byla 
k uzdravovani jich. 

18 A aj, muzi nesli na lozi clo- 
veka, kteryz byl slakem pora- 
zeny, i hledali vnesti ho a po- 
loziti pfed nej. 



19 A nenalezse, kterou by 
jej stranou vnesli pro zastup, 
vstoupili na dum, a skrze pod- 
lahu spustili jej s lozem u pro- 
stf ed pfed Jezise. 

20 Kteryzto videv viru jejich, 
fekl mu: Clovece, odpustenit 
jsou tobe hfichove tvoji. 

21 Tedy pocali pf emyslovati za- 
konnici a farizeove, fkouce: Kdo 
jest tento, kteryz mluvi rou- 
hani? Kdo imize odpustiti hfi- 
chy, jedine sam Buh? 

22 Poznav pak Jezis mysleni 
jejich, odpovidaje, fekl jim: Co 
pfemyslujete v srdcich svych? 

23 Co jest snaze fici: Odpous- 
teji se tobe hfichove tvoji, cili 
fici: Vstaii a chod? 

24 Ale abyste vedeli, ze Syn clo- 
veka ma moc na zemi odpous- 
teti hfichy, fekl slakem pora- 
zenemu: Tobet' pravim: Vstaii, 
a vezma loze sve, jdi do domu 
sveho. 

25 A hned vstav pfed nimi, 
vzal, na cemz lezel, i odsel do 
domu sveho, velebe Boha. 

26 I uzasli se vsickni, a vele- 
bili Boha, a naplneni j sou bazni, 
fkouce: Videli jsme dnes divne 
veci. 

27 A potom vysel a uzfel cel- 
neho, jmenem Levi, sediciho na 
cle. I fekl jemu: Pod' za mnou. 

28 A opustiv vsecko, vstav, sel 
za nim. 



LUKAS6 



103 



29 1 ucinil jemu hody velike 
Levi v dome svem, a byl zastup 
veliky publikanu i jinyeh, ktefiz 
s nim stolili. 

30 Tedy reptali zakonnici a fa- 
rizeove, fkouce ueedlnikum je- 
ho: Proc s publikany a hfisniky 
jite a pijete? 

31 1 odpovedev Jezis, fekl jim: 
Nepotfebujit' zdravi lekafe, ale 
nemocni. 

32 Nepfiseltf jsem volati spra- 
vedlivych, ale hfisnych ku po- 
kani. 

33 A oni fekli jemu: Proc uee- 
dlnici Janovi posti se casto a 
modli se, podobne i farizejsti, 
tvoji pak jedi a piji? 

34 On pak fekl jim: Zdali mii- 
zete synum zenicha, dokudz s 
nimi jest zenich, kazati se po- 
stiti? 

35 Pfijdout'pak dnove, kdyz od- 
jat bude od nich zenich, tehdazt' 
se budou postiti v tech dnech. 

36 Pravil pak jim i podoben- 
stvi. Ze zadny zaplaty roucha 
noveho nepfisiva k rouchu vet- 
chemu; sic jinak to nove roztr- 
huje, a vetchemu nepfipada za- 
plata z noveho. 

37 A zadny nevleva vina no- 
veho do nadob starych; sic ji- 
nak vino nove rozpuci nadoby, 
a samo vytece, a nadoby se po- 
kazi. 

38 Ale vino nove v nadoby nove 



ma lito byti, a obe bude zacho- 
vano. 

39 A aniz kdo, kdyz pije stare, 
hned chce noveho, ale dit: Stare 
lepsi jest. 



Kapitola 6. 

Pan pravemu sveceni dne svatecniho pou- 

cil, 13. ucedlnikii povolal, 20. blahoslaven- 

stvi i zlofecenstvi vysvetlil, 27. a k skut- 

kum dobrym napomenul. 

Istalo se v druhou sobotu, ze 
sel Jezis skrze obili. I trhali 
ucedlnici jeho klasy, a rukama 
vyminajice, jedli. 

2 Tehdy nektefi z farizeu fekli 
jim: Proc cinite, cehoz neslusi ci- 
niti v sobotu? 

3 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Coz jste ani toho nectli, co uci- 
nil David, kdyz lacnel, on i ti, 
ktefiz s nim byli? 

4 Kterak vsel do domu Boziho, 
a chleby posvatne vzal a jedl, a 
dal i tern, ktefiz s nim byli, jichz 
nenalezi jisti nez toliko samym 
knezim? 

5 I fekl jim: Ze jest Syn cloveka 
panem take i dne sobotniho. 

6 Stalo se pak i v jinou sobotu, 
ze vsel do skoly Jezis a ucil. A 
byl tu clovek, jehoz prava ruka 
byla uschla. 

7 I setf ili ho zakonnici a farize- 
ove, bude-li v sobotu uzdravo- 
vati, aby nalezli, z ceho by jej 
obzalovali. 



104 



LUKAS6 



8 Ale on znal pfemyslovani je- 
jich. I di cloveku, kteryz mel ru- 
ku uschlou: Vstaii, a stuj v pro- 
stfedku. A on vstav, stal. 

9 Tedy fekl jim Jezis: Otizi se 
vas na jednu vec: Slusi-li v so- 
botu dobfe einiti, cili zle, dusi 
zachovati, cili zatratiti? 

10 A pohledev na ne na vsecky 
viikol, di cloveku tomu: Vztahni 
tu ruku svou. A on ucinil tak. 
I pfivedena jest k zdravi ruka 
jeho jako druha. 

n Oni pak naplneni jsou hne- 
vivou nemoudrosti, a rozmlou- 
vali mezi sebou, co by uciniti 
meli Jezisovi. 

12 I stalo se v tech dnech, vy- 
sel na horu k modleni. I byl tarn 
pfes noc na modlitbe Bozi. 

13 A kdyz byl den, povolal uce- 
dlniku svych, a vyvolil z nich 
dvanacte, kterez i apostoly na- 
zval: 

14 (Simona, kteremuz take dal 
jmeno Petr, a Ondfeje bratra je- 
ho, Jakuba a Jana, Filipa a Bar- 
tolomeje, 

15 Matouse a Tomase, Jakuba 
Alfeova, a Simona, kteryz slove 
Zelotes, 

16 Judu Jakubova, a Jidase Is- 
kariotskeho, kteryz potom byl 
zradce.) 

17 1 sstoupiv s nimi, stal na 
miste polnim, a zastup ucedl- 
niku jeho, a mnozstvi velike li- 
du ze vseho Judstva i z Jeruza- 



lema, i z Tyru i z Sidonu, ktefiz 
pfi mofi jsou, ktefiz byli pfisli, 
aby jej slyseli, a uzdraveni byli 
od neduhu svych, 

18 I ktefiz trapeni byli od du- 
chii necistych. A byli uzdravo- 
vani. 

19 A vsecken zastup hledal 
se ho dotknouti; nebo moc z 
neho vychazela, a uzdravovala 
vsecky. 

20 A on pozdvih oci svych na 
ucedlniky, pravil: Blahoslaveni 
chudi, nebo vase jest kralovstvi 
Bozi. 

21 Blahoslaveni, ktefiz nyni 
lacnite, nebo nasyceni budete. 
Blahoslaveni, ktefiz nyni pla- 
cete, nebo smati se budete. 

22 Blahoslaveni budete, kdyz 
vas nenavideti budou lide, a 
kdyz vas vyobcuji, a haneti bu- 
dou, a vyvrhou jmeno vase jako 
zle, pro Syna cloveka. 

23 Radujte se v ten den, a ve- 
selte se, nebo aj, odplata vase 
mnoha v nebesich. Takt' zajiste 
cinivali prorokiim otcove jejich. 

24 Ale beda vam bohatym, ne- 
bo vyjiz mate poteseni sve. 

25 Beda vam, ktefiz jste nasy- 
ceni, nebo lacneti budete. Beda 
vam, ktefiz se nyni smejete, 
nebo kviliti a plakati budete. 

26 Beda vam, kdyz by dobfe o 
vas mluvili vsickni lide; nebo 
tak cinivali falesnym prorokiim 
otcove jejich. 



LUKAS6 



105 



27 Ale vamt' pravim, ktefiz 
slysite: Milujte nepfately sve, 
dobfe ciiite tern, ktefiz vas ne- 
navidi, 

28 Dobrof ecte tern, ktefiz vas 
proklinaji, a modlte se za ty, 
ktefiz vam bezpravi cini. 

29 A udefil-li by tebe kdo v lice, 
nasad' mu i druheho, a tomu, 
kteryz tobe odjima plast', take i 
sukne nebraii. 

30 Kazdemu pak prosicimu te- 
be dej, a od toho, kteryz befe tve 
veci, zase nezadej. 

31 A jakz chcete, aby vam lide 
cinili, i vy jim tez podobne ciiite. 

32 Nebo jestlize milujete ty, 
ktefiz vas miluji, jakou miti bu- 
dete milost? Nebo i hfisnici mi- 
luji ty, od nichz milovani byvaji. 

33 A budete-li dobfe ciniti tem, 
ktefiz vam dobfe cini, jakou 
mate milost? Vsak i hfisnici to- 
tez cini. 

34 A budete-li pujcovati tem, 
od kterychz se nadejete zase 
vziti, jakou mate milost? Vsak i 
hfisnici hfisnikum pujcuji, aby 
tolikez zase vzali. 

35 Nybrz milujte nepfately 
sve, a dobfe ciiite, a pujcujte, 
nic se odtud nenadejice, a bu- 
det' odplata vase mnoha, a bu- 
dete synove Nejvyssiho. Nebo 
on dobrotivy jest i k nevdecnym 
a zlym. 

36 Protoz bud'te milosrdni, jako 
i Otec vas milosrdny jest. 



37 Nesud'te, a nebudete sou- 
zeni. Nepotupujte, a nebudete 
potupeni. Odpoustejte, a budet' 
vam odpusteno. 

38 Davejte, a budet' vam dano. 
Miru dobrou, natlacenou, a na- 
tfesenou, a osutou dadit v luno 
vase; touz zajiste merou, kte- 
rouz mefite, bude vam zase od- 
mefeno. 

39 Povedel jim take i podoben- 
stvi: Zdali rmize slepy slepeho 
vesti? Zdaz oba do jamy neupad- 
nou? 

40 Nenit ucedlnik nad mistra 
sveho, ale dokonaly bude kazdy, 
bude-li jako mistr jeho. 

41 Coz pak vidis mrvu v oku 
bratra sveho, a bfevna, kterez 
jest v tvem vlastnim oku, ne- 
znamenas? 

42 Aneb kterak muzes fici bra- 
tru svemu: Bratf e, nechat' vyh- 
mu mrvu, kteraz jest v oku 
tvem, sam v oku svem bfevna 
nevida? Pokrytce, vyvrz prve 
bfevno z oka sveho, a tehdy pro- 
hlednes, abys vyrial mrvu, kte- 
raz jest v oku bratra tveho. 

43 Nebot neni ten strom dobry, 
kteryz nese ovoce zle, aniz jest 
strom zly, kteryz nese ovoce 
dobre. 

44 Kazdy zajiste strom po svem 
vlastnim ovoci byva poznan; 
nebo nezbiraji s trni fiku, ani s 
hlozi zbiraji hroznu. 



106 



LUKAS7 



45 Dobry clovek z dobreho po- 
kladu srdce sveho vynasi dobre, 
a zly clovek ze zleho pokladu 
srdce sveho vynasi zle. Nebo z 
hojnosti srdce mluvi lista jeho. 

46 Co pak mi fikate: Pane, Pa- 
ne, a necinite, coz pravim? 

47 Kazdy kdoz prichazi ke 
nine, a slysi slovo me, a zacho- 
vava je, ukazi vam, komu by po- 
doben byl. 

48 Podoben jest cloveku stave- 
jicimu dum, kteryz kopal a vy- 
tesal hluboko, a zalozil grunty v 
skale. A kdyz se povodeii strhla, 
obofila se feka na dum ten, ale 
nemohla nim pohnouti, nebo byl 
zalozen na skale. 

49 Ale kdoz slysi a necini, po- 
doben jest cloveku, kteryz stavi 
dum svuj na zemi bez gruntu. 
Na kteryz obofila se feka, a on 
hned padl, i byl pad domu toho 
veliky. 

Kapitola 7. 

Vira setnfkova, 14. vzkfiseni mladence, 

18. poselstvi Janovo, 24. svedectvf Pane o 

nem. 30. Farizeove pohrdli radou Bozi, 37. 

a hfisnice pfijata na milost. 

A kdyz vykonal vsecka slova 
sva pfi pfitomnosti lidu, 
vsel do Kafarnaum. 

2 Setnika pak nejakeho sluzeb- 
nik nemocen jsa, k smrti se pfi- 
blizoval, kterehoz on sobe mno- 
ho vazil. 

3 I uslysav o Jezisovi, poslal k 
nemu starsi Zidovske, prose ho, 



aby pf isel a uzdravil sluzebnika 
jeho. 

4 A oni pf isedse k Jezisovi, pro- 
sili ho snazne, fkouce: Hoden 
jest, abys mu to ucinil. 

5 Nebo miluje narod nas, a sko- 
lu on nam vystavel. 

6 Tedy Jezis sel s nimi. A kdyz 
jiz nedaleko byl od domu, po- 
slal k nemu ten setnik pfately, 
fka jemu: Pane, nepfidavej sobe 
prace. (Nejsem zajiste hoden, 
abys vsel pod stfechu mou. 

7 A protoz jsem i sebe sameho 
za nehodneho polozil, abych pfi- 
sel k tobe.) Ale rci slovem, a bu- 
det'uzdraven sluzebnik muj. 

8 Nebo i ja jsem clovek pod 
moci postaveny, maje pod sebou 
zoldnefe, a dim tomuto: Jdi, a 
jde, a jinemu: Pfid', a pfijde, a 
sluzebniku svemu: Uciii toto, a 
ucini. 

9 Tedy uslysav to Jezis, podivil 
se jemu, a obrativ se, fekl za- 
stupu, kteryz za nim sel: Pra- 
vim vam, ze ani v Izraeli nena- 
lezl jsem tak velike viry. 

10 Vrativse se pak domu ti, kte- 
fiz poslani byli, nalezli sluzeb- 
nika, kteryz nemocen byl, zdra- 
veho. 

n I stalo se potom, sel do mes- 
ta, kterez slove Nairn, a sli s 
nim ucedlnici jeho mnozi a za- 
stup veliky. 

12 A kdyz se pfiblizil k brane 
mesta, aj, mrtvy byl nesen ven, 



LUKAS7 



107 



syn jediny matky sve, a ta vdova 
byla, a zastup mesta mnohy s 
ni. 

13 Kterouzto uzfev Pan, milo- 
srdenstvim hnut jest k ni, a f ekl 
ji: Neplaciz. 

14 A pfistoupiv, dotekl se mar. 
(Ti pak, ktefiz nesli, zastavili 
se.) I f ekl: Mladenee, tobet' pra- 
vim, vstan. 

15 I posadil se ten mrtvy, a po- 
cal mluviti. I dal jej matefi jeho. 

16 Tedy podjala vsecky bazen, 
i velebili Boha, fkouce: Prorok 
veliky povstal mezi nami, a Buh 
navstivil lid svuj. 

17 I vysla fee ta o nem po vsem 
Judstvu i po vsi okolni krajine. 

18 I zvestovali Janovi ucedlnici 
jeho o vsech teehto veeech. A za- 
volav kterychs dvou z ucedlniku 
svych Jan, 

19 Poslal k Jezisovi, fka: Ty-li 
jsi ten, kteryz pfijiti ma, cili ji- 
neho cekati mame? 

20 Pfisedse pak k nemu muzi 
ti, fekli: Jan Rftitel poslal nas k 
tobe fka: Ty-li jsi ten, kteryz pfi- 
jiti ma, cili jineho cekati mame? 

21 A v touz hodinu mnohe u- 
zdravil od neduhu, od nemoci a 
duchu zlych, a slepym mnohy m 
zrak dal. 

22 Odpovedev pak Jezis, fekl 
jim: Jdouce, povezte Janovi, co 
jste videli a slyseli, ze slepi vidi, 
kulhavi chodi, malomocni ocis- 
teni pfijimaji, hlusi slysi, mrtvi 



z mrtvych vstavaji, chudym se 
zvestuje evangelium. 

23 A blahoslaveny jest, kdoz by 
se na nine nezhorsil. 

24 A kdyz odesli poslove Ja- 
novi, pocal praviti zastupiim o 
Janovi: Co jste vysli na poust' 
spatfovati? Tftinu-li, kteraz se 
vetrem klati? 

25 Aneb nac jste hledeti vysli? 
Na cloveka-li mekkym rouchem 
odeneho? Aj, ktefiz v rouse slav- 
nem a v rozkosi jsou, v domich 
kralovskych jsou. 

26 Aneb co jste vysli videti? 
Proroka-li? Jiste pravim vam, i 
vice nezli proroka. 

27 Tentot jest, o kteremz jest 
psano: Aj, ja posilam andela 
sveho pfed tvafi tvou, kteryz 
pfipravi cestu tvou pfed tebou. 

28 Nebo pravim vam, vetsiho 
proroka mezi syny zenskymi 
nad Jana Kftitele neni zadne- 
ho, ale kdoz jest mensi v kra- 
lovstvi Bozim, vetsit jest nezli 
on. 

29 Tedy vsecken lid slyse to i 
publikani, velebili Boha, byvse 
pokfteni kftem Janovym. 

30 Ale farizeove a zakonnici 
pohrdli radou Bozi sami proti 
sobe, nebyvse pokfteni od neho. 

31 1 fekl Pan: Komu tedy pfi- 
rovnam lidi pokoleni tohoto, a 
cemu podobni jsou? 

32 Podobni jsou detem, kte- 
fiz na rynku sedi, a jedni na 



108 



LUKAS8 



druhe volaji, fikajice: Piskali 
jsme vam, a neskakali jste; za- 
lostne jsme nafikali vam, a ne- 
plakali jste. 

33 Nebo pfisel Jan Kftitel, ani 
chleba nejeda, ani nepije vina, 
a pravite: Dabelstvi ma. 

34 Pfisel Syn eloveka, jeda a 
pije, a pravite: Aj, clovek zrac 
a pijan vina, pfitel publikami a 
hfisniku. 

35 Ale ospravedlnena jest mou- 
drost ode vsech synii svych. 

36 Prosil ho pak jeden z fari- 
zeii, aby jedl s nim. Procez vsed 
do domu toho farizea, posadil se 
za stul. 

37 A aj, zena v meste, kteraz 
byla hfisnice, zvedevsi, ze by 
sedel za stolem v dome fari- 
zea, pfinesla nadobu alabastro- 
vou masti. 

38 A stojeci z zadu u noh jeho 
s placem, poeala slzami sma- 
ceti nohy jeho, a vlasy hlavy sve 
vytirala, a libala nohy jeho, a 
masti mazala. 

39 Uzfev pak to farizeus, kte- 
ryz ho byl pozval, fekl sam v 
sobe tak: Byt' tento byl prorok, 
vedelt' by, ktera a jaka jest to 
zena, kteraz se ho dotyka; nebo 
hfisnice jest. 

40 I odpovedev Jezis, di jemu: 
Simone, mamt' neco povediti. A 
on fekl: Mistfe, povez. 

41 Dva dluzniky mel nejaky ve- 



fitel. Jeden dluzen byl pet set 
penez, a druhy padesat. 

42 A kdyz nemeli, odkud by za- 
platili, odpustil obema. Poveziz 
tedy, ktery z nich vice bude jej 
milovati? 

43 1 odpovedev Simon, fekl: 
Mam za to, ze ten, kteremuz 
vice odpustil. A on fekl jemu: 
Prave jsi rozsoudil. 

44 A obrativ se k zene, fekl Si- 
monovi: Vidis tuto zenu? Vsel 
jsem do domu tveho, vody no- 
ham mym nedal jsi, ale tato sl- 
zami smacela nohy me, a vlasy 
hlavy sve vytfela. 

45 Nepolibil jsi mne, ale tato, 
jakz jsem vsel, nepfestala libati 
noh mych. 

46 Olejem hlavy me nepomazal 
jsi, ale tato masti mazala nohy 
me. 

47 Protoz pravim tobe: Odpus- 
tenit'jsou ji hfichove mnozi, ne- 
bot' milovala mnoho. Komut' se 
pak malo odpousti, malo miluje. 

48 I fekl ji: Odpustenit jsou to- 
be hfichove. 

49 Tedy pocali, ktefiz tu spolu 
sedeli za stolem, fici sami mezi 
sebou: Kdo jest tento, kteryz i 
hfichy odpousti? 

50 I fekl zene: Vira tva tebe k 
spaseni pfivedla. Jdiz u pokoji. 

Kapitola 8. 

Zeny Kristu posluhujici. 4. Posluchaci 
slova rozdilni. 19. Pfatele Kristovi. 22. 
More spokojeni, 27. dabelnika uzdraveni, 



LUKAS8 



109 



43. zeny tez, 49. a dcery knizeci vzkfiseni. 

Istalo se potom, ze on chodil 
po mestech a po mesteckach, 
kaze a zvestuje kralovstvi Bozi, 
a dvanaete s nim. 

2 1 zeny nektere, kterez byl 
uzdravil od duchu zlych a od ne- 
moci: Maria, kteraz slove Mag- 
dalena, z niz bylo sedm dablu 
vyslo, 

3 A Johanna manzelka Chu- 
zova, lifednika Herodesova, a 
Zuzanna, a jine mnohe, kte- 
rez posluhovaly jemu z statku 
svych. 

4 Kdyz se pak sehazel zastup 
mnohy, a z mest hrnuli se k 
nemu, mluvil v podobenstvi: 

5 Vysel rozsevac, aby rozsival 
sime sve. A kdyz on rozsival, 
jedno padlo podle cesty, i posla- 
pano jest, a ptaci nebesti zzobali 
je- 

6 A jine padlo na skalu, a 
vzesle uvadlo, proto ze nemelo 
vlahy. 

7 Jine pak padlo mezi trni, a 
spolu zrostle trni udusilo je. 

8 A jine padlo v zemi dobrou, a 
kdyz vzeslo, ucinilo uzitek sty. 
To povedev, volal: Kdo ma usi k 
slyseni, slys. 

9 I otazali se ho ucedlnici jeho, 
fkouce: Jake jest to podoben- 
stvi? 

10 A on fekl: Vam dano jest 
znati tajemstvi kralovstvi Bo- 



ziho, ale jinym v podobenstvi, 
aby hledice, nevideli, a slysice, 
nerozumeli. 

n Jestit pak podobenstvi toto: 
Sime jest slovo Bozi. 

12 A kterez padlo podle cesty, 
jsou ti, ktefiz slysi, a potom pfi- 
chazi d'abel, a vynima slovo z 
srdce jejich, aby nevefice, spa- 
seni nebyli. 

13 Ale ktefiz na skalu, ti kdyz 
slysi, s radosti pfijimaji slovo, 
ale ti kofenu nemaji; ti na cas 
vef i, a v cas pokuseni odstupuji. 

14 Kterez pak mezi trni padlo, 
tit'jsou, ktefiz slysi, ale po peco- 
vani a zbozi a rozkosech zivota 
jdouce, byvaji uduseni, a nepfi- 
naseji uzitku. 

15 Ale kterez v zemi dobrou, ti 
jsou, ktefiz v srdci ctnem a dob- 
rem, slysice slovo, zachovavaji, 
a uzitek pfinaseji v trpelivosti. 

16 Zadny pak rozsvite svici, ne- 
pfikryva ji nadobou, ani stavi 
pod postel, ale na svicen stavi, 
aby ti, ktefiz vchazeji, svetlo vi- 
deli. 

17 Nebo nic neni tajneho, coz 
by nemelo byti zjeveno, ani co 
ukryteho, coz by nemelo po- 
znano byti, a na svetlo vyjiti. 

18 Protoz vizte, jak slysite. Ne- 
bo kdoz ma, tomu bude dano, a 
kdo nema, i to, coz domniva se 
miti, bude odjato od neho. 

19 Tedy pfisli k nemu matka a 



110 



LUKAS8 



bratfi jeho, ale nemohli ho dojiti 
pro zastup. 

20 I povedeli mu, fkouce: Mat- 
ka tva a bratfi tvoji stoji vne, 
chtice tebe videti. 

21 A on odpovedev, fekl jim: 
Matka ma a bratfi moji jsou ti, 
ktefiz slovo Bozi slysi a plni je. 

22 Stalo se pak v jeden den, ze 
on vstoupil na lodi i ucedlnici 
jeho. I fekl jim: Pfeplavme se 
pf es jezero. I pustili se. 

23 A kdyz se plavili, usnul. 
Tedy pfisel vitr bouflivy na je- 
zero, a lodi se naplnovala, tak 
ze v nebezpecenstvi byli. 

24 1 pfistoupivse, zbudili ho, 
fkouce: Mistfe, Mistfe, hy- 
neme. A on procitiv, pfimluvil 
vetru a zduti vod. I spokojili se, 
a stalo se utiseni. 

25 I fekl jim: Kdez jest vira 
vase? Ktefizto bojice se, podi- 
vili se, vespolek fkouce: I kdo 
jest tento, ze i vetrum pfikazuje 
i vodam, a poslouchaji ho? 

26 I pf eplavili se do krajiny Ga- 
darenske, kteraz jest proti Ga- 
lilei. 

27 A kdyz vystoupil na zemi, 
potkal jej muz nejaky z mesta, 
kteryz mel dabelstvi od mnoha 
casii, a rouchem se neodival, ani 
v dome nebyval, ale v hrobich. 

28 Uzf ev pak Jezise a zkfikna, 
padl pfed nim, a hlasem veli- 
kym fekl: Co jest tobe do mne, 



Jezisi, Synu Boha nejvyssiho? 
Prosim tebe, netrap mne. 

29 Nebo pfikazoval tomu du- 
chu necistemu, aby vysel z toho 
cloveka. Po mnohe zajiste easy 
jim lomcoval, tak ze byval uko- 
van fetezy, a v poutech ostfi- 
han, ale on polamaje okovy, by- 
val od dabelstvi puzen na poust. 

30 1 otazal se ho Jezis, fka: 
Jakt'f ikaji? A on fekl: Mnozstvi. 
Nebo bylo mnoho d'ablu veslo do 
neho. 

31 Tedy prosili ho, aby jim ne- 
pfikazoval odtud odjiti do pro- 
pasti. 

32 Bylo pak tu velike stado 
vepfu, ktefiz se pasli na hofe. 
I prosili ho, aby jim dopustil do 
nich vjiti. I dopustil jim. 

33 I vysedse dablove z toho clo- 
veka, vesli do vepfii, i hnalo se 
to stado prudce s vrchu do je- 
zera, a ztonulo. 

34 A videvse pastyfi, co se sta- 
lo, utekli, a sedse, vypravovali 
to v meste i po vsech. 

35 I vysli, aby videli, co se stalo. 
I pfisli k Jezisovi, a nalezli clo- 
veka toho, z kterehoz dablove 
vysli, odeneho a majiciho ro- 
zum, an sedi u noh Jezisovych. 
I bali se. 

36 A vypravovali jim take ti, 
ktefiz byli videli, kterak jest 
ten vyprosten, kteryz dabelstvi 
mel. 



LUKAS9 



111 



37 1 prosilo ho vsecko mnoz- 
stvi te okolni krajiny Gadaren- 
skych, aby odsel od nich; nebo 
bazni velikou naplneni byli. A 
on vstoupiv na lodi, navratil se. 

38 Prosil ho pak muz ten, z kte- 
rehoz dablove vysli, aby s nim 
byl. Ale Jezis propustil ho, fka: 

39 Navrat' se do domu sveho, a 
vypravuj, kterak velike veci uci- 
nil tobe Buh. I odsel, po vsem 
meste vypravuje, jak velike veci 
ucinil jemu Jezis. 

40 Stalo se pak, kdyz se na- 
vratil Jezis, ze pfijal jej zastup; 
nebo vsickni ocekavali ho. 

41 A aj, pfisel muz, kteremuz 
jmeno bylo Jairus, a ten byl 
knize skoly. I padna k noham 
Jezisovym, prosil ho, aby vsel do 
domu jeho. 

42 Nebo mel dceru jedinou, asi 
ve dvanacti letech, a ta umirala. 
A kdyz sel, tiskli jej zastupove. 

43 Tedy zena, kteraz nemoc 
svou trpela od let dvanacti, a 
byla na lekafe vynalozila vsec- 
ken statek, a od zadneho ne- 
mohla uzdravena byti, 

44 Pfistoupivsi po zadu, dotkla 
se podolka roucha jeho, a hned 
pf estala nemoc jeji. 

45 I fekl Jezis: Kdo jest, jesto 
se mne dotekl? A kdyz vsickni 
zapirali, fekl Petr, a ktefiz s 
nim byli: Mistf e, zastupove tebe 
tisknou a tlaci, a pravis: Kdo se 
mne dotekl? 



46 I fekl Jezis: Dotekl se mne 
nekdo, nebo poznal jsem ja, ze 
moc ode mne vysla. 

47 A viduci ta zena, ze by tajno 
nebylo, tf esuci se, pfistoupila a 
padla pfed nim, a pro kterou 
pficinu dotkla se ho, povedela 
jemu pf ede vsim lidem, a kterak 
jest hned uzdravena. 

48 A on fekl ji: Dobre mysli 
bud', dcero, vira tva tebe uzdra- 
vila. Jdiz u pokoji. 

49 A kdyz on jeste mluvil, pfi- 
sel jeden od knizete skoly, fka 
jemu: Umfela dcera tva, neza- 
mestknavej Mistra. 

50 Ale Jezis uslysav to, odpove- 
del jemu: Neboj se, vef toliko, a 
zdravatbude. 

51 A vsed do domu, nedopustil 
s sebou vjiti zadnemu, nez Pet- 
rovi a Jakubovi a Janovi, a otci 
a matef i te devecky. 

52 Plakali ji pak vsickni a kvi- 
lili. A on fekl: Neplactez. Neu- 
mfelat', ale spi. 

53 I posmivali se jemu, vedou- 
ce, ze umfela. 

54 On pak vyhnav ven vsecky, 
a ujav ruku jeji, zvolal, fka: De- 
vecko, vstaii. 

55 1 navratil se duch jeji, a 
vstala hned. I kazal ji dati jisti. 

56 I divili se naramne rodicove 
jeji. A on jim kazal, aby zad- 
nemu nepravili o torn, co se bylo 
stalo. 



112 



LUKAS9 



Kapitola 9. 

O vyslani dvanacti, 12. o peti chlebich, 18. 

o Kristu, zac od lidi jmin byl, 28. o prome- 

neni jeho, 38. o namesicniku, 46. o nesnazi 

o pfednost, 57. a o nasledovam Krista. 

Isvolav dvanacte ucedlniku 
svych, dal jim silu a moc nad 
vselikym dabelstvim, a aby ne- 
duhy uzdravovali. 

2 I poslal je, aby kazali kra- 
lovstvi Bozi, a uzdravovali ne- 
mocne. 

3 A fekl jim: Nic nebefte na tu 
cestu, ani milky, ani mosny, ani 
chleba, ani penez, ani po dvou 
suknich mivejte. 

4 A do kterehozkoli domu vesli 
byste, tu zustante, a odtud vy- 
jdete. 

5 A ktefiz by vas koli nepfijali, 
vyjdouce z mesta toho, take i 
ten prach z noh svych vyrazte 
na svedectvi proti nim. 

6 I vysedse, chodili po mestec- 
kach vukol, zvestujice evange- 
lium, a uzdravujice vsudy. 

7 Uslysel pak Herodes etvrtak 
o vsech vecech, kterez se daly od 
neho. I rozjimal to v mysli sve, 
proto ze bylo praveno od nekte- 
rych, ze by Jan vstal z mrtvych, 

8 A od jinych, ze by se Elias zje- 
vil, od nekterych pak, ze by je- 
den z prorokii starych vstal. 

9 I fekl Herodes: Jana jsem ja 
stal. Kdoz pak jest tento, o kte- 
remz ja slysim takove veci? I za- 
dostiv byl ho videti. 



10 Vrativse se pak apostole, 
vypravovali jemu, cozkoli cini- 
li. A pojav je, odsel soukromi 
na misto puste mesta feceneho 
Betsaida. 

n Zvedevse pak zastupove, sli 
za nim; i pfijal je, a mluvil jim 
o kralovstvi Bozim, a ty, ktefiz 
uzdraveni potf ebovali, uzdravo- 
val. 

12 Den pak pocal se nachylo- 
vati. I pfistoupivse dvanacte, 
fekli jemu: Propust' zastupy, at' 
rozejdouce se do mestecek okol- 
nich a do vesnic, jdou a hle- 
daji pokrmu, nebo jsme tuto na 
miste pustem. 

13 I fekl jim: Dejte vy jim jis- 
ti. A oni fekli: Nemamet' vie nez 
pet chlebu a dve rybe, lee by- 
ehom my snad sli a nakoupili 
na tento vsecken lid pokrmu? 

14 Nebo bylo muzu okolo peti 
tisicii. I fekl ucedlnikum svym. 
Rozkazte se jim posaditi v kaz- 
dem fadu po padesati. 

15 I ucinili tak, a posadili se 
vsickni. 

16 A vzav tech pet chlebu a ty 
dve rybe, vzhledl v nebe, a dob- 
rofecil jim, i lamal, a rozdaval 
ucedlnikum, aby kladli pf ed za- 
stup. 

17 I jedli, a nasyceni jsou vsic- 
kni. A sebrano jest, coz jim bylo 
ostalo drobtu, dvanacte kosu. 

18 I stalo se, kdyz se on modlil 
obzvlastne, ze byli s nim ucedl- 



LUKAS9 



113 



nici. I otazal se jich, fka: Kym 
mne pravi byti zastupove? 

19 A oni odpovedevse, f ekli: Ja- 
nem Kftitelem, a jini Eliasem, 
jini pak, ze prorok jeden z sta- 
rych vstal. 

20 I f ekl jim: Vy pak kym mne 
byti pravite? Odpovedev Petr, 
fekl: Krista toho Boziho. 

21 A on s pohruzkou jim pfika- 
zal, aby toho zadnemu nepra- 
vili, 

22 Prave: Ze Syn cloveka musi 
mnoho trpeti, a potupen byti od 
starsich a od pf ednich knezi i od 
zakonniku, a zamordovan byti, 
a tfetiho dne z mrtvyeh vstati. 

23 I pravil vsechnem: Chce-li 
kdo pfijiti za mnou, zapfi sam 
sebe, a bef svuj kfiz na kazdy 
den, a nasleduj mne. 

24 Nebo kdoz bude chtiti dusi 
svou zachovati, ztratitji; a kdoz 
ztrati dusi svou pro mne, tent'ji 
zachova, 

25 Nebo co jest platno eloveku, 
by vsecken svet ziskal, kdyby 
sam sebe ztratil, aneb sam sebe 
zmrhal? 

26 Nebo kdoz by se za mne sty- 
del a za me feci, za tohot' se Syn 
cloveka stydeti bude, kdyz pfi- 
jde v slave sve a Otcove i sva- 
tych andelu. 

27 Ale pravimt' vam jiste: Jsou 
nektefi z stojicich tuto, ktefiz 
neokusi smrti, az uzfi kralov- 
stvi Bozi. 



28 I stalo se po tech f ecech, j ako 
po osmi dnech, ze vzav s sebou 
Petra a Jakuba a Jana, vstoupil 
na horu, aby se modlil. 

29 A kdyz se modlil, ucinena 
jest tvaf jeho promenena, a o- 
dev jeho bily a stkvouci. 

30 A aj, dva muzi mluvili s nim, 
a ti byli Mojzis a Elias. 

31 Ktefiz okazavse se v slave, 
vypravovali o smrti jeho, kte- 
rouz mel podstoupiti v Jeruza- 
leme. 

32 Petr pak a ti, ktefiz s nim 
byli, obtizeni byli snem, a proci- 
tivse, videli slavu jeho a ty dva 
muze, ani stoji s nim. 

33 I stalo se, kdyz oni odesli od 
neho, fekl Petr Jezisovi: Mistf e, 
dobretjest nam zde byti. Protoz 
udelejme tfi stanky, tobe jeden, 
a Mojzisovi jeden, a Eliasovi je- 
den, neveda, co mluvi. 

34 A kdyz on to mluvil, stal se 
oblak, i zastinil je. Bali se pak, 
kdyz onino vchazeli do oblaku. 

35 I stal se hlas z oblaku fkou- 
ci: Tentot'jest ten Syn muj mily, 
toho poslouchejte. 

36 A kdyz se ten hlas stal, na- 
lezen jest Jezis sam. A oni ml- 
celi, a nepravili zadnemu v tech 
dnech niceho z tech veci, kterez 
videli. 

37 Stalo se pak druheho dne, 
kdyz sstupovali s hory, potkal 
jej zastup mnohy. 



114 



LUKAS9 



38 A aj, muz z zastupu zvo- 
lal, fka: Mistfe, prosim tebe, 
vzhledni na syna meho, nebot' 
jedineho toho mam. 

39 A aj, duch jej napada, a on i 
hned kfici, a lomcuje jim slini- 
cim se, a nesnadne odchazi od 
neho, sapaje jim. 

40 1 prosil jsem ucedlniku 
tvych, aby jej vyvrhli, ale ne- 
mohli. 

41 1 odpovedev Jezis, fekl: O 
pokoleni neverne a pfevraeene, 
dokudz budu u vas, a snaseti 
budu vas? Pf ived' sem syna sve- 
ho. 

42 A v torn, kdyz on pfichazel, 
porazil jej d'abel, a lomcoval jim. 
I pf imluvil duchu necistemu Je- 
zis, a uzdravil toho mladence, a 
navratiljej otci jeho. 

43 I desili se vsickni nad veli- 
komocnosti Bozskou. A kdyz se 
vsickni divili vsem vecem, kte- 
rez cinil Jezis, fekl ucedlnikum 
svym: 

44 Slozte vy v usich svych feci 
tyto, nebot' Syn cloveka bude vy- 
dan v ruce lidske. 

45 Ale oni nesrozumeli slovu 
tomu, a bylo pfed nimi skryto, 
aby nevyrozumeli jemu. A ne- 
smeli se ho otazati o torn slovu. 

46 I vznikla mezi nimi hadka o 
to, kdo by z nich byl nejvetsi. 

47 Jezis pak videv pf emyslo- 
vani srdce jejich, vzav dite, po- 
stavil je podle sebe, 



48 A fekl jim: Kdozkoli pfijal 
by dite toto ve jmenu mem, 
mnet' pfijima; a kdoz by koli 
mne pfijal, pfijima toho, kte- 
ryz mne poslal. Nebo kdozt'jest 
nejmensi mezi vsemi vami, tent 
bude veliky. 

49 I odpovedev Jan, fekl: Mi- 
stfe, videli jsme jednoho, an ve 
jmenu tvem d'ably vymita; i bra- 
nili jsme mu, proto ze nechodi s 
nami. 

50 I di jemu Jezis: Nebrahtez. 
Nebo kdot'neni proti nam, s na- 
mit'jest. 

51 1 stalo se, kdyz se doplnili 
dnove vzeti jeho zhuru, ze on se 
na torn ustavil, aby sel do Je- 
ruzalema. 

52 I poslal posly pfed sebou. A 
oni jdouce, vesli do mestecka 
Samaritanskeho, aby jemu pfi- 
pravili. 

53 Ale nepfijali ho, proto ze ob- 
licej jeho byl obracen k jiti do 
Jeruzalema. 

54 A videvse to ucedlnici jeho 
Jakub a Jan, f ekli: Pane, chces- 
-li, at dime, aby oheh sstoupil 
s nebe, a spalil je, jako i Elias 
ucinil? 

55 Ale obrativ se, potrestal jich, 
fka: Nevite, ciho jste vy duchu. 

56 Syn zajiste cloveka nepfisel 
zatracovati dusi lidskych, ale 
aby spasil. I odesli do jineho 
mestecka. 



LUKAS 10 



115 



57 Stalo se pak, kdyz sli, ze f ekl 
jemu na ceste jeden: Pane, pii- 
jdu za tebou, kam se koli obra- 
tis. 

58 I f ekl jemu Jezis: Lisky dou- 
pata maji, a ptaci nebesti hniz- 
da, ale Syn cloveka nema, kde 
by hlavu sklonil. 

59 I fekl jinemu: Pod'za mnou. 
Ale on fekl: Pane, dopust' mi 
prve jiti a pochovati otce meho. 

60 I di jemu Jezis: Nech at'mrt- 
vi pochovavaji mrtve sve, ale ty 
jda, zvestuj kralovstvi Bozi. 

61 1 fekl opet jiny: Pujdu za te- 
bou, Pane, ale prve dopust' mi, 
at' se rozzehnam s temi, ktefiz 
jsou v dome mem. 

62 Rekl jemu Jezis: Zadny, 
kdoz vztahna ruku svou k plu- 
hu, ohlidal by se nazpet, neni 
zpusobny k kralovstvi Bozimu. 

Kapitola 10. 

Sedmdesate ucedlniku. 13. Bida na mesta 

pro nevdecnost. 21. Pan diky cini Otci; 25. 

zakonnika, kdo jest jeho blizni, znati uci; 

41. Martu z pfilisne pece tresce. 

Potom pak vyvolil Pan i jinych 
sedmdesat, a poslal je po 
dvou pf ed tvaf i svou do kazdeho 
mesta i mista, kamz mel sam 
pfijiti. 

2 A pravil jim: Zen zajiste jest 
mnoha, ale delniku malo. Pro- 
toz proste Pana zne, at' vypudi 
delniky na zeii svou. 

3 Jdetez. Aj, ja posilam vas ja- 
ko berany mezi vlky. 



4 Nenostez pytlika, ani mosny, 
ani obuvi, a zadneho na ceste 
nepozdravujte. 

5 A do kterehozkoli domu ve- 
jdete, nejprve rcete: Pokoj to- 
muto domu. 

6 A bude-lit' tu syn pokoje, od- 
pocinet'na nem pokoj vas; pakli 
nic, k vamt se navrati. 

7 A v temz domu ostante, je- 
douce a pijice, coz u nich jest, 
nebo hoden jest delnik mzdy 
sve. Neehod'tez z domu do do- 
mu. 

8 Ale do kterehozkoli mesta ve- 
sli byste, a pfijali by vas, jezte, 
coz pfed vas pf edlozi. 

9 A uzdravujte nemocne, kte- 
fiz by v nem byli, a rcete jim: 
Pfiblizilot' se k vam kralovstvi 
Bozi. 

10 A do kterehozkoli mesta ve- 
sli byste, a nepfijali by vas, vy- 
jdouce na ulice jeho, rcetez: 

n Take i ten prach, kteryz se 
pfichytil nas z mesta vaseho, 
vyrazime na vas. Ale vsak to 
vezte, zet'se jest pfiblizilo k vam 
kralovstvi Bozi. 

12 Pravim zajiste vam, ze So- 
domskym v onen den lehceji bu- 
de nez tomu mestu. 

13 Beda tobe Korozaim, beda 
tobe Betsaido. Nebo kdyby v Ty- 
ru a v Sidonu cineni byli di- 
vove ti, ktefiz v vas cineni jsou, 
davno by v zini a v popele se- 
dice, pokani cinili. 



116 



LUKAS 10 



14 A protoz Tyru a Sidonu leh- 
ceji bude na soudu nezli vam. 

IB A ty Kafarnaum, kterez jsi 
az do nebe zvyseno, az do pekla 
snizeno budes. 

16 Kdoz vas slysi, mne slysi; a 
kdo vami pohrda, mnou pohrda; 
kdoz pak mnou pohrda, pohrdat' 
tim, kdoz mne poslal. 

17 Potom navratilo se s radosti 
tech sedmdesate, fkouce: Pane, 
take i d'ablove se nam poddavaji 
ve jmenu tvem. 

18 I fekl jim: Videl jsem satana 
jako blesk padajiciho s nebe. 

19 Aj, davamt' vam moc slapati 
na hady a na stiry i na vseli- 
kou moc nepfitele, a nic vam ne- 
uskodi. 

20 A vsak z toho se neradujte, 
ze se vam poddavaji duchove, 
ale radeji se radujte, ze jmena 
vase napsana jsou v nebesich. 

21 V tu hodinu rozveselil se v 
duchu Jezis, a fekl: Chvalim te, 
Otce, Pane nebe i zeme, ze jsi 
tyto veci skryl pf ed moudrymi a 
opatrnymi, a zjevils je nemluv- 
hatkum. Ovsem, Otce, nebo se 
tak libilo pfed tebou. 

22 Vsecky veci dany jsou mi od 
Otce meho, a zadny nevi, kdo by 
byl Syn, jedine Otec, a kdo by 
byl Otec, jedine Syn, a komuz 
by chtel Syn zjeviti. 

23 A obrativ se k ucedlnikum 
obzvlastne, fekl: Blahoslavene 
oci, kterez vidi, co vy vidite. 



24 Nebo pravim vam, ze mnozi 
proroci i kralove chteli videti, 
coz vy vidite, ale nevideli, a sly- 
seti, coz vy slysite, ale neslyseli. 

25 A aj, jeden zakonnik vstal, 
pokouseje ho, a fka: Mistfe, co 
cine, zivot vecny dedicne obdr- 
zim? 

26 A on fekl jemu: V zakone co 
jest psano? Kterak ctes? 

27 A on odpovedev, fekl: Milo- 
vati budes Pana Boha sveho ze 
vseho srdce sveho, a ze vsi duse 
sve, a ze vsi sily sve, i ze vsi 
mysli sve, a blizniho sveho jako 
sebe sameho. 

28 I fekl mu: Prave jsi odpove- 
del. To cin, a ziv budes. 

29 On pak ehteje se sam ospra- 
vedlniti, di Jezisovi: A kdo jest 
muj blizni? 

30 I odpovedev Jezis, fekl: Clo- 
vek jeden sel z Jeruzalema do 
Jericho, i upadl mezi lotry. Kte- 
fiz obloupivse jej a zranivse, 
odesli, odpolu ziveho nechavse. 

31 1 pfihodilo se, ze knez jeden 
sel touz cestou, a uzfev jej, po- 
minul. 

32 Tez i Levita pfised az k 
tomu mistu, a uzfev jej, pomi- 
nul. 

33 Samaritan pak jeden, cestou 
se ubiraje, pfisel az k nemu, a 
uzfev jej, milosrdenstvim hnut 
jest. 

34 A pfistoupiv, uvazal rany je- 
ho, naliv oleje a vina, a vloziv jej 



LUKAS 11 



117 



na hovado sve, vedl do hospody, 
a peci o nej mel. 

35 Druheho pak dne odjiti ma- 
je, vynav dva penize, dal hos- 
podafi, a fekl jemu: Mej o nej 
peci, a eozkoli nad to vynalo- 
zis, ja kdyz se vratim, zaplatim 
tobe. 

36 Kdo tedy z tech tfi zda se 
tobe bliznim byti tomu, kteryz 
upadl mezi lotry? 

37 A on fekl: Ten, kteryz pro- 
kazal milosrdenstvi nad nim. I 
fekl jemu Jezis: Jdi, i ty ucin 
tez. 

38 1 stalo se, kdyz sli, ze on 
vsel do jednoho mestecka. Zena 
pak jedna, jmenem Marta, pfi- 
jala jej do domu sveho. 

39 A ta mela sestru, jmenem 
Marii, kteraz sedeei u noh Jezi- 
sovych, poslouchala slova jeho. 

40 Ale Marta pecliva byla pfi 
mnohe sluzbe. Kteraz pfistou- 
pivsi, fekla: Pane, nemas-liz o 
to pece, ze sestra ma nechala 
mne same slouziti? Protoz rci ji, 
at' mi pomiiz. 

41 A odpovedev, fekl ji Jezis: 
Marta, Marta, pecliva jsi, a 
rmoutis se pfi mnohych vecech. 

42 Ale jednohot' jest potf ebi. 
Mariatdobrou stranku vyvolila, 
kteraz nebude odjata od ni. 

Kapitola 11. 

Pan uci modlitbe, 14. dabelstvi vymita, 15. 
zpravu o svem skutku cini, 29. znameni za- 
dajici tresce, 42. a na farizee bidu vydava. 



I stalo se, kdyz se na jed- 
nom miste modlil, kdyz pfe- 
stal, fekl jemu jeden z ucedl- 
niku jeho: Pane, nauc nas mod- 
liti se, jako i Jan ucil ucedlniky 
sve. 

2 I fekl jim: Kdyz se modlite, 
fikejte: Otce nas, kteryz jsi v 
nebesich, posvet se jmeno tve. 
Pfid' kralovstvi tve. Bud' vule 
tva, jako v nebi tak i na zemi. 

3 Chleb nas vezdejsi davej nam 
kazdeho dne. 

4 I odpust' nam hfichy nase, 
nebo i my odpoustime vseli- 
kemu vinniku svemu. A neuvod' 
nas v pokuseni, ale zbav nas od 
zleho. 

5 I fekl jim: Kdo z vas bude 
miti pfitele, a pujde k nemu o 
pulnoci, a di jemu: Pfiteli, pujc 
mi tfi chlebii. 

6 Nebo pfitel muj pfisel s cesty 
ke mne, a nemam, co bych pfed- 
lozil pfed nej. 

7 A on vnitf jsa, odpovedel by: 
Necih mi nevole; dvefe jiz zav- 
finy, a ditky me se mnou jsou 
v pokoji. Nemohut vstati a dati 
tobe. 

8 Pravim vam: Act' neda jemu, 
vstana, proto ze jest pfitel jeho, 
ale vsak pro nezbednost jeho 
vstana, da jemu, kolikzkoli po- 
tf ebuje. 

9 I jat' pravim vam: Proste, a 
budetvam dano; hledejte, a na- 



118 



LUKAS 11 



leznete; tlucte, a budet' vam o- 
tevfino. 

10 Nebo kazdy, kdoz prosi, be- 
fe; a kdoz hleda, naleza; a tomu, 
kdoz tluce, bude otevfino. 

n Ktereho pak z vas otce prosil 
by syn za chleb, zdali kamene 
poda jemu? Aneb za rybu, zdali 
misto ryby da jemu hada? 

12 Aneb prosil-li by za vejce, 
zdali poda jemu stira? 

13 Ponevadz tedy vy, jsouce zli, 
umite dobre dary davati detem 
svym, elm vice Otec vas nebesky 
da Ducha svateho tern, ktefiz ho 
prosi? 

14 I vymital dabelstvi, a to bylo 
neme. Stalo se pak, kdyz vyslo 
dabelstvi, mluvil ten nemy. I di- 
vili se zastupove. 

15 Ale nektefi z nich pravili: 
Skrze Belzebuba, knize d'abel- 
ske, vymita d'ably. 

16 A jini pokousejice, znameni 
od neho hledali s nebe. 

17 Ale on znaje mysleni jejich, 
fekl jim: Kazde kralovstvi samo 
v sobe rozdelene pustne, i dum 
rozdvojeny pada. 

18 Jestlizet'jest pak i satan pro- 
ti sobe rozdelen, kterakz stane 
kralovstvi jeho? Nebo pravite, 
ze ja skrze Belzebuba vymitam 
dably. 

19 Jestlize ja skrze Belzebuba 
vymitam dably, synove vasi skr- 
ze koho vymitaji? Protoz oni 
soudcove vasi budou. 



20 Paklit' prstem Bozim vymi- 
tam dably, jistet pfislo k vam 
kralovstvi Bozi. 

21 Kdyz silny odenee ostfiha 
sine sve, v pokoji jsou vsecky 
veci, kterez ma. 

22 Pakli by silnejsi nez on pfi- 
jda, pfemohl jej, vsecka odeni 
jeho odejme, v nez ufal, a lou- 
peze jeho rozdeli. 

23 Kdoz neni se mnou, proti 
mne jest; a kdoz neshromazduje 
se mnou, rozptylujet'. 

24 Kdyz necisty duch vyjde od 
cloveka, chodi po mistech su- 
chych, hledaje odpocinuti. A ne- 
nalezna, di: Vratim se do domu 
sveho, odkudz jsem vysel. 

25 A pfijda, nalezne vymeteny 
a ozdobeny. 

26 Tehdy jde, a pfijme k sobe 
jinych sedm duchu horsich, nez 
jest sam, a vejdouce, pfebyvaji 
tarn. I jsou posledni veci cloveka 
toho horsi nezli prvni. 

27 I stalo se, kdyz on to mluvil, 
ze pozdvihsi hlasu jedna zena z 
zastupu, fekla jemu: Blahosla- 
veny zivot, kteryz tebe nosil, a 
prsy, kterychz jsi pozival. 

28 On pak fekl: Anobrz blaho- 
slaveni, ktefiz slysi slovo Bozi, 
a ostfihaji jeho. 

29 A kdyz se zastupove scha- 
zeli k nemu, pocal praviti: Poko- 
leni toto neslechetne jest. Zna- 
meni vyhledava, ale znameni 



LUKAS 11 



119 



jemu nebude dano, nez znameni 
to Jonase proroka. 

30 Nebo jakoz Jonas ueinen byl 
znamenim Ninivitskym, takt' 
bude i Syn cloveka pokoleni to- 
muto. 

31 Kralovna od poledne stane 
na soudu s muzi pokoleni to- 
hoto, a odsoudi je. Nebo pfi- 
jela od konein zeme, aby sly- 
sela moudrost Salomounovu, a 
aj, vice nez Salomoun tuto. 

32 Muzi Ninivitsti povstanou 
na soudu s pokolenim timto, a 
odsoudi je. Nebo einili pokani k 
kazani Jonasovu, a aj, vice nezli 
Jonas tuto. 

33 Zadny rozsvite svici, nepo- 
stavijY do skryse, ani pod kbe- 
lec, ale na svicen, aby ti, ktefiz 
vchazeji, svetlo videli. 

34 Svice tela jest oko. Kdyz by 
tedy oko tve sprostne bylo, i 
telo tve vsecko bude svetle; a 
paklit' bude neslechetne, i telo 
tve tmave bude. 

35 Viziz tedy, aby svetlo, kterez 
jest v tobe, nebylo tmou. 

36 Pakli cele telo tve svetle 
bude, nemaje zadne castky tma- 
ve, budet vsecko tak svetle, ze te 
jako svice bleskem osviti. 

37 A kdyz on mluvil, prosil ho 
jeden farizeus, aby obedval u 
neho. A vsed, posadil se za stul. 

38 Farizeus pak videv to, podi- 
vil se, ze se neumyl pfed obe- 
dem. 



39 I fekl Pan jemu: Nyni vy fa- 
rizeove povrchu konvice a misy 
cistite, ale to, coz vnitf jest u 
vas, plno jest loupeze a nesle- 
chetnosti. 

40 Blazni, zdaliz ten, kteryz 
ucinil, coz zevnitf jest, neucinil 
take i toho, coz jest vnitf? 

41 Ale vsak i z toho, coz mate, 
davejte almuznu, a aj, vsecky 
veci vase ciste budou. 

42 Ale beda vam farizeiim, ze 
desatky davate z maty a z routy 
a ze vselike byliny, ale opoustite 
soud a lasku Bozi. Tyto veci meli 
jste ciniti, a onech neopousteti. 

43 Beda vam farizeiim, nebo 
milujete prvni mista v skolach 
a pozdravovani na trzich. 

44 Beda vam, zakonnici a fa- 
rizeove pokrytci, nebo jste jako 
hrobove nepatrni, a lide chodice 
po nich, nevedi. 

45 I odpovedev jeden z zakon- 
niku, fekl jemu: Mistfe, tyto 
veci mluve, i nam take lehkost 
cinis. 

46 A on fekl: I vam zakon- 
nikum beda, nebo obtezujete 
lidi bfemeny nesnesitelnymi, a 
sami se tech bfemen jednim 
prstem nedotykate. 

47 Beda vam, proto ze vzdela- 
vate hroby prorocke, kterez ot- 
cove vasi zmordovali. 

48 A tak osvedcujete a potvr- 
zujete skutku otcii svych. Nebo 



120 



LUKAS 12 



oni zajiste zmordovali je, vy pak 
vzdelavate hroby jejich. 

49 Protoz i Moudrost Bozi f ek- 
la: Poslit'k nim proroky a apos- 
toly, a z tech nektere mordovati 
budou, ajine vyhaneti, 

so Aby pozadano bylo od to- 
hoto pokoleni krve vsech pro- 
roku, kteraz vylita jest od usta- 
noveni sveta, 

si Od krve Abelovy az do krve 
Zaehariasovy, kteryz zahynul 
mezi oltafem a chramem. Jiste, 
pravim vam, pozadano ji bude 
od pokoleni tohoto. 

52 Beda vam zakonnikum, ne- 
bo jste vzali klic umeni; sami 
jste nevesli, a tem, ktefiz veha- 
zeli, zbranili jste. 

53 A kdyz jim to mluvil, pocali 
zakonnici a farizeove pfisne na 
nej dotirati, a k mnohym f ecem 
pficiny jemu davati. 

54 Uklady cinice jemu, a hleda- 
jice popadnouti neco z list jeho, 
abyjej obzalovali. 

Kapitola 12. 

Zakonnici kvas. 4. Koho se bati. 15. La- 
komstvi a nezffzena pece. 35. Napome- 
nuti k bedlivosti. 49. Protivenstvf vyzna- 
vacum pravdy. 54. Obvineni z naschvalni 
hlouposti. 58. Pohruzka neustupnym. 

Av torn, kdyz se na tisice lidu 
seslo, tak ze jedni druhe 
velmi tlacili, pocal mluviti k 
ucedlnikiim svym: Nejpfedneji 
se varujte od kvasu farizeii, kte- 
ryz jest pokrytstvi. 



2 Nebot' nic neni skryteho, coz 
by nemelo byti zjeveno; aniz jest 
co tajneho, jesto by nemelo byti 
zvedino. 

3 Protoz to, co jste pravili ve 
tmach, bude na svetle slysano, 
a co jste v usi septali v pokojich, 
hlasanot' bude na stf echach. 

4 Pravim pak vam pf atelum 
svym: Nestrachujte se tech, kte- 
fiz telo zabijeji, a potom nemaji, 
co by vice ucinili. 

5 Ale ukazitvam, koho se mate 
bati: Bojte se toho, kteryz, kdyz 
zabije, ma moc uvrci do pekel- 
neho ohne. Jiste pravim vam, 
toho se bojte. 

6 Zdaliz nebyva pet vrabeckii 
prodavano za dva penizky? A je- 
den z nich neni v zapomenuti 
pf ed Bohem. 

7 Nybrz i vlasove hlavy vasi 
vsickni v poctu jsou. Protoz ne- 
bojtez se, mnohot vy vrabeckii 
pfevysujete. 

8 Pravimt' pak vam: Kazdy 
kdoz by koli vyznal mne pfed 
lidmi, i Syn cloveka vyzna jej 
pfed andely Bozimi. 

9 Kdoz by mne pak zapf el pfed 
lidmi, zapf int' bude pfed andely 
Bozimi. 

10 A kazdy kdoz di slovo proti 
Synu cloveka, bude mu odpus- 
teno, ale tomu, kdoz by se Du- 
chu svatemu rouhal, nebudet' 
odpusteno. 



LUKAS 12 



121 



11 Kdyz pak vas voditi budou 
do skol a k vladafum a k moc- 
nym, nepeeujte, kterak aneb co 
byste odpovidali, aneb co byste 
mluvili. 

12 Duch svaty zajiste nauci vas 
v tu hodinu, co byste meli mlu- 
viti. 

13 I fekl jemu jeden z zastupu: 
Mistfe, rci bratru memu, atroz- 
deli se mnou dedictvi. 

14 A on fekl jemu: Clovece, kdo 
nine ustavil soudcim aneb deli- 
cem nad vami? 

15 I fekl jim: Viztez a vystfi- 
hejte se od lakomstvi; nebot ne 
v rozhojneni statku neciho zivot 
jeho zalezi. 

16 Povedel pak jim podoben- 
stvi, fka: Cloveka jednoho boha- 
teho hojne lirody pole pfineslo. 

17 I pfemysloval sam v sobe, 
fka: Co ucinim? Nebo nemam, 
kde bych shromazdil lirody sve. 

18 I fekl: Toto ucinim: Zbofim 
stodoly sve, a vetsich nastavim, 
a tu shromazdim vsecky sve li- 
rody i zbozi sva. 

19 A dim dusi sve: Duse, mas 
mnoho statku slozeneho za 
mnoha leta, odpocivej, jez, pi, 
mej dobrou vuli. 

20 I fekl jemu Buh: O blazne, 
teto noci pozadaji duse tve od 
tebe, a to, cozs pfipravil, ci 
bude? 

21 Taktjest, kdoz sobe poklady 



shromazduje, a neni v Bohu bo- 
haty. 

22 Rekl pak ucedlnikiim svym: 
Protoz pravim vam: Nebud'te 
peclivi o zivot svuj, co byste 
jedli, ani o telo, cim byste se odi- 
vali. 

23 Zivot vice jest nezli pokrm, i 
telo nezli odev. 

24 Patfte na havrany, zet ne- 
seji, ani neznou, a nemaji spizir- 
ny, ani stodoly a vsak Buh zivi 
je. I cim v vetsi vaznosti jste vy 
nez ptactvo? 

25 A kdoz pak z vas peclive 
mysle, muz pfidati ku postave 
sve loket jeden? 

26 Ponevadz tedy nemuzete s 
to byti, coz nejmensiho jest, proc 
se o jine veci starate? 

27 Patfte na kviti, kterak ros- 
tou, nedelaji, ani pfedou, pra- 
vimt' pak vam, ze ani Salomoun 
ve vsi slave sve nebyl tak odin, 
jako jedno z techto. 

28 A ponevadz travu, kteraz 
dnes na poli jest, a zitra do peci 
uvrzena byva, Buh tak odiva, 
cim vice vas, 6 male viry? 

29 I vy nehledejtez toho, co bys- 
te jedli, aneb co byste pili, aniz 
o to roztrzite mysli bud'te. 

30 Nebo tech vsech veci naro- 
dove sveta tohoto hledaji, Otec 
pak vas vi, ze tech veci potf ebu- 
jete. 

31 Ale radeji hledejte kralov- 



122 



LUKAS 12 



stvi Boziho, a tyto vsecky veci 
budou vam pfidany. 

32 Neboj se, 6 malicke stadce, 
nebot se zalibilo Otci vasemu 
dati vam kralovstvi. 

33 Prodavejte statky sve, a da- 
vejte almuznu. Delejte sobe pyt- 
liky, ktefiz nevetseji, poklad, 
kteryz nehyne v nebesich, kdez 
zlodej dojiti nemuz, aniz mol 
kazi. 

34 Nebo kdez jest poklad vas, 
tut'bude i srdce vase. 

35 Bud'tez bedra vase pfepa- 
sana, a svice hofici. 

36 A vy podobni lidem ocekava- 
jicim Pana sveho, az by se vratil 
z svadby, aby hned, jakz by pfi- 
sel a potloukl, otevf eli jemu. 

37 Blaze sluzebnikum tern, 
kterez pfijda Pan, nalezl by, 
a oni bdi. Amen pravim vam, ze 
pf epase se, a vsadi je za stul, a 
chode, bude jim slouziti. 

38 A pf isel-lit'by v druhe bdeni, 
a paklit' by v tfetim bdeni pfi- 
sel, a tak^'e nalezl, blahoslaveni 
jsou ti sluzebnici, 

39 Toto pak vezte, ze byt vedel 
hospodaf, v kterou by hodinu 
mel zlodej pfijiti, bdel by za- 
jiste, a nedal by podkopati domu 
sveho. 

40 Protoz i vy bud'te hotovi, ne- 
bo v kterou hodinu nenadejete 
se, Syn cloveka pfijde. 

41 1 fekl jemu Petr: Pane, nam- 



-li pravis toto podobenstvi, cili 
vsechnem? 

42 I di Pan: Kdo jest verny sa- 
faf a opatrny, jehoz by ustanovil 
pan nad celedi svou, aby jim v 
cas daval vymef eny pokrm? 

43 Blahoslaveny sluzebnik ten, 
kterehoz, kdyz by pfisel pan je- 
ho, nalezne, an tak cini. 

44 V pravde pravim vam, ze 
nade vsim statkem svym usta- 
novijej. 

45 Pakli by fekl sluzebnik ten v 
srdci svem: Prodleva pfijiti pan 
muj, i pocal by biti sluzebniky a 
devky, a jisti a piti i opijeti se: 

46 Pfijdet' pan sluzebnika toho 
v den, v kteryz se nenadeje, a v 
hodinu, kterez nevi. I oddelit'jej, 
a dil jeho polozi s nevernymi. 

47 Sluzebnik pak ten, kteryz by 
znal vuli pana sveho, a nebyl 
hotov, a necinil podle vule jeho, 
bit bude velmi. 

48 Ale kteryz neznal, a cinil 
hodne veci trestani, bit bude 
mene. Kazdemu pak, komuz 
jest mnoho dano, mnoho bude 
od neho pozadano; a komut 
mnoho porucili, vicet' pozadaji 
od neho. 

49 Oheii pfisel jsem pustiti na 
zemi, a co chci, jestlize jiz hofi? 

50 Ale kftem mam kften byti, 
a kterak jsem ssouzen, dokudz 
se nevykona! 

51 Coz se domnivate, ze bych 



LUKAS 13 



123 



pfisel pokoj uvesti na zemi? Ni- 
koli, pravim vam, ale rozdeleni. 

52 Nebo jiz od teto chvile bude 
jich pet v jednom dome rozde- 
leno, tf i proti dvema, a dva proti 
tfem. 

53 Bude rozdelen otec proti sy- 
nu, a syn proti otci, mate proti 
dcefi, a dcera proti matefi, sve- 
gruse proti neveste sve, a ne- 
vesta proti svegrusi sve. 

54 Pravil take i zastupum: 
Kdyz vidate oblak, an vzchazi 
od zapadu, hned pravite: Pfival 
jde, a tak byva. 

55 A kdyz od poledne vitr veje, 
fikate: Bude horko, a byvat. 

56 Pokrytci, zpiisob zeme i ne- 
be umite souditi, a kterakz pak 
tohoto casu nesoudite? 

57 Ano proc i sami od sebe ne- 
soudite, eoz spravedliveho? 

58 Kdyz pak jdes s protivnikem 
svym k vrchnosti, na ceste pfi- 
cifi se o to, abys byl zprosten 
od neho, aby snad netahl tebe 
k soudci, a soudce dal by tebe 
bifici, a bific vsadil by te do za- 
lafe. 

59 Pravim tobe: Nevyjdes od- 
tud, dokudz bys i toho posled- 
niho halef e nenavratil. 



Kapitola 13. 

Galilejsti, 5. veze v Siloe, 6. fik neplodny, 
11. zena v sobotu uzdravena, 18. podoben- 
stvi horcice a kvasu, 23. spasencu malo, 
31. Herodes liska, 34. pohruzka Jeruza- 
lemu. 



Byli pak tu pfitomni casu 
toho nektefi, vypravujice 
jemu o Galilejskych, kterychz 
krev Pilat smisil s obetmi jejich. 

2 I odpovedev Jezis, fekl jim: 
Co mnite, ze ti Galilejsti byli 
vetsi hfisnici nezli vsickni Ga- 
lilejsti, ze takove veci trpeli? 

3 Nikoli, pravim vam. Nybrz 
nebudete-li pokani ciniti, vsic- 
kni tez zahynete. 

4 Aneb onech osmnacte, na 
kterez upadla veze v Siloe, a 
zbila je, zdali se domnivate, ze 
by oni vinni byli nad vsecky lidi, 
pf ebyvajici v Jeruzaleme? 

5 Nikoli, pravim vam. Nybrz 
nebudete-li pokani ciniti, vsic- 
kni tez zahynete. 

6 Povedel pak toto podoben- 
stvi: Clovek jeden mel strom fi- 
kovy stipeny na vinici sve. I pfi- 
sel, hledaje ovoce na nem, ale 
nenalezl. 

7 I fekl vinafi: Aj, po tfi leta 
pfichazim, hledaje ovoce na torn 
fiku, ale nenalezam. Vytniz jej. 
Proc i tu zemi darmo kazi? 

8 On pak odpovedev, fekl jemu: 
Pane, ponechejz ho i tohoto leta, 
azt'jej okopam a ohnojim, 

9 Zdali by nesl ovoce. Paklit'ne- 
ponese, potom vytnes jej. 

10 Ucil pak v jedne skole v so- 
botu. 

n A aj, byla tu zena, kteraz 
mela ducha nemoci osmnact let, 



124 



LUKAS 13 



a byla sklicena, a nijakz se ne- 
mohla zpfimiti. 

12 A uzfev ji Jezis, zavolal ji k 
sobe, a fekl ji: Zeno, zprostena 
jsi od nemoci sve. 

13 I vlozil na ni race, a i hned 
zdvihla se, a velebila Boha. 

14 Tedy knize skolni odpove- 
dev, hnevaje se proto, ze v den 
sobotni uzdravoval Jezis, fekl 
zastupu: Sest dni jest, v nichz 
nalezi delati; protoz v tech pfi- 
chazejice, bud'te uzdravovani, a 
ne v den sobotni. 

15 I odpovedev jemu Pan, fekl: 
Pokrytce, zdali jeden kazdy z 
vas v sobotu neodvazuje vola 
sveho neb osla od jesli, a nevodi 
napajeti? 

16 Tato pak dcera Abrahamo- 
va, kterouz byl svazal satan, aj, 
jiz osmnacte let, coz nemela byti 
rozvazana z svazku tohoto v den 
sobotni? 

17 A kdyz on to povedel, zasty- 
deli se vsickni protivnici jeho, 
ale vsecken lid radoval se ze 
vsech tech slavnych skutkii, 
ktefiz se dali od neho. 

18 I fekl: Cemu podobno jest 
kralovstvi Bozi, a k cemu je pfi- 
rovnam? 

19 Podobno jest zrnu horcic- 
nemu, kterez vzav clovek, uvrhl 
do zahrady sve. I rostlo, a uci- 
neno jest v strom veliky, a ptac- 
tvo nebeske hnizda sobe delali 
na ratolestech jeho. 



20 A opet fekl: K cemu pfipo- 
dobnim kralovstvi Bozi? 

21 Podobno jest kvasu, kte- 
ryz vzavsi zena, zadelala ve 
tfech meficich mouky, az zky- 
salo vsecko. 

22 I chodil po mestech a mes- 
teckach, uce, bera se do Jeruza- 
lema. 

23 I fekl jemu jeden: Pane, co 
nemnozi jsou ti, ktefi spaseni 
byti maji? On pak fekl jim: 

24 Snazujte se vchazeti tesnou 
branou; nebot' (pravim vam), 
mnozi usilovati budou vjiti, ale 
nebudou moci. 

25 Kdyz vstane hospodaf , a za- 
vfe dvefe, a pocnete vne stati 
a tlouci na dvefe, fkouce: Pane, 
Pane, otevfi nam, a on odpovi- 
daje, dit' vam: Neznam vas, od- 
kud jste: 

26 Tedy pocnete fici: Jidali 
jsme a pijeli pfed tebou, a na 
ulicech nasich jsi ucival. 

27 I di: Pravim vam, neznam 
vas, odkud jste. Odejdetez ode 
mne vsickni cinitele nepravosti. 

28 Tamt' bude plac a skfipeni 
zubu, kdyz uzfite Abrahama, a 
Izaka, a Jakoba, a vsecky pro- 
roky v kralovstvi Bozim, sami 
pak sebe vyhnane ven. 

29 I pfijdout' od vychodu, a od 
zapadu, a od piilnoci, i od po- 
ledne, a budou stoliti v kralov- 
stvi Bozim. 



LUKAS 14 



125 



30 A aj, jsout' posledni, ktefiz 
budou prvni, a jsou prvni, ktefiz 
budou posledni. 

31 A v ten den pfistoupili ne- 
ktefi z farizeu, fkouce jemu: Vy- 
jdi, a odejdi odsud, nebo Hero- 
des chce te zamordovati. 

32 I fekl jim: Jdouce, povezte 
lisce te: Aj, vymitam d'ably, a 
uzdravuji dnes a zitra, a tfetiho 
dne dokonam. 

33 Ale vsak musim dnes a zitra 
i po zejtfi choditi; nebot nelze 
proroku zahynouti krome Je- 
ruzalema. 

34 Jeruzaleme, Jeruzaleme, je- 
sto mordujes proroky, a kame- 
nujes ty, ktefiz k tobe byvaji po- 
slani, kolikrat jsem ehtel shro- 
mazditi ditky tve, jako slepice 
kuf atka sva pod kfidla? Ale ne- 
chteli jste. 

35 Aj, zanechan bude vam dum 
vas pusty. Ale jiste pravim vam, 
ze nikoli mne neuzfite, azt' pfi- 
jde, kdyz dite: Pozehnany, kte- 
ryz se bef e ve jmenu Pane. 

Kapitola 14. 

Pan uzdraviv vodnotelneho, 7. ku pokofe 

slouzil, 16. podobenstvi o vecefi pfedlozil, 

25. a pravemu sebe nasledovani pfiklady 

dvema poucil. 

Istalo se, kdyz vsel Jezis do 
domu nejakeho knizete fa- 
rizejskeho v sobotu, aby jedl 
chleb, ze oni setfili ho. 

2 A aj, clovek nejaky vodno- 
telny byl pfed nim. 



3 I odpovedev Jezis, di zakon- 
nikum a fazieum, fka: Slusi-li v 
sobotu uzdravovati? 

4 Oni pak mlceli. Tedy on do- 
sah jeho, uzdravil a propustil. 

5 A odpovedev jim, fekl: Ci z 
vas osel aneb vul upadl by do 
studnice, a ne i hned by ho vy- 
tahl v den sobotni? 

6 I nemohli jemu na to odpove- 
diti. 

7 Povedel take i pozvanym po- 
dobenstvi, (spatfiv to, kterak 
pfedni mista vyvolovali), fka 
jim: 

8 Kdybys byl od nekoho pozvan 
na svadbu, nesedej na pfednim 
miste, atby snad vzacnejsi nez 
ty nebyl pozvan od neho. 

9 A pfijda ten, kteryz tebe i o- 
noho pozval, fekl by tobe: Dej 
tomuto misto. A tehdy pocal bys 
s hanbou na poslednim miste 
sedeti. 

10 Ale kdyz bys byl pozvan, j da, 
posad' se na poslednim miste. 
A kdyby pfisel ten, kteryz tebe 
pozval, fekl by tobe: Pfiteli, 
posedni vyse, tedy budes miti 
chvalu pfed spolustolicimi. 

n Nebo kazdy, kdoz se povy- 
suje, bude ponizen; a kdoz se po- 
nizuje, bude povysen. 

12 Pravil take i tomu, kteryz 
ho byl pozval: Kdyz cinis obed 
neb vecefi, nezov pfatel svych, 
ani bratfi svych, ani pfibuz- 
nych svych, ani sousedu boha- 



126 



LUKAS 14 



tyeh, atby snad i oni zase ne- 
zvali tebe, a mel bys odplatu. 

13 Ale kdyz cinis hody, povolej 
chudych, chromych, kulhavych, 
slepych, 

14 A blahoslaveny budes. Ne- 
bof nemaji, odkud by odplatili 
tobe, ale budet' odplaceno pfi 
vzkfiseni spravedlivych. 

15 I uslysav to jeden z spolupfi- 
sedicich, fekl jemu: Blahosla- 
veny, kdoz ji chleb v kralovstvi 
Bozim. 

16 On pak fekl jemu: Clovek 
nejaky ucinil vecefi velikou, a 
pozval mnohych. 

17 I poslal sluzebnika sveho v 
hodinu vecefe, aby fekl pozva- 
nym: Pod'te, nebo jiz pfipraveno 
jest vseeko. 

18 I pocali se vsickni jednomy- 
slne vymlouvati. Prvni fekl je- 
mu: Ves jsem koupil, i musim 
vyjiti a shlednouti ji; prosim 
tebe, vymluv mne. 

19 A druhy fekl: Patero spf e- 
zeni volu koupil jsem, a jdu, 
abych jich zkusil; prosim tebe, 
vymluv mne. 

20 A jiny di: Zenu jsem pojal, a 
protoz nemohu pfijiti. 

21 1 navrativ se ten sluzebnik, 
zvestoval ty veci panu svemu. 
Tedy rozhnevav se hospodaf, 
fekl sluzebniku svemu: Vyjdi 
rychle na rynky a na ulice mes- 
ta, a chude, i chrome, i kulhave, 
a slepe uved' sem. 



22 I fekl sluzebnik: Pane, stalo 
se, jakz jsi rozkazal, a jestet 
misto jest. 

23 Tedy fekl pan sluzebniku: 
Vyjdiz na cesty a mezi ploty, a 
pfinut vjiti, at? se naplni dum 
muj. 

24 Nebo pravimtvam, ze zadny 
z muzu tech, ktef iz pozvani byli, 
neokusi vecefe me. 

25 Sli pak mnozi zastupove s 
nim. A obrativ se, fekl jim: 

26 Jde-li kdo ke mne, a nema-li 
v nenavisti otce sveho, i matefe, 
i zeny, i deti, i bratfi, i sestr, ano 
i te duse sve, nemuz byti mym 
ucedlnikem. 

27 A kdozkoli nenese kfize sve- 
ho, a jde za mnou, nemuz byti 
mym ucedlnikem. 

28 Nebo kdo z vas jest, chteje 
staveti vezi, aby prve sedna, ne- 
pocetl nakladu, ma-li to, nac by 
ji dokonal? 

29 Aby snad, kdyz by zaklad 
polozil, a dokonati nemohl, vsic- 
kni, ktefiz by to videli, nepocali 
se posmivati jemu, 

30 Rkouce: Tento clovek pocal 
staveti, a nemohl dokonati. 

31 Aneb ktery kral, bera se k 
boji proti jinemu krali, zdaliz 
prve nesedne, aby se poradil, 
mohl-li by s desiti tisici potkati 
se s tim, kteryz s dvadciti tisici 
tahne proti nemu? 

32 Sic jinak, kdyz by onen jeste 
podal od neho byl, posle posly k 



LUKAS 15 



127 



nemu, zadaje za to, coz jest ku 
pokoji. 

33 Tak zajiste kazdy z vas, kdoz 
se neodf ekne vsech veci, ktery- 
miz vladne, nemuz byti mym u- 
cedlnikem. 

34 Dobrat' jest sul. Pakli sul 
bude zmafena, eim bude napra- 
vena? 

35 Ani do zeme, ani do hnoje se 
nehodi; ven ji vymitaji. Kdo ma 
usi k slyseni, slys. 

Kapitola 15. 

Kajici Pan pfijimaje, 4. sebe i jich podoben- 

stvimi, ano i pfikladem 11. marnotratneho 

syna zastaval. 

Pfiblizovali se pak k nemu 
vsickni publikani a hfisni- 
ci, aby ho slyseli. 

2 I reptali farizeove a zakon- 
nici, fkouce: Tento hfisniky pfi- 
jima, a ji s nimi. 

3 I povedel jim podobenstvi to- 
to, fka: 

4 Kdyby nekdo z vas mel sto 
ovec, a ztratil by jednu z nich, 
zdaliz by nenechal devadesati 
deviti na pousti, a nesel k te, 
kteraz zahynula, az by i nalezl 

ji? 

5 A nalezna, vlozil by na ra- 
mena sva s radosti. 

6 A pfijda domu, svolal by pf a- 
tely a sousedy, fka jim: Spolu 
radujte se se mnou, nebo jsem 
nalezl ovci svou, kteraz byla za- 
hynula. 



7 Pravimt' vam, ze tak jest ra- 
dost v nebi nad jednim hfisni- 
kem pokani cinicim vetsi, nez 
nad devadesati deviti spraved- 
livymi, ktefiz nepotfebuji po- 
kani. 

8 Aneb zena nektera majici 
grosu deset, ztratila-li by jeden 
gros, zdaliz nezazze svice, a ne- 
mete domu, a nehleda pilne, do- 
kudz nenalezne? 

9 A kdyz nalezne, svola pfitel- 
kyne a sousedy, fkuci: Spolu ra- 
dujte se se mnou, nebo jsem 
nalezla gros, kteryz jsem byla 
ztratila. 

10 Takt', pravim vam, ze jest 
radost pfed andely Bozimi nad 
jednim hfisnikem pokani cini- 
cim. 

n Rekl take: Clovek jeden mel 
dva syny. 

12 Z nichz mladsi f ekl otci: Ot- 
ce, dej mi dil statku, kteryz mne 
nalezi. I rozdelil jim statek. 

13 A po nemnohych dnech, 
shromazdiv vsecko mladsi ten 
syn, odsel do daleke krajiny, a 
tarn rozmrhal statek svuj, byv 
prostopasne ziv. 

14 A kdyz vsecko utratil, stal 
se hlad veliky v krajine te, a on 
pocal nouzi trpeti. 

15 I vsed, pfidrzel se jednoho 
mestenina krajiny te; a on jej 
poslal na pole sve, aby pasl ve- 
pfe. 



128 



LUKAS 16 



16 I zadal nasytiti bficho sve 
mlatem, kterez svine jedly, ale 
zadny nedaval jemu. 

17 Prised pak sam k sobe, fekl: 
Jak mnozi najemnici u otce me- 
ho hojnost maji chleba, a ja hla- 
dem mru! 

18 Vstana, pujdu k otci svemu, 
a dim jemu: Otce, zhfesil jsem 
proti nebi a pf ed tebou, 

19 Aniz jsem hoden vice slouti 
synem tvym. Uein nine jako jed- 
noho z najemniku svych. 

20 I vstav, sel k otci svemu. A 
kdyz jeste opodal byl, uzfel jej 
otec jeho, a milosrdenstvim byv 
hnut, pf ibeh, padl na siji jeho, a 
polibil ho. 

21 1 fekl jemu syn: Otce, zhfe- 
sil jsem proti nebi a pfed tebou, 
aniz jsem hoden vice slouti sy- 
nem tvym. 

22 1 fekl otec sluzebnikum 
svym: Pfineste to roucho prvni, 
a oblecte jej, a dejte prsten na 
ruku jeho a obuv na nohy. 

23 A pfivedouce to tele tucne, 
zabite, a hodujice, bud'me ve- 
seli. 

24 Nebo tento syn muj byl u- 
mfel, a zase ozil; byl zahynul, a 
nalezen jest. I pocali veseli byti. 

25 Byl pak syn jeho starsi na 
poli. A jda, kdyz se pfiblizoval 
k domu, uslysel zpivani a hluk 
veselicich se. 

26 I povolav jednoho z sluzeb- 
niku, otazal se, co by to bylo. 



27 A on fekl jemu: Bratr tvuj 
pfisel, i zabil otec tvuj tucne te- 
le, ze ho zdraveho pfijal. 

28 1 rozhneval se, a nechtel 
vjiti. Otec pak jeho vysed, prosil 
ho. 

29 A on odpovedev, fekl otci: 
Aj, tolik let slouzim tobe, a ni- 
kdy jsem pfikazani tveho ne- 
pfestoupil, a vsak nikdy jsi mi 
nedal kozelce, abych s pfately 
svymi vesel pobyl. 

30 Ale kdyz syn tvuj tento, kte- 
ryz prozral statek tvuj s nevest- 
kami, pfisel, zabils jemu to tele 
tucne. 

31 A on fekl jemu: Synu, ty 
vzdycky se mnou jsi, a vsecky 
veci me jsou tve. 

32 Ale veseliti a radovati se na- 
lezelo. Nebo bratr tvuj tento byl 
umfel, a zase ozil; zahynul byl, 
a nalezen jest. 

Kapitola 16. 

O vladafi nepravem, 13. o sluzbe dvema 

panum, 14. o lakomych farizeich, 16. o 

cili zakona a proroku, 18. o nepropousteni 

zeny, 19. o bohatci a Lazarovi. 

Pravil pak i ucedlnikum 
svym: Clovek jeden byl bo- 
haty, kteryz mel safafe; a ten 
obzalovan jest pfed nim, jako by 
mrhal statek jeho. 

2 I povolav ho, fekl jemu: Coz 
to slysim o tobe? Vydej pocet z 
vladaf stvi sveho, nebo jiz nebu- 
des moci dele vladnouti. 

3 I di vladaf sam v sobe: Co 
ucinim? Ted' pan muj odjima 



LUKAS 16 



129 



ode mne vladafstvi. Kopati ne- 
mohu, zebrati se stydim. 

4 Vim, co ucinim, aby, kdyz 
budu zsazen z vladafstvi, pfijali 
mne do svych domu. 

B I zavolav jednoho kazdeho 
dluznika pana sveho, fekl prv- 
nimu: Jaks mnoho dluzen panu 
memu? 

6 A on fekl: Sto tun oleje. I fekl 
mu: Vezmi rejistra sva, a sedna 
rychle, napis padesat. 

7 Potom druhemu fekl: Ty pak 
jaks mnoho dluzen? Kteryz fe- 
kl: Sto koreii psenice. I di mu: 
Vezmi rejistra sva, a napis osm- 
desat. 

8 1 pochvalil ten pan vla- 
dafe toho nepraveho, ze opa- 
trne ucinil. Nebo synove tohoto 
sveta opatrnejsi jsou, nez sy- 
nove svetla v svych vecech. 

9 I jat' pravim vam: Cifite sobe 
pfately z mamony nepravosti, 
aby, kdyz byste zhynuli, pfijali 
vas do onech vecnych stanu. 

10 Kdo jest verny v male, i ve 
mnoze verny jest. A kdoz v male 
jest nepravy, i ve mnozet' ne- 
pravy jest. 

n Ponevadz tedy v mamone 
neprave verni jste nebyli, spra- 
vedlive kdo vam svefi? 

12 A kdyz jste v cizim verni ne- 
byli, coz vaseho jest, kdo vam 
da?_ 

13 Zadny celedin nemuz dvema 
paniim slouziti. Nebt zajiste 



jednoho nenavideti bude, a dru- 
heho milovati, aneb jednoho 
pfidrzeti se bude, a druhym po- 
hrdne. Nemiizte Bohu slouziti a 
mamone. 

14 Slyseli pak toto vsecko i fa- 
rizeove, ktefiz byli lakomi, a po- 
smivali se jemu. 

15 I dijim: Vy jste, jesto se sami 
spravedlivi cinite pfed lidmi, 
ale Buht' zna srdce vase; nebo 
coz jest u lidi vysokeho, ohav- 
nost jest pfed Bohem. 

16 Zakon a proroci az do Jana, 
o od te chvile kralovstvi Bozi 
zvestuje se, a kazdy se do neho 
nasilne tiskne. 

17 Snazet'jest zajiste nebi i ze- 
mi pominouti, nezli v zakone 
jednomu tytliku zahynouti. 

18 Kazdy, kdoz propusti man- 
zelku svou, a jinou pojima, ci- 
zolozi; a kdoz propustenou od 
muze pojima, cizolozi. 

19 Byl pak clovek jeden bo- 
haty, a oblacel se v sarlat a v 
kment, a hodoval na kazdy den 
stkvostne. 

20 A byl jeden zebrak, jmenem 
Lazar, kteryz lezel u vrat jeho 
vfedovity, 

21 Zadaje nasycen byti temi 
drobty, ktefiz padali z stolu bo- 
hatce. Ale i psi pfichazejice, li- 
zali vfedy jeho. 

22 I stalo se, ze ten zebrak u- 
mfel, a nesen jest od andelu do 



130 



LUKAS 17 



luna Abrahamova. Umfel pak i 
bohatec, a pohfben jest. 

23 Potom v pekle pozdvih oci 
svych, v mukaeh jsa, uzfel A- 
brahama zdaleka, a Lazara v 
lunu jeho. 

24 I zvolav bohatec, fekl: Ot- 
ce Abrahame, smiluj se nade 
mnou, a posli Lazara, at omoci 
konec prstu sveho v vode, a 
svlazi jazyk muj; nebo se mucim 
v tomto plameni. 

25 I fekl Abraham: Synu, roz- 
pomen se, zes ty vzal dobre veci 
sve v zivote svem, a Lazar tez 
zle. Nyni pak tento se tesi, ale 
ty se mucis. 

26 A nad to nade vsecko mezi 
nami a vami propast velika u- 
tvrzena jest, aby ti, ktefiz chti 
odsud k vam jiti, nemohli, ani 
od onud k nam pfejiti. 

27 I fekl: Ale prosim tebe, otce, 
abys ho poslal do domu otce 
meho. 

28 Nebot' mam pet bratrii. At 
jim svedci, aby i oni nepfisli do 
tohoto mista muk. 

29 I fekl jemu Abraham: Majitf 
Mojzise a proroky, necht'jich po- 
slouchaji. 

30 A on fekl: Nic, otce Abra- 
hame, ale kdyby kdo z mrtvych 
sel s nim, budou pokani ciniti. 

31 1 fekl mu: Ponevadz Mojzise 
a prorokii neposlouchaji, aniz 
byt' kdo z mrtvych vstal, uvefi 
jemu. 



Kapitola 17. 

Pohorseni, 3. kajicim odpousteni, 6. moc 

viry, 7. lidska nehodnost, 11. deset malo- 

mocnych, 20. zpusob pfisti Pane k soudu, 

i lidi na svete v ten cas. 

Tedy fekl ucedlnikum: Neni 
mozne, aby nepfisla pohor- 
seni, ale beda, skrze kohoz pfi- 
chazeji. 

2 Lepe by mu bylo, aby zernov 
oslici vlozen byl na hrdlo jeho, 
a uvrzen byl do mofe, nez by 
pohorsil jednoho z techto malic- 
kych. 

3 Setfte se. Zhfesil-li by pak 
proti tobe bratr tviij, potresci 
ho, a bude-littoho zeleti, odpust 
mu. 

4 A byt' pak sedmkrat za den 
zhf esil proti tobe, a sedmkrat za 
den obratil se k tobe, fka: Zel mi 
toho, odpust' mu. 

5 I fekli apostole Panu: Pfispof 
nam viry. 

6 I di Pan: Kdybyste meli viru 
jako zrno horcicne, fekli byste 
teto morusi: Vykofeh se, a pfe- 
sad'se do mofe, a uposlechla by 
vas. 

7 Kdo pak jest z vas, maje slu- 
zebnika, jesto ore aneb pase, 
aby jemu, kdyz by se s pole na- 
vratil, hned fekl: Pod' a sedni za 
stul? 

8 Anobrz zdali nedi jemu: Pfi- 
prav, at povecefim, a opase se, 
sluz mi, az se najim a napim, a 
potom i tyjez a pi? 



LUKAS 17 



131 



9 Zdali dekuje sluzebniku to- 
mu, ze ueinil to, coz mu bylo roz- 
kazano? Nezda mi se. 

10 Tak i vy, kdyz ucinite vsec- 
ko, coz vam pfikazano, rcete: 
Sluzebnici neuzitecni jsme. Coz 
jsme povinni byli uciniti, ucinili 
jsme. 

n I stalo se, kdyz se bral do Je- 
ruzalema, ze sel skrze Samafi a 
Galilei. 

12 A kdyz vchazel do nejakeho 
mestecka, potkalo se s nim de- 
set muzii malomoenyeh, ktefiz 
stali zdaleka. 

13 A pozdvihse hlasu, fekli: Je- 
zisi pfikazateli, smiluj se nad 
nami. 

14 Kterezto on uzfev, fekl jim: 
Jdouce, ukazte se knezim. I sta- 
lo se, kdyz sli, ze ocisteni jsou. 

15 Jeden pak z nich uzfev, ze 
jest uzdraven, navratil se, s ve- 
likym hlasem velebe Boha. 

16 A padl na tvaf k noham jeho, 
diky cine jemu. A ten byl Sama- 
ritan. 

17 I odpovedev Jezis, fekl: Zda- 
liz jich deset neni ocisteno? A 
kdez jich devet? 

18 Nenalezli se, aby vratice se, 
chvalu Bohu vzdali, jedine cizo- 
zemec tento? 

19 I fekl jemu: Vstana jdi, vira 
tva te uzdravila. 

20 Byv pak otazan od farizeii, 
kdy pfijde kralovstvi Bozi, od- 



povedel jim, a fekl: Nepfijdet' 
kralovstvi Bozi s setf enim. 

21 Aniz feknou: Aj, tuto, aneb 
aj, tamto. Nebo aj, kralovstvi 
Bozi jestit mezi vami. 

22 I fekl ucedlnikum: Pfijdou 
dnove, ze budete zadati videti v 
jeden den Syna cloveka, ale ne- 
uzfite. 

23 A dejit' vam: Aj, zde, aneb 
hie, tamto. Ale nechod'te, aniz 
nasledujte. 

24 Nebo jakoz blesk osvecujici 
se z jedne krajiny, kteraz pod 
nebem jest, az do druhe, kte- 
raz tez pod nebem jest, sviti, tak 
bude i Syn cloveka ve dni svem. 

25 Ale nejprve musi mnoho tr- 
peti, a zavrzen byti od narodu 
tohoto. 

26 A jakoz se dalo za dnii Noe, 
tak bude i za dnii Syna cloveka. 

27 Jedli, pili, zenili se, vdavaly 
se az do toho dne, v kteremz Noe 
vsel do korabu; i pfisla potopa, 
a zahladila vsecky. 

28 A tez podobne, jakz se dalo 
ve dnech Lotovych: Jedli, pili, 
kupovali, prodavali, stepovali, 
staveli. 

29 Ale dne toho, kdyz vysel Lot 
z Sodomy, dstil ohnem a sirou s 
nebe, a zahladil vsecky. 

30 Takt napodobne bude v ten 
den, kdyz se Syn cloveka zjevi. 

31 V ten den kdo by byl na stfe- 
se, a nadobi jeho v domu, ne- 



132 



LUKAS 18 



sstupuj, aby je pobral; a kdo na 
poli, tez nevracuj se zase. 

32 Pomnete na Lotovu zenu. 

33 Kdoz by koli hledal dusi 
svou zachovati, ztratit'ji; a kdoz 
by ji koli ztratil, obzivitji. 

34 Pravimt' vam: V tu noc bu- 
dou dva na lozi jednom; jeden 
bude vzat, a druhy opusten. 

35 Dve budou mleti spolu; jed- 
na bude vzata, a druha opuste- 
na. 

36 Dva budou na poli; jeden bu- 
de vzat, a druhy opusten. 

37 I odpovedevse, fekli jemu: 
Kde, Pane? On pak fekl jim: 
Kdezt' bude telo, tamt' se shro- 
mazdi i orlice. 



Kapitola 18. 

K modlitbe napomina Pan. 9. Farizeus a 

publikan. 15. Ditky. 18. Rada knizeti boha- 

temu dana. 31. Smrt Pane pfedpovedma. 

35. Slepy uzdraven. 

Povedel jim take i podoben- 
stvi, kterak by potf ebi bylo 
vzdycky se modliti a neoblevo- 
vati, 

2 Rka: Byl jeden soudce v mes- 
te jednom, kteryz se Boha ne- 
bal, a cloveka nestydel. 

3 Byla pak vdova v temz meste. 
I pfisla k nemu, fkuci: Pomsti 
mne nad protivnikem mym. 

4 On pak dlouho nechtel. Ale 
potom fekl sam v sobe: Ac se 
Boha nebojim, ani cloveka ne- 
stydim, 



5 Vsak ze mi pokoje neda tato 
vdova, pomstim ji, aby napo- 
sledy pfijduci, neuhanela mne. 

6 I di Pan: Slyste, co pravi ten 
soudce nepravy. 

7 A coz by pak Buh nepomstil 
vyvolenych svych, volajicich k 
nemu dnem i noci, ackoli i pro- 
dleva jim? 

8 Pravimt vam, zet jich brzo 
pomsti. Ale kdyz pfijde Syn clo- 
veka, zdaliz nalezne viru na ze- 
mi? 

9 I fekl take proti nekterym, 
ktefiz v sebe doufali, ze by spra- 
vedlivi byli, jinych za nic neva- 
zice, podobenstvi toto: 

10 Dva muzi vstupovali do 
chramu, aby se modlili, jeden 
farizeus, a druhy publikan. 

n Farizeus stoje, takto se sam 
v sobe modlil: Boze, dekuji tobe, 
ze nejsem jako jini lide, draci, 
nespravedlivi, cizoloznici, aneb 
jako i tento publikan. 

12 Postim se dvakrat do teho- 
dne, desatky davam ze vsech ve- 
ci, kterymiz vladnu. 

13 Publikan pak zdaleka stoje, 
nechtel ani oci k nebi pozdvih- 
nouti. Ale bil se v prsy sve, fka: 
Boze, bud' milostiv mne hfis- 
nemu. 

14 Pravimt vam: Odsel tento, 
ospravedlnen jsa, do domu sve- 
ho, a ne onen. Nebo kazdy, kdoz 
se povysuje, bude ponizen; a 
kdoz se ponizuje, bude povysen. 



LUKAS 18 



133 



15 Pfinaseli take k nemu i ne- 
mluvnatka, aby se jich dotykal. 
To videvse ucedlnici, pfimlou- 
vali jim. 

le Ale Jezis svolav je, fekl: 
Nechte ditek, at jdou ke mne, 
a nebrante jim, nebo takovychf 
jest kralovstvi Bozi. 

17 Amen pravim vam: Kdoz by 
koli nepfijal kralovstvi Boziho 
jako dite, nevejdet nikoli do 
neho. 

18 I otazalo se ho jedno knize, 
fka: Mistfe dobry, co cine, zivot 
vecny obdrzim? 

19 I fekl jemu Jezis: Co mne 
nazyvas dobrym? Zadny neni 
dobry, nez jediny, totiz Buh. 

20 Umis pfikazani: Nezcizolo- 
zis, nezabijes, nepokrades, ne- 
promluvis kfiveho svedectvi, cti 
otce sveho i matku svou. 

21 On pak fekl: Toho vseho o- 
stfihal jsem od sve mladosti. 

22 Ale slysav to Jezis, fekl mu: 
Jestet se jednoho nedostava. 
Vsecko, coz mas, prodej, a roz- 
dej chudym, a budes miti poklad 
v nebi, a pod', nasleduj mne. 

23 On pak uslysav to, zarmou- 
til se; byl zajiste bohaty velmi. 

24 A videv jej Jezis zarmouce- 
neho, fekl: Aj, jak nesnadne ti, 
kdoz statky maji, do kralovstvi 
Boziho vejdou! 

25 Snaze jest zajiste velblou- 
du skrze jehelnou dirku projiti, 



nezli bohatemu vjiti do kralov- 
stvi Boziho. 

26 Tedy f ekli ti, ktefiz to sly- 
seli: I kdoz muze spasen byti? 

27 A on di: Coz jest nemozneho 
u lidi, mozne jest u Boha. 

28 I fekl Petr: Aj, my opustili 
jsme vsecko, a sli jsme za tebou. 

29 On pak fekl jim: Amen pra- 
vim vam, ze neni zadneho, kte- 
ryz by opustil diim, neb rodice, 
neb bratfi, neb manzelku, neb 
ditky, pro kralovstvi Bozi, 

30 Aby nevzal v tomto casu 
mnohem vice, v budoucim pak 
veku zivota vecneho. 

31 Tedy pojav dvanacte, fekl 
jim: Aj, vstupujeme do Jeruza- 
lema, a naplnit' se vsecko Synu 
cloveka to, coz psano jest skrze 
proroky. 

32 Nebo vydan bude pohamim, 
a bude posmivan, a zlehcen, i 
uplvan. 

33 A ubicujice, zamorduji jej, 
ale tfetiho dne z mrtvych vsta- 
ne. 

34 Oni pak tomu nic nerozu- 
meli, a bylo slovo to skryto pfed 
nimi, aniz vedeli, co se pravilo. 

35 I stalo se, kdyz se pfiblizo- 
vali k Jericho, slepy jeden sedel 
podle cesty, zebfe. 

36 A slysev zastup pomijejici, 
otazal se, co by to bylo. 

37 I oznamili jemu, ze Jezis Na- 
zaretsky tudy jde. 



134 



LUKAS 19 



38 1 zvolal, fka: Jezisi, synu 
Davidiiv, smiluj se nade mnou. 

39 A ti, ktefiz napfed sli, pfi- 
mlouvali mu, aby mlcal. Ale on 
mnohem vice volal: Synu Davi- 
diiv, smiluj se nade mnou. 

40 Tedy zastaviv se Jezis, roz- 
kazal ho k sobe pfivesti. A kdyz 
se pfiblizoval, otazal se ho, 

41 Rka: Co chces, at' ucinim? 
On pak di: Pane, atvidim. 

42 A Jezis f ekl jemu: Prohled- 
ni. Vira tva te uzdravila. 

43 A i hned prohledl, a sel za 
nim, velebe Boha. A vsecken lid 
videv to, vzdal chvalu Bohu. 



Kapitola 19. 

Zacheus. 13. Hfivny. 29. Pfijezd Pane do 
Jeruzalema, 45. a vycisteni chramu. 

A vsed, bral se pf es Jericho. 

2 A aj, muz, jmenem Zacheus, 
a ten byl hejtman nad celnymi, 
a byl bohaty. 

3 I zadostiv byl videti Jezise, 
kdo by byl; a nemohl pro zastup, 
nebo postavy male byl. 

4 A pfedbeh napfed, vstoupil 
na strom planeho fiku, aby jej 
videl; nebo tudy mel jiti. 

5 A kdyz pfisel k tomu mistu, 
pohledev zhuru Jezis, uzfel jej, i 
f ekl jemu: Zachee, spesne sstup 
dolii, nebo dnes v domu tvem 
musim zustati. 

6 I sstoupil rychle, a pfijal jej 
radostne. 



7 A videvse to vsickni, reptali, 
fkouce: K cloveku hfisnemu se 
obratil. 

8 Stoje pak Zacheus, fekl Pa- 
nu: Aj, polovici statku sveho, 
Pane, davam chudym, a okla- 
mal-li jsem v cem koho, navra- 
cuji to ctvernasob. 

9 I di jemu Jezis: Dnes spaseni 
stalo se domu tomuto, proto ze i 
on jest syn Abrahamuv. 

10 Nebo pfisel Syn cloveka, aby 
hledal a spasil, coz bylo zahy- 
nulo. 

n Toho kdyz oni poslouchali, 
promluvil k nim dale podoben- 
stvi, proto ze byl blizko od Je- 
ruzalema, a ze se oni domnivali, 
ze by se hned melo zjeviti kra- 
lovstvi Bozi. 

12 1 fekl: Clovek jeden rodu 
znameniteho odsel do daleke 
krajiny, aby pfijal kralovstvi, a 
zase se navratil. 

13 I povolav desiti sluzebniku 
svych, dal jim deset hfiven, a 
fekl jim: Kupctez, dokudz ne- 
pfijdu. 

14 Mest'ane pak jeho nenavi- 
deli ho, a poslali poselstvi za 
nim, fkouce: Nechcemet, aby 
tento kraloval nad nami. 

15 I stalo se, kdyz se navra- 
til, pfijav kralovstvi, ze rozka- 
zal zavolati tech svych sluzeb- 
niku, kterymz byl dal penize, 
aby zvedel, jak kdo mnoho zis- 
kal. 



LUKAS 19 



135 



16 1 pfisel prvni, fka: Pane, 
hf ivna tva deset hf iven ziskala. 

17 I fekl jemu: To dobfe, slu- 
zebniee dobry. Ze jsi nad malem 
byl verny, mejz moc nad desiti 
mesty. 

18 A druhy pfisel, fka: Pane, 
hfivna tva ziskala pet hfiven. 

19 I tomu fekl: I ty budiz nad 
peti mesty. 

20 A jiny pfisel, fka: Pane, aj, 
ted' hfivna tva, kterouz jsem 
mel slozenou v satku. 

21 Nebo jsem se bal tebe, jesto 
jsi clovek pfisny; befes, ceho jsi 
nepolozil, a znes, ceho jsi neroz- 
sival. 

22 I fekl jemu: Z list tvych sou- 
dim tebe, sluzebnice zly. Vedel 
jsi, ze jsem ja clovek pfisny, 
bera, coz jsem nepolozil, a zna, 
cehoz jsem nerozsival. 

23 I proc jsi tedy nedal penez 
mych na stul, a ja pfijda, byl 
bych je vzal i s uzitky. 

24 I fekl tern, ktefiz tu stali: 
Vezmete od neho tu hfivnu, a 
dejte tomu, kteryz ma deset hfi- 
ven. 

25 I fekli jemu: Pane, mat' de- 
set hfiven. 

26 Jiste pravim vam: Ze kaz- 
demu, kdoz ma, bude dano, ale 
od toho, kteryz nema, i to, coz 
ma, bude odjato. 

27 Ty pak nepf ately me, ktefiz 
nechteli, abych nad nimi kralo- 



val, pfived'te sem, a zmordujte 
pf ede mnou. 

28 To povedev, sel napf ed, vstu- 
puje k Jeruzalemu. 

29 I stalo se, kdyz se pfiblizil k 
Betfagi a k Betany, k hofe, kte- 
raz slove Olivetska, poslal dva 
ucedlniky sve, 

30 Rka: Jdete do mestecka, 
kterez proti vam jest. Do kte- 
rehoz vejdouce, naleznete oslat- 
ko pfivazane, na nemz nikdy 
zadny z lidi nesedel. Odveztez 
je, a pfived'te ke nine. 

31 A optal-lit' by se vas kdo, 
proc odvazujete, tak dite jemu: 
Proto ze Pan ho potfebuje. 

32 Tedy odsedse ti, ktefiz byli 
poslani, nalezli, jakz jim byl po- 
vedel. 

33 A kdyz odvazovali to oslat- 
ko, fekli pani jeho k nim: Proc 
odvazujete oslatko? 

34 A oni fekli: Pan ho potfe- 
buje. 

35 I pfivedli je k Jezisovi, a vlo- 
zivse roucha sva na to oslatko, 
vsadili na ne Jezise. 

36 A kdyz on jel, stlali roucha 
sva na ceste. 

37 Kdyz se pak jiz pfiblizo- 
val k mistu tomu, kudyz scha- 
zeji s hory Olivetske, pocalo 
vsecko mnozstvi ucedlniku ra- 
dostne chvaliti Boha hlasem ve- 
likym ze vsech divii, kterez byli 
videli, 



136 



LUKAS 20 



38 Rkouce: Pozehnany kral, 
kteryz se bef e ve jmenu Pane. 
Pokoj na nebi, a slava na vysos- 
tech. 

39 Ale nektefi z farizeu, kte- 
fiz tu byli v zastupu, fekli je- 
mu: Mistfe, potresci ucedlniku 
svych. 

40 I odpovedev, fekl jim: Pra- 
vimt' vam: Budou-li tito mlceti, 
kameni hned bude volati. 

41 A kdyz se pfiblizil, uzfev 
mesto, plakal nad nim, 

42 Rka: O kdybys poznalo i ty, 
a to aspon v takovy tento den 
tvuj, ktere by veci ku pokoji 
tobe byly, ale skrytotjest to nyni 
pf ed ocima tvyma. 

43 Nebo pfijdou na te dnove, 
obkliei te nepf atele tvoji valem, 
a oblehnou tebe, a ssouzi te se 
vseeh stran. 

44 A s zemi srovnaji te, i syny 
tve v tobe, a nenechajit' v tobe 
kamene na kameni, proto ze jsi 
nepoznalo casu navstiveni sve- 
ho. 

45 A vsed do chramu, pocal vy- 
mitati prodavace a kupce z ne- 
ho, 

46 Rka jim: Psano jest: Dum 
muj dum modlitby jest, vy jste 
jej pak ucinili pelesi lotrovskou. 

47 I ucil na kazdy den v chra- 
me. Pfedni pak knezi a zakon- 
nici i pfedni v lidu hledali ho 
zahladiti. 



48 Ale nenalezli, co by ucinili. 
Nebo vsecken lid jej sobe libo- 
val, poslouchaje ho. 

Kapitola 20. 

Ci moci Pan uzi'va. 4. Kf est Januv odkud. 

9. Vinice pronajata. 20. Otazka o dani. 27. 

S saducei nesnaz. 41. Kristus ci syn. 45. 

Vystraha pfed zakonniky. 

Istalo se tech dnii v jeden den, 
kdyz on ucil lid v chrame, 
a kazal evangelium, ze pfisli k 
tomu pfedni knezi a zakonnici s 
starsimi. 

2 I fekli jemu: povez nam, ja- 
kou moci tyto veci cinis, aneb 
kdo jest ten, kteryz tobe tuto 
moc dal? 

3 I odpovedev, fekl jim: Otizit' 
se i ja vas na jednu vec; protoz 
poveztez mi: 

4 Kfest Januv s nebe-li byl, cili 
z lidi? 

5 Oni pak uvazovali to mezi 
sebou, rkouce: Jestlize bychom 
fekli: S nebe, dif: Procez jste 
tedy neuvefili jemu? 

6 Pakli dime: Z lidi, lid vsec- 
ken ukamenuje nas; nebo cele 
tak drzi, ze Jan jest prorok. 

7 I odpovedeli: Ze nevedi, od- 
kud byl. 

8 I fekl jim Jezis: Aniz ja vam 
povim, jakou moci toto cinim. 

9 I pocal lidu praviti podoben- 
stvi toto: Clovek jeden stipil vi- 
nici, a pronajal ji vinafum, a 
sam odsel pfes pole na dlouhe 
easy. 



LUKAS 20 



137 



10 A v cas slusny poslal k tern 
vinafum sluzebnika, aby uzitek 
z vinice dali jemu. Ti pak vinafi 
zmrskavse jej, pustili prazd- 
neho. 

n I poslal druheho sluzebnika. 
Oni pak i toho zmrskavse a zo- 
havivse, pustili prazdneho. 

12 1 poslal tfetiho. Ale oni i 
toho zranivse, vystrcili ven. 

13 Tedy fekl pan te vinice: 
Co ucinim? Posli sveho mileho 
syna. Snad kdyz toho uzfi, u- 
stydnou se. 

14 Ale vinafi uzfevse jej, roz- 
mlouvali mezi sebou, fkouce: 
Tentotjest dedic; pod'te, zabime 
jej, aby nase bylo to dedictvi. 

15 A vystrcivse jej ven z vinice, 
zamordovali. Coz tedy ucini jim 
pan te vinice? 

16 Pfijde a vyhladi vinafe ty, 
a da vinici jinym. To uslysavse, 
fekli: Odstup to. 

17 Ale on pohledev na ne, fekl: 
Co jest pak to, coz napsano jest: 
Kamen, kterymz pohrdli stavi- 
tele, ten ucinen jest v hlavu 
lihelni? 

18 Kazdy, kdoz padne na ten 
kamen, rozrazi se; a na kohoz 
by on upadl, potfet jej. 

19 I hledali pfedni knezi a za- 
konnici, jak by nan vztahli ruce 
v tu hodinu, ale bali se lidu. 
Nebo porozumeli, ze by na ne 
mluvil podobenstvi to. 



20 Tedy stfehnouce ho, poslali 
spehefe, ktefiz by se spraved- 
livymi cinili, aby ho polapili v 
feci, a potom jej vydali vrch- 
nosti a v moc hejtmanu. 

21 1 otazali se ho, fkouce: Mi- 
stfe, vime, ze prave mluvis a 
ucis, a nepfijimas osoby, ale v 
pravde ceste Bozi ucis. 

22 Slusi-li nam dan davati ci- 
safi, cili nic? 

23 Ale porozumev chytrosti je- 
jich, di jim: Co mne pokousite? 

24 Ukazte mi peniz. Ci ma ob- 
raz a napis? I odpovedevse, fek- 
li: Cisafuv. 

25 On pak fekl jim: Dejtez tedy, 
co jest cisafova, cisafi, a co jest 
Boziho, Bohu. 

26 I nemohli ho za slovo popad- 
nouti pfed lidem, a divice se od- 
povedi jeho, umlkli. 

27 Pfistoupivse pak nektefi z 
saduceu, (ktefiz odpiraji byti 
vzkfiseni), otazali se ho, 

28 Rkouce: Mistfe, Mojzis na- 
psal nam: Kdyby bratr neci 
umfel, maje manzelku, a umfel 
by bez deti, aby ji pojal bratr je- 
ho za manzelku, a vzbudil sime 
bratru svemu. 

29 I bylo sedm bratfi, a prvni 
pojav zenu, umfel bez deti. 

30 I pojal druhy tu zenu, a u- 
mfel i ten bez deti. 

31 Potom tfeti pojal ji, tez i 
vsech tech sedm, a neziistavivse 
deti, zemfeli. 



138 



LUKAS 21 



32 Nejposleze po vsech umfela 
i ta zena. 

33 Protoz pfi vzkfiseni, kte- 
reho z nich bude ta zena, pone- 
vadz sedm jich melo ji za man- 
zelku? 

34 A odpovidaje, fekl jim Jezis: 
Synove tohoto veku zeni se a 
vdavaji. 

35 Ale ti, ktefiz hodni jmini bu- 
dou dosahnouti onoho veku a 
vzkfiseni z mrtvych, ani se ze- 
niti nebudou ani vdavati. 

36 Nebo ani umirati vice nebu- 
dou moci, andelum zajiste rovni 
budou. A jsou synove Bozi, po- 
nevadz jsou synove vzkfiseni. 

37 A ze mrtvi vstanou z mrt- 
vych, i Mojzis ukazal pfi onom 
kfi, kdyz nazyva Pana Bohem 
Abrahamovym, a Bohem Izako- 
vym, a Bohem Jakobovym. 

38 Biiht pak neni mrtvych, ale 
zivych, nebo vsickni jsou jemu 
zivi. 

39 Tedy odpovedevse nektefi z 
zakonniku, fekli: Mistfe, dobfe 
jsi povedel. 

40 I nesmeli se jeho na nic vice 
tazati. 

41 Rekl pak jim: Kterak pravi 
Krista byti synem Davidovym? 

42 A sam David pravi v knize 
zalmu: Rekl Pan Panu memu: 
Sed' na pravici me, 

43 Azt' polozim nepf ately tve v 
podnoz noh tvych? 



44 Ponevadz David jej Panem 
nazyva, i kterakz syn jeho jest? 

45 I fekl ucedlnikum svym pfe- 
de vsim lidem: 

46 Varujte se zakonniku, ktefiz 
radi chodi v krasnem rouse, a 
miluji pozdravovani na trzich a 
pf edni stolice v skolach, a prvni 
misto na vecefieh. 

47 Ktefiz zziraji domy vdovske 
pod zamyslem dlouhe modlitby. 
Tit' vezmou tezsi odsouzeni. 

Kapitola 21. 

Almuzna chude vdovy. 5. Zkaza Jeruza- 

lema i den soudny. 8. Znameni toho. 34. 

Napomenuti k stfizlivosti, bedlivosti a 

modlitbe. 37. Kazani v chrame. 

Apohledev, uzfel bohate, kte- 
fiz metali dary sve do po- 
kladnice. 

2 Uzfel pak i jednu vdovu chu- 
dickou, ana uvrhla tarn dva sar- 
ty. 

3 I fekl: V pravde pravim vam, 
ze vdova tato chuda vice nez 
vsickni uvrhla. 

4 Nebo vsickni tito z toho, coz 
jim zbyvalo, dali dary Bohu, ta- 
to pak z sve chudoby vsecku ziv- 
nost svou, kterouz mela, uvrhla. 

5 A kdyz nektefi pravili o chra- 
mu, kterak by kamenim pek- 
nym i okrasami ozdoben byl, 
fekl: 

6 Nac se to divate? Pfijdout 
dnove, v nichz nebude zustaven 
kamen na kameni, kteryz by ne- 
byl zbof en. 



LUKAS 21 



139 



7 I otazali se ho, fkouce: Mi- 
stfe, kdy to bude? A ktere zna- 
meni, kdyz se to bude miti stati? 

8 On pak fekl: Vizte, abyste ne- 
byli svedeni. Nebo mnozi pfi- 
jdou ve jmenu mem, fkouce: Ja 
jsem, a cas se blizi. Protoz nepo- 
stupujte po nich. 

9 Kdyz pak uslysite o valkach a 
niznieech, nestrachujte se; ne- 
bot' musi to prve byti, ale ne i 
hned konec. 

10 Tehdy pravil jim: Povstanet' 
narod proti narodu, a kralovstvi 
proti kralovstvi. 

n A zeme tf eseni velika budou 
po mistech, a hladove, a morove, 
hruzy i zazrakove s nebe veliei. 

12 Ale pfed tim pfede vsim 
vztahnou ruce sve na vas, a pro- 
tiviti se budou, vydavajiee vas 
do skol a zalaru, vodice k kra- 
lum a k vladafum pro jmeno 
me. 

13 A tot se vam diti bude na 
svedectvi. 

14 Protoz sloztez to v srdcich 
svych, abyste se nestarali, kte- 
rak byste odpovidati meli. 

15 Jat zajiste dam vam usta 
a moudrost, kterez nebudou 
moci odolati, ani proti ni ostati 
vsickni protivnici vasi. 

16 Budete pak zrazovani i od 
rodicu a od bratfi, od pfibuz- 
nych i od pfatel, a zmorduji ne- 
ktere z vas. 



17 A budete v nenavisti u vsech 
pro jmeno me. 

18 Ale ani vlas s hlavy vasi ni- 
koli nezahyne. 

19 V trpelivosti sve vladnete 
dusemi svymi. 

20 Kdyz pak uzfite oblezeny od 
vojska Jeruzalem, tehdy vezte, 
zet' se pf iblizilo zkazeni jeho. 

21 Tehdy ti, kdoz jsou v Jud- 
stvu, utikejte k horam, a kdo u 
prostfed neho, vyjdete, a ktefi 
v koncinach, nevchazejte do ne- 
ho. 

22 Nebot' budou dnove pomsty, 
aby se naplnilo vsecko, coz psa- 
no jest. 

23 Ale beda tehotnym a tern, 
kterez koji v tech dnech. Nebot 
bude dav veliky v teto zemi, a 
hnev nad lidem timto. 

24 I padati budou ostrosti me- 
ce, a zjimani vedeni budou mezi 
vsecky narody, a Jeruzalem tla- 
cen bude od pohanii, dokudz se 
nenaplni casove pohanu. 

25 I budout' znameni na slunci 
a na mesici i na hvezdach, a na 
zemi ssouzeni narodu, nevedou- 
cich se kam diti, kdyz zvuk vyda 
mof e a vlnobiti, 

26 Tak ze zmrtveji lide pro 
strach a pro ocekavani tech ve- 
ci, kterez pfijdou na vsecken 
svet. Nebo moci nebeske pohy- 
bovati se budou. 

27 A tehdyt uzfi Syna cloveka, 



140 



LUKAS 22 



an se befe v oblace s moci a sla- 
vou velikou. 

28 A kdyz se toto pocne diti, 
pohled'tez a pozdvihnetez hlav 
svych, proto ze se pfiblizuje vy- 
koupeni vase. 

29 I povedel jim podobenstvi: 
Patf te na fikovy strom i na vsec- 
ka stromovi. 

30 Kdyz se jiz puci, vidouce to, 
sami to znate, ze blizko jest jiz 
leto. 

31 Takz i vy, kdyz uzfite, ano 
se tyto veci deji, vezte, ze blizko 
jest kralovstvi Bozi. 

32 Amen pravim vam, ze ne- 
pomine vek tento, az se vsecko 
stane. 

33 Nebe a zeme pominou, ale 
slova ma nepominou. 

34 Pilne se pak varujte, aby 
snad nebyla obtizena srdce vase 
obzerstvim a opilstvim a peeo- 
vanim o tento zivot, a v nahle 
pfikvacil by vas ten den. 

35 Nebo jako osidlo pfijde na 
vseeky, ktefiz pfebyvaji na tvafi 
vsi zeme. 

36 Protoz bdete, vselikeho casu 
modlece se, abyste hodni byli 
ujiti vsech tech veci, kterez se 
budou diti, a postaviti se pfed 
Synem cloveka. 

37 I byval ve dne v chrame, uce, 
ale v noci vychazeje, pfebyval 
na ho? e, kteraz slove Olivetska. 

38 A vsecken lid na lisvite pfi- 



chazel k nemu do chramu, aby 
ho poslouchal. 

Kapitola 22. 

Svatek pfesnic. 3. Jidasova zrada. 7. Ve- 

cefe stara i nova. 24. Vada o prvotnosti. 

31. Tfibeni ucedlniku. 37. Pfiprava k utr- 

peni, i zacatek jich. 

Pfiblizoval se pak svatek 
pfesnic, kteryz slove veli- 
kanoc. 

2 I hledali pf edni knezi a za- 
konnici, kterak by jej vyhladili; 
nebo obavali se lidu. 

3 Tedy vstoupil satan do Jida- 
se, pfijmim Iskariotskeho, kte- 
ryz byl z poctu dvanacti. 

4 A on odsed, mluvil s pf ednimi 
knezimi, a s uf edniky, kterak by 
ho jim zradil. 

5 I zradovali se, a smluvili s 
nim, ze mu chti penize dati. 

6 I slibil, a hledal pfihodneho 
casu, aby ho jim zradil bez za- 
stupu. 

7 Tedy pfisel den pfesnic, v 
kteremz zabit mel byti beranek. 

8 I poslal Petra a Jana, fka: 
Jdouce, pf ipravte nam beranka, 
abychom jedli. 

9 A oni f ekli mu: Kde chces, at 
pfipravime? 

10 On pak fekl jim: Aj, kdyz 
vchazeti budete do mesta, po- 
tkat vas clovek, dcban vody ne- 
sa. Jdetez za nim do domu, do 
kterehoz vejde. 

n A dite hospodafi toho domu: 
Vzkazuje tobe Mistr: Kde jest 



LUKAS 22 



141 



sin, kdez budu jisti beranka s 
ucedlniky svymi? 

12 A ont' vam ukaze vecef adlo 
velike podlazene. Tarn pfiprav- 
te. 

13 I odsedse, nalezli, jakz jim 
povedel, a pfipravili beranka. 

14 A kdyz pfisel cas, posadil se 
za stul, a dvanacte apostolu s 
nim. 

15 1 fekl jim: Zadosti zadal 
jsem tohoto beranka jisti s va- 
mi, prve nez bych trpel. 

16 Nebo pravimt'vam, zet'ho jiz 
vice nebudu jisti, aztf se naplni 
v kralovstvi Bozim. 

17 A vzav kalich, a diky ciniv, 
fekl: Vezmete jej a delte mezi 
sebou. 

18 Nebo pravim vam, zet' ne- 
budu piti z plodu vinneho ko- 
fene, azt kralovstvi Bozi pfijde. 

19 A vzav chleb, a diky ciniv, 
lamal a dal jim, fka: To jest telo 
me, kterez se za vas dava. To 
ciiite na mou pamatku. 

20 Takz i kalich, kdyz bylo po 
vecefi, fka: Tento kalich jest ta 
nova smlouva v me krvi, kteraz 
se za vas vyleva. 

21 Ale aj, ruka zradce meho se 
mnou za stolem. 

22 A Syn zajiste cloveka jde, 
tak jakz jest ulozeno, ale beda 
cloveku tomu, kteryz ho zra- 
zuje. 



23 Tedy oni pocali vyhledavati 
mezi sebou, kdo by z nich byl, 
kteryz by to mel uciniti. 

24 Stal se pak i svar mezi nimi, 
kdo by z nich zdal se byti nej- 
vetsi. 

25 On pak fekl jim: Rralove na- 
rodii panuji nad nimi, a ktefiz 
moc maji nad nimi, dobrodin- 
cove slovou. 

26 Ale vy ne tak. Nybrz kdoz 
nejvetsi jest mezi vami, budiz 
jako nejmensi, a kdoz vudce 
jest, jako slouzici. 

27 Nebo kdo vetsi, ten-li, kte- 
ryz sedi, cili ten, kteryz slouzi? 
Zdali ne ten, kteryz sedi? Ale ja 
mezi vami jsem jako ten, kteryz 
slouzi. 

28 Vy pak jste ti, ktefiz jste v 
mych pokusenich se mnou zu- 
stali. 

29 A jat' vam zpusobuji, jakoz 
mi zpusobil Otec muj, kralov- 
stvi, 

30 Abyste jedli a pili za stolem 
mym v kralovstvi mem, a sedeli 
na stolicich, soudice dvanactero 
pokoleni Izraelske. 

31 1 fekl Pan: Simone, Simone, 
aj, satan vyprosil, aby vas tfibil 
jako psenici. 

32 Ale jat jsem prosil za tebe, 
aby nezhynula vira tva. A ty ne- 
kdy obrate se, potvrzuj bratfi 
svych. 

33 A on fekl jemu: Pane, s te- 



142 



LUKAS 22 



bou hotov jsem i do zalaf e i na 
smrt jiti. 

34 On pak di: Pravim tobe, 
Petf e, nezazpivat' dnes kohout, 
az prve tfikrat zapfis, ze neznas 
nine. 

35 I fekl jim: Kdyz jsem vas po- 
silal bez pytlika, a bez mosny, a 
bez obuvi, zdali jste v cem ne- 
dostatek meli? A oni f ekli: V ni- 
cemz. 

36 Tedy di jim: Ale nyni, kdo 
ma pytlik, vezmi a tez i mosnu; 
a kdoz mece nema, prodej sukni 
svou, a kup sobe. 

37 Nebo pravim vam, ze se 
jeste to pismo naplniti musi na 
nine: A s neslechetnymi poeten 
jest. Nebo ty veci, kterez svedci 
o mne, konec berou. 

38 Oni pak fekli: Pane, aj, dva 
mece ted'. A on fekl jim: Dostit 
jest. 

39 A vysed, sel podle obyceje 
sveho na horu Olivovou, a sli za 
nim i ucedlnici jeho. 

40 A kdyz pfisel na misto, fekl 
jim: Modlte se, abyste nevesli v 
pokuseni. 

41 A sam vzdaliv se od nich, 
jako by mohl kamenem doho- 
diti, a poklek na kolena, modlil 
se, 

42 Rka: Otee, chces-li, pfenes 
kalich tento ode mne, ale vsak 
ne ma vule, ale tva staii se. 

43 I ukazal se jemu andel s 
nebe, posiluje ho. 



44 A jsa v boji, horliveji se mod- 
lil. I ucinen jest pot jeho jako 
krupe krve tekouci na zemi. 

45 A vstav od modlitby, a pfi- 
sed k ucedlnikum, nalezl je, ani 
spi zamutkem. 

46 I fekl jim: Co spite? Vstaiite 
a modlte se, abyste nevesli v po- 
kuseni. 

47 A kdyz on jeste mluvil, aj, 
zastup, a ten, kteryz sloul Jidas, 
jeden ze dvanacti, sel napfed, a 
pfiblizil se k Jezisovi, aby jej po- 
libil. 

48 Jezis pak fekl jemu: Jidasi, 
polibenim Syna cloveka zrazu- 
jes. 

49 A vidouce ti, ktefiz pfi nem 
byli, k cemu se chyli, fekli jemu: 
Pane, budeme-liz biti mecem? 

50 I udefil jeden z nich sluzeb- 
nika nejvyssiho kneze, a ut'al 
ucho jeho prave. 

51 A Jezis odpovedev, fekl: 
Nechtez az potud. A dotek se 
ucha jeho, uzdravil jej. 

52 I di Jezis tern, ktefiz pfi- 
sli na neho, pfednim knezim a 
ufednikiim chramu a starsim: 
Jako na lotra vysli jste s meci 
a s kyjmi. 

53 Jesto na kazdy den byval 
jsem s vami v chrame, a ne- 
vztahli jste rukou na mne. Ale 
totot jest ta vase hodina, a moc 
temnosti. 

54 1 javse jej, vedli, a uvedli 



LUKAS 23 



143 



do domu nejvyssiho kneze. Petr 
pak sel za nim zdaleka. 

55 A kdyz zanitili ohen u pro- 
stfed sine, a posadili se vukol, 
sedl Petr mezi ne. 

56 A uzfevsi ho jedna devecka, 
an sedi u ohne, a pilne naii po- 
hledevsi, fekla: I tento byl s 
mm. 

57 On pak zapfel ho, fka: Zeno, 
neznam ho. 

58 A po male chvili jiny, vida 
jej, fekl: I ty z nich jsi. Petr pak 
fekl: O clovece, nejsem. 

59 A potom asi po jedne hodine 
jiny potvrzoval, fka: V pravde i 
tento s nim byl, nebo take Gali- 
lejsky jest. 

60 I fekl Petr: Clovece, nevim, 
co pravis. A hned, kdyz on jeste 
mluvil, kohout zazpival. 

61 1 obrativ se Pan, pohledel 
na Petra. I rozpomenul se Petr 
na slovo Pane, kterak jemu byl 
fekl: Ze prve nez kohout za- 
zpiva, tfikrat mne zapfis. 

62 I vysed ven Petr, plakal hof- 
ce. 

63 Muzi pak ti, ktefiz drzeli Je- 
zise, posmivali se jemu, tepouce 
ho. 

64 A zakryvajice ho, bili jej v 
tvaf , a tazali se ho, fkouce: Pro- 
rokuj, kdo jest, kteryz tebe ude- 
fil? 

65 A jineho mnoho, rouhajice 
se, mluvili proti nemu. 



66 A kdyz byl den, sesli se 
starsi lidu a pf edni knezi a za- 
konnici, a vedli ho do rady sve, 

67 Rkouce: Jsi-li ty Kristus? 
Povez nam. I di jim: Povim-li 
vam, nikoli neuvefite. 

68 A pakli se vas co otizi, neod- 
povite mi, ani nepropustite. 

69 Od teto chvile Syn cloveka 
sedne na pravici moci Bozi. 

70 I fekli vsickni: Tedy jsi ty 
Syn Bozi? On pak fekl jim: Vy 
pravite, nebo jajsem. 

71 A oni fekli: Coz jeste po- 
tfebujeme svedectvi? Vsak jsme 
sami slyseli z list jeho. 

Kapitola 23. 

Pan Pilatovi vydan, 7. k Herodesovi posi- 

lan, 24. odsouzen, 26. vyveden, 33. ukfizo- 

van, 46. umfel, 53. i pohfben. 

Tehdy povstavsi vsecko 
mnozstvi jich, vedli jej ku 
Pilatovi. 

2 A pocali naii zalovati, fkouce: 
Tohoto jsme nalezli, an pfevraci 
lid, a brani dane davati cisafi, 
prave se byti Kristem kralem. 

3 Pilat pak otazal se ho, fka: 
Jsi-liz ty kral ten Zidovsky? A 
on odpovedev, fekl jemu: Ty pra- 
vis. 

4 I di Pilat pf ednim knezim a 
zastupiim: Zadne viny nenale- 
zam na tomto cloveku. 

5 Oni pak vice se silili, fkouce: 
Boufit'lid, uce po vsem Judstvu, 
pocav od Galilee az sem. 



144 



LUKAS 23 



6 Tedy Pilat uslysav o Galilei, 
otazal se, byl-li by clovek Gali- 
lejsky. 

7 A kdyz zvedel, ze by byl z 
panstvi Herodesova, poslal jej 
k Herodesovi, kteryz take v Je- 
ruzaleme byl v ty dni. 

8 Herodes pak uzfev Jezise, 
zradoval se velmi. Nebo davno 
zadal videti jej, proto ze mnoho 
o nem slychal, a nadal se, ze ne- 
jaky div uzfi od neho ucineny. 

9 I tazal se ho mnohymi fecmi, 
ale on jemu nic neodpovidal. 

10 Stali pak pfedni knezi a za- 
konnici, tuze na nej zalujice. 

n A pohrdna jim Herodes s 
svym rytifstvem, a naposmivav 
se jemu, oblekl jej v roucho bile, 
i odeslal zase ku Pilatovi. 

12 I ucineni jsou pfatele Pilat 
s Herodesem v ten den. Nebo 
pfed tim nepfatele byli vespo- 
lek. 

13 Pilat pak svolav pfedni kne- 
zi a lif adne osoby i lid, 

14 Rekl jim: Dali jste mi tohoto 
cloveka, jako by lid odvracel, a 
aj, ja pfed vami vyptavaje se 
ho, zadne viny jsem nenalezl na 
torn cloveku v torn, coz na nej 
zalujete. 

15 Ano ani Herodes; nebo ode- 
slal jsem vas k nemu, a aj, nic 
hodneho smrti nestalo se jemu. 

16 Protoze potrestaje, propus- 
tim ho. 



17 Musil pak propoustivati jim 
jednoho v svatek. 

18 Protoz zkfiklo spolu vsecko 
mnozstvi, fkouce: Zahlad' to- 
hoto, a propust'nam Barabase. 

19 Kteryz byl pro boufku ne- 
jakou v meste ucinenou a pro 
vrazdu vsazen do zalafe. 

20 Tedy Pilat opet mluvil, chte- 
je propustiti Jezise. 

21 Oni pak vzdy volali, fkouce: 
Ukfizuj ho, ukfizuj. 

22 A on potfeti fekl jim: Coz 
pak zleho ucinil tento? Zadne 
pficiny smrti nenalezl jsem na 
nem. Protoz potresce, propus- 
tim ho. 

23 Oni pak pfedce dotirali kfi- 
kem velikym, zadajice, aby byl 
ukfizovan. A rozmahali se hla- 
sove jejich i pf ednich knezi. 

24 Pilat pak pfisoudil, aby se 
naplnila zadost jejich. 

25 I propustil jim toho, kteryz 
pro boufku a vrazdu vsazen byl 
do zalafe, za nehoz prosili, ale 
Jezise vydal k vuli jejich. 

26 A kdyz jej vedli, chytivse Si- 
mona nejakeho Cyrenenskeho, 
jdouciho s pole, vlozili na nej 
kfiz, aby nesl za Jezisem. 

27 / slo za nim velike mnozstvi 
lidu i zen, kterez plakaly a kvi- 
lily ho. 

28 A obrativ se k nim Jezis, di: 
Dcery Jeruzalemske, neplacte 
nade mnou, ale radeji samy nad 
sebou placte a nad svymi detmi. 



LUKAS 23 



145 



29 Nebo aj, dnove jdou, v 
nichz feknou: Blahoslavene ne- 
plodne, a bficha, kteraz nero- 
dila, a prsy, kterez nekrmily. 

30 Tehdyt' pocnou fici k horam: 
Padnete na nas, a pahrbkum: 
Pfikrejte nas. 

31 Nebo ponevadz na zelenem 
df eve toto se deje, i co pak bude 
na suehem? 

32 Vedeni pak byli i jini dva zlo- 
cinci, aby spolu s nim byli ukfi- 
zovani. 

33 A kdyz pfisli na misto, kte- 
rez slove popravistne, tu jej u- 
kfizovali, i ty zlocince, jednoho 
na pravici, druheho pak na le- 
vici. 

34 Tedy Jezis fekl: Otce, odpust' 
jim, nebotnevedi, co cini. A roz- 
delivse roucho jeho, metali los. 

35 I stal lid, divaje se. A po- 
smivali se jemu knizata s nimi, 
fkouce: Jinymt spomahal, ne- 
chat' pomuze sam sobe, jestlize 
on jest Kristus, ten Bozi zvo- 
leny. 

36 Posmivali se pak jemu i 
zoldnefi, pfistupujice a octa po- 
davajice jemu, 

37 A fikajice: Jsi-li ty kral ten 
Zidovsky, spomoziz sam sobe. 

38 A byl take i napis napsa- 
ny nad nim, literami Reckymi a 
Latinskymi a Zidovskymi: Ten- 
to jest kral Zidovsky. 

39 Jeden pak z tech zlocincu, 
ktefiz s nim viseli, rouhal se 



jemu, fka: Jsi-li ty Kristus, spo- 
moziz sobe i nam. 

40 A odpovedev druhy, trestal 
ho, fka: Ani ty se Boha nebojis, 
jesto jsi v temz potupeni? 

41 A my zajiste spravedlive, 
nebo hodnou pomstu za skutky 
sve befeme, ale tento nic zleho 
neucinil. 

42 I di Jezisovi: Pane, rozpo- 
men se na mne, kdyz pfijdes do 
kralovstvi sveho. 

43 I fekl mu Jezis: Amen pra- 
vim tobe, dnes budes se mnou v 
raji. 

44 A bylo okolo hodiny seste. I 
stala se tma po vsi zemi az do 
hodiny devate. 

45 I zatmelo se slunce, a opona 
chramova roztrhla se napoly. 

46 A zvolav Jezis hlasem veli- 
kym, fekl: Otce, v ruce tve po- 
roucim ducha sveho. A to pove- 
dev, umf el. 

47 A videv centurio, co se stalo, 
velebil Boha, fka: Jiste clovek 
tento spravedlivy byl. 

48 A vsickni zastupove, pfi- 
tomni tomu divadlu, hledice na 
to, co se dalo, tepouce prsy sve, 
navracovali se. 

49 Stali pak vsickni znami jeho 
zdaleka, hledice na to, i zeny, 
kterez byly pfisly za nim z Ga- 
lilee. 

50 A aj, muz jmenem Jozef, je- 
den z lif adu, muz dobry a spra- 
vedlivy, 



146 



LUKAS 24 



si Kteryz byl nepovolil rade a 
skutku jejich, z Arimatie mesta 
Judskeho, kteryz take ocekaval 
kralovstvi Boziho; 

52 Ten pfistoupiv ku Pilatovi, 
vyprosil telo Jezisovo. 

53 A sloziv je, obvinul v kment, 
a pochoval je v hrobe vytesa- 
nem, v kteremz jeste nikdy ne- 
byl zadny pochovan. 

54 A byl den pripravovani, a so- 
bota se zacinala. 

55 Sedse pak take za nim zeny, 
kterez byly s Jezisem prisly z 
Galilee, pohledely na hrob, a 
kterak pochovano bylo telo jeho. 

56 Vrativse se pak, pfipravily 
vonne veci a masti, ale v sobotu 
odpocinuly, podle pfikazani. 

Kapitola 24. 

Andele svedci o vzkfiseni Pane. 13. Pan 

sam nejprv dvema, 36. potom spolu shro- 

mazdenym se zjevil; 49. a zaslibiv Ducha 

svateho, 51. bral se do nebe. 

Prvniho pak due po sobote 
velmi rano sly k hrobu, ne- 
souce vonne veci, kterez byly 
pfipravily, a nektere jine s nimi. 

2 I nalezly kamen odvaleny od 
hrobu. 

3 A vsedse, nenalezly tela Pa- 
na Jezise. 

4 I stalo se, kdyz ony se toho 
uzasly, aj, muzi dva postavili se 
podle nich v rouse stkvoucim. 

5 Kdyz se pak ony baly, a sklo- 
nily tvafi sve k zemi, fekli jim: 
Co hledate ziveho s mrtvymi? 



6 Nenit'ho tuto, ale vstalt'jest. 
Rozpomente se, kterak mluvil 
vam, kdyz jeste v Galilei byl, 

7 Rka: Ze Syn cloveka musi vy- 
dan byti v ruce hfisnych lidi, a 
ukfizovan byti, a v tfeti den z 
mrtvych vstati. 

8 I rozpomenuly se na slova 
jeho. 

9 A navrativse se od hrobu, 
zvestovaly to vsecko tem jede- 
nacti i jinym vsechnem. 

10 Byly pak Maria Magdalena 
a Johanna a Maria Jakubova, a 
jine s nimi, kterez vypravovaly 
to apostolum. 

n Ale oni meli za blaznovstvi 
slova jejich, a nevefili jim. 

12 Tedy Petr vstav, bezel k hro- 
bu, a pohledev do neho, uzfel 
prosteradla, ana sama lezi. I od- 
sel, dive se sam v sobe, co se to 
stalo. 

13 A aj, dva z nich sli toho dne 
do mestecka, kterez bylo vzdali 
od Jeruzalema honu sedesate, 
jemuz jmeno Emaus. 

14 A rozmlouvali vespolek o 
tech vsech vecech, kterez se 
byly staly. 

15 I stalo se, kdyz rozmlouvali, 
a sebe se otazovali, ze i Jezis, 
pfibliziv se, sel s nimi. 

16 Ale oci jejich drzany byly, 
aby ho nepoznali. 

17 I fekl jim: Ktere jsou to ve- 
ci, o nichz rozjimate vespolek, 
jdouce, a jste smutni? 



LUKAS 24 



147 



18 A odpovedev jeden, ktere- 
muz jmeno Kleofas, fekl jemu: 
Ty sam jsi z pfichozich do Je- 
ruzalema, jestos nezvedel, co se 
stalo v nem techto dnu? 

19 Kterymz on fekl: I co? Oni 
pak fekli jemu: O Jezisovi Na- 
zaretskem, kteryz byl muz pro- 
rok, mocny v slovu i v skutku, 
pf ed Bohem i pf ede vsim lidem, 

20 Totiz kterak jej vydali pf ed- 
ni knezi a knizata nase na od- 
souzeni k smrti, i ukfizovali jej. 

21 My pak jsme se nadali, ze 
by on mel vykoupiti Izraele. Ale 
nyni tomu vsemu tf eti den jest 
dnes, jakz se to stalo. 

22 Ale i zeny nektere z nasich 
zdesily nas, kterez rano byly u 
hrobu. 

23 A nenalezse telo jeho, pfisly, 
pravice, ze take videni andel- 
ske videly, ktef iz pravi, ze by ziv 
byl. 

24 I chodili nektefi z nasich k 
hrobu, a nalezli tak, jakz pra- 
vily zeny, ale jeho nevideli. 

25 Tedy on fekl jim: O nesmy- 
slni a zpozdili srdcem k vefeni 
vsemu tomu, coz mluvili pro- 
roci. 

26 Zdaliz nemusil tech veci tr- 
peti Kristus a vjiti v slavu svou? 

27 A pocav od Mojzise a vsech 
proroku, vykladal jim vsecka ta 
pisma, kteraz o nem byla. 

28 I pfiblizili se k mestecku, do 



kterehoz sli, a on potrh se, jako 
by chtel dale jiti. 

29 Ale pfinutili ho, fkouce: Zii- 
stan s nami, nebo se jiz pfipoz- 
diva, a den se nachylil. I vsel, 
aby s nimi zustal. 

30 I stalo se, kdyz sedel s nimi 
za stolem, vzav chleb, dobrofe- 
cil, a lamaje, podaval jim. 

31 1 otevfiny jsou oci jejich, a 
poznali ho. On pak odnesl se od 
nich. 

32 I fekli vespolek: Zdaliz srdce 
nase v nas nehofelo, kdyz mlu- 
vil nam na ceste, a kdyz otviral 
nam pisma? 

33 A vstavse v tu hodinu, vra- 
tili se do Jeruzalema, a nalezli 
shromazdenych tech jedenacte, 
a ty, ktefiz s nimi byli, 

34 Ani pravi: Ze vstal Pan pra- 
ve, a ukazal se Simonovi. 

35 I vypravovali oni take to, co 
se stalo na ceste, a kterak ho po- 
znali v lamani chleba. 

36 A kdyz oni o torn rozmlou- 
vali, postavil se Jezis u prostfed 
nich, a fekl jim: Pokoj vam. 

37 Oni pak zhrozivse se a pfe- 
straseni byvse, domnivali se, ze 
by ducha videli. 

38 I di jim: Co se strasite, a proc 
mysleni vstupuji na srdce vase? 

39 Vizte ruce me i nohy me, ja 
zajiste jsem ten. Dotykejte se 
mne a vizte; nebot duch tela 
a kosti nema, jako mne vidite 
miti. 



148 



LUKAS 24 



40 A povedev to, ukazal jim ru- 
ce i nohy. 

41 Kdyz pak oni jeste nevefili 
pro radost, ale divili se, fekl jim: 
Mate-li tu co k jidlu? 

42 A oni podali jemu kusu ryby 
pecene a plastu strdi. 

43 A vzav, pojedl pf ed nimi, 

44 A fekl jim: Tatot' jsou slova, 
kteraz jsem mluvil vam, jeste 
byv s vami: Ze se musi naplniti 
vsecko, coz psano jest v zakone 
Mojzisove a v prorocich i v zal- 
mich o nine. 

45 Tedy otevfel jim mysl, aby 
rozumeli pismum. 

46 A fekl jim: Takt'jest psano, a 
tak musil Kristus trpeti, a tfe- 
tiho dne z mrtvych vstati, 

47 A aby bylo kazano ve jmenu 



jeho pokani a odpusteni hfichii 
mezi vsemi narody, poena od Je- 
ruzalema. 

48 Vy pak jste svedkove toho. 

49 A aj, ja posli zaslibeni Otce 
sveho na vas. Vy pak cekejte v 
meste Jeruzaleme, dokudz ne- 
budete obleceni moci s vysosti. 

50 I vyvedl je ven az do Betany, 
a pozdvih rukou svych, dal jim 
pozehnani. 

51 1 stalo se, kdyz jim zehnal, 
bral se od nich, a nesen jest do 
nebe. 

52 A oni poklonivse se jemu, 
navratili se do Jeruzalema s ra- 
dosti velikou. 

53 A byli vzdycky v chrame, 
chvalice a dobrofecice Boha. 
Amen. 



EVANGELIUM 
PODLE 

(SEPSANI S.) JANA. 



Kapitola 1. 

Evangelisty 15. i Kftitele svedectvi o Panu 
Kristu 37. a povolanf nekterych ucedlniku. 

Na pocatku bylo Slovo, a to 
Slovo bylo u Boha, a to 
Slovo byl Buh. 

2 To bylo na pocatku u Boha. 

3 Vseeky veci skrze ne ucineny 
jsou, a bez neho nic neni uci- 
neno, coz ucineno jest. 

4 V nem zivot byl, a zivot byl 
svetlo lidi. 

5 A to svetlo v temnostech svi- 
ti, ale tmy ho neobsahly. 

6 Byl elovek poslany od Boha, 
jemuz jmeno bylo Jan. 

7 Ten pfisel na svedectvi, aby 
svedcil o torn svetle, aby vsickni 
uvefili skrze neho. 

8 Nebyl on to svetlo, ale pfi- 
sel, aby svedectvi vydaval o torn 
svetle. 

9 Tentof byl to prave svetlo, 
kterez osvecuje kazdeho clove- 
ka pfichazejiciho na svet. 

10 Na svete byl, a svet skrze 
neho ucinen jest, ale svet ho ne- 
poznal. 

n Do sveho vlastniho pfisel, 
ale vlastni jeho nepfijali ho. 



12 Ktefiz pak koli pfijali jej, dal 
jim moc syny Bozimi byti, tern, 
ktefiz vef i ve jmeno jeho, 

13 Ktefiz ne ze krvi, ani z vule 
tela, ani z vule muze, ale z Boha 
zplozeni jsou. 

14 A Slovo to telo ucineno jest, 
a pfebyvalo mezi nami, (a vi- 
deli jsme slavu jeho, slavu ja- 
kozto jednorozeneho od Otce), 
pine milosti a pravdy. 

15 Jan svedectvi vydaval o 
nem, a volal, fka: Tentof jest, 
o nemz jsem pravil, ze po nine 
pfised, pfedsel mne; nebo pfed- 
nejsi jest nez ja. 

16 A z plnosti jeho my vsickni 
vzali jsme, a to milost za milost. 

17 Nebo zakon skrze Mojzise 
dan jest, milost a pravda skrze 
Jezise Krista stala se. 

18 Boha zadny nikdy nevidel; 
jednorozeny ten Syn, kteryz jest 
v lunu Otce, ont' vypravil. 

19 A tototjest svedectvi Jano- 
vo, kdyz poslali Zide z Jeruza- 
lema knezi a Levity, aby se ho 
otazali: Ty kdo jsi? 

20 1 vyznal a nezapfel, a vy- 
znal: Ze ja nejsem Kristus. 



150 



JAN1 



21 1 otazali se ho: Coz pak? 
Elias jsi ty? I fekl: Nejsem. Jsi 
ten prorok? Odpovedel: Nejsem. 

22 I fekli jemu: Kdozs pak? At' 
odpoved dame tern, ktefiz nas 
poslali. Co pravis sam o sobe? 

23 Rekl: Ja jsem hlas volajiciho 
na pousti: Spravte cestu Pane, 
jakoz povedel Izaias prorok. 

24 Ti pak, ktefiz byli poslani, z 
farizeu byli. 

25 I otazali se ho a fekli jemu: 
Proc tedy kftis, jestlize ty nejsi 
Kristus, ani Elias, ani ten pro- 
rok? 

26 Odpovedel jim Jan, fka: Ja 
kftim vodou, ale u prostfed vas 
stoji, jehoz vy neznate. 

27 Tototjest ten, kteryz po mne 
prised, pfedsel mne, u jehoz o- 
buvi ja nejsem hoden rozvazati 
femenka. 

28 Toto v Betabafe stalo se za 
Jordanem, kdez Jan kftil. 

29 Druheho dne uzfel Jan Je- 
zise, an jde k nemu. I di: Aj, Be- 
ranek Bozi, kteryz snima hfich 
sveta. 

30 Tentot' jest, o kteremz jsem 
ja pravil, ze za mnou jde muz, 
kteryz mne pfedsel; nebo pfed- 
nejsijest nez ja. 

31 A ja jsem ho neznal, ale aby 
zjeven byl lidu Izraelskemu, 
proto jsem ja pfisel, kfte vodou. 

32 A svedectvi vydal Jan, fka: 
Videl jsem Ducha sstupujiciho 



jako holubici s nebe, a ziistal na 
nem. 

33 A ja jsem ho neznal, ale kte- 
ryz mne poslal kftiti vodou, ten 
mi fekl: Nad kymz uzfis Ducha 
sstupujiciho a zustavajiciho na 
nem, tent' jest, kteryz kfti Du- 
chem svatym. 

34 A ja jsem videl, a svedectvi 
jsem vydal, ze on jest ten Syn 
Bozi. 

35 Druheho pak dne opet stal 
Jan, a z ucedlniku jeho dva, 

36 A uzfev Jezise, an se pro- 
chazi, fekl: Aj, Beranek Bozi. 

37 I slyseli ho ti dva ucedlnici 
mluviciho, a sli za Jezisem. 

38 I obrativ se Jezis, a uzfev je, 
ani jdou, di jim: 

39 Co hledate? A oni fekli je- 
mu: Rabbi, (coz se vyklada: Mi- 
stfe), kde bydlis? 

40 Di jim: Pod'te a vizte. / sli 
a videli, kde bydlil, a zustali u 
neho ten den; nebo bylo okolo 
desate hodiny. 

41 Byl Ondfej, bratr Simona 
Petra, jeden z tech dvou, ktefiz 
byli to slyseli od Jana, a sli za 
nim. 

42 / nalezl ten prvni bratra sve- 
ho vlastniho Simona, a fekl mu: 
Nalezli jsme Mesiase, coz se vy- 
klada Kristus. 

43 I pf ivedl jej k Jezisovi. A po- 
hledev nan Jezis, di: Ty jsi Si- 
mon, syn Jonasuv, ty slouti bu- 
des Cefas, coz se vyklada Petr. 



JAN 2 



151 



44 Na druhy den chtel Jezis vy- 
jiti do Galilee, i nalezl Filipa, a 
fekl jemu: Pod' za mnou. 

45 A byl Filip z Betsaidy, mesta 
Ondfejova a Petrova. 

46 Nalezl Filip Natanaele. I di 
jemu: O kteremz psal Mojzis v 
zakone a proroci, nalezli jsme, 
Jezise, syna Jozefova z Naza- 
reta. 

47 I fekl jemu Natanael: A mii- 
ze z Nazareta co dobreho byti? 
Rekl jemu Filip: Pod' a viz. 

48 Vida Jezis Natanaele, anjde 
k nemu, i di o nem: Aj, prave Iz- 
raelitsky, v nemzto lsti neni. 

49 Rekl mu Natanael: Jakz ty 
mne znas? Odpovedel Jezis a 
fekl jemu: Prve nez te Filip za- 
volal, kdyzs byl pod fikem, videl 
jsem tebe. 

so Odpovedel Natanael a fekl 
jemu: Mistfe, ty jsi Syn Bozi, ty 
jsi ten kral Izraelsky. 

si Odpovedel Jezis a fekl jemu: 
Zet' jsem fekl: Videl jsem tebe 
pod fikem, vefis. Vetsi veci nad 
tyto uzfis. 

52 I di mu: Amen, amen pravim 
vam: Od tohoto casu uzfite nebe 
otevfene, a andely Bozi vstu- 
pujici a sstupujici na Syna clo- 
veka. 



Kapitola 2. 

Svadba v Galilejske Kani. 15. Penezo- 

menci z chramu vyhnani. 18. Hadka s Zidy. 

23. Mnozf v Krista uvefili. 



Tfetiho pak dne stala se 
svadba v Kani Galilejske, a 
byla matka Jezisova tarn. 

2 A pozvan jest take Jezis i uce- 
dlnici jeho na tu svadbu. 

3 Kdyz se pak nedostalo vina, 
f ekla matka Jezisova jemu: Vi- 
na nemaji. 

4 Di ji Jezis: Co mne a tobe 
zeno? Jeste nepf isla hodina ma. 

5 Di matka jeho sluzebnikum: 
Coz by koli vam fekl, uciiite. 

6 I bylo tu kamennych stoudvi 
sest postaveno, podle ocis&- 
vani Zidovskeho, berouci v sebe 
jedna kazda dve neb tfi miry. 

7 Rekl jim Jezis: Naplnte ty 
stoudve vodou. I naplnili je az 
do vrchu. 

8 I di jim: Nalevejtez jiz, a nes- 
te vrchnimu spravci svadby. I 
nesli. 

9 A jakz okusil vrchni spravce 
svadby te vody, vinem ucinene, 
(nevedel pak, odkud by bylo, 
ale sluzebnici vedeli, ktefiz va- 
zili vodu), povolal zenicha ten 
vrchni spravce, 

10 A fekl mu: Kazdy clovek nej- 
prve dobre vino dava, a kdyz by 
se hojne napili, tedy to, kterez 
horsi. Ty zachoval jsi vino dobre 
az dosavad. 

n To ucinil Jezis pocatek divu 
v Kani Galilejske, a zjevil slavu 
svou. I uvefili v neho ucedlnici 
jeho. 



152 



JAN 3 



12 Potom sstoupil do Kafar- 
naum, on i matka jeho, i bratfi 
jeho, i ucedlnici jeho, a pobyli 
tam nemnoho dni; 

13 Nebo blizko byla velikanoc 
Zidovska. I vstoupil Jezis do Je- 
ruzalema. 

14 A nalezl v ehrame proda- 
vace volu a ovec i holubic, a pe- 
nezomence sedici. 

IB A udelav bic z provazkii, 
vseeky vyhnal z chramu, i ovce i 
voly, a penezomencum rozsypal 
penize, a stoly zpfevracel. 

16 A tem, ktefiz holuby proda- 
vali, fekl: Odneste tyto veci od- 
sud, a necinte domu Otce meho 
domem kupeckym. 

17 I rozpomenuli se ucedlnici 
jeho, ze psano jest: Horlivost 
domu tveho snedla mne. 

18 Tedy odpovedeli Zide a fekli 
jemu: Jake znameni nam uka- 
zes, ze tyto veci cinis? 

19 Odpovedel Jezis a fekl jim: 
Zruste chram tento, a ve tfech 
dnech zase vzdelam jej. 

20 I fekli Zide: Ctyfidceti a sest 
let delan jest chram tento, a ty 
ve tfech dnech vzdelas jej? 

21 Ale on mluvil o chramu tela 
sveho. 

22 A protoz kdyz z mrtvych 
vstal, rozpomenuli se ucedlnici 
jeho, ze jim to byl povedel. I uve- 
fili pismu a slovu, kterez pove- 
del Jezis. 



23 A kdyz byl v Jeruzaleme na 
velikunoc v den svatecni, mnozi 
uvefili ve jmeno jeho, vidouce 
divy jeho, kterez cinil. 

24 Ale Jezis nesvefil sebe sa- 
meho jim, proto ze on znal vsec- 
ky 

25 Aniz potf eboval, aby kdo 
svedectvi vydaval o cloveku; ne- 
bo on vedel, co by bylo v cloveku. 

Kapitola 3. 

Rozmlouvani Pane s Nikodemem. 22. Uce- 
dlnici Kristovi i Jan kftili. 25. Svedectvi 
Jana Kftitele slavne o Kristu Panu. 

Byl pak clovek z farizeii, jme- 
nem Nikodem, knize Zi- 
dovske. 

2 Ten pfisel k Jezisovi v noci, a 
fekl jemu: Mistf e, vime, ze jsi od 
Boha pfisel mistr; nebo zadny 
nemuze tech divu ciniti, kterez 
ty cinis, lee by Buh byl s nim. 

3 Odpovedel Jezis a fekl jemu: 
Amen, amen pravim tobe: Ne- 
narodi-li se kdo znovu, neimiz 
videti kralovstvi Boziho. 

4 Rekl jemu Nikodem: Kterak 
muz clovek naroditi se, stary 
jsa? Zdali imize po druhe v zivot 
matky sve vjiti a naroditi se? 

5 Odpovedel Jezis: Amen, a- 
men pravim tobe: Nenarodi-li 
se kdo z vody a z Ducha, neimiz 
vjiti do kralovstvi Boziho. 

6 Coz se narodilo z tela, telo 
jest, a coz se narodilo z Ducha, 
duch jest. 



JAN 3 



153 



7 Nediviz se, ze jsem fekl tobe: 
Musite se znovu zroditi. 

8 Vitr, kam chce veje, a hlas 
jeho slysis, ale nevis, odkud pfi- 
chazi, a kam jde. Takt' jest kaz- 
dy, kdo se z Ducha narodil. 

9 Odpovedel Nikodem a fekl 
jemu: Kterak mohou tyto veci 
byti? 

10 Odpovedel Jezis a fekl jemu: 
Ty jsi mistr v Izraeli, a toho ne- 
znas? 

n Amen, amen pravim tobe: 
Ze coz vime, mluvime, a coz 
jsme videli, svedcime, ale sve- 
dectvi naseho nepfijimate. 

12 Ponevadz zemske veci mlu- 
vil jsem vam, a never ite, kterak, 
budu-li vam praviti nebeske, u- 
vefite? 

13 A jiste zadnyt' nevstoupil v 
nebe, nez ten, kteryz sstoupil s 
nebe, Syn cloveka, kteryz jest v 
nebi. 

14 A jakoz Mojzis povysil hada 
na pousti, takt' musi povysen 
byti Syn cloveka, 

15 Aby kazdy, kdoz vefi v neho, 
nezahynul, ale mel zivot vecny. 

16 Nebo tak Buh miloval svet, 
ze Syna sveho jednorozeneho 
dal, aby kazdy, kdoz vefi v neho, 
nezahynul, ale mel zivot vecny. 

17 Nebot' neposlal Buh Syna 
sveho na svet, aby odsoudil 
svet, ale aby spasen byl svet 
skrze neho. 



18 Kdoz vefi v neho, nebude 
odsouzen, ale kdoz nevefi, jizt 
jest odsouzen; nebo neuvefil ve 
jmeno jednorozeneho Syna Bo- 
ziho. 

19 Totot pak jest ten soud, ze 
svetlo pfislo na svet, ale milo- 
vali lide vice tmu nezli svetlo; 
nebo skutkove jejich byli zli. 

20 Kazdy zajiste, kdoz zle cini, 
nenavidi svetla, a nejde k 
svetlu, aby nebyli trestani skut- 
kove jeho. 

21 Ale kdoz cini pravdu, jde k 
svetlu, aby zjeveni byli skut- 
kove jeho, ze v Bohu ucineni 
jsou. 

22 Potom pfisel Jezis i ucedl- 
nici jeho do zeme Judske, a tu 
pfebyval s nimi, a kftil. 

23 A Jan take kftil v Enon, bliz- 
ko Salim, nebo byly tarn vody 
mnohe. I pfichazeli, a kftili se. 

24 Nebo jeste Jan nebyl vsazen 
do zalafe. 

25 Tedy vznikla otazka mezi u- 
cedlniky Janovymi a Zidy o ocis- 
tbvani. 

26 I pf isli k Janovi a f ekli jemu: 
Mistf e, ten kteryz byl s tebou za 
Jordanem, jemuzs ty svedectvi 
vydal, aj, on kfti, a vsickni jdou 
k nemu. 

27 Odpovedel Jan a fekl: Ne- 
muzt' clovek vziti niceho, lee by 
jemu dano bylo s nebe. 

28 Vy sami svedkove jste mi, ze 
jsem povedel: Nejsem ja Kris- 



154 



JAN 4 



tus, ale ze jsem poslan pfed 
nim. 

29 Kdoz ma nevestu, zenicht' 
jest, pfitel pak zenicha, kteryz 
stoji a slysi ho, radosti raduje 
se pro hlas zenicha. Protoz ta 
radost ma naplnena jest. 

30 Ont' musi rusti, ja pak men- 
siti se. 

31 Kdozt' s hury pfisel, nade 
vseckytf jest; kdoz jest z zeme, 
zemskyt jest, a zemske veci 
mluvi. Ten, kteryz s nebe pfisel, 
nade vsecky jest. 

32 A coz videl a slysel, tot' sved- 
ci, ale svedectvi jeho zadny ne- 
pfijima. 

33 Kdoz pfijima svedectvi jeho, 
zpecetil to, ze Buh pravdomluv- 
nyjest. 

34 Nebo ten, kterehoz Buh po- 
slal, slovo Bozi mluvi, nebo je- 
mu ne v miru dava Biih Ducha. 

35 Otec miluje Syna, a vsecko 
dal v ruku jeho. 

36 Kdoz vefi v Syna, ma zivot 
vecny; ale kdozt jest nevefici 
Synu, neuzfitf zivota, ale hnev 
Bozi zustava na nem. 

Kapitola 4. 

Poslouzeni k vife Samaritance, 41. i jinym 

Samaritaniim, 46. a syna sluzebnika kra- 

lovskeho uzdraveni. 

Ajakz poznal Pan, ze slyseli 
farizeove, ze by Jezis vice 
ucedlnikii cinil a kftil nez Jan, 
2 (Ackoli Jezis sam nekftil, ale 
ucedlnici jeho), 



3 Opustil Judstvo, a odsel opet 
do Galilee. 

4 Musil pak jiti skrze Samafi. 

5 I pfisel k mestu Samafske- 
mu, kterez slove Sichar, vedle 
popluzi, kterez byl dal Jakob Jo- 
zefovi, synu svemu. 

6 Byla pak tu studnice Jako- 
bova. Protoz ustav na ceste Je- 
zis, posadil se tak na studnici. 
A bylo okolo seste hodiny. 

7 / pfisla zena z Samafi vaziti 
vody. Kterez fekl Jezis: Dej mi 
piti. 

8 Nebo ucedlnici jeho byli ode- 
sli do mesta, aby nakoupili po- 
krmu. 

9 I fekla jemu zena ta Samari- 
tanka: Kterakz ty, jsa Zid, zadas 
ode mne napoje od zeny Sama- 
ritanky? (Nebo neobcuji Zide s 
Samaritany.) 

10 Odpovedel Jezis a fekl ji: 
Kdybys znala ten dar Bozi, a 
kdo jest ten, kteryz pravi tobe: 
Dej mi piti, ty bys prosila jeho, 
a dal by tobe vody zive. 

n I di jemu zena: Pane, aniz 
mas, cim bys navazil, a studnice 
jest hluboka. Odkudz tedy mas 
tu vodu zivou? 

12 Zdaliz jsi ty vetsi nezli otec 
nas Jakob, kteryz nam dal tuto 
studnici, a sam z ni pil, i synove 
jeho, i dobytek jeho? 

13 Odpovedel Jezis a fekl ji: 
Kazdy, kdoz pije vodu tuto, ziz- 
niti bude opet. 



JAN 4 



155 



14 Ale kdoz by se napil vody te, 
kterouz ja dam jemu, neziznil 
by na veky, ale voda ta, kterouz 
ja dam jemu, bude v nem stud- 
nici vody prystiei se k zivotu 
vecnemu. 

15 Rekla jemu zena: Pane, dej 
mi te vody, abych neziznila, ani 
chodila sem vaziti. 

16 Rekl ji Jezis: Jdi, zavolej 
muze sveho, a pfid' sem. 

17 Odpovedela zena a fekla: 
Nemam muze. Di ji Jezis: Do- 
bfes fekla: Nemam muze. 

18 Nebos pet muzii mela, a ny- 
ni kterehoz mas, neni tvuj muz. 
To jsi pravdu povedela. 

19 Rekla jemu zena: Pane, vi- 
dim, ze jsi ty prorok. 

20 Otcove nasi na teto hof e 
modlivali se, a vy pravite, ze v 
Jeruzaleme jest misto, kdez na- 
lezi se modliti. 

21 Di ji Jezis: Zeno, vef mi, zet' 
jde hodina, kdyzto ani na teto 
hofe, ani v Jeruzaleme nebu- 
dete se modliti Otci. 

22 Vy se modlite, a nevite, ee- 
mu; my se modlime, cemuz vi- 
me, nebo spaseni z Zidii jest. 

23 Ale jdet' hodina, a nynit'jest, 
kdyzto pravi modlitebnici mod- 
liti se budou Otci v duchu a 
v pravde. Nebot takovych Otec 
hleda, aby se modlili jemu. 

24 Buh duch jest, a ti, ktefiz se 
jemu modli, v duchu a v pravde 
museji se modliti. 



25 Di jemu zena: Vim, ze Me- 
sias pfijde, kteryz slove Kristus. 
Ten, kdyz pfijde, oznami nam 
vsecko. 

26 Di ji Jezis: Jat' jsem, kteryz 
mluvim s tebou. 

27 A v torn pfisli ucedlnici jeho, 
i divili se, ze by s zenou mluvil, a 
vsak zadny nefekl: Nac se ptas, 
aneb proc mluvis s ni? 

28 I nechala tu zena vedra sve- 
ho, a sla do mesta, a fekla tem 
lidem: 

29 Pod'te, vizte cloveka, kteryz 
povedel mi vsecko, coz jsem koli 
cinila. Neni-li on ale Kristus? 

30 Tedy vysli z mesta, a pfisli k 
nemu. 

31 Mezi tim pak prosili ho uce- 
dlnici, fkouce: Mistfe, pojez. 

32 A on fekl jim: Jat' mam po- 
krm jisti, kterehoz vy nevite. 

33 Ucedlnici pak mluvili vespo- 
lek: Zdali jemu kdo pfinesl jisti? 

34 Di jim Jezis: Mujtf pokrm 
jest, abych cinil vuli toho, kte- 
ryz mne poslal, a dokonal dilo 
jeho. 

35 Vsak vy pravite, zejestecty- 
fi mesicove jsou, a zen pfijde. 
Aj, pravim vam: Pozdvihnete 
oci svych, a patfte na krajiny, 
zet' se jiz beleji ke zni. 

36 Kdoz pak zne, odplatut be- 
fe, a shromazd'uje uzitek k zi- 
votu vecnemu, aby i ten, kdoz 
rozsiva, radoval se spolu, i kdo 
zne. 



156 



JAN 5 



37 Nebo v torn prave jest slovo, 
zetjiny jest, kdoz rozsiva, a jiny, 
kteryz zne. 

38 J at' jsem vas poslal ziti, o 
cemz jste vy nepracovali. Jinit' 
pracovali, a vy jste v jejich praee 
vesli. 

39 Z mesta pak toho mnozi z 
Samaritanu uvefili v neho, pro 
fee te zeny, svedcici: Ze mi po- 
vedel vsecko, coz jsem cinila. 

40 A kdyz k nemu pfisli Sama- 
ritani, prosili ho, aby s nimi zii- 
stal. I pobyl tu za dva dni. 

41 A mnohem jich vice uvefilo 
pro fee jeho. 

42 A zene te f ekli: Jiz ne pro tve 
vypravovani vefime; nebo sami 
jsme slyseli, a vime, ze tento 
jest prave spasitel sveta, Kris- 
tus. 

43 Po dvou pak dnech vysel od- 
tud, a sel do Galilee. 

44 Nebo sam Jezis byl svedec- 
tvi vydal, ze prorok v vlasti sve 
v poctivosti neni. 

45 A kdyz pfisel do Galilee, 
pfijali jej Galilejsti, vsecko vi- 
devse, co cinil v Jeruzaleme v 
svatek; nebo i oni byli pfisli k 
svatku. 

46 Tedy opet pfisel Jezis do 
Kany Galilejske, kdez ucinil byl 
z vody vino. I byl jeden kralov- 
sky sluzebnik v Kafarnaum, je- 
hozto syn nemocen byl. 

47 Ten uslysev, ze by Jezis pfi- 
sel z Judstva do Galilee, sel k 



nemu, a prosil ho, aby sstoupil 
a uzdravil syna jeho; nebo poci- 
nal umirati. 

48 I fekl jemu Jezis: Neuzfite- 
-li divu a zazrakii, neuvefite. 

49 Di jemu ten kralovsky slu- 
zebnik: Pane, podiz prve, nezli 
umfe syn muj. 

50 Di jemu Jezis: Jdi, syn tvuj 
ziv jest. I uvefil clovek feci, kte- 
rouz mluvil jemu Jezis, a sel. 

51 Kdyz pak on jiz sel, potkali 
se s nim sluzebnici jeho a zves- 
tovali, fkouce: Syn tvuj ziv jest. 

52 Tedy otazal se jich na ho- 
dinu, v kterou by se lepe mel. I 
f ekli jemu: Vcera v hodinu sed- 
mou pfestala mu zimnice. 

53 Tedy poznal otec, ze prave ta 
hodina byla, v kterouz fekl byl 
jemu Jezis: Syn tvuj ziv jest. I 
uvefil on i dum jeho vsecken. 

54 To opet druhy div ucinil Je- 
zis, pfised z Judstva do Galilee. 

Kapitola 5. 

Pan cloveka od tf idciti osmi let nemocneho 
uzdraviv, 16. nesnaz o to s Zidy mel. 

Potom byl svatek Zidovsky, i 
sel Jezis do Jeruzalema. 

2 Byl pak v Jeruzaleme ryb- 
nik bravny, kteryz slove Zidov- 
sky Bethesda, patero pfistfesi 
maje. 

3 Kdez lezelo mnozstvi ve- 
like neduzivych, slepych, kul- 
havych, suchych, ocekavajicich 
hnuti vody. 



JAN 5 



157 



4 Nebo andel jistym casern 
sstupoval do rybnika, a ko- 
rmoutil vodu. Protoz kdoz nej- 
prve sstoupil po torn zkormou- 
ceni vody, uzdraven byval, od 
kterekoli nemoci trapen byl. 

5 I byl tu clovek jeden, kteryz 
osm a tfidceti let nemocen byl. 

6 Toho uzfev Jezis leziciho, a 
poznav, ze jest jiz davno ne- 
mocen, di jemu: Chces-li zdrav 
byti? 

7 Odpovedel mu ten nemocny: 
Pane, nemam cloveka, kteryz 
by, kdyz se zkormouti voda, u- 
vrhl nine do rybnika, ale kdyz ja 
jdu, jiny pfede mnou sstupuje. 

8 Di jemu Jezis: Vstaii, vezmi 
loze sve a chod'. 

9 A lined zdrav jest ucinen clo- 
vek ten, a vzav loze sve, i chodil. 
Byla pak sobota v ten den. 

10 Tedy f ekli Zide tomu uzdra- 
venemu: Sobota jest, neslusi to- 
be loze nositi. 

n Odpovedel jim: Ten, kte- 
ryz nine uzdravil, ont' mi fekl: 
Vezmi loze sve a chod'. 

12 I otazali se ho: Kdo jest ten 
clovek, kteryz tobe fekl: Vezmi 
loze sve a chod? 

13 Ten pak uzdraveny nevedel, 
kdo by byl. Nebo Jezis byl pood- 
sel od zastupu shromazdeneho 
na torn miste. 

14 Potom pak nalezl jej Jezis v 
chrame, a fekl jemu: Aj, zdrav 
jsi ucinen; nikoli vie nehfes, 



atby se neco horsiho nepfiho- 
dilo. 

15 Odsel ten clovek, a povedel 
Zidiim, ze by Jezis byl ten, kte- 
ryz ho zdraveho ucinil. 

16 A protoz protivili se Zide Je- 
zisovi, a hledali ho zabiti, ze to 
ucinil v sobotu. 

17 Jezis pak odpovedel jim: 
Otec muj az dosavad dela, i jat 
delam. 

18 Tedy Zide jeste vie proto hle- 
dali ho zamordovati, ze by ne- 
toliko rusil sobotu, ale ze Otce 
sveho pravil byti Boha, rovneho 
se cine Bohu. 

19 I odpovedel Jezis a fekl jim: 
Amen, amen pravim vam: Ne- 
muzet' Syn sam od sebe nic ci- 
niti, jedine coz vidi, an Otec cini. 
Nebo cozkoli on cini, tot i Syn 
tez podobne cini. 

20 Otec zajiste miluje Syna, a 
ukazuje mu vsecko, coz sam 
cini; a vetsi nad to ukaze jemu 
skutky, abyste vy se divili. 

21 Nebo jakoz Otec kfisi mrtve 
a obzivuje, tak i Syn, kterez 
chce, obzivuje. 

22 Aniz zajiste Otec soudi ko- 
ho, ale vsecken soud dal Synu. 

23 Aby vsickni ctili Syna, tak 
jakz Otce cti. Kdo necti Syna, 
necti ani Otce, kteryz ho poslal. 

24 Amen, amen pravim vam: 
Ze kdoz slovo me slysi, a vefi 
tomu, kteryz mne poslal, mat 



158 



JAN 5 



zivot vecny, a na soud nepfijde, 
ale pfeseltjest z smrti do zivota. 

25 Amen, amen pravim vam: 
Ze pfijde hodina, a nynit' jest, 
kdyz mrtvi uslysi hlas Syna Bo- 
ziho, a ktefiz uslysi, zivi budou. 

26 Nebo jakoz Otec ma zivot 
sam v sobe, tak dal i Synu, aby 
mel zivot v samem sobe. 

27 A dal jemu moc i soud ciniti, 
nebo Syn cloveka jest. 

28 Nedivtez se tomu; nebot pfi- 
jde hodina, v kterouz vsiekni, 
ktefiz v hrobich jsou, uslysi hlas 
jeho. 

29 A pujdou ti, ktefiz dobre veci 
cinili, na vzkf iseni zivota, ale ti, 
ktefiz zle veci cinili, na vzkfi- 
seni soudu. 

30 Nemohut'ja sam od sebe nic 
ciniti. Jakzt slysim, takt sou- 
dim, a soud muj spravedlivy 
jest. Nebo nehledam vule sve, 
ale vule toho, kteryz mne poslal, 
Otcovy. 

31 Vydam-lit'ja svedectvi sam o 
sobe, svedectvi me neni prave. 

32 Jinyt' jest, kteryz svedectvi 
vydava o mne, a vim, ze prave 
jest svedectvi, kterez vydava o 
mne. 

33 Vy jste byli poslali k Janovi, 
a on svedectvi vydal pravde. 

34 Ale jat nepfijimam svedec- 
tvi od cloveka, nez totot' pravim, 
abyste vy spaseni byli. 

35 Ont byl svice hof ici a svitici, 



vy pak chteli jste se na cas po- 
radovati v svetle jeho. 

36 Ale ja mam vetsi svedec- 
tvi, nez Janovo. Nebo skutkove, 
kterez mi dal Otec, abych je vy- 
konal, tit skutkove, kterez ja ci- 
nim, svedci o mne, ze mne Otec 
poslal. 

37 A kteryz mne poslal, Otec, 
ont svedectvi vydal o mne, je- 
hoz jste vy hlasu nikdy nesly- 
seli, ani tvafi jeho nevideli. 

38 A slova jeho nemate v sobe 
ziistavajiciho. Nebo kterehoz on 
poslal, tomu vy nevefite. 

39 Ptejte se na pisma; nebo vy 
domnivate se v nich vecny zivot 
miti, a tat' svedectvi vydavaji o 
mne. 

40 Ale nechcete pfijiti ke mne, 
abyste zivot meli. 

41 Chvaly od lidi nepfijimam. 

42 Ale poznal jsem vas, ze mi- 
lovani Boziho nemate v sobe. 

43 Ja jsem pfisel ve jmenu Otce 
sveho, a nepfijimate mne. Kdy- 
by jiny pfisel ve jmenu svem, 
toho pfijmete. 

44 Kterak vy imizete vefiti, 
chvaly jedni od druhych hle- 
dajice, ponevadz chvaly, kteraz 
jest od sameho Boha, nehle- 
date? 

45 Nedomnivejte se, bycht' ja 
na vas zalovati mel pf ed Otcem. 
Jestit', kdo by zaloval na vas, 
Mojzis, v nemz vy nadeji mate. 



JAN 6 



159 



46 Nebo kdybyste vefili Mojzi- 
sovi, vefili byste i mne; neb on o 
nine psal. 

47 Ale ponevadz jeho pismum 
nevefite, i kterak slovum mym 
uvefite? 

Kapitola 6. 

Pan mnozstvi lidi nasytil, 15. kralem byti 

nechtel, 19. po mofi chodil, 25. o chlebu 

nebeskem kazal, 41. nektefi se horsili, 68. 

apostole viru o nem vyznali. 

Potom odsel Jezis za more Ga- 
lilejske neb Tiberiadske. 

2 A sel za nim zastup veliky; 
nebo videli divy jeho, kterez ci- 
nil nad nemocnymi. 

3 I vsel na horu Jezis, a tarn 
sedel s ucedlniky svymi. 

4 Byla pak blizko velikanoc, 
svatek Zidovsky. 

5 Tedy pozdvih oci Jezis, a vi- 
dev, ze zastup veliky jde k ne- 
mu, di Filipovi: Kde nakoupime 
chlebu, aby pojedli tito? 

6 (Ale to f ekl, pokouseje ho; ne- 
bo on vedel, co by mel uciniti.) 

7 Odpovedel jemu Filip: Za dve 
ste penez chlebu nepostaci jim, 
aby jeden kazdy z nich neco ma- 
licko vzal. 

8 Di jemu jeden z ucedlniku je- 
ho, Ondfej, bratr Simona Petra: 

9 Jestit' mladencek jeden zde, 
kteryz ma pet chlebu jecnych a 
dve rybicky. Ale cot'jest to mezi 
tak mnohe? 

10 I fekl Jezis: Rozkazte lidu, 
at se usadi. A bylo travy mnoho 



na torn miste. I posadilo se nm- 
zu v poctu okolo peti tisicii. 

n Tedy Jezis vzal ty chleby, 
a diky uciniv, rozdaval ucedl- 
nikum, ucedlnici pak sedicim; 
tez podobne z tech rybicek, jakz 
mnoho chteli. 

12 A kdyz byli nasyceni, fekl 
ucedlnikum svym: Zbefte ty 
drobty, ktef iz zustali, at nezhy- 
nou. 

13 I sebrali a naplnili dvanac- 
te kosii drobtii z tech peti chle- 
bu jecnych, ktefiz pozustali po 
tech, ktefiz jedli. 

14 Ti pak lide, uzf evse ten div, 
kteryz ucinil Jezis, pravili: Ten- 
to jest jiste prorok, kteryz mel 
pfijiti na svet. 

15 Tedy Jezis veda, ze by meli 
pfijiti a chytiti jej, aby ho ucinili 
kralem, usel na horu opet sam 
jediny. 

16 Kdyz pak byl vecer, sstoupili 
ucedlnici jeho k mofi. 

17 A vstoupivse na lodi, plavili 
se pfes mofe do Kafarnaum. A 
bylo jiz tma, a nepf isel byl Jezis 
k nim. 

18 Mofe pak dutim velikeho ve- 
tru zdvihalo se. 

19 A odplavivse se homi jako 
petmecitma neb tfidceti, uzfeli 
Jezise, an chodi po mofi, a pfi- 
blizuje se k lodi. I bali se. 

20 On pak fekl jim: Jat' jsem, 
nebojte se. 



160 



JAN 6 



21 1 vzali ho na lodi ochotne, 
a hned lodi pfibehla k zemi, do 
kterez se plavili. 

22 Nazejtfi zastup, kteryz byl 
za mofem, videv, ze jine lodicky 
nebylo, nez ta jedna, na kterouz 
byli vstoupili ucedlniei jeho, a 
ze Jezis nebyl vsel s ucedlniky 
svymi na lodi, ale sami ucedl- 
nici jeho byli se plavili, 

23 (Jine pak lodi byly pfiplouly 
od Tiberiady k tomu mistu bliz- 
ko, kdez byli jedli chleb, kdyz 
diky ucinil Pan), 

24 Kdyz tedy uzfel zastup, ze 
Jezise tu neni, ani ucedlniku 
jeho, vstoupili i oni na lodi, a 
pfijeli do Kafarnaum, hledajice 
Jezise. 

25 A nalezse ho za mofem, fekli 
jemu: Mistfe, kdy jsi sem pfisel? 

26 Odpovedel jim Jezis a fekl: 
Amen, amen pravim vam: Hle- 
date mne, ne proto ze jste divy 
videli, ale ze jste jedli chleby a 
nasyceni jste. 

27 Pracujte ne o pokrm, kteryz 
hyne, ale o ten pokrm, kteryz 
zustava k zivotu vecnemu, kte- 
ryz Syn cloveka da vam. Nebo 
tohot' potvrdil Biih Otec. 

28 Tedy fekli jemu: Co budeme 
ciniti, abychom delali dilo Bozi? 

29 Odpovedel Jezis a fekl jim: 
Totot'jest to dilo Bozi, abyste ve- 
fili v toho, kterehoz on poslal. 

30 I fekli jemu: Jakez pak ty 



znameni cinis, abychom videli a 
vefili tobe? Co delas? 

31 Otcove nasi jedli mannu na 
pousti, jakoz psano jest: Chleb s 
nebe daljim jisti. 

32 Tedy fekl jim Jezis: Amen, 
amen pravim vam: Ne Mojzis 
dal vam chleb s nebe, ale Otec 
muj vam dava ten chleb s nebe 
pravy. 

33 Nebo chleb Bozi ten jest, 
kteryz sstupuje s nebe, a dava 
zivot svetu. 

34 1 fekli jemu: Pane, davejz 
nam chleb ten vzdycky. 

35 Jezis pak fekl jim: Jat' jsem 
ten chleb zivota. Kdoz pfichazi 
ke mne, nebude nikoli lacneti, a 
kdoz vef i ve mne, nebude zizniti 
nikdy. 

36 Ale povedel jsem vam, ano- 
brz videli jste mne, a nevefite. 

37 Vsecko, coz mi dava Otec, ke 
mne pfijde, a toho, kdoz ke mne 
pfijde, nevyvrhu ven. 

38 Nebo jsem sstoupil s nebe, 
ne abych cinil vuli svou, ale vuli 
toho, kteryz mne poslal. 

39 Tatot'jest pak viile toho, kte- 
ryz mne poslal, Otcova, abych 
niceho toho, coz mi dal, neztra- 
til, ale vzkfisil to v nejposled- 
nejsi den. 

40 A tatot jest viile toho, kte- 
ryz mne poslal, aby kazdy, kdoz 
vidi Syna a vefi v neho, mel zi- 
vot vecny. A jat' jej vzkfisim v 
den nejposlednejsi. 



JAN 6 



161 



41 1 reptali Zide na neho, ze 
fekl: Ja jsem chleb ten, kteryz 
jsem s nebe sstoupil. 

42 A pravili: Zdaliz tento neni 
Jezis, syn Jozefuv, jehoz my otce 
i matku zname? Kterak pak di 
tento: S nebe jsem sstoupil? 

43 Tedy odpovedel Jezis a fekl 
jim: Nerepcete vespolek. 

44 Zadny nemuz pfijiti ke nine, 
jedine lee Otec muj, kteryz mne 
poslal, pfitrhl by jej; a jat' jej 
vzkfisim v den nejposlednejsi. 

45 Psano jest v prorocich: A bu- 
dou vsickni uceni od Boha. Pro- 
toz kazdy, kdoz slysel od Otce a 
naucil se, jdet'ke mne. 

46 Ne ze by kdo videl Otce, je- 
dine ten, kteryz jest od Boha, 
tent videl Otce. 

47 Amen, amen pravim vam: 
Kdoz vefi ve mne, mat zivot vec- 
ny 

48 Jat'jsem ten chleb zivota. 

49 Otcove vasi jedli mannu na 
pousti, a zemfeli. 

so Tototjest chleb ten s nebe s- 
stupujici. Kdoz by koli jej jedl, 
neumfet. 

si Jat'jsem ten chleb zivy, kte- 
ryz jsem s nebe sstoupil. Bude- 
-li kdo jisti ten chleb, ziv bude 
na veky. A chleb, kteryz ja dam, 
telo me jest, kterez ja dam za 
zivot sveta. 

52 Tedy hadali se Zide vespo- 
lek, fkouce: Kterak tento muze 
nam dati telo jisti? 



53 I fekl jim Jezis: Amen, amen 
pravim vam: Nebudete-li jisti 
tela Syna cloveka a piti krve je- 
ho, nemate zivota v sobe. 

54 Kdoz ji me telo a pije mou 
krev, mat zivot vecny, a jat jej 
vzkfisim v nejposlednejsi den. 

55 Nebo telo me prave jest po- 
krm, a krev ma prave jest napoj. 

56 Kdo ji me telo a pije mou 
krev, ve mne pf ebyva a ja v nem. 

57 Jakoz mne poslal ten zivy 
Otec, a ja ziv jsem skrze Otce, 
tak kdoz ji mne, i on ziv bude 
skrze mne. 

58 Totof jest ten chleb, kteryz 
s nebe sstoupil. Ne jako otcove 
vasi jedli mannu, a zemfeli. 
Kdoz ji chleb tento, zivt'bude na 
veky. 

59 Toto mluvil v skole, uce v 
Kafarnaum. 

60 Tedy mnozi z ucedlniku 
jeho, slysevse to, fekli: Tvrdaf 
jest tato fee. Kdo ji muze sly- 
seti? 

61 Ale veda Jezis sam v sobe, ze 
by proto reptali ucedlnici jeho, 
fekl jim: To vas urazi? 

62 Co pak, kdybyste uzf eli Sy- 
na cloveka, an vstupuje, kdez 
prve byl? 

63 Duch jest, kteryz obzivuje, 
telot nic neprospiva. Slova, kte- 
raz ja mluvim vam, Duch jsou a 
zivot jsou. 

64 Ale jsout' nektef i z vas, jesto 
nevefi. Nebo vedel Jezis od po- 



162 



JAN 7 



catku, kdo by byli nevefici, a 
kdo by ho mel zraditi. 

65 I pravil: Protoz jsem vam 
fekl, ze zadny nemuze pfijiti ke 
mne, lee by jemu bylo dano od 
Otce meho. 

66 A z toho mnozi z ucedlniku 
jeho odesli zpet, a nechodili s 
nim vice. 

67 Tedy fekl Jezis ke dvanacti: 
Zdaliz i vy chcete odjiti? 

68 I odpovedel jemu Simon Pe- 
tr: Pane, k komu pujdeme? Slo- 
va vecneho zivota mas. 

69 A my jsme uvefili, a poznali, 
ze jsi ty Kristus, Syn Bona zi- 
veho. 

70 Odpovedel jim Jezis: Vsak 
jsem ja vas dvanacte vyvolil, a 
jeden z vas dabel jest. 

71 A to fekl o Jidasovi Simona 
Iskariotskeho; nebo ten jej mel 
zraditi, byv jeden ze dvanacti. 

Kapitola 7. 

Pan prised tajne k svatku, 14. ucil zjevne 

v chrame, 16. Zidy pfemahal. 25. Rozlicni 

o nem smyslove i feci, 45. a marna proti 

nemu usilovani. 

Potom pak chodil Jezis po Ga- 
lilei; nebo nechtel byti v 
Judstvu, proto ze ho hledali Zi- 
de zabiti. 

2 A byl blizko svatek Zidovsky, 
stankii. 

3 Tedy fekli jemu bratfi jeho: 
Vyjdi odsud, a jdi do Judstva, at 
i ucedlnici tvoji vidi skutky tve, 
kterez cinis. 



4 Nizadny zajiste v skryte nic 
nedela, kdoz chce vidin byti. 
Protoz ty, cinis-li takove veci, 
zjev se svetu. 

5 Nebo ani bratfi jeho nevefili 
v neho. 

6 I di jim Jezis: Cas muj jeste 
nepfisel, ale cas vas vzdycky 
jest hotov. 

7 Nemiizet vas svet nenavide- 
ti, ale mnet' nenavidi; nebo ja 
svedectvi vydavam o nem, ze 
skutkove jeho zlijsou. 

8 Jdete vy k svatku tomuto. Jat 
jeste nepiijdu k svatku tomuto, 
nebo cas muj se jeste nenaplnil. 

9 To pak povedev jim, ziistal v 
Galilei. 

10 A kdyz odesli batfi jeho, 
tehdy i on sel k svatku, ne zjev- 
ne, ale jako ukryte. 

n Zide pak hledali ho v svatek, 
a pravili: Kde jest onen? 

12 A mnoho feci bylo o nem 
v zastupu. Nebo nektefi pravi- 
li, ze dobry jest, a jini pravili: 
Neni, ale svodi zastup. 

13 Zadny vsak o nem nemluvil 
zjevne pro bazeh Zidu. 

14 Kdyz pak jiz polovici svatku 
se vykonalo, vstoupil Jezis do 
chramu, a ucil. 

15 I divili se Zide, fkouce: Kte- 
rak tento pismo umi, neuciv se? 

16 Odpovedel jim Jezis a fekl: 
Me uceni nenit' me, ale toho, 
kteryz mne poslal. 



JAN 7 



163 



17 Bude-li kdo chtiti vuli jeho 
ciniti, tent bude umeti roze- 
znati, jest-li to uceni z Boha, cili 
mluvim ja sam od sebe. 

18 Kdof sam od sebe mluvi, 
chvaly sve vlastni hleda, ale 
kdoz hleda chvaly toho, kteryz 
ho poslal, tent pravdomluvny 
jest, a nepravosti v nem neni. 

19 Vsak Mojzis dal vam zakon, 
a zadny z vas neplni zakona. 
Proc nine hledate zamordovati? 

20 Odpovedel zastup a fekl: 
Dabelstvi mas. Kdo te hleda za- 
mordovati? 

21 Odpovedel Jezis a fekl jim: 
Jeden skutek ucinil jsem, a vsic- 
kni se tomu divite. 

22 Vsak Mojzis vydal vam ob- 
fizku, (ne ze by z Mojzise byla, 
ale z otcu), a v sobotu obf ezujete 
cloveka. 

23 Ponevadz clovek obfizku 
pfijima v sobotu, aby nebyl ru- 
sen zakon Mojzisuv, proc se na 
mne hnevate, ze jsem celeho clo- 
veka uzdravil v sobotu? 

24 Nesud'te podle osoby, ale 
spravedlivy soud sud'te. 

25 Tedy nektefi z Jeruzalem- 
skych pravili: Zdaliz toto neni 
ten, kterehoz hledaji zabiti? 

26 A aj, svobodne mluvi a nic 
mu nefikaji. Zdali jiz prave 
poznali knizata, ze tento jest 
prave Kristus? 

27 Ale o tomto vime, odkud 
jest, Kristus pak kdyz pfijde, 



zadny nebude vedeti, odkud by 
byl. 

28 I volal Jezis v chrame, uce 
a fka: I mne znate, i odkud 
jsem, vite. A nepfiselt'jsem sam 
od sebe, ale jestif pravdomluv- 
ny ten, kteryz mne poslal, jehoz 
vy neznate. 

29 Ale ja znam jej, nebo od neho 
jsem, a on mne poslal. 

30 I hledali ho jiti, ale zadny 
nevztahl ruky na neho, nebo 
jeste byla nepfisla hodina jeho. 

31 Z zastupu pak mnozi uve- 
fili v neho, a pravili: Kristus 
kdyz pfijde, zdali vice divu ci- 
niti bude nad ty, kterez tento 
cini? 

32 Slyseli pak farizeove zastup, 
an o nem takove veci rozmlou- 
va, i poslali farizeove a pfedni 
knezi sluzebniky, aby jej jali. 

33 Tedy fekl jim: Jeste malicky 
cas jsem s vami, potom odejdu k 
tomu, kteryz mne poslal. 

34 Hledati mne budete, ale ne- 
naleznete, a kdez ja budu, vy 
nemuzte pfijiti. 

35 I fekli Zide k sobe vespolek: 
Kam tento pujde, ze my ho ne- 
nalezneme? Zdali v rozptyleni 
pohanu pujde, a bude uciti po- 
hany? 

36 Jaka jest to fee, kterouz pro- 
mluvil: Hledati mne budete, ale 
nenaleznete, a kdez ja budu, vy 
nemuzete pfijiti? 



164 



JAN 8 



37 V posledni pak den ten ve- 
liky svatku toho, stal Jezis a 
volal, fka: Zizni-li kdo, pod' ke 
nine, a napi se. 

38 Kdoz vefi ve nine, jakoz di 
pismo, f eky z bf icha jeho poply- 
nou vody zive. 

39 (A to f ekl o Duchu, kterehoz 
meli pfijiti vefici v neho; nebo 
jeste nebyl dan Duch svaty, 
proto ze jeste Jezis nebyl osla- 
ven.) 

40 Tedy mnozi z zastupu usly- 
sevse tu fee, pravili: Tentot'jest 
prave prorok ten. 

41 Jini pravili: Tentot'jest Kris- 
tus. Ale nektefi pravili: Zdaliz z 
Galilee pfijde Kristus? 

42 Zdaz nepravi pismo, ze z 
semene Davidova a z Betlema 
mestecka, kdez byval David, 
pfijiti ma Kristus? 

43 A tak ruznice v zastupu sta- 
la se pro nej. 

44 Nektefi pak z nich chteli ho 
jiti, ale zadny nevztahl ruky na 
nej. 

45 Tedy pfisli sluzebnici k 
pfednim knezim a k farizeum, 
ktefiz fekli jim: Proc jste ho ne- 
pfivedli? 

46 Odpovedeli ti sluzebnici: Ni- 
kdy tak clovek nemluvil, jako 
tento clovek. 

47 I odpovedeli jim farizeove: 
Zdali i vy jste svedeni? 

48 Zdaliz kdo z knizat uvefil v 
neho aneb z farizeii? 



49 Nez zastup ten, kteryz ne- 
zna zakona. Zlofecenitjsou. 

50 / di jim Nikodem, ten kteryz 
byl pf isel k nemu v noci, byv je- 
den z nich: 

51 Zdali zakon nas soudi clo- 
veka, lee prve uslysi od neho a 
zvi, co by cinil? 

52 Odpovedeli a f ekli jemu: Ne- 
jsi-li i ty Galilejsky? Ptej se a 
viz, zet' prorok z Galilee nepo- 
vstal. 

53 I sel jeden kazdy do domu 
sveho. 

Kapitola 8. 

Zena pfistizena v cizolozstvi. 12. Pan sebe 

v znamost uvodi. 22. Zide odpory jemu ci- 

nice a s nim se hadajice, 59. kamenovati 

jej chteji. 

Jezis pak odsel na horu Oli- 
vetskou. 

2 Potom na lisvite zase pfisel 
do chramu, a vsecken lid ssel se 
k nemu. I posadiv se, ucil je. 

3 I pfivedli k nemu zakonnici a 
farizeove zenu v cizolozstvu po- 
padenou, a postavivse ji v pro- 
stfedku, 

4 Rekli jemu: Mistfe, tato zena 
jest postizena pfi skutku, kdyz 
cizolozila. 

5 A v zakone Mojzis pfikazal 
nam takove kamenovati. Ty pak 
co pravis? 

6 A to fekli, pokousejice ho, aby 
jej mohli obzalovati. Jezis pak 
skloniv se dolii, prstem psal na 
zemi. 



JAN 8 



165 



7 A kdyz se nepfestavali ota- 
zovati jeho, zdvihl se a fekl jim: 
Kdo jest z vas bez hfichu, nejprv 
hod' na ni kamenem. 

8 A opet schyliv se, psal na 
zemi. 

9 A oni uslysevse to, a v svedo- 
mich svych obvineni byvse, je- 
den po druhem odehazeli, poca- 
vse od starsich az do poslednich. 
/ zustal tu Jezis sam, a ta zena 
u prostfed stojeci. 

10 A pozdvih se Jezis, a zad- 
neho nevidev, nez tu zenu, fekl 
ji: Zeno, kde jsou ti, ktefiz na 
tebe zalovali? Zadny-li te neod- 
soudil? 

n Kteraz fekla: Zadny, Pane. I 
fekl ji Jezis: Aniz ja tebe odsu- 
zuji. Jdiz a nehfes vice. 

12 Tedy Jezis opet jim mluvil, 
fka: Ja jsem svetlo sveta. Kdoz 
nine nasleduje, nebude choditi v 
temnostech, ale bude miti svet- 
lo zivota. 

13 I fekli jemu farizeove: Ty 
sam o sobe svedectvi vydavas, 
svedectvi tve neni prave. 

14 Odpovedel Jezis a fekl jim: 
Ackoli ja svedectvi vydavam 
sam o sobe, prave jest svedectvi 
me; nebo vim, odkud jsem pfi- 
sel, a kam jdu. Ale vy nevite, od- 
kud jsem pfisel, aneb kam jdu. 

15 Vy podle tela soudite, ja ne- 
soudim zadneho. 

16 A bycht' pak i ja soudil, soud 
muj jest pravy; nebo nejsem 



sam, ale jsem ja a ten, kteryz 
mne poslal, Otec. 

17 A v zakone vasem psano 
jest: Ze dvou cloveku svedectvi 
prave jest. 

18 Jat' svedectvi vydavam sam 
o sobe, a svedectvi vydava o mne 
ten, kteryz mne poslal, Otec. 

19 Tedy fekli jemu: Kdez jest 
ten tvuj otec? Odpovedel Jezis: 
Aniz mne znate, ani Otce me- 
ho. Kdybyste mne znali, i Otce 
meho znali byste. 

20 Tato slova mluvil Jezis u po- 
kladnice, uce v chrame, a zadny 
ho nejal, nebo jeste byla nepfi- 
sla hodina jeho. 

21 1 fekl jim opet Jezis: Ja jdu, 
a hledati budete mne, a v hfi- 
chu svem zemf ete. Kam ja jdu, 
vy nemuzete pfijiti. 

22 I pravili Zide: Zdali se sam 
zabije, ze pravi: Kam ja jdu, vy 
nemuzete pfijiti? 

23 I fekl jim: Vy z dulujste, ja s 
hiiry jsem. Vy jste z tohoto sve- 
ta, ja nejsem z sveta tohoto. 

24 Protoz jsem fekl vam: Ze ze- 
mf ete v hfisich svych. Nebo jes- 
tlize nebudete vefiti, ze ja jsem, 
zemf ete v hfisich svych. 

25 I fekli jemu: Kdo jsi ty? I fe- 
kl jim Jezis: To, coz z pocatku 
pravim vam. 

26 Mnohot mam o vas mluviti 
a souditi, ale ten, kteryz mne 
poslal, pravdomluvny jest, a ja, 



166 



JAN 8 



coz jsem slysel od neho, to mlu- 
vim na svete. 

27 Ate neporozumeli, ze by o 
Otci pravil jim. 

28 Protoz fekl jim Jezis: Kdyz 
povysite Syna cloveka, tehdy 
poznate, ze ja jsem. A sam od 
sebe nic necinim, ale jakz mne 
naucil Otec rmij, tak mluvim. 

29 A ten, kteryz mne poslal, se 
mnou jest. Neopustilt' mne sa- 
meho Otec; nebo coz jest jemu 
libeho, to ja cinim vzdycky 

30 Ty veci kdyz mluvil, mnozi 
uvefili v neho. 

31 Tedy fekl Jezis tern Zidum, 
ktefiz uvefili jemu: Jestlize vy 
zustanete v feci me, prave uee- 
dlnici moji budete. 

32 A poznate pravdu, a pravda 
vas vysvobodi. 

33 / odpovedeli jemu: Sime A- 
brahamovo jsme, a zadnemu 
jsme neslouzili nikdy. I kterakz 
ty dis: ze svobodni budete? 

34 Odpovedel jim Jezis: Amen, 
amen pravim vam: Ze kazdy, 
kdoz cini hfich, sluzebnik jest 
hficha. 

35 A sluzebnik neziistava v do- 
me na veky; Syn ziistava na ve- 
ky 

36 Protoz jestlizet' vas Syn vy- 
svobodi, prave svobodni budete. 

37 Vim, ze jste sime Abraha- 
movo, ale hledate mne zabiti; 
nebo fee ma nema mista u vas. 



38 Ja, coz j sem videl u Otce sve- 
ho, mluvim; i vy tedy, co jste vi- 
deli u otce sveho, cinite. 

39 Odpovedeli a fekli jemu: 
Otec nas jest Abraham. Di jim 
Jezis: Kdybyste synove Abraha- 
movi byli, cinili byste skutky 
Abrahamovy. 

40 Ale nyni hledate mne za- 
biti, cloveka toho, kteryz jsem 
pravdu mluvil vam, kterouz 
jsem slysel od Boha. Tohot A- 
braham necinil. 

41 Vy cinite skutky otce sveho. 
I fekli jemu: Myt z smilstva 
nejsme zplozeni, jednohot' Otce 
mame, Boha. 

42 Tedy fekl jim Jezis: BytBuh 
Otec vas byl, milovali byste 
mne. Nebo ja jsem z Bohaposel, 
a pfisel jsem; aniz jsem sam od 
sebe pfisel, ale on mne poslal. 

43 Proc mluveni meho necha- 
pate? Proto ze slyseti nemiizete 
feci me. 

44 Vy z otce dabla jste, a za- 
dosti otce sveho chcete ciniti. 
On byl vrazedlnik od pocatku, 
a v pravde nestal; nebo pravdy 
v nem neni. Kdyz mluvi lez, 
z sveho vlastniho mluvi; nebo 
lhaf jest a otec lzi. 

45 Ja pak ze pravdu pravim, 
nevefite mi. 

46 Kdo z vas uvini mne z hf i- 
chu? A ponevadz pravdu pra- 
vim, proc vy mi nevefite? 



JAN 9 



167 



47 Kdo z Boha jest, slova Bozi 
slysi; protoz vy neslysite, ze z 
Boha nejste. 

48 Tedy odpovedeli Zide a fekli 
jemu: Zdaliz my dobfe nepra- 
vime, ze jsi ty Samaritan, a da- 
belstvi mas? 

49 Odpovedel Jezis: Jat d'abel- 
stvi nemam, ale ctim Otce sve- 
ho; nez vy jste mne neuctili. 

50 Jat' pak nehledam chvaly 
sve; jestit, kdo hleda a soudi. 

si Amen, amen pravim, vam: 
Bude-li kdo zachovavati slovo 
me, smrti neuzfi na veky. 

52 Tedy fekli mu Zide: Nyni 
jsme poznali, ze dabelstvi mas. 
Abraham umfel i proroci, a ty 
pravis: Bude-li kdo zachovavati 
fee mou, smrti neokusi na veky. 

53 Zdali jsi ty vetsi otce naseho 
Abrahama, kteryz umfel? I pro- 
roci zemfeli. Kym ty se cinis? 

54 Odpovedel Jezis: Chvalim- 
-lit' ja se sam, chvala ma nic 
neni. Jestit' Otec muj, kteryz 
mne chvali, o nemz vy pravite, 
ze Biih vas jest. 

55 Ale nepoznali jste ho, ja pak 
jej znam. A kdybych fekl, ze ho 
neznam, byl bych podobny vam, 
lhaf. Ale znamt' jej, a fee jeho 
zachovavam. 

56 Abraham, otec vas, veselil 
se, aby videl den muj, i videl, 
a radoval se. 

57 Tedy fekli jemu Zide: Pade- 



sati let jeste nemas, a Abraha- 
ma jsi videl? 

58 Rekl jim Jezis: Amen, amen 
pravim vam: Prve nezli Abra- 
ham byl, ja jsem. 

59 I zchapali kameni, aby ha- 
zeli na nej. Jezis pak skryl se, a 
prosed skrze ne, vysel z chramu, 
a tak odsel. 



Kapitola 9. 

Slepy od narozeni ode Pana zrak pfijal, 13. 

a mev o to s farizei velikou nesnaz, byv od 

nich i zahnan, 35. od Krista dokonaleji u 

vife utvrzen. 

Apomijeje, uzfel eloveka sle- 
peho od narozeni. 

2 I otazali se ho ucedlnici je- 
ho, fkouce: Mistfe, kdo zhfesil, 
tento-li, cili rodicove jeho, ze se 
slepy narodil? 

3 Odpovedel Jezis: Ani tento 
zhfesil, ani rodicove jeho, ale 
aby zjeveni byli skutkove Bozi 
na nem. 

4 Jat musim delati dilo toho, 
kteryz mne poslal, dokudz den 
jest. Pfichazit' noc, kdyz zadny 
nebude moci delati. 

5 Dokudz jsem na svete, svetlo 
jsem sveta. 

6 To povedev, plinul na zemi, 
a ucinil blato z sliny, i pomazal 
tim blatem oci slepeho. 

7 A fekl jemu: Jdi, umej se v 
rybniku Siloe, coz se vyklada: 
Poslany. A on sel a umyl se, i 
pfisel, vida. 



168 



JAN 9 



8 Sousede pak a ti, ktefiz jej 
prve vidali slepeho, fekli: Neni- 
-liz toto ten, kteryz sedaval a 
zebraval? 

9 Jini pravili, ze ten jest, a jini, 
ze jest podoben k nemu. Ale on 
pravil: Ja jsem. 

10 Tedy f ekli jemu: Kterak jsou 
otevfiny oci tve? 

n On odpovedel a fekl: Clo- 
vek ten, kteryz slove Jezis, blato 
ucinil, a pomazal oci mych, a 
fekl mi: Jdi k rybniku Siloe, a 
umej se. I odsed a umyv se, pro- 
hledl jsem. 

12 I fekli jemu: Kde jest ten? 
Rekl: Nevim. 

13 Tedy pfivedli toho, kteryz 
nekdy byl slepy, k farizeum. 

14 Byla pak sobota, kdyz Jezis 
ucinil blato, a otevfel oci jeho. 

15 I otazali se ho opet i farize- 
ove, kterak by prozfel. On pak 
fekl jim: Blato polozil na oci me, 
a umyl jsem se, i vidim. 

16 Tedy nektefi z farizeu fekli: 
Ten clovek neni z Boha, nebo 
neostfiha soboty. Jini pravili: 
Kterak muze clovek hfisny ta- 
kove divy ciniti? I byla riiznice 
mezi nimi. 

17 Rekli opet slepemu: Co ty 
o nem pravis, ponevadz otevfel 
oci tve? A on fekl: Ze prorok jest. 

18 1 nevefili Zide o nem, by 
slepy byval a prozfel, az povo- 
lali rodicu toho, kteryz byl pro- 
zfel. 



19 A otazali se jich, fkouce: 
Jest-li tento syn vas, o kteremz 
vy pravite, ze by se slepy naro- 
dil? Kterakz pak nyni vidi? 

20 Odpovedeli jim rodicove je- 
ho a fekli: Vimet, ze tento jest 
syn nas, a ze se slepy narodil. 

21 Ale kterak nyni vidi, nevi- 
me; aneb kdo otevfel oci jeho, 
myt nevime. Mat leta, ptejte se 
ho, on sam za sebe mluviti bude. 

22 Tak mluvili rodicove jeho, ze 
se bali Zidu; nebo jiz tak byli 
ulozili Zide, aby, kdoz by ho koli 
vyznal Kristem, vyobcovan byl 
ze skoly. 

23 Protoz fekli rodicove jeho: 
Mat leta, ptejte se jeho. 

24 Tedy zavolali po druhe clo- 
veka toho, kteryz byval slepy, a 
fekli jemu: Vzdej chvalu Bohu. 
My vime, ze clovek ten hfisnik 
jest. 

25 I odpovedel on a fekl: Jest- 
-li hfisnik, nevim, nez to vim, ze 
byv slepy, nyni vidim. 

26 I fekli jemu opet: Cot' ucinil? 
Kterak otevfel oci tve? 

27 Odpovedel jim: Jiz jsem vam 
povedel, a neslyseli jste? Coz 
opet chcete slyseti? Zdaliz i vy 
chcete ucedlnici jeho byti? 

28 I zlofecili jemu a fekli: Ty jsi 
ucedlnik jeho, ale my jsme Moj- 
zisovi ucedlnici. 

29 My vime, ze Mojzisovi mlu- 
vil Buh, tento pak nevime, od- 
kudjest. 



JAN 10 



169 



30 Odpovedel ten clovek a f ekl 
jim: Tot jest jiste divna vee, ze 
vy nevite, odkud jest, a otevfel 
oci me. 

31 Vime pak, ze Buh hfisniku 
neslysi, ale kdo by ctitel Bozi 
byl, a vuli jeho cinil, tohot slysi. 

32 Od veku neni slychano, aby 
kdo otevfel oci slepeho naroze- 
neho. 

33 Byt' tento nebyl od Boha, ne- 
mohlt' by nic uciniti. 

34 Odpovedeli a fekli jemu: Ty 
jsi vsecken se v hfisich narodil, 
a ty nas ucis? I vyhnali jej ven. 

35 Uslysel pak Jezis, ze jej vy- 
hnali ven. A kdyz jej nalezl, f ekl 
jemu: Vefis-liz ty v Syna Bo- 
ziho? 

36 Odpovedel on a fekl: I kdoz 
jest, Pane, abych vefil v neho? 

37 I fekl jemu Jezis: I videl jsi 
ho, a kteryz mluvi s tebou, ont' 
jest. 

38 A on fekl: Vefim, Pane, a 
klanel se jemu. 

39 I fekl jemu Jezis: Na soud 
pfisel jsem ja na tento svet, aby 
ti, ktefiz nevidi, videli, a ti, kte- 
fiz vidi, aby slepi byli. 

40 I uslyseli to nektefi z fari- 
zeu, ktefiz s nim byli, a fekli 
jemu: Zdali i my slepi jsme? 

41 Rekl jim Jezis: Byste slepi 
byli, hfichu byste nemeli; ale 
nyni pravite: Vidime, protoz 
hfich vas ziistava. 



Kapitola 10. 

O pastyfi, najemniku a ovcech. 22. Roz- 
mlouvani Pane s Zidy v sinci Salamou- 
nove, 39. a zjevna zlost jejich proti nemu. 

Amen, amen pravim vam: 
Kdoz nevchazi dvefmi do 
ovcince ovci, ale vchazi jinudy, 
ten zlodej jest a lotr. 

2 Ale kdoz vchazi dvefmi, pas- 
tyf jest ovci. 

3 Tomut' vratny otvira, a ovce 
hlas jeho slysi, a on svych vlast- 
nich ovec ze jmena povolava, a 
vyvodi je. 

4 A jakz ovce sve vlastni vy- 
pusti, pfed nimi jde, a ovce jdou 
za nim; nebo znaji hlas jeho. 

5 Ciziho pak nikoli nasledovati 
nebudou, ale utekou od neho; 
nebo neznaji hlasu cizich. 

6 To podobenstvi povedel jim 
Jezis, ale oni nevedeli, co by to 
bylo, coz jim mluvil. 

7 Tedy opet fekl jim Jezis: A- 
men, amen pravim vam: Ze ja 
jsem dvefe ovci. 

8 Vsickni, kolikz jich koli pf ede 
mnou pfislo, zlodeji jsou a lotfi, 
ale neslyseli jich ovce. 

9 Ja jsem dvefe. Skrze mne 
vsel-li by kdo, spasen bude, a 
vejde i vyjde, a pastvu nalezne. 

10 Zlodej nepfichazi, nez aby 
kradl a mordoval a hubil; ja 
jsem pfisel, aby zivot mely, a 
hojne mely. 



170 



JAN 10 



11 Ja jsem ten pastyf dobry. 
Dobry pastyf dusi svou poklada 
za ovce. 

12 Ale najemnik a ten, kte- 
ryz neni pastyf, jehoz nejsou 
ovce vlastni, vida vlka, an jde, 
i opousti ovce i utika, a vlk lapa 
a rozhani ovce. 

13 Najemnik pak utika; nebo 
najemnik jest, a nema pece o 
ovce. 

14 Ja jsem ten dobry pastyf, a 
znamt'sve, a znajit'mne me. 

15 Jakoz mne zna Otec, a ja 
znam Otce, a dusi svou pokla- 
dam za ovce. 

16 A mamt' i jine ovce, kterez 
nejsou z tohoto ovcince. I tyt 
musim pfivesti; nebo hlas muj 
slyseti budou. A budet jeden 
ovcinec a jeden pastyf. 

17 Protoz mne Otec miluje, ze 
ja pokladam dusi svou, abych ji 
zase vzal. 

18 Nizadnyt'ji nebefe ode mne, 
ale ja pokladam ji sam od sebe. 
Mam moc poloziti ji, a mam moc 
zase vziti ji. To pfikazani vzal 
jsem od Otce sveho. 

19 Tedy stala se opet nizniee 
mezi Zidy pro ty feci. 

20 A pravili mnozi z nich: Da- 
belstvi ma a blazni. Co ho po- 
slouchate? 

21 Jini pravili: Tato slova ne- 
jsou dabelstvi majiciho. Zdaliz 
d'abelstvi muze slepych oci otvi- 
rati? 



22 Bylo pak posviceni v Jeruza- 
leme, a zima byla. 

23 I prochazel se Jezis v chra- 
me po sinci Salomounove. 

24 Tedy obstoupili jej Zide, a 
f ekli jemu: Dokudz dusi nasi dr- 
zis: Jestlize jsi ty Kristus, povez 
nam zjevne. 

25 Odpovedel jim Jezis: Pove- 
del jsem vam, a nevefite. Skut- 
kove, kterez ja cinim ve jmenu 
Otce sveho, tit' svedectvi vyda- 
vaji o mne. 

26 Ale vy nevefite, nebo nejste 
z ovci mych, jakoz jsem vam po- 
vedel. 

27 Ovcet'me hlas muj slysi, a ja 
je znam, a nasledujitmne. 

28 A jatzivot vecny davam jim, 
a nezahynout' na veky, aniz jich 
kdo vytrhne z ruky me. 

29 Otec muj, kteryz mije dal, 
vetsi jest nade vsecky, a zadnyt' 
jich nemuze vytrhnouti z ruky 
Otce meho. 

30 Ja a Otec jedno jsme. 

31 Tedy zchapali opet kameni 
Zide, aby jej kamenovali. 

32 Odpovedel jim Jezis: Mnohe 
dobre skutky ukazal jsem vam 
od Otce sveho. Pro ktery z tech 
skutkii kamenujete mne? 

33 Odpovedeli jemu Zide, fkou- 
ce. Pro dobry skutek tebe ne- 
kamenujeme, ale pro rouhani, 
totiz ze ty, clovek jsa, delas se 
Bohem. 



JAN 11 



171 



34 Odpovedel jim Jezis: Vsak 
psano jest v zakone vasem: Ja 
jsem fekl: Bohove jste. 

35 Ponevadz ty nazval bohy, k 
nimz fee Bozi stala se, a nemuze 
zruseno byti pismo, 

36 Mne pak, kterehoz posvetil 
Otec a poslal na svet, vy pra- 
vite: Rouhas se, ze jsem fekl: 
Syn Bozi jsem? 

37 Necinim-lit' skutkii Otce 
sveho, nevefte mi. 

38 Paklit' cinim, byste pak mne 
nevefili, skutkum vefte, abyste 
poznali a vefili, ze Otec ve mne 
jest, a ja v nem. 

39 Tedy opet hledali ho jiti, ale 
vysel z rukou jejich. 

40 I odsel opet za Jordan na to 
misto, kdez nejprve Jan kftil, a 
poziistal tarn. 

41 1 pfisli k nemu mnozi, a 
pravili: Jan zajiste zadneho di- 
vu neucinil, ale vsecko, cozkoli 
mluvil Jan o tomto, prave bylo. 

42 A mnozi tarn uvefili v neho. 

Kapitola 11. 

Pan vzkfisil Lazara. 47. Pfedni knezi a fa- 

rizeove radu proti nemu drzeli. 55. On usel 

do mesta Efraim, 57. oni pak mandat nan 

vydali. 

Byl pak nemocen nejaky La- 
zar z Betany, z mestecka 
Marie a Marty, sestry jeji. 

2 A to byla ta Maria, kteraz 
pomazala Pana masti, a vytfe- 
la nohy jeho vlasy svymi, jejiz 
bratr Lazar byl nemocen. 



3 Tedy poslaly k nemu ty se- 
stry, fkouce: Pane, aj, ten, kte- 
rehoz milujes, nemocen jest. 

4 A uslysav to Jezis, fekl: ne- 
moc ta nem k smrti, ale pro 
slavu Bozi, aby oslaven byl Syn 
Bozi skrze ni. 

5 Miloval pak Jezis Martu i 
sestru jeji i Lazara. 

6 A jakz uslysel, ze by nemocen 
byl, tedy poziistal za dva dni na 
torn miste, kdez byl. 

7 Potom pak di ucedlnikum: 
Pod'me zase do Judstva. 

8 Rekli jemu ucedlnici: Mistfe, 
nyni hledali te Zide kameno- 
vati, a zase tam chces jiti? 

9 Odpovedel Jezis: Zdaliz neni 
dvanacte hodin za den? Chodi- 
-li kdo ve dne, neurazi se; nebo 
svetlo tohoto sveta vidi. 

10 Paklit' by kdo chodil v noci, 
urazit se; nebo svetla neni v 
nem. 

n To povedel, a potom di jim: 
Lazar, pfitel nas, spi, ale jdutf, 
abych jej ze sna probudil. 

12 I fekli ucedlnici jeho: Pane, 
spi-lit, zdrav bude. 

13 Ale Jezis fekl o smrti jeho, 
oni pak domnivali se, ze by o 
spani sna mluvil. 

14 Tedy fekl jim Jezis zjevne: 
Lazar umfel. 

15 A raduji se pro vas, ze jsem 
tam nebyl, abyste vefili. Ale 
pod'me k nemu. 



172 



JAN 11 



16 1 fekl Tomas, kteryz slo- 
ve Didymus, spoluucedlnikum: 
Pod'me i my, abychom zemfeli s 
nim. 

17 Pfisel tedy Jezis, a nalezl ho 
jiz ctyfi dni v hrobe pochova- 
neho. 

18 Byla pak Betany blizko od 
Jeruzalema, okolo honu pat- 
naete. 

19 Mnozi pak z Zidu byli pfisli 
k Marte a Marii, aby je tesili pro 
bratra jejich. 

20 Tedy Marta, jakz uslysela, 
ze Jezis jde, vysla proti nemu, 
ale Maria doma sedela. 

21 1 fekla Marta Jezisovi: Pa- 
ne, kdybys ty byl zde, bratr miij 
byl by neumfel. 

22 Ale i nynit' vim, ze cozkoli 
pozadal bys od Boha, da tobe 
Buh. 

23 Di ji Jezis: Vstanet' bratr 
tvuj. 

24 Rekla jemu Marta: Vim, ze 
vstane pfi vzkfiseni v den nej- 
poslednejsi. 

25 Rekl ji Jezis: ja jsem vzkfi- 
seni i zivot. Kdo vef i ve mne, byt' 
pak i umfel, ziv bude. 

26 A kazdy, kdoz jest ziv, a veri 
ve mne, neumf etna veky. Vefis- 
-li tomu? 

27 Rekla jemu: Ovsem, Pane, 
ja jsem uvefila, ze jsi ty Kris- 
tus, Syn Bozi, kteryz mel pfijiti 
na svet. 



28 A kdyz to povedela, odesla 
a zavolala tajne Marie, sestry 
sve, fkuci: Mistr zde jest, a vola 
tebe. 

29 Ona jakz uslysela, vstala 
rychle, a sla k nemu. 

30 Jeste pak byl Jezis nepfi- 
sel do mestecka, ale byl na torn 
miste, kdez vysla byla proti ne- 
mu Marta. 

31 Tedy Zide, ktefiz s ni byli v 
dome, a tesili ji, videvse Marii, 
ze rychle vstala a vysla, sli za 
ni, fkouce: Jde k hrobu, aby tam 
plakala. 

32 Ale Maria, kdyz tam pfisla, 
kdez byl Jezis, uzf evsi jej, padla 
k noham jeho, fkuci jemu: Pane, 
bys ty byl zde, bratr muj byl by 
neumfel. 

33 Jezis pak jakz uzfel, ana 
place, i Zidy, ktefiz byli s ni pfi- 
sli, ani placi, zastonal duchem, 
a zkormoutil se. 

34 A fekl: Kdez jste jej polozili? 
Rkou jemu: Pane, pod' a pohled'. 

35 I zaplakal Jezis. 

36 Tedy fekli Zide: Aj, kterak 
ho miloval! 

37 Nektefi pak z nich fekli: Ne- 
mohl-liz tento, kteryz otevfel o- 
ci slepeho, uciniti aby tento ne- 
umfel? 

38 Jezis pak opet zastonav sam 
v sobe, pfisel k hrobu. Byla pak 
jeskyne, a kamen byl svrchu po- 
lozen na ni. 



JAN 12 



173 



39 Di Jezis: Zdvihnete kamen. 
Rekla jemu Marta, sestra toho 
mrtveho: Pane, jiztf smrdi; nebo 
ctyfi dni v hrobe jest. 

40 Di ji Jezis: Vsakt'jsem fekl, 
ze budes-li vefiti, uzfis slavu 
Bozi. 

41 Tedy zdvihli kamen, kdez 
byl ten mrtvy pochovan. Jezis 
pak pozdvihl zhiiru oci a fekl: 
Otee, dekuji tobe, ze jsi nine sly- 
sel. 

42 Ja zajiste vim, ze mne vzdy- 
cky slysis, ale pro zastup, kteryz 
okolo stoji, fekl jsem, aby vefili, 
ze jsi ty mne poslal. 

43 A to povedev, zavolal hlasem 
velikym: Lazafe, pod'ven. 

44 I vysel ten, kteryz byl umf el, 
maje svazane ruce i nohy rou- 
chami, a tvaf jeho satem byla 
obvinuta. Rekl jim Jezis: Roz- 
veztez jej, a nechte, atodejde. 

45 Tedy mnozi z Zidu, ktefiz 
byli pfisli k Marii, videvse, co 
ucinil Jezis, uvefili v neho. 

46 Nektefi pak z nich odesli k 
farizeum, a povedeli jim, co uci- 
nil Jezis. 

47 I sesli se pfedni knezi a fari- 
zeove v radu, a pravili: Co ci- 
nime? Nebo tento clovek divy 
mnohe cini. 

48 Nechame-li ho tak, vsickni 
uvefi v neho, i pfijdou Rimane, 
a odejmou misto nase i lid. 

49 Jeden pak z nich, Kaifas, 



nejvyssim knezem byv toho le- 
ta, fekl jim: Vy nic nevite, 

50 Aniz pfemyslujete, ze jest 
uzitecne nam, aby jeden clovek 
umfel za lid, a ne, aby vsecken 
tento narod zahynul. 

51 Toho pak nefekl sam od 
sebe, ale nejvyssim knezem byv 
leta toho, prorokoval, ze mel Je- 
zis umfiti za tento narod. 

52 A netoliko za tento narod, 
ale take, aby syny Bozi rozpty- 
lene shromazdil v jedno. 

53 Protoz od toho dne radu spo- 
lecne drzeli, aby jej zabili. 

54 Jezis pak jiz nechodil zjevne 
mezi Zidy, ale odsel odtud do 
krajiny blizko pouste, do mesta, 
kterez slove Efraim, a tu bydlil 
s ucedlniky svymi. 

55 Byla pak blizko velikanoc 
Zidovska. I sli mnozi do Jeruza- 
lema z krajiny te pfed veliko- 
noci, aby se ocistili. 

56 I hledali Jezise, a rozmlou- 
vali vespolek, v chrame stojice: 
Co se vam zda, ze nepfisel k 
svatku? 

57 Vydali pak byli pfedni knezi 
a farizeove mandat, jestlize by 
kdo zvedel, kde by byl, aby po- 
vedel, aby jej jali. 

Kapitola 12. 

Pan masti pomazan. 4. Jidas o to reptal. 

12. Jizda Kristova na oslatku. 20. Pfichod 

Reku. 28. Hlas s nebe. 37. Slepota Zidu. 

44. Osvedceni se jim Pane. 

Tedy Jezis sesty den pfed ve- 
likonoci pfisel do Betany, 



174 



JAN 12 



kdez byl Lazar ten, kteryz byl 
umfel, jehoz vzkfisil z mrtvych. 

2 I pfipravili jemu tu vecefi, a 
Marta posluhovala, Lazar pak 
byl jeden z stolicich s nim. 

3 Maria pak vzavsi libru masti 
drahe z nardu vyborneho, po- 
mazala noh Jezisovych, a vy- 
tfela vlasy svymi nohy jeho. I 
naplnen jest dum viini te masti. 

4 Tedy f ekl jeden z ucedlniku 
jeho, Jidas Simona Iskariotske- 
ho, kteryz jej mel zraditi: 

5 Proc tato mast neni prodana 
za tfi sta penez, a neni dano 
chudym? 

6 To pak fekl, ne ze by mel peci 
o chude, ale ze zlodej byl, a me- 
sec mel, a to, coz do neho kla- 
deno bylo, nosil. 

7 Tedy fekl Jezis: Nech ji, ke 
dni pohfbu meho zachovala to. 

8 Nebo chude vzdycky mate s 
sebou, ale mne ne vzdycky miti 
budete. 

9 Zvedel pak zastup veliky z 
Zidii, ze by tu byl. I pf isli, ne pro 
Jezise toliko, ale take aby La- 
zara videli, kterehoz byl vzkfi- 
sil z mrtvych. 

10 Radili se pak pfedni knezi, 
aby i Lazara zamordovali. 

n Nebo mnozi z Zidu odchazeli 
pro neho, a uvefili v Jezise. 

12 Nazejtfi mnohy zastup, kte- 
ryz byl pfisel k svatku, kdyz u- 
slyseli, ze Jezis jde do Jeruza- 
lema, 



13 Nabrali ratolesti palmo- 
vych, a vysli proti nemu, a vo- 
lali: Hosanna, pozehnany, kte- 
ryz se bef e ve jmenu Pane, kral 
Izraelsky. 

14 I dostav Jezis oslatka, vsedl 
na ne, jakoz psano jest: 

15 Neboj se, dcero Sionska, aj, 
kral tvuj befe se, na oslatku 
sede. 

16 Tomu pak nesrozumeli uce- 
dlnici jeho sprvu, ale kdyz osla- 
ven byl Jezis, tedy se rozpome- 
nuli, ze to psano bylo o nem, a 
ze jemu to ucinili. 

17 Vydaval pak svedectvi za- 
stup, kteryz byl s nim, ze La- 
zara povolal z hrobu, a vzkfisil 
jej z mrtvych. 

18 Protoz i v cestu vysel jemu 
zastup, kdyz slyseli, ze by ten 
div ucinil. 

19 Tedy farizeove pravili mezi 
sebou: Vidite-li, ze nic neprospi- 
vate? Aj, svet postoupil po nem. 

20 Byli pak nektefi Rekove z 
tech, ktefiz pfichazivali, aby se 
modlili v svatek. 

21 Ti tedy pfistoupili k Fili- 
povi, kteryz byl od Betsaidy Ga- 
lilejske, a prosili ho, fkouce: Pa- 
ne, chteli bychom Jezise videti. 

22 Pfisel Filip a povedel On- 
dfejovi, Ondfej pak zase a Filip 
povedeli Jezisovi. 

23 A Jezis odpovedel jim, fka: 
Pfislat' hodina, aby oslaven byl 
Syn cloveka. 



JAN 12 



175 



24 Amen, amen pravim vam: 
Zrno psenicne padna v zemi, ne- 
umfe-li, onot' samo zustane, a 
paklitf umf e, mnohy uzitek pfi- 
nese. 

25 Kdoz miluje dusi svou, ztra- 
tit'ji; a kdoz nenavidi duse sve 
na tomto svete, k zivotu vec- 
nemu ostfiha ji. 

26 Slouzi-li mi kdo, nasledujz 
mne; a kdez jsem ja, tut' i muj 
sluzebnik bude. A bude-li mi 
kdo slouziti, poctit'ho Otec. 

27 Nyni duse ma zkormoucena 
jest, a coz dim? Otce, vysvobod' 
mne z teto hodiny. Ale proto 
jsem pfisel k hodine teto. 

28 Otce, oslaviz jmeno sve. Te- 
dy pfisel Mas s nebe: I oslavil 
jsem, i jeste oslavim. 

29 Ten pak zastup, kteryz tu 
stal a slysel, pravil: Zahfmelo. 
Jini pravili: Andel k nemu mlu- 
vil. 

30 Odpovedel Jezis a fekl: Ne 
pro mnet hlas tento se stal, ale 
pro vas. 

31 Nynit jest soud sveta toho- 
to, nyni knize sveta tohoto vy- 
vrzeno bude ven. 

32 A ja budu-lit' povysen od ze- 
me, vsecky potahnu k sobe. 

33 (To pak povedel, znamenaje, 
kterou by smrti mel umfiti.) 

34 Odpovedel jemu zastup: My 
jsme slychali z zakona, ze Kris- 
tus ziistava na veky, a kterakz 
ty pravis, ze musi byti povysen 



Syn cloveka? Kdo jest to Syn 
cloveka? 

35 Tedy fekl jim Jezis: Jeste 
na maly cas svetlo s vami jest. 
Chod'te, dokud svetlo mate, at 
vas tma nezaehvati; nebo kdo 
chodi ve tmach, nevi, kam jde. 

36 Dokud svetlo mate, vefte v 
svetlo, abyste synove svetla by- 
li. Toto povedel Jezis, a odsed, 
skryl se pfed nimi. 

37 A ackoli tak mnoha znameni 
cinil pfed nimi, vsak neuvefili v 
neho, 

38 Aby se naplnila fee Izaiase 
proroka, kterouz povedel: Pane, 
kdo uvefil kazani nasemu, a ra- 
me Pane komu jest zjeveno? 

39 Protot' nemohli vefiti, ze o- 
pet Izaias fekl: 

40 Oslepil oci jejich, a zatvrdil 
srdce jejich, aby ocima nevideli, 
a srdcem nerozumeli, a neobra- 
tili se, abych jich neuzdravil. 

41 To povedel Izaias, kdyz videl 
slavu jeho, a mluvil o nem. 

42 A ackoli mnozi i z knizat u- 
vefili v neho, vsak pro farizee 
nevyznavali, aby ze skoly nebyli 
vyobcovani. 

43 Nebo milovali slavu lidskou 
vice nez slavu Bozi. 

44 Jezis pak zvolal a fekl: Kdo 
vefi ve mne, ne ve mnetvefi, ale 
v toho, kteryz mne poslal. 

45 A kdoz vidi mne, vidi toho, 
kteryz mne poslal. 



176 



JAN 13 



46 Ja svetlo na svet jsem pfisel, 
aby zadny, kdoz vefi ve mne, ve 
tme nezustal. 

47 A slysel-litf by kdo slova ma, 
a nevefil by, jat ho nesoudim; 
nebo nepfisel jsem, abych sou- 
dil svet, ale abych spasil svet. 

48 Kdoz mnou pohrda, a nepfi- 
jima slov mych, mat', kdo by jej 
soudil. Slova, kteraz jsem mlu- 
vil, tat jej souditi budou v nej- 
poslednejsi den. 

49 Nebo ja sam od sebe jsem 
nemluvil, ale ten, kteryz mne 
poslal, Otec, on mi pfikazani 
dal, co bych mel praviti a mlu- 
viti. 

50 A vim, ze pfikazani jeho jest 
zivot vecny. A protoz, coz ja mlu- 
vim, jakz mi povedel Otec, takt' 
mluvim. 

Kapitola 13. 

Pan ucedlnikum nohy myl, 18. zradce 
oznamil, 34. pfikazani nove vydal. 

Pfed svatkem pak velikonoc- 
nim, veda Jezis, ze pfisla 
hodina jeho, aby sel z tohoto 
sveta k Otci, milovav sve, kte- 
fiz byli na svete, az do konce je 
miloval. 

2 A kdyz vecef eli, (a dabel jiz 
byl vnukl v srdce Jidase Simona 
Iskariotskeho, aby jej zradil), 

3 Veda Jezis, ze jemu Otec vse- 
cko v ruce dal, a ze od Boha vy- 
sel a k Bohu jde, 

4 Vstal od vecefe, a slozil rou- 
cho, a vzav rouchu, pfepasal se. 



5 Potom nalil vody do mede- 
nice, i pocal umyvati nohy uce- 
dlnikii a vytirati rouchou, kte- 
rouz byl pfepasan. 

6 Tedy pfisel k Simonovi Pet- 
rovi, a on fekl jemu: Pane, ty 
mi chces nohy myti? 

7 Odpovedel Jezis a fekl jemu: 
Co ja cinim, ty nevis nyni, ale 
potom zvis. 

8 Di jemu Petr: Nebudes ty 
myti noh mych na veky. Od- 
povedel jemu Jezis: Neumyji- 
-lit tebe, nebudes miti dilu se 
mnou. 

9 Di jemu Simon Petr: Pane, 
netoliko nohy me, ale i ruce i 
hlavu. 

10 Rekl jemu Jezis: Kdoz jest 
umyt, nepotfebuje, nez aby no- 
hy umyl; nebo cist jest vsecken. 
I vy cisti jste, ale ne vsickni. 

n Nebo vedel o zradci svem; 
protoz fekl: Ne vsickni cisti jste. 

12 Kdyz pak umyl nohy jejich, 
a vzal roucho sve, posadiv se za 
stul zase, fekl jim: Vite-liz, co 
jsem ucinil vam? 

13 Vy nazyvate mne Mistrem a 
Panem, a dobfe pravite, jsemt 
zajiste. 

14 Ponevadz tedy ja umyl jsem 
nohy vase, Pan a Mistr, i vy ma- 
te jeden druhemu nohy umyva- 
ti. 

15 Pfiklad zajiste dal jsem 
vam, abyste, jakoz jsem ja uci- 
nil vam, i vy cinili. 



JAN 13 



177 



16 Amen, amen pravim vam: 
Neni sluzebnik vetsi nad pana 
sveho, ani posel vetsi nezli ten, 
kdoz jej poslal. 

17 Znate-li tyto veci, blahosla- 
veni jste, budete-li je ciniti. 

18 Ne o vseehtf vas pravim. Ja 
vim, ktere jsem vyvolil, ale urn- 
sit' se naplniti pismo: Ten, kdoz 
ji chleb se mnou, pozdvihl proti 
mne paty sve. 

19 Nyni pravim, vam, prve nez 
by se stalo, abyste, kdyz se sta- 
ne, uvefili, ze jajsem. 

20 Amen, amen pravim vam: 
Kdo pfijima toho, kohoz bych 
ja poslal, mnet' pfijima; a kdoz 
mne pfijima, pfijima toho, kte- 
ryz mne poslal. 

21 A to povedev Jezis, zko- 
rmoutil se v duchu, a osvedcil, 
fka: Amen, amen pravim vam, 
ze jeden z vas mne zradi. 

22 Tedy ucedlnici vzhledali na 
sebe vespolek, pochybujice, o 
kom by to pravil. 

23 Byl pak jeden z ucedlniku 
Jezisovych, kteryz zpolehl na 
kline jeho, ten, jehoz miloval Je- 
zis. 

24 Protoz tomu navesti dal Si- 
mon Petr, aby se zeptal, kdo by 
to byl, o nemz pravi. 

25 A on odpocivaje na prsech 
Jezisovych, fekl jemu: Pane, 
kdo jest? 

26 Odpovedel Jezis: Ten jest, 
komuz ja omocene skyvy chleba 



podam. A omociv skyvu chleba, 
podal Jidasovi, synu Simona Is- 
kariotskeho. 

27 A hned po te skyve chleba 
vstoupil do neho satan. I fekl 
jemu Jezis: Co cinis, cm spesne. 

28 Tomu pak zadny z pfisedi- 
cich nerozumel, k cemu by jemu 
to fekl. 

29 Nebo nektefi se domnivali, 
ponevadz Jidas mesec mel, ze 
by jemu fekl Jezis: Nakup tech 
veci, kterychz jest nam potfebi 
k svatku, aneb aby neco chu- 
dym dal. 

30 A on vzav skyvu chleba, 
hned vysel, A byla noc. 

31 Kdyz pak on vysel, di Jezis: 
Nynit' oslaven jest Syn cloveka, 
a Buh oslaven jest v nem. 

32 A ponevadz Buh oslaven jest 
v nem, i Buh oslavi jej sam v 
sobe, a to hned oslavi jej. 

33 Synackove, jeste malicko s 
vami jsem. Hledati mne budete, 
ale jakoz jsem fekl Zidum: Kam 
ja jdu, vy nermizete pf ijiti, i vam 
pravim nyni. 

34 Pfikazani nove davam vam, 
abyste se milovali vespolek; ja- 
koz ja miloval jsem vas, abyste 
i vy milovali jeden druheho. 

35 Po tomt poznaji vsickni, ze 
jste moji ucedlnici, budete-li mi- 
ti lasku jedni k druhym. 

36 Di jemu Simon Petr: Pane, 
kam jdes? Odpovedel mu Jezis: 



178 



JAN 14 



Kam jdu, nemuzes ty nyni jiti 
za mnou, ale pujdes potom. 

37 Di jemu Petr: Pane, proc 
bych nemohl nyni jiti za tebou? 
Dusi svou za tebe polozim. 

38 Odpovedel jemu Jezis: Dusi 
svou za nine polozis? Amen, a- 
men pravim tobe: Nezazpivat' 
kohout, az mne tfikrat zapris. 

Kapitola 14. 

Tesi Pan ucedlniky, 3. uzitek odjitf sveho 

i sve Bozstvi uce znati. 16. Utesitele zasli- 

buje, 26. o dile jeho vypravuje, 27. a sveho 

pokoje jim zanechava. 

Nermutiz se srdce vase. Ve- 
fite v Boha, i ve mne ver te. 

2 V dome Otce meho pribyt- 
kove mnozi jsou. Byt'nebylo tak, 
povedel bych vam. 

3 Jdut', abych vam pfipravil 
misto. A kdyz odejdu, a pfi- 
pravim vam misto, zase pfijdu, 
a poberu vas k sobe samemu, 
abyste, kde jsem ja, i vy byli. 

4 A kam ja jdu, vite, i cestu 
vite. 

5 Di jemu Tomas: Pane, nevi- 
me, kam jdes. A kterak muzeme 
cestu vedeti? 

6 Di jemu Jezis: Ja jsem ta ces- 
ta, i pravda, i zivot. Zadny ne- 
pfichazi k Otci nez skrze mne. 

7 Byste znali mne, take i Otce 
meho znali byste; a jiz nyni jej 
znate, a videli jste ho. 

8 Rekl jemu Filip: Pane, ukaz 
nam Otce, a dostitjest nam. 

9 Di jemu Jezis: Tak dlouhy cas 
s vami jsem, a nepoznal jsi mne? 



Filipe, kdoz vidi mne, vidi Otce, 
a kterakz ty pravis: Ukaz nam 
Otce? 

10 Nevefis, ze ja v Otci a Otec 
ve mne jest? Slova, kteraz ja 
mluvim vam, sam od sebe ne- 
mluvim, ale Otec ve mne pfeby- 
vaje, ont cini skutky. 

n Veftez mi, ze jsem ja v Otci 
a Otec ve mne; aneb aspon pro 
ty samy skutky vefte mi. 

12 Amen, amen pravim vam: 
Kdoz vefi ve mne, skutky, kte- 
rez ja cinim, i on ciniti bude, a 
vetsi nad ty ciniti bude; nebo ja 
jdu k Otci svemu. 

13 A jestlize byste co prosili ve 
jmenu mem, tot' ucinim, aby o- 
slaven byl Otec v Synu. 

14 Budete-li zac prositi ve jme- 
nu mem, jat ucinim. 

15 Milujete-li mne, pfikazani 
mych ostfihejte. 

16 A jat' prositi budu Otce, a ji- 
neho Utesitele da vam, aby s va- 
mi zustal na veky, 

17 Toho Ducha pravdy, jehoz 
svet nemuze pfijiti. Nebo nevidi 
ho, aniz ho zna, ale vy znate 
jej, nebot'u vas pfebyva, a v vas 
bude. 

18 Neopustimt'vas sirotkii, pfi- 
jdutk vam. 

19 Jeste malicko, a svet mne 
vice neuzfi, ale vy uzfite mne; 
nebo ja ziv jsem, i vy zivi bu- 
dete. 



JAN 15 



179 



20 V ten den vy poznate, ze ja 
jsem v Otci svem, a vy ve nine, 
a ja was. 

21 Kdoz by mel pf ikazani ma, a 
ostfihal jich, ontjest ten, kteryz 
nine miluje. A kdoz nine miluje, 
milovan bude od Otce meho, a 
jat' jej budu milovati, a zjevim 
jemu sameho sebe. 

22 Rekl jemu Judas, ne onen 
Iskariotsky: Pane, jakz jest to, 
ze sebe nam zjeviti chces, a ne 
svetu? 

23 Odpovedel Jezisafekljemu: 
Miluje-li mne kdo, slova meho 
ostfihati bude, a Otec muj bude 
jej milovati, a k nemu pfijdeme, 
a pfibytek u neho ucinime. 

24 Kdozt' nemiluje mne, slov 
mych neostfiha; a slovo, kterez 
slysite, nenit me, ale toho, kte- 
ryz mne poslal, Otcovo. 

25 Toto mluvil jsem vam, u vas 
pfebyvaje. 

26 Utesitel pak, ten Duch sva- 
ty, kterehoz posle Otec ve jmenu 
mem, ont vas nauci vsemu, 
a pfipomenet' vam vsecko, coz 
jsem koli mluvil vam. 

27 Pokoj zustavuji vam, pokoj 
svuj davam vam; ne jako svet 
dava, ja davam vam. Nermutiz 
se srdce vase, ani strachuj. 

28 Slyseli jste, ze ja fekl jsem 
vam: Jdu, a zase pfijdu k vam. 
Kdybyste mne milovali, rado- 
vali byste se jiste, ze jsem fekl: 



Jdu k Otci; nebo Otec vetsi jest 
nezli ja. 

29 A nyni povedel jsem vam, 
prve nez by se stalo, abyste, 
kdyz se stane, uvefili. 

30 Jiz nemnoho mluviti budu 
s vami; nebot jde knize tohoto 
sveta, ale nematf nic na mne. 

31 Ale aby poznal svet, ze mi- 
luji Otce, a jakoz mi pfikazal 
Otec, tak cinim. Vstante, pod- 
me odtud. 

Kapitola 15. 

Vinny kmen. 9. Nasledovani Krista. 12. 
Napomenuti k spolecnemu milovani. 

J a jsem ten vinny kmen pravy, 
a Otec muj vinaf jest. 

2 Kazdou ratolest, kteraz ve 
mne nenese ovoce, odfezuje, a 
kazdou, kteraz nese ovoce, cisti, 
aby hojnejsi ovoce nesla. 

3 Jiz vy cisti jste pro fee, kte- 
rouz jsem mluvil vam. 

4 Ziistafitez ve mne, a ja v vas. 
Jakoz ratolest nemuze nesti 
ovoce sama od sebe, nezustala- 
-li by pfi kmenu, takz ani vy, lee 
ziistanete ve mne. 

5 Ja jsem vinny kmen a vy ra- 
tolesti. Kdo ziistava ve mne, a 
ja v nem, ten nese ovoce mnohe; 
nebo beze mne nic nemuzete u- 
ciniti. 

6 Nezustal-li by kdo ve mne, 
vyvrzen bude ven jako ratolest, 
a uschnet', a budout' sebrany, a 
na oheii uvrzeny, a shofit. 



180 



JAN 15 



7 Zustanete-li ve mne, a slova 
ma zustanou-lit v vas, coz byste 
koli chteli, proste, a stanet' se 
vam. 

8 V tomt byva oslaven Otec 
muj, kdyz ovoce nesete hojne, a 
budete moji ucedlnici. 

9 Jakoz miloval mne Otec, i ja 
miloval jsem vas. Zustantez v 
milovani mem. 

10 Budete-li zaehovavati pfi- 
kazani ma, zustanete v mem 
milovani, jakoz i ja pfikazani 
Otce sveho zachoval jsem, i zii- 
stavam v jeho milovani. 

n Toto mluvil jsem vam, aby 
radost ma ziistavala v vas, a ra- 
dost vase byla plna. 

12 Totot'jest pfikazani me, aby- 
ste se milovali vespolek, jako ja 
miloval jsem vas. 

13 Vetsiho milovani nad to zad- 
ny nema, nez aby dusi svou po- 
lozil za pf ately sve. 

14 Vy pfatele moji jste, ucinite- 
-li to, coz ja pfikazuji vam. 

15 Nebudu vas vice nazyva- 
ti sluzebniky, nebo sluzebnik 
nevi, co by cinil pan jeho. Ale 
vas jsem nazval pfately, nebo 
vsecko, coz jsem koli slysel od 
Otce sveho, oznamil jsem vam. 

16 Ne vyjste mne vyvolili, ale 
ja jsem vas vyvolil, a postavil, 
abyste sli a ovoce pfinesli, a 
ovoce vase aby zustalo, aby zac 
byste koli prosili Otce ve jmenu 
mem, dal vam. 



17 Toto pfikazuji vam, abyste 
se milovali vespolek. 

18 Jestlizet' vas svet nenavidi, 
vite, zetmne prve nez vas v ne- 
navisti mel. 

19 Byste byli z sveta, svet, coz 
jest jeho, miloval by; ze pak 
nejste z sveta, ale ja z sveta vy- 
volil jsem vas, protoz vas svet 
nenavidi. 

20 Pamatujte na tu fee, kte- 
rouz jsem ja mluvil vam: Ne- 
nit' sluzebnik vetsi nezli pan 
jeho. Ponevadz se mne protivili, 
i vamt' se protiviti budou; pone- 
vadz feci me setfili, i vasi setfiti 
budou. 

21 Ale toto vsecko ucini vam 
pro jmeno me; nebo neznaji to- 
ho, kteryz mne poslal. 

22 Kdybych byl nepfisel, a ne- 
mluvil jim, hfichu by nemeli; 
ale nyni vymluvy nemaji z hfi- 
chu sveho. 

23 Kdoz mne nenavidi, i Otcet 
meho nenavidi. 

24 Bych byl skutku necinil me- 
zi nimi, jichz zadny jiny necinil, 
hfichu by nemeli; ale nyni i vi- 
deli, i nenavideli i mne i Otce 
meho. 

25 Ale aby se naplnila fee, kte- 
raz v zakone jejich napsana jest: 
Ze v nenavisti meli mne darmo. 

26 Kdyz pak pfijde ten Utesi- 
tel, kterehoz ja posli vam od Ot- 
ce, Duch pravdy, kteryz od Otce 



JAN 16 



181 



poehazi, tent' svedectvi vydavati 
bude o mne. 

27 Ano i vy svedectvi vyda- 
vati budete, nebo od pocatku se 
mnou jste. 

Kapitola 16. 

Pan pfedpovidaje svym pokuseni, 7. pote- 
suje jich, 23. a napomma k modlitbam. 

Toto mluvil jsem vam, abyste 
se nezhorsili. 

2 Vypovedit' vas ze skol, ano 
pfijdet cas, ze vseliky, kdoz vas 
mordovati bude, domnivati se 
bude, ze tim Bohu slouzi. 

3 A tot' ueini vam proto, ze ne- 
poznali Otce ani mne. 

4 Ale toto mluvil jsem vam, 
abyste, kdyz pfijde ten cas, roz- 
pomenuli se na to, ze jsem 
ja pfedpovedel vam. Tohot' pak 
jsem vam s pocatku nemluvil, 
nebo jsem byl s vami. 

5 Nyni pak jdu k tomu, kteryz 
mne poslal, a zadny z vas nepta 
se mne: Kam jdes? 

6 Ale ze jsem vam tyto veci 
mluvil, zamutek naplnil srdce 
vase. 

7 Ja pak pravdu pravim vam, 
ze jest vam uzitecne, abych ja 
odsel. Nebo neodejdu-lit', Utesi- 
tel nepfijde k vam; a paklit'ode- 
jdu, posli ho k vam. 

8 A ont'pfijda, obvinovati bude 
svet z hfichu, a z spravedlnosti, 
a z soudu. 

9 Z hfichu zajiste, ze nevefi ve 
mne. 



10 A z spravedlnosti, proto ze 
jdu k Otci, a jiz vice neuzfite 
mne. 

n Z soudu pak, proto ze knize 
tohoto sveta jiz jest odsouzeno. 

12 Jestet' bych mel mnoho mlu- 
viti vam, ale nemuzete snesti 
nyni. 

13 Kdyz pak pfijde ten Duch 
pravdy, uvedet' vas ve vselikou 
pravdu. Nebo nebude mluviti 
sam od sebe, ale cozkoli uslysi, 
tot' mluviti bude; ano i budouci 
veci zvestovati bude vam. 

14 Ont'mne oslavi; nebo z meho 
vezme, a zvestuje vam. 

15 Vsecko, cozkoli ma Otec, me 
jest. Protoz jsem fekl, ze z meho 
vezme, a zvestuje vam. 

16 Malicko, a neuzfite mne, a 
opet malicko, a uzf ite mne; nebo 
ja jdu k Otci. 

17 I fekli nektefi z ucedlnikii 
jeho mezi sebou: Co jest to, ze 
pravi nam: Malicko, a neuzfite 
mne, a opet malicko, a uzfite 
mne, a ze ja jdu k Otci? 

18 Protoz pravili: Co jest to, 
ze pravi: Malicko? Nevime, co 
pravi. 

19 I poznal Jezis, ze se ho chteli 
otazati. I fekl jim: O torn ti- 
zete mezi sebou, ze jsem fekl: 
Malicko, a neuzfite mne, a opet 
malicko, a uzfite mne? 

20 Amen, amen pravim vam, ze 
plakati a kviliti budete vy, ale 
svet se bude radovati; vy pak 



182 



JAN 17 



se budete rmoutiti, ale zamutek 
vas obratit se v radost. 

21 Zena, kdyz rodi, zamutek 
ma, nebo pfisla hodina jeji; ale 
kdyz porodi det'atko, jiz nepa- 
matuje na ssouzeni, pro radost, 
proto ze se narodil clovek na 
svet. 

22 Protoz i vy zamutek mate 
nyni, ale opet uzfim vas, a ra- 
dovati se bude srdce vase, a ra- 
dosti vasi zadny neodejme od 
vas. 

23 A v ten den nebudete se mne 
tazati o nicemz. Amen, amen 
pravim vam: Ze zac byste koli 
prosili Otce ve jmenu mem, dat 
vam. 

24 Az dosavad za nic jste nepro- 
sili ve jmenu mem. Prostez, a 
vezmete, aby radost vase dopl- 
nena byla. 

25 Toto v pf islovich mluvil jsem 
vam, ale pfijdet' hodina, kdyz 
vice nebudu v pf islovich mluviti 
vam, nybrz zjevne o Otci zvesto- 
vati budu vam. 

26 V ten den ve jmenu mem 
prositi budete, a nepravimt' 
vam, ze ja budu prositi Otce za 
vas. 

27 Nebo sam Otec miluje vas, 
proto ze jste vy mne milovali, a 
uvefili, ze jsem ja od Boha vy- 
sel. 

28 Vyseltjsem od Otce, a pfisel 
jsem na svet; a opet opoustim 
svet, ajdu k Otci. 



29 Rkou jemu ucedlnici jeho: 
Aj, nyni zjevne mluvis, a pfi- 
slovi zadneho nepravis. 

30 Nyni vime, ze vis vsecko, a 
nepotfebujes, aby se kdo tebe 
tazal. Skrze to vefime, ze jsi od 
Boha pfisel. 

31 Odpovedel jim Jezis: Nyni 
vefite? 

32 Aj, pfijdethodina, anobrz jiz 
pfisla, ze se rozprchnete jeden 
kazdy k svemu, a mne sameho 
nechate. Ale nejsemt'sam, nebo 
Otec se mnou jest. 

33 Tyto veci mluvil jsem vam, 
abyste ve mne pokoj meli. 
Na svete ssouzeni miti budete, 
ale doufejtez, jat' jsem pfemohl 
svet. 



Kapitola 17. 

Horliva modlitba Krista Pana, kterouz 

Otci svemu milemu za ucedlniky sve 20. 

i jejich potomky verne cinil. 

To povedev Jezis, i pozdvihl 
oci svych k nebi a fekl: Ot- 
ce, pfislat hodina, oslaviz Syna 
sveho, aby i Syn tvuj oslavil 
tebe; 

2 Jakoz jsi dal jemu moc nad 
kazdym clovekem, aby tem 
vsechnem, kterez jsi dal jemu, 
zivot vecny dal. 

3 Totot' jest pak vecny zivot, 
aby poznali tebe sameho prave- 
ho Boha, a kterehoz jsi poslal, 
Jezise Krista. 



JAN 17 



183 



4 Jat'jsem oslavil tebe na zemi; 
dilo jsem vykonal, kterez jsi mi 
dal, abych cinil. 

5 A nyni oslaviz ty mne, Otce, 
u sebe sameho touz slavou, kte- 
rouz jsem mel u tebe, prve nezli 
svet byl. 

6 Oznamil jsem jmeno tve li- 
dem, kterez jsi mi dal z sveta. 
Tvojit' byli, a mne jsi je dal, a 
fee tvou zachovali. 

7 A nyni poznali, ze vsecky ve- 
ci, kterez jsi mi dal, od tebe jsou. 

8 Nebo slova, kteraz jsi mi dal, 
dal jsem jim; a oni pfijali, a po- 
znali prave, ze jsem od tebe vy- 
sel, a uvefili, ze jsi ty mne po- 
slal. 

9 Ja za ne prosim, ne za svet 
prosim, ale za ty, kterez jsi mi 
dal, nebo tvoji jsou. 

10 A vsecky veci me tve jsou, 
a tve me jsou, a oslaven jsem v 
nich. 

n Jiz pak vice nejsem na svete, 
ale oni jsou na svete, a ja k tobe 
jdu. Otce svaty, ostfihejz jich ve 
jmenu svem, kterez jsi mi dal, 
atby byli jedno jako my. 

12 Dokudz jsem s nimi byl na 
svete, ja jsem jich ostfihal ve 
jmenu tvem. Kterez jsi mi dal, 
zachoval jsem, a zadny z nich 
nezahynul, nez syn zatraceni, 
aby se pismo naplnilo. 

13 Ale nyni k tobe jdu, a toto 
mluvim na svete, aby meli ra- 
dost mou plnou v sobe. 



14 Ja jsem jim dal slovo tve, a 
svet jich nenavidel; nebo nejsou 
z sveta, jako ja nejsem z sveta. 

15 Neprosimt, abys je vzal z 
sveta, ale abys je zachoval od 
toho zleho. 

16 Z svetatf nejsou, jako i ja ne- 
jsem z sveta. 

17 Posvetiz jich v pravde sve, 
slovo tve pravda jest. 

18 Jakoz jsi mne poslal na svet, 
i ja jsem je poslal na svet. 

19 A ja posvecuji sebe sameho 
za ne, aby i oni posveceni byli v 
pravde. 

20 Ne za tytot' pak toliko pro- 
sim, ale i za ty, ktefiz skrze 
slovo jejich maji uvef iti ve mne, 

21 Aby vsickni jedno byli, jako 
ty, Otce, ve mne, a ja v tobe, aby 
i oni v nas jedno byli, aby uvef il 
svet, ze jsi ty mne poslal. 

22 A ja slavu, kterouz jsi mi 
dal, dal jsem jim, aby byli jedno, 
jako my jedno jsme. 

23 Ja v nich, a ty ve mne, aby 
dokonani byli v jedno, a aby po- 
znal svet, ze jsi ty mne poslal, 
a ze jsi je miloval, jakozs mne 
miloval. 

24 Otce, kterez jsi mi dal, chcit, 
kdez jsem ja, aby i oni byli 
se mnou, aby hledeli na slavu 
mou, kterouzs mi dal; nebo jsi 
mne miloval pf ed ustanovenim 
sveta. 

25 Otce spravedlivy, tebet' svet 
nepoznal, ale ja jsem tebe po- 



184 



JAN 18 



znal, a i tito poznali, ze jsi ty 
mne poslal. 

26 A znamet' jsem jim ucinil 
jmeno tve, a znamo ucinim, aby 
milovani, kterymz jsi mne milo- 
val, bylo v nich, a i ja v nich. 

Kapitola 18. 

Pan v zahrade slovem poraziv nepf ately, 

dal se jiti, 12. k Annasovi, 24. potom k Kai- 

fasovi veden, 27. od Petra zapiran, 28. a 

pfed Pilatem postaven. 

To kdyz povedel Jezis, vysel 
s ucedlniky svymi pfes po- 
tok Cedron, kdez byla zahrada; 
do kterezto vsel on i ucedlnici 
jeho. 

2 Vedel pak i Jidas, zradce je- 
ho, to misto; nebo casto chodival 
tarn Jezis s ucedlniky svymi. 

3 Protoz Jidas pojav zastup, a 
od pfednich knezi a farizeu slu- 
zebniky, pfisel tarn s lucernami 
a s pochodnemi a s zbroji. 

4 Jezis pak veda vsecko, coz 
pfijiti melo na nej, vysed, fekl 
jim: Koho hledate? 

5 Odpovedeli jemu: Jezise Na- 
zaretskeho. Rekl jim Jezis: Jaf 
jsem. Stal pak s nimi i Jidas, 
zradce jeho. 

6 A jakz fekl jim: Ja jsem, po- 
stoupili nazpet, a padli na zem. 

7 I otazal se jich opet: Koho hle- 
date? A oni fekli: Jezise Naza- 
retskeho. 

8 Odpovedel Jezis: Povedel 
jsem vam, ze ja jsem. Pone- 
vadz tedy mne hledate, nechtez 
techto, atfodejdou. 



9 Aby se naplnila fee, kterouz 
byl povedel: Z tech, kterez jsi mi 
dal, neztratil jsem zadneho. 

10 Tedy Simon Petr, maje mec, 
vytrhl jej, a udefil sluzebnika 
nejvyssiho kneze, a utal mu u- 
cho jeho prave. Bylo pak jmeno 
sluzebnika toho Malchus. 

n I fekl Jezis Petrovi: Schovej 
mec svuj do posvy. Coz nemam 
piti kalicha, kteryz mi dal Otec? 

12 Tedy zastup a hejtman a slu- 
zebnici Zidovsti jali Jezise, a 
svazali jej. 

13 A vedli ho k Annasovi nejpr- 
ve; nebo byl test Kaifasuv, kte- 
ryz byl nejvyssim knezem toho 
leta. 

14 Kaifas pak byl ten, kteryz 
byl radu dal Zidum, ze by uzi- 
tecne bylo, aby clovek jeden 
umfel za lid. 

15 Sel pak za Jezisem Simon 
Petr a jiny ucedlnik. A ten 
ucedlnik byl znam nejvyssimu 
knezi, i vsel s Jezisem do sine 
nejvyssiho kneze. 

16 Ale Petr stal u dvefi vne. I 
vysel ten druhy ucedlnik, kte- 
ryz byl znam nejvyssimu knezi, 
a promluvil s vratnou, i uvedl 
tarn Petra. 

17 Tedy fekla Petrovi devka 
vratna: Nejsi-liz i ty z ucedlnikii 
cloveka toho? Rekl on: Nejsem. 

18 Stali pak tu sluzebnici a pa- 
cholci, ktefiz oheh udelali, nebo 
zima bylo, i zhfivali se. A byl s 



JAN 18 



185 



nimi take i Petr, stoje a zhfivaje 
se. 

19 Tedy nejvyssi knez tazal se 
Jezise o ucedlnicich jeho a o 
uceni jeho. 

20 Odpovedel jemu Jezis: Ja 
zjevne mluvil jsem svetu, ja 
vzdycky ucival jsem v skole a 
v chrame, kdez se odevsad Zide 
schazeji, a tajne jsem nic ne- 
mluvil. 

21 Co se mne ptas? Ptej se tech, 
ktefiz slychali, co jsem jim mlu- 
vil. Aj, titvedi, co jsem ja mluvil. 

22 A kdyz on to povedel, jeden z 
sluzebniku, stoje tu, dal hulkou 
Jezisovi, fka: Tak-liz odpovidas 
nejvyssimu knezi? 

23 Odpovedel mu Jezis: Mluvil - 
-li jsem zle, svedectvi vydej o 
zlem; pakli dobfe, proc mne te- 
pes? 

24 I poslal jej Annas svazaneho 
k Kaifasovi nejvyssimu knezi. 

25 Stal pak Simon Petr, a zhfi- 
val se. Tedy fekli jemu: Nejsi-liz 
i ty z ucedlnikii jeho? Zapf el on 
a fekl: Nejsem. 

26 Di jemu jeden z sluzebni- 
ku nejvyssiho kneze, pfibuzny 
toho, kteremuz Petr ut'al ucho: 
Zdaz jsem ja tebe nevidel s nim 
v zahrade? 

27 Tedy Petr opet zapfel. A 
hned kohout zazpival. 

28 I vedli Jezise od Kaifase do 
radneho domu, a bylo rano. Oni 
pak nevesli do radneho domu, 



aby se neposkvrnili, ale aby jed- 
li beranka. 

29 Tedy vysel k nim Pilat a fe- 
kl: Jakou zalobu vedete proti 
cloveku tomuto? 

30 Odpovedeli a fekli jemu: Byt' 
tento nebyl zlocinec, nevydali 
bychom ho tobe. 

31 1 fekl jim Pilat: Vezmete vy 
jej, a podle zakona sveho sud'te 
ho. I fekli mu Zide: Namt' ne- 
slusi zabiti zadneho. 

32 Aby se fee Jezisova napl- 
nila, kterouz fekl, znamenaje, 
kterou by smrti mel umfiti. 

33 Tedy Pilat vsel opet do rad- 
neho domu, i povolal Jezise a 
fekl jemu: Ty-li jsi kral Zidov- 
sky? 

34 Odpovedel Jezis: Sam-li od 
sebe to pravis, cili jini tobe po- 
vedeli o mne? 

35 Odpovedel Pilat: Zdaliz 
jsem ja Zid? Narod tvuj a pf edni 
knezi dali mi tebe. Co jsi ucinil? 

36 Odpovedel Jezis: Kralovstvi 
me neni z tohoto sveta. Byt' z to- 
hoto sveta bylo kralovstvi me, 
sluzebnici moji branili by, abych 
nebyl vydan Zidum. Ale nyni 
me kralovstvi neni odsud. 

37 I fekl jemu Pilat: Tedy kral 
jsi ty? Odpovedel Jezis: Ty pra- 
vis, ze ja kral jsem. Jat jsem se 
k tomu narodil, a proto jsem na 
svet pfisel, abych svedectvi vy- 
dal pravde. Kazdy, kdoz jest z 
pravdy, sly si hlas miij. 



186 



JAN 19 



38 Di jemu Pilat: Co jest prav- 
da? A to povedev, opet vysel k Zi- 
dum, a di jim: Ja na nem zadne 
viny nenalezam. 

39 Ale jest obyeej vas, abych 
vam propustil jednoho na veli- 
kunoc. Chcete-liz tedy, at' vam 
propustim toho krale Zidovske- 
ho? 

40 I zkfikli opet vsiekni, fkou- 
ce: Ne toho, ale Barabase. Byl 
pak ten Barabas lotr. 

Kapitola 19. 

Pan ubicovany korunovan, 3. posmivan, 

16. na smrt odsouzen, 18. ukfizovan, 30. 

umfel, 38. od Jozefa a Nikodema pocestne 

pohfben. 

Tedy vzal Pilat Jezise, a zbi- 
coval. 

2 A zoldnefi zpletse korunu z 
trni, vstavili na hlavu jeho, a 
plastem sarlatovym pfiodeli jej. 

3 A fikali: Zdrav bud', krali Zi- 
dovsky. A bili jej hulkami. 

4 I vysel opet ven Pilat, a fe- 
kl jim: Aj, vyvedu jej vam ven, 
abyste poznali, zet' na nem zad- 
ne viny nenalezam. 

5 Tedy vysel Jezis ven, nesa tu 
korunu trnovou, a ten plast sar- 
latovy. I fekl jim Pilat: Aj clo- 
vek. 

6 A jakz jej uzfeli pfedni knezi 
a sluzebnici, zkfikli, fkouce: U- 
kfizuj, ukfizuj ho. Di jim Pilat: 
Vezmete vy jej a ukfizujte, nebo 
ja na nem viny nenalezam. 

7 Odpovedeli jemu Zide: My 
zakon mame, a podle zakona 



naseho mat'umfiti, nebo Synem 
Bozim se cinil. 

8 A kdyz Pilat uslysel tuto fee, 
vice se obaval. 

9 I vsel do radneho domu zase, 
a fekl Jezisovi: Odkud jsi ty? 
Ale Jezis nedal jemu odpovedi. 

10 Tedy fekl jemu Pilat: Ne- 
mluvis se mnou? Nevis-liz, ze 
mam moc ukfizovati te, a moc 
mam propustiti tebe? 

n Odpovedel Jezis: Nemel bys 
nade mnou moci nizadne, byt' 
nebylo dano s hury; protoz kdo 
mne tobe vydal, vetsit'hfich ma. 

12 Od te chvile hledal Pilat pro- 
pustiti ho. Ale Zide volali, fkou- 
ce: Propustis-li tohoto, nejsi pfi- 
tel cisafiiv; kazdy, kdoz se kra- 
lem cini, protivi se cisafi. 

13 Tedy Pilat uslysev tu fee, 
vyvedl ven Jezise, a sedl na 
soudne stolici na miste, kte- 
rez slove Litostrotos, a Zidovsky 
Gabbata. 

14 A bylo v patek pf ed veliko- 
noci, okolo seste hodiny. I fekl 
Zidiim: Aj, kral vas. 

15 Oni pak zkfikli: Vezmi, vez- 
mi, ukfizuj jej. Rekl jim Pilat: 
Krale vaseho ukfizuji? Odpo- 
vedeli pfedni knezi: Nemamet' 
krale, nez cisafe. 

16 Tehdy vydal jim ho, aby 
byl ukfizovan. I pojali Jezise a 
vedli. 

17 A nesa kfiz svuj, sel na 



JAN 19 



187 



misto, kterez slove popravne, a 
Zidovsky Golgota. 

18 Kdez ukfizovali ho, a s nim 
jina dva s obou stran, a v pro- 
stfedku Jezise. 

19 Napsal pak i napis Pilat, a 
vstavil na kfiz. A bylo nagsano: 
Jezis Nazaretsky, kral Zidov- 
sky. 

20 Ten pak napis mnozi z Zidu 
ctli; nebo blizko mesta bylo to 
misto, kdez ukfizovan byl Jezis. 
A bylo psano Zidovsky, Reeky a 
Latine. 

21 Tedy pfedni knezi Zidovsti 
fekli Pilatovi: Nepis: Kral Zi- 
dovsky, ale ze on fekl: Kral Zi- 
dovsky jsem. 

22 Odpovedel Pilat: Co jsem 
psal, psal jsem. 

23 Zoldnefi pak, kdyz Jezise u- 
kfizovali, vzali roucha jeho, (a 
ucinili ctyfi dily, kazdemu rytifi 
dil), a sukni. Byla pak sukne ne- 
ssivana, ale od vrchu vsecka na- 
skrze setkana. 

24 I fekli mezi sebou: Neroz- 
trhujme ji, ale losujme o ni, ci 
bude. Aby se naplnilo pismo, 
fkouci: Rozdelili sobe roucho 
me, a o muj odev metali los. Te- 
dy zoldnefi tak ucinili. 

25 Staly pak u kfize Jezisova 
matka jeho a sestra matky je- 
ho, Maria Kleofasova, a Maria 
Magdalena. 

26 Tedy Jezis uzfev matku, a 
ucedlnika tu stojiciho, kterehoz 



miloval, fekl matce sve: Zeno, 
aj, syn tvuj. 

27 Potom fekl ucedlnikovi: Aj, 
matka tva. A od te hodiny pfijal 
ji ucedlnik ten k sobe. 

28 Potom veda Jezis, ze jiz vse- 
cko dokonano jest, aby se napl- 
nilo pismo, fekl: Ziznim. 

29 Byla pak tu postavena na- 
doba plna octa. Tedy oni naplni- 
vse hubu octem, a oblozivse yzo- 
pem, podali listum jeho. 

30 A kdyz okusil Jezis octa, fe- 
kl: Dokonanot jest. A nakloniv 
hlavy, ducha Otci porucil. 

31 Zide pak, aby nezustala na 
kfizi tela na sobotu, ponevadz 
byl den pfipravovani, (byl za- 
jiste veliky ten den sobotni), 
prosili Pilata, aby zlamani byli 
hnatove jejich, a byli slozeni. 

32 I pfisli zoldnefi, a prvnimu 
zajiste zlamali hnaty, i druhe- 
mu, kteryz ukfizovan byl s nim. 

33 Ale k Jezisovi pfisedse, jakz 
uzfeli jej jiz mrtveho, nelamali 
hnatii jeho. 

34 Ale jeden z zoldnefii bok 
jeho kopim otevfel, a hned vy- 
sla krev a voda. 

35 A ten, kteryz videl, svedec- 
tvi vydal, a prave jest svedectvi 
jeho. Ontvi, ze prave veci pravi, 
abyste vy vefili. 

36 Stalo se pak to, aby se napl- 
nilo to pismo: Kost jeho nebude 
zlamana. 



188 



JAN 20 



37 A opet jine pismo di: Uzfit', 
v koho jsou bodli. 

38 Potom pak prosil Pilata Jo- 
zef z Arimatie, (kteryz byl uee- 
dlnik Jezisuv, ale tajny, pro 
strach Zidovsky), aby sfial telo 
Jezisovo. I dopustil Pilat. A on 
pfised, siial telo Jezisovo. 

39 Pfisel pak i Nikodem, (kte- 
ryz byl prve pfisel k Jezisovi 
v noci), nesa smiseni mirry a 
aloes okolo sta liber. 

40 Tedy vzali telo Jezisovo, a 
obvinuli je prosteradly s temi 
vonnymi vecmi, jakz obycej jest 
Zidum se poehovavati. 

41 A byla na torn miste, kdez 
ukfizovan byl, zahrada, a v za- 
hrade hrob novy, v nemz jeste 
zadny nebyl pochovan. 

42 Protoz tu pro den pfipravo- 
vani Zidovsky, ze blizko byl ten 
hrob, polozili Jezise. 

Kapitola 20. 

Pan z mrtvych vstal, 14. Marii se ukazal 

19. i apostolum, 22. kterymz, (napraviv je, 

zvlast' Tomase,) poselstvi sve svef il. 

Prvniho pak dne po sobote 
Maria Magdalena sla rano 
k hrobu, kdyz jeste tma bylo. I 
uzfela kamen odvaleny od hro- 
bu. 

2 I bezela a pfisla k Simonovi 
Petrovi a k druhemu ucedlni- 
kovi, tomu, jehoz miloval Jezis, 
a fekla jim: Vzali Pana z hrobu, 
a nevime, kde jej polozili. 



3 Tedy vysel Petr i ten druhy 
ucedlnik, a sli k hrobu. 

4 Bezeli pak oba spolu. Ale ten 
druhy ucedlnik pfedbehl Petra, 
a pfisel prve k hrobu. 

5 A nachyliv se, uzf el prostera- 
dla polozena, ale vsak tam ne- 
vsel. 

6 Tedy pfisel Simon Petr, za 
nim jda, a vsel do hrobu. I uzf el 
prosteradla polozena, 

7 A rouchu, kteraz byla na hla- 
ve jeho, ne s prosteradly poloze- 
nou, ale obzvlastne svinutou na 
jednom miste. 

8 Potom vsel i ten druhy uce- 
dlnik, kteryz byl prve pfisel k 
hrobu, i uzfel a uvefil. 

9 Nebo jeste neznali pisma, ze 
mel z mrtvych vstati. 

10 1 odesli zase ti ucedlniei 
tam, kdez prve byli. 

n Ale Maria stala u hrobu vne, 
placed. A kdyz plakala, naklo- 
nila se do hrobu. 

12 A uzfela dva andely v bilem 
rouse sedici, jednoho u hlavy, a 
druheho u noh, tu kdez bylo po- 
lozeno telo Jezisovo. 

13 Ktefiz fekli ji: Zeno, co pla- 
ces? I di jim: Vzali Pana meho, 
a nevim, kde ho polozili. 

14 To kdyz fekla, obratila se 
zpatkem, a uzfela Jezise, an 
stoji, ale nevedela, by Jezis byl. 

15 Di ji Jezis: Zeno, co places? 
Koho hledas? Ona domnivajici 
se, ze by zahradnik byl, fekla 



JAN 21 



189 



jemu: Pane, vzal-lis ty jej, po- 
vez mi, kdes ho polozil, at ja jej 
vezmu. 

16 Rekl ji Jezis: Maria. Obrati- 
vsi se ona, fekla jemu: Rabboni, 
coz se vyklada: Mistfe. 

17 Di ji Jezis: Nedotykejz se 
mne; nebo jsem jeste nevstoupil 
k Otci svemu. Ale jdiz k bratfim 
mym, a povez jim: Vstupuji k 
Otci svemu, a k Otci vasemu, k 
Bohu svemu, a k Bohu vasemu. 

18 Pfisla Maria Magdalena, 
zvestujici ucedlnikum, ze by vi- 
dela Pana, a ze ji to povedel. 

19 Kdyz pak byl vecer toho 
dne, kteryz jest prvni po sobo- 
te, a dvefe byly zavfiny, kdez 
byli ucedlnici shromazdeni, pro 
strach Zidovsky, pfisel Jezis, a 
stal u prostfed, a fekl jim: Po- 
koj vam. 

20 A to povedev, ukazal jim ru- 
ce i bok svuj. I zradovali se uce- 
dlnici, vidouce Pana. 

21 Tedy fekl jim Jezis opet: Po- 
koj vam. Jakoz mne poslal Otec, 
tak i ja posilam vas. 

22 A to povedev, dechl, a fekl 
jim: Pfijmete Ducha svateho. 

23 Kterymzkoli odpustili byste 
hfichy, odpoustejit se jim; kte- 
rymzkoli zadrzeli byste, zadrza- 
nit'jsou. 

24 Tomas pak jeden ze dvanac- 
ti, kteryz sloul Didymus, nebyl 
s nimi, kdyz byl pfisel Jezis. 



25 I fekli jemu jini ucedlnici: 
Videli jsme Pana. Ale on fekl 
jim: Lee uzfim v rukou jeho bo- 
deni hfebu, a vpustim prst svuj 
v misto hfebu, a ruku svou vlo- 
zim v bok jeho, nikoli neuvefim. 

26 A po osmi dnech opet ucedl- 
nici jeho byli vnitf , a Tomas s 
nimi. Pfisel Jezis, a dvefe byly 
zavfiny, i stal u prostfed a fekl: 
Pokoj vam. 

27 Potom fekl Tomasovi: Vloziz 
prst svuj sem, a viz ruce me, 
a vztahni ruku svou, a vpusf v 
bok muj, a nebudiz nevefici, ale 
verny. 

28 I odpovedel Tomas a fekl je- 
mu: Pan muj a Buh muj ! 

29 Di jemu Jezis: Zes mne vi- 
del, Tomasi, uvefil jsi. Blahosla- 
veni, ktefiz nevideli, a uvefili. 

30 Mnohe zajiste i jine divy ci- 
nil Jezis pfed oblicejem ucedl- 
niku svych, ktefiz nejsou za- 
psani v knize teto. 

31 Ale tito zapsani jsou, abyste 
vefili, ze Jezis jest Kristus, Syn 
Bozi, a abyste vefice, zivot meli 
ve jmenu jeho. 

Kapitola 21. 

Pan se zjevil ucedlnikiim pfi loveni ryb. 

15. Petr, ze Pana miluje, tfikrat vyznal, a 

Pan jemu beranky i ovce poruciv, 18. smrt 

jeho pfedpovedel. 

Potom zjevil se opet Jezis uce- 
dlnikiim u mofe Tiberiad- 
skeho. Zjevil se pak takto: 

2 Byli spolu Simon Petr a To- 
mas, kteryz sloul Didymus, a 



190 



JAN 21 



Natanael, kteryz byl z Kany Ga- 
lilejske, a synove Zebedeovi, a 
jini z ucedlniku jeho dva. 

3 Di jim Simon Petr: Pujdu ryb 
loviti. Rekli jemu: Pujdeme i my 
s tebou. I sli, a vstoupili na lodi 
hned; a te noci nic nepopadli. 

4 A kdyz bylo jiz rano, stal Je- 
zis na bf ehu. Nevedeli vsak uee- 
dlnici, by Jezis byl. 

5 Tedy di jim Jezis: Ditky, 
mate-li jakou krmicku? Odpo- 
vedeli jemu: Nemame. 

6 On pak fekl jim: Zavrztez sit 
na pravou stranu lodi, a nalez- 
nete. I zavrhli, a hned nemohli 
ji tahnouti pro mnozstvi ryb. 

7 I fekl ucedlnik ten, kterehoz 
miloval Jezis, Petrovi: Pan jest. 
A Simon Petr, jakz uslysel, ze 
Pan jest, opasal se po kosili, (ne- 
bo byl nah), a pustil se do mofe. 

8 Jini take ucedlniei na lodi 
pfiplavili se (nebo nedaleko byli 
od bf ehu, asi okolo dvou set lo- 
ket), tahnouce tu sit s rybami. 

9 A jakz vystoupili na bfeh, u- 
zfeli fefave uhli a rybu svrchu 
polozenou a chleb. 

10 Rekl jim Jezis: Pfineste ryb, 
kterychz jste nalapali nyni. 

n Vstoupil pak Simon Petr, a 
vytahl sit na zem, plnou ryb ve- 
likych, sto padesate a tfi. A ac- 
koli jich tak mnoho bylo, neztr- 
hala se sit. 

12 Rekl jim Jezis: Pod'te, obe- 
dujte. Zadny pak z ucedlniku 



nesmel se ho otazati: Ty kdo jsi? 
vedouce, ze Pan jest. 

13 1 pfisel Jezis, a vzal ten 
chleb, a daval jim, i rybu tez. 

14 To jiz po tf eti ukazal se Jezis 
ucedlnikum svym, vstav z mrt- 
vych. 

15 A kdyz poobedvali, fekl Je- 
zis Simonovi Petrovi: Simone 
Jonasuv, milujes-li mne vice nez 
tito? Rekl jemu: Ovsem, Pane, 
ty vis, ze te miluji. Di jemu: Pa- 
siz beranky me. 

16 Rekl jemu opet po druhe: Si- 
mone Jonasuv, milujes-li mne? 
Rekl jemu: Ovsem, Pane, ty vis, 
ze te miluji. Di jemu: Pasiz ovce 
me. 

17 Rekl jemu potfeti: Simone 
Jonasuv, milujes-li mne? I za- 
rmoutil se Petr, protoze jemu 
fekl potfeti: Milujes-li mne? A 
odpovedel jemu: Pane, ty znas 
vsecko, ty vis, ze te miluji. Rekl 
jemu Jezis: Pasiz ovce me. 

18 Amen, amen pravim tobe: 
Kdyz jsi byl mladsi, opasovals 
se, a chodival jsi, kams chtel: ale 
kdyz se sstaras, ztahnes ruce 
sve, a jiny te opase, a povede, 
kamz bys ty nechtel. 

19 To pak povedel, znamenaje, 
kterou by smrti mel oslaviti Bo- 
ha. A to povedev, fekl jemu: Pod' 
za mnou. 

20 I obrativ se Petr, uzf el toho 
ucedlnika, kterehoz miloval Je- 
zis, an jde za nim, kteryz i odpo- 



JAN 21 



191 



cival za vecefi na prsech jeho, a 
byl fekl: Pane, kdo jest ten, kte- 
ryz te zradi? 

21 Toho videv Petr, di Jezisovi: 
Pane, co pak tento? 

22 Rekl jemu Jezis: Chci-li ho 
nechati, dokudz nepfijdu, co to- 
be po torn? Ty pod' za mnou. 

23 I vysla fee ta mezi bratfi, ze 
by ucedlnik ten nemel umfiti. 
Ale nefekl byl jemu Jezis, ze by 
nemel umfiti, ale: Chci-li ho ne- 



chati, dokudz nepfijdu, co tobe 
po torn? 

24 Tot'jest ucedlnik ten, kteryz 
svedectvi vydava o techto ve- 
cech, a napsal toto, a vime, ze 
prave jest svedectvi jeho. 

25 Jestit' pak i jinych mnoho 
veci, kterez cinil Jezis, kterez 
kdyby mely vsecky, kazda ob- 
zvlastne, psany byti, mam za 
to, ze by ten svet nemohl pfi- 
jiti tech knih, kterez by napsany 
byly. Amen. 



SKUTKOVE 
SVATYCH APOSTOLU. 



Kapitola 1. 

Lukas svaty summovne pfipomenuv, co v 

svem evengelium sire psal, 12. zacina vy- 

pravovati o skutcich apostolskych, 15. a 

nejprv o vyvoleni svateho Mateje. 

Prvni zajiste knihu sepsalt' 
jsem, 6 Teofile, o vsech ve- 
cech, kterez zacal Jezis i ciniti i 
uciti, 

2 Az do toho dne, v nemz dav 
pfikazani apostolum, kterez byl 
skrze Ducha svateho vyvolil, 
vzhiiru vzat jest. 

3 Kterymz i zjevoval sebe sa- 
meho ziveho po svem umuceni 
ve mnohych jistych duvodich, za 
ctyridceti dnu ukazuje se jim, a 
mluve o kralovstvi Bozim. 

4 A shromazdiv je, pfikazal 
jim, aby z Jeruzalema neodcha- 
zeli, ale aby ocekavali zaslibeni 
Otcova, o kteremz jste pry sly- 
seli ode mne. 

5 Nebo Jan zajiste kftil vodou, 
ale vy pokfteni budete Duchem 
svatym po nemnohych techto 
dnech. 

6 Oni pak ssedse se, otazali se 
ho, fkouce: Pane, v tomto-li ca- 
su napravis kralovstvi Izrael- 
ske? 

7 I f ekl jim: Nenitvase vec zna- 
ti easy aneb pfihodnosti casii, 
kterez Otec v moci sve polozil. 



8 Ale pfijmete moc Ducha sva- 
teho, pfichazejiciho na vas, a 
budete mi svedkove, i v Jeruza- 
leme, i ve vsem Judstvu, i v Sa- 
mafi, a az do poslednich koncin 
zeme. 

9 A to povedev, ani na to hledi, 
zhuru vyzdvizen jest, a oblak 
vzal jej od oci jejich. 

10 A kdyz za nim v nebe jdou- 
cim pilne hledeli, aj, dva muzi 
postavili se podle nich v rouse 
bilem, 

n A fekli: Muzi Galilejsti, co 
stojite, hledice do nebe? Tento 
Jezis, kteryz zhuru vzat jest od 
vas do nebe, takt' pfijde, jakz 
jste spatfili zpiisob jeho jdou- 
ciho do nebe. 

12 Tehdy navratili se do Je- 
ruzalema, od hory, kteraz slove 
Olivetska, kteraz jest blizko od 
Jeruzalema, vzdali cesty jed- 
noho dne sobotniho. 

13 A vsedse, vstoupili do vrch- 
niho pfibytku domu, kdez pfe- 
byvali, i Petr i Jakub, i Jan a 
Ondfej, Filip a Tomas, Bartolo- 
mej a Matous, Jakub Alfeiiv a 
Simon Zelotes a Judas Jakubuv. 

14 Ti vsickni trvali jednomysl- 
ne na modlitbe a pokorne pros- 



SKUTKOVE 2 



193 



be s zenami a s Marii, matkou 
Jezisovou, i s bratfimi jeho. 

15 V tech pak dnech povstav 
Petr u prostf ed ucedlniku, f ekl 
(a byl zastup lidi spolu shro- 
mazdenyeh okolo sta a dvad- 
citi): 

16 Muzi bratfi, musilo se napl- 
niti pismo to, kterez pfedpove- 
del Duch svaty skrze lista Davi- 
dova o Jidasovi, kteryz byl viid- 
ce tech, ktefiz jimali Jezise. 

17 Nebo byl pficten k nam, a 
byl dosel losu pfisluhovani to- 
hoto. 

18 Ten zajiste obdrzel pole ze 
mzdy nepravosti, a obesiv se, 
rozpukl se na dve, i vykydla se 
vseeka stfeva jeho. 

19 A to zname jest ucineno 
vsechnem pfebyvajicim v Je- 
ruzaleme, tak ze jest nazvano 
pole to vlastnim jazykem jejich 
Akeldama, to jest pole krve. 

20 Psano jest zajiste v knize 
zalmu: Budiz pfibytek jeho pus- 
ty, a nebud', kdo by pf ebyval v 
nem, a biskupstvi jeho vezmi 
jiny. 

21 Protoz musit jeden z tech 
muzii, ktefiz s nami byvali po 
vsecken cas, v nemz pfebyval 
mezi nami Pan Jezis, 

22 Pocav od kftu Janova az do 
dne toho, v kteremz zhuru vzat 
jest od nas, byti svedkem spolu 
s nami vzkfiseni jeho. 



23 Tedy postavili dva, Jozefa, 
kteryz sloul Barsabas, kteryz 
mel pfijmi Justus, a Mateje. 

24 A modlece se, fekli: Ty, Pa- 
ne, vsech srdci zpytateli, uka- 
ziz, ktereho jsi vyvolil z techto 
dvou, 

25 Aby pfijal los pfisluhovani 
tohoto a apostolstvi, z nehoz vy- 
padl Jidas, aby odsel na misto 
sve. 

26 1 dali jim losy. Spadl pak 
los na Mateje, i pfipojen jest z 
spolecneho sneseni k jedenacti 
apostolum. 

Kapitola 2. 

Apostole pfijavse Ducha S., 4. rozlicnymi 
jazyky mluvili, 37. a mnohe Panu ziskali. 

Akdyz pfisel den padesaty, 
byli vsickni jednomyslne 
spolu. 

2 I stal se rychle zvuk s nebe, 
jako valiciho se vetru prudkeho, 
a naplnil vsecken dum, kdez se- 
deli. 

3 I ukazali se jim rozdeleni ja- 
zykove jako ohen, kteryz posa- 
dil se na kazdem z nich. 

4 I naplneni jsou vsickni Du- 
chem svatym, a pocali mluviti 
jinymi jazyky, jakz ten Duch da- 
val jim vymlouvati. 

5 Byli pak v Jeruzaleme pfe- 
byvajici Zide, muzi nabozni, ze 
vselikeho narodu, kteryz pod 
nebemjest. 

6 A kdyz se stal ten hlas, se- 
slo se mnozstvi, a uzasli se, ze 



194 



SKUTKOVE 2 



je slysel jeden kazdy, ani mluvi 
pf irozenym jazykem jeho. 

7 I desili se vsickni, a divili, 
fkouce jedni k druhym: Aj, zda- 
liz nejsou tito vsickni, ktefiz 
mluvi, Galilejsti? 

8 A kterak my slysime jeden 
kazdyjazyk nas, v kteremz jsme 
se zrodili? 

9 Partsti, a Medsti, a Elamit- 
sti, a ktefiz pfebyvame v Mezo- 
potamii, v Zidovstvu a v Kappa- 
docii, v Pontu a v Azii, 

10 V Frygii a v Pamfylii, v E- 
gypte a v krajinaeh Libye, kte- 
raz jest vedle Cyrenu, a pfichozi 
Rimane, Zide, i v nove na viru 
obraceni, 

n Kretsti i Arabsti, slysime je, 
ani mluvi jazyky nasimi velike 
veci Bozi. 

12 I desili se vsickni a divili, 
jeden k druhemu fkouce: I coz 
toto bude? 

13 Jini pak posmivajice se, pra- 
vili: Mstem se zpili tito, 

14 A stoje Petr s jedenacti, po- 
zdvihl hlasu sveho, a promluvil 
k nim: Muzi Zide, a vsickni, kte- 
fiz bydlite v Jeruzaleme, toto 
vam znamo bud', a usima pozo- 
rujte slov mych. 

15 Jiste nejsou tito, jakz vy se 
domnivate, zpili, ponevadz jest 
teprv tfeti hodina na den. 

16 Ale totot'jest, coz jest pfed- 
povedino skrze proroka Joele: 



17 A budet'v poslednich dnech, 
(di Buh), vyleji z Ducha sveho 
na vselike telo, a prorokovati 
budou synove vasi, i dcery vase, 
a mladenci vasi videni vidati 
budou, a starci vasi sny miti bu- 
dou. 

18 A zajiste na sluzebniky a na 
sluzebnice sve v tech dnech vy- 
leji z Ducha sveho, a budou pro- 
rokovati. 

19 A ukazi zazraky na nebi svr- 
chu, a znameni na zemi dole, 
krev a ohen a paru dymovou. 

20 Slunce obrati se v temnost, 
a mesic v krev, prve nez pfijde 
ten den Pane veliky a zjevny. 

21 A stanet se, ze kazdy, kdoz- 
koli vzyval by jmeno Pane, spa- 
sen bude. 

22 Muzi Izraelsti, slyste slova 
tato: Jezise toho Nazaretskeho, 
muze od Boha zveliceneho mezi 
vami mocmi a zazraky a zna- 
menimi, kterez cinil skrze neho 
Buh u prostfed vas, jakoz i vy 
sami vite, 

23 Toho vydaneho z ulozene ra- 
dy a pfedzvedeni Boziho vza- 
vse, a skrze ruce neslechetnych 
ukfizovavse, zamordovali jste. 

24 Jehoz Buh vzkfisil, zpros- 
tiv bolesti smrti, jakoz nebylo 
mozne jemu drzanu byti od ni. 

25 Nebo David pravi o nem: 
Spatf oval jsem Pana pf ed sebou 
vzdycky; nebo jest mi po pravici, 
abych se nepohnul. 



SKUTKOVE 2 



195 



26 Protoz rozveselilo se srdce 
me, a zplesal jazyk muj, nybrz 
i telo me odpocine v nadeji. 

27 Nebo nenechas duse me v 
pekle, aniz das videti svatemu 
svemu poruseni. 

28 Zname jsi mi ucinil cesty zi- 
vota, a naplnis mne utesenim 
pfed oblieejem svym. 

29 Muzi bratfi, slusi smele 
mluviti k vam o patriarchovi 
Davidovi, ze i umfel, i pochovan 
jest, i hrob jeho jest u nas az do 
dnesniho dne. 

30 Prorok tedy byv, a vedev, ze 
pfisahou zavazal se jemu Buh, 
ze z plodu ledvi jeho podle tela 
vzbudi Krista, a posadi na sto- 
lid jeho, 

31 To pfedzvedev, mluvil o 
vzkfiseni Kristovu, ze neni 
opustena duse jeho v pekle, ani 
telo jeho videlo poruseni. 

32 Toho Jezise vzkfisil Buh, je- 
hoz my vsickni svedkove jsme. 

33 Protoz pravici Bozi jsa zvy- 
sen, a vzav zaslibeni Ducha sva- 
teho od Otce, vylil to, coz vy nyni 
vidite a slysite. 

34 Nebot David nevstoupil v 
nebe, ale on pravi: Rekl Pan 
Panu memu: Sed'na pravici me. 

35 Dokudz nepolozim nepf atel 
tvych za podnoze noh tvych. 

36 Veziz tedy jistotne vsecken 
diim Izraelsky, zet Buh i Panem 
ho ucinil i Kristem, toho Jezise, 
kterehoz jste vy ukfizovali. 



37 To slysevse, zkormouceni 
jsou v srdci, a fekli Petrovi a ji- 
nym apostolum: Coz mame ci- 
niti, muzi bratfi? 

38 Tedy Petr fekl jim: Pokani 
cihte, a pokfti se jeden kazdy 
z vas ve jmenu Jezise Krista 
na odpusteni hfichu, a pfijmete 
dar Ducha svateho. 

39 Vamt' zajiste zaslibeni to 
svedci a syniim vasim, i vsech- 
nem, ktefiz daleko jsou, kte- 
rychzkoli povolal by Pan Buh 
nas. 

40 A jinymi slovy mnohymi o- 
svedcoval a napominal, f ka: Od- 
delte se od pokoleni toho zleho. 

41 Tedy ti, ktefiz ochotne pfi- 
jali slova jeho, pokfteni jsou, a 
pfipojilo se v ten den dusi okolo 
tfi tisicu. 

42 1 zustavali v uceni apos- 
tolskem, a v spolecnosti, a v la- 
mani chleba, a na modlitbach. 

43 I pfisla na vselikou dusi ba- 
zen, a mnozi divove a zazrakove 
dali se skrze apostoly. 

44 Vsickni pak vefici byli po- 
spolu, a meli vsecky veci obecne. 

45 A prodavali vladaf stvi a 
statky, a delili mezi vsecky, jakz 
komu potfebi bylo. 

46 A na kazdy den trvajice jed- 
nomyslne v chrame, a lamajice 
po domich chleb, pfijimali po- 
krm s potesenim a sprostnosti 
srdce, 



196 



SKUTKOVE 3 



47 Chvalice Boha, a milost ma- 
jice u vseho lidu. Pan pak pfi- 
daval cirkvi na kazdy den tech, 
ktefiz by spaseni byli. 

Kapitola 3. 

Petr s. uzdraviv chromeho, 12. mnohe ka- 
zanim svym vzbudil ku pokani. 

Potom pak Petr a Jan vstu- 
povali do chramu v hodinu 
modlitebnou devatou. 

2 A muz nejaky, byv chromy 
od zivota matky sve, nesen byl, 
kterehoz sazeli na kazdy den u 
dvefi chramovych, kterez slouly 
krasne, aby prosil za almuznu 
tech, ktefiz vchazeli do chramu. 

3 Ten uzfev Petra a Jana, ani 
vehazeti meli do chramu, prosil, 
aby mu almuznu dali. 

4 I pohledev nan Petr s Janem, 
fekl: Hled'na nas. 

5 A on pilne pohledel na ne, na- 
deje se, ze neco vezme od nich. 

6 Tedy fekl Petr: Stfibra a zla- 
ta nemam, ale coz mam, to tobe 
dam. Ve jmenu Jezise Krista 
Nazaretskeho vstan a chod'. 

7 / ujav jej za ruku jeho pra- 
vou, pozdvihl ho, a hned utvr- 
zeny jsou nohy jeho i kloubove. 

8 A zchytiv se, stal, a chodil, a 
vsel s nimi do chramu, chode, a 
poskakuje, a chvale Boha. 

9 A videl jej vsecken lid, an 
chodi, a chvali Boha. 

10 I poznali ho, ze jest ten, kte- 
ryz na almuzne sedaval u dvefi 



krasnych chramovych. I napl- 
neni jsou strachem a desenim 
nad tim, coz se stalo jemu. 

n A kdyz se ten uzdraveny 
pfidrzel Petra a Jana, zbehl se 
k nim vsecken lid do since, kte- 
raz sloula Salomounova, pf ede- 
sen jsa. 

12 To videv Petr, promluvil k 
lidu: Muzi Izraelsti, co se di- 
vite tomuto? Aneb co na nas tak 
pilne hledite, jako bychom my 
svou vlastni moci aneb naboz- 
nosti ucinili to, aby tento cho- 
dil? 

13 Buh Abrahamuv a Izakiiv a 
Jakobuv, Buh otcii nasich, osla- 
vil Syna sveho Jezise, kterehoz 
jste vy vydali, a odepfeli se pfed 
tvaf i Pilatovou, kteryz ho soudil 
byti hodneho propusteni. 

14 Vy pak toho svateho a spra- 
vedliveho odepfeli jste se, a pro- 
sili jste za muze vrazedlnika, 
aby vam byl dan, 

15 Darce pak zivota zamordo- 
vali jste. Kterehoz Buh vzkfisil 
z mrtvych; cehoz my svedkove 
jsme. 

16 A skrze viru ve jmeno je- 
ho, tohoto, kterehoz vy vidite 
a znate, utvrdilo jmeno jeho. 
Vira, pravim, kteraz jest skrze 
neho, dala jemu cele zdravi toto 
pfed oblicejem vsech vas. 

17 Ale nyni, bratfi, vim, ze jste 
to z nevedomi ucinili, jako i kni- 
zata vase. 



SKUTKOVE 4 



197 



18 Buh pak to, coz pfedzves- 
toval skrze usta vsech proroku 
svych, ze mel Kristus trpeti, tak 
naplnil. 

19 Protoz cinte pokani, a ob- 
rafte se, aby byli shlazeni hfi- 
chove vasi, kdyz by pfisli casove 
rozvlazeni od tvafi Pane, 

20 A poslal by toho, kteryz vam 
kazan jest, Jezise Rrista. 

21 Kterehoz zajiste museji pfi- 
jiti nebesa, az do casu napra- 
veni vsech veci; coz byl pfed- 
povedel Buh skrze lista vsech 
svych svatyeh proroku od vekii. 

22 Mojzis zajiste oteum fekl: 
Proroka vam vzbudi Pan Buh 
vas z bratf i vasich jako nine, je- 
hoz poslouchati budete ve vsem, 
cozkoli bude mluviti vam. 

23 Stanet' se pak, ze kazda 
duse, kteraz by neposlouchala 
toho proroka, vyhlazena bude z 
lidu. 

24 Ano i vsickni proroci od Sa- 
muele a potomnich, ktefizkoli 
mluvili, take o techto dnech 
pfedzvestovali. 

25 Vy jste synove proroku a 
umluvy, kterouz ucinil Buh s 
otci nasimi, fka Abrahamovi: V 
semeni tvem pozehnany budou 
vsecky celedi zeme. 

26 Vam nejprve Biih, vzbudiv 
Syna sveho Jezise, poslal ho 
dobrofeciciho vam, aby se jeden 
kazdy z vas odvratil od nepra- 
vosti svych. 



Kapitola 4. 

Apostole zjimani, 8. Krista pfed knizaty 

smele vyznavaji, 18. a propusteni, 24. 

Panu Bohu se modli. 32. Kdez i zpusob pr- 

votni cirkve vypsan. 

A kdyz oni mluvili k lidu, pfi- 
sli na ne knezi, a lifednik 
chramu a saduceove, 

2 Tezce to nesouce, ze lid ucili, 
a zvestovali ve jmenu Jezise 
vzkfiseni z mrtvych. 

3 I vztahli na ne ruce, a vsadili 
je do zalafe az do jitra, nebo jiz 
byl vecer. 

4 Mnozi pak z tech, ktefiz sly- 
seli slovo, uvefili. I ucinen jest 
pocet muzii okolo peti tisicii. 

5 Stalo se pak nazejtfi, ze se 
sesla knizata jejich, a starsi, a 
zakonnici v Jeruzaleme, 

6 A Annas nejvyssi knez, a 
Kaifas, a Jan a Alexander, a 
ktefizkoli byli z pokoleni nej- 
vyssiho kneze. 

7 I postavivse je mezi sebou, 
otazali se: Jakou moci aneb v 
kterem jmenu ucinili jste to vy? 

8 Tehdy Petr, jsa pin Ducha 
svateho, fekl jim: Knizata lidu 
a starsi Izraelsti, 

9 Ponevadz my dnes k soudu 
jsme pfivedeni pro dobrodini 
cloveku nemocnemu, kterak by 
on zdrav ucinen byl: 

10 Znamo bud' vsechnem vam 
i vsemu lidu Izraelskemu, ze 
ve jmenu Jezise Krista Naza- 
retskeho, kterehoz jste vy ukfi- 
zovali, jehoz Biih vzkfisil z 



198 



SKUTKOVE 4 



mrtvyeh, skrze tohojmeno tento 
stoji pfed vami zdravy. 

11 Tot jest ten kamen za nic po- 
lozeny od vas stavitelu, kteryz 
jest v hlavu lihelni. 

12 A nenitv zadnem jinem spa- 
seni; nebot neni jineho jmena 
pod nebem daneho lidem, skrze 
kterez bychom mohli spaseni 
byti. 

13 I vidouce takovou udatnost 
a smelost v mluveni Petrovu a 
Janovu, a shledavse, zejsoulide 
neuceni a prosti, divili se, a po- 
znali je, ze s Jezisem byvali. 

14 Cloveka take toho vidouce, 
an stoji s nimi, kteryz byl uzdra- 
ven, nemeli co mluviti proti 
nim. 

15 I rozkazavse jim vystoupiti 
z rady, rozmlouvali vespolek, 

16 Rkouce: Co ucinime lidem 
temto? Nebo ze zjevny zazrak 
stal se skrze ne, vsechnem pfe- 
byvajieim v Jeruzaleme zname 
jest, aniz muzeme zapfiti. 

17 Ale aby se to vice nerozhla- 
sovalo v lidu, s pohruzkou pfi- 
kazme jim, aby vice v torn jme- 
nu zadnemu z lidi nemluvili. 

18 1 povolavse jich, pfikazali 
jim, aby nikoli nemluvili, ani 
neucili ve jmenu Jezisovu. 

19 Tedy Petr a Jan odpovidajice 
jim, rekli: Jest-li to spravedlive 
pfed oblicejem Bozim, abychom 
vas vice poslouchali nez Boha, 
sud'te. 



20 Nebot' my nemuzeme ne- 
mluviti toho, co jsme videli a 
slyseli. 

21 A oni pohrozivse jim, pro- 
pustili je, nenalezse na nich pfi- 
ciny trestani, pro lid; nebo vsic- 
kni velebili Boha z toho, co se 
bylo stalo. 

22 Byl zajiste v letech vice nez 
ve ctyfidciti clovek ten, pfi kte- 
remz se byl stal zazrak ten 
uzdraveni. 

23 A jsouce propusteni, pfisli 
k svym, a povedeli, co k nim 
pfedni knezi a starsi mluvili. 

24 Ktefiz uslysevse to, jedno- 
myslne pozdvihli hlasu k Bohu 
a fekli: Hospodine, ty jsi Buh, 
kteryz jsi ucinil nebe i zemi, i 
mofe i vsecko, coz v nich jest, 

25 Kteryz jsi skrze lista Davi- 
da, sluzebnika sveho, fekl: Proc 
se boufili narodove, a lide mys- 
lili marne veci? 

26 Postavili se kralove zemsti, 
a knizata sesla se vespolek proti 
Panu a proti pomazanemu jeho. 

27 Pravef se jiste sesli proti 
svatemu Synu tvemu Jezisovi, 
kterehoz jsi pomazal, Herodes a 
Pontsky Pilat, s pohany a lidem 
Izraelskym, 

28 Aby ucinili to, coz ruka tva 
a rada tva pfedulozila, aby se 
stalo. 

29 A nyni, Pane, pohlediz na 
pohruzky jejich, a dejz sluzeb- 



SKUTKOVE 5 



199 



nikum svym mluviti slovo sve 
svobodne a smele, 

30 Vztahuje ruku svou k uzdra- 
vovani a k cineni divu a zazra- 
kii, skrze jmeno svateho Syna 
tveho Jezise. 

31 A kdyz se oni modlili, za- 
tfaslo se to misto, na kteremz 
byli shromazdeni, a naplneni 
jsou vsickni Duchem svatym, a 
mluvili slovo Bozi smele a svo- 
bodne. 

32 Toho pak mnozstvi veficich 
bylo jedno srdce a jedna duse. 
Aniz kdo co z tech veci, kterez 
mel, svym vlastnim byti pravil, 
ale meli vseeky veci obecne. 

33 A moci velikou vydavali 
apostole svedectvi o vzkfiseni 
Pana Jezise, a milost velika pfi- 
tomna byla vsechnem jim. 

34 Zadny zajiste mezi nimi ne- 
byl nuzny; nebo ktefizkoli meli 
pole neb domy, prodavajice, pfi- 
naseli penize, za kterez proda- 
vali, 

35 A kladli pfed nohy apos- 
tolske. I bylo rozdelovano to jed- 
nomu kazdemu, jakz komu po- 
tf ebi bylo. 

36 Jozes pak, kteryz pf ijmi mel 
od apostolu Barnabas, (coz se 
vyklada syn uteseni), z pokoleni 
Levitskeho, z Cypru rodem, 

37 Mev pole, prodal je, a pf inesl 
penize, a polozil k noham apos- 
tolskym. 



Kapitola 5. 

Ananias s manzelkou pro neupfimnost 
trestani. 12. Divove apostolsti, 17. vezeni 
jejich, 19. i vyprosteni z neho skrze andela. 

Muz pak nejaky, jmenem 
Ananias, s Zafirou, man- 
zelkou svou, prodal statek. 

2 A lstive tech penez ujal s ve- 
domim manzelky sve, a pfine- 
sa dil nejaky, polozil k noham 
apostolskym. 

3 I f ekl Petr: Ananiasi, proc 
naplnil satan srdce tve, tak 
abys lhal Duchu svatemu, a 
lstive ujal penez za to pole? 

4 Zdaliz nebylo tve, kdybys ho 
byl sobe nechal? A kdyz bylo 
prodano, v moci tve bylo. I proc 
jsi tuto vec slozil v srdci svem? 
Neselhal jsi lidem, ale Bohu. 

5 Tedy uslysav Ananias ta slo- 
va, padna, zdechl. I spadla ba- 
zeii velika na vseeky, ktefiz to 
slyseli. 

6 A vstavse mladenci, vzali jej, 
a vynesse ven, pochovali. 

7 I stalo se po chvili, jako po 
tfech hodinach, ze i jeho zena, 
neveduci, co se bylo stalo, pfi- 
sla. 

8 I fekl ji Petr: Povez mi, za 
tolik-li jste pole prodali? A ona 
fekla: Ano, za tolik. 

9 Tedy di ji Petr: I proc jste se 
smluvili, abyste pokouseli Du- 
cha Pane? Aj, nohy tech, kte- 
fiz pochovali muze tveho, pfede 
dvefmi, a vynesouttebe. 



200 



SKUTKOVE 5 



10 I padla hned pf ed nohy jeho, 
a zdechla. A vsedse mladenei, 
nalezli ji mrtvou; i vynesse, po- 
chovali podle muze jejiho. 

n I byla bazen velika po vsi 
cirkvi, i mezi vsemi, ktefiz to 
slyseli. 

12 Skrze ruce pak apostolii dali 
se divove a zazrakove mnozi v 
lidu. (A byvali vsickni jednomy- 
slne v sinci Salomounove. 

13 Jiny pak zadny nesmel se 
pfipojiti k nim, ale velebil je lid. 

14 Anobrz vzdy vice se rozma- 
halo mnozstvi veficieh Panu, 
muzii i take zen.) 

15 Tak ze i na ulice vynaseli ne- 
mocne, a kladli na lozcich a na 
nosidlaeh, aby, kdyz by sel Petr, 
aspon stin jeho stinil na nektere 
z nich. 

16 Schazelo se pak mnozstvi z 
okolnich mest do Jeruzalema, 
nesouce nemocne a trapene od 
duchu necistych, a uzdravovani 
byli vsickni. 

17 Tedy povstav nejvyssi knez 
a vsickni, ktefiz byli s nim, (jenz 
byli saducejske sekty), naplneni 
jsou zavisti. 

18 I vztahli ruce na apostoly, a 
vsazeli je do zalaf e obecneho. 

19 Ale andel Pane v noci ote- 
vfev dvefe u zalafe, vyvedl je 
ven a fekl: 

20 Jdete, a postavice se, mluvte 
lidu v chrame vsecka slova zi- 
vota tohoto. 



21 Tedy oni uslysevse, vesli na 
lisvite do chramu a ucili. Pri- 
sed pak nejvyssi knez a ti, kte- 
fiz s nim byli, svolali radu a 
vsecky starsi synu Izraelskych, 
i poslali do zalafe, aby oni byli 
pfivedeni. 

22 A sluzebnici pfisedse, nena- 
lezli jich v zalafi. A navrativse 
se, vypravovali, 

23 Rkouce: Zalaf zajiste nalezli 
jsme zavfeny se vsi pilnosti, a 
strazne vne stojici u dvefi, ale 
otevfevse, zadneho jsme tam 
nenalezli. 

24 A kdyz uslyseli feci tyto i 
nejvyssi knez i lifednik chramu 
i pf edni knezi, nerozumeli, co by 
se to stalo. 

25 A prised kdosi, povedel jim, 
fka: Aj, muzi, kterez jste vsa- 
zeli do zalafe, v chrame stoji a 
uci lid. 

26 Tehdy odsed ufednik s slu- 
zebniky, pfivedl je bez nasile; 
(nebo se bali lidu, aby nebyli 
ukamenovani). 

27 A pfivedse je, postavili je v 
rade. I otazal se jich nejvyssi 
knez, 

28 Rka: Zdaliz jsme vam pfis- 
ne nepfikazali, abyste neucili 
v torn jmenu? A aj, naplnili 
jste Jeruzalem ucenim svym, a 
chcete na nas uvesti krev clove- 
ka toho. 

29 Odpovedev pak Petr a apos- 



SKUTKOVE 6 



201 



tole, fekli: Vice slusi poslou- 
chati Boha nez lidi. 

30 Buh otcu nasich vzkfisil Je- 
zise, kterehoz jste vy zamordo- 
vali, povesivse na dfeve. 

31 Toho Buh, knize a spasitele, 
povysil pravici svou, aby bylo 
dano lidu Izraelskemu pokani a 
odpusteni hfichu. 

32 A my jsme svedkove toho, 
coz mluvime, ano i Duch svaty, 
kterehoz dal Buh tern, ktefiz 
jsou poslusni jeho. 

33 Oni pak slysevse to, rozzlo- 
bili se, a radili se o to, kterak by 
je vyhladili. 

34 Tedy povstav v rade jeden 
farizeus, jmenem Gamaliel, za- 
kona ucitel, vzacny u vseho lidu, 
rozkazal, aby na malou chvili 
ven vyvedli apostoly. 

35 I fekl jim: Muzi Izraelsti, 
pilne se rozmyslte pfi techto li- 
dech, co mate ciniti. 

36 Nebo pfed temito easy byl 
povstal Teudas, prave se byti 
necim, jehoz se pfidrzelo muzu 
v poctu okolo ctyf set. Kteryz za- 
hynul, i vsickni, ktefiz pfistou- 
pili k nemu, rozptyleni jsou a v 
nic obraceni. 

37 Po nem pak povstal Judas 
Galilejsky za dmi popisu, a 
mnoho lidu po sobe obratil. Ale 
i ten zahynul, a vsickni, ktefiz- 
koli pfistoupili k nemu, rozpty- 
leni jsou. 



38 A protoz nyni pravim vam: 
Dejte pokoj temto lidem, a nech- 
te jich. Nebo jestlizet' jest z lidi 
rada tato aneb dilo toto, roz- 
prchnet' se; 

39 Paklitjest z Boha, nebudete 
moci toho zkaziti. Abyste snad i 
Bohu odporni nalezeni nebyli. 

40 I povolili jemu. A povolavse 
apostolu, a zmrskavse^'e, pfika- 
zali, aby nemluvili ve jmenu Je- 
zisovu. I propustili je. 

41 Oni pak sli z toho shromaz- 
deni, radujice se, ze jsou hodni 
ucineni trpeti protivenstvi pro 
jmeno Pana Jezise. 

42 Na kazdy pak den nepf esta- 
vali v chrame i po domich uciti 
a zvestovati Jezise Krista. 

Kapitola 6. 

K pfisluhovani casnymi vecmi sedm muzu 
zfizeno, 8. z nichz jeden, totiz s. Stepanjsa 
obzalovan, 12. pfed stars! k soudu posta- 

vcn. 

Av tech dnech, kdyz se roz- 
mnozovali ucedlnici, stalo 
se reptani Rekii proti Zidum, ze 
by zanedbavany byly v pfislu- 
hovani vezdejsim vdovy jejich. 

2 Tedy dvanacte svolavse 
mnozstvi ucedlnikii, fekli: Neni 
slusne, abychom my, opustice 
slovo Bozi, pfisluhovali stolum. 

3 Protoz, bratfi, vybefte z sebe 
muzu sedm dobropovestnych, 
plnych Ducha svateho a moud- 
rosti, jimz bychom porucili tu 
praci. 



202 



SKUTKOVE 7 



4 My pak modlitby a sluzby 
slova pilni budeme. 

5 I libila se ta fee vsemu mnoz- 
stvi. I vyvolili Stepana, muze pl- 
neho viry a Ducha svateho, a Fi- 
lipa, a Prochora, a Nikanora, a 
Timona, a Parmena, a Mikulase 
Antiochenskeho, k vife v nove 
obraceneho. 

6 Ty postavili pfed oblicejem 
apostolu, ktefiz pomodlivse se, 
vzkladali na ne ruce. 

7 I rostlo slovo Bozi a rozma- 
hal se pocet ucedlniku v Jeruza- 
leme velmi. Mnohy take zastup 
knezi poslouchal viry. 

8 Stepan pak, jsa piny viry a 
moci, cinil divy a zazraky velike 
v lidu. 

9 1 povstali nektefi z skoly, 
kteraz sloula Libertinskych, a 
Cyrenenskych, a Alexandrin- 
skych, a tech, ktefiz byli z Ci- 
licie a Azie, hadajice se s Stepa- 
nem. 

10 Ale nemohli odolati moud- 
rosti a Duchu, kteryz mluvil. 

n Tedy lstive nastrojili muze, 
ktefiz fekli: My jsme jej sly- 
seli mluviti slova rouhava proti 
Mojzisovi a proti Bohu. 

12 A tak zbouf ili lid a starsi i 
zakonniky, a obofivse se na nej, 
chytili jej, a vedli do rady. 

13 1 vystavili falesne svedky, 
ktefiz fekli: Clovektento nepfe- 
stava mluviti slov rouhavych 



proti mistu tomuto svatemu i 
zakonu. 

14 Nebo jsme slyseli jej, an 
pravi: Ze ten Jezis Nazaret- 
sky zkazi misto toto, a promeni 
ustanoveni, kteraz nam vydal 
Mojzis. 

15 A pilne patfice na nej vsic- 
kni, ktefiz sedeli v rade, videli 
tvaf jeho, jako tvaf andela. 

Kapitola 7. 

Smela, horliva a obsirna s. Stepana fee, 

54. pro niz ho rozliceni nepfatele, vzyva- 

jiciho Pana Jezise, pfi pfitomnosti Saule 

ukamenovali. 

Tedy fekl nejvyssi knez: 
Jestli-liz to tak? 

2 A on fekl: Muzi bratfi a ot- 
cove, slyste. Biih slavy uka- 
zal se otci nasemu Abrahamovi, 
kdyz byl v Mezopotamii, prve 
nez bydlil v Charan. 

3 A fekl jemu: Vyjdi z zeme sve 
a z pfibuznosti sve, a pod' do ze- 
me, kterouz ukazi tobe. 

4 Tedy vysed z zeme Kaldejske, 
bydlil v Charan. A odtud, kdyz 
umfel otec jeho, pfestehoval jej 
do zeme teto, v kterez vy nyni 
bydlite. 

5 A nedal jemu dedictvi v ni, 
ani slepeje nozne, ac byl jemu ji 
slibil dati k vladaf stvi, i semeni 
jeho po nem, kdyz jeste nemel 
syna. 

6 Mluvil pak Buh takto: Budet 
sime tve pohostinu v zemi cizi, 
a bude v sluzbu podrobeno, a zle 



SKUTKOVE 7 



203 



s nim budou nakladati za ctyfi 
sta let. 

7 Ale narod ten, jemuz slou- 
ziti budou, ja souditi budu, pra- 
vit' Buh. A potom zase vyjdou, 
a slouziti mi budou na tomto 
miste. 

8 I vydal jemu smluvu obf izky. 
A tak zplodil Izaka, a obfezal 
jej osmeho dne, a Izak Jakoba, 
a Jakob dvanaete patriarchu. 

9 A patriarchove v nenavisti 
mevse Jozefa, prodali jej do 
Egypta. Ale Buh byl s nim. 

10 A vysvobodil ho ze vsech 
uzkosti jeho, a dal jemu mi- 
lost a moudrost pfed tvafi Fa- 
raona, krale Egyptskeho, kte- 
ryz ho ustanovil ufednikem nad 
Egyptem a nade vsim domem 
svym. 

n Potom pfisel hlad na vsecku 
zemi Egyptskou i Kananejskou, 
a ssouzeni velike, aniz meli po- 
krmu otcove nasi. 

12 A uslysev Jakob, ze by obile 
bylo v Egypte, poslal otce nase 
jednou. 

13 A podruhe poznan jest Jozef 
od bratfi svych, a zjevena jest 
Faraonovi rodina Jozefova. 

14 Tedy poslav Jozef, pfisteho- 
val otce sveho Jakoba, i vsecku 
rodinu svou v osobach sedmde- 
sati peti. 

15 I vstoupil Jakob do Egypta, 
a umfel on i otcove nasi. 



16 I pfeneseni jsou do Sichem, 
a pochovani v hrobe, kteryz 
byl koupil Abraham za stfibro 
od synu Emorovych, otce Siche- 
mova. 

17 Kdyz se pak pfiblizoval cas 
zaslibeni, o kteremz byl pfisahl 
Buh Abrahamovi, rostl lid a 
mnozil se v Egypte, 

18 Az v torn povstal jiny kral, 
kteryz neznal Jozefa. 

19 Ten lstive nakladaje s poko- 
lenim nasim, trapil otce nase, 
tak ze musili vyhazovati ne- 
mluvnatka sva, aby se nerozplo- 
zovali. 

20 V torn casu narodil se Moj- 
zis, a byl velmi krasny, kteryz 
chovan jest za tfi mesice v dome 
otce sveho. 

21 A kdyz vylozen byl, vzala jej 
dcera Faraonova, a vychovala 
jej sobe za syna. 

22 I vyucen jest Mojzis vsi mou- 
drosti Egyptske, a byl mocny v 
fecech i v skutcich. 

23 A kdyz jemu bylo ctyfidceti 
let, vstoupilo na srdce jeho, aby 
navstivil bratfi sve, syny Izra- 
elske. 

24 A uzfev jednoho, an bezpra- 
vi trpi, zastal ho, a pomstil to- 
ho, kteryz bezpravi trpel, zabiv 
Egyptskeho. 

25 Domnival se zajiste, ze bra- 
tfi jeho rozumeji, ze skrze ruku 
jeho chce jim dati Buh vysvobo- 
zeni, ale oni nerozumeli. 



204 



SKUTKOVE 7 



26 Druheho pak dne ukazal se 
jim, kdyz se vadili, i vedl je ku 
pokoji, fka: Muzi bratfi jste, i 
proc kfivdu einite sobe vespo- 
lek? 

27 Ten pak, kteryz cinil kfivdu 
bliznimu, odehnal ho, fka: Kdo 
te ustanovil knizetem a soud- 
cim nad nami? 

28 Coz ty nine chces zamordo- 
vati, jako jsi vcera zabil Egypt- 
skeho? 

29 I utekl Mojzis pro to slovo, 
a bydlil pohostinu v zemi Madi- 
anske, kdez zplodil dva syny. 

30 A kdyz se vyplnilo let ctyf id- 
ceti, ukazal se jemu na pousti 
hory Sinai andel Pane, v pla- 
meni ohne ve kfi. 

31 A Mojzis uzf ev, divil se tomu 
videni. A kdyz blize pfistoupil, 
aby to pilneji spatfil, stal se k 
nemu hlas Pane: 

32 Jat' jsem Buh otcii tvych, 
Buh Abrahamuv, a Buh Izakiiv, 
a Buh Jakobuv. I zhroziv se Moj- 
zis, nesmel patfiti. 

33 I fekl jemu Pan: Zzuj obuv s 
noh svych; nebo misto, na kte- 
remz stojis, zeme svata jest. 

34 Videl jsem, videl trapeni li- 
du sveho, kteryz jest v Egypte, 
a vzdychani jejich uslysel jsem, 
a sstoupil jsem, abych je vysvo- 
bodil. Protoz nyni pod', posli te 
do Egypta. 

35 Toho Mojzise, kterehoz se 
odepfeli, fkouce: Kdo te ustano- 



vil knizetem a soudcim? tohot' 
Buh knize a vysvoboditele po- 
slal, skrze ruku andela, kteryz 
se jemu ukazal ve kfi. 

36 A ten je vyvedl, cine divy a 
zazraky v zemi Egyptske a na 
mofi cervenem, i na pousti za 
ctyfidceti let. 

37 Tot' jest ten Mojzis, kteryz 
fekl synum Izraelskym: Pro- 
roka vam vzbudi Pan Buh vas 
z bratfi vasich, jako mne; toho 
poslouchejte. 

38 Ont'jest, kteryz byl mezi li- 
dem na pousti s andelem, kte- 
ryz mluvil k nemu na hofe Si- 
nai, i s otci nasimi, kteryz pfijal 
slova ziva, aby je nam vydal. 

39 Jehoz nechteli poslusni byti 
otcove nasi, ale zavrhlije/, a od- 
vratili se srdci svymi do Egypta, 

40 Rkouce Aronovi: Uciii nam 
bohy, ktefiz by sli pfed nami; 
nebo Mojzisovi tomu, kteryz nas 
vyvedl z zeme Egyptske, nevi- 
me, co se pfihodilo. 

41 1 udelali v tech dnech tele, a 
obetovali obeti te modle, a vese- 
lili se v dile rukou svych. 

42 I odvratil se Buh, a vydal je, 
aby slouzili vojsku nebeskemu, 
jakoz napsano jest v knihach 
prorockych: Zdaliz jste mi obeti 
aneb dary obetovali za ctyfid- 
ceti let na pousti, dome Izrael- 
sky? 

43 Nybrz nosili jste stanek Mo- 
lochuv, a hvezdu boha sveho 



SKUTKOVE 8 



205 



Remfan, ta podobenstvi, kteraz 
jste zdelali sobe, abyste se jim 
klaneli. Protoz pf estehuji vas za 
Babylon. 

44 Stanek svedeetvi meli otco- 
ve nasi na pousti, jakoz byl na- 
fidil ten, kteryz fekl Mojzisovi, 
aby jej udelal podle zpusobu to- 
ho, kteryz byl videl. 

45 Kteryz pfijavse otcove nasi, 
vnesli s Jozue tam, kdez bylo 
vladafstvi pohanii, kterez vy- 
hnal Buh od tvafi otcu nasich, 
az do dnu Davida. 

46 Kteryz nalezl milost pf ed 
oblicejem Bozim, a prosil, aby 
nalezl stanek Bohu Jakobovu. 

47 Salomoun pak udelal jemu 
dum. 

48 Ale Nejvyssi nebydli v chra- 
mich rukou udelanych, jakoz di 
prorok: 

49 Nebe jest mi stolice a zeme 
podnoz noh mych, i jakyz mi 
dum udelate? pravi Pan. Aneb 
jake jest misto odpocivani me- 
ho? 

so Zdaliz ruka ma vseho toho 
neucinila? 

si Tvrdosijni a neobfezaneho 
srdce i usi, vy jste se vzdycky 
Duchu svatemu protivili, jakz 
otcove vasi, tak i vy. 

52 Kteremu z proroku otcove 
vasi se neprotivili? Zmordovali 
zajiste ty, ktefiz pfedzvestovali 
pfichod spravedliveho tohoto, 



jehoz vy nyni zradci a vrazedl- 
nici jste. 

53 Ktefiz jste vzali zakon piiso- 
benim andelskym, a neostfihali 
jste. 

54 Tedy slysice to, rozzlobili se 
v srdcich svych, a skfipeli zuby 
na neho. 

55 On pak pin jsa Ducha sva- 
teho, pohledev do nebe, uzfel 
slavu Bozi a Jezise stojiciho na 
pravici Bozi. 

56 I fekl: Aj, vidim, nebesa ote- 
vfena a Syna cloveka stojiciho 
na pravici Bozi. 

57 A oni zkfikse hlasem veli- 
kym, zacpali usi sve, a obofili 
se jednomyslne na nej. 

58 A vyvedse jej z mesta, ka- 
menovali ho. A svedkove slozili 
roucha sva u noh mladence, kte- 
ryz sloul Saul. 

59 I kamenovali Stepana mod- 
liciho se a f kouciho: Pane Jezisi, 
pfijmi ducha meho. 

60 A poklek na kolena, zvolal 
hlasem velikym: Pane, nepokla- 
dej jim toho za hfich. A to pove- 
dev, usnul. 

Kapitola 8. 

S. Stepan pohf ben. 5. Filip kazal v Samaf i. 
12. Simon cernokneznik pokften. 17. Duch 
svaty na vefici vylit. 18. Simonovo sva- 
tokupectvi. 27. Komornfk kralovsky po- 
kften. 

Saul pak pfivolil k usmrceni 
jeho. I pfislo v ten cas ve- 
like protivenstvi na cirkev, kte- 
raz byla v Jeruzaleme, a vsickni 



206 



SKUTKOVE 8 



se rozprchli po krajinach Jud- 
skych a Samafskych, krome a- 
postolu. 

2 I pochovali Stepana muzi po- 
bozni, a plakali velmi nad nim. 

3 Saul pak hubil cirkev, do do- 
mu vehazeje, a jimaje muze i 
zeny, daval je do zalafe. 

4 Ti pak, ktefiz se byli roz- 
prchli, chodili, kazice slovo. 

5 A Filip vsed do mesta Sama- 
f i, kazal jim Rrista. 

6 I pozorovali zastupove jedno- 
myslne toho, coz se pravilo od 
Filipa, slysice a vidouce divy, 
kterez einil. 

7 Nebo duchove necisti z mno- 
hych, ktefiz je meli, kficice hla- 
sem velikym, vychazeli, a mno- 
zi slakem porazeni a kulhavi 
uzdraveni jsou. 

8 A stala se radost velika v torn 
meste. 

9 Muz pak nejaky, jmenem Si- 
mon, pf ed tim v torn meste cary 
provodil, a lid Samaf sky mamil, 
prave se byti nejakym velikym. 

10 Na nehoz pozor meli vsickni, 
od nejmensiho az do nejvetsiho, 
f ikajice: Tentot'jest Bozi moc ve- 
lika. 

n Pozor pak meli na neho, pro- 
to ze je za mnohy cas mamil 
cary. 

12 A kdyz uvef ivse Filipovi 
zvestujicimu o kralovstvi Bozim 
a o jmenu Jezise Krista, kftili se 
muzi i zeny, 



13 Tedy i ten Simon uvefil, a 
pokften byv, pfidrzel se Filipa, 
a vida zazraky a moci velike ci- 
nene, desil se. 

14 Uslysavse pak v Jeruzaleme 
apostole, ze by Samafi pfijala 
slovo Bozi, poslali k nim Petra 
a Jana. 

15 Ktefiz pfisedse, modlili se 
za ne, aby pfijali Ducha sva- 
teho. 

16 (Nebo jeste byl na zadneho z 
nich nesstoupil, ale pokfteni to- 
liko byli ve jmenu Pana Jezise.) 

17 Tehdy vzkladali na ne ruce, 
a oni pfijali Ducha svateho. 

18 1 uzfev Simon, ze skrze 
vzkladani rukou apostolskych 
dava se Duch svaty, pfinesl jim 
penize, 

19 Rka: Dejte i nine tu moc, at', 
na kohoz bych koli vzlozil ruce, 
pfijme Ducha svateho. 

20 I f ekl jemu Petr: Penize tve 
bud'tez s tebou na zatraceni, 
proto ze jsi se domnival, ze by 
dar Bozi mohl byti zjednan za 
penize. 

21 Nemas dilu ani losu v teto 
veci; nebo srdce tve neni upf ime 
pf ed Bohem. 

22 Protoz cifi pokani z teto sve 
neslechetnosti, a pros Boha, zda 
by odpusteno bylo tobe to mys- 
leni srdce tveho. 

23 Nebo v zluci hofkosti a v 
svazku nepravosti tebe byti vi- 
dim. 



SKUTKOVE 9 



207 



24 1 odpovedev Simon, fekl: 
Modltez vy se za nine Panu, 
aby na mne nepfislo neco z tech 
veci, kterez jste mluvili. 

25 Oni pak osvedcovavse a 
mluvivse slovo Pane, navratili 
se do Jeruzalema, a ve mno- 
hych mesteckach Samaritan- 
skych kazali evangelium. 

26 Andel pak Pane mluvil k Fi- 
lipovi, fka: Vstan a jdi ku poled- 
ni strane na cestu, kteraz vede 
od Jeruzalema do Gazy, kterez 
jest puste. 

27 I vstav, sel. A aj, muz Mou- 
fenin, klestenee, komornik kra- 
lovny Moufeninske Kandaces, 
kteryz vladl vsemi poklady je- 
juni, a byl pfijel do Jeruzalema, 
aby se modlil, 

28 Navracoval se, na voze svem 
sede, a cetl Izaiase proroka. 

29 1 fekl Duch Filipovi: Pri- 
stup, a pfivin se k vozu tomu. 

30 A pfibeh Filip, slysel jej, an 
cte Izaiase proroka. I fekl: Ro- 
zumis-liz medle, co ctes? 

31 A on fekl: Kterakz bych mo- 
hi, lee by mi kdo vylozil? I pro- 
sil Filipa, aby vstoupil a sedel s 
nim. 

32 Misto pak toho pisma, kte- 
rez cetl, toto bylo: Jako ovce k 
zabiti veden jest, a jako beranek 
nemy pfed tim, kdoz jej stfize, 
tak neotevfel list svych. 

33 V ponizeni jeho odsouzeni 
jeho vyhlazeno jest, rod pak 



jeho kdo vypravi, ackoli zahla- 
zen byl z zeme zivot jeho? 

34 A odpovidaje komornik Fili- 
povi, di: Prosim tebe, o kom toto 
mluvi prorok? Sam-li o sobe, cili 
o nekom jinem? 

35 Tedy otevfev Filip usta sva, 
a pocav od toho pisma, zvesto- 
val jemu Jezise. 

36 A kdyz jeli cestou, pfijeli 
k jedne vode. I fekl komornik: 
Aj, voda. Proc nemam byti po- 
kften? 

37 I fekl Filip: Vefis-li celym 
srdcem, slusit. A on odpovedev, 
fekl: Vefim, ze Jezis Rristus 
jest Syn Bozi. 

38 1 rozkazal stati vozu, a s- 
stoupili oba do te vody, i Filip 
i komornik. I pokftil ho. 

39 A kdyz vystoupili z vody, 
Duch Pane pochopil Filipa, a 
nevidel ho vice komornik; nebo 
jel cestou svou, raduje se. 

40 Filip pak nalezen jest v 
Azotu; a chode, kazal evange- 
lium vsechnem mestum, az pfi- 
sel do Cesaree. 



Kapitola 9. 

Saul byv protivnfkem, 15. nadobou vyvole- 

nou ucinen, 20. Krista vyznaval, 22. a Zidy 

pfemahal. 32. Petr svaty Enease uzdravil, 

36. a Tabitu vzkfisil. 

Saul pak jeste dychte po po- 
hriizkach a po mordu proti 
ucedlnikum Pane, sel k nejvys- 
simu knezi, 



208 



SKUTKOVE 9 



2 A vyzadal od neho listy do 
Damasku do skol, nalezl-li by 
tam te cesty ktere muze neb 
zeny, aby svazane pfivedl do Je- 
ruzalema. 

3 A kdyz byl na ceste, stalo se, 
ze jiz pfiblizoval se k Damasku. 
Tedy pojednou rychle obklicilo 
jej svetlo s nebe. 

4 A padna na zem, uslysel hlas 
k sobe fkouci: Sauli, Sauli, proc 
mi se protivis? 

5 Kteryz fekl: I kdo jsi Pane? A 
Pan fekl: Ja jsem Jezis, jemuz 
ty se protivis. Tvrdotf jest tobe 
proti ostnum se zpecovati. 

6 A on tf esa se a boje se, fekl: 
Pane, co chces, abych cinil? A 
Pan k nemu: Vstan a jdi do 
mesta, a bude tobe povedino, co 
bys ty mel einiti. 

7 Ti pak muzi, ktefiz sli s nim, 
stali, ohromeni jsouce, hlas za- 
jiste slysice, ale zadneho nevi- 
douce. 

8 I vstal Saul z zeme, a otevf ev 
oci sve, nic nevidel. Tedy poja- 
vse ho za ruce, uvedli jej do Da- 
masku. 

9 I byl tu za tfi dni, nevida, a 
nejedl, ani nepil. 

10 Byl pak jeden ucedlnik v Da- 
masku, jmenem Ananias. I fekl 
jemu Pan u videni: Ananiasi. A 
on fekl: Aj, ja, Pane. 

n A Pan k nemu: Vstan a jdi 
do ulice, kteraz slove pfima, a 
hledej v dome Judove Saule, 



jmenem Tarsenskeho. Nebo aj, 
modli se. 

12 A videl u videni muze, Ana- 
niase jmenem, an jde k nemu, a 
vzklada nan ruku, aby prohledl. 

13 I odpovedel Ananias: Pane, 
slysel jsem od mnohych o torn 
muzi, kterak mnoho zleho cinil 
svatym tvym v Jeruzaleme. 

14 A i zdet' ma moc od pf ednich 
knezi, aby jimal vsecky, ktefiz 
vzyvaji jmeno tve. 

15 I fekl jemu Pan: Jdi, nebot' 
jest on ma nadoba vyvolena, aby 
nosil jmeno me pfed pohany i 
krale, i pfed syny Izraelske. 

16 Jat' zajiste ukazi jemu, kte- 
rak on mnoho musi trpeti pro 
jmeno me. 

17 I sel Ananias, a vsel do toho 
domu, a vloziv ruce nan, fekl: 
Sauli bratfe, Pan Jezis poslal 
mne, kteryz se ukazal tobe na 
ceste, po niz jsi sel, abys pro- 
hledl, a naplnen byl Duchem 
svatym. 

18 A hned spadly s ocijeho jako 
lupiny, i prohledl pojednou; a 
vstav, pokf ten jest. 

19 A pfijav pokrm, posilnil se. 
I ziistal Saul s ucedlniky, ktefiz 
byli v Damasku, za nekolik dni. 

20 A hned v skolach kazal Kri- 
sta, ze on jest Syn Bozi. 

21 1 divili se naramne vsickni, 
ktefiz jej slyseli, a pravili: Zda- 
liz toto neni ten, kteryz hubil 
v Jeruzaleme ty, ktefiz vzyvali 



SKUTKOVE 9 



209 



jmeno toto, a sem na to pfisel, 
aby je svazane vedl k pfednim 
knezim? 

22 Saul pak vice se zmocnoval, 
a zahanboval Zidy, ktefiz byd- 
leli v Damasku, potvrzuje toho, 
ze ten jest Kristus. 

23 A kdyz pfebehlo drahne 
dnu, radu mezi sebou na torn za- 
vfeli Zide, aby jej zabili. 

24 Ale zvedel Saul o tech likla- 
dech jejich. Ostfihali take i bran 
ve dne i v noci, aby jej zahubili. 

25 Ale ucedlnici v noci vzavse 
ho, spustili jej po provaze pfes 
zed v kosi. 

26 Pfised pak Saul do Jeruza- 
lema, pokousel se pfitovarysiti 
k ueedlnikum, ale bali se ho 
vsickni, nevefice, by byl ucedl- 
nikem. 

27 Barnabas pak pfijav jej, ve- 
dl ho k apostolum, a vypravoval 
jim, kterak na ceste videl Pana, 
a ze mluvil s nim, a kterak v 
Damasku svobodne mluvil ve 
jmenu Jezise. 

28 I bydlil s nimi v Jeruzaleme, 

29 A smele mluvil ve jmenu Pa- 
na Jezise, a hadal se s Reky; oni 
pak usilovali ho zabiti. 

30 To zvedevse bratfi, dovedli 
ho do Cesaree, a poslali jej do 
Tarsu. 

31 A tak zborove po vsem Jud- 
stvu a Galilei i Samafi meli po- 
koj, vzdelavajice se, a chodice 



v bazni Pane, a rozhojhovali se 
potesenim Ducha svateho. 

32 Stalo se pak, ze Petr, kdyz 
prochazel vsecky, pfisel take k 
svatym, ktefiz bydleli v Lydde. 

33 I nalezl tu cloveka jednoho, 
jmenem Enease, jiz od osmi let 
na lozi leziciho, kteryz byl sla- 
kem porazeny. 

34 1 f ekl mu Petr: Eneasi, 
uzdravuje tebe Jezis Kristus; 
vstafi, a ustel sobe. A hned 
vstal. 

35 1 videli jej vsickni, ktefiz 
bydlili v Lydde a v Sarone, kte- 
fiz se obratili ku Panu. 

36 Byla pak jedna ucedlnice v 
Joppen, jmenem Tabita, coz se 
vyklada Dorkas. Ta byla plna 
skutkii dobrych a almuzen, kte- 
rez cinila. 

37 I stalo se v tech dnech, ze 
roznemohsi se, umfela. Kterouz 
umyvse, polozili na sin vrchni. 

38 A ze byla blizko Lydda od 
Joppen, uslysavse ucedlnici, ze 
by tarn byl Petr, poslali k nemu 
dva muze, prosice ho, aby sobe 
neobtezoval pfijiti az k nim. 

39 Tedy vstav Petr, sel s nimi. 
A kdyz pfisel, vedli jej na sin. I 
obstoupily ho vsecky vdovy, pla- 
cice, a ukazujice sukne a plaste, 
kterez jim delala, dokudz s nimi 
byla, Dorkas. 

40 I rozkazav vsechnem vyjiti 
ven Petr, poklek na kolena, 
modlil se, a obrativ se k tomu 



210 



SKUTKOVE 10 



telu, fekl: Tabito, vstan. A ona 
otevfela oci sve, a uzf evsi Petra, 
posadila se. 

41 A podav ji ruky, pozdvihl ji; 
a povolav svatych a vdov, uka- 
zal jim ji zivou. 

42 I rozhlaseno jest to po vsem 
Joppen, a uvefili mnozi v Pana. 

43 I stalo se, ze za mnohe dni 
poziistal Petr v Joppen u neja- 
keho Simona kozeluha. 

Kapitola 10. 

Petr svaty Kornelia ziskal, 44. a pokftil ho 

i ty vsecky, na kterez Duch svaty s nebe v 

pf itomnosti Zidu pf isel. 

Muz pak nejaky byl v Ce- 
sarii, jmenem Kornelius, 
setnik z zastupu, kteryz sloul 
Vlasky, 

2 Nabozny a bohobojny se vsim 
domem svym, cine almuzny 
mnohe lidu. 

3 A modlivaje se vzdycky Bo- 
hu, videl u videni zfetelne, jako 
v hodinu devatou na den, an- 
dela Boziho, an vsel k nemu, a 
fekl jemu: Korneli. 

4 A on pilne popatfiv nan, a 
sstrasiv se, fekl: Co chces, Pa- 
ne? I fekl jemu: Modlitby tve a 
almuzny tve vstoupily na pamet 
pf ed tvafi Bozi. 

5 Protoz nyni posli muze do 
Joppen, a povolej Simona, kte- 
ryz ma pfijmi Petr. 

6 Tent' hospodu ma u nejakeho 
Simona kozeluha, kteryz ma 



diim u mofe. Ont' povi tobe, co 
bys ty mel ciniti. 

7 A kdyz odsel andel, kteryz 
mluvil Korneliovi, zavolal dvou 
sluzebniku svych, a rytife po- 
bozneho z tech, ktefiz vzdycky 
pfi nem byli. 

8 A oznamiv jim vsecko to, po- 
slal je do Joppen. 

9 Nazejtfi pak, kdyz oni sli, 
a pfiblizovali se k mestu, vsel 
Petr na horu, aby se modlil, 
okolo hodiny seste. 

10 A potom velice zlacnev, chtel 
pojisti. Kdyz pak oni strojili, 
pfipadlo na nej mysli vytrzeni. 

ill uzf el nebe otevfene a sstu- 
pujici k sobe nadobu jakous jako 
prosteradlo velike, za ctyfi rohy 
uvazanou, ana se spousti na 
zem, 

12 Na niz byla vselika zemska 
hovada ctvernoha, a zvifata, a 
zemeplazove, i ptactvo nebeske. 

13 I stal se hlas k nemu: Vstan, 
Petfe, bi a jez. 

14 I fekl Petr: Nikoli, Pane, ne- 
bot'jsem nikdy nejedl nic obec- 
neho aneb necisteho. 

15 Tedy opet podruhe stal se 
hlas k nemu: Cozt Buh ocistil, 
nemej ty toho za neciste. 

16 A to se stalo potf ikrat. I vza- 
ta jest zase ta nadoba do nebe. 

17 A kdyz Petr sam u sebe roz- 
jimal, co by znamenalo videni 
to, kterez videl, aj, muzi ti, kte- 
fiz poslani byli od Kornelia, pta- 



SKUTKOVE 10 



211 



jice se na dum Simomiv, stali 
pf ede dvefmi. 

18 A zavolavse, tazali se: Ma-li 
zde hospodu Simon, kteryz ma 
pfijmi Petr? 

19 A kdyz Petr pfemysloval o 
torn videni, fekl jemu Duch: Aj, 
muzi tfi hledaji tebe. 

20 Protoz vstana, sejdi dolii, a 
jdi s nimi, nic se nerozpakuje; 
nebot'jsem ja je poslal. 

21 Tedy ssed Petr k tern mu- 
zum, ktefiz poslani byli k nemu 
od Kornelia, fekl: Aj, jat' jsem 
ten, kterehoz hledate. Jaka jest 
pficina, pro niz jste pfisli? 

22 Oni pakfekli: Kornelius set- 
nik, muz spravedlivy a boha- 
bojici, i svedectvi dobre majici 
ode vseho narodu Zidovskeho, 
u videni napomenut jest od an- 
dela svateho, aby povolal tebe 
do domu sveho, a slysel fee od 
tebe. 

23 Tedy zavolav jich do domu, 
pfijal je do hospody. Druheho 
pak dne Petr sel s nimi, a ne- 
ktefi bratfi z Joppen sli s nim. 

24 A nazejtfi pfisli do Cesaree. 
Kornelius pak ocekaval jich, 
svolav pfibuzne sve a pfately 
blizke. 

25 I stalo se, kdyz vchazel Petr, 
vysel proti nemu Kornelius, a 
padna k noham jeho, klanel se 
mu. 

26 Ale Petr pozdvihl ho, fka: 



Vstan, i jat' take sam clovek 
jsem. 

27 A rozmlouvaje s nim, vsel, a 
nalezl mnoho tech, ktefiz se byli 
sesli. 

28 I fekl jim: Vy vite, ze ne- 
slusne jest muzi Zidu pfipojiti 
se aneb pfistoupiti k cizozemci, 
ale mne ukazal Biih, abych zad- 
neho cloveka nepravil obecnym 
neb necistym byti. 

29 Protoz bez odporu pfisel 
jsem, povolan jsa. I ptam se, pro 
kterou pficinu poslali jste pro 
mne? 

30 A Kornelius fekl: Pf ed ctyf- 
mi dny postil jsem se az do teto 
hodiny, a v hodinu devatou mod- 
lil jsem se v dome svem. A aj, 
postavil se pfede mnou muz v 
rouse belostkvoucim. 

31 A fekl: Korneli, uslysanat' 
jest modlitba tva, a almuzny tve 
jsout v pameti pfed tvafi Bozi. 

32 Protoz posli do Joppen, a po- 
volej Simona, kteryz slove Petr. 
Tent ma hospodu v dome Si- 
mona kozeluha u mofe; on pfi- 
jda, bude mluviti tobe. 

33 Protoz hned te chvile jsem 
poslal k tobe, a ty jsi dobfe 
ucinil, zes pfisel. Nyni tedy 
my vsickni pfed oblicejem Bo- 
zim hotovi jsme slyseti vsecko, 
coz jest koli pfikazano tobe od 
Boha. 

34 Tedy Petr otevfev usta, fekl: 



212 



SKUTKOVE 11 



V pravde jsem shledal, ze Biih 
neni pfijimac osob. 

35 Ale v kazdem narodu, kdoz 
se ho boji, a cini spravedlnost, 
pf ijemny jest jemu; 

36 Jakz to oznamil synum Izra- 
elskym, zvestuje pokoj skrze Je- 
zise Krista, kteryz jest Panem 
vseho. 

37 Vy sami vite, co se dalo po 
vsem Zidovstvu, poena od Gali- 
lee, po kftu, kteryz kazal Jan: 

38 Kterak Jezise od Nazareta 
pomazal Buh Duchem svatym a 
moci. Kteryz chodil, dobf e cine, 
a uzdravuje vsecky posedle od 
d'abla; nebo Biih s nim byl. 

39 A my jsme svedkove vseho 
toho, coz cinil v krajine Judske a 
v Jeruzaleme. Kterehoz zamor- 
dovali, povesivse na dfeve. 

40 Toho Biih vzkfisil tfetiho 
dne, a zpiisobil to, aby zjeven 
byl, 

41 Ne vsemu lidu, ale svedkiim 
prve k tomu zfizenym od Boha, 
nam, ktefiz jsme s nim jedli a 
pili po jeho z mrtvych vstani. 

42 A pfikazal nam kazati lidu 
a svedciti, ze on jest ten usta- 
noveny od Boha soudce zivych i 
mrtvych. 

43 Jemut vsickni proroci sve- 
dectvi vydavaji, ze odpusteni 
hfichii vezme skrze jmeno jeho 
vseliky, kdozkoli uvefil by v 
neho. 



44 A kdyz jeste Petr mluvil 
slova tato, sstoupil Duch svaty 
na vsecky, ktefiz poslouchali 
slova. 

45 I uzasli se ti, ktefiz z obf eza- 
nych vefici byli, ktefiz byli pfi- 
sli s Petrem, ze i na pohany dar 
Ducha svateho jest vylit. 

46 Nebo slyseli je, ani mluvi ja- 
zyky rozlicnymi, a velebi Boha. 
Tehdy odpovedel Petr: 

47 Zdali muze kdo zabraniti vo- 
dy, aby tito nebyli pokf teni, kte- 
fiz Ducha svateho pfijali jako i 
my? 

48 A rozkazal je pokftiti ve 
jmenu Pane. I prosili ho, aby u 
nich pobyl za nektery den. 

Kapitola 11. 

Petr svaty cini zpravu, proc ku pohaniim 

set 19. V Antiochii Kristus rozhlasen. 27. 

Agabus budouci hlad pf edpovedel. 

U slyseli pak apostole a bra- 
tfi, ktefiz byli v Judstvu, 
ze by i pohane pfijali slovo Bo- 
zi. 

2 A kdyz pf isel Petr do Jeruza- 
lema, domlouvali se nan ti, kte- 
fiz byli z obf ezanych, 

3 Rkouce: K muziim neobfeza- 
nym vsel jsi, a jedl jsi s nimi. 

4 Tedy zacav Petr, vypravoval 
jim pofad, fka: 

5 Byl jsem v meste Joppen, 
modle se. I videl jsem u vytr- 
zeni mysli videni, nadobu neja- 
kou sstupujici jako prosteradlo 



SKUTKOVE 11 



213 



velike, za ctyfi rohy spoustejici 
se s nebe, a pfisla az ke mne. 

6 Do kterez pohledev pilne, 
spatfil jsem hovada zemska 
ctvernoha i zvifata, a zeme- 
plazy, i ptactvo nebeske. 

7 Slysel jsem k sobe take hlas 
fkouci: Vstan, Petfe, bi a jez. 

8 I f ekl jsem: Nikoli, Pane, ne- 
bo nic obecneho aneb necisteho 
nikdy nevchazelo v usta ma. 

9 I odpovedel mi hlas podruhe 
s nebe: Co Buh ocistil, nemej ty 
toho za neciste. 

10 A to se stalo potfikrat. I vtr- 
zeno jest zase to vsecko do nebe. 

n A aj, hned te chvile tfi muzi 
stali u domu, v kteremz jsem 
byl, poslani jsouee ke mne z Ce- 
saree. 

12 I fekl mi Duch, abych sel s 
nimi, nic se nerozpakuje. A slo 
se mnou i teehto sest bratfi, a 
vesli jsme do domu muze toho. 

13 Kteryz vypravoval nam, 
kterak videl andela v dome 
svem, an se pfed nim posta- 
vil, a fekl jemu: Posli do Joppen 
muze, a povolej Simona, kteryz 
slove Petr. 

14 Ont tobe bude mluviti slova, 
skrze nez spasen budes ty i 
vsecken tviij diim. 

15 Kdyz jsem pak ja mluviti za- 
cal, sstoupil Duch svaty na ne 
jako i na nas na pocatku. 

16 I rozpomenul jsem se na slo- 
vo Pane, kterez byl povedel: Jan 



zajiste kftil vodou, ale vy po- 
kfteni budete Duchem svatym. 

17 Ponevadz tedy jednostejny 
dar dal jim Buh jako i nam vefi- 
cim v Pana Jezise Krista, i kdoz 
jsem ja byl, abych mohl zabra- 
niti Bohu? 

18 To uslysavse, spokojili se, a 
slavili Boha, fkouce: Tedy i po- 
hanum Buh pokani dal k zivotu. 

19 Ti pak, ktefiz se byli roz- 
prchli pficinou ssouzeni, kterez 
se bylo stalo pro Stepana, pfi- 
sli az do Fenicen a Cypru a do 
Antiochie, zadnemu nemluvice 
slova nez samym toliko Zidiim. 

20 A byli nektefi z nich muzi 
z Cypru a z Cyrenu, ktefiz pfi- 
sedse do Antiochie, mluvili Re- 
kum, zvestujice Pana Jezise. 

21 A byla ruka Pane s nimi, a 
veliky pocet veficich obratil se 
ku Panu. 

22 I pfisla povest o torn k cir- 
kvi, kteraz byla v Jeruzaleme. I 
poslali Barnabase, aby sel az do 
Antiochie. 

23 Kteryz pfised tarn, a uzf ev 
milost Bozi, zradoval se, a napo- 
minal vsech, aby v limyslu srdce 
trvali v Panu. 

24 Nebo byl muz dobry, a piny 
Ducha svateho a viry. I pfibyl 
veliky zastup Panu. 

25 Tedy odsel Barnabas do Tar- 
su hledati Saule, a nalezna jej, 
pfivedl ho do Antiochie. 



214 



SKUTKOVE 12 



26 I byli pfes cely rok pfi torn 
zboru, a ueili zastup veliky, tak 
ze nejprv tu v Antiochii ucedl- 
nici nazvani jsou kfestane. 

27 V tech pak dnech pf isli z Je- 
ruzalema proroci do Antiochie. 

28 I povstav jeden z nich, jme- 
nem Agabus, oznamoval skrze 
Ducha, ze bude hlad veliky po 
vsem okrslku zemskem. Kteryz 
i stal se za cisaf e Klaudia. 

29 Tedy ucedlniei, jeden kazdy 
podle moznosti sve, uminili po- 
slati ku pomoci bratfim pfeby- 
vajicim v Judstvu. 

30 Coz i ucinili, poslavse k star- 
sim skrze ruce Barnabase a 
Saule. 



Kapitola 12. 

Jakub od Herodesa sfet, 7. Petr k modlit- 

bam svatych vysvobozen, 23. Herodes pak 

hrozne strestan. 

Apfi torn casu dal se v to 
Herodes kral, aby ssuzoval 
nektere z cirkve. 

2 I zamordoval Jakuba, bratra 
Janova, mecem. 

3 A vida, ze se to libilo Zidum, 
uminil jiti i Petra. (A byli dnove 
pfesnic.) 

4 Kterehoz jav, do zalafe vsa- 
dil, poruciv jej sestnacti zoldne- 
fum k ostfihani, chteje po veli- 
konoci vyvesti jej lidu. 

s I byl Petr ostfihan v zalafi, 
modlitba pak ustavicna k Bohu 
dala se za nej od cirkve. 



6 A kdyz jej jiz vyvesti mel 
Herodes, te noci spal Petr mezi 
dvema zoldnefi, svazan byv 
dvema fetezy, a strazni pfede 
dvefmi ostfihali zalafe. 

7 A aj, andel Pane postavil se, 
a svetlo se zastkvelo v zalafi; a 
udefiv Petra v bok, zbudil ho, 
fka: Vstah rychle. I spadli jemu 
ti fetezove z rukou. 

8 Tedy fekl jemu andel: Opas 
se a podvaz obuv svou. Tedy uci- 
nil tak. I fekl jemu: Odej se plas- 
tem svym, a pod' za mnou. 

9 Tedy vysed, bral se za nim, a 
nevedel, by to prave bylo, co se 
dalo skrze andela, ale domnival 
se, ze by videni videl. 

10 A prosedse skrze prvni i dru- 
hou straz, pfisli k brane zelez- 
ne, kteraz vede do mesta, a ta se 
jim sama od sebe otevf ela. A vy- 
sedse, pfesli ulici jednu, a hned 
odsel andel od neho. 

n Tedy Petr prised sam k sobe, 
fekl: Nyni prave vim, ze poslal 
Pan andela sveho, a vytrhl mne 
z ruky Herodesovy, a ze vseho 
ocekavani lidu Zidovskeho. 

12 A povaziv toho, sel k domu 
Marie, matky Janovy, kteryz 
pfijmi mel Marek, kdez se jich 
bylo mnoho seslo, a modlili se. 

13 A kdyz Petr potloukl na dve- 
fe, vysla devecka, aby poslech- 
la, jmenem Rode. 

14 A poznavsi hlas Petriiv, pro 
radost neotevfela dvefi, ale 



SKUTKOVE 13 



215 



vbehsi, zvestovala, ze Petr stoji 
u dvefi. 

15 A oni fekli ji: Blaznis. Ona 
pak potvrzovala, ze tak jest. 
Tedy oni fekli: Andel jeho jest. 

16 Ale Petr pf edce tloukl. A 
otevfevse, uzfeli jej, i ulekli se. 

17 A pokynuv na ne rukou, aby 
mlceli, vypravoval jim, kterak 
jej Pan vyvedl z zalafe, a fekl: 
Poveztez to Jakubovi a bratf im. 
A vysed, bral se na jine misto. 

18 A kdyz byl den, stal se roz- 
broj nemaly mezi zoldnefi o to, 
co se stalo pfi Petrovi. 

19 Herodes pak ptaje se na nej, 
a nenalezna, vytazovav se na 
straznych, kazal je pryc vesti; 
a odebrav se z Judstva do Cesa- 
ree, pfebyval tam. 

20 A v ten cas Herodes rozzlo- 
bil se proti Tyrskym a Si- 
donskym. Ktefizto jednomyslne 
pfisli k nemu, a namluvi- 
vse Blasta, pf edniho komornika 
kralovskeho, zadali za pokoj, 
proto ze jejich krajiny potravu 
mely z kralovstvi. 

21 V ulozeny pak den Herodes, 
obleka se v kralovske roucho, 
a posadiv se na soudne stolici, 
ucinil k nim fee. 

22 I zvolal lid, rka: Bozi hlas, a 
ne lidsky. 

23 A i hned ranil jej andel Pa- 
ne, proto ze nevzdal slavy Bohu; 
a rozlez se cervy, umf el. 



24 A slovo Pane rostlo a rozma- 
halo se. 

25 Barbanas pak a Saul navra- 
tili se z Jeruzalema, vykonavse 
sluzbu, pojavse s sebou i Jana, 
kteryz pfijmi mel Marek. 

Kapitola 13. 

Vyvoleni, oddeleni i posveceni jsouce Bar- 
nabas a Pavel, 46. kazali Krista pohanum, 
Elymasa, proroka falesneho, hrozne za- 
hanbivse. 

Byli pak v cirkvi, kteraz byla 
v Antiochii, nektef i proroci 
a ucitele, jako Barnabas a Si- 
mon, kteryz mel pfijmi Cerny, 
a Lucius Cyrenensky, a Mana- 
hen, kteryz byl spolu vychovan 
s Herodesem tetrarchou, a Saul. 

2 A kdyz oni sluzby Pane ko- 
nali, a postili se, di Duch svaty: 
Oddelte mi Barnabase a Saule 
k dilu, k kteremuz jsem jich po- 
volal. 

3 Tedy postice se, a modlice se, 
a vzkladajice na ne ruce, pro- 
pustili^'e. 

4 A oni poslani byvse od Ducha 
svateho, pfisli do Seleucie, a od- 
tud plavili se do Cypru. 

5 A pf isedse do Salaminy, zves- 
tovali slovo Bozi v skolach Zi- 
dovskych; a meli s sebou i Jana 
k sluzbe. 

6 A kdyz zchodili ten ostrov az 
do Pafu, nalezli jakehos earodej- 
nika, falesneho proroka Zida, 
jemuz jmeno Barjezus, 

7 Kteryz byl u znameniteho 
vladafe Sergia Pavla, muze 



216 



SKUTKOVE 13 



opatrneho. Ten povolav Barna- 
base a Saule, zadal slyseti slovo 
Bozi. 

8 Ale protivil se jim Elymas, 
ten carodejnik, (nebo se tak vy- 
klada jmeno jeho), usiluje od- 
vratiti vladafe od viry. 

9 Tedy Saul, kteryz slove i Pa- 
vel, naplnen byv Duchem sva- 
tym, a pilne pohledev na nej, 

10 Rekl: O piny vsi Isti a vsi 
neslechetnosti, synu d'abluv, ne- 
pfiteli vsi spravedlnosti, coz ne- 
pfestanes pfevraceti cest Pane 
pfimych? 

n A aj, nyni ruka Pane nad 
tebou, a budes slepy, nevida 
slunce az do casu. A pojednou 
pfipadla na nej mrakota a tma, 
a jda vukol, hledal, kdo by ho za 
ruku vedl. 

12 Tehdy vladaf uzfev, co se 
stalo, uvefil, dive se ueeni Pane. 

13 A pustivse se od Pafu Pavel 
a ti, ktefiz s nim byli, pfisli do 
Pergen v Pamfylii. Jan pak od- 
sed od nich, vratil se do Jeruza- 
lema. 

14 Oni pak sedse z Pergen, pfi- 
sli do Antiochie Pisidicke, a 
vsedse do skoly v den sobotni, 
posadili se. 

15 A kdyz bylo po pf ecteni za- 
kona a proroku, poslali k nim 
knizata skoly te, fkouce: Muzi 
bratfi, mate-li umysl jake napo- 
menuti uciniti k lidu, mluvte. 



16 Tedy Pavel povstav, a rukou 
pokynuv, fekl: Muzi Izraelsti, a 
ktefiz se bojite Boha, slyste. 

17 Buh lidu tohoto Izraelskeho 
vyvolil otce nase, a lidu povy- 
sil, kdyz byl pohostinu v zemi 
Egyptske, a v rameni vztaze- 
nem vyvedl je z ni. 

18 A za cas ctyfidceti let snasel 
jejich obyceje na pousti. 

19 A zahladiv sedm narodii v 
zemi Kanan, rozdelil losem me- 
zi ne zemi jejich. 

20 A potom, temef za ctyfi sta 
a padesate let, daval jim soudce 
az do Samuele proroka. 

21 A v torn zadali za krale, i dal 
jim Biih Saule, syna Cis, muze 
z pokoleni Beniaminova, za cty- 
fidceti let. 

22 A kdyz toho zavrhl, vzbudil 
jim Davida krale, kteremuz sve- 
dectvi davaje, fekl: Nalezl jsem 
Davida, syna Jesse, muze podle 
srdce sveho, kteryz bude ciniti 
vsecku vuli mou. 

23 Z jehoz semene Buh podle 
zaslibeni vzbudil Izraelovi spa- 
sitele Jezise, 

24 Pfed jehoz pfistim kazal 
Jan kfest pokani vsemu lidu Iz- 
raelskemu. 

25 A kdyz Jan beh dokonaval, 
pravil: Kterehoz se mne domni- 
vate byti, nejsem ja, ale aj, jdet 
po mne, u jehoz noh obuvi roz- 
vazati nejsem hoden. 



SKUTKOVE 13 



217 



26 Muzi bratfi, synove rodu A- 
brahamova, a ktefiz mezi vami 
boji se Boha, vam slovo spaseni 
tohoto poslano jest. 

27 Nebo ti, ktefiz pf ebyvaji v 
Jeruzaleme, a knizata jejich, to- 
ho Jezise neznajice, odsoudili, a 
tak hlasy prorocke, ktefiz se na 
kazdou sobotu ctou, naplnili. 

28 A zadne pficiny smrti na 
nem nenalezse, prosili Pilata, 
aby zamordovan byl. 

29 A kdyz dokonali vsecko, coz 
o nem psano bylo, slozivse s df e- 
va, do hrobu jej polozili. 

30 Buh pak vzkfisil jej z mrt- 
vyeh. 

31 Kteryz vidin jest po mnohe 
dni od tech, jenz spolu s nim 
byli pfisli z Galilee do Jeruza- 
lema, ktefiz jsou svedkove jeho 
k lidu. 

32 A my vam zvestujeme to za- 
slibeni, kterez se stalo otcum, ze 
Biih naplnil je nam symim je- 
jich, vzkfisiv Jezise; 

33 Jakoz i v druhem zalmu na- 
psano jest: Syn miij jsi ty, ja 
dnes zplodil jsem tebe. 

34 A ze jej z mrtvych vzkfisil, 
aby se jiz vice nenavracoval k 
poruseni, takto fekl: Dam vam 
svate veci Davidovy verne. 

35 Protoz i jinde di: Nedas sva- 
temu svemu videti poruseni. 

36 David zajiste za sveho veku 
poslouziv vuli Bozi, usnul, a pfi- 



lozen jest k otcum svym, a videl 
poruseni. 

37 Ale ten, kterehoz Buh vzkfi- 
sil, nevidel poruseni. 

38 Protoz znamo vam bud', mu- 
zi bratfi, ze skrze toho zvestuje 
se vam odpusteni hfichu. 

39 A to ode vsech, od kterychz 
jste nemohli skrze zakon Moj- 
zisiiv ospravedlneni byti, skrze 
tohoto, kazdy kdoz vefi, byva 
ospravedlnen. 

40 Protoz vizte, at'na vas nepfi- 
jde to, coz jest v prorocich pove- 
dino: 

41 Vizte potupnici, a podivte se, 
a na nic pfid'te; nebo j a dilo de- 
lam za dnii vasich, dilo to, je- 
muz neuvefite, byt' vam kdo o 
nem vypravoval. 

42 A kdyz vychazeli ze skoly 
Zidovske, prosili pohane, aby 
jim v druhou sobotu mluvili taz 
slova. 

43 A kdyz bylo propusteno 
shromazdeni, slo mnoho Zidu, 
a naboznych znovu na viru ob- 
racenych za Pavlem a Barnaba- 
sem, ktefiz promouvajice k nim, 
radili jim, aby trvali v milosti 
Bozi. 

44 V druhou pak sobotu temef 
vsecko mesto seslo se k slyseni 
slova Boziho. 

48 A Zide vidouce zastupy, na- 
plneni jsou zavisti, a odporovali 
tomu, co bylo praveno od Pavla, 
protivice a rouhajice se. 



218 



SKUTKOVE 14 



46 Tedy svobodne Pavel a Bar- 
nabas fekli: Vamtf melo nejprv 
mluveno byti slovo Bozi, ale po- 
nevadz je zamitate, a za ne- 
hodne sebe soudite veeneho zi- 
vota, aj, obracime se ku poha- 
num. 

47 Nebot nam tak pfikazal 
Pan, fka: Polozil jsem tebe svet- 
lo pohanum, abys ty byl spaseni 
az do koncin zeme. 

48 A slysevse to pohane, rado- 
vali se, a velebili slovo Pane; a 
uvef ili vsickni, coz jich koli bylo 
pf edzfizeno k zivotu vecnemu. 

49 I rozhlasovalo se slovo Pane 
po vsi te krajine. 

so Tedy Zide zboufili zeny na- 
bozne a poctive a pfedni mest'a- 
ny, a vzbudili protivenstvi pro- 
ti Pavlovi a Barnabasovi, i vy- 
hnali je z koncin svych. 

si A oni vyrazivse prach z noh 
svych na ne, pfisli do Ikonie. 

52 Ucedlnici pak naplneni byli 
radosti a Duehem svatym. 

Kapitola 14. 

Nektef i v Krista uvef ili, 4. jini se protivili. 
8. Chromy uzdraven, 11. Pavel s Barna- 
basem cten, 19. pak kamenovan, 20. ale 
zachovan jsa, jinde s prospechem kazal. 

Istalo se tolikez v Ikonii, ze ve- 
sli do skoly Zidovske, a mlu- 
vili, tak ze uvefilo i Zidii i Rekii 
velike mnozstvi. 

2 Ale ktefiz z Zidu nepovolni 
byli, ti zboufili a zdrazdili mysli 
pohanii proti bratfim. 



3 I byli tu za dlouhy cas, svo- 
bodne mluvice v Panu, kteryz 
svedectvi vydaval slovu milosti 
sve, a piisobil to, aby se dali di- 
vove a zazrakove skrze ruce je- 
jich. 

4 I rozdelilo se mnozstvi mesta, 
ajedni byli s Zidy, jini s apostoly. 

5 A kdyz se obofili i pohane i 
Zide s knizaty svymi, aby jim 
posmech ucinili, a kamenovali 
je, 

6 Srozumevse tomu, utekli do 
mest Lykaonitskych, do Lystry 
a do Derben, a do toho okoli, 

7 A tu kazali evangelium. 

8 Muz pak nejaky v Lystfe, ne- 
mocny na nohy, sedaval, byv 
chromy z zivota matky sve, kte- 
ryz nikdy nechodil. 

9 Ten poslouchal Pavla mluvi- 
ciho. Kteryz pohledev nan, a 
vida, an vefi, ze uzdraven bude, 

10 Rekl velikym hlasem: Po- 
stav se prime na nohach svych. 
I zchopil se a chodil. 

n Zastupove pak videvse, co 
ucinil Pavel, pozdvihli hlasu 
sveho, Lykaonitsky fkouce: Bo- 
hove pfipodobnivse se lidem, s- 
stoupili k nam. 

12 I nazvali Barnabase Jupite- 
rem, a Pavla Merkuriasem; ne- 
bo on mluvil slovo. 

13 Tedy knez Jupiteruv, kteryz 
byl pfed mestem jejich, pfivedl 
byky s venci pfed branu, a chtel 
s lidem obeti obetovati. 



SKUTKOVE 15 



219 



14 To kdyz uslyseli apostole, 
Barnabas a Pavel, roztrhse suk- 
ne sve, vybehli k zastupiim, kfi- 
cice, 

15 A fkouce: Muzi, coz to ci- 
nite? Vsak i my lide jsme, tymz 
bidam jako i vy poddani, kte- 
fiz vam zvestujeme, abyste se 
obratili od techto marnosti k 
Bohu zivemu, kteryz ucinil nebe 
i zemi, i mofe, i vsecko, coz v 
nich jest. 

16 Kteryz za pfedeslych veku 
vseeh pohanu nechaval, aby 
chodili po cestach svych, 

17 Ackoli proto nenechal sebe 
bez osvedceni, dobfe cine, dava- 
je nam s nebe destf a easy lirod- 
ne, napliiuje pokrmem a potese- 
nim srdce nase. 

18 A to mluvice, sotva spokojili 
zastupy, aby jim neobetovali. 

19 A v torn pf isli od Antiochie a 
Ikonie Zide, ktefiz navedse za- 
stupy, a ukamenovavse Pavla, 
vytahli pfed mesto, domnivavse 
se, ze umf el. 

20 A kdyz jej obstoupili ucedl- 
nici, vstal, a vsel do mesta, a 
nazejtfi odsel s Barnabasem do 
Derben. 

21 A kazavse evangelium mes- 
tu tomu, a ucedlnikii mnoho zis- 
kavse, navratili se do Lystry a 
do Ikonie a do Antiochie, 

22 Potvrzujice dusi ucedlnikii, 
a napominajice, aby trvali u 
vife, a ze musime skrze mnoha 



ssouzeni vjiti do kralovstvi Bo- 
ziho. 

23 A zf idivse jim, podle danych 
hlasu, stars! po cirkvech, a mod- 
livse se s postern, porucili je Pa- 
nu, v kterehoz uvefili. 

24 A prosedse Pisidii, pfisli do 
Pamfylie, 

25 A mluvivse slovo v Pergen, 
sli do Attalie. 

26 A odtud plavili se do Antio- 
chie, odkudz poruceni byli mi- 
losti Bozi k dilu, kterez vyko- 
nali. 

27 A kdyz tarn pfisli, a shro- 
mazdili cirkev, vypravovali, kte- 
rake veci Biih skrze ne ucinil, a 
ze otevfel pohanum dvef e viry. 

28 I byli tu za nemaly cas s uce- 
dlniky. 

Kapitola 15. 

Nesnaz o obfizku od apostolu spoko- 

jena, 37. mezi pak Barnabasem a Pavlem 

vznikla nevole o Jana. 

Pfisedse pak nektefi z Zidov- 
stva, ucili bratfi: Ze nebu- 
dete-li se obfezovati podle oby- 
eeje Mojzisova, nebudete moci 
spaseni byti. 

2 A kdyz ruznici a nemalou 
hadku Pavel a Barnabas s nimi 
mel, i zustali na torn, aby Pa- 
vel a Barnabas a nektefi jini z 
nich sli k apostolum a starsim 
do Jeruzalema o tu otazku. 

3 Tedy oni jsouce vyprovozeni 
od cirkve, sli skrze Fenicen a 
Samafi, vypravujice o obraceni 



220 



SKUTKOVE 15 



pohanii, i zpiisobili radost veli- 
kou vsechnem bratfim. 

4 A kdyz se dostali do Jeruza- 
lema, pfijati jsou od cirkve a od 
apostolu a starsich. I zvestovali, 
cozkoli cinil skrze ne Buh. 

5 Ale povstali nektefi z sekty 
farizejske, ktefiz byli uvefili, 
pravice, ze museji obfezovani 
byti, a aby jim bylo pfikazano 
zachovavati zakon Mojzisuv. 

6 Tedy sesli se apostole a star- 
si, aby toho povazili. 

7 A kdyz mnohe vyhledavani 
toho bylo, povstav Petr, fekl jim: 
Muzi bratfi, vy vite, ze od dav- 
nich dim mezi nami Buh vyvo- 
lil, aby skrze lista ma slyseli po- 
hane slovo evangelium, a uve- 
fili. 

8 A Biih, zpytatel srdce, sve- 
dectvi jim vydal, dav jim Ducha 
svateho, jako i nam. 

9 A neucinil rozdilu mezi nimi 
a nami, verou ocistiv srdce je- 
jich. 

10 Protoz nyni, proc pokousite 
Boha, vzkladajice na hrdlo uce- 
dlnikii jho, kterehoz ani otcove 
nasi, ani my nesti jsme ne- 
mohli? 

n Ale skrze milost Pana Jezise 
Krista vefime, ze spaseni bude- 
me, rovne jako i oni. 

12 1 mlcelo vsecko to mnoz- 
stvi, a poslouchali Barnabase 
a Pavla, vypravujicich, kterake 



divy a zazraky cinil Buh skrze 
ne mezi pohany. 

13 A kdyz oni umlkli, odpo- 
vedel Jakub, fka: Muzi bratfi, 
slyste mne. 

14 Simon ted' vypravoval, kte- 
rak Biih nejprve popatfil na 
pohany, aby pfijal lid jmenu 
svemu. 

15 A s tim se srovnavaji i feci 
prorocke, jakoz psano jest: 

16 Potom se navratim, a vzde- 
lam zase stanek Davidiiv, kte- 
ryz byl klesl, a zbofeniny jeho 
zase vzdelam, a vyzdvihnu jej, 

17 Tak aby ti ostatkove toho 
lidu hledali Pana, i vsickni po- 
hane, nad kterymiz jest vzy- 
vano jmeno me, di Pan, kteryz 
cini tyto vsecky veci. 

18 Znamat' jsou Bohu od veku 
vsecka dila jeho. 

19 Protoz ja tak soudim, aby 
nebyli kormouceni ti, ktefiz se 
z pohanii obraceji k Bohu, 

20 Ale aby jim napsano bylo, at' 
se zdrzuji od poskvrn modi, a 
smilstva, a toho, coz jest uda- 
veneho, a od krve. 

21 Nebo Mojzis od davnich ve- 
ku ma po mestech, kdo by jej ka- 
zal, ponevadz v skolach na kaz- 
dou sobotu citan byva. 

22 Tehdy videlo se apostolum a 
starsim se vsi cirkvi, aby vy- 
brane z sebe muze poslali do 
Antiochie s Pavlem a Barna- 
basem, totiz Judu, kteryz sloul 



SKUTKOVE 16 



221 



Barsabas, a Silu, muze zname- 
nite mezi bratfimi, 

23 Napsavse po nich toto: A- 
postole a starsi i bratf i tern, kte- 
fiz jsou v Antioehii a v Syrii a v 
Cilicii bratfim, ktefiz jsou z po- 
hami, pozdraveni vzkazuji. 

24 Ponevadz jsme slyseli, ze 
nektefi vysedse od nas, zko- 
rmoutili vas, fecmi zemdleva- 
jice duse vase, pravice, ze se 
musite obfezovati a zakon za- 
chovavati, jimz jsme toho nepo- 
rucili: 

25 / videlo se nam shromazde- 
nym jednomyslne vybrane mu- 
ze poslati k vam s temito nej- 
milejsimi svymi, Barnabasem a 
Pavlem, 

26 Lidmi temi, ktefiz vydali 
duse sve pro jmeno Pana naseho 
Jezise Krista. 

27 Protoz poslali jsme Judu a 
Silu, a tit'i listne povedi totez. 

28 Videlo se zajiste Duchu sva- 
temu i nam, zadneho vice na vas 
bfemene nevzkladati, krome 
techto veci potf ebnych, 

29 Abyste se zdrzovali od obe- 
tovaneho modlam, a od krve, 
a od udaveneho, a od smilstva. 
Od tech veci budete-li se ostfi- 
hati, dobfe budete ciniti. Mejte 
se dobfe. 

30 Tedy oni propusteni byvse, 
pfisli do Antiochie, a shromaz- 
divse mnozstvi, dodali toho lis- 
tu. 



31 Kteryzto ctouce, radovali se 
z toho poteseni. 

32 Judas pak a Silas, byvse i 
oni proroci, sirokou feci napo- 
minali bratfi a potvrzovali. 

33 A pobyvse tu za nektery cas, 
propusteni jsou od bratfi v po- 
koji k apostolum. 

34 Ale Silovi se videlo, aby tu 
ziistal. 

35 Tolikez Pavel i Barnabas po- 
byli v Antioehii, ucice a zvestu- 
jice i s mnohymi jinymi slovo 
Pane. 

36 Po nekolika pak dnech fekl 
Pavel Barnabasovi: Vracujice 
se, navstevme bratfi sve po 
vsech mestech, v kterychz jsme 
kazali slovo Pane, kterak se 
maji. 

37 Tedy Barnabas radii, aby 
pojali s sebou i Jana kteryz pfi- 
jmi mel Marek. 

38 Ale Pavlovi se nezdalo pojiti 
toho s sebou, kteryz byl odsel od 
nich z Pamfylie, aniz sel s nimi 
ku praci. 

39 I vznikl mezi nimi tuhy od- 
por, tak ze se rozesli riizno. Bar- 
nabas pak pojav s sebou Marka, 
plavil se do Cypru. 

40 A Pavel pfivzav Silu, odsel, 
porucen byv milosti Bozi od bra- 
tfi. 

41 1 prochazel Syrii a Cilicii, 
potvrzuje cirkvi. 

Kapitola 16. 

Timotea Pavel obfezal, 9. do Macedonie 



222 



SKUTKOVE 16 



sel. 14. Lydia ziskana, 16. devecka vesti 

uzdravena. 23. Pavel zalarneho ziskal 33. 

i pokftil. 

Pfisel pak do Derben a do 
Lystry, aj, ucedlnik jeden 
tu byl, jmenem Timoteus, syn 
nejake zeny Zidovky vefici, ale 
otce mel Reka. 

2 Tomu svedectvi vydavali bra- 
tfi ti, ktefiz byli v Lystfe a v 
Ikonii. 

3 Toho sobe oblibil Pavel, aby s 
nim sel. I pojav ho, obfezal jej, 
pro Zidy, ktefiz byli v tech mis- 
tech; nebo vedeli vsickni, ze otec 
jeho byl Rek. 

4 A kdyz chodili po mestech, 
vydavali jim k ostfihani usta- 
noveni zfizena od apostolu a od 
starsich, ktefiz byli v Jeruza- 
leme. 

5 A tak cirkve utvrzovaly se u 
vife, a rozmahaly se v poctu na 
kazdy den. 

6 A prosedse Frygii i Galat- 
skou krajinu, kdyz jim zabrane- 
no od Ducha svateho, aby ne- 
mluvili slova v Azii, 

7 Pfisedse do Myzie, pokouseli 
se jiti do Bitynie. Ale nedal jim 
Duch. 

8 Tedy pominuvse Myzii, sli do 
Troady 

9 I ukazalo se Pavlovi v noci vi- 
deni. Muz nejaky Macedonsky 
stal, prose ho a fka: Pfijda do 
Macedonie, pomoz nam. 

10 A jakz to videni videl, i hned 
jsme usilovali o to, abychom sli 



do Macedonie, tim ujisteni jsou- 
ce, ze nas povolal Pan, abychom 
jim kazali evangelium. 

n Protoz pustivse se od Tro- 
ady, pfimym behem pfiplavili 
jsme se do Samotracie, a na- 
zejtfi do Neapolis, 

12 A odtud do Filippis, kterez 
jest prvni mesto krajiny Ma- 
cedonske, obyvateli cizimi osa- 
zene. I zustali jsme v torn meste 
za nekolik dni. 

13 V den pak sobotni vysli jsme 
ven za mesto k fece, kdez byval 
obycej modliti se. A usadivse se, 
mluvili jsme zenam, kterez se tu 
byly sesly. 

14 Jedna pak zena, jmenem Ly- 
dia, kteraz sarlaty prodavala v 
meste Tyatirskych, bohabojici, 
poslouchala. Jejiz srdce otevfel 
Pan, aby to pilne rozsuzovala, 
co se od Pavla pravilo. 

15 A kdyz pokftena byla i dum 
jeji, prosila, fkuci: Ponevadz 
jste mne soudili vernou Panu 
byti, vejdouce, v dome mem po- 
bud'te. I pfinutila nas. 

16 I stalo se, kdyz jsme sli k 
modlitbe, ze devecka nejaka, 
majici ducha vestiho, potkala se 
s nami, kteraz veliky uzitek pf i- 
nasela panum svym budoucich 
veci pf edpovidanim. 

17 Ta sedsi za Pavlem a za na- 
mi, volala, fkuci: Tito lide jsou 
sluzebnici Boha nejvyssiho, kte- 
fiz zvestuji nam cestu spaseni. 



SKUTKOVE 16 



223 



18 A to cinivala za mnoho dni. 
Pavel pak tezce to nesa, a obra- 
tiv se, fekl duchu tomu: Pfika- 
zuji tobe ve jmenu Jezise Kri- 
sta, abys vysel z ni. I vysel hned 
te chvile. 

19 A videvse pani jeji, ze ode- 
sla nadeje zisku jejich, chytivse 
Pavla a Silu, vedli je na rynk 
pf ed lif ad. 

20 A postavivse je pf ed lif ed- 
niky, fekli: Tito lide boufi mesto 
nase, jsouce Zide, 

21 A zvestuji obyeeje, kterychz 
nam neslusi pfijiti ani zachova- 
vati, ponevadz jsme Rimane. 

22 I povstala obec proti nim. A 
ufednici, roztrhse sukne jejich, 
kazali je metlami mrskati. 

23 A mnozstvi ran jim davse, 
vsadili do zalafe, pfikazavse 
straznemu zalafe, aby jich pilne 
ostfihal. 

24 Tedy on takove maje pfika- 
zani, vsadil je do nejhlubsiho 
zalafe, a nohy jejich sevfel kla- 
dou. 

25 O pulnoci pak Pavel a Silas 
modlece se, zpivali pisnicky o 
Bohu, tak ze je slyseli vezhove. 

26 A v torn pojednou zeme tf e- 
seni stalo se velike, az se po- 
hnuli gruntove zalafe, a hned 
se vsecky dvef e otevf ely, a vsech 
okovove spadli. 

27 A procitiv strazny zalafe, a 
videv dvefe zalafe otevfene, vy- 



trhl mec, aby se zabil, domni- 
vaje se, ze veznove utekli. 

28 I zkfikl Pavel hlasem veli- 
kym, fka: Neciii sobe nic zleho, 
vsak jsme ted'vsickni. 

29 A pozadav svetla, vbehl k 
nim, a tfesa se, padl u Pavla a 
SAy. 

30 I vyved je ven, fekl: Pani, co 
ja mam ciniti, abych spasen byl? 

31 A oni fekli: Vef v Pana Je- 
zise Krista, a budes spasen ty i 
dum tvuj. 

32 I mluvili jemu slovo Pane, 
i vsechnem, ktefiz byli v dome 
jeho. 

33 A pojav je v tu hodinu v noci, 
umyl jim rany. I pokften jest 
hned on i vsickni domaci jeho. 

34 A kdyz je uvedl do domu sve- 
ho, pfipravil stul, a veselil se, 
ze se vsim domem svym uvefil 
Bohu. 

35 A kdyz bylo ve dne, poslali 
ufednici sluzebniky, fkouce: Vy- 
pust' ty lidi. 

36 I oznamil strazny zalafe slo- 
va ta Pavlovi: Ze poslali ufedni- 
ci, abyste byli propusteni. Pro- 
toz nyni vyjdouce, jdetez v po- 
koji. 

37 Ale Pavel fekl jim: Zmrska- 
vse nas zjevne a bez vyslyseni, 
lidi Rimany, vsazeli do zalafe, 
a nyni nas chteji tajne vyhnati? 
Nikoli, ale nechat'sami pfijdou, 
a vyvedou nas. 



224 



SKUTKOVE 17 



38 Tedy povedeli lifednikum 
sluzebnici slova ta. I bali se, u- 
slysavse, ze by Rimane byli. 

39 A pfisedse, prosili jich; a vy- 
vedse je, zadali jich, aby sli z 
mesta. 

40 I vysedse z zalafe, vesli k 
Lydii, a uzfevse bratfi, potesili 
jich, a odesli. 



Kapitola 17. 

Svaty Pavel v Tessalonice Krista s mnohou 

odpornosti, 15. potom v Atenach praveho 

Boha pokojneji v znamost uvodil. 

Aprosedse Amfipolim a Apol- 
lonii, pfisli do Tessaloniky, 
kdez byla skola Zidovska. 

2 Tedy Pavel podle obyceje sve- 
ho vsel k nim, a po tfi soboty 
kazal jim z pisem, 

3 Otviraje a pfedkladaje to, ze 
mel Kristus trpeti a z mrtvych 
vstati, a ze ten jest Kristus Je- 
zis, kterehoz ja zvestuji vam. 

4 1 uvefili nektefi z nich, a 
pfipojili se Pavlovi a Silovi, i 
Reku naboznych velike mnoz- 
stvi, i zen znamenitych nemalo. 

5 Ale zazzeni byvse zavisti Zi- 
de nepovolni, a pf ivzavse k sobe 
nektere lehkomyslne a nesle- 
chetne lidi, a shlukse se, zboufi- 
li mesto, a litok ucinivse na dum 
Jazonuv, hledali jich, aby je vy- 
vedli pf ed lid. 

6 A nenalezse jich, tahli Ja- 
zona a nektere bratfi k starsim 



mesta, kficice: Tito, ktefiz vsec- 
ken svet boufi, ti sem take pfi- 
sli. 

7 Kterez pfijal Jazon. A ti vsic- 
kni proti ustanoveni cisafske- 
mu cini, pravice byti kralem ji- 
neho, totiz Jezise. 

8 A tak zboufili obec i starsi 
mesta, ktefiz to slyseli. 

9 Ale pfijavse dosti ucineni od 
Jazona a jinych, propustili je. 

10 Bratfi pak hned v noci vy- 
slali i Pavla i Silu do Berie. Kte- 
fiz pfisedse tarn, vesli do skoly 
Zidovske. 

n A ti byli udatnejsi nezli Tes- 
salonitsti, ktefiz pfijali slovo 
Bozi se vsi chtivosti, na kazdy 
den rozvazujice pisma, tak-li by 
ty veci byly. 

12 A tak mnozi z nich uvefili, i 
Recke zeny poctive i muzu ne- 
malo. 

13 A kdyz zvedeli Zide v Tessa- 
lonice, ze by i v Berii kazano 
bylo slovo Bozi od Pavla, pfisli 
take tarn, boufice zastupy. 

14 Ale hned bratfi vyslali Pav- 
la, aby sel jako k mofi; Silas pak 
a Timoteus pozustali tu. 

15 Ti pak, ktefiz provodili Pav- 
la, dovedli ho az do Aten. A vza- 
vse poruceni k Silovi a k Timo- 
teovi, aby pfisli k nemu, coz nej- 
spise mohou, sli zase. 

16 A kdyz Pavel cekal jich v 
Atenach, roznecoval se v nem 



SKUTKOVE 17 



225 



duch jeho, vida to mesto oddane 
byti modlosluzbe. 

17 I rozmlouval s Zidy a naboz- 
nymi v skole, ano i na rynku, po 
vsecky dni, s temi, ktefiz se koli 
nahodili. 

18 Tedy nektefi z Epikureu a 
Stoickych mudrcu hadali se s 
nim. A nektefi fekli: I co tento 
zvac chce povediti? Jini pak: 
Zda se byti cizich bohii zvesto- 
vatel. Nebo jim o Jezisovi a o z 
mrtvych vstani vypravoval. 

19 I popadse jej, vedli ho do 
Areopagu, fkouce: Muzeme-li 
vedeti, jake jest to uceni nove, 
kterez vypravujes? 

20 Nebo nove jakesi veci vkla- 
das v usi nase, protoz chceme 
vedeti, co by to bylo. 

21 (Atensti zajiste vsickni, i ti, 
ktefiz tu byli hoste, k nicemu 
jinemu tak hotovi nebyli, nez 
praviti neb slyseti neco noveho.) 

22 Tedy Pavel, stoje u prostfed 
Areopagu, fekl: Muzi Atensti, 
vidim vas byti vselijak pfilis na- 
bozne lidi. 

23 Nebo prochazeje a spatfuje 
nabozenstvi vase, nalezl jsem 
take oltaf , na kteremz napsano 
jest: Neznamemu Bohu. Protoz 
kterehoz ctite neznajice, tohot 
ja zvestuji vam. 

24 Buh ten, kteryz stvof il svet i 
vsecko, coz jest na nem, ten jsa 
Panem nebe i zeme, nebydli v 
chramich rukou udelanych; 



25 Aniz byva cten lidskyma 
rukama, jako by neceho potfe- 
boval, ponevadz on dava vsech- 
nem zivot i dychani i vsecko. 

26 A ucinil z jedne krve vsecko 
lidske pokoleni, aby pfebyvalo 
na tvafi vsi zeme, vymefiv jim 
ulozene easy a cile pfebyvani je- 
jich, 

27 Aby hledali Pana, zda by 
snad makajice, mohli nalezti 
jej, ackoli neni daleko od jedno- 
ho kazdeho z nas. 

28 Nebo jim zivi jsme, a hybe- 
me se, i trvame, jakoz i nektefi 
z vasich poetii povedeli: Ze i ro- 
dina jeho jsme. 

29 Rodina tedy Bozi jsouce, ne- 
mamet' se domnivati, ze by Buh 
zlatu neb stfibru neb kamenu, 
femeslem aneb diivtipem lid- 
skym vyrytemu, byl podoben. 

30 Nebo easy teto neznamosti 
pfehlidaje Buh, jiz nyni zves- 
tuje lidem vsechnem vsudy, aby 
pokani cinili, 

31 Proto ze ulozil den, v kte- 
remz souditi bude vsecken 
svet v spravedlnosti skrze toho 
muze, kterehoz k tomu vystavil, 
slouze k vif e vsechnem, vzkf ise- 
nim jeho z mrtvych. 

32 Uslysevse pak o vzkfiseni z 
mrtvych, nektefi se posmivali, a 
nektefi fekli: Budeme te slyseti 
o torn podruhe. 

33 A tak Pavel vysel z prostf ed- 
ku jejich. 



226 



SKUTKOVE 18 



34 Nektefi pak muzi, pfidrziee 
se ho, uvefili, mezi kterymiz 
byl i Dionyzius Areopagitsky, i 
zena, jmenem Damaris, a jini s 
nimi. 

Kapitola 18. 

Pavel s. v Korintu Krista kazal, 9. videni 

videl, 11. mnohe zi'skal, 12. protivenstvi tr- 

pel, 21. do Jeruzalema sel. 24. Apollo, Zid 

horlivy, Krista oslavoval. 

Potom pak Pavel vysed z A- 
ten, pfisel do Korintu. 

2 A nalez jednoho Zida, jme- 
nem Akvilu, kteryz byl rodem z 
Pontu, kteryz nedavno byl pfi- 
sel z Vlach, i Priscillu man- 
zelku jeho, (proto ze byl rozka- 
zal Klaudius, aby vsickni Zide z 
Rima vysli), i pfivinul se k nim. 

3 A ze byl tehoz f emesla, byd- 
lil u nich, a delal; nebo femeslo 
jejich bylo stany delati. 

4 I hadal se v skole na kaz- 
dou sobotu, a k ziskani pfivodil 
i Zidy i Reky. 

5 A kdyz pfisli z Macedonie Si- 
las a Timoteus, roznecoval se v 
duchu Pavel, osvedcuje Zidum, 
ze Jezis jest Kristus. 

6 A kdyz oni odporovali a rou- 
hali se, vyraziv prach z roucha, 
fekl jim: Krev vase na hlavu 
vasi. Ja cist jsa, hned pujdu ku 
pohamim. 

7 A jda odtud, vsel do domu 
nejakeho Justa jmenem, ctitele 
Boziho, kterehoz dum byl u sa- 
me skoly. 



8 Krispus pak, knize skoly, 
uvefil Panu se vsim domem 
svym, a mnozi z Korintskych 
slysavse, uvefili a pokf teni byli. 

9 I fekl Pan v noci u videni 
Pavlovi: Neboj se, ale mluv a ne- 
mlc. 

10 Nebo ja s tebou jsem, a zad- 
nyt' nesahne na tebe, atby zle u- 
cinil; nebo mnoho mam lidu v 
tomto meste. 

ill byl tu piil druheho leta, ka- 
ze jim slovo Bozi. 

12 Kdyz pak Gallio vladaf em 
byl v Achaii, povstali jednomy- 
slne Zide proti Pavlovi, a pfi- 
vedli jej pf ed soudnou stolici, 

13 Pravice: Tento navodi lidi, 
aby proti zakonu ctili Boha. 

14 A kdyz Pavel mel jiz otevfiti 
lista, fekl Gallio Zidum: O Zide, 
jestlize by co nepraveho stalo se, 
neb neslechetnost nejaka, slus- 
ne bych vas vyslysel. 

15 Paklit'jsou jake hadky o slo- 
vich a o jmenich a zakonu va- 
sem, vy sami k tomu pfihledne- 
te. Ja zajiste toho soudce byti 
nechci. 

16 I odehnal je od soudne sto- 
lice. 

17 Tedy Rekove vsickni, ucho- 
pivse Sostena, knize skoly, bili 
jej pfed soudnou stolici, a Gal- 
lio na to nic nedbal. 

18 Pavel pak, pobyv tarn jeste 
za mnoho dni, i rozzehnav se s 
bratfimi, plavil se do Syrie, a 



SKUTKOVE 19 



227 



s nim spolu Priscilla a Akvila, 
oholiv hlavu v Cenchreis; nebo 
byl ucinil slib. 

19 I prised do Efezu, nechal jich 
tu; sam pak vsed do skoly, hadal 
se s Zidy. 

20 A kdyz ho prosili, aby dele 
pobyl u nich, nepovolil. 

21 Ale pozehnav jich, fekl: Mu- 
sim ja jistotne svatek ten, kte- 
ryz nastava, v Jeruzaleme sla- 
viti, ale navratim se k vam zase, 
bude-li vule Bozi. I bral se z E- 
fezu. 

22 A prised do Cesaree, vstou- 
pil, a pozdraviv cirkve, odtud sel 
do Antiochie. 

23 A pobyv tu za nektery cas, 
odsel a prochazel pofad Galat- 
skou krajinu a Frygii, potvrzuje 
vsech ucedlnikii. 

24 Zid pak nejaky, jmenem A- 
pollo, rodem z Alexandrie, muz 
vymluvny, pfisel do Efezu, uee- 
ny v pisme. 

25 Ten byl poeatecne naucen 
ceste Pane, a byv vrouciho du- 
cha, mluvil a ucil pilne tem ve- 
cem, kterez jsou Pane, znaje to- 
liko kfest Januv. 

26 A ten pocal svobodne mlu- 
viti v skole. Kterehoz slysevse 
Priscilla a Akvila, pfijali ho k 
sobe, a dokonaleji vypravovali 
jemu o ceste Bozi. 

27 A kdyz chtel jiti do Achaie, 
bratfi napomenuvse ho, psali 
ucedlnikum, abyjej pfijali. Kte- 



ryz kdyz tam pfisel, mnoho pro- 
spel tem, ktefiz uvefili skrze 
milost Bozi . 

28 Nebo naramne pfemahal Zi- 
dy, zjevne pfede vsemi toho do- 
kazuje z pisem, ze Jezis jest 
Kristus. 

Kapitola 19. 

S. Pavel za dve lete v Efezu evangelium 
mocne kazal. 13. Zaklinaci strestani. Pa- 
vel sel k Jeruzalemu. 23. Boufka o Dianu. 

Istalo se, kdyz Apollo byl v Ko- 
rintu, ze Pavel prosed vrchni 
krajiny, pfisel do Efezu, a nalez- 
na tu nektere ucedlniky, 

2 Rekl jim: Pfijali-li jste Ducha 
svateho, uvefivse? A oni fek- 
li jemu: Ba aniz jsme slychali, 
jest-li Duch svaty. 

3 Tedy fekl jim: Nacez tedy po- 
kfteni jste? A oni fekli: Kfteni 
jsme kftem Janovym. 

4 I fekl Pavel: Jant'zajiste kftil 
kftem pokani, prave lidu, aby v 
toho, kteryz mel po nem pfijiti, 
vefili, to jest v Krista Jezise. 

5 Ktefiz pak uposlechli, po- 
kfteni jsou ve jmeno Pana Je- 
zise. 

6 A kdyz vzkladal na tyto ruce 
Pavel, sstoupil Duch svaty na 
ne, i mluvili jazyky, a proroko- 
vali. 

7 A bylo vsech spolu okolo dva- 
nacti muzii. 

8 Tedy vsed do skoly, svobodne 
mluvil za tfi mesice, hadaje se, 
a uce o kralovstvi Bozim. 



228 



SKUTKOVE 19 



9 A kdyz se nektefi zatvrdili a 
nepovolovali, zle mluvice o ceste 
Bozi pfede vsim mnozstvim, od- 
stoupiv od nich, oddelil ucedl- 
niky, na kazdy den kazani cine 
v skole nejakeho Tyranna. 

10 A to se dalo za dve lete, tak 
ze vsiekni, ktefiz pfebyvali v 
Azii, poslouchali slova Pana Je- 
zise, i Zide i Rekove. 

n A divy velike cinil Biih skrze 
ruce Pavlovy, 

12 Tak ze i na nemocne nosi- 
vali od jeho tela satky a ferto- 
chy, a odstupovaly od nich ne- 
moci, a duchove necisti vycha- 
zeli z nich. 

13 Tedy pokusili se nektefi z 
Zidii tulaku, ktefiz se s zaklina- 
nim obirali, vzyvati jmeno Pana 
Jezise nad temi, ktefiz meli du- 
chy neciste, fikajice: Zakliname 
vas skrze Jezise, kterehoz kaze 
Pavel. 

14 A bylo jich sedm synii jed- 
noho Zida, jmenem Scevy, pfed- 
niho kneze, ktefiz to cinili. 

15 Tedy odpovedev duch zly, f e- 
kl: Jezise znam, a o Pavlovi vim, 
ale vy kdo jste? 

16 A obof iv se na ne clovek ten, 
v kteremz byl duch zly, opano- 
vav je, zmocnil se jich, tak ze 
nazi a zraneni vybehli z domu 
toho. 

17 A to znamo ucineno jest vse- 
chnem Zidum i Rekum bydlicim 
v Efezu, a spadla bazen na ne 



na vsecky. I osloveno jest jmeno 
Pana Jezise. 

18 Mnozi pak z veficich pficha- 
zeli, vyznavajice se a zjevujice 
skutky sve. 

19 Mnozi take z tech, ktefiz se s 
marnymi umenimi obirali, sne- 
sse knihy, spalili je pfede vsemi; 
a pocetse cenu jejich, shledali 
toho padesate tisicii penez. 

20 Tak mocne rostlo slovo Pa- 
ne, a zmochovalo se. 

21 A kdyz se to dokonalo, ulozil 
Pavel v duchu, aby projda Ma- 
cedonii a Achaii, sel do Jeruza- 
lema, fka: Kdyz pobudu tarn, 
musimttake i na Rim pohledeti. 

22 I poslav do Macedonie dva z 
tech, ktefiz mu pfisluhovali, Ti- 
motea a Erasta, sam poziistal v 
Azii do casu. 

23 Tedy stala se v ten cas ne- 
mala boufka pro cestu Bozi. 

24 Nebo zlatnik jeden, jmenem 
Demetrius, kteryz delaval chra- 
my stfibrne Diany, nemaly zisk 
pfivodil femeslnikum. 

25 Kterez svolav, i ty, ktefiz by- 
li k tern podobnych veci delnici, 
fekl: Muzi, vite, ze z tohoto fe- 
mesla jest zivnost nase. 

26 A vidite i slysite, ze netoli- 
ko v Efezu, ale temef po vsi A- 
zii tento Pavel svedl a odvra- 
til velike mnozstvi, prave: Ze 
to nejsou bohove, ktefiz jsou 
rukama udelani. 



SKUTKOVE 20 



229 



27 A protoz strach jest, neto- 
liko aby se nam v zivnosti pfi- 
trz nestala, ale take i velike bo- 
hyne Diany chram aby za nic 
nebyl jmin, a aby nepf islo k zka- 
ze dustojenstvi jeji, kterouz cti 
vsecka Azia i sveta okrslek. 

28 To uslysavse, a naplneni by- 
vise hnevem, zkfikli, fkouce: Ve- 
lika jest Diana Efezskych. 

29 I naplneno jest vsecko mesto 
rozbrojem, a valili se vsickni 
spolu na plac, poehopivse Gaia 
a Aristarcha, Macedonske, to- 
varyse cesty Pavlovy. 

30 Pavlovi pak, kdyz chtel jiti k 
lidu, nedopustili ueedlnici. 

31 Ano i nektefi z pfednich mu- 
zu Azianskych, ktefiz jemu pfa- 
li, poslavse k nemu, prosili, aby 
se nedaval do toho hluku. 

32 Ajednitakjinijinakkfieeli; 
nebo byla ta obec zboufena, a 
mnozi nevedeli, proc se zbehli. 

33 Z zastupu pak Alexandra 
nejakeho tahli, kterehoz i Zide 
nutili. Alexander pak pokynuv 
rukou, chtel zpravu dati lidu. 

34 Ale jakz poznali, ze jest Zid, 
stal se jednostejny vsech hlas, 
jako za dve hodine volajicich: 
Velika jest Diana Efezskych. 

35 A kdyz pisaf pokojil zastup, 
fekl: Muzi Efezsti, i kdoz z lidi 
jest, jesto by nevedel, ze mesto 
Efezske slouzi velike bohyni Di- 
ane a od Jupitera spadle podo- 
bizne? 



36 A ponevadz tomu odpirano 
byti nemiize, slusne jest, abyste 
se upokojili, a nic kvapne neci- 
nili. 

37 Pfivedli jste zajiste lidi tyto, 
ktefiz nejsou ani svatokradcove 
ani rouhaci bohyne vasi. 

38 Jestlize pak Demetrius, a 
ti, ktefiz jsou s nim, femesl- 
nici maji s kym jakou pfi, byva 
obecny soud, a jsou konsele. Ne- 
chat'jedni druhe vini. 

39 Pakli ceho jineho hledate, i 
tot' muz v pof adnem svolani ob- 
ce skoncovano byti. 

40 Nebo strach jest, abychom 
nedosli nesnaze pro tu boufku 
dnesni, ponevadz zadne pficiny 
neni, kterouz bychom mohli 
pfedloziti, proc jsme se tuto 
zbehli. A to povedev, propustil 
lid. 

Kapitola 20. 

Pavel s. v Troade kazal a mladence vzkfi- 

sil, 17. a svolav starsi Efezske do Miletu, 

a jim osvedceni potf ebne pfedloziv, s nimi 

se zarmoucene rozzehnal. 

Kdyz pak pfestala ta boufka, 
povolav Pavel ucedlniku, a 
pozehnav jich, vysel odtud, aby 
se bral do Macedonie. 

2 A kdyz prosel ty krajiny, a na- 
pomenuti jim uciniv mnohymi 
fecmi, pfisel do zeme Recke. 

3 A pobyv tarn za tfi mesice, 
(kdez Zide ucinili jemu zalohy), 
kdyz se mel plaviti do Syrie, 
uminil navratiti se skrze Mace- 
donii. 



230 



SKUTKOVE 20 



4 I sel s nim Sopater Berien- 
sky az do Azie, a z Tessalonicen- 
skych Aristarchus a Sekundus 
a Gaius Derbeus a Timoteus, z 
Azianskych pak Tychikus a Tro- 
fimus. 

5 Ti sedse napfed, doekali nas 
v Troade. 

6 My pak plavili jsme se po ve- 
likonoci z Filippis, a pfisli jsme 
k nim do Troady v peti dnech, a 
tu jsme pobyli za sedm dm. 

7 Tedy prvni den po sobote, 
kdyz se ucedlnici sesli k lamani 
chleba, Pavel mluvil k nim, ma- 
je nazejtfi jiti pryc, i prodlil feci 
az do piilnoci. 

8 A bylo mnoho svetel na te si- 
ni, kdez byli shromazdeni. 

9 Jeden pak mladenec, jme- 
nem Eutychus, sede na okne, 
jsa obtizen hlubokym snem, 
kdyz tak dlouho Pavel kazal, 
spe, spadl s tfetiho ponebi dolii 
a vzat jest mrtvy. 

10 I sstoupiv dolu Pavel, zpo- 
lehl na nej, a objav jej, fekl: 
Nermuftez se, vsak duse jeho v 
nem jest. 

n A vstoupiv, lamal chleb a je- 
dl, a kazani jim uciniv dlouho az 
do svitani, tak odsel pryc. 

12 I pfivedli toho mladence zi- 
veho, a byli velice poteseni. 

13 My pak vstoupivse na lodi, 
plavili jsme se do Asson, odtud 
majice k sobe vziti Pavla; nebo 



byl tak porucil, maje sam jiti po 
zemi. 

14 A kdyz se k nam pfipojil v 
Asson, vzavse jej, pfijelijsme do 
Mitylenu. 

15 A odtud plavice se, druhy 
den byli jsme proti Chium, a 
tfetiho dne pfiplavili jsme se k 
Samu, a pobyvse v Trogylli, na- 
zejtfi pfisli jsme do Miletu. 

16 Nebo Pavel byl uminil pomi- 
nouti Efez, aby se nemeskal v 
Azii; nebo pospichal, by mozne 
jemu bylo, aby byl o letnicich v 
Jeruzaleme. 

17 Tedy z Miletu poslav do Efe- 
zu, povolal k sobe starsich cir- 
kve. 

18 Ktefiz kdyz pfisli k nemu, 
fekl jim: Vy vite od prvniho dne, 
v kteryz pfisel jsem do Azie, 
kterak jsem po vsecken ten cas 
s vami byl, 

19 Slouze Panu se vsi pokorou 
i s mnohymi slzami a pokuse- 
nimi, kteraz na mne pfichazela 
z ukladii Zidovskych, 

20 Kterak jsem niceho nepo- 
minul, coz by uzitecneho bylo, 
abych vam neoznamil, a neucil 
vas vubec zjevne i po domich, 

21 Svedectvi vydavaje i Zidiim i 
Rekum o pokani k Bohu, a o vif e 
v Pana naseho Jezise Krista. 

22 A aj, nyni ja sevfin jsa du- 
chem, beru se do Jeruzalema, 
neveda, co mi se v nem ma stati, 



SKUTKOVE 21 



231 



23 Nez ze Duch svaty po mes- 
tech osvedcuje mi, prave, ze ve- 
zeni a ssouzeni mne oeekavaji. 

24 Vsak ja nic na to nedbam, 
aniz jest mi tak draha duse ma, 
jen abych beh sviij s radosti 
vykonal, a pfisluhovani, kterez 
jsem pfijal od Pana Jezise, k 
osvedcovani evangelium milosti 
Bozi. 

25 A aj, ja nyni vim, ze jiz vice 
neuzfite tvafi me vy vsiekni, 
mezi kterymiz jsem chodil, kaze 
o kralovstvi Bozim. 

26 Protoz osvedcujit vam v dne- 
sni den, zet' jsem cist od krve 
vsech. 

27 Nebo jsem neobmeskal zves- 
tovati vam vselike rady Bozi. 

28 Bud'tez tedy sebe pilni i vse- 
ho stada, v nemz Duch svaty 
ustanovil vas biskupy, abyste 
pasli cirkev Bozi, kterez sobe 
dobyl svou vlastni krvi. 

29 Nebo ja to vim, ze po mem 
odjiti vejdou mezi vas vlci hl- 
tavi, ktefiz nebudou odpousteti 
stadu. 

30 A z vas samych povstanou 
muzi, ktefiz budou mluviti pfe- 
vracene veci, aby obratili ucedl- 
niky po sobe. 

31 Protoz bdete, v pameti ma- 
jice, ze jsem po tfi leta nepfe- 
staval dnem i noci s placem na- 
pominati jednoho kazdeho. 

32 A jiz nyni, bratfi, poroucim 
vas Bohu a slovu milosti jeho, 



kteryz mocen jest vzdelati, a da- 
ti vam dedictvi mezi vsemi po- 
svecenymi. 

33 Stf ibra neb zlata neb roucha 
nezadal jsem od zadneho. 

34 Nybrz sami vite, ze toho, ce- 
hoz mi kdy potfebi bylo, i tern, 
ktefiz jsou se mnou, dobyvaly 
ruce tyto. 

35 Vse ukazal jsem vam, ze 
tak pracujice, musime snaseti 
mdle, a pamatovati na slova Pa- 
na Jezise; nebt' on fekl: Blaho- 
slaveneji jest dati nezli brati. 

36 A to povedev, klekna na ko- 
lena sva, modlil se s nimi se 
vsemi. 

37 1 stal se plac veliky ode 
vsech, a padajice na hrdlo Pav- 
lovo, libali jej, 

38 Rmoutice se nejvice nad tim 
slovem, kterez fekl, ze by jiz 
vice nemeli tvafi jeho videti. I 
provodili jej az k lodi. 

Kapitola 21. 

S. Pavel, ac slysel v Cesarei proroctvi o 
svem vezeni, vsak pfedce do Jeruzalema 
sel; 24. kdez ackoli opatrnosti tela proti 
Zidum uzil, vsak to jemu nic neprospelo, 
28. nebo proti nemu Jeruzalem zboufen. 

Kdyz jsme se pak plavili, roz- 
loucivse se s nimi, pfimym 
behem pfijeli jsme do Koum, a 
druhy den do Rodu, a odtud do 
Patary. 

2 I nalezse tu lodi, kteraz mela 
plouti do Fenicen, a vstoupivse 
na ni, plavili jsme se. 



232 



SKUTKOVE 21 



3 A kdyz se nam pocal uka- 
zovati Cyprus, nechavse ho na 
leve strane, plavili jsme se do 
Syrie, a pfiplavili jsme se do Ty- 
ru; nebo tu meli sloziti naklad z 
lodi. 

4 A nalezse ucedlniky, pobyli 
jsme tarn za sedm dni, kte- 
fiz pravili Pavlovi skrze Ducha, 
aby nechodil do Jeruzalema. 

5 A kdyz jsme vyplnili ty dni, 
vysedse, brali jsme se pryc, a 
sprovodili nas vsickni s zenami i 
s detmi az za mesto. A poklekse 
na kolena na bfehu, pomodlili 
jsme se. 

6 A kdyz jsme se vespolek roz- 
zehnali, vstoupli jsme na lodi, a 
oni se vratili domii. 

7 My pak pfeplavivse se od Ty- 
ru, dostali jsme se az do Ptole- 
maidy, a pozdravivse bratfi, po- 
byli jsme u nich jeden den. 

8 A nazejtfi vysedse Pavel a 
my, ktefiz jsme s nim byli, pfi- 
sli jsme do Cesaree, a vsedse do 
domu Filipa evangelisty (kteryz 
byl jeden z onech sedmi), pobyli 
jsme u neho. 

9 A ten mel ctyfi dcery panny, 
prorokyne. 

10 A kdyz jsme tu pobyli za 
drahne dni, pfisel prorok neja- 
ky z Judstva, jmenem Agabus. 

n Ten kdyz k nam pfisel, vzal 
pas Pavluv, a svazav sobe ruce 
i nohy, fekl: Totot' pravi Duch 
svaty: Muze toho, jehoz jest pas 



tento, tak Zide svazi v Jeruza- 
leme, a vydadi v ruce pohanum. 

12 A jakz jsme to uslyseli, pro- 
sili jsme i my i ti, ktefiz byli v 
torn miste, aby nechodil do Je- 
ruzalema. 

13 Tedy odpovedel Pavel: I co 
cinite, placice a trapice srdce 
me? Vsak ja netoliko svazan by- 
ti, ale i umfiti hotov jsem v Je- 
ruzaleme pro jmeno Pana Je- 
zise. 

14 A kdyz nechtel povoliti, dali 
jsme tomu pokoj, fkouce: Stan 
se viile Pane. 

15 Po tech pak dnech pfipravi- 
vse se, brali jsme se do Jeruza- 
lema. 

16 A sli s nami i ucedlnici z 
Cesaree, vedouce s sebou neja- 
keho Mnazona z Cypru, stareho 
ucedlnika, u nehoz bychom hos- 
podu meli. 

17 A kdyz jsme pfisli do Je- 
ruzalema, vdecne nas pfijali 
bratfi. 

18 Druheho pak dne vsel Pavel 
s nami k Jakubovi, a tu se byli 
vsickni starsi sesli. 

19 Jichz pozdraviv, vypravoval 
vsecko, coz Buh skrze sluzbu je- 
ho cinil mezi pohany. 

20 A oni slysevse, velebili Pa- 
na, a fekli jemu: Vidis, bratfe, 
kterak jest mnoho tisicu Zidu 
veficich, a ti vsickni j sou horlivi 
milovnici zakona. 



SKUTKOVE 21 



233 



21 Ale o tobet' maji zpravu, ze 
bys ty vedl od zakona Mojzi- 
sova vsecky ty Zidy, ktefiz jsou 
mezi pohany, prave, ze nemaji 
obfezovati synu, ani zachova- 
vati ustanoveni. 

22 Coz tedy? Musit' zajiste 
shromazdeno byti mnozstvi, ne- 
bot'uslysi o tobe, ze jsi pfisel. 

23 Ueiniz tedy toto, cozt povi- 
me: Mame tu ctyfi muze, ktefiz 
maji slib na sobe. 

24 Ty pf ijma k sobe, posvet' se s 
nimi, a naklad ucin s nimi, aby 
oholili hlavy. I zvedi vsickni, ze 
to, coz slyseli o tobe, nic neni, 
ale ze i sam ty chodis, ostfihaje 
zakona. 

25 Z strany pak tech, ktefiz z 
pohami uvefili, my jsme psali, 
usoudivse, aby tohoto niceho 
nesetfili, toliko aby se varovali 
modlam obetovaneho, a krve, a 
udaveneho, a smilstva. 

26 Tedy Pavel, pfijav k sobe ty 
muze, na druhy den posvetiv se 
s nimi, vsel do chramu, a vypra- 
voval o vyplneni dni toho posve- 
ceni, az i obetovana jest obet za 
jednoho kazdeho z nich. 

27 A kdyz se vyplniti melo dni 
sedm, Zide nektefi z Azie, uzf e- 
vse jej v chrame, zboufili vsec- 
ken lid, a vztahli nan ruce, 

28 Kficice: Muzi Izraelsti, po- 
mozte. Tototjest ten clovek, kte- 
ryz proti lidu i zakonu i mis- 
tu tomuto vsecky vsudy uci, a 



k tomu i pohany uvedl do chra- 
mu, a poskvrnil svateho tohoto 
mista. 

29 (Nebo byli videli prve Tro- 
flma Efezskeho s nim v meste, 
kterehoz domnivali se, ze by Pa- 
vel do chramu uvedl.) 

30 Takz se zbouf ilo vsecko mes- 
to, a zbehli se lide, a uchopivse 
Pavla, tahli jej ven z chramu. A 
hned zavfiny jsou dvefe. 

31 A kdyz jej chteli zamordova- 
ti, povedino hejtmanu vojska, ze 
se boufi vsecken Jeruzalem. 

32 Kteryz hned pojav s sebou 
zoldnefe a setniky, pfibehl na 
ne. A oni uzfevse hejtmana a 
zoldnefe, pfestali biti Pavla. 

33 Tedy pfistoupiv hejtman, 
dosahl ho, a rozkazal svazati 
dvema f etezy, a ptal se, kdo jest, 
a co ucinil. 

34 V zastupu pak jedni tak, jini 
jinak kficeli. A nemoha nic jis- 
teho zvedeti pro hluk, rozkazal 
jej vesti do vojska. 

35 A kdyz pfisel k stupnum, 
nahodilo se, ze nesen byl od 
zoldnefu pro nasile lidu. 

36 Nebo slo za nim mnozstvi 
lidu, kficice: Zahlad'jej. 

37 A kdyz mel jiz uveden byti 
do vojska Pavel, fekl hejtmanu: 
Mohu-li co promluviti k tobe? 
Kteryz fekl: Umis Reeky? 

38 Nejsi-liz ty ten Egyptsky, 
kteryz jsi pfed temito dny byl 
boufku ucinil, a vyvedls na 



234 



SKUTKOVE 22 



poust' ty ctyfi tisice muzu tech 
lotrii? 

39 I fekl Pavel: Ja jsem clo- 
vek Zid Tarsensky, neposled- 
niho mesta v Cilicii obyvatel; 
protoz prosim tebe, dopust' mi 
promluviti k lidu. 

40 A kdyz mu on dopustil, Pa- 
vel stoje na stupnich, pokynul 
rukou na lid. A kdyz se velike 
mlceni stalo, mluvil k nim Zi- 
dovsky, fka: 



Kapitola 22. 

Pavel s. pocet cini pfed lidem z sveho uceni 

i zivota, 21. ale pro zminku o pohanech 

vsickni se zboufili proti nemu. 

Muzi bratf i a otcove, poslech- 
nete teto me pfed vami o- 
mluvy. 

2 (Uslysevse pak, ze by k nim 
mluvil Zidovskym jazykem, tim 
radeji mlceli.) I fekl: 

3 Ja zajiste jsem muz Zid, na- 
rozeny v Tarsu Cilickem, ale 
vychovan jsem v tomto meste 
u noh Gamalielovych, vyuceny 
s pilnosti zakonu otcovskemu, 
horlivy jsa milovnik Boha, jakoz 
i vy vsickni podnes jste. 

4 Kteryz jsem se teto ceste pro- 
tivil az k smrti, svazuje a davaje 
do zalafe i muze i zeny, 

5 Jakoz i nejvyssi knez svedek 
mi toho jest, i vsickni starsi. 
Od nichz i listy k bratfim vzav, 
sel jsem do Damasku, abych i 



ty, ktefiz tarn byli, svazane pfi- 
vedl do Jeruzalema, aby byli 
trapeni. 

6 I stalo se, kdyz jsem se bral 
cestou, a pfiblizoval k Damas- 
ku, okolo poledne, ze pojednou 
s nebe obklicilo mne svetlo ve- 
like. 

7 I padl jsem na zem, a slysel 
jsem hlas, an mi di: Sauli, Sauli, 
proc mi se protivis? 

8 Aja odpovedel jsem: Kdo jsi, 
Pane? I fekl ke mne: Jat'jsem 
Jezis Nazaretsky, kteremuz ty 
se protivis. 

9 Ti pak, ktefiz se mnou byli, 
svetlo zajiste videli, a pfestra- 
seni jsou, ale hlasu toho, kteryz 
se mnou mluvil, neslyseli. 

10 I fekl jsem: Pane, coz mam 
ciniti? A Pan fekl ke mne: Vsta- 
na, jdi do Damasku, a tu tobe 
bude povedino vsecko, coz jest 
ulozeno, abys ty cinil. 

n A ze jsem byl nevidomy od 
blesku svetla toho, za ruce jsa 
veden od tech, ktefiz se mnou 
byli, pfisel jsem do Damasku. 

12 Ananias pak nejaky, muz 
pobozny podle zakona, svedec- 
tvi maje ode vsech spolusouse- 
du Zidii, 

13 Pfisel ke mne, a stoje, fekl 
mi: Sauli, bratfe, prohledni. A 
ja hned te chvile pohledel jsem 
na nej. 

14 On pak fekl: Buh otcii na- 
sich vyvolil te, abys poznal vuli 



SKUTKOVE 23 



235 



jeho, a uzfel spravedliveho to- 
hoto, a slysel hlas z list jeho. 

15 Nebo svedkem jemu budes u 
vsech lidi toho, coz jsi videl a 
slysel. 

16 A protoz nyni co prodlevas? 
Vstana, pokfti se, a obmej hfi- 
chy sve, vzyvaje jmeno Pane. 

17 Stalo se pak, kdyz jsem se 
navratil do Jeruzalema, a mod- 
lil jsem se v chrame, ze jsem byl 
u vytrzeni mysli. 

18 I videl jsem jej, an di ke nine: 
Pospes a vyjdi rychle z Jeruza- 
lema, nebot' nepfijmou svedec- 
tvi tveho o mne. 

19 A ja f ekl jsem: Pane, onit 
vedi, ze jsem ja do zalafe daval, 
a bil jsem v skolaeh ty, ktefiz 
vefili v tebe. 

20 A kdyz vylevali krev Stepa- 
na, svedka tveho, ja take jsem 
tu stal, a pfivolil jsem k usmr- 
ceni jeho, a ostfihal jsem roucha 
tech, ktefiz jej mordovali. 

21 Tedy fekl mi: Jdi, nebot' ja 
ku pohanum daleko posli tebe. 

22 I poslouchali ho az do toho 
slova. A tu pozdvihli hlasu sve- 
ho, fkouce: Zahlad' z zeme ta- 
koveho, nebot neslusi jemu zivu 
byti. 

23 A kdyz oni kficeli, a metali 
roucha, a prachem hazeli v po- 
vetfi, 

24 Rozkazal jej hejtman do voj- 
ska uvesti, a kazal bici mrskati, 



aby zvedel, pro kterou pficinu 
na nej tak kfici. 

25 A kdyz jej svazali femenim, 
fekl Pavel setnikovi, kteryz tu 
stal: Slusi-liz vam cloveka Ri- 
mana a neodsouzeneho mrska- 
ti? 

26 To uslysev setnik, pfistoupe 
k hejtmanu, povedel jemu, fka: 
Viz, co chces ciniti; nebo clovek 
tento jest Riman. 

27 A pfistoupiv hejtman, fekl 
mu: Povez mi, jsi-li ty Riman? 
A on fekl: A ja jsem. 

28 1 odpovedel hejtman: Ja 
jsem za velike penize toho mes- 
t'anstvi dosahl. Pavel pak fekl: 
Ale ja jsem se i narodil. 

29 Tedy i hned odstoupili od ne- 
ho ti, ktefiz jej meli trapiti. Ano 
i hejtman bal se, zvedev, ze jest 
Riman, a proto ze jej byl kazal 
svazati. 

30 Nazejtfi pak, chteje zvedeti 
jistotu, z ceho by jej vinili Zide, 
propustil jej z pout, a rozka- 
zal, aby se sesli pfedni knezi i 
vsecka rada jejich. I vyvedl Pav- 
la, a postavil pfed nimi. 

Kapitola 23. 

Pavel mluviv k lidu, k farizeum se pfiznal. 

7. Zide odtud zboufeni. 16. Uklad proti 

Pavlovi vyjeven. 23. Procez nocne do Ce- 

saree zavezen. 

Tedy Pavel, pohledev pilne na 
to shromazdeni, fekl: Muzi 
bratfi, ja vselijak s dobrym sve- 
domim obcoval jsem pfed Bo- 
hem az do dnesniho dne. 



236 



SKUTKOVE 23 



2 Tedy nejvyssi knez Ananias 
kazal tern, ktefiz u neho stali, 
aby jej bili v lista. 

3 Pavel pak fekl jemu: Budet' 
tebe biti Buh, steno zbilena. A 
ty sedis, soude nine vedle za- 
kona, a proti zakonu velis mne 
biti. 

4 Ti pak, ktefiz tu stali, fekli: 
Nejvyssimu knezi Bozimu zlo- 
fecis? 

5 I fekl Pavel: Nevedelt' jsem, 
bratfi, byt' nejvyssim knezem 
byl; psanot'jest zajiste: Knizeti 
lidu sveho nebudes zlofeeiti. 

6 A veda Pavel, ze tu byla jedna 
strana saduceii a druha farizeu, 
zvolal v rade: Muzi bratfi, ja 
jsem farizeus, syn farizeiiv; pro 
nadeji a z mrtvych vstani ja tuto 
k soudu stojim. 

7 A kdyz on to promluvil, stal 
se rozbroj mezi farizei a sadu- 
cei, a rozdvojilo se mnozstvi. 

8 Nebo saduceove pravi, ze ne- 
ni vzkfiseni, ani andela, ani du- 
cha, ale farizeove obe to vyzna- 
vaji. 

9 I stal se kf ik veliky. A povsta- 
vse ucitele strany farizejske, za- 
stavali ho, fkouce: Nic jsme zle- 
ho nenalezli na tomto cloveku; 
protoz bud'ze mluvil jemu duch 
neb andel, nebojujme s Bohem. 

10 A kdyz veliky rozbroj vznikl, 
obavaje se hejtman, aby Pavel 
nebyl od nich roztrhan, rozka- 
zal zoldnefum sjiti dolu a vy- 



chvatiti ho z prostfedku jejich, 
a vesti do vojska. 

n V druhou pak noc postaviv 
se pfi nem Pan, fekl: Budiz sta- 
ly, Pavle; nebo jakoz jsi svedcil 
o mne v Jeruzaleme, tak musis 
svedciti i v Rime. 

12 A kdyz byl den, ssedse se ne- 
ktef i z Zidii, zapf isahli se s klat- 
bou, fkouce, ze nebudou jisti ani 
piti, az zabiji Pavla. 

13 A bylo jich vice nez ctyfid- 
ceti, ktefiz se byli tak spikli. 

14 Ktefizto pfistoupivse k pfe- 
dnim knezim a k starsim, fekli: 
Prokletim prokleli jsme se, ze 
neokusime niceho, dokudz ne- 
zabijeme Pavla. 

15 Protoz vy nyni dejte vedeti 
hejtmanu, s svolenim vsi rady, 
aby jej zitra k vam pfivedl, jako 
byste neco jistsiho chteli zve- 
deti o jeho vecech; my pak, prve 
nezli se pfiblizi, hotovi jsme jej 
zabiti. 

16 Slysev pak syn sestry Pav- 
lovy o tech ukladeeh, odsel, a 
vsed do vojska, povedel Pavlovi. 

17 Tedy zavolav Pavel k sobe 
jednoho z setniku, fekl: Doved' 
mladence tohoto k hejtmanu; 
nebo ma jemu neco povediti. 

18 A on pojav jej, vedl k hejt- 
manu, a fekl: Vezen Pavel za- 
volav mne, prosil, abych tohoto 
mladence pfivedl k tobe, ze by 
mel neco mluvit s tebou. 



SKUTKOVE 24 



237 



19 I vzav jej hejtman za ruku, a 
odstoupiv s nim soukromi, ota- 
zal se: Co jest to, jesto mi mas 
oznamiti? 

20 Tedy on fekl: Ze ulozili Zide 
prositi tebe, abys zitra do rady 
uvedl Pavla, jako by neeo jist- 
siho chteli vyzvedeti o nem. 

21 Ale ty nepovoluj jim; nebot' 
liklady cini jemu vice nez ctyfid- 
ceti muzii z nich, ktef iz se zapfi- 
sahli s klatbou, ze nebudou ani 
jisti, ani piti, az jej zabiji. A jizt' 
jsou hotovi, cekajice na odpoved 
od tebe. 

22 Tedy hejtman propustil toho 
mladence, pfikazav: Abys zad- 
nemu nepravil, zes mi to ozna- 
mil. 

23 A zavolav dvou setnikii, fe- 
kl: Pfipravte zoldnefii dve ste, 
aby sli az do Cesaree, a jezdcii 
sedmdesate, a drabantii dve ste 
k tf eti hodine na noc. 

24 I hovada pfived'te, aby vsa- 
dice na ne Pavla, ve zdravi jej 
dovedli k Felixovi vladafi; 

25 Napsav jemu i list v tento 
rozum: 

26 Klaudius Lyzias vybornemu 
vladafi Felixovi vzkazuje po- 
zdraveni. 

27 Muze tohoto javse Zide, 
hned zamordovati meli. Ktere- 
hoz, pfispev s houfem zoldnefii, 
vydfel jsem, zvedev, ze jest Ri- 
man. 



28 A chteje zvedeti, z ceho by 
jej vinili, uvedl jsem ho do rady 
jejich. 

29 I shledal jsem, ze na nej za- 
luji o nejake pohadky zakona je- 
jich, a ze nema zadne viny, pro 
kterouz by byl hoden smrti neb 
vezeni. 

30 A kdyz mi povedino o ukla- 
dech, kterez o nem skladali Zi- 
de, i hned jsem jej poslal k 
tobe, pfikazav take i tern za- 
lobnikum, aby, coz maji proti 
nemu, oznamili pf ed tebou. Mej 
se dobfe. 

31 Tedy zoldnefi, jakz jim po- 
ruceno bylo, pojavse Pavla, pfi- 
vedli jej v noci do Antipatridy. 

32 A nazejtfi, nechavse jizd- 
nych, aby s nim jeli, vratili se 
do vojska. 

33 Oni pak pfijevse do Cesaree, 
a dodavse listu vladafi, Pavla 
take postavili pfed nim. 

34 A pf ecta list vladaf , otazal 
se ho, z ktere by krajiny byl. A 
zvedev, ze jest z Cilicie, 

35 Rekl: Budu te slyseti, kdyz 
tvoji zalobnici take pfijdou. I 
rozkazal ho ostfihati v dome 
Herodesove. 

Kapitola 24. 

Pavel s. proti zalobe Zidii odpovidal. 26. 

Vladaf s nim casto pokojne, cekaje od neho 

daru, mluvival. 

Po peti pak dnech sstoupil 
nejvyssi knez Ananias s 
starsimi a s nejakym Tertullem 



238 



SKUTKOVE 24 



fecnikem. Ktefiz postavili se 
pf ed vladaf em proti Pavlovi. 

2 A kdyz povolan byl, pocal za- 
lovati Tertullus, fka: 

3 Kterak mnohy pokoj zpuso- 
ben jest nam skrze tebe, a 
mnohe veci v tomto narodu vy- 
borne se deji skrze tvou opatr- 
nost, to my i vselijak i vsudy 
se vsim dekovanim vyznavame, 
vyborny Felix. 

4 Ale abych te dele nezamest- 
knaval, prosim, vyslysiz nas 
malicko podle obyeeje pfiveti- 
vosti sve. 

5 Nalezli jsme zajiste muze to- 
hoto neslechetneho, a vzbuzuji- 
ciho ruznice mezi vsemi Zidy po 
vsem svete, a vudci te sekty Na- 
zaretske. 

6 Kteryz take i o to se pokousel, 
aby chramu poskvrnil; a ktere- 
hoz javse, vedle zakona sveho 
chteli jsme souditi. 

7 Ale pfised hejtman Lyzias s 
moci velikou, vzal ho z rukou 
nasich, 

8 Rozkazav, aby zalobnici jeho 
sli k tobe. Od nehoz ty sam bu- 
des moci, vyptaje se, zvedeti o 
torn o vsem, z ceho my jej vi- 
nime. 

9 A k tomu se pf imluvili i Zide, 
pravice, ze to tak jest. 

10 Tedy Pavel odpovedel, kdyz 
mu navesti dal vladaf , aby mlu- 
vil: Od mnohych let veda tebe 
byti soudcim narodu tomuto 



pfedstavenym, s lepsi mysli k 
tomu, coz se mne dotyce, odpo- 
vidati budu, 

n Ponevadz ty muzes to vede- 
ti, ze neni tomu dni vice nez 
dvanacte, j akz j sem pf isel do Je- 
ruzalema, abych se modlil. 

12 A aniz mne nalezli v chrame 
s nekym se hadajiciho, aneb ci- 
niciho roty v zastupu, ani v sko- 
lach, ani v meste, 

13 Aniz toho prokazati mohou, 
coz na mne nyni zaluji. 

14 Ale totot pfed tebou vyzna- 
vam, ze podle te cesty, kterouz 
nazyvaji kacifstvim, tak slou- 
zim Bohu otcii, vefe vsemu, coz- 
koli psano jest v zakone a v pro- 
rocich, 

15 Maje nadeji v Bohu, ze bude, 
jehoz i oni cekaji, vzkfiseni z 
mrtvych, i spravedlivych i ne- 
spravedlivych. 

16 Sam pak o to pracuji, abych 
mel svedomi bez lirazu pfed Bo- 
hem i pfed lidmi vzdycky. 

17 Po mnohych pak letech pfi- 
sel jsem, almuzny nesa narodu 
svemu a obeti. 

18 Pfi cemz mne nalezli v chra- 
me ocisteneho, ne s zastupem, 
ani s boufkou, nektefi Zide z 
Azie, 

19 Ktefiz by meli tuto take 
pfed tebou stati a zalovati, meli- 
-li by co proti mne. 

20 Aneb neehat tito sami po- 



SKUTKOVE 25 



239 



vedi, nalezli-li na mne jakou ne- 
pravost, kdyz jsem stal v rade. 

21 Lee to jedno promluveni, ze 
jsem zavolal, stoje mezi nimi: 
Pro vzkfiseni z mrtvych ja k 
soudu potazen jsem dnes od vas. 

22 A vyslysav to Felix, odlo- 
zil jim, fka: Az bych o te ceste 
neco mistnejsiho vyzvedel, kdyz 
hejtman Lyzias sem pfijede, po- 
soudim te pfe vast 

23 I porucil setnikovi, aby Pav- 
la ostfihal, a polehcil mu, a ne- 
branil zadnemu z pf atel jeho po- 
sluhovati jemu aneb navstevo- 
vati ho. 

24 Po nekolika pak dnech pri- 
sed Felix s Druzillou, manzel- 
kou svou, kteraz byla Zidovka, 
zavolal Pavla, a slysel od neho o 
vife v Rrista. 

25 A kdyz on vypravoval o spra- 
vedlnosti a o zdrzelivosti a o bu- 
doucim soudu, ulekl se Felix, a 
odpovedel: Nyni odejdi, a v cas 
pfihodny povolam te. 

26 Pfitom pak nadal se, ze je- 
mu Pavel da penize, aby jej pro- 
pustil, procez i tim casteji, po- 
volavaje ho, mluvival s nim. 

27 Po dvou pak letech mel 
po sobe namestka Felix Porcia 
Festa, a chteje se zalibiti Zidum 
Felix, nechal Pavla v vezeni. 

Kapitola 25. 

Pavel s. pfed Festem pfi svou vyvodil, 10. 

az se i k cisafi odvolal. 24. Potom Festus 

krali Agrippovi o Pavlovi zpravu dal. 



Tedy Festus vladafstvi ujav, 
po tfech dnech pfijel z Ce- 
saree do Jeruzalema. 

2 I postavili se nejvyssi knez a 
pfednejsi z Zidii proti Pavlovi, a 
prosili ho, 

3 Zadajice te milosti proti ne- 
mu, aby jej kazal pfivesti do 
Jeruzalema, zalohy ucinivse je- 
mu, aby ho zabili na ceste. 

4 Ale Festus odpovedel, ze ma 
Pavel ostfihan byti v Cesaree, a 
on sam ze tudiz pfijede. 

5 Protoz (fekl), ktefiz z vas mo- 
hou, necht tarn take se vypravi 
spolu se mnou, a jest-li jaka vi- 
na na torn muzi, nechat' nan za- 
luji. 

6 A pobyv mezi nimi nic vice 
nez deset dni, jel do Cesaree. 
A druheho dne posadiv se na 
soudne stolici, kazal Pavla pfi- 
vesti. 

7 Kteryz kdyz byl pfiveden, ob- 
stoupili ti, ktefiz byli pf isli z Je- 
ruzalema, Zide, mnohe a tezke 
zaloby proti Pavlovi pfednase- 
jice, kterychz nemohli dovesti, 

8 Kdyz on pfi vsem mirnou 
zpravu daval, ze ani proti zako- 
nu Zidovskemu, ani proti chra- 
mu, ani proti cisafi nic neprovi- 
nil. 

9 Ale Festus, chteje se Zidum 
zalibiti, odpovedev, fekl Pavlo- 
vi: Chces-li jiti do Jeruzalema, 
a tarn o to souzen byti pfede 
mnou? 



240 



SKUTKOVE 25 



10 I fekl Pavel: Pfed stolici ci- 
safovou chci stati a tam souzen 
byti. Zidum jsem nic neublizil, 
jakoz i ty dobfe to vis. 

n Nebo jestlizet jsem kfiv, 
aneb neco smrti hodneho jsem 
spachal, neodpiramt umfiti; a 
paklit'nic toho neni, z cehoz mne 
oni vini, zadnyt mne jim nemii- 
ze dati. K cisafi se odvolavam. 

12 Tehdy Festus promluviv s 
radou, odpovedel: K cisafis se 
odvolal? K cisafi pujdes. 

13 A po nekolika dnech kral A- 
grippa a Bernice pfijeli do Ce- 
saree, aby pozdravili Festa. 

14 A kdyz tu za mnoho dm byli, 
oznamil Festus krali o Pavlove 
pfi, fka: Muz nejaky zanechan 
jest od Felixa v vezeni, 

15 O kteremz, kdyz jsem byl 
v Jeruzaleme, oznamili pfedni 
knezi a starsi Zidovsti, zadajiee 
na nej ortele. 

16 Kterymz jsem odpovedel, ze 
neni obycej Rimanum vydati 
cloveka na smrt, prve nez by 
ten, na kohoz se zaloba deje, pfi- 
tomne mel zalobniky, a volnost 
k odpovidani na to, z cehoz by 
byl obviiiovan. 

17 A protoz kdyz se byli sem se- 
sli, hned beze vseho meskani, 
druhy den posadiv se na soudne 
stolici, rozkazal jsem pfivesti 
toho muze. 

18 Jehoz zalobnici tu stojice, z 



niceho takoveho nevinili ho, o 
cemz jsem ja se domnival. 

19 Ale o nejake otazky pfi torn 
svem nabozenstvi meli s nim 
nesnaz, a o jakemsi Jezisovi 
mrtvem, o kteremz jistil Pavel, 
ze jest ziv. 

20 Ja pak maje tu pfi v pochyb- 
nosti, fekl jsem, chtel-li by jiti 
do Jeruzalema, a tam o ty veei 
souzen byti. 

21 A kdyz se on odvolal, aby byl 
chovan k soudu Augustovu, ka- 
zal jsem ho hlidati, az bych jej 
poslal k cisafi. 

22 Tedy Agrippa fekl Festovi: 
Chtelt' bych i ja rad cloveka to- 
ho slyseti. A on fekl: Zitra ho 
uslysis. 

23 Nazejtfi pak, kdyz pfisel A- 
grippa a Bernice s velikou sla- 
vou, a vesli na sin s hejtmany a s 
lidmi nejznamenitejsimi mesta 
toho, k rozkazani Festovu pfi- 
veden jest Pavel. 

24 I fekl Festus: Krali Agrippo 
a vsickni muzi, ktefiz jste tuto 
s nami, vidite tohoto, za nejz 
vsecko mnozstvi Zidii prosili 
mne, i v Jeruzaleme i zde, kfi- 
cice, ze takovy nema vice ziv 
byti. 

25 Ja pak shledav to, ze nic 
hodneho smrti neucinil, vsak 
kdyz se sam k Augustovi odvo- 
lal, uminil jsem jej poslati. 

26 O nemz, co bych jisteho na- 
psal panu, nevim. Protoz jsem 



SKUTKOVE 26 



241 



jej ted' pfivedl pfed vas, a zvla- 
ste pfed tebe, krali Agrippo, a- 
bych vyptaje se, vedel co psati. 
27 Nebo zda mi se to neslusne 
byti poslati vezne, a pf e jeho ne- 
oznamiti. 

Kapitola 26. 

Pfed kralem Agrippou Pavel svaty svetle 

Krista vyznaval, 31. kral pak a vladaf sro- 

zumeli, ze zadne spravedlive uhony Zide 

na Pavlovi nemaji. 

Potom Agrippa fekl Pavlovi: 
Dopoustit' se, abys sam 
za sebe promluvil. Tedy Pavel 
vztah ruku, tuto zpravu daval: 

2 Na vsecky ty veei, z kterychz 
mne vini Zide, krali Agrippo, za 
st'astneho se pocitam, ze dries 
pfed tebou odpovidati mam, 

3 A zvlaste proto, ponevadz jsi 
ty povedom vsech tech, ktefiz u 
Zidii jsou, obycejii a otazek. Pro- 
toz prosim tebe, vyslysiz mne tr- 
pelive. 

4 O zivotu mem od mladosti, 
jaky byl od pocatku v narodu 
mem v Jeruzaleme, vedi vsickni 
Zide, 

5 Mevse mne prve zdavna v 
dobre znamosti, (kdyby chteli 
svedectvi vydati), kterak vedle 
nejjistsi sekty v nasem nabo- 
zenstvi byl jsem ziv farizeus. 

6 A nyni pro nadeji toho zasli- 
beni, kterez se stalo otciim od 
Boha, stojim, soudu jsa poddan, 

7 K kteremuz dvanactero po- 
koleni nase, slouzice Bohu usta- 
vicne dnem i noci, nadeji ma, ze 



pfijde. Pro tut' nadeji zaluji na 
mne Zide, 6 krali Agrippo. 

8 A tak-liz se to od vas za nepo- 
dobne k vif e soudi, ze Buh kfisi 
mrtve? 

9 Act' mne se zdalo, ze by nale- 
zite bylo, proti jmenu Jezise Na- 
zaretskeho mnoho odporneho 
ciniti, 

10 Jakoz jsem i cinil v Jeruza- 
leme, a mnohe z svatych ja jsem 
do zalafu daval, vzav moc od 
pfednich knezi. A kdyz meli 
mordovani byti, ja jsem poma- 
hal ortele vynaseti. 

n A po vsech skolach easto je 
trape, pfinucoval jsem rouhati 
se; a naramne rozlitiv se na ne, 
shanel jsem se po nich i v jinych 
mestech. 

12 A v torn, kdyz jsem sel do 
Damasku, s moci a s porucenim 
pfednich knezi, 

13 O poledni na ceste, 6 krali, 
uzfel jsem, ano svetlo s nebe, 
jasnejsi nad blesk slunecny, ob- 
klicilo mne, i ty, ktefiz se mnou 
sli. 

14 A kdyz jsme my vsickni na 
zem padli, slysel jsem hlas mlu- 
vici k sobe, a fkouci Zidovskym 
jazykem: Sauli, Sauli, proc mi 
se protivis? Tvrdot'jest tobe pro- 
ti ostnum se zpecovati. 

15 A ja jsem fekl: I kdo jsi, Pa- 
ne? A on fekl: Ja jsem Jezis, kte- 
remuz ty se protivis. 



242 



SKUTKOVE 27 



16 Ale vstan a stuj na nohach 
svych; nebo protot jsem se tobe 
ukazal, abych tebe ucinil slu- 
zebnikem a svedkem i tech veei, 
kterez jsi videl, i tech, v kte- 
rychz ukazovati se budu tobe, 

17 Vysvobozuje tebe z lidu to- 
hoto, i z pohanii, k nimz te nyni 
posilam, 

18 Otvirati oci jejich, aby se ob- 
ratili od temnosti k svetlu, a z 
moci dabelske k Bohu, aby tak 
hfichii odpusteni a dil s posve- 
cenymi vzali skrze viru, kteraz 
jest ve mne. 

19 A protoz, 6 krali Agrippo, 
nebyl jsem nevefici tomu nebes- 
kemu videni. 

20 Ale nejprv tern, ktefiz j sou v 
Damasku a v Jeruzaleme, i po 
vsi krajine Judske i pohanum 
zvestoval jsem, aby pokani ci- 
nili, a obratili se k Bohu, skutky 
hodne cinice pokani. 

21 A pro tu pficinu Zide ja- 
vse mne v chrame, pokouseli se 
rukama zamordovati. 

22 Ale s pomoci Bozi jeste az do 
dnesniho dne stojim, vydavaje 
svedectvi i malemu i velikemu, 
nic jineho nevypravuje, nez to, 
coz proroci a Mojzis zvestovali, 
ze se melo stati: 

23 Ze mel Kristus trpeti, a z 
mrtvych vstana prvni, zvesto- 
vati svetlo lidu tomuto i poha- 
num. 



24 To kdyz od sebe promluvil 
Pavel, Festus hlasem velikym 
fekl: Blaznis, Pavle. Mnohe tve 
umeni k blaznovstvi tebe pfi- 
vodi. 

25 On pak fekl: Neblaznim, vy- 
borny Feste, ale slova pravdy a 
stf edmosti mluvim. 

26 Vit zajiste o tech vecech 
kral, pfed kterymz svobodne 
mluvim; nebo mam za to, zet ho 
nic z techto veci tajno neni, po- 
nevadz se toto nedalo pokoutne. 

27 Vefis-li, krali Agrippo, pro- 
rokiim? Vim, ze vefis. 

28 Tedy Agrippa fekl Pavlovi: 
Temef bys mne k tomu naklo- 
nil, abych byl kfestanem. 

29 A Pavel fekl: Zadalt'bych od 
Boha, abyste i ponekud i z cela, 
netoliko ty, ale vsickni, kte- 
fiz slysi mne dnes, byli takovi, 
jakyz ja jsem, krome okovii 
techto. 

30 A kdyz to Pavel promluvil, 
vstal kral i vladaf a Bernice, i 
ti, ktefiz s nimi sedeli. 

31 A odsedse na stranu, mlu- 
vili spolu, fkouce: Nic hodneho 
smrti neb vezeni necini clovek 
tento. 

32 Agrippa pak Festovi fekl: 
Mohl propusten byti clovek ten- 
to, kdyby se byl neodvolal k ci- 
safi. 

Kapitola 27. 

Pavel s. k Rimu nebezpecne se plaviv, 22. 
potesoval pfitomnych, ze pfi hrdle zacho- 



SKUTKOVE 27 



243 



vani budou, 41. ac lodi potom od vln roztr- 
hana. 

A kdyz bylo jiz usouzeno, 
abychom my se plavili do 
Vlach, porucen jest i Pavel i ne- 
ktefi jini veznove setniku, jme- 
nem Juliovi, kteryz byl nad hou- 
fem Augustovym. 

2 Tedy vsedse na lodi Adra- 
myttenskou, abychom se plavili 
podle krajin Azie, pustili jsme 
se. A byl s nami Aristarchus 
Maeedonsky z Tessaloniky 

3 Druhy pak den pfiplavili 
jsme se k Sidonu. A tu Julius 
pfivetive se maje ku Pavlovi, 
dopustil mu, aby jda k pfate- 
lum, u nich mel pohodli. 

4 A berouce se odtud, plavili 
jsme se podle Cypru, proto ze 
byli vetrove odporni. 

5 A tak pf eplavivse se pf es mo- 
re Cilieke a Pamfylicke, prisli 
jsme do Myry, mesta Lyeickeho. 

6 A tu nased setnik barku Ale- 
xandrinskou, kteraz mela plou- 
ti do Vlach, uvedl nas na ni. 

7 A kdyz jsme za mnoho dni 
znenahla se plavili, a sotva pfi- 
jeli proti Gnidum, proto ze vitr 
nam branil, i podjeli jsme Rretu 
podle Salmony. 

8 A sotva ji pomijeti mohse, 
pfijeli jsme na jedno misto, kte- 
rez slove Pekny bfeh, od ktere- 
hoz nedaleko bylo mesto Lasea. 

9 Kdyz pak drahny cas pfesel, 
a jiz bylo nebezpecne plaveni, 



(nebo jiz byl i piist pominul), na- 
pominal Pavel, 

10 Rka jim: Muzi, vidim, ze s 
ublizenim a s mnohou skodou 
netoliko nakladu a lodi, ale i zi- 
votu nasich toto plaveni bude. 

n Ale setnik vice vefil spravci 
lodi a marinafi, nez tomu, co 
Pavel pravil. 

12 A kdyz nebylo tu pfihodne- 
ho pfistavu, kdez by pobyli pfes 
zimu, mnozi tak radili, aby se 
pfedce pustili odtud, zda by jak 
mohli, pfijedouce do Fenicen, 
pfes zimu tu pobyti na bfehu 
Krety, kteryz lezi k vetru ne- 
spornimu, a k vetru mezi zapad- 
nim a pulnocnim vejicimu. 

13 A kdyz pocal vitr viti od 
poledne, za to meli, ze se bu- 
dou uminenou cestou drzeti, ale 
pustivse se, jeli blizko Krety. 

14 Po nevelike pak chvili ude- 
fil na ne vitr bouflivy piilnocni, 
kteryz slove Euroklydon. 

15 A kdyz lodi zachvacena byla, 
a nemohla odolati vetru, pusti- 
vse, tak jsme se vezli. 

16 A v behu sneseni byvse pod 
jeden ostrov neveliky, kteryz 
slove Klauda, sotva jsme mohli 
obdrzeti clun. 

17 Kteryz zdvihse, pomoci uzi- 
vali, podpasavse barku; a boji- 
ce se, aby neuhodili na misto 
nebezpecne, spustivse plachtu, 
tak se plavili. 



244 



SKUTKOVE 27 



18 A kdyz bouf e vichrova nami 
velmi zmitala, nazejtfi naklad 
ven metali. 

19 A v tf eti den i to nadobi bar- 
ce potfebne svyma rukama vy- 
hazeli jsme. 

20 A kdyz ani slunce se neuka- 
zalo ani hvezdy za mnoho dni, a 
boufe vzdy vetsi nastavala, jiz 
byla vsecka nadeje o vysvobo- 
zeni nasem odjata. 

21 A kdyz jsme jiz byli hladem 
velmi ztrapeni, tehdy stoje Pa- 
vel u prostfed nich, fekl: Meli 
jste zajiste, 6 muzi, uposlech- 
nouce mne, nehybati se od Kre- 
ty, a uvarovati se nebezpecen- 
stvi tohoto a skody. 

22 A i nyni vas napominam, 
abyste dobre mysli byli; nebot' 
nezahyne zadny z vas, krome 
barky same. 

23 Nebo teto noci ukazal mi se 
andel Boha toho, jehoz ja jsem, 
a kteremuz slouzim, 

24 Rka: Neboj se, Pavle, pfed 
cisarem mas stati, a aj, dalttobe 
Buh vsecky, ktefiz se plavi s te- 
bou. 

25 Protoz bud'te dobre mysli, 
muzi; nebot' vefim Bohu, ze se 
tak stane, jakz jest mi mluveno. 

26 Mamet' se pak dostati na ne- 
jaky ostrov. 

27 A kdyz jiz byla ctrnacta noc, 
a my se plavili po mof i Adriatic- 
kem, okolo piilnoci, domnivali 



se plavci, ze by se jim okazovala 
krajina nejaka. 

28 Ktefiz spustivse olovnici, 
nalezli hlubokost dvadciti loktu; 
a odjevse odtud malicko, opet 
spustivse olovnici, nalezli pat- 
nacti loktu. 

29 A bojice se, aby na mista 
skalnata neuhodili, spustivse z 
barky ctyfi kotve, zadali, aby 
den byl. 

30 Kdyz pak chteli marinafi u- 
teci z barky, a pustiti clun do 
mofe, pod zamyslem, jako by 
chteli od pf edku lodi kotve roz- 
tahovati, 

31 Rekl Pavel setnikovi a zold- 
nef um: Nezustanou-li tito na lo- 
di, vy nebudete moci zachovani 
byti. 

32 Tedy zoldnefi utinali prova- 
zy u clunu, a pustili jej, aby pryc 
plynul. 

33 A kdyz jiz dnelo, napominal 
Pavel vsech, aby pojedli, fka: 
Jiz jest tomu dnes ctrnacty den, 
jakz ocekavajice, trvate lacni, 
nic nejedouce. 

34 Protoz prosim vas, abyste 
pojedli, nebot' to k zachovani va- 
seho zdravi slouzi; zadnehot za- 
jiste z vas vlas s hlavy nespad- 
ne. 

35 To povedev, a vzav chleb, di- 
ky vzdaval Bohu pf ede vsemi, a 
rozlomiv, pocal jisti. 

36 A tak poteseni byvse vsic- 
kni, pojedli i oni. 



SKUTKOVE 28 



245 



37 Bylo pak nas vseeh osob na 
lodi dve ste sedmdesate a sest. 

38 A nasyceni byvse pokrmem, 
oblehcovali barku, vysypajiee 
psenici do more. 

39 A kdyz byl den, nemohli ze- 
me videti, nez okfidli nejake 
znamenali, ano ma bfeh, k ne- 
muz myslili, kdyby jak mohli 
pfistati s lodi. 

40 A vytahse kotvy, pustili se 
po mofi, rozpustivse take pro- 
vazy pravidl; a zdvihse plachtu 
k vetru, tahli se k bfehu. 

41 Ale kdyz trefili na to misto, 
kdez se dvoje more schazi, tu se 
zastavila lodi. A pfedni konec 
lodi uvaznuty stal, nehybaje se, 
zadni pak konec lamal se nasi- 
lim vln. 

42 Tedy zoldnefi radili, aby 
vezne zmordovali, aby jim ne- 
ktery vyplyna, neutekl. 

43 Ale setnik ehteje zachovati 
Pavla, nedal toho ueiniti. I roz- 
kazal tern, ktefiz mohli plovati, 
aby se pustili nejprv, a vyply- 
nuli na zem, 

44 Jini pak na dskach, a ne- 
ktefi na kusich lodi. A tak se 
stalo, ze vsickni zdravi vysli na 
zemi. 



Kapitola 28. 

Na ostrove, z vod mofskych vyplynuvse, 

dobfe se meli. 5. Pavel divy cinil, 17. po- 

tom v Rime pfed starsimi omlouval se, 23. 

Krista kazal po dve lete pofad. 



A tak zachovani byvse, teprv 
poznali, ze ostrov ten sloul 
Melita. 

2 Lide pak toho ostrova velikou 
pf ivetivost k nam ukazali. Nebo 
zapalivse hranici drev, pfijali 
nas vsecky, pro dest, kteryz v tu 
chvili byl, a pro zimu. 

3 A kdyz Pavel sebral drahne 
rozdi, a kladl na oheii, jesterka, 
utikajic pfed horkem, pfipjala 
se k ruce jeho. 

4 A kdyz uzfeli lide toho ost- 
rova, ano jesterka visi u ruky 
jeho, fekli jedni druhym: Jiste 
clovek tento jest vrazedlnik; ne- 
bo ac z mofe vysel, vsak pomsta 
neda jemu zivu byti. 

5 Ale on stfasl tu jesterku do 
ohne, a nic se jemu zleho ne- 
stalo. 

6 Oni pak ocekavali, ze otece, 
aneb padna, pojednou umfe. A 
kdyz toho dlouho cekali a videli, 
ze se mu nic zleho nestalo, zme- 
nivse se, pravili, ze jest on buh. 

7 Na tech pak mistech mel po- 
pluzi knize toho ostrova, jme- 
nem Publius. Kteryz pfijav nas 
k sobe, za tfi dni pfatelsky u 
sebe v hospode choval. 

8 I pfihodilo se, ze otec toho Pu- 
blia lezel, maje zimnici a cerve- 
nou nemoc. K nemuz vsed Pa- 
vel, a pomodliv se, vlozil na nej 
ruce, a uzdravil jej. 

9 A kdyz se to stalo, tedy jini, 
ktefiz na ostrove torn nemocni 



246 



SKUTKOVE 28 



byli, pfistupovali, a byli uzdra- 
vovani. 

10 Ctili nas pak velice, a kdyz 
jsme se meli pryc plaviti, na- 
kladli toho, eehoz potfebi bylo. 

n A po tfech mesicich plavili 
jsme se na barce Alexandrin- 
ske, kteraz tu byla na torn os- 
trove pfes zimu, majici za erb 
Kastora a Polluxa. 

12 A kdyz jsme pfijeli do Syra- 
kusis, ziistali jsme tu za tfi dni. 

13 A odtud okolo plavice se, pf i- 
sli jsme do Regium; a po jednom 
dni, kdyz val vitr od poledne, 
druhy den pfijeli jsme do Pute- 
olos. 

14 Kdezto nalezse bratfi, za- 
dani jsme byli od nich, abychom 
pobyli u nich za sedm dni. A tak 
jsme se k Rimu brali. 

15 Odkudz, kdyz o nas usly- 
seli bratfi, vysli proti nam az 
na rynk Appiuv a ke Tf em krc- 
mam. Kterez uzfev Pavel, pode- 
koval Bohu, a pocal byti dobre 
mysli. 

16 A kdyz jsme pfisli do Rima, 
setnik dal vezne v moc hejt- 
manu vojska, ale Pavlovi dopus- 
teno, aby sam bydlil s zoldne- 
f em, kteryz ho ostfihal. 

17 I stalo se po tfech dnech, 
svolal Pavel pfedni z Zidu. A 
kdyz se sesli, f ekl jim: Muzi bra- 
tfi, ja nic neuciniv proti lidu ani 
proti obycejum otcovskym, jat 



jsa z Jeruzalema, vydan jsem v 
ruce Rimanum. 

18 Ktef iz vyslysevse mne, chte- 
li propustiti, proto ze zadne viny 
hodne smrti na mne nebylo. 

19 Ale kdyz Zide odpirali, pfi- 
nucen jsem odvolati se k cisafi, 
ne jako bych mel co na svuj na- 
rod zalovati. 

20 A protoz z te pficiny povolal 
jsem vas, abych vas videl, a s 
vami promluvil; nebo pro nadeji 
lidu Izraelskeho fetezem timto 
svazan jsem. 

21 A oni fekli jemu: Myt'jsme 
zadneho psani nemeli o tobe z 
Zidovstva, aniz kdo z bratfi pfi- 
jda, vypravoval neb mluvil co 
zleho o tobe. 

22 Ale zadamet' od tebe sly- 
seti, jak smyslis; nebo vime o te 
sekte, ze se ji vsudy odpira. 

23 A kdyz jemu ulozili den, se- 
slo se jich mnoho do hospody 
k nemu, jimz s osvedcovanim 
vypravoval o kralovstvi Bozim, 
slouze jim k vif e o Jezisovi z za- 
kona Mojzisova a proroku, od ji- 
tra az do vecera. 

24 A nektefi uvefili tomu, coz 
vypravoval, nektefi pak neve- 
fili. 

25 A tak nejsouce mezi sebou 
svorni, rozesli se, kdyz promlu- 
vil Pavel to jedno slovo: Jiste zet 
dobf e Duch svaty skrze proroka 
Izaiase mluvil k otcum nasim, 



SKUTKOVE 28 



247 



26 Rka: Jdi k lidu tomuto a 
rci jim: Slysenim slyseti budete, 
ale nesrozumite, a hledice, hle- 
deti budete, ale neuzfite. 

27 Nebo zhrublo srdce lidu to- 
hoto, a usima tezce slyseli, a oci 
sve zamhoufili, aby snad nevi- 
deli ocima, a usima neslyseli, a 
srdcem nesrozumeli, a neobra- 
tili se, abych jich neuzdravil. 

28 Budiz vam tedy znamo, ze 
jest pohanum poslano toto spa- 



seni Bozi, a onit' slyseti budou. 

29 A kdyz on to propovedel, 
odesli Zide, majice mezi sebou 
hadky mnohe. 

30 Pavel pak trval za cele dve 
lete v hospode sve, a pfiji- 
mal vsecky, ktefiz pfichazeli k 
nemu, 

31 Kaze o kralovstvi Bozim, a 
uce tern vecem, kterez jsou o 
Panu Jezisi Kristu, se vsi dou- 
fanlivosti bez pfekazky. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K RIMANUM. 



Kapitola 1. 

Pavel svaty povolani sve, pfivetivost i 

lasku k Rimanum osvedciv, 16. evange- 

lium 17. a spravedlnost Bozi, 18. i hnev 

jeho proti bezbozm'kum ohlasuje. 

Pavel, sluzebnik Jezukristuv, 
povolany apostol, oddeleny 
k kdzani evangelium Boziho, 

2 Kterez zdavna zaslibil skrze 
proroky sve v pismich svatych, 

3 O Synu svem zplozenem z se- 
mene Davidova s strany tela, 

4 Kteryz prokazan jest byti Sy- 
nem Bozim mocne, podle Du- 
cha posveceni, skrze z mrtvych 
vstani, totiz o Jezisi Kristu, Pa- 
nu nasem, 

5 Skrze nehoz jsme pfijali mi- 
lost a apostolstvi ku poslusen- 
stvi viry mezi vsemi narody pro 
jmeno jeho, 

6 Z nichz i vy jste povolani Je- 
zise Krista, 

7 Vsechnem, ktefiz jste v Ri- 
me, milym Bozim, povolanym 
svatym: Milost vam a pokoj od 
Boha Otce naseho a Pana Jezise 
Krista. 

8 Nejprve pak diky cinim Bohu 
svemu skrze Jezise Krista ze 
vsech vas, ze vira vase rozhla- 
suje se po vsem svete. 



9 Svedek mi jest zajiste Buh, 
kteremuz slouzim duchem 
svym v evangelium Syna jeho, 
zet' bez pfestani zminku o vas 
cinim, 

10 Vzdycky na svych modlit- 
bach zadaje, abych aspoii nekdy 
mohl st'astne, byla-li by vule Bo- 
zi, k vam pfijiti. 

n Nebot' velice zadam videti 
vas, abych vam udelil castku 
nejakou milosti duchovni ku po- 
tvrzeni vasemu, 

12 To jest, abych spolu s vami 
potesen byl, skrze spolecnou i 
vasi i mou viru. 

13 Nechcit' pak, bratfi, abyste 
nevedeli, zet' jsem mnohokrat 
ulozil pfijiti k vam, (ale pfekaz- 
ky jsem mel az dosavad), abych 
nejaky uzitek take i mezi vami 
mel, jako i mezi jinymi narody. 

14 Nebo Reku i kterychkoli ji- 
nych narodii, i moudrych i ne- 
moudrych, dluznikjsem. 

15 A tak, pokudz na mne jest, 
hotov jsem i vam, ktefiz v Rime 
jste, zvestovati evangelium. 

16 Nebot se nestydim za evan- 
gelium Kristovo; moc zajiste Bo- 
zi jest k spaseni kazdemu vefi- 



RIMANUM 2 



249 



cimu, Zidu pfedne, potom i Re- 
ku. 

17 Nebo spravedlnost Bozi zje- 
vuje se skrze ne z viry u viru, ja- 
koz psano jest: Spravedlivy pak 
z viry ziv bude. 

18 Zjevuje se zajiste hnev Bozi 
s nebe proti kazde bezboznosti 
a nepravosti lidi, pravdu Bozi v 
nepravosti zadrzujicich. 

19 Nebo coz poznano byti muze 
o Bohu, zname jest jim, Buh za- 
jiste zjevil jim. 

20 Nebo neviditelne veci jeho, 
hned od stvofeni sveta, po ve- 
cech ueinenych rozumem po- 
chopeny byvaji, totiz ta jeho vec- 
na moc a Bozstvi, tak aby oni 
byli bez vymluvy, 

21 Proto ze poznavse Boha, ne- 
ctili jako Boha, ani jemu deko- 
vali, ale marni ucineni jsou v 
myslenich svych, a zatmino jest 
nemoudre srdce jejich. 

22 Mevse se za moudre, blazni 
ucineni jsou. 

23 Nebo smenili slavu neporu- 
sitelneho Boha v podobenstvi 
obrazu porusitelneho cloveka, i 
ptactva, i hovad ctvernohych, i 
zemeplazu. 

24 Protoz i Buh vydal je v za- 
dosti srdce jejich k necistote, 
aby zprznili tela sva vespolek. 

25 Jako ty, ktefiz smenili prav- 
du Bozi za lez, a ctili i slouzili 
stvofeni radeji nezli stvofiteli, 



kteryz jest pozehnany na veky. 
Amen. 

26 Protoz je vydal Buh v za- 
dosti ohavne. Nebo i zeny jejich 
zmenily pfirozene sebeuzivani 
v to, kterez jest proti pfirozeni. 

27 A podobne i muzske pohla- 
vi, opustivse pfirozene uzivani 
zeny, rozpalili se v zadosti sve 
jedni k druhym, muzske pohlavi 
s muzskym pohlavim mrzkost 
pasice, a spravedlivou mzdu, 
kteraz na jejich blud slusela, sa- 
mi na sebe uvodice. 

28 A jakoz sobe nevazili zna- 
mosti Boha, tak i Buh vydal je v 
pfevraceny smysl, aby cinili to, 
coz neslusi, 

29 Jsouce naplneni vsi nepra- 
vosti, smilstvem, neslechetnos- 
ti, lakomstvim, zlosti, plni za- 
visti, vrazdy, svarii, lsti, zlych 
obycejii, 

30 Utrhaci, pomluvaci, Boha 
nenavidici, hanlivi, pysni, chlu- 
bni, nalezaci zlych veci, rodicii 
neposlusni, 

31 Nemoudfi, smluv nezdrzeli- 
vi, beze vsi litosti, neukojitelni 
a nemilosrdni. 

32 Ktefiz vedouce o torn pravu 
Bozim, (ze ti, ktefiz takove veci 
cini, hodni jsou smrti), netoliko 
ty veci cini, ale i cinicim nakla- 
daji. 

Kapitola 2. 

Bozi soud jest bez pfijimanf osob, 13. pro- 



250 



RIMANUM 2 



toz kazdy, nezpolehaje na vymluvy, k sobe 
pfihledni. 

Protoz nemuzes se vymluviti, 
6 clovece, kazdy potupujici. 
Nebo tim, ze jineho potupujes, 
sam sebe odsuzujes, ponevadz 
totez cinis, coz tupis. 

2 Vimet zajiste, ze soud Bozi 
jest podle pravdy proti tern, kte- 
fiz takove veci cini. 

3 Zdali se domnivas, 6 clovece, 
kteryz soudis ty, kdoz takove 
veci cini, a sam totez cine, ze ty 
ujdes soudu Boziho? 

4 Cili bohatstvim dobrotivosti 
jeho a snaselivosti i dlouhoce- 
kani pohrdas, neveda, ze dobro- 
tivost Bozi ku pokani tebe vede? 

5 Ale podle tvrdosti sve a srdce 
nekajiciho shromazd'ujes sam 
sobe hnev ke dni hnevu a zje- 
veni spravedliveho soudu Bo- 
ziho. 

6 Kteryz odplati jednomu kaz- 
demu podle skutkii jeho, 

7 Tern zajiste, ktefiz trvajice v 
dobrem skutku, slavy a cti a 
nesmrtelnosti hledaji, zivotem 
vecnym, 

8 Tem pak, ktefiz jsou svar- 
livi, a pravde nepovoluji, ale po- 
voluji nepravosti, prchlivosti a 
hnevem, 

9 Trapenim a lizkosti, kazde 
dusi cloveka ciniciho zle, i Zida 
pfedne, i Reka. 

10 Ale slava a cest a pokoj kaz- 



demu, kdo cini dobre, i Zidu 
pfedne, i Reku. 

n Nebot'neni pfijimani osob u 
Boha. 

12 Ktefizkoli zajiste bez zako- 
na hfesili, bez zakona i zahy- 
nou; a ktefizkoli pod zakonem 
hfesili, skrze zakon odsouzeni 
budou. 

13 (Nebo ne ti, ktefiz slysi za- 
kon, spravedlivi jsou pfed Bo- 
hem, ale cinitele zakona spra- 
vedlivi budou. 

14 Nebo kdyz pohane zakona 
nemajice, od pfirozeni cini to, 
coz pfikazuje zakon, takovi za- 
kona nemajice, sami sobe zako- 
nem jsou, 

is Jako ti, ktefiz ukazuji dilo 
zakona napsane na srdcich 
svych, kdyz jim to osvedcuje 
svedomi jejich i mysleni, kteraz 
se vespolek obvinuji, aneb take 
vymlouvaji.) 

16 V ten den, kdyz souditi bude 
Buh tajne veci lidske, podle e- 
vangelium meho skrze Jezukri- 
sta. 

17 Aj, ty sloves Zid, a zpolehas 
na zakon, a chlubis se Bohem, 

18 A znas vuli jeho, a rozezna- 
vas, co slusi, naucen jsa z za- 
kona, 

19 A za to mas, ze jsi ty vud- 
cim slepych, svetlem tech, kte- 
fiz jsou ve tme, 

20 Reditelem nemoudrych, uci- 



RIMANUM 3 



251 



telem nemluvnat, majicim for- 
mu umeni a pravdy v zakone. 

21 Kterakz tedy jineho uce, 
sam sebe neueis? Vyhlasuje, ze 
nema kradeno byti, krades? 

22 Prave: Nezeizolozis, cizoloz- 
stvi pachas? V ohavnosti maje 
modly, svatokradeze se dopous- 
tis? 

23 Zakonem se ehlube, pfestu- 
povanim zakona Bohu neiictu 
cinis? 

24 Nebo jmeno Bozi pro vas v 
porouhani jest mezi pohany, ja- 
koz psano jest. 

25 Obf ezanit' zajiste prospeje, 
budes-li zakon plniti; pakli bu- 
des pf estupitelem zakona, obf e- 
zani tve ucineno jest neobfeza- 
nim. 

26 A protoz jestlizet' by neob- 
fizka ostfihala prav zakona, 
zdaliz nebude poctena neobfiz- 
ka jejich za obfizku? 

27 A ti, ktefiz jsou z pfiroze- 
ni neobfizka, zachovavajice za- 
kon, zdaliz nepotupi tebe, kte- 
ryz pod literou a obfizkou pfe- 
stupnik jsi zakona? 

28 Nebo ne ten jest Zid, kteryz 
jest zjevne; aniz to jest obfezam, 
kterez byva zjevne na tele; 

29 Ale ten jest Zid, kteryz vnitf 
jest Zidem, obfezani maje sr- 
decne v duchu, a ne podle litery; 
jehoz chvala ne z lidi jest, ale z 
Boha. 



Kapitola 3. 

Ac neco maji Zide pfed pohany, 9. vsak ani 

ti nemohou ospravedlneni byti, lee verou v 

Krista. 

Coz tedy ma vice Zid? Aneb 
jaky jest uzitek obfizky? 

2 Mnohy vselijak. Pfedni za- 
jiste, ze jest jim svefen zakon 
Bozi. 

3 Nebo co jest do toho, jestlize 
byli nektef i neverni? Zdaliz ne- 
vera jejich vernost Bozi vy- 
prazdni? 

4 Nikoli, nybrz budiz Buh 
pravdomluvny, ale kazdy clo- 
vek lhaf, jakoz psano jest: A- 
bys ospravedlnen byl v fecech 
svych, a pf emohl, kdyz bys sou- 
dil. 

5 Jestlizet' pak nepravost nase 
spravedlnost Bozi zvelebuje, coz 
dime? Zdali nespravedlivy jest 
Biih, kteryz uvodi hnev? (Po lid- 
skut'pravim.) 

6 Nikoli, sic jinak kterakz by 
Buh soudil svet? 

7 Nebo jestlizet' pravda Bozi 
mou lzi rozmohla se k slave je- 
ho, i procez pak ja jeste jako 
hfisnik byvam souzen? 

8 A ne radeji (jakz o nas zle 
mluvi, a jakoz nektefi pravi, 
ze bychom my fikali): Ciiime 
zle veci, aby pfisly dobre? Jichz 
spravedlive jest odsouzeni. 

9 Coz tedy? Mame neco na- 
pf ed? Nikoli, nebo jsme prve do- 
kazali toho, ze jsou, i Zide i Re- 
kove, vsickni pod hfichem, 



252 



RIMANUM 4 



10 Jakoz psano jest: Ze neni 
spravedliveho, ani jednoho. 

n Neni rozumneho, neni, kdo 
by hledal Boha. 

12 Vsickni se uchylili, spolu ne- 
uzitecni ucineni jsou; neni, kdo 
by cinil dobre, neni ani jednoho. 

13 Hrob otevfeny jest hrdlo je- 
jich, jazyky svymi lstive mlu- 
vili, jed lityeh hadu jest pod rty 
jejich. 

14 Kterychz lista plna jsou zlo- 
f eceni a hofkosti. 

15 Nohy jejich rychle k vyleva- 
ni krve. 

16 Setfeni a bida na cestach je- 
jich. 

17 A cesty pokoje nepoznali. 

18 Neni bazne Bozi pf ed ocima 
jejich. 

19 Vime pak, ze cozkoli zakon 
mluvi, tern, kteriz jsou pod za- 
konem mluvi, aby vselika lista 
zacpana byla, a aby vinen byl 
vseeken svet Bohu. 

20 Protoz z skutku zakona ne- 
bude ospravedlnen zadny clo- 
vek pfed oblicejem jeho; nebo 
skrze zakon poznani hficha. 

21 Ale nyni bez zakona sprave- 
dlnost Bozi zjevena jest, osved- 
cena zakonem i proroky, 

22 Spravedlnost totiz Bozi, skr- 
ze viru Jezise Krista, ke vsem a 
na vsecky vefici. 

23 Nebot neni rozdilu. Vsicknit 
zajiste zhfesili, a nemaji slavy 
Bozi. 



24 Spravedlivi pak ucineni by- 
vaji darmo, milosti jeho, skrze 
vykoupeni, kterez se stalo v 
Kristu Jezisi, 

25 Jehoz Buh vydal za smirci, 
skrze viru ve krvi jeho, k uka- 
zani spravedlnosti sve, skrze 
odpusteni pf edeslych hfichu, 

26 V shovivani Bozim, k doka- 
zani spravedlnosti sve v nynej- 
sim casu, k tomu, aby on spra- 
vedlivym byl, a ospravedlhuji- 
cim toho, kteryz jest z viry Jezi- 
sovy. 

27 Kdez jest tedy ta chlouba? 
Vyprazdena jest. Skrze ktery 
zakon? Skutkii-li? Nikoli, ale 
skrze zakon viry. 

28 Protoz za to mame, ze clo- 
vek byva spravedliv ucinen ve- 
rou bez skutku zakona. 

29 Zdaliz jest toliko Buh Zidu? 
Zdali take neni i pohanu? Jiste 
i pohanu, 

30 Ponevadz jeden jest Buh, 
kteryz ospravedlhuje obfizku z 
viry, a neobfizku skrze viru. 

31 Coz tedy zakon vyprazdiiu- 
jeme skrze viru? Nikoli, nybrz 
zakon tvrdime. 



Kapitola 4. 

Ukazuje apostol v teto kapitole naskrze, 4. 
ze ne z skutku, ale z milosti verou ospra- 
vedlnen byva clovek. 

Coz tedy dime, ze dosel Abra- 
ham, otec nas, podle tela? 



RIMANUM 4 



253 



2 Nebo byl-lit' Abraham z skut- 
kii spravedliv ucinen, mat se 
cim chlubiti, ale ne u Boha. 

3 Nebo co pravi pismo? Uvef il 
pak Abraham Bohu, i pocteno 
jemu za spravedlnost. 

4 Kdozf skutky cini, tomut' od- 
plata nebyva poctena podle mi- 
losti, ale podle dluhu. 

5 Tomu pak, kdoz necini skut- 
kii, ale vefi v toho, kteryz spra- 
vedliveho cini bezboznika, byva 
poctena vira jeho za spravedl- 
nost, 

6 Jakoz i David vypravuje 
blahoslavenstvi cloveka, jemuz 
Buh pfivlastnuje spravedlnost 
bez skutku, fka: 

7 Blahoslaveni, jichz odpuste- 
ny jsou nepravosti, a jejichz pfi- 
kryti jsou hfichove. 

8 Blahoslaveny muz, kteremuz 
Pan nepocita hfichu. 

9 Blahoslavenstvi tedy toto k 
obfizce-li pfindlezi, cili take k 
neobfizce? Nebo pravime, ze A- 
brahamovi vira jest poctena za 
spravedlnost. 

10 Kterak pak jest poctena? 
Kdyz byl obf ezan, ci pf ed obf e- 
zanim? Ne v obfizce, ale pfed 
obfezanim. 

n A znameni obfizku pfijal 
za znameni spravedlnosti viry, 
kteraz byla pfed obfezanim, na 
to, aby byl otcem vsech veficich 
v neobfizce, aby i jim pfictena 
byla spravedlnost, 



12 A otcem obfizky tech, ktefiz 
ne z obfizky toliko jsou, ale kte- 
fiz kraceji slepejemi viry otce 
naseho Abrahama, kteraz byla 
pfed obfezanim. 

13 Nebo ne skrze zakon stalo se 
zaslibeni Abrahamovi, aneb se- 
meni jeho, aby byl dedicem sve- 
ta, ale skrze spravedlnost viry. 

14 Nebo jestlize ti, ktefi jsou z 
zakona, dedicove jsou, zmafena 
jest vira, a zruseno jest to zasli- 
beni. 

15 Zakon zajiste hnev pusobi; 
nebo kdez neni zakona, tu ani 
pfestoupeni. 

16 A protoz z viry jde, aby slo 
podle milosti, proto aby pevne 
bylo zaslibeni vsemu semeni, 
netoliko tomu, kterez z zakona 
jest, ale i tomu, kterez jest z viry 
Abrahamovy, kteryz jest otec 
vsech nas, 

17 (Jakoz psano jest: Otcem 
mnohych narodii postavil jsem 
tebe), pfed oblicejem Boha, je- 
muz uvefil, kteryz obzivuje mrt- 
ve, a povolava i tech veci, jichz 
neni, jako by byly. 

18 Kteryz v nadeji proti nade- 
ji uvefil, ze bude otcem mno- 
hych narodii, podle toho pove- 
deni: Takt bude sime tve. 

19 A nezemdlev u vif e, nehle- 
del na sve telo jiz umrtvene, jes- 
to temef ve stu letech byl, ani na 
zivot Sary umrtveny. 



254 



RIMANUM 5 



20 O zaslibeni tedy Bozim ne- 
pochyboval z nedovery, nybrz 
posilnil se verou, dav chvalu 
Bohu, 

21 Jsa tim jist, ze eozkoli zasli- 
bil, mocen jest i uciniti. 

22 A protoz pocteno jest jemu 
to za spravedlnost. 

23 Jestit' pak to napsano ne pro 
nej toliko, ze jemu pocteno bylo, 

24 Ale i pro nas, kterymz bude 
pocteno, veficim totiz v toho, 
kteryz vzkfisil Jezise Pana na- 
seho z mrtvych, 

25 Kteryz vydan jest pro hfi- 
chy nase, a vstal z mrtvych pro 
ospravedlneni nase. 

Kapitola 5. 

Ovoce ospravedlneni ukazav apostol, 14. 

moc hfichu Adamova a moc milosti v 

Kristu slozene, postavenim jednoho proti 

druhemu, vysvetlil. 

Ospravedlneni tedy jsouce z 
viry, pokoj mame s Bohem 
skrze Pana naseho Jezukrista, 

2 Skrze nehoz i pf istup meli 
jsme verou k milosti teto, kte- 
rouz stojime. A chlubime se na- 
deji slavy Bozi. 

3 A ne jen nadeji, ale take chlu- 
bime se ssouzenimi, vedouce, ze 
ssouzeni trpelivost pusobi, 

4 A trpelivost zkuseni, zkuseni 
pak nadeji. 

5 A nadejet'nezahanbuje; nebo 
laska Bozi rozlita jest v srd- 
cich nasich skrze Ducha svate- 
ho, kteryz dan jest nam. 



6 Kristus zajiste, kdyz jsme my 
jeste mdli byli, v cas pfihodny 
za bezbozne umfel, 

7 Jesto sotva kdo za spraved- 
liveho umfe, ac za dobrehot by 
nekdo snad i umfiti smel. 

8 Dokazujet'pak Buh lasky sve 
k nam; nebo kdyz jsme jeste 
hfisnici byli, Kristus umfel za 
nas. 

9 Cim tedy vice nyni osprave- 
dlneni jsouce krvi jeho, spaseni 
budeme skrze neho od hnevu. 

10 Ponevadz byvse nepfatele, 
smifeni jsme s Bohem skrze 
smrt Syna jeho, nadtot smifeni 
jsouce, spaseni budeme skrze 
zivot jeho. 

n A ne jen to, ale chlubime se 
i Bohem, skrze Pana naseho Je- 
zukrista, skrze nehoz nyni smi- 
feni jsme dosli. 

12 A protoz jakoz skrze jedno- 
ho cloveka hfich na svet vsel a 
skrze hfich smrt, a tak na vsec- 
ky lidi smrt pfisla, v nemz vsic- 
kni zhf esili. 

13 Nebo az do zakona hfich byl 
na svete, ale hfich se nepocita, 
kdyz zakona neni. 

14 Kralovala pak smrt od Ada- 
ma az do Mojzise take i nad te- 
mi, ktef iz nehf esili ku podoben- 
stvi pf estoupeni Adamova, kte- 
ryz jest figura toho budouciho. 

15 Ale ne jako hfich, tak i mi- 
lost. Nebo ponevadz onoho jed- 
noho padem mnoho jich zemfe- 



RIMANUM 6 



255 



lo, mnohemt' vice milost Bozi a 
dar z milosti toho jednoho clo- 
veka Jezukrista na mnohe roz- 
lit jest. 

16 Aniz jako skrze jednoho, 
kteryz zhfesil, tak milost. Nebo 
vina z jednoho pddu ku potu- 
peni, ale milost z mnohych hfi- 
chu k ospravedlneni. 

17 Nebo ponevadz pro ten pad 
jeden smrt kralovala pro toho 
jednoho, mnohemt' vice, ktefiz 
rozhojnenou milost a dar spra- 
vedlnosti pf ijimaji, v zivote kra- 
lovati budou skrze toho jedi- 
neho Jezukrista. 

18 A tak tedy, jakz skrze pad 
jeden na vsecky lidi pfisla vina 
ku potupeni, tak i skrze jedi- 
ne ospravedlneni na vsecky lidi 
pfisla milost k ospravedlneni zi- 
vota. 

19 Nebo jakoz skrze neposlu- 
senstvi jednoho cloveka ucineno 
jest mnoho hfisnych, tak i skrze 
poslusenstvi jednoho spraved- 
livi ucineni budou mnozi. 

20 Zakon pak k tomu pfistou- 
pil, aby se rozhojnil hfich, a 
kdez se rozhojnil hfich, tu jeste 
vice rozhojnila se milost, 

21 Aby jakoz kraloval hfich k 
smrti, tak aby i milost kralova- 
la skrze spravedlnost k zivotu 
vecnemu, skrze Jezukrista Pa- 
na naseho. 

Kapitola 6. 

Ospravedlneny dobrovolne hfesiti nema, 



13. ale slouziti Bohu pro odplatu vecnou. 

Coz tedy dime? Zustaneme v 
hfichu, aby se milost roz- 
hojnila? 

2 Nikoli. Kdoz jsme zemfeli 
hfichu, kterakz jeste zivi bude- 
me v nem? 

3 Zdaliz nevite, ze ktefizkoli 
pokfteni jsme v Krista Jezise, 
v smrt jeho pokfteni jsme? 

4 Pohfbeni jsme tedy s nim 
skrze kf est v smrt, abychom, ja- 
koz z mrtvych vstal Kristus k 
slave Otce, tak i my v novote zi- 
vota chodili. 

5 Nebo ponevadz jsme s nim 
vstipeni pfipodobnenim smrti 
jeho, tedyt' i vzkfisenim bu- 
deme, 

6 To vedouce, ze stary clovek 
nas s nim spolu ukfizovan jest, 
aby bylo umrtveno telo hficha, 
abychom jiz potom neslouzili 
hfichu. 

7 Nebo kdozt'umf el, ospravedl- 
nen jest od hfichu. 

8 Jestlizet jsme pak zemfeli s 
Kristem, vefimet', ze spolu s nim 
take zivi budeme, 

9 Vedouce, ze Kristus vstav z 
mrtvych, jiz vice neumira, smrt 
nad nim jiz vice nepanuje. 

10 Nebo zet' umf el, hfichu u- 
mfel jednou; ze pak jest ziv, ziv 
jest Bohu. 

n Tak i vy za to mejte, ze jste 
zemfeli zajiste hfichu, ale zivi 



256 



RIMANUM 7 



jste Bohu v Kristu Jezisi, Panu 
nasem. 

12 Nepanujz tedy hfich v smr- 
telnem tele vasem, abyste povo- 
lovali jemu v zadostech jeho. 

13 Aniz vydavejte oudu svych 
za odeni nepravosti hfichu, ale 
vydavejte se k sluzbe Bohu, jako 
byvse mrtvi, jiz zivi, a oudy sve 
za odeni spravedlnosti Bohu. 

14 Nebo hfich nebude panovati 
nad vami; nejste zajiste pod za- 
konem, ale pod milosti. 

IB Coz pak? Hfesiti budeme, 
kdyz nejsme pod zakonem, ale 
pod milosti? Nikoli. 

16 Zdaliz nevite, ze komuz se 
vydavate za sluzebniky ku po- 
slusenstvi, toho jste sluzebnici, 
kohoz poslouchate, bud' hfichu 
k smrti, bud' poslusenstvi k 
spravedlnosti? 

17 Ale dika Bohu, ze byvse slu- 
zebnici hficha, uposlechli jste z 
srdce zpusobu uceni toho, v kte- 
rez uvedeni jste. 

18 Vysvobozeni pak jsouce od 
hfichu, ucineni jste sluzebnici 
spravedlnosti. 

19 Po lidsku pravim, pro mdlo- 
bu tela vaseho: Jakz jste vyda- 
vali oudy sve v sluzbu necistote 
a nepravosti k cineni nepravos- 
ti, tak nyni vydavejte oudy sve v 
sluzbu spravedlnosti ku posve- 
ceni. 

20 Nebo kdyz jste byli sluzeb- 



nici hficha, cizi jste byli od spra- 
vedlnosti. 

21 Jaky jste pak uzitek meli 
tehdaz toho, zacez se nyni sty- 
dite? Konec zajiste tech veci jest 
smrt. 

22 Nyni pak vysvobozeni jsou- 
ce od hfichu, a podmaneni v 
sluzbu Bohu, mate uzitek svuj 
ku posveceni, cil pak zivot vec- 
ny 

23 Nebo odplata za hfich jest 
smrt, ale milost Bozi zivot vecny 
v Kristu Jezisi, Panu nasem. 

Kapitola 7. 

Ospravedlneni lide nejsou pod zakonem, 

ale pod milosti. 7. Protoz ac odpor ducha 

a tela v sobe maji, 25. vsak jich zakon ne- 

miize potupiti. 

Zdaliz nevite, bratfi, (nebo po- 
vedomym zakona mluvim), 
ze zakon panuje nad clovekem, 
dokudz ziv jest? 

2 Nebo zena, kteraz za mu- 
zem jest, zivemu muzi pfivaza- 
na jest zakonem; pakli by umfel 
muz, svobodna jest od zakona 
muze. 

3 A protoz dokudz jest ziv muz, 
slouti bude cizoloznice, bude-li s 
jinym muzem; paklit'by muz jeji 
umfel, jest svobodna od zakona 
toho, tak ze jiz nebude cizoloz- 
nice, bude-li s jinym muzem. 

4 Takz tedy, bratfi moji, i vy 
umrtveni jste zakonu skrze telo 
Kristovo, abyste byli jineho, to- 
ho totiz, kteryz z mrtvych vstal, 
abychom ovoce nesli Bohu. 



RIMANUM 7 



257 



5 Nebo kdyz jsme byli v tele, 
zadosti hfichu skrze zakon moc 
svou provodily v oudech nasich 
k neseni ovoce smrti. 

6 Nyni pak osvobozeni jsme od 
zakona, kdyz umf el ten, v nemz 
jsme drzani byli, tak abychom 
slouzili v novote ducha, a ne v 
vetchosti litery. 

7 Coz tedy dime? Ze zakon jest 
hfichem? Nikoli; nybrz hfichu 
jsem nepoznal, nez skrze zakon. 
Nebo i o zadosti byl bych neve- 
del, kdyby byl zakon nef ekl: Ne- 
pozadas. 

8 Ale pficinu vzav hfich skrze 
pfikazani, zplodil ve mne vseli- 
kou zadost. Bez zakona zajiste 
hfich mrtev jest. 

9 J at' pak byl jsem ziv nekdy 
bez zakona, ale kdyz pfislo pfi- 
kazani, hfich ozil, 

10 A ja umf el. I shledano jest, 
ze to pfikazani, kterez melo byti 
k zivotu, jest mi k smrti. 

n Nebo hfich, vzav pficinu 
skrze to pfikazani, podvedl 
mne, a skrze ne zabil. 

12 A tak zakon zajiste jest sva- 
ty, a pfikazani svate i spraved- 
live a dobre. 

13 Tedy to dobre ucineno jest 
mi smrt? Nikoli, ale hfich, aby 
se okazal byti hfichem, skrze to 
dobre zplodil mi smrt, aby byl 
pfilis velmi hfesici hfich skrze 
pfikazani. 



14 Vime zajiste, ze zakon jest 
duchovni, ale ja jsem telesny, 
prodany hfichu. 

is Nebo toho, coz cinim, neobli- 
buji; nebo ne, coz chci, to cinim, 
ale, coz v nenavisti mam, to ci- 
nim. 

16 Jestlizet pak, coz nechci, to 
cinim, povoluji zakonu, ze jest 
dobry. 

17 A tak nyni vice ne ja to ci- 
nim, ale ten hfich, kteryz ve 
mne pfebyva. 

18 Vimt' zajiste, ze nepfebyva 
ve mne, (to jest v tele mem), 
dobre. Nebo chteni hotove mam, 
ale abych vykonati mohl dobre, 
tohot nenalezam. 

19 Nebo necinim dobreho, kte- 
rez chci, ale cinim to zle, jehoz 
nechci. 

20 A ponevadz pak, cehoz ja ne- 
chci, to cinim, tedyt' jiz ne ja ci- 
nim to, ale ten hfich, kteryz ve 
mne pfebyva. 

21 Nalezam tedy zakon, kdyz 
chci ciniti dobre, ze se mne pfi- 
drzi zle. 

22 Nebo zvlastni libost mam v 
zakone Bozim podle vnitfniho 
cloveka; 

23 Ale vidim jiny zakon v ou- 
dech svych, odporujici zakonu 
mysli me, a jimajici mne zako- 
nu hficha, kteryz jest v oudech 
mych. 

24 Bidny ja clovek! Kdo mne 
vysvobodi z toho tela smrti? 



258 



RIMANUM 8 



25 Dekujit'Bohu skrze Jezukri- 
sta Pana naseho. A takz tedy 
tentyz ja slouzim mysli zakonu 
Bozimu, ale telem zakonu hfi- 
cha. 

Kapitola 8. 

Ktefi podle Ducha chodi, svobodni jsou 

od potupeni. 17. Ti s Kristem trpice, 18. 

slavy budouci, 23. ackoli ne bez truchli- 

veho lkani, vjistote ocekavaji. 

Aprotoz nenit'jiz zadneho po- 
tupeni tem, ktefiz jsou v 
Rristu Jezisi, nechodicim podle 
tela, ale podle Ducha. 

2 Nebo zakon Ducha zivota v 
Kristu Jezisi vysvobodil nine od 
zakona hficha i smrti. 

3 Nebo sec nemohl byti zakon, 
jelikoz byl mdly pro telo, Buh 
poslav Syna sveho v podobnosti 
tela hficha, a pficinou hficha, 
potupil hfich na tele, 

4 Aby spravedlnost zakona vy- 
plnena byla v nas, ktefiz necho- 
dime podle tela, ale podle Du- 
cha. 

5 Ti zajiste, ktefiz jsou podle 
tela, chutnaji to, coz jest tela, 
ale ti, ktefiz podle Ducha, to, coz 
jest Ducha. 

6 Nebo opatrnost tela jest 
smrt, opatrnost pak Ducha zi- 
vot a pokoj, 

7 Proto ze opatrnost tela jest 
nepfitelkyne Bohu; nebo zako- 
nu Bozimu neni poddana, aniz 
hned muze byti. 

8 Protoz ti, ktefiz jsou v tele, 
Bohu se libiti nemohou. 



9 Vy pak nejste v tele, ale v Du- 
chu, ponevadz Duch Bozi v vas 
pf ebyva. Jestlizet' pak kdo Du- 
cha Kristova nema, tent neni 
jeho. 

10 A jestlit' Kristus v vas, tedy 
ac telo umrtveno jest pro hfich, 
vsak duch ziv jest pro spravedl- 
nost. 

n Jestlizet'pak Duch toho, kte- 
ryz vzkfisil Jezise z mrtvych, 
v vas pfebyva, tedy ten, kteryz 
vzkfisil Krista z mrtvych, obzivi 
i smrtelna tela vase, pro pfeby- 
vajiciho Ducha jeho v vas. 

12 A takz tedy, bratfi, dluzni- 
cit'jsme ne telu, abychom podle 
tela zivi byli. 

13 Nebo budete-li podle tela zi- 
vi, zemfete; pakli byste Duchem 
skutky tela mrtvili, zivi budete. 

14 Nebo ktefizkoli Duchem Bo- 
zim vedeni byvaji, ti jsou synove 
Bozi. 

15 Nepfijali jste zajiste ducha 
sluzby opet k bazni, ale pfijali 
jste Ducha synovstvi, v nemz 
volame Abba, totiz Otce. 

16 Tent' Duch osvedcuje duchu 
nasemu, ze jsme synove Bozi. 

17 A jestlize synove, tedy i de- 
dicove, dedicove zajiste Bozi, 
spolu pak dedicove Kristovi, 
vsak jestlize spolu trpime, aby- 
chom spolu i oslaveni byli. 

18 Nebo tak za to mam, ze ne- 
jsou rovna utrpeni nynejsi one 



RIMANUM 8 



259 



budouci slave, kteraz se zjeviti 
ma na nas. 

19 Nebo stvofeni peclive jako 
vyhlidaje, oeekava zjeveni synu 
Bozich. 

20 Marnosti zajiste poddano 
jest stvofeni, neehte, ale pro to- 
ho, kteryz 7'e poddal, 

21 V nadeji, ze i to stvofeni vy- 
svobozeno bude od sluzby poru- 
seni v svobodu slavy synu Bo- 
zich. 

22 Nebo vime, ze vsecko stvo- 
feni spolu lka, a spolu ku po- 
rodu pracuje az posavad. 

23 A netoliko ono, ale i my, pr- 
votiny Ducha majici, i myt sami 
v sobe lkame, zvoleni synu oce- 
kavajice, a tak vykoupeni tela 
sveho. 

24 Nebo nadeji spaseni jsme. 
Nadeje pak, kteraz se vidi, neni 
nadeje. Nebo coz kdo vidi, proc 
by se toho nadal? 

25 Pakli cehoz nevidime, toho 
se nadejeme, tedy toho skrze tr- 
pelivost ocekavame. 

26 Ano take i Duch pomocen 
jest mdlobam nasim. Nebo zac 
bychom se meli modliti, jakz by 
nalezelo, nevime, ale ten Duch 
prosi za nas lkanimi nevypravi- 
telnymi. 

27 Ten pak, kteryz jest zpyta- 
tel srdci, zna, jaky by byl smysl 
Ducha, ze podle Boha prosi za 
svate. 



28 Vimet' pak, ze milujicim Bo- 
ha vsecky veci napomahaji k 
dobremu, totiz tern, ktefiz podle 
ulozenij'eAo povolani jsou. 

29 Nebo kterez pfedzvedel, ty 
i pfedzfidil, aby byli pfipodob- 
neni obrazu Syna jeho, aby on 
byl prvorozeny mezi mnohymi 
bratfimi. 

30 Kterez pak pfedzfidil, tech i 
povolal, a kterychz povolal, ty i 
ospravedlnil, a kterez osprave- 
dlnil, ty i oslavil. 

31 Coz tedy dime k tomu? 
Kdyzt jest Buh s nami, i kdo 
proti nam? 

32 Kteryz ani vlastnimu Synu 
svemu neodpustil, ale za nas za 
vsecky vydal jej, i kterakz by 
tedy nam s nim vsech veci ne- 
dal? 

33 Kdo bude zalovati na vy- 
volene Bozi? Buh jest, kteryz 
ospravedlhuje. 

34 Kdo jest, jesto by potupil? 
Kristus jest, kteryz umfel, ny- 
brz i z mrtvych vstal, a kteryz 
i na pravici Bozi jest, kteryz i 
oroduje za nas. 

35 Kdo nas odlouci od lasky 
Kristovy? Zarmouceni-li, aneb 
lizkost, neb protivenstvi? Zdali 
hlad, cili nahota? Zdali nebez- 
pecenstvi, cili mec? 

36 Jakoz psano jest: Pro tebe 
mrtveni byvame cely den, jmini 
jsme jako ovce oddane k zabiti. 



260 



RIMANUM 9 



37 Ale v torn ve vsem udatne 
vitezime, skrze toho, kteryz nas 
zamiloval. 

38 Jist jsem zajiste, ze ani 
smrt, ani zivot, ani andele, ani 
knizatstvo, ani mocnosti, ani 
nastavajici veci, ani budouci, 

39 Ani vysokost, ani hlubokost, 
ani kterekoli jine stvofeni, ne- 
bude moci nas odlouciti od lasky 
Bozi, kteraz jest v Kristu Jezisi, 
Panu nasem. 

Kapitola 9. 

Izraelitove dvoji. 30. Pravi, uvefivse v 

Krista, meli duvod vyvoleni; falesni, hle- 

davse jinde nez v Kristu spravedlnosti, za- 

hynuli. 

Pravdut' pravim v Kristu, a 
neklamamt', cemuz i sve- 
domi me svedectvi vydava v Du- 
chu svatem, 

2 Zet' mam veliky zamutek, a 
ustavicnou bolest v srdci svem. 

3 Nebo zadal bych ja sam za- 
vrzenym byti od Krista misto 
bratfi svych, pfibuznych svych 
podle tela. 

4 KtefiztojsouIzraelsti,jejichz 
jest pfijeti za syny, i slava, i 
smlouvy, i zakona dani, i sluzba, 
i zaslibeni. 

5 Jejichz jsou otcove, a ti, z 
nichz jest Kristus podle tela, 
kteryz jest nade vsecky Buh po- 
zehnany na veky. Amen. 

6 A vsak nemuze zmafeno byti 
slovo Bozi. Nebo ne vsickni, kte- 
fiz jsou z Izraele, Izraelsti jsou. 



7 Aniz proto, ze jsou sime A- 
brahamovo, vsickni jsou syno- 
ve, ale v Izakovi nazvano bude 
tve sime. 

8 To jest, ne ti, ktefiz jsou sy- 
nove tela, jsou synove Bozi, ale 
ktefiz jsou synove zaslibeni, ti 
se pocitaji za sime. 

9 Nebo toto jest slovo zaslibeni: 
V tyz cas pfijdu, a Sara bude 
miti syna. 

10 A netoliko to, ale i Rebeka 
z jednoho pocavsi, totiz z Izaka, 
otce naseho. 

n Nebo jeste pfed narozenim, 
a prve nez co dobreho neb zleho 
ucinili, aby ulozeni Bozi, kte- 
rez jest podle vyvoleni, ne z 
skutkii, ale z toho, kteryz povo- 
lava, pevne bylo, 

12 Receno jest ji: Vetsi slouziti 
bude mensimu, 

13 Jakoz psano jest: Jakoba 
jsem miloval, ale Ezau nenavi- 
del jsem. 

14 I coz tedy dime? Zdali ne- 
spravedlnost jest u Boha? Ni- 
koli. 

15 Nebo Mojzisovi di: Smiluji 
se, nad kym se smiluji, a slituji 
se, nad kymz se slituji. 

16 A tak tedy neni na torn, kdoz 
chce, ani na torn, kdoz bezi, ale 
na Bohu, kteryz se smilovava. 

17 Nebo di pismo Faraonovi: 
Proto jsem vzbudil tebe, abych 
na tobe ukazal moc svou, a aby 



RIMANUM 10 



261 



rozhlaseno bylo jmeno me po vsi 
zemi. 

18 A tak tedy, nad kymz chce, 
smilovava se, a koho chce, za- 
tvrzuje. 

19 Ale dis mi: I proc se pak 
hneva? nebo vuli jeho kdo ode- 
pfel? 

20 Nybrz, 6 clovece, kdo jsi ty, 
ze odmlouvas Bohu? Zdaz hrnec 
di hrnciri: Procs mne tak ude- 
lal? 

21 Zdaliz hrncif nema moci 
nad hlinou, aby z jednostejneho 
truple udelal jednu nadobu ke 
cti, a jinou ku potupe? 

22 Coz pak, ze Buh, chteje uka- 
zati hnev, a oznamiti moc svou, 
snasel ve mnohe trpelivosti na- 
doby hnevu, pfipravene k zahy- 
nuti, 

23 A zname uciniti bohatstvi 
slavy sve pfi nadobach milosr- 
denstvi, kterez pfipravil k sla- 
ve? 

24 Kterychz i povolal, totiz nas, 
netoliko z Zidii, ale take i z po- 
hanii, 

25 Jakoz i skrze Oze di: Nazovu 
nelid sviij lidem svym, a nemi- 
lou milou. 

26 A stanet' se, ze misto toho, 
kdez f eceno bylo jim: Nejste vy 
lid rmij, tut' nazvani budou sy- 
nove Boha ziveho. 

27 Izaias pak vola nad Izrae- 
lem, fka: Bytpak byl pocet symi 



Izraelskych jako pisek mofsky, 
ostatkove spaseni budou. 

28 Nebo pohubeni ucini spra- 
vedlive, a to jiste, pohubeni za- 
jiste ucini Pan na zemi, a to 
jiste. 

29 A jakoz prve povedel Izaias: 
Byt'byl Pan zastupu nepoziista- 
vil nam semene, jako Sodoma 
ucineni bychom byli, a Gomofe 
byli bychom podobni. 

30 Coz tedy dime? / to, ze 
pohane, ktefiz nenasledovali 
spravedlnosti, dosahli sprave- 
dlnosti, a to spravedlnosti te, 
kteraz jest z viry; 

31 Izrael pak nasledovav za- 
kona spravedlnosti, k zakonu 
spravedlnosti nepfisel. 

32 Proc? Nebo ne z viry, ale jako 
z skutku zakonaji hledali. Ura- 
zili se zajiste o kamen urazky, 

33 Jakoz psano jest: Aj, kladu 
na Sionu kamen urazky a skalu 
pohorseni, a kazdy, kdoz uvef i v 
nej, nebude zahanben. 

Kapitola 10. 

Zide, s horlivosti bez umeni, spravedlnosti 

Kristovou pohrdli, 11. pohane pak v Krista 

uvefivse, ospravedlneni dosli. 

Bratfi, pfichylnost zajiste s 
zvlastni libosti srdce meho 
jestit k Izraelovi, i modlitba za 
nej k Bohu, aby spasen byl. 

2 Nebot jim svedectvi vyda- 
vam, zet'horlivost Bozi maji, ale 
ne podle umeni. 



262 



RIMANUM 11 



3 Nebo neznajice Bozi sprave- 
dlnosti, a svou vlastni sprave- 
dlnost usilujice vystaviti, spra- 
vedlnosti Bozi nebyli poddani. 

4 Konec zajiste zakona jest 
Kristus k ospravedlneni vseli- 
kemu veficimu. 

5 Nebo Mojzis pise o sprave- 
dlnosti, kteraz jest z zakona, 
prave: Ktery by koli clovek einil 
ty veci, ziv bude v nich. 

6 Ta pak spravedlnost, kteraz 
jest z viry, takto pravi: Nefikej 
v srdci svem: Kdo vstoupi na 
nebe? To jest Krista s vysosti 
svesti. 

7 Aneb kdo sstoupi do propas- 
ti? To jest Krista z mrtvych 
vzbuditi. 

8 Ale co di? Blizko tebe jestit 
slovo, v listech tvych a v srdci 
tvem. Tot jest slovo to viry, kte- 
rez kazeme: 

9 Vyznas-li listy svymi Pana 
Jezise, a srdcem svym uvefis- 
-li, ze jej Buh vzkfisil z mrtvych, 
spasen budes. 

10 Srdcem se zajiste vefi k 
spravedlnosti, ale listy vyznani 
se deje k spaseni. 

n Nebo di pismo: Vseliky, kdoz 
vefi v nej, nebude zahanben. 

12 Nenit zajiste rozdilu mezi 
Zidem a Rekem; nebo tentyz 
Pan vsech, bohaty jest ke vsech- 
nem vzyvajicim jej. 

13 Kazdy zajiste, kdozkoli vzy- 
val by jmeno Pane, spasen bude. 



14 Ale kterak budou vzyvati to- 
ho, v kterehoz neuvefili? A kte- 
rak uvefi tomu, o nemz nesly- 
seli? A kterak uslysi bez kaza- 
tele? 

15 A kterak kazati budou, jest- 
lize nebudou poslani? Jakoz 
psano jest: Jak krasne nohy 
zvestujicich pokoj, zvestujicich 
dobre veci. 

16 Ale nevsickni uposlechli e- 
vangelium. Nebo Izaias pravi: 
Pane, kdo uvefil kazani nase- 
mu? 

17 Tedy vira z slyseni, slyseni 
pak skrze slovo Bozi. 

18 Ale pravimt: Zdaliz nesly- 
seli? Anobrz po vsi zemi roz- 
sel se zvuk jejich, a do koncin 
okrslku zeme slova jejich. 

19 Ale pravim: Zdaliz nepoznal 
Izrael? Ano prvni Mojzis fekl: 
Ja k zavisti vas pfivedu skrze 
narod ten, kteryz neni narod; 
skrze narod nemoudry k hnevu 
popudim vas. 

20 A Izaias smele di: Nalezen 
jsem od tech, ktefiz mne nehle- 
dali; zjeven jsem tern, ktefiz se 
na mne neptali. 

21 Ale proti Izraelovi di: Pfes 
cely den roztahoval jsem ruce 
sve k lidu nepovolnemu a pro- 
tivnemu. 



Kapitola 11. 

Jakoz nevsickni Zide zavrzeni, 3. tak po- 
hane nevsickni zahrnuti, 17. protoz po- 
tfebi bazne Bozi a pokory. 33. Nebo Buh 



RIMANUM 11 



263 



jakoz v sve milosti, tak i spravedlnosti jest 
nestihly. 

Protoz pravim: Zdaliz Buh za- 
vrhl lid svuj? Nikoli; nebo 
i ja Izraelsky jsem, z semene 
Abrahamova, z pokoleni Beni- 
aminova. 

2 Nezavrhlt' Buh lidu sveho, 
kteryz pfedzvedel. Zdali ne- 
vite, co pismo pravi o Eliasovi, 
kterak se modli Bohu proti lidu 
Izraelskemu, fka: 

3 Pane, proroky tve zmordo- 
vali, a oltafe tve rozkopali, ja 
pak ziistal jsem sam, a i met 
duse hledaji? 

4 Ale co jemu di odpoved' Bozi? 
Poziistavil jsem sobe sedm ti- 
sicii muzii, kteriz nesklaneli ko- 
len pfed Balem. 

5 Takt i nyni ostatkove podle 
vyvoleni milosti zustali, 

6 A ponevadz z milosti, tedy ne 
z skutku, sic jinak milost jiz by 
nebyla milost. Pakli z skutku, 
jiz neni milost, jinak skutek ne- 
byl by skutek. 

7 Coz tedy? Ceho hleda Izrael, 
toho nedosel, ale vyvoleni dosli 
toho, jini pak zatvrzeni jsou, 

8 (Jakoz psano jest: Dal jim 
Buh ducha zkormouceni, oci 
aby nevideli, a usi, aby nesly- 
seli), az do dnesniho dne. 

9 A David di: Budiz jim stul je- 
jich osidlem a pastmi a pohor- 
senim i odplacenim. 



10 Zatmetez se oci jejich, at'ne- 
vidi, a hf bet jejich vzdycky shy- 
bej. 

n Pravim tedy: Tak-liz pak 
klesli, aby padli? Nikoli, ale je- 
jich padem spaseni pfislo poha- 
num, aby je k zavideni pfivedl. 

12 A ponevadz pak jejich pad 
jest bohatstvi sveta, a zmen- 
seni jejich jest bohatstvi po- 
hanii, cim vice plnost jich? 

13 Vamt zajiste pravim poha- 
mim, ze jelikoz jsem ja apos- 
tol pohansky, pfisluhovani sve 
oslavuji, 

14 Zda bych jak k zavideni 
vzbuditi mohl telo me, a k spa- 
seni pfivesti nektere z nich. 

is Nebo kdyzt'zavrzeni jich jest 
smif eni sveta, co pak zase jich 
pfijeti, nez zivot z mrtvych? 

16 Ponevadz prvotiny svate, ta- 
ket'i testo; a jestlit' kof en svaty, 
i ratolesti. 

17 Zet' jsou pak nektere rato- 
lesti vylomeny, a ty, byv planou 
olivou, vstipen jsi misto nich, a 
ucinen jsi ucastnik kofene i tuc- 
nosti olivy. 

18 Nechlub se proti ratolestem. 
Pakli se chlubis, vez, ze ne ty ko- 
fen neses, ale kofen tebe. 

19 Pakli dis: Vylomeny jsou ra- 
tolesti, abych ja byl vstipen, 

20 Dobf e. Pro neveru vylomeny 
jsou, ale ty verou stojis. Nebudiz 
vysokomyslny, ale boj se. 



264 



RIMANUM 12 



21 Nebo ponevadz Buh ratoles- 
tem pfirozenym neodpustil, vez, 
zet'by ani tobe neodpustil. 

22 A protoz viz dobrotivost i zii- 
fivost Bozi. Ktem zajiste, ktefiz 
padli, ziif ivost, ale k tobe dobro- 
tivost, ac budes-li trvati v dob- 
rote. Sic jinak i ty vyt'at budes. 

23 Ano i oni, jestlize nezusta- 
nou v nevefe, zase vstipeni bu- 
dou. Mocent jest zajiste Buh 
zase vstipiti je. 

24 Nebo ponevadz ty vyt'at jsi 
z pfirozene plane olivy, a proti 
pfirozeni vstipen jsi v dobrou 
olivu, cim vice ti, ktefiz podle 
pfirozeni jsou, vstipeni budou v 
svou vlastni olivu. 

25 Nebot' nechci, bratfi, abyste 
nevedeli tohoto tajemstvi, (aby- 
ste nebyli sami u sebe moudfi), 
ze zatvrdilost z castky pf ihodila 
se Izraelovi, dokudz by nevesla 
plnost pohami. 

26 A taktf vsecken Izrael spasen 
bude, jakoz psano jest: Pfijde 
z Siona vysvoboditel, a odvratit' 
bezboznosti od Jakoba. 

27 A tatot' bude smlouva ma s 
nimi, kdyz shladim hfichy je- 
jich. 

28 A tak s strany evangelium 
jsout'nepfatele pro vas, ale pod- 
le vyvoleni jsou mili pro otce. 

29 Darii zajiste svych a povo- 
lani Biih nelituje. 

30 Nebo jakoz i vy nekdy jste 
nebyli poslusni Boha, ale nyni 



milosrdenstvi jste dosli pro je- 
jich neveru, 

31 Tak i oni nyni neuposlechli, 
aby pro ucinene vam milosrden- 
stvi i oni milosrdenstvi dosahli. 

32 Zavf el zajiste Buh vsecky v 
nevefe, aby se nade vsemi smi- 
loval. 

33 O hlubokosti bohatstvi i 
moudrosti i umeni Boziho! Jak 
jsou nezpytatelni soudove jeho, 
a nevystizitelne cesty jeho. 

34 Nebo kdo poznal mysl Pane? 
Aneb kdo jemu radii? 

35 Nebo kdo prve dal jemu, a 
budet mu odplaceno? 

36 Nebo z neho, a skrze neho, 
a v nem jsou vsecky veci, jemuz 
slava na veky. Amen. 

Kapitola 12. 

Jakymi ctnostmi ospravedlneni ozdobo- 
vati se maji, obsfrne ukazuje apostol. 

Protoz prosim vas, bratfi, 
skrze milosrdenstvi Bozi, 
abyste vydavali tela sva v obet 
zivou, svatou, Bohu libou, ro- 
zumnou sluzbu svou. 

2 A nepfipodobhujte se svetu 
tomuto, ale promentez se ob- 
novenim mysli sve, tak abyste 
zkusili, jaka by byla viile Bozi 
dobra, liba a dokonala. 

3 Nebot' pravim (skrze milost, 
kteraz dana jest mi), kazdemu, 
kdoz jest mezi vami, aby ne- 
smyslil vice, nez slusi smysliti, 
ale aby smyslil v stf edmosti, tak 
jakz komu Biih udelil miru viry. 



RIMANUM 13 



265 



4 Nebo jakoz v jednom tele 
mnohe oudy mame, ale nema- 
ji vsickni oudove jednostejneho 
dila, 

5 Tak mnozi jedno telo jsme v 
Rristu, a obzvlastne jedni dru- 
hych oudove. 

6 Ale majice obdarovani roz- 
dilna podle milosti, kteraz dana 
jest nam, bud'to proroctvi, to at' 
se kond podle pravidla viry; 

7 Bud'to uf ad, v pfisluhovani; 
bud'to ten, kdoz uci, v vyueo- 
vani. 

8 Tez kdo napomina, v napomi- 
nani; ten, kdo rozdava, v upf im- 
nosti; kdoz pfedlozen jest, v pil- 
nosti; kdo milosrdenstvi cini, 
cih to s ochotnosti. 

9 Milovani bud' bez pokrytstvi; 
v osklivosti mejte zle, pfipojeni 
jsouce k dobremu. 

10 Laskou bratrskou jedni k 
druhym nakloneni jsouce, pocti- 
vosti se vespolek pfedchazejte, 

n V pracech nelenivi, duchem 
vrouci, Panu slouzice, 

12 Nadeji se veselice, v ssouze- 
nich trpelivi, na modlitbe usta- 
vicni, 

13 V potf ebach s svatymi se 
zdelujice, pfivetivosti k hostem 
nasledujice. 

14 Dobrofecte protivnikum 
svym, dobrofecte a nezlofecte. 

15 Radujte s radujicimi, a plac- 
te s placicimi. 



16 Bud'te vespolek jednomysl- 
ni, ne vysoce o sobe smyslejice, 
ale k nizkym se naklonujice. 

17 Nebud'te opatrni sami u se- 
be. Zadnemu zleho za zle neod- 
placujte, opatrujice dobre pf ede 
vsemi lidmi, 

18 Jestlize jest mozne, pokudz 
na vas jest, se vsemi lidmi pokoj 
majice, 

19 Ne sami sebe mstice, nej- 
milejsi, ale dejte misto hnevu; 
nebo psano jest: Mne pomsta, ja 
odplatim, pravi Pan. 

20 A protoz lacni-li nepfitel 
tvuj, nakrm jej, a zizni-li, dej 
mu piti. Nebo to ucine, uhli fe- 
fave shrnes na hlavu jeho. 

21 Nedej se pfemoci zlemu, ale 
pfemahej v dobrem zle. 

Kapitola 13. 

Vrchnosti i poddanych povinnosti. 

Kazda duse vrchnostem pod- 
dana bud'. Nebot' neni 
vrchnosti, jedine od Boha, a kte- 
rez vrchnosti j sou, od Boha zfi- 
zene jsou. 

2 A protoz kdoz se vrchnosti 
protivi, Bozimu zfizeni se pro- 
tivi; ktef iz se pak protivi, odsou- 
zeni sobe dobudou. 

3 Nebo vrchnosti nejsou k stra- 
chu dobfe cinicim, ale zle ci- 
nicim. Chces-li se pak nebati 
vrchnosti, cin dobfe, a budes 
miti chvalu od ni. 

4 Bozi zajiste sluzebnik jest, 
tobe k dobremu. Pakli bys zle 



266 



RIMANUM 14 



cinil, boj se; nebot' ne nadarmo 
nese mee. Bozi zajiste sluzeb- 
nik jest, mstitel zurivy nad tim, 
kdoz zle cini. 

5 A protoz nalezit' poddanu by- 
ti, netoliko pro hnev, ale i pro 
svedomi. 

6 Nebo proto i dan davate, ze 
sluzebnici Bozi jsou, pilnou pra- 
ci o to samo vedouce. 

7 Kazdemu tedy, coz jste po- 
vinni, davejte. Komu dan, tomu 
dan; komu clo, tomu clo; komu 
bazen, tomu bazen; komu cest, 
tomu cest. 

8 Zadnemu nebyvejte nic dluz- 
ni, nez to, abyste se vespolek 
milovali. Nebo kdoz miluje bliz- 
niho, zakon naplnil, 

9 Ponevadz to pfikdzani: Ne- 
sesmilnis, nezabijes, neukrad- 
nes, nepromluvis kfiveho sve- 
dectvi, nepozadas, a jestli ktere 
jine pfikazani, v tomto slovu se 
zavira: Milovati budes blizniho 
sveho jako sebe sameho. 

10 Laska bliznimu zle neucini, 
a protoz plnost zakona jest las- 
ka. 

n A zvlaste pak vidouce tako- 
vou pfihodnost, zet jest se nam 
jiz cas ze sna probuditi. Nynit' 
zajiste blize nas jest spaseni, 
nezli kdyz jsme uvefili. 

12 Noc pominula, ale den se 
pfiblizil. Odvrzmez tedy skutky 
temnosti, a oblecme se v odeni 
svetla. 



13 Jakozto ve dne poctive chod- 
me, ne v hodovani a v opilstvi, 
ne v smilstvich a v chlipnostech, 
ne v svaru a v zavisti. 

14 Ale oblecte se v Pana Jezu- 
krista, a nepecujte o telo podle 
zadostij'e/jo. 

Kapitola 14. 

V vecech pfipadnych a ceremoniich tak se 

chovati slusi, aby svedomi dobre bylo za- 

chovano, 13. a bliznimu pficin k lirazu a 

pohorseni nebylo davano. 

Mdleho pak u vife pfijimejte 
ne k hadkam o otazkach. 

2 Nebo nekdo vefi, ze muze 
jisti vsecko; jiny pak mdly jsa, 
ji zeli. 

3 Ten kdoz ji, nepokladej sobe 
za nic toho, kdoz neji; a kdo neji, 
toho nepotupuj, kdoz ji. Nebo 
Buhpfijaljej. 

4 Ty kdo jsi, abys tupil ciziho 
sluzebnika? Vsak Panu svemu 
stoji, aneb pada. Budet pak u- 
staven; mocen jest zajiste Buh 
utvrditi jej. 

5 Nebo nekdo rozsuzuje mezi 
dnem a dnem, a nekdo soudi 
kazdy den. Jeden kazdy v svem 
smyslu ujisten bud'. 

6 Kdoz dnii setfi, Panu setfi; a 
kdo nesetf i, Panu nesetfi. A kdo 
ji, Panu ji, nebo dekuje Bohu; a 
kdoz neji, Panu neji, a dekuje 
Bohu. 

7 Zadny zajiste z nas neni sam 
sobe ziv, a zadny sobe sam neu- 
mira. 



RIMANUM 15 



267 



8 Nebo bud' ze jsme zivi, Panu 
zivi jsme; bud' ze mf eme, Panu 
mfeme. A tak bud' ze jsme zivi, 
bud'ze umirame, Pane jsme. 

9 Na tot zajiste Kristus i u- 
mfel, i z mrtvych vstal, i ozil, 
aby nad zivymi i nad mrtvymi 
panoval. 

10 Ty pak proc potupujes bra- 
tra sveho? Aneb take ty proc 
za nic pokladas bratra sveho? 
Vsak vsickni staneme pf ed sto- 
lici Kristovou. 

n Psano jest zajiste: Zivt' jsem 
ja, pravi Pan, zet pfede mnou 
bude klekati kazde koleno, a 
kazdy jazyk vyznavati bude 
Boha. 

12 A takt' jeden kazdy z nas 
sam za sebe poeet vydavati bu- 
de Bohu. 

13 Nesud'mez tedy vice jedni 
druhych, ale toto radeji rozsu- 
zujte, abyste nekladli lirazu neb 
pohorseni bratru. 

14 Vimt' a ujisten jsem v Panu 
Jezisi, zet nic neeisteho neni 
samo z sebe; nez tomu, kdoz tak 
soudi, ze by neciste bylo, jemut 
neciste jest. 

15 Ale byva-lit' rmoucen bratr 
tvuj pro pokrm, jiz nechodis 
podle lasky. Nepfivozujz k za- 
hynuti pokrmem svym toho, za 
kterehoz Kristus umfel. 

16 Nebudiz tedy v porouhani 
dano dobre vase. 



17 Kralovstvi zajiste Bozi neni 
pokrm a napoj, ale spravedlnost 
a pokoj a radost v Duchu sva- 
tem. 

18 Nebo kdoz v torn slouzi Kri- 
stu, mily jest Bohu a lidem pfi- 
jemny. 

19 Protoz nasledujme toho, coz 
jest ku pokoji a k vzdelani spo- 
lecnemu. 

20 Nekaziz pro pokrm dila Bo- 
ziho. Vsecko zajiste ciste jest, 
ale zle jest cloveku, kteryz ji s 
pohorsenim. 

21 Dobre jest nejisti masa a ne- 
piti vina, ani na cem se koli 
urazi bratr tvuj, neb horsi, aneb 
zemdliva. 

22 Ty viru mas? Mejz ji sam 
u sebe pfed Bohem. Blahosla- 
veny, kdoz nesoudi sebe sameho 
v torn, coz oblibuje. 

23 Ale kdoz pak rozpakuje se, 
kdyby jedl, potupen jest, nebo 
ne z viryji. A cozkoli neni z viry, 
hf ich jest. 



Kapitola 15. 

Napomenuti k snaseni mdlob bliznich. 23. 

Slib o navstiveni jich. 30. Zadost za mod- 

litby svate. 

Povinnit' jsme pak my silni 
mdloby nemocnych snase- 
ti, a ne sami sobe se libiti. 

2 A protoz jeden kazdy z nas 
bliznimu se lib k dobremu pro 
vzdelani. 



268 



RIMANUM 15 



3 Nebo i Kristus ne sam se sobe 
libil, ale jakoz psano jest: Ha- 
neni hanejieieh tebe pf ipadla na 
mne. 

4 Nebo kterezkoli veei napsany 
jsou, k nasemu nauceni napsa- 
ny jsou, abychom skrze snase- 
livost a poteseni pisem nadeji 
meli. 

5 Buh pak snaselivosti a po- 
teseni dejz vam byti jednomy- 
slnymi vespolek podle Jezukri- 
sta, 

6 Abyste jednomyslne jednemi 
usty oslavovali Boha a Otce Pa- 
na naseho Jezukrista. 

7 Protoz pfijimejte se vespolek, 
jakoz i Kristus pfijal nas v slavu 
Bozi. 

8 Nebot pravim, ze Kristus Je- 
zis byl sluzebnikem obfizky pro 
Bozi pravost, aby potvrdil slibu 
otcum, 

9 A aby pohane z milosrden- 
stvi slavili Boha, jakoz psano 
jest: Protoz vyznavati tebe budu 
mezi pohany, a jmenu tvemu 
plesati budu. 

10 A opet di: Veselte se pohane 
s lidem jeho. 

n A opet: Chvalte Hospodina 
vsickni narodove, a velebtez ho 
vsickni lide. 

12 A opet Izaias di: Budet' ko- 
fen Jesse, a v torn, kteryz po- 
vstane, aby panoval nad po- 
hany, pohane doufati budou. 



13 Buh pak nadeje naplhujz 
vas vselikou radosti a pokojem 
u vife, abyste se rozhojnili v na- 
deji skrze moc Ducha svateho. 

14 Jist jsem zajiste, bratfi moji, 
i ja take o vas, ze i vy jste plni 
dobroty, naplneni jsouce vseli- 
kou znamosti, tak ze se i napo- 
minati miizete vespolek. 

15 A vsak psal jsem vam, bra- 
tfi, ponekud smele, jako napo- 
minaje vas, podle milosti, kte- 
raz jest mi dana od Boha, 

16 K tomu abych byl sluzebni- 
kem Jezise Krista mezi pohany, 
slouze evangelium Bozimu, aby 
byla obet pohami vzacna, posve- 
cena jsuci skrze ducha svateho. 

17 Mam se tedy cim chlubiti v 
Kristu Jezisi, v Bozich vecech. 

18 Nebot bych nesmel mluviti 
toho, cehoz by skrze mne neuci- 
nil Kristus, ku poslusenstvi po- 
hami, slovem i skutkem, 

19 V moci divu a zazraku, v sile 
Ducha Boziho, tak ze jsem od 
Jeruzalema vukol az k Illyricke 
zemi naplnil evangelium Kris- 
tovym, 

20 A to tak byv zadostiv kazati 
evangelium, kdez ani jmenovan 
nebyl Kristus, abych na cizi za- 
klad nestavel, 

21 Ale jakoz psano jest: Kte- 
rymz neni zvestovano o nem, 
uzfi, a ti, ktefiz neslychali, sro- 
zumeji. 



RIMANUM 16 



269 



22 A timt' jest mi mnohokrat 
pfekazeno pfijiti k vam. 

23 Nyni pak nemaje jiz vice 
mista v techto krajinach, a za- 
dost maje pfijiti k vam od mno- 
ha let, 

24 Kdyzkoli pujdu do Hispanie, 
pfijdu k vam. Mamt' zajiste na- 
deji, ze tudy jda, uzfim vas, a ze 
vy mne provodite tarn, a vsak az 
bych prve u vas ponekud pobyl. 

25 Nyni pak beru se do Jeruza- 
lema, sluzbu cine svatym. 

26 Nebo za dobre se videlo Ma- 
cedonskym a Achaiskym, aby 
zbirku nejakou ucinili na chude 
svate, ktefiz jsou v Jeruzaleme. 

27 Takt' sobe to oblibili, a take 
povinni jsou jim to. Nebo po- 
nevadz duchovnim vecem jejich 
obcovali pohane, povinnit' jsou 
jim take slouziti telesnymi. 

28 A protoz kdyz to vykonam, 
a jim odvedu uzitek ten, pujdut' 
skrze vas do Hispanie. 

29 A vimt', ze kdyz pfijdu k 
vam, v hojnosti pozehnani evan- 
gelium Kristova pfijdu. 

30 Prosimt' pak vas, bratfi, 
skrze Pana naseho Jezukrista a 
skrze lasku Ducha, abyste spolu 
se mnou modlili se za mne Bohu 
snazne, 

31 Abych vysvobozen byl od 
protivniku v Judstvu, a aby 
sluzba tato ma pfijemna byla 
svatym v Jeruzaleme, 



32 Abych k vam bohda s radosti 
pfisel, a s vami poodpocinul. 

33 Buh pak pokoje se vsemi va- 
mi. Amen. 



Kapitola 16. 

Pozdraveni. 17. Napomenuti k varovani se 
nepokojnych, 20. poruceni jich Bohu. 

Poroucimt' pak vam Feben, 
sestru nasi, sluzebnici cir- 
kve Cenchrenske, 

2 Abyste ji pfijali v Panu, tak 
jakz slusi na svate, a abyste 
ji pomocni byli, jestlize by vas 
v cem potfebovala. Nebo i ona 
mnohym hostem ochotne poslu- 
hovala, az i mne take. 

3 Pozdravte Priscilly a Akvily, 
pomocniku mych v Kristu Je- 
zisi, 

4 Ktefiz pro muj zivot svych 
vlastnich hrdel nasadili, jimz ne 
ja sam toliko dekuji, ale i vsecky 
cirkve pohanske, 

5 I domaciho jejich shromazde- 
ni. Pozdravte memo mileho E- 
peneta, kteryz jest prvotiny A- 
chaie v Kristu. 

6 Pozdravte Marie, kteraz 
mnoho prace mela s nami. 

7 Pozdravte Andronika a Ju- 
nia, pfibuznych mych a spo- 
luveznu mych, ktefiz jsou vzac- 
ni u apostolii, a ktefiz pfede 
mnou byli v Kristu Jezisi. 

8 Pozdravte Amplia mne v Pa- 
nu mileho. 



270 



RIMANUM 16 



9 Pozdravte Urbana, pomocni- 
ka naseho v Kristu, a Stachyna 
meho mileho. 

10 Pozdravte Apella zkuseneho 
v Kristu. Pozdravte domacich 
Aristobulovych. 

n Pozdravte Herodiona, pfi- 
buzneho meho. Pozdravte do- 
macich Narcissovych, ktefiz 
jsou v Panu. 

12 Pozdravte Tryfeny a Try- 
fozy, kterez praci vedou v Panu. 
Pozdravte Persidy mile, kteraz 
mnoho pracovala v Panu. 

13 Pozdravte Rufa, zvlastniho 
v Panu, a matky jeho i me. 

14 Pozdravte Asynkrita, Fle- 
gonta, Hermy, Patroba, Herme- 
na, i bratfi, ktefiz jsou s nimi. 

15 Pozdravte Filologa i Julie, 
Nerea a sestry jeho, i Olympa 
i vsech svatych, ktefiz jsou s 
nimi. 

16 Pozdravte sebe vespolek v 
polibeni svatem. Pozdravujit 
vas cirkve Kristovy. 

17 Prosimtpak vas, bratfi, aby- 
ste setfili tech, ktefiz ruznice a 
pohorseni cini, na odpor uceni 
tomu, kteremuz jste vy se nau- 
cili, a varujte se jich. 

18 Nebo takovi Panu nasemu 
Jezisi Kristu neslouzi, ale sve- 
mu bfichu; a lahodnymi fecmi 
a pochlebenstvim svodi srdce 
prostych. 



19 Nebo vase poslusenstvi 
vsech doslo. A protoz raduji 
se z vas. Nez chcit', abyste byli 
moudfi k dobremu, a prosti k 
zlemu. 

20 Buh pak pokoje potfe sa- 
tana pod nohy vase brzo. Milost 
Pana naseho Jezukrista s vami. 
Amen. 

21 Pozdravuji vas Timoteus, 
pomocnik muj, a Lucius, a Ja- 
zon, a Sozipater, pfibuzni moji. 

22 Pozdravuji vas v Panu ja 
Tercius, kteryz jsem psal tento 
list. 

23 Pozdravuje vas Gaius, hos- 
podaf muj i vsi cirkve. Pozdra- 
vuje vas Erastus, duchodni pi- 
saf mestsky, a Kvartus bratr. 

24 Milost Pana naseho Jezu- 
krista se vsemi vami. Amen. 

25 Tomu pak, kteryz muze vas 
utvrditi podle evangelium meho 
a kazani Jezise Krista, podle 
zjeveni tajemstvi od casu vec- 
nych skryteho, 

26 Nyni pak zjeveneho i skrze 
pisma prorocka, podle poruceni 
vecneho Boha, ku poslusenstvi 
viry vsechnem narodiim ozna- 
meneho, 

27 Tomu samemu moudremu 
Bohu slava skrze Jezukrista na 
veky. Amen. 



PRVNI EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K KORINTSKYM. 



Kapitola 1. 

Apostol Korintske chvali 10. a napomina 
k jednomyslnosti, od vysoke pak mysli vy- 
stfiha, 17. prave, ze i Biih pravdu svou ne 
v lidske moudrosti zjevil, 27. a nizke veci 
vyvolil. 

Pavel, povolany apostol Jezi- 
se Krista, skrze vuli Bozi, a 
bratr Sostenes, 

2 Cirkvi Bozi, kteraz jest v Ko- 
rintu, posvecenym v Kristu Je- 
zisi, povolanym svatym, spolu 
se vsechnemi, ktefiz vzyvaji 
jmeno Pana naseho Jezukrista 
na vselikem miste, i jejich i na- 
sem: 

3 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

4 Dekuji Bohu svemu vzdycky 
z vas pro tu milost Bozi, kteraz 
dana jest vam v Kristu Jezisi, 

5 Ze vsemi vecmi obohaceni 
jste v nem, kazdym slovem i 
vselikym umenim, 

6 Jakoz svedectvi Kristovo u- 
pevneno jest mezi vami, 

7 Tak ze, nemate zadneho ne- 
dostatku v zadnem daru, oceka- 
vajice zjeveni Pana naseho Je- 
zukrista, 

8 Kteryz i utvrdi vas az do kon- 
ce bez ouhony ke dni Pana na- 
seho Jezukrista. 



9 Vernyt'Jesi Buh, skrze nehoz 
povolani jste k ucastenstvi Syna 
jeho Jezukrista, Pana naseho. 

10 Prosimt'pak vas, bratfi, skr- 
ze jmeno Pana naseho Jezu- 
krista, abyste jednostejne mlu- 
vili vsickni, a aby nebylo mezi 
vami roztrzek, ale bud'te spojeni 
jednostejnou mysli, a jednostej- 
nym smyslem. 

n Nebo oznameno jest mi o 
vas, bratfi moji, od domacich 
Chloe, ze by mezi vami byly riiz- 
nice. 

12 Minim pak toto, ze jeden 
kazdy z vas fika: Ja jsem Pav- 
luv, ja Apolluv, ja Petriiv, ja pak 
Kristuv. 

13 Rozdelen-liz jest Kristus? 
Zdali Pavel ukfizovan jest za 
vas? aneb zdali jste ve jmenu 
Pavlovu pokfteni byli? 

14 Dekuji Bohu, ze jsem zadne- 
ho z vas nekftil, nez Krispa a 
Gaia, 

15 Aby nekdo nefekl, ze jsem 
ve jmenu svem kf til. 

16 Kftilt'jsem take i Stepanovu 
celed. Vice nevim, abych koho ji- 
neho kftil. 

17 Nebo neposlal mne Kristus 
kf titi, ale evangelium kazati, ne 



272 



I. KORINTSKYM 2 



v moudrosti feci, aby nebyl vy- 
prazdnen kfiz Kristuv. 

18 Nebo slovo kfize tern, ktefiz 
hynou, blaznovstvim jest, ale 
nam, ktefiz spaseni dosahuje- 
me, moc Bozi jest. 

19 Nebo psano jest: Zahladim 
moudrost moudrych, a opatr- 
nost opatrnych zavrhu. 

20 Kde jest moudry? A kde uee- 
ny? A kde chytrak tohoto sveta? 
Zdaliz Buh neobratil moudrosti 
tohoto sveta v blaznovstvi? 

21 Nebo kdyz v moudrosti Bozi 
svet nepoznal skrze moudrost 
Boha, zalibilo se Bohu skrze 
blaznove kazani spasiti vefici, 

22 Ponevadz i Zide zazrakii za- 
daji, i Rekove hledaji moudros- 
ti. 

23 Myt' pak kazeme Krista u- 
kfizovaneho, Zidum zajiste po- 
horseni, a Rekum blaznovstvi, 

24 Ale povolanym i Zidum i Re- 
kum Krista, Bozi moc a Bozi 
moudrost. 

25 Nebo to blaznovstvi Bozi 
jest moudfejsi nezli lide, a 
mdloba Bozi jest silnejsi nez 
lide. 

26 Vidite zajiste povolani sve, 
bratf i, ze nemnozi moudf i podle 
tela, nemnozi mocni, nemnozi 
urozeni. 

27 Ale coz blazniveho jest u 
sveta, to vyvolil Biih, aby za- 
hanbil moudre, a to, coz jest u 



sveta mdle, vyvolil Buh, aby za- 
hanbil silne. 

28 A neurozene u sveta a za 
nic polozene vyvolil Buh, ano- 
brz kterez nejsou, aby ty veci, 
kterez jsou, zahladil, 

29 Proto aby se nechlubilo pfed 
oblicejem jeho zadne telo. 

30 Vy pak jste z neho v Kristu 
Jezisi, kteryz ucinen jest nam 
moudrost od Boha, i spravedl- 
nost, i posveceni, i vykoupeni, 

31 Aby, jakoz jest napsano, kdo 
se chlubi, v Panu se chlubil. 

Kapitola 2. 

Rozdil mezi moudrosti Bozi a svetskou, 

mezi kazateli evangelium a f ecniky, 14. tez 

mezi clovekem telesnym a duchovnim. 

Ija pfised k vam, bratfi, ne- 
pfisel jsem s dustojnosti feci 
neb moudrosti, zvestuje vam 
svedectvi Bozi. 

2 Nebo tak jsem usoudil nic ji- 
neho neumeti mezi vami, nezli 
Jezise Krista, a to toho ukfizo- 
vaneho. 

3 A byl jsem ja u vas v mdlobe, 
a v bazni, i v strachu mnohem. 

4 A fee ma a kazani me nebylo 
v slibnych lidske moudrosti fe- 
cech, ale v dokazani Ducha a 
moci, 

5 Aby vira vase nebyla na mou- 
drosti lidske zalozena, ale na 
moci Bozi. 

6 Moudrost pak mluvime mezi 
dokonalymi, ale moudrost ne to- 



I. KORINTSKYM 3 



273 



hoto sveta, ani knizat sveta to- 
hoto, kteraz hynou. 

7 Ale mluvime tu moudrost Bo- 
zi v tajemstvi skrytou, kterouz 
Buh pf edulozil pfed veky k sla- 
ve nasi, 

8 Jiz zadny z knizat sveta to- 
hoto nepoznal. Nebo kdyby byli 
poznali, nebylit' by Pana slavy 
ukfizovali. 

9 Ale jakoz psano jest: Ceho 
oko nevidalo, ani ucho nesly- 
chalo, ani na srdce lidske ne- 
vstoupilo, co pfipravil Buh tem, 
ktefiz jej miluji. 

10 Nam pak Buh zjevil skrze 
Ducha sveho. Nebo Duch zpy- 
tuje vsecky veci, i hlubokosti 
Bozske. 

n Nebo kdo z lidi vi, co jest 
v cloveku, jedine duch cloveka, 
kteryz jest v nem? Takt'i Bozich 
veci nezna zadny, jedine Duch 
Bozi. 

12 My pak nepfijali jsme du- 
cha sveta, ale Ducha toho, kte- 
ryz jest z Boha, abychom vede- 
li, ktere veci od Boha darovany 
jsou nam. 

13 O nichz i mluvime ne temi 
slovy, jimz lidska moudrost 
uci, ale kterymz vyucuje Duch 
svaty, duchovnim to, coz du- 
chovniho jest, pfivlastnujice. 

14 Ale telesny clovek nechapa 
tech veci, kterez jsou Ducha Bo- 
ziho; nebo jsou jemu blaznov- 
stvi, aniz jich muze poznati, 



proto ze ony duchovne maji roz- 
suzovany byti. 

15 Duchovni pak rozsuzuje 
vsecko, sam pak od zadneho 
nebyva souzen. 

16 Nebo kdo pozna mysl toho 
Pana, kteryz jej vyucovati bu- 
de? My pak mysl Kristovu ma- 
me. 

Kapitola 3. 

Pffcina sprostneho kazani, 4. tez zac slu- 

zebniky miti, i jak cirkev ma vzdelavana 

byti, apostol ukazuje, 18. a od poskvrno- 

vani duse moudrosti sveta vystfiha. 

Aja, bratfi, nemohl jsem vam 
mluviti jako duchovnim, 
ale jako telesnym, jako malic- 
kym v Kristu. 

2 Mlekem jsem vas zivil, a ne 
pokrmem; nebo jste jeste nemo- 
hli, ano i nyni jeste nemuzete. 

3 Jeste zajiste telesni jste. Ne- 
bo ponevadz jest mezi vami ne- 
navist, svarove a riiznice, zdaz 
jeste telesni nejste, a podle clo- 
veka nechodite? 

4 Nebo kdyz nekdo fika: Ja 
jsem Pavliiv, jiny pak: Ja Apol- 
luv, zdaliz nejste telesni? 

s Kdo tedy jest Pavel, kdo A- 
pollo, nez sluzebnici, skrze nez 
jsteuvefili, ajakz jednomukaz- 
demu dal Pan? 

6 Jat' jsem stipil, Apollo zale- 
val, ale Buh dal zrust. 

7 A protoz aniz ten, kdoz ste- 
puje, jest neco, ani ten, kdoz 
zaleva, ale Buh, kteryz zrust 
dava. 



274 



I. KORINTSKYM 4 



8 Ten pak, kdoz stepuje, a ten, 
kdoz zaleva, jedno jsou, a vsak 
jeden kazdy svou vlastni odpla- 
tu vezme podle sve prace. 

9 Bozit'jsme zajiste pomocnici, 
Bozi roli, Bozi vzdelani jste. 

10 Podle milosti Bozi sobe da- 
ne, jako moudry stavitel, zaklad 
jsem zalozil, jiny pak na nem 
stavi. Ale jeden kazdy viz, jak 
na nem stavi. 

n Nebo zakladu jineho zadny 
poloziti nemiiz, mimo ten, kte- 
ryz polozen jest, jenz jest Jezis 
Kristus. 

12 Stavi-lit pak kdo na ten za- 
klad zlato, stfibro, kameni dra- 
he, dfivi, seno, strniste, 

13 Jednohot' kazdeho dilo zje- 
veno bude. Den zajiste to okaze; 
nebo v ohni zjevi se, a jednoho 
kazdeho dilo, jake by bylo, ohen 
zprubuje. 

14 Zustane-lit' ci dilo, kterez na 
nem stavel, vezme odplatu. 

15 Paklit' ci dilo shofi, vezme 
skodu, ale sam spasen bude, a 
vsak tak, jako skrze ohen. 

16 Zdaliz nevite, ze chram Bozi 
jste, a Duch Bozi v vas pfebyva? 

17 Jestlizetkdo chramu Boziho 
poskvriiuje, tohot' zatrati Buh; 
nebo chram Bozi svaty jest, jenz 
jste vy. 

18 Zadny sam sebe nesvod'. 
Zda-li se komu z vas, ze jest 
moudry na tomto svete, budiz 



blaznem, aby byl ucinen moud- 
rym. 

19 Moudrost zajiste sveta toho- 
to blaznovstvi jest u Boha. Nebo 
psano jest: Kteryz lapa moudre 
v chytrosti jejich. 

20 A opet: Znat' Pan pf emyslo- 
vani moudrych, ze jsou mama. 

21 A tak nechlub se zadny lid- 
mi; nebo vsecky veci vase jsou. 

22 Bud' Pavel, bud' Apollo, bud' 
Petr, bud' svet, bud' zivot, bud' 
smrt, bud' pfitomne veci, bud'to 
budouci, vsecko jest vase, 

23 Vy pak Kristovi, a Kristus 
Bozi. 

Kapitola 4. 

Sluzebnici cirkve ne k lidskemu, ale k 
sveho Pana soudu pfinalezeji. Protoz ver- 
ny lid je pfijimati i jich nasledovati ma. 

Tak o nas smyslej clovek, jako 
o sluzebnicich Kristovych a 
safafich tajemstvi Bozich. 

2 Dale pak vyhledava se pf i sa- 
fafich, aby kazdy verny nalezen 
byl. 

3 Mne pak to za nejmensi jest, 
abych od vas souzen byl, aneb 
od lidskeho soudu; nybrz ani 
sam sebe soudim. 

4 Nebo ac do sebe nic nevim, 
vsak ne skrze to jsem spraved- 
liv; nebo ten, jesto mne soudi, 
Pan jest. 

5 Protoz nesud'te nic pfed ca- 
sern, az by pfisel Pan, kteryz 
i osviti to, coz skryteho jest ve 



I. KORINTSKYM 5 



275 



tme, a zjevi rady srdci. A teh- 
daztbude miti chvalu jeden ka- 
zdy od Boha. 

6 Tyto pak veci, bratfi, v po- 
dobenstvi obratil jsem na sebe 
a na Apollo pro vas, abyste se 
na nas ucili nad to, coz psano 
jest, vyse nesmysleti, abyste je- 
den pro druheho nenadymali se 
proti nekomu. 

7 Nebo kdoz te soudi? A co mas, 
jesto bys nevzal? A kdyz jsi vzal, 
proc se chlubis, jako bys nevzal? 

8 Jiz jste nasyceni, jiz jste zbo- 
hatli, bez nas kralujete. Ale 6 
byste kralovali, abychom i my 
spolu s vami kralovali. 

9 Za to mam jiste, ze nas Buh 
apostoly posledni okazal jako 
k smrti oddane; nebo ucineni 
jsme divadlo tomuto svetu, i an- 
delum, i lidem. 

10 My blazni pro Krista, ale vy 
opatrni v Kristu; my mdli, vy 
pak silni; vy slavni, ale my opo- 
vrzeni. 

n Az do tohoto casu i lacnime, 
i ziznime, i nahotu trpime, i po- 
lickovani byvame, i mista ne- 
mame, 

12 A pracujeme, delajice ruka- 
ma vlastnima. Uhaneni jsou- 
ce, dobrof ecime; protivenstvi tr- 
pice, snasime. 

13 Kdyz se nam rouhaji, mod- 
lime se; jako smeti tohoto sveta 
ucineni jsme, povrhel u vsech, 
az posavad. 



14 Ne proto, abych vas zahan- 
bil, pisi toto, ale jako svych mi- 
lych synii napominam. 

15 Nebo byste pak deset tisic 
pestoumi meli v Kristu, vsak 
proto nemnoho otcu. Nebo v 
Kristu Jezisi skrze evangelium 
ja jsem vas zplodil. 

16 Protoz prosim vas, bud'te 
nasledovnici moji. 

17 Pro tu pficinu poslal jsem 
vam Timotea, kteryz jest syn 
muj mily a verny v Panu. Tent' 
vam pfipominati bude, ktere 
jsou cesty me v Kristu, jakz vsu- 
dy v kazde cirkvi ucim. 

18 Rovne jako bych nemel k 
vam pfijiti, naduli se nektefi. 

19 Ale pfijdut' k vam brzo, 
bude-li Pan chtiti, a poznam ne 
fee tech nadutych, ale moc. 

20 Nebot'nezdZeii v feci kralov- 
stvi Bozi, ale v moci. 

21 Co chcete? S metlou-li abych 
pfisel k vam, cili s laskou, a s 
duchem tichosti? 

Kapitola 5. 

Vini Korintske apostol, ze hanebneho hf is- 

nika mezi sebou trpeli. 3. Veli jej satanu 

dati, 9. a vymefuje jim, jak se maji miti k 

vyloucenym. 

Naprosto slyseti, ze jest mezi 
vami smilstvo, a to takove 
smilstvo, jakez se ani mezi po- 
hany nejmenuje, aby nekdo mel 
manzelku otcovu. 

2 A vy nadutijste, nez byste ra- 
deji rmoutili se, aby vyvrzen byl 



276 



I. KORINTSKYM 6 



z prostfedku vas ten, kdoz ta- 
kovy skutek spachal. 

3 J a zajiste, ac vzdaleny telem, 
ale pfitomny duchem, jiz jsem 
to usoudil, jako bych pfitomen 
byl, abyste toho, kteryz to tak 
spachal, 

4 Ve jmenu Pana naseho Je- 
zukrista sejdouce se spolu, i s 
mym duchem, s moci Pana na- 
seho Jezukrista, 

5 Vydali takoveho satanu k za- 
hubeni tela, aby duch spasen 
byl v den Pana Jezise. 

6 Nenit dobra ehlouba vase. 
Zdaliz nevite, ze malicko kvasu 
vsecko testo nakvasuje? 

7 Vycisttez tedy stary kvas, 
abyste byli nove zadelani, ja- 
koz jste nenakvaseni. Nebotjest 
Beranek nas velikonocni za nas 
obetovan, Kristus. 

8 A protoz hodujmez ne v kva- 
su starem, ani v kvasu zlosti a 
neslechetnosti, ale v pfesnicich 
upfimnosti a pravdy. 

9 Psal jsem vam v listu, abyste 
se nesmesovali s smilniky. 

10 Ale nevselijak s smilniky to- 
hoto sveta, neb s lakomci, neb s 
draci, aneb s modlafi, sic jinak 
musili byste z tohoto sveta vy- 
jiti. 

n Nyni pak psal jsem vam, 
abyste se nesmesovali, kdyby 
kdo, maje jmeno bratr, byl smil- 
nik, neb lakomec, neb modlaf, 



neb zlolejce, neb opilec, neb 
drac. S takovym ani nejezte. 

12 Nebo proc ja mam i ty, ktefiz 
jsou vne, souditi? Vsak ty, ktefiz 
jsou vnitf , vy soudite. 

13 Ty pak, ktefiz jsou vne, Buh 
soudi. Vyvrztez tedy toho zleho 
sami z sebe. 

Kapitola 6. 

Soudu pfed neveficimi se vystfihati, 9. a 
smilstva i jinych hf ichu pilne utikati. 

Smi nekdo z vas, maje pfi s 
druhym, souditi se pfed ne- 
pravymi, a ne pfed svatymi? 

2 Nevite-liz, ze svati svet sou- 
diti budou? I ponevadz od vas 
souzen byti ma svet, kterakz ne- 
hodni jste tech nejmensieh veci 
rozsuzovati? 

3 Zdaliz nevite, ze andely sou- 
diti budeme? Co pak tyto casne 
veci? 

4 Protoz kdyz byste meli miti 
soud o tyto casne veci, temi, 
ktefiz nejzadnejsi jsou v cirkvi, 
soud osad'te. 

5 K zahanbenit vasemu to pra- 
vim. Tak-liz neni mezi vami 
moudreho ani jednoho, kteryz 
by mohl rozsouditi mezi brat- 
fimi svymi? 

6 Ale bratr s bratrem soudi se, 
a to pfed neveficimi? 

7 Jiz tedy konecne nedostatek 
mezi vami jest, ze soudy mate 
mezi sebou. Proc radeji kfivdy 
netrpite? Proc radeji skody ne- 
befete? 



I. KORINTSKYM 7 



277 



8 Nybrz vy kfivdu einite, a k 
skode pfivodite, a to bratfi sve. 

9 Zdaliz nevite, ze nespraved- 
livi dedictvi kralovstvi Boziho 
nedosahnou? Nemylte se, ani 
smilnici, ani modlari, ani cizo- 
lozniei, ani mekci, ani sameoloz- 
nici, 

10 Ani zlodeji, ani lakomci, ani 
opilci, ani zlolejci, ani draci de- 
dictvi kralovstvi Boziho nedii- 
jdou. 

n A takovi jste nektef i byli, ale 
obmyti jste, ale posveceni jste, 
ale ospravedlneni jste ve jmenu 
Pana Jezukrista a skrze Ducha 
Boha naseho. 

12 Vsecko mi slusi, ale ne vsec- 
ko prospiva; vsecko mi slusi, ale 
jat' zadne z tech veci v moc ne- 
budu podmanen. 

13 Pokrmove bfichu, a bficho 
pokrmum; Biih pak i bficho i 
pokrmy zkazi. Ale telo ne smil- 
stvu, ale Panu, a Pan telu. 

14 Buh pak i Pana vzkfisil, i 
nas take vzkfisi moci svou. 

15 Nevite-liz, ze tela vase jsou 
oudove Kristovi? Coz tedy vez- 
ma oudy Kristovy, ucinim je 
oudy nevestky? Odstup to. 

16 Zdaliz nevite, ze kdoz se pfi- 
pojuje k nevestce, jedno telo jest 
s nil Nebo di: Budou dva jedno 
telo. 

17 Ten pak, kdoz se pfipojuje 
Panu, jeden duch jest s nim. 



18 Utikejte smilstva. Vseliky 
hfich, kteryzkoli ucinil by clo- 
vek, krome tela jest, ale kdoz 
smilni, ten proti svemu vlast- 
nimu telu hfesi. 

19 Zdaliz nevite, ze telo vase 
jest chram Ducha svateho v 
vas? Kterehoz mate od Boha, a 
nejste sami svoji. 

20 Nebo koupeni jste za mzdu. 
Oslavujtez tedy Boha telem 
svym i duchem svym, kterezto 
veci Bozi jsou. 

Kapitola 7. 

Zencni i vdavani na svobode zanechava 

apostol. 10. Manzelum rozlouceni brani. 

25. Z strany pak promenovani stavu, jak 

se miti a ceho setfiti, ukazuje. 

S strany pak toho, o cemz jste 
mi psali, dobret'by bylo clo- 
veku zeny se nedotykati. 

2 Ale z pficiny smilstva, jeden 
kazdy manzelku svou mej, a 
jedna kazda mej muze sveho. 

3 Muz k zene povinnou pfive- 
tivost prokazuj, podobne tez i 
zena k muzi. 

4 Zena sveho vlastniho tela v 
moci nema, ale muz; tez podob- 
ne i muz tela sveho vlastniho v 
moci nema, ale zena. 

5 Neoklamavejte jeden druhe- 
ho, lee by to bylo z spolec- 
neho svoleni na cas, abyste se 
uprazdnili ku postu a k mod- 
litbe; a zase spolu se sejdete, 
aby vas nepokousel satan pro 
nezdrzelivost vasi. 



278 



I. KORINTSKYM 7 



6 Ale totot'pravim podle dopus- 
teni, ne podle rozkazu. 

7 Nebo chtel bych, aby vsickni 
lide tak byli jako ja, ale jeden 
kazdy svuj vlastni dar od Boha 
ma, jeden tak a jiny jinak. 

8 Pravim pak nezenatym a 
vdovam: Dobre jest jim, zustali- 
-li by tak jako ja. 

9 Paklit se nemohou zdrzeti, 
nechazt' v stav manzelsky 
vstoupi; nebo lepe jest v stav 
manzelsky vstoupiti nezli paliti 
se. 

10 Manzelum pak pfikazuji ne 
ja, ale Pan, fka: Manzelko od 
muze neodchazej. 

n Paklit' by odesla, zustaniz 
nevdana, aneb smif se s mu- 
zem. Tolikez muzi nepropoustej 
zeny. 

12 Jinym pak pravim ja, a ne 
Pan: Ma-li ktery bratr man- 
zelku never ici, a ta povoluje byti 
s nim, nepropoustejz ji. 

13 A ma-li ktera zena muze ne- 
veficiho, a on chce byti s ni, ne- 
propoustej ho. 

14 Posvecent' jest zajiste neve- 
fici muz pro zenu, a zena neve- 
fici posvecena jest pro muze; sic 
jinak deti vasi necisti by byli, 
ale nyni svati jsou. 

15 Paklit' nevefici odjiti chce, 
necht jde. Nenit manem bratr 
neb sestra v takovych vecech, 
ale ku pokoji povolal nas Buh. 



16 A kterak ty vis, zeno, ziskas- 
-li muze sveho? Aneb co ty vis, 
muzi, ziskas-li zenu? 

17 Ale jakz jednomu kazdemu 
odmefil Buh, a jakz jednoho 
kazdeho povolal Pan, tak chod'. 
A takt've vsech cirkvech fidim. 

18 Obf ezany nekdo povolan 
jest? Neuvodiz na sebe neob- 
fizky. V neobfizce nekdo povo- 
lan jest? Neobfezuj se. 

19 Obfizka nic neni, tez neob- 
fizka nic neni, ale zachovavani 
pfikazani Bozich. 

20 Jeden kazdy v torn povolani, 
v nemz povolan jest, zustavej. 

21 Sluzebnikem povolan jsi? 
Nedbej na to. Pakli bys mohl by- 
ti svobodny, radeji toho uzivej . 

22 Nebo kdoz jest v Panu po- 
volan sluzebnikem, osvobozeny 
jest Pane. Tez podobne kdoz 
jest povolan svobodny, sluzeb- 
nik jest Kristuv. 

23 Za mzdu koupeni jste, ne- 
bud'tez sluzebnici lidsti. 

24 Jeden kazdy jakz povolan 
jest, bratfi, v torn zustavej pfed 
Bohem. 

25 O pannach pak pfikazani 
Pane nemam, ale vsak radu da- 
vam, jako ten, jemuz z milosr- 
denstvi sveho Pan dal vernym 
byti. 

26 Za tot' pak mam, ze jest to 
dobre pro nastavajici potfebu, 
totiz ze jest dobre cloveku tak 
byti. 



I. KORINTSKYM 8 



279 



27 Pfivazans k zene? Nehledej 
rozvazani. Jsi prost od zeny? 
Nehledej zeny. 

28 Pakli bys se i ozenil, nezhf e- 
sils, a vdala-li by se panna, ne- 
zhfesila; ale trapeni tela miti 
budou takovi; jat pak vam od- 
poustim. 

29 Ale totot' pravim, bratf i, po- 
nevadz cas ostatni jest ukra- 
ceny, aby i ti, ktefiz maji zeny, 
byli, jako by jich nemeli, 

30 A ktefiz placi, jako by nepla- 
kali, a ktefiz raduji se, jako by 
se neradovali, a ktefiz kupuji, 
jako by nevladli, 

31 A ktefiz uzivaji tohoto sve- 
ta, jako by neuzivali. Nebotpo- 
miji zpiisob tohoto sveta. 

32 Chcit' pak, abyste vy bez 
peeovani byli. Nebo kdo zeny 
nema, pecuje o to, coz jest Pane, 
kterak by se libil Panu. 

33 Ale kdo se ozenil, pecuje o 
veci tohoto sveta, jak by se libil 
zene. 

34 Rozdilnetjsou zena a panna. 
Nevdana pecuje o to, coz jest 
Pane, aby byla svata i telem i 
duchem, ale vdana pecuje o veci 
tohoto sveta, kterak by se libila 
muzi. 

35 Totot pak k vasemu dob- 
remu pravim, ne abych na vas 
osidlo uvrhl, ale abyste slusne a 
pfipadne Pana se pfidrzeli, bez 
vselike roztrzitosti. 



36 Pakli kdo za neslusnou vec 
sve panne poklada pomijeni ca- 
su k vdani, a tak by se stati 
melo, uciii, jakzkoli chce, ne- 
zhfesi. Nechazt'ji vda. 

37 Ale kdoz se pevne ustavil v 
srdci, a neni mu toho nouze, ale 
v moci ma svou vlastni vuli, a 
to ulozil v srdci svem, aby cho- 
val pannu svou, dobf e cini. 

38 A tak ten, kdoz vdava, dobf e 
cini, ale kdo nevdava, lepe cini. 

39 Zena pfivazana jest zako- 
nem dotud, dokudz jeji muz ziv 
jest. Pakli by umfel muz jeji, 
svobodna jest; muz se vdati, za 
kohoz chce, toliko v Panu. 

40 Ale blahoslavenejsi jest, zii- 
stala-li by tak, podle meho sou- 
du. Mamt'pak za to, zet'i ja mam 
Ducha Boziho. 

Kapitola 8. 

Modlam obetovane ji'sti neni hfich, 9. vsak 

s pohorsenim blizm'ho mdleho jistijest ve- 

liky hfich. 

Vtech pak vecech, kterez 
modlam obetovany byvaji, 
vime, ze vsickni znamost ma- 
me. A znamost nadyma, ale las- 
ka vzdelava. 

2 Zda-li se pak komu, ze neco 
umi, jeste nic nepoznal, takjakz 
by mel znati. 

3 Ale jestlize kdo miluje Boha, 
tent' jest vyucen od neho, 

4 A protoz o pokrmich, kte- 
fiz se modlam obetuji, vime, ze 
modla na svete nic neni, a ze 



280 



I. KORINTSKYM 9 



neni jineho zadneho Boha nez 
jeden. 

5 Nebo ackoli jsou nektefi, jes- 
to slovou bohove, i na nebi i na 
zemi, (jakoz jsou mnozi bohove, 
a pani mnozi), 

6 Ale my mame jedineho Boha 
Otce, z nehoz vsecko, a my v 
nem, a jednoho Pana Jezise Kri- 
sta, skrze nehoz vsecko, i my 
skrze neho. 

7 Ale ne ve vsecht jest to ume- 
ni. Nebo nektefi s svedomim pro 
modlu az do dnes jako modlam 
obetovane jedi, a svedomi jejich, 
jsuci mdle, poskvrnuje se. 

8 Necinit' pak nas pokrm vzac- 
nych Bohu. Nebo budeme-li jis- 
ti, nic tim lepsi nebudeme, a 
nebudeme-li jisti, nic horsi ne- 
budeme. 

9 Ale vizte, atby snad ta vase 
moc nebyla k urazee mdlym. 

10 Nebo uzfi-li kdo tebe, ma- 
jiciho znamost, a ty sedis pfi 
pokrmu modlam obetovanem, 
zdaliz svedomi toho, kteryz jest 
mdly, nebude pf ivedeno k tomu, 
aby take jedl modlam obeto- 
vane? 

n I zahyne pro to tve vedeni 
bratr mdly, za kterehoz Kristus 
umfel. 

12 A tak hf esice proti bratfim, 
a urazejice svedomi jejich mdle, 
proti Kristu hfesite. 

13 A protoz jestlizet' pohorsuje 
pokrm bratra meho, nebudu jis- 



ti masa na veky, abych nezhor- 
sil bratra sveho. 

Kapitola 9. 

Pfikladem svym uci prava sveho v vecech 

pfipadnych ustupovati, 24. jinak ze by o 

korunu vecnou pfisli. 

Zdaliz nejsem apostol? Zdaliz 
nejsem svobodny? Zdaliz 
jsem Jezukrista Pana naseho 
nevidel? Zdaliz vy nejste prace 
ma v Panu? 

2 Bycht' pak jinym nebyl apos- 
tolem, tedy vam jsem; nebo pe- 
cet meho apostolstvi vy jste v 
Panu. 

3 Odpoved ma pf ed temi, kte- 
fiz mne soudi, ta jest: 

4 Zdaliz nemame moci jisti a 
piti? 

s Zdaliz nemame moci sestry 
zeny pfi sobe miti, jako i jini 
apostole, i bratfi Pane, i Petr? 

6 Zdaliz sam ja a Barnabas ne- 
mame moci dila zanechati? 

7 I kdo bojuje kdy na svuj na- 
klad? Kdo stepuje vinici, a ovoce 
jejiho neji? Aneb kdo pase stado, 
a mleka od stada neji? 

8 Zdali podle cloveka to pra- 
vim? Zdaliz i zakon toho ne- 
pravi? 

9 Nebo v zakone Mojzisove 
psano jest: Nezavizes list volu 
mlaticimu. I zdali Buh o voly pe- 
cuje? 

10 Cili naprosto pro nas to pra- 
vi? Pro nast'jiste napsano jest. 
Nebo kdo of e, v nadeji orati ma; 



I. KORINTSKYM 10 



281 



a kdo mlati v nadeji, nadeje sve 
ma licasten byti. 

11 Ponevadz jsme my vam du- 
chovni veci rozsivali, velika-liz 
by vec byla, kdybychom my vase 
casne veci zali? 

12 Kdyzt' jini prava sveho k 
vam uzivaji, proc ne radeji my? 
A vsak neuzivali jsme prava 
toho, ale vsecko snasime, aby- 
chom zadne pfekazky neucinili 
evangelium Kristovu. 

13 Zdaliz nevite, ze ti, ktefiz o 
svatych veeech pracuji, z sva- 
tych veci jedi, a ktefiz oltafi pfi- 
stoji, s oltaf em spolu dil maji? 

14 Tak i Pan nafidil tern, kte- 
fiz evangelium zvestuji, aby z 
evangelium zivi byli. 

15 Jat' jsem vsak niceho toho 
neuzival. Aniz jsem toho proto 
psal, aby se to pfi mne tak dalo, 
anot by mi mnohem lepe bylo 
umfiti, nezli aby kdo chvalu 
mou vyprazdnil. 

16 Nebo kazi-li evangelium, 
nemam se cim chlubiti, pone- 
vadz jsem to povinen; ale beda 
by mne bylo, kdybych nekazal. 

17 Jestlize pak dobrovolne to 
cinim, mamtf odplatu; pakli bez- 
dek, lifadt'jest mi svefen. 

18 Jakouz tedy mam odplatu? 
Abych evangelium kaze, uka- 
zal, ze jest bez nakladii evange- 
lium Kristovo, proto abych zle 
neuzival prava sveho pfi evan- 
gelium. 



19 Svoboden zajiste jsa ode 
vsech, vsechnem sebe sameho v 
sluzbu jsem vydal, abych mno- 
he ziskal. 

20 A ucinen jsem Zidum jako 
Zid, abych Zidy ziskal; tem, kte- 
fiz pod zakonem jsou, jako bych 
pod zakonem byl, abych ty, kte- 
fiz pod zakonem jsou, ziskal. 

21 Tem, ktefiz jsou bez zakona, 
jako bych bez zakona byl, (nejsa 
bez zakona Bohu, ale jsa pod za- 
konem Kristu), abych ziskal ty, 
ktefiz jsou bez zakona. 

22 Ucinen jsem mdlym jako 
mdly, abych mdle ziskal. Vsech- 
nem vsecko jsem ucinen, abych 
vzdy nektere k spaseni pfivedl. 

23 A tot' cinim pro evanege- 
lium, abych ucastnik jeho byl. 

24 Zdaliz nevite, ze ti, ktefiz 
v zavod bezi, vsickni zajiste 
bezi, ale jeden bef e zaklad? Tak 
bezte, abyste dosahli. 

25 A vseliky, kdoz bojuje, ve 
vsem jest zdrzelivy. A oni zajiste 
proto, aby porusitelnou korunu 
vzali, ale my neporusitelnou. 

26 Protoz ja tak bezim, ne jako 
v nejistotu, tak bojuji, ne jako 
vitr rozrazeje, 

27 Ale podmanuji telo sve, a 
v sluzbu podrobuji, abych snad 
jinym kaze, sam nebyl nesle- 
chetny. 

Kapitola 10. 

Zadostem hfi'snym nepovolovati, 9. na Kri- 



282 



I. KORINTSKYM 10 



sta nehfesiti, 14. satanu se nepfiiicastno- 
vati, 23. mdlych neurazeti. 

Nechcit' pak, abyste nevedeli, 
bratfi, ze otcove nasi vsic- 
kni pod onim oblakem byli, a 
vsickni more pf esli, 

2 A vsickni v Mojzise pokfteni 
jsou v oblace a v mofi, 

3 A vsickni tyz pokrm duehov- 
ni jedli, 

4 A vsickni tyz napoj duchovni 
pili. Pili zajiste z duchovni ska- 
ly, kteraz za nimi sla. Ta pak 
skala byl Kristus. 

5 Ale ne ve mnohyeh z nich za- 
libilo se Bohu; nebo zhynuli na 
pousti. 

6 Ty pak veci ku pfikladu nam 
se staly, abychom nebyli za- 
dostivi zleho, jako oni zadali. 

7 Protoz nebud'te modlafi, jako 
nektefi z nich, jakoz psano jest: 
Posadil se lid, aby jedl a pil, a 
vstali, aby hrali. 

8 Aniz smilneme, jako nektefi 
z nich smilnili, a padlo jich je- 
den den tfimecitma tisicu. 

9 Ani pokousejme Krista, jako 
nektefiz nich pokouseli, a od ha- 
dii zhynuli. 

10 Ani repcete, jako i nektefi 
z nich reptali, a zhynuli od za- 
hubce. 

n Toto pak vsecko u figuf e dalo 
se jim, a napsano jest k napo- 
menuti nasemu, ktefiz jsme na 
konci sveta. 



12 A protoz kdo se domniva, ze 
stoji, hlediz, aby nepadl. 

13 Pokuseni vas nezachvatilo, 
nez lidske. Ale vernyt'jest Biih, 
kteryz nedopusti vas pokouseti 
nad vasi moznost, ale zpusobit' s 
pokusenim take i vysvobozeni, 
abyste mohli snesti. 

14 Protoz, moji mili, utikejtez 
modlafstvi. 

15 Jakozto opatrnym mluvim. 
Vy sud'te, co pravim. 

16 Kalich dobrof eceni, ktere- 
muz dobrofecime, zdaliz neni 
spolecnost krve Kristovy? A 
chleb, kteryz lameme, zdaliz ne- 
ni spolecnost tela Kristova? 

17 Ponevadz jeden chleb, jedno 
telo mnozi jsme; vsickni zajiste 
jednoho chleba licastni jsme. 

18 Pohled'te na Izraele podle 
tela. Zdaliz ti, ktefiz jedi obeti, 
nejsou ucastnici oltafe? 

19 Coz tedy dim? Ze modla jest 
neco? Aneb ze modlam obetova- 
ne neco jest? 

20 Anobrz coz obetuji pohane, 
dablum obetuji, a ne Bohu. Ne- 
chtelt' bych pak, abyste vy byli 
ucastnici dablu. 

21 Nemiizete kalicha Pane piti 
i kalicha dablu; nemiizete 
ucastnici byti stolu Pane i stolu 
dablu. 

22 Ci k hnevu popouzime Pa- 
na? Zdaz silnejsi jsme jeho? 

23 Vsecko mi slusi, ale ne vsec- 



I. KORINTSKYM 11 



283 



ko jest uzitecne; vsecko mi slusi, 
ale ne vsecko vzdelava. 

24 Zadny nehledej svyeh veci, 
ale jeden kazdy toho, coz jest 
blizniho. 

25 Vsecko, coz se v masnych 
kramieh prodava, jezte, nic se 
nevyptavajice pro svedomi. 

26 Nebo Panet' jest zeme i pl- 
nost jeji. 

27 Pozval-lit' by vas pak kdo 
z nevericich, a chcete jiti, vse, 
cozkoli bylo by vam pf edlozeno, 
jezte, nic se nevyptavajice pro 
svedomi. 

28 Pakli by vam nekdo fekl: 
Toto jest modlam obetovane, ne- 
jezte pro toho, kdoz oznamil, a 
pro svedomi. Pane zajiste jest 
zeme i plnost jeji. 

29 Svedomi pak pravim ne tve, 
ale toho druheho. Nebo proc by 
mela svoboda ma potupena byti 
od ciziho svedomi? 

30 A ponevadz ja s diku cine- 
nim pozivam, proc za bezbozne- 
ho jmin byti mampro to, z cehoz 
ja diky cinim? 

31 Protoz bud' ze jite, neb pi- 
jete, aneb cozkoli cinite, vsecko 
k slave Bozi ciiite. 

32 Bez lirazu bud'te i Zidum i 
Rekum i cirkvi Bozi, 

33 Jakoz i ja ve vsem libim 
se vsechnem, nehledaje v torn 
sveho uzitku, ale mnohych, aby 
spaseni byli. 



Kapitola 11. 

Jak se chovati v spolecnych shromazde- 

nich, uci, 16. nezpusob pfi vecefi Pane 

tresce, 33. a k vydanemu prve vede. 

Nasledovnici moji bud'te, ja- 
ko i ja Kristuv. 

2 Chvalimt pak vas, bratfi, ze 
vsecky veci me v pameti mate, 
a jakz jsem vydal vam, ustano- 
veni zachovavate. 

3 Chcit' pak, abyste vedeli, ze 
vselikeho muze hlava jest Kris- 
tus, a hlava zeny muz, hlava 
pak Kristova Biih. 

4 Kazdy muz, modle se aneb 
prorokuje s pfikrytou hlavou, 
ohyzd'uje hlavu svou. 

5 Kazda pak zena, modleci se 
aneb prorokujici s nepfikrytou 
hlavou, ohyzd'uje hlavu svou; 
nebo jednostejna vec jest, jako 
by se oholila. 

6 Nebo nezaviji-lit se zena, ne- 
chazt' se take ostfiha. Pakli jest 
mrzka vec zene oholiti se neb 
ostf ihati, nechazt' se zaviji. 

7 Muzt'nema zavijeti hlavy, jsa 
obraz a slava Bozi, ale zena jest 
slava muzova. 

8 Nebo neni muz z zeny, ale 
zena z muze. 

9 Neni zajiste muz stvofen pro 
zenu, ale zena pro muze. 

10 Protoz mat zena miti obe- 
stf eni na hlave pro andely. 

n A vsak ani muz bez zeny, ani 
zena bez muze v Panu. 



284 



I. KORINTSKYM 11 



12 Nebo jakoz zena z muze, tak 
i muz skrze zenu, vsecky pak 
veci z Boha. 

13 Vy sami mezi sebou sud'te, 
slusi-li se zene bez zaviti mod- 
liti Bohu. 

14 Zdaliz vas i samo pfirozeni 
neuci, zetjest ohyzda muzi miti 
dlouhe vlasy? 

15 Ale zene miti dlouhe vlasy 
poetive jest; nebo vlasove k za- 
stirani dani jsou ji. 

16 Jestlize pak komu se vidi 
neustupnym byti, myt takove- 
ho obyceje nemame, ani cirkev 
Bozi. 

17 Tyto pak veci pf edkladaje, 
nechvalim, ze ne k lepsimu, ale 
k horsimu se schazite. 

18 Nejprve zajiste, kdyz se 
schazite do shromazdeni, sly- 
sim, ze jsou roztrzky mezi vami, 
a ponekud tomu vefim. 

19 Nebot'museji i kacif stva me- 
zi vami byti, aby prave pobozni 
zjeveni byli mezi vami. 

20 Kdyz tedy tak se schazite 
vespolek, tot' neni vecefi Pane 
jisti, 

21 Ponevadz jeden kazdy nej- 
prv s jidlem vecefe sve se uspisi, 
a tu nekdo lacni, a jiny se pf epil. 

22 A coz pak domu nemate k 
jidlu a ku piti? Cili cirkev Bozi 
tupite, a zahanbujete ty, ktefiz 
nemaji? Coz vam dim? Chvaliti 
budu vas? V torn nechvalim. 



23 Ja zajiste pfijal jsem ode 
Pana, coz i vydal jsem vam, ze 
Pan Jezis v tu noc, v kterouz 
zrazen jest, vzal chleb, 

24 A diky ciniv, lamal a fekl: 
Vezmete, jezte, to jest telo me, 
kterez se za vas lame. To cinte 
na mou pamatku. 

25 Takz i kalich, kdyz povece- 
fel, fka: Tento kalich jest ta 
nova smlouva v me krvi. To 
cihte, kolikratkoli piti budete, 
na mou pamatku. 

26 Nebo kolikratz byste koli 
jedli chleb tento a kalich tento 
pili, smrt Pane zvestujete, do- 
kudz nepfijde. 

27 A protoz kdokoli jedl by 
chleb tento, a pil kalich Pane 
nehodne, vinen bude telem a 
krvi Pane. 

28 Zkusiz tedy sam sebe clo- 
vek, a tak chleb ten jez, a z toho 
kalicha pi. 

29 Nebo kdoz ji a pije nehodne, 
odsouzeni sobe ji a pije, neroz- 
suzuje tela Pane. 

30 Protoz mezi vami jsou mnozi 
mdli a nemocni, a spi mnozi, 

31 Jesto kdybychom se sami 
rozsuzovali, nebyli bychom sou- 
zeni. 

32 Ale kdyz byvame souzeni, 
ode Pana byvame poucovani, 
abychom s svetem nebyli potu- 
peni. 

33 A tak, bratfi moji, kdyz se 



I. KORINTSKYM 12 



285 



schazite k jidlu, jedni na druhe 
cekavejte. 

34 Pakli kdo lacni, doma jez, 
abyste se nesehazeli k odsou- 
zeni. Jine pak veci, kdyz pfijdu, 
zfidim. 



Kapitola 12. 

Uci apostol daru Bozich dobfe uzivati, 12. 

a v svornosti, v lasce i v jednote ducha zu- 

stavati. 

Oduchovnich pak dafich, 
bratfi, nechci, abyste ne- 
vedeli. 

2 Vite, ze jste byli pohane, kte- 
fiz k modlam nemym, jakz jste 
byvali vedeni, tak jste chodili. 

3 Protoz znamot'vam cinim, ze 
zadny v Duchu Bozim mluve, 
nezlof eci Jezisi, a zadny nemii- 
ze fici Pan Jezis, jedine v Duchu 
svatem. 

4 Rozdilnit'pak darove jsou, ale 
tentyz Duch, 

5 A rozdilna jsou pfisluhovani, 
ale tentyz Pan, 

6 A rozdilne jsou moci, ale ten- 
tyz jest Buh, kteryz piisobi vsec- 
ko ve vsech. 

7 Jednomu pak kazdemu dano 
byva zjeveni Ducha k uzitku. 

8 Nebo nekomu dana byva skr- 
ze Ducha fee moudrosti, jinemu 
pak fee umeni podle tehoz Du- 
cha. 

9 Jinemu pak vira v temz Du- 
chu, jinemu darove uzdravova- 
ni v jednostejnem Duchu. 



10 Nekomu pak divu cineni, ji- 
nemu pak proroctvi, jinemu pak 
rozeznani duchu, jinemu pak 
rozlicnost jazyku, jinemu pak 
vykladani jazyku. 

n Ale to vse pusobi jeden a tyz 
Duch, rozdeluje jednomu kaz- 
demu obzvlastne, jakz raci. 

12 Nebo jakoz telo jedno jest 
a mnoho ma oudu, ale vsickni 
ti jednoho tela oudove, mnozi 
jsouce, jedno telo jsou: tak i Kri- 
stus. 

13 Skrze jednoho zajiste Ducha 
my vsickni vjedno telo pokf teni 
jsme, bud' Zide, bud' Rekove, 
bud' sluzebnici, neb svobodni, a 
vsickni v jeden duch zapojeni 
jsme. 

14 Nebo telo neni jeden oud, ale 
mnozi. 

15 Di-li noha: Ponevadz nejsem 
rukou, nejsem z tela, zdaliz pro- 
to neni z tela? 

16 A di-li ucho: Kdyz nejsem 
oko, nejsem z tela, zdaliz proto 
neni z tela? 

17 Jestlize vsecko telo jest oko, 
kde pak sluch? Pakli vsecko 
sluch, kde povoneni? 

18 Ale zfidil Buh oudy, jeden 
kazdy z nich v tele, tak jakz 
chtel. 

19 Paklit' by vsickni byli jeden 
oud, kde by bylo telo? 

20 Ale nyni ac mnozi oudove 
jsou, jest vsak jedno telo. 



286 



I. KORINTSKYM 13 



21 Neimizet' tedy oko fici ruce: 
Nepotfebi mi tebe, aneb opet 
hlava noham: Nepotfebuji vas. 

22 Nybrz mnohem vice oudove, 
ktefiz se zdadi nejmdlejsi v tele 
byti, potfebni jsou. 

23 A kterez mame za nejne- 
poetivejsi v tele, tern vetsi po- 
ctivost cinime; a nepoctivi nasi 
hojnejsi ozdobu maji, 

24 Poctivi pak oudove nasi toho 
nepotfebuji. Ale Buh tak zpuso- 
bil telo, dav poslednejsimu hoj- 
nejsi poctivost, 

25 Aby nebyla roztrzitost v te- 
le, ale aby oudove jedni o druhe 
vespolek pecovali. 

26 A protoz jestlize co trpi je- 
den oud, spolu s nim trpi vsickni 
oudove; pakli jest v slave je- 
den oud, raduji se spolu s nim 
vsickni oudove. 

27 Vy pak jste telo Kristovo, a 
oudove z castky. 

28 A nektere zajiste postavil 
Buh v cirkvi nejprv apostoly, 
druhe proroky, tfeti ucitele, po- 
tom moci, potom dary uzdravo- 
vani, pomocniky, spravce, roz- 
licnost jazykii. 

29 Zdaliz jsou vsickni apostole? 
Zdali vsickni proroci? Zdali vsic- 
kni ucitele? Zdali vsickni divy 
cini? 

30 Zdali vsickni maji dary k 
uzdravovani? Zdali vsickni ja- 
zyky mluvi? Zdali vsickni vy- 
kladaji? 



31 Snazujte se pak dojiti darii 
lepsich, a jestetvyssi cestu vam 
ukazi. 

Kapitola 13. 

Chvala svate lasky. 

Bych jazyky lidskymi mluvil 
i andelskymi, a lasky kdy- 
bych nemel, ucinen jsem med' 
zvucici aneb zvonec znejici. 

2 A bycht' mel proroctvi, a po- 
vedom byl vselikeho tajemstvi i 
vselikeho umeni, a kdybych mel 
tak velikou viru, ze bych hory 
pf enasel, lasky pak kdybych ne- 
mel, nic nejsem. 

3 A kdybych vynalozil na pokr- 
my vsecken statek svuj , a bych 
vydal telo sve k spaleni, a lasky 
bych nemel, nic mi to nepro- 
spiva. 

4 Laska trpeliva jest, dobroti- 
va jest, laska nezavidi, laska 
neni vsetecna, nenadyma se. 

5 V nic neslusneho se nevyda- 
va, nehleda svych veci, nezpouzi 
se, neobmysli zleho. 

6 Neraduje se z nepravosti, ale 
spolu raduje se pravde. 

7 Vsecko snasi, vsemu vefi, 
vseho se nadeje, vseho trpelive 
ceka. 

8 Laska nikdy nevypada, jesto 
bud'ze proroctvi jsou, ta pfesta- 
nou, bud'jazykove, ti utichnou, 
bud'uceni, to v nic pfijde. 

9 Z castky zajiste poznavame, 
a z castky prorokujeme. 



I. KORINTSKYM 14 



287 



10 Ale jakz by pfislo dokonale, 
tehdyt to, coz jest z castky, vy- 
hlazeno bude. 

n Dokudz jsembyl dite, mluvil 
jsem jako dite, myslil jsem jako 
dite, smyslel jsem jako dite, ale 
kdyz jsem muz, opustil jsem de- 
tinske veci. 

12 Nyni zajiste vidime v zrca- 
dle a skrze podobenstvi, ale teh- 
daz tvari v tvaf. Nyni poznavam 
z castky, ale tehdy poznam, tak 
jakz i znamosti obdafen budu. 

13 Nyni pak zustava vira, na- 
deje, laska, to tre, ale nejvetsi z 
nich jestif laska. 

Kapitola 14. 

Uci daru Bozich vyssich i nizsich k spolec- 
nemu vzdelani uzivati. 

Stujtez o lasku, horlive zadej- 
te duchovnich veci, nejvice 
vsak, abyste prorokovali. 

2 Nebo ten, kdoz mluvi cizim 
jazykem, ne lidem mluvi, ale 
Bohu; nebo zadny neposloucha, 
ale duchem vypravuje tajem- 
stvi. 

3 Kdoz pak prorokuje, lidem 
mluvi vzdelani, i napominani, i 
poteseni. 

4 Kdoz mluvi cizim jazykem, 
sam sebe vzdelava, ale ten, kdoz 
prorokuje, cirkev vzdelava. 

5 Chtelt bych pak, abyste vsic- 
kni jazyky mluvili, ale vsak ra- 
deji, abyste prorokovali. Nebo 
vetsi jest ten, kteryz prorokuje, 
nezli ten, kdoz jazyky mluvi, lee 



by take vykladal, aby se vzdela- 
vala cirkev. 

6 A protoz, bratfi, pfisel-li 
bych k vam, jazyky mluve, coz 
vam prospeji, nebudu-lit vam 
mluviti, bud' v zjeveni neb v 
umeni, bud' v proroctvi neb v 
uceni? 

7 Vsak i bezdusne veci, vyda- 
vajici zvuk, jako pistalka neb 
harfa, kdyby rozdilneho zvuku 
nevydavaly, kterak by vedino 
bylo, co se piska, aneb na harfu 
hra? 

8 Ano trouba vydala-li by ne- 
jisty hlas, kdoz se bude strojiti 
k boji? 

9 Tak i vy, nevydali-li byste ja- 
zykem srozumitelnych slov, kte- 
rak bude rozumino, co se mluvi? 
Budete jen u vitr mluviti. 

10 Tak mnoho, (jakz vidime), 
rozdilu hlasu jest na svete, a nic 
neni bez hlasu. 

n Protoz nebudu-lit znati moci 
hlasu, budu tomu, kteryz mluvi, 
cizozemec, a ten, kdoz mluvi, 
bude mi cizozemec. 

12 Tak i vy, ponevadz jste hor- 
livi milovnici duchovnich veci, 
toho hledejte, abyste se k vzde- 
lani cirkve rozhojnili. 

13 A protoz, kdoz mluvi jazy- 
kem, modi se, aby mohl vykla- 
dati. 

14 Nebo modlim-litse jazykem, 
duch muj se modli, ale mysl ma 
bez uzitku jest. 



288 



I. KORINTSKYM 14 



15 Coz tedy jest? Modliti se bu- 
du duchem a modliti se budu i 
mysli; plesati budu duchem, a 
plesati budu i mysli. 

16 Nebo kdybys dobrofecil du- 
chem, kterakz ten, kteryz pros- 
ty clovek jest, k tvemu diku ci- 
neni fekne Amen, ponevadz ne- 
vi, co pravis? 

17 Nebo ac ty dobfe diky cinis, 
ale jiny se nevzdelava. 

18 Dekuji Bohu svemu, ze vice 
nez vy vsickni jazyky mluvim; 

19 Ale v zboru radeji bych chtel 
pet slov srozumitelne promlu- 
viti, abych take jinych poucil, 
nezli deset tisicu slov jazykem. 

20 Bratfi, nebud'te deti v smy- 
slu, ale zlosti bud'te deti, smys- 
lem pak bud'te dospeli. 

21 Psano jest v zakone: Pro- 
toz rozlicnymi jazyky a cizimi 
rty budu mluviti lidu tomuto, 
a aniz tak mne slyseti budou, 
pravi Pan. 

22 A tak jazykove jsou za div ne 
tern, ktefiz vefi, ale neveficim, 
proroctvi pak ne neveficim, ale 
veficim. 

23 A protoz kdyz by se sesla 
vsecka cirkev spolu, a vsickni by 
jazyky mluvili, a vesli by tarn i 
neuceni neb nevefici, zdaliz ne- 
f eknou, ze blaznite? 

24 Ale kdyby vsickni proroko- 
vali, a vsel by nekdo nevefici 
neb neuceny, pfemahan by byl 
ode vsech, a souzen ode vsech. 



25 A tak tajnosti srdce jeho zje- 
veny budou, a padna na tvaf, 
klaneti se bude Bohu, vyznava- 
je, ze jiste Buh jest mezi vami. 

26 Coz tedy, bratfi? Kdyz se 
schazite, jeden kazdy z vas pi- 
sen ma, uceni ma, jazyk ma, zje- 
veni ma, vykladani ma, vsecko 
to budiz k vzdelani. 

27 Bud' ze kdo jazykem mluvi, 
tedy skrze dva neb nejvice tfi, a 
to jeden po druhem, a jeden at' 
vyklada. 

28 Pakli by nebylo vykladace, 
necht' mlci v shromazdeni, sam 
pak sobe nechazt' mluvi a Bohu. 

29 Proroci pak dva neb tfi at' 
mluvi, a jini necht' rozsuzuji. 

30 Paklit' by jinemu tu pfisedi- 
cimu zjeveno bylo, prvni mlc. 

31 Nebo rmizete vsickni, jeden 
po druhem, prorokovati, aby se 
vsickni ucili, a vsickni se pote- 
sovali. 

32 Duchovet' pak prorokii pro- 
rokiim poddani jsou. 

33 Nebot' Buh neni pilvod ne- 
f adu, ale pokoje, jako i ve vsech 
shromazdenich svatych. 

34 Zeny vase v shromazdenich 
at mlci, nebo nedopousti se jim 
mluviti, ale aby poddany byly, 
jakz i zakon pravi. 

35 Pakli se chti cemu nauciti, 
doma muzu svych nechatse pta- 
ji. Nebo mrzka vec jest zenam 
mluviti v shromazdeni. 



I. KORINTSKYM 15 



289 



36 Zdali od vas slovo Bozi po- 
slo? Zdali k samym vam pfislo? 

37 Zda-li se sobe kdo byti pro- 
rokem neb duchovnim, nechazt' 
pozna, co vam pisi, zetjsou pfi- 
kazani Pane. 

38 Pakli kdo nevi, nevez. 

39 A takz, bratfi, snazte se o 
to, abyste prorokovali, a jazyky 
mluviti nezbranujte. 

40 Vsecko slusne a podle f adu 
at' se deje. 

Kapitola 15. 

Artikul o budoucim vzkfiseni z mrtvych 
utvrzuje, 35. i vysvetluje. 

Pfipominamt' pak vam, bra- 
tfi, evangelium, kterez 
jsem zvestoval vam, kterez jste 
i pfijali, v nemz i stojite, 

2 Skrze kterez, (jestlize, kte- 
rak jsem vam kazal, v pameti 
mate), i spaseni befete, lee by- 
ste na darmo uvefili. 

3 Vydal jsem zajiste vam nej- 
pfedneji, coz jsem i vzal, ze Kri- 
stus umf el za hfiehy nase podle 
pisem, 

4 A ze jest pohfben, a ze vstal 
z mrtvych tfetiho dne podle pi- 
sem, 

5 A ze vidin jest od Petra, po- 
tom od dvanacti. 

6 Potom vidin vice nez od peti 
set bratfi spolu, z nichz mnozi 
jeste zivi jsou az dosavad, a ne- 
ktefi zesnuli. 

7 Potom vidin jest od Jakuba, 
potom ode vsech apostolu. 



8 Nejposleze pak ze vsech, jako 
nedochudceti, ukazal se i mne. 

9 Nebo ja jsem nejmensi z 
apostolu, kteryz nejsem hoden 
slouti apostol, proto ze jsem se 
protivil cirkvi Bozi. 

10 Ale milosti Bozi jsem to, coz 
jsem, a milost jeho ve mne da- 
remna nebyla, ale hojneji, nez 
oni vsickni, pracoval jsem, a 
vsak ne ja, ale milost Bozi mne 
pfitomna. 

n Protoz i ja i oni tak kazeme, 
a tak jste uvefili. 

12 Ponevadz se pak kaze o Kri- 
stu, ze z mrtvych vstal, kterakz 
nektefi mezi vami pravi, ze by 
nebylo z mrtvych vstani? 

13 Nebo neni-litf z mrtvych 
vstani, anizt Kristus z mrtvych 
vstal. 

14 A nevstal-litz mrtvych Kris- 
tus, tedyt'jest daremne kazani 
nase, a daremnat'jest i vira va- 
se. 

15 A byli bychom nalezeni i kf i- 
vi svedkove Bozi; nebo vydali 
jsme svedectvi o Bohu, ze vzkfi- 
sil z mrtvych Krista. Kterehoz 
nevzkfisil, (totiz) jestlize mrtvi 
z mrtvych nevstavaji. 

16 Nebo jestlizet mrtvi z mrt- 
vych nevstavaji, anizt' Kristus 
vstal. 

17 A nevstal-litz mrtvych Kris- 
tus, marna jest vira vase, jeste 
jste v svych hfisich. 



290 



I. KORINTSKYM 15 



18 A taktf i ti, ktefiz zesnuli v 
Kristu, zahynuli. 

19 Jestlizet' pak v tomto zivote 
toliko nadeji mame v Kristu, 
nejbidnejsi jsme ze vsech lidi. 

20 Ale vstalt' z mrtvych Kris- 
tus, prvotiny tech, ktefiz ze- 
snuli. 

21 Nebo ponevadz skrze clove- 
ka smrt, skrze cloveka i vzkfi- 
seni z mrtvych. 

22 Nebo jakoz v Adamovi vsic- 
kni umiraji, tak i skrze Krista 
vsickni obziveni budou. 

23 Ale jeden kazdy v svem po- 
fadku: Prvotiny Kristus, potom 
ti, ktefiz jsou Kristovi, v pfisti 
jeho. 

24 Potom bude konec, kdyz 
vzda kralovstvi Bohu a Otci, 
kdyz vyprazdni vselike knizat- 
stvo, i vselikou vrchnost i moc. 

25 Nebot'musi on kralovati, do- 
kudz nepolozi vsech nepfatel 
pod nohy jeho. 

26 Nejposlednejsi pak nepfitel 
zahlazen bude smrt. 

27 Nebo vsecky veci poddal pod 
nohy jeho. Kdyz pak pravi, ze 
vsecky veci poddany jsou, zjev- 
netf jest, ze krome toho, kteryz 
jemu poddal vsecko. 

28 A kdyz poddano jemu bude 
vsecko, tehdy i sam Syn podda 
se tomu, kteryz jemu poddati 
ma vsecko, aby byl Biih vsecko 
ve vsech. 



29 Sic jinak co cini ti, ktefiz se 
kfti za mrtve? Jestlizet jistotne 
nevstavaji mrtvi z mrtvych, i 
proc se kfti za mrtve. 

30 Proc i my nebezpeeenstvi tr- 
pime kazde hodiny? 

31 Na kazdy den umiram, skr- 
ze slavu nasi, kterouz mam v 
Kristu Jezisi Panu nasem. 

32 Jestlizet' jsem obycejem ji- 
nych lidi bojoval s selmami v 
Efezu, co mi to prospeje, ne- 
vstanou-lit mrtvi? Jezme tedy a 
pime, nebo zitra zemfeme. 

33 Nedejte se svoditi. Porusujit' 
dobre obyceje zla rozmlouvani. 

34 Procitte k konani spravedl- 
nosti, a nehfeste. Nebo nektefi 
neznaji Boha; k zahanbeni va- 
semu mluvim. 

35 Ale feknet' nekdo: Kterakz 
vstanou mrtvi? V jakem pak te- 
le pfijdou? 

36 O nemoudry, to, coz ty rozsi- 
vas, nebyva obziveno, lee umfe. 

37 A coz rozsivas, ne to telo, 
kterez potom zroste, rozsivas, 
ale hole zrno, jake se trefi, pse- 
nice neb kterezkoli jine. 

38 Buh pak dava jemu telo, 
jakz raci, a jednomu kazdemu 
z tech semen jeho vlastni telo. 

39 Ne kazde telo jest jednostej- 
ne telo, ale jine zajiste telo lid- 
ske, jine pak telo hovadi, jine 
pak rybi, a jine ptaci. 

40 A jsou tela nebeska, a jsou 
tela zemska, ale jinati jest zajiste 



I. KORINTSKYM 16 



291 



slava nebeskyeh, a jina zem- 
skych, 

41 Jina slava slunce, a jina sla- 
va mesice, a jina slava hvezd; 
nebo hvezda od hvezdy deli se v 
slave. 

42 Takt' bude i vzkf iseni z mrt- 
vyeh. Rozsiva se porusitelne, 
vstane neporusitelne; 

43 Rozsiva se neslicne, vstane 
slavne; rozsiva se nemocne, 
vstane moene; 

44 Rozsiva se telo telesne, vsta- 
ne telo duchovni. Jest telo te- 
lesne, jest i duchovni telo. 

45 Takt' i psano jest: Ucinen 
jest prvni clovek Adam v dusi 
zivou, ale ten posledni Adam v 
ducha obzivujiciho. 

46 Vsak ne nejprve duchovni, 
ale telesne, potom duchovni. 

47 Prvni clovek z zeme zemsky, 
druhy clovek sam Pan s nebe. 

48 Jakyz jest ten zemsky, ta- 
kovi jsou i zemsti, a jakyz ten 
nebesky, takoviz budou i ne- 
besti. 

49 A jakoz jsme nesli obraz 
zemskeho, taktponeseme obraz 
nebeskeho. 

so Totot pak pravim, bratf i: Ze 
telo a krev kralovstvi Boziho 
dedictvi dosahnouti nemohou, 
aniz porusitelnost neporusitel- 
nosti dedicne obdrzi. 

si Aj, tajemstvi vam pravim: 
Ne vsickni zajiste zesneme, 
ale vsickni promeneni budeme, 



hned pojednou, v okamzeni, k 
zatroubeni poslednimu. 

52 Nebot' zatroubi, a mrtvi 
vstanou neporusitelni, a my 
promeneni budeme. 

53 Musi zajiste toto porusitelne 
telo obleci neporusitelnost, a 
smrtelne toto obleci nesmrtel- 
nost. 

54 A kdyz porusitelne toto ob- 
lece neporusitelnost, a smrtelne 
toto oblece nesmrtelnost, tehdy 
se naplni fee, kteraz napsana 
jest: Pohlcena jest smrt v vitez- 
stvi. 

55 Kdejesi, 6 smrti, osten tvuj? 
Kde jest, 6 peklo, vitezstvi tve? 

56 Osten pak smrti jestitf hfieh, 
a moc hficha jest zakon. 

57 Ale Bohu dika, kteryz dal 
nam vitezstvi skrze Pana na- 
seho Jezukrista. 

58 Protoz, bratfi moji mili, stali 
bud'te a nepohnutelni, rozhoj- 
iiujice se v dile Pane vzdycky, 
vedouce, ze prace vase neni da- 
remna v Panu. 

Kapitola 16. 

Napomina k zbirce, 5. navstiviti je slibuje, 

10. Timotea jim porouci, 12. Apollo vy- 

mlouva, 13. k stalosti 15. a drahemu va- 

zeni sluzebniku Bozich vede. 

O zbirce pak na svate, jakz 
jsem nafidil v cirkvich Ga- 
latskych, tak i vy cihte. 

2 V kazdou nedeli jeden kazdy 
z vas sam u sebe sloz, schovaje 
podle moznosti, aby ne tehdaz, 
kdyz bych pfisel, zbirky se daly. 



292 



I. KORINTSKYM 16 



3 Kdyz pak pfijdu, kterekoli 
schvalite skrze listy, tyt posli, 
aby donesli tuto milost vasi do 
Jeruzalema. 

4 Paklit' by se za hodne videlo, 
abych i ja sel, pujdoutse mnou. 

5 Pfijdut'pak k vam, kdyz Ma- 
cedonii projdu; (nebo Macedonii 
minim projiti). 

6 Ale u vast' snad poostanu, 
aneb i pfes zimu pobudu, abyste 
vy mne doprovodili, kamz bych 
koli sel. 

7 Nechci zajiste s vami se to- 
liko na zastaveni shledati, ale 
nadeji se, ze za nejaky cas po- 
budu u vas, bude-li Pan chtiti. 

8 Zustanut pak v Efezu az do 
letnic. 

9 Nebo otevfiny jsou mi tu ve- 
like a mocne dvef e, a protivniku 
mnoho. 

10 Pfisel-lif by pak Timoteus, 
hled'tez, aby bezpecne byl u vas; 
nebot dilo Pane dela jako i ja. 

n Protoz necht' jim zadny ne- 
pohrda, ale vyprovod'te jej v po- 
koji, at' pfijde ke mne; nebot' na 
nej cekam s bratfimi. 

12 O Apollovi pak bratru vezte, 
ze jsem ho velmi prosil, aby sel 
k vam s bratfimi. Ale nikoli ne- 
byl te vule, aby nyni pfisel, nez 
pfijdet, kdyz bude miti cas pfi- 
hodny. 



13 Bdete, stujte u vif e, zmuzile 
sobe pocinejte, bud'tez silni. 

14 Vsecky veci vase at se deji v 
lasce. 

is Prosimt' pak vas, bratfi, vi- 
te, ze celed Stepanova jest pr- 
votiny Achaie, a ze se v sluzbu 
svatym vydali, 

16 Abyste i vy poddani byli ta- 
kovym, i vselikemu pomahaji- 
cimu a pracujicimu. 

17 Tesimt' se pak z pfichodu 
Stepana, a Fortunata, a Acha- 
ika; nebo nedostatek vas oni do- 
plnili. 

18 Potesili zajiste meho ducha 
i vaseho. Protoz znejtez takove. 

19 Pozdravujit' vas zborove, 
ktefiz jsou v Azii. Pozdravujit 
vas v Panu velice Akvila a Pris- 
cilla, s cirkvi tou, kteraz jest v 
dome jejich. 

20 Pozdravuji vas vsickni bra- 
tfi. Pozdravte sebe vespolek v 
polibeni svatem. 

21 Pozdraveni vlastni rukou 
Pavlovou. 

22 Jestlize kdo nemiluje Pana 
Jezukrista, budiz proklaty: Ma- 
ran atha. 

23 Milost Pana Jezukrista s 
vami. 

24 / laska ma v Kristu Jezisi se 
vsechnemi vami. Amen. 



DRUHA EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K KORINTSKYM. 



Kapitola 1. 

Pozdraviv Korintskych, 3. a Panu Bohu z 

ochrany podekovav, 8. o svych pokusenich 

12. i upfimosti sve proti pomluvacum vy- 

pravuje. 

Pavel apostol Jezise Krista 
skrze vuli Bozi, a Timoteus 
bratr, cirkvi Bozi, kteraz jest v 
Korintu, se vsechnemi svatymi, 
ktefiz jsou ve vsi Achaii: 

2 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

3 Pozehnany Buh a Otec Pana 
naseho Jezukrista, Otec milosr- 
denstvi, a Buh vselikeho pote- 
seni, 

4 Kteryz tesi nas ve vselikem 
ssouzeni nasem, abychom i my 
mohli potesovati tech, ktefiz by 
byli v jakemkoli ssouzeni, tim 
potesenim, kterymz i my pote- 
seni jsme od Boha. 

5 Nebo jakoz se rozhojnuji utr- 
peni Kristova pfi nas, tak skrze 
Krista rozhojnuje se i poteseni 
nase. 

6 Nebo bud' ze ssouzeni jsme, 
pro vase poteseni a spaseni, kte- 
rez se pusobi v snaseni tychz 
trapeni, kteraz i my trpime; bud' 
ze potesovani byvame, pro vase 
poteseni a spaseni. A nadeje na- 
se pevna jest o vas, 



7 Ponevadz vime, ze jakoz jste 
licastnici utrpeni, tak i potese- 
ni. 

8 Nechcemet' zajiste, abyste 
nevedeli, bratfi, o ssouzeni na- 
sem, kterez jsme meli v Azii, ze 
jsme nad miru pfetizeni byli a 
nad moznost, tak ze jsme jiz i o 
zivotu svem byli pochybili. 

9 Nybrz sami v sobe jiz jsme 
byli tak usoudili, ze nebylo lze 
nez umfiti, abychom nedoufali 
sami v sobe, ale v Bohu i mrtve 
kfisicim. 

10 Kteryz od takove smrti vy- 
trhl nas, a vytrhuje, v nehoz 
doufame, ze i jeste vytrhne, 

n Kdyz i vy nam pomahati bu- 
dete modlitbami za nas, aby 
z daru toho, pficinou mnohych 
osob nam daneho, od mnohych 
dekovano bylo z nas. 

12 Nebo chlouba nase tato jest, 
svedectvi svedomi naseho, ze v 
sprostnosti a v upfimosti Bozi, 
ne v moudrosti telesne, ale v 
milosti Bozi obcovali jsme na 
svete, zvlaste pak u vas. 

13 Nebot' nepiseme vam nic ji- 
neho, nez to, coz ctete, aneb coz 
prve znate. A nadeji mam, ze az 
do konce tak znati budete, 



294 



II. KORINTSKYM 2 



14 Jakoz jste i poznali nas z 
castky, zet jsme chlouba vase, 
podobne jako i vy nase, v den 
Pana Jezise. 

15 A v tomt' doufani chtel jsem 
k vam pfijiti nejprve, abyste 
druhou milost meli, 

16 A skrze vas jiti do Macedo- 
nie, a zase z Macedonie pfijiti k 
vam, a od vas abych byl dopro- 
vozen do Judstva. 

17 O torn pak kdyz jsem pfe- 
mysloval, zdali jsem co lehko- 
myslne einil? Aneb coz pf emys- 
luji, zdali podle tela pf emysluji, 
tak aby bylo pfi mne: Jest, jest, 
neni, neni? 

18 Anobrz vif verny Buh, ze fee 
nase k vam nebyla: Jest, a neni. 

19 Nebo Syn Bozi Jezis Kris- 
tus, kteryz mezi vami kazan 
jest skrze nas, skrze mne a Sil- 
vana a Timotea, nebyl: Jest, a 
neni, ale bylo v nem: Jest. 

20 Nebo kolikzkoli jest zasli- 
beni Bozich, v nemtjsou: Jest, a 
v nemt'jest: Amen, k slave Bohu 
skrze nas. 

21 Ten pak, kteryz potvrzuje 
nas s vami v Kristu, a kteryz 
pomazal nas, Buh jest. 

22 Kteryz i znamenal nas, a dal 
zavdavek Ducha v srdce nase. 

23 Ja pak Boha za svedka beru 
na svou dusi, ze lituje vas, jeste 
jsem nepfisel do Korintu. 

24 Ne jako bychom panovali 
nad verou vasi, ale pomocnici 



jsme radosti vasi; nebo verou 
stojite. 



Kapitola 2. 

Hffsnika na milost pfijiti veli. 12. Prace 

sluzebnikii, i puvodu jich i ovoce ukaza- 

nim, zvelicuje. 

Toto jsem pak sobe ulozil, 
abych k vam zase s zamut- 
kem nepfisel. 

2 Nebo jestlize ja vas zarmou- 
tim, i kdo jest, jesto by mne ob- 
veselil, nez ten, kteryz jest ode 
mne zarmoucen? 

3 A toto samo psal jsem vam, 
abych pfijda, nemel zamutku z 
tech, z nichz bych se mel rado- 
vati, doufaje o vsech o vas, ze 
radost ma jest vsech vas. 

4 Nebo z velikeho ssouzeni a 
bolesti srdce psal jsem vam, s 
mnohymi slzami, ne abyste za- 
rmouceni byli, ale abyste po- 
znali lasku, kterouz k vam ve- 
likou mam. 

5 Jestlizet pak kdo zarmoutil, 
ne mnet' zarmoutil, ale pone- 
kud, (abych nepfetizil), vsecky 
vas. 

6 Dostit' ma takovy na torn tre- 
stani od mnohych, 

7 Tak abyste naproti tomu jiz 
radeji odpustili, a potesili ho, 
aby snad pfilisnym zamutkem 
nebyl sehlcen takovy. 

8 Protoz prosim vas, abyste 
utvrdili k nemu lasku. 



II. KORINTSKYM 3 



295 



9 Nebo i proto psal jsem, abych 
zkusenim zvedel, jste-li ve vsem 
poslusni. 

10 Komuz pak vy co odpoustite, 
i ja. Nebo i ja, jestlize jsem co 
odpustil, komuz jsem odpustil, 
pro vas jsem ucinil, pfed oblice- 
jem Kristovym, abychom nebyli 
oklamani od satana. 

n Nebot nejsou nam mysleni 
jeho neznama. 

12 Kdyz jsem pak pfisel do Tro- 
ady, pficinou evangelium Kri- 
stova, ackoli dvefe mi otevfiny 
byly skrze Pana, vsak nemel 
jsem upokojeni v duchu svem, 
proto ze jsem nenalezl Tita, bra- 
tra sveho. 

13 Ale pozehnav jich, odsel 
jsem do Macedonie. 

14 Bohu pak chvala, kteryz 
vzdycky dava nam vitezstvi v 
Kristu, a vuni znamosti sve zje- 
vuje skrze nas na kazdem mis- 
te. 

15 Nebot jsme Kristova vune 
dobra Bohu v tech, ktef iz k spa- 
seni pfichazeji, i v tech, ktefiz 
hynou, 

16 Temto zajiste vune smr- 
telna k smrti, onemno pak vune 
zivota k zivotu. Ale k tomu kdo 
jest zpusobny? 

17 Nebot nejsme, jako mnozi, 
cizolozici slovo Bozi, ale jako 
z upfimnosti, ale jako z Boha, 
pfed oblicejem Bozim, o Kristu 
mluvime. 



Kapitola 3. 

Pfisluhovani nove Kristovo nad pfisluho- 
vani Zakona Stareho vystavuje apostol. 

Zaciname opet sami sebe 
chvaliti? Zdaliz potfebuje- 
me, jako nektefi, schvalujicich 
listu k vam, neb od vas k jinym? 

2 List nas vy jste, napsany v 
srdcich nasich, kteryz znaji a 
ctou vsickni lide. 

3 Nebo to zjevne jest, ze jste list 
Kristuv zpiisobeny skrze pfislu- 
hovani nase, napsany ne cerni- 
dlem, ale Duchem Boha ziveho, 
ne na dskach kamennych, ale 
na dskach srdce masitych. 

4 Doufani pak takove mame 
skrze Krista k Bohu, 

5 Ne ze bychom dostatecni byli 
mysliti neco sami z sebe, jakoz- 
to sami z sebe, ale dostatecnost 
nase z Boha jest. 

6 Kteryz i hodne nas ucinil slu- 
zebniky Noveho Zakona, ne li- 
tery, ale Ducha. Nebo litera za- 
biji, ale Duch obzivuje. 

7 Jestlizet' pak pfisluhovani 
smrti, literami vyryte na ds- 
kach kamennych, bylo slavne, 
tak ze nemohli patfiti synove 
Izraelsti v tvaf Mojzisovu, pro 
slavu obliceje jeho, kteraz pomi- 
nouti mela, 

8 I kterakz by ovsem pfisluho- 
vani Ducha nemelo byti slavne? 

9 Nebo jestlizet' pfisluhovani 
pomsty slavne bylo, mnohemt 
se vice pfisluhovani spravedl- 
nosti rozhojhuje v slave. 



296 



II. KORINTSKYM 4 



10 Nebo to, coz oslaveno bylo, 
aniz oslaveno bylo v te castee, 
u pfirovnani teto pfedustojne 
slavy. 

n Nebo jestlizet to pomijejici 
bylo slavne, mnohemt' vice to, 
coz ziistava, jestit slavne. 

12 Protoz majice takovou na- 
deji, mnohe svobody v mluveni 
uzivame, 

13 A ne jako Mojzis kladl za- 
steru na tvaf svou, aby nepat- 
fili synove Izraelsti k cili te veci 
pomijejici. 

14 Procez ztupeni jsou smyslo- 
ve jejich. Nebo az do dnes ta za- 
stera v citani Stareho Zakona 
ziistava neodkryta; nebo skrze 
Krista se odnima. 

15 Protoz az do dnes, kdyz cten 
byva Mojzis, zastera jest polo- 
zena na jejich srdci. 

16 Nez jakz by se obratilo ku 
Panu, odiiata bude ta zastera. 

17 Nebo Pan jest Duch ten, a 
kdez jest ten Duch Pane, tu i 
svoboda. 

18 My pak vsickni odkrytou 
tvafi slavu Pane jako v zrcadle 
spatfujice, v tyz obraz prome- 
neni byvame od slavy v slavu, 
jakozto od Ducha Pane. 

Kapitola 4. 

Pilnost a opravdovost s. Pavla i pomocniku 
jeho v konani pfisluhovani Kristova. 

Protoz majice toto pfisluho- 
vani, jakz jsme milosrden- 
stvi dosli, neoblevujeme. 



2 Ale odmitame ukryvani ne- 
slusnosti, nechodice v chytrosti, 
aniz se lstive obirajice s slovem 
Bozim, ale zjevovanim pravdy v 
pfijemnost uvodice sebe u kaz- 
deho svedomi lidskeho pf ed ob- 
licejem Bozim. 

3 Paklit' zakryte jest evange- 
lium nase, pfed temi, ktefiz hy- 
nou, zakryte jest. 

4 V nichz Buh sveta tohoto 
oslepil mysli, totiz v nevernych, 
aby se jim nezasvitilo svetlo 
evangelium slavy Kristovy, kte- 
ryz jest obraz Bozi. 

5 Nebot' ne sami sebe kazeme, 
ale Krista Jezise Pana, sebe pak 
sluzebniky vasimi pro Jezise. 

6 Buh zajiste, kteryz rozkazal, 
aby se z temnosti svetlo zable- 
sklo, tent se osvitil v srdcich na- 
sich k osviceni znamosti slavy 
Bozi v tvafi Jezise Krista. 

7 Mamet pak poklad tento v 
nadobach hlinenych, aby du- 
stojnost te moci byla Bozi, a ne 
z nas, 

8 Kdyz se vsech stran uzkost 
mivame, ale nebyvame cele po- 
tlaceni; byvame vrtkani, ale ne- 
byvame docela zvrtkani; 

9 Protivenstvi trpime, ale ne- 
byvame opusteni; byvame opo- 
vrzeni, ale nehyneme. 

10 Vzdycky mrtveni Pana Jezi- 
se na tele nosime, aby i zivot Je- 
zisiiv na tele nasem zjeven byl. 



II. KORINTSKYM 5 



297 



11 Vzdycky zajiste my, ktefiz 
zivi jsme, na smrt byvame vyda- 
vani pro Jezise, aby i zivot Je- 
zisiiv zjeven byl na smrtelnem 
tele nasem. 

12 A tak smrt v nas moc pro- 
vodi, ale v vas zivot. 

13 Majice tedy tehoz ducha vi- 
ry, podle toho, jakz psano jest: 
Uvefil jsem, protoz jsem mluvil, 
i myt'vefime, protoz i mluvime, 

14 Vedouce, ze ten, kteryz 
vzkfisil Pana Jezise, i nas skrze 
Jezise vzkfisi, a postavi s vami. 

15 Nebo to vsecko deje se pro 
vas, aby ta pfehojna milost skr- 
ze diku cineni od mnohych roz- 
mohla se k slave Bozi. 

16 Protoz neoblevujeme, ale ac- 
koli ten zevnitfni clovek nas ni- 
si se, vsak ten vnitfni obnovuje 
se den ode dne. 

17 Nebo toto nynejsi lehoucke 
ssouzeni nase pfevelmi velike 
vecne slavy bfime nam piisobi, 

18 Kdyz nepatfime na ty veei, 
kterez se vidi, ale na ty, kterez 
se nevidi. Nebo ty veci, kterez 
se vidi, jsou casne, ale ktere se 
nevidi, jsou vecne. 

Kapitola 5. 

Nadeji budoucich veci sluzebnikii cirkve 

potesuje, 9. i ku praci snazne ponouka, 19. 

dotykaje i toho, jak velike veci jim svef eny 

jsou od Krista. 

-t rime zajiste, ze byl-li by to- 

V hoto naseho zemskeho pf e- 

byvani stanek zbofen, staveni 



od Boha mame, pfibytek ne ru- 
kou udelany, vecny v nebesich. 

2 Procez i v tomto vzdychame, 
v pfibytek sviij, kteryz jest s ne- 
be, obleceni byti zadajice, 

3 Jestlize vsak obleceni, a ne 
nazi nalezeni budeme. 

4 Nebo ktefiz jsme v tomto 
stanku, lkame, jsouce obtizeni, 
ponevadz bychom nechteli svle- 
ceni byti, ale pfiodini, aby pohl- 
cena byla smrtelnost od zivota. 

5 Ten pak, kdoz nas tak k tomu 
zpiisobil, Biiht'jest, kteryz take 
dal nam zavdavek Ducha. 

6 Protoz doufanlive mysli 
vzdycky jsouce, a vedouce, ze 
dokudz pohostinu jsme v tomto 
tele, vzdaleni jsme ode Pana, 

7 (Nebo skrze viru chodime, ne 
skrze videni), 

8 Doufanlivet' pak mysli jsme, 
a oblibujeme radeji vyjiti z tela, 
a pfijiti ku Panu. 

9 Protoz i usilujeme bud' v tele 
pohostinu jsouce, bud'toz tela se 
berouce, jemu se libiti. 

10 Vsickni my zajiste ukazati 
se musime pfed soudnou sto- 
lici Kristovou, aby pfijal jeden 
kazdy to, coz skrze telo pusobil, 
podle toho, jakz prace ci byla, 
bud'v dobrem, neb ve zlem. 

n Protoz znajice tu hruzu Pa- 
ne, lidem k vife slouzime, Bo- 
hut pak znami jsme. A nade- 
jit' mam, ze i svedomi vasemu 
znami jsme. 



298 



II. KORINTSKYM 6 



12 Nebot' ne sami sebe opet 
vam chvalime, ale pficinu vam 
davame, abyste se chlubili na- 
mi, a abyste to meli proti tern, 
ktefiz se v tvarnosti chlubi, a ne 
v srdci. 

13 Nebo bud' ze nesmyslni 
jsme, Bohu; bud'ze jsme rozum- 
ni, vam. 

14 Laska zajiste Kristova vize 
nas, 

15 Jakozto ty, ktefiz tak soudi- 
me, ze ponevadz jeden za vsecky 
umf el, tedyt' vsickni zemfeli, a 
ze za vsecky umfel, aby ti, kte- 
fiz zivi jsou, jiz ne sami sobe 
zivi byli, ale tomu, kteryz za ne 
umfel i z mrtvych vstal. 

16 A tak my jiz od toho casu 
zadneho nezname podle tela. A 
ackoli jsme znali Krista podle 
tela, ale nyni jiz vice nezname. 

17 Protoz jestli kdo v Kristu, 
nove stvofeni jest. Stare veci po- 
minuly, aj , nove vsecko ucineno 
jest. 

18 To pak vsecko jest z Bona, 
kteryz smifil nas s sebou skrze 
Jezukrista, a dal nam sluzeb- 
nost smifeni toho. 

19 Nebot' Buh byl v Kristu, v 
mir uvode svet s sebou, nepo- 
citaje jim hfiehu jejich, a slozil 
v nas to slovo smifeni. 

20 Protoz my na miste Kris- 
tove poselstvi dejice, jako by 
Buh skrze nas zadal, prosime 



na miste Kristove, smifte se s 
Bohem. 

21 Nebo toho, kteryz hfiehu ne- 
poznal, za nas ucinil hfichem, 
abychom my ucineni byli spra- 
vedlnosti Bozi v nem. 



Kapitola 6. 

Sluzebnikii Pane ku praci, 11. lidu pak k 

opravdovemu sluzeb uzfvani 14. a modlaf- 

stvi utikani napomina. 

Protoz napomahajice, i napo- 
miname vas, abyste milosti 
Bozi nadarmo nebrali, 

2 (Nebot' pravi: V cas pf ihodny 
uslysel jsem te, a v den spase- 
ni spomohl jsem tobe. Aj, nynit' 
jest cas pfihodny, aj, nyni dnove 
spaseni.) 

3 Zadneho nedavajice v nicemz 
pohorseni, aby bylo bez ouhony 
pfisluhovani, 

4 Ale ve vsem se chovajice jako 
Bozi sluzebnici, ve mnohe trpe- 
livosti, v utistenich, v nedostat- 
cich, v lizkostech, 

5 V ranach, v zalafich, v nepo- 
kojich, v pracech, v bdenich, v 
postech, 

6 V cistote, v umeni, v dlouho- 
cekani, v dobrotivosti, v Duchu 
svatem, v lasce neosemetne, 

7 V slovu pravdy, v moci Bozi, 
skrze odeni spravedlnosti na 
pravo i na levo, 

8 Skrze slavu i pohaneni, skrze 
zlou i dobrou povest, jako blud- 
ni, a jsouce pravdomluvni, 



II. KORINTSKYM 7 



299 



9 Jako neznami, a jsouce zna- 
mi, jako umirajici, a aj, zivi 
jsme, jako potrestani, a nezmor- 
dovani, 

10 Jako smutni, a vsak se vzdy- 
cky radujice, jako chudi, vsak 
mnohe zbohaeujice, jako nic ne- 
majice, a vsak vsemi vecmi vla- 
dnouce. 

n Usta nase otevfma jsou k 
vam, 6 Korinsti, srdce nase roz- 
sireno jest. 

12 Nejste v nas ssouzeni, nez 
ssouzeni jste v strevach svych. 

13 O takovezt pak odmene ja- 
kozto synum pravim: Rozsiftez 
se i vy. 

14 Netahnete jha s neverieimi. 
Nebo jaky jest spolek spravedl- 
nosti s nepravosti? A jake obco- 
vani svetla s temnostmi? 

15 A jake srovnani Krista s Be- 
lialem? Aneb jaky dil vernemu 
s nevernym? 

16 A jake spolceni chramu Bo- 
ziho s modlami? Nebo vy jste 
chram Boha ziveho, jakz pove- 
del Buh: Pfebyvati budu v nich, 
a prochazeti se, a budu jejich 
Bohem, a oni budou mym lidem. 

17 A protoz vyjdetez z pro- 
stfedku jejich, a oddelte se, pra- 
vi Pan; a necisteho se nedoty- 
kejte, a ja pfijmu vas. 

18 A budu vam za Otce, a vy mi 
budete za syny a za dcery, pravi 
Pan vsemohouci. 



Kapitola 7. 

K svatosti zivota kraticce napomenuv, 2. o 

sve k nim horlive lasce 7. i z nich velikem 

poteseni obsirne vypravuje. 

Takova tedy majice zaslibeni, 
nejmilejsi, ocisfujmez se od 
vselike poskvrny tela i ducha, 
konajice posveceni v bazni Bozi. 

2 Pfijmetez nas. Zadnemut' 
jsme neublizili, zadnemu neu- 
skodili, zadneho neoklamali. 

3 Nepravim toho ku potupe, 
ponevadz jsem napfed povedel, 
ze jste v srdcich nasich, aby- 
chom spolu mfeli, i spolu zivi 
byli. 

4 Mnohet' jsem k vam v mlu- 
veni duvernosti, mnohot' se va- 
mi chlubim; naplnen jsem pote- 
senim, rozhojiiujit' se v radosti 
ve vselikem ssouzeni nasem. 

5 Nebo i kdyz jsme byli pfisli 
do Macedonie, zadneho odpoci- 
nuti nemelo telo nase, ale ve 
vsem ssouzeni jsme byli; zevnitf 
boje, vnitf straehy. 

6 Ale ten, kteryz tesi ponizene, 
potesil nas, Buh, skrze pfichod 
Tituv. 

7 A netoliko pfichodem jeho, 
ale take i potesenim tim, kterez 
on mel z vas, vypravovav nam o 
vasi velike zadosti, o vasem kvi- 
leni, a vasi ke nine horlive mi- 
losti, tak ze jsem se velmi zra- 
doval. 

8 A ackoli zarmoutil jsem vas 
listem, nelituji toho, ac jsem byl 



300 



II. KORINTSKYM 8 



litoval. Nebo vidim, ze ten list, 
ackoli na eas, zarmoutil vas. 

9 Nyni raduji se, ne ze jste za- 
rmouceni byli, ale ze jste se 
ku pokani zarmoutili. Zarmou- 
tili jste se zajiste podle Boha, 
tak ze jste k zadne skode nepfi- 
sli skrze nas. 

10 Nebo zamutek, kteryz jest 
podle Boha, ten pokani k spa- 
seni piisobi, jehoz nikdy lito ne- 
byva, ale zamutek sveta smrt 
zpusobuje. 

n Ano hie, to samo, ze jste 
podle Boha zarmouceni byli, ja- 
kou v vas zpiisobilo snaznost, 
nybrz omluvu, nybrz zazhnuti 
hnevu, nybrz bazeri, nybrz za- 
dost vrouci, nybrz horlivost, 
anobrz pomstu? Vselijak proka- 
zali jste to, ze jste nevinni v te 
veci. 

12 A ac psal jsem vam, vsak 
ne pro toho, kteryz tu nepravost 
spachal, ani pro toho, komuz se 
kfivda stala, ale aby vam zje- 
vena byla pilnost nase o vas 
pfed oblicejem Bozim. 

13 Protoz potesenit jsme z po- 
teseni vaseho. Ale mnohem hoj- 
neji zradovali jsme se z radosti 
Titovy, ze poocerstven jest duch 
jeho ode vsech vas, 

14 A ze chlubil-li jsem se v cem 
vami pfed nim, nebyl jsem za- 
hanben, ale jakoz vsecko mlu- 
vili jsme vam v pravde, tak i 



chlouba nase, kteraz byla pfed 
Titem, prava jest shledana. 

15 Ano i srdce jeho k vam 
jest pfichylnejsi, kdyz rozpomi- 
na se na poslusenstvi vsech vas, 
kterak jste ho s bazni a s stra- 
chem pfijali. 

16 Protoz raduji se, ze ve vsem 
mohu se vam dovefiti. 

Kapitola 8. 

Stedrosti Macedonskych vydav svedectvi, 

7. k nasledovani ji Korintskych napomina, 

16. a bratfi, kterez k nim posila, jejich 

lasce porouci. 

Znamutf pak vam cinime, bra- 
tfi, milost Bozi, danou zbo- 
rum Macedonskym, 

2 Ze v mnohem zkuseni ssou- 
zeni rozhojnila radost jejich a 
pfevelika chudoba jejich rozhoj- 
nena jest v bohatstvi upf imosti 
jejich. 

3 Nebo svedectvi jim vydavam, 
ze podle moznosti, ba i nad moz- 
nost hotovi byli, 

4 Mnohymi zadostmi prosice 
nas, abychom tu milost a zbir- 
ku, kteraz se deje na svate, na 
se pfijali. 

s A netoliko tak, jakz jsme se 
nadali, ale sami sebe nejprve 
dali Panu, i nam z vule Bozi, 

6 Tak ze jsme musili napome- 
nouti Tita, aby jakoz byl prve 
zapoeal, tak take i dokonal pfi 
vas milost tuto. 

7 A protoz jakz ve vsech vecech 
jste hojni, u vife i v feci i v zna- 
mosti i ve vselike snaznosti i v 



II. KORINTSKYM 9 



301 



lasce sve k nam, tak i v teto mi- 
losti hojni bud'te. 

8 Ne jako rozkazuje, pravim, 
ale snaznosti jinych i vasi upfi- 
mou lasku zkusenou ukazati 
chteje. 

9 Nebo znate milost Pana na- 
seho Jezukrista, ze pro vas 
ucinen jest chudy, jsa bohaty, 
abyste vy jeho chudobou zbo- 
hatli. 

10 A k tomut vam radu davam; 
nebo jest vam to uzitecne, ktefiz 
jste netoliko ciniti, ale i chtiti 
prve zacali leta pfedesleho. 

n Protoz nyni jiz to skutkem 
vykonejte, aby jakoz hotove bylo 
chteni, tak bylo i vykonani z 
toho, coz mate. 

12 Nebo jest-lit' prve viile ho- 
tova, podle toho, coz kdo ma, 
vzacna jest, ne podle toho, ce- 
hoz nema. 

13 Nebo ne, aby jini meli poleh- 
ceni, a vy lizkost, ale rovnost at 
jest, nyni pfitomne vase hojnost 
spomoz jejich chudobe, 

14 Aby take jejich hojnost vasi 
chudobe byla ku pomoci, aby 
tak byla rovnost; 

15 Jakoz psano: Kdo mnoho, 
nic mu nezbyvalo, a kdo malo, 
nemel nedostatku. 

16 Ale dika Bohu, kteryz tako- 
vou snaznost k vam dal v srdce 
Titovo, 

17 Tak ze to napomenuti pfijal, 



anobrz jsa opravdovy, sam z sve 
dobre vule sel k vam. 

18 Poslalitjsme pak s nim bra- 
tra toho, kteryz ma velikou 
chvalu v evangelium po vsech 
zbofich, 

19 (A netoliko to, ale take vyvo- 
len jest od cirkvi za tovaryse pu- 
tovani naseho, s touto milosti, 
kterouz slouzime k slave Panu 
a vuli vasi), 

20 Varujice se toho, aby nam 
nekdo neutrhal pro tu hojnost, 
kterouz my pfisluhujeme, 

21 Dobre opatrujice netoliko 
pfed oblicejem Pane, ale i pfed 
lidmi. 

22 Poslali jsme pak s nimi bra- 
tra sveho, kterehoz jsme mno- 
hokrat ve mnohych vecech zku- 
sili, ze jest pilny, a nyni mno- 
hem pilnejsi pro mnohe doufani 
me o vas. 

23 Z strany Tita, tovarys muj 
jest, a mezi vami pomocnik; 
z strany bratfi nasich, poslove 
jsou cirkvi a slava Kristova. 

24 Protoz jistoty lasky sve a 
chlouby nasi o vas k nim do- 
kazte, pfed oblicejem cirkvi. 



Kapitola 9. 

Oznamuje, proc k nim pomocniky sve po- 

sila, 6. a jaka mysl almuznu davaji'cich byti 

ma, 10. i jaka za to nadeje odplaty. 

Nebo o pomoci, kteraz se deje 
svatym, jest zbytecne psa- 
ti vam. 



302 



II. KORINTSKYM 10 



2 Vim zajiste o vasi hotovosti, 
pro kterouz chlubim se vami 
Maeedonskym, ze Achaia ho- 
tova jest od pf edesleho leta. A 
ta vase horlivost mnohymi po- 
hnula. 

3 I poslal jsem tyto bratfi, aby 
chlouba nase vami nebyla mar- 
na v te stranee, ale abyste, (jakz 
jsem fekl), byli hotovi, 

4 Abychom snad, pfisli-li by se 
mnou Macedonsti, a nalezli vas 
nehotove, nemusili se stydeti, 
(at' nedim vy), za tak podstat- 
nou chloubu. 

5 Protoz videlo se mi za po- 
tfebne teehto bratfi nepome- 
nouti, aby napfed sli k vam, 
a pfipravili prve opovedenou 
zbirku vasi, aby byla hotova 
jako dobrovolna zbirka, a ne 
jako bezdecna. 

6 Ale totot pravim: Kdo skoupe 
rozsiva, skoupe i ziti bude; a 
kdoz rozsiva ochotne, ochotne i 
ziti bude. 

7 Jeden kazdy jakz ulozil v 
srdci, ne s neochotnou mysli 
aneb z museni. Nebot'ochotneho 
darce miluje Buh. 

8 Mocent'jest pak Buh vselikou 
milost rozhojniti v vas, abyste 
ve vsem vsudy vseliky dostatek 
majice, hojni byli ke vselikemu 
skutku dobremu, 

9 Jakoz psano jest: Rozsypal a 
dal chudym, spravedlnost jeho 
zustava na veky. 



10 Ten pak, kteryz dava sime 
rozsivajicimu, dejz i vam chleb 
k jedeni, a rozmnoziz sime vase, 
a pfispofiz urody spravedlnosti 
vasi, 

n Abyste vselijak zbohaceni 
byli ke vselike sprostnosti, kte- 
raz piisobi skrze nas, aby diky 
cineny byly Bohu. 

12 Nebo sluzba obeti teto ne- 
toliko doplnuje nedostatky sva- 
tych, ale take rozhojnuje se v 
mnohe diku cineni Bohu, pfici- 
nou schvaleni sluzby teto, 

13 Kdyz chvali Boha z jedno- 
myslne poddanosti vasi k evan- 
gelium Kristovu, a z upfime te 
zdilnosti k sobe i ke vsechnem, 

14 A modli se za vas ti, ktefiz 
vas pfevelice miluji pro vyvyse- 
nou milost Bozi v vas. 

15 Dika pak Bohu z nevymluv- 
neho daru jeho. 



Kapitola 10. 

Ocist'uje se od nafku, 3. prave, ze podle 

tela nechodi, svych veci nehleda, 8. a neni 

marnochlubny, 13. ale Kristu tak, jakz mu 

odmefil Biih, slouzi. 

J a pak sam Pavel prosim vas 
skrze tichost a dobrotivost 
Kristovu, kteryzto v pfitomnos- 
ti u vas jsem pokorny, ale v ne- 
pfitomnosti jsem k vam smele 
doverny. 

2 Prosimt' pak, abych pfito- 
men jsa, nemusil se osvoboditi 



II. KORINTSKYM 11 



303 



tou smelosti, na kterouz mys- 
lim, abych smely byl proti ne- 
kterym, ktefiz za to maji, ze 
bychom my podle tela chodili. 

3 V tele zajiste chodice, ne pod- 
le tela rytefujeme, 

4 (Nebo odeni rytefovani na- 
seho neni telesne, ale mocne v 
Bohu k vyvraceni ohrad), 

5 Podvracejice rady, i vselikou 
vysokost, povysujici se proti 
umeni Bozimu, a jimajice vse- 
likou mysl v poddanost Rristu, 

6 A nahotove majice pomstu 
proti kazdemu neposlusenstvi, 
kdyz naplneno bude vase poslu- 
senstvi. 

7 Na to-liz jen, co pf ed ocima 
jest, hledite? Ma-li kdo tu na- 
deji o sobe, ze by Kristuv byl, 
pomysliz take na to sam u sebe, 
ze jakoz on jest Kristuv, tak i my 
Kristovi jsme. 

8 Nebo bycht' se pak i jeste hoj- 
neji chlubil moci nasi, kterouz 
nam dal Pan k vzdelani, a ne 
k zkazeni vasemu, nebudut za- 
hanben; 

9 Abych se nezdal listy strasiti 
vas. 

10 Nebo listove pry jsou tezci 
a mocni, ale pfitomnost osobna 
jest mdla, a fee chaterna. 

n Toto nechat'mysli takovy, ze 
jaciz jsme v slovu skrze psani, 
vzdaleni jsouce, takovi take bu- 
deme i v skutku, pfijdouce. 



12 Nebot'my se nesmime pfimi- 
siti aneb pf irovnati k nekterym, 
ktefiz sami sebe chvali. Ale ti 
nerozumeji, ze sami sebou sebe 
mefi, a pfirovnavaji sebe sobe. 

13 My pak tim, coz neni odme- 
feno, nebudeme se ehlubiti, ale 
podle miry pravidla, kterouzto 
miru odmefil nam Buh, tak ze 
jsme dosahli az k vam. 

14 Nebo ne jako bychom nedo- 
sahli az k vam, rozsifujeme se 
nad miru. Az i k vam zajiste pfi- 
sli jsme v evangelium Kristovu. 

15 My tedy tim, coz neni od- 
mefeno, nechlubime se, cizimi 
pracemi, ale nadeji mame, kdyz 
vira vase rusti bude v vas, ze se 
rozsifime dale podle toho, jakz 
nam odmefeno, 

16 Abych jeste tam za vami ka- 
zal evangelium, ne abych v torn, 
coz jinemu odmefeno jest, a jest 
hotove, chlubil se. 

17 Ale kdo se chlubi, v Panu se 
chlub. 

18 Nebo ne ten, kdoz se sam 
chvali, zkuseny jest, ale ten, ko- 
hoz Pan chvali. 



Kapitola 11. 

Vystfiha, aby se falesnym apostolum svo- 

diti nedali, 5. dovode, ze nerci-li jim by se 

vrovnati, ale 23. kdyby na chloube zale- 

zelo, je i daleko pf evysiti mohl. 

Obyste mne malicko posnesli 
v nemoudrosti, nybrz po- 
sneste mne. 



304 



II. KORINTSKYM 11 



2 Nebot' miluji vas Bozim milo- 
vanim. Zasnoubilt jsem zajiste 
vas cistou pannu oddati jed- 
nomu muzi, Kristu. 

3 Ale bojim se, aby snad, jakz 
onen had svedl Evu chytrosti 
svou, tak nebyly poruseny mysli 
vase od sprostnosti, kteraz jest 
v Kristu. 

4 Nebo kdyby nekdo pfijda, 
jineho Jezise kazal, kterehoz 
jsme nekazali, aneb kdybyste 
jineho ducha pfijali, kterehoz 
jste nepfijali, aneb jine evan- 
gelium, kterehoz jste nevzali, 
slusne byste toho snaseli. 

5 Nebot za to mam, ze jsem nic 
mensi nebyl nezli ti velici apos- 
tole. 

6 Jestlizet pak jsem nedospely 
v feci, vsak ne v umeni, ale ve 
vsem vsudy zjevni jsme vam. 

7 Zdali jsem zhfesil, ponizuje 
se, abyste vy povyseni byli, ze 
jsem darmo evangelium Bozi 
kazal vam? 

8 Jine jsem cirkve loupil, bera 
od nich zold, abych vam slou- 
zil. A byv u vas, i jsa potfeben, 
nezahalel jsem s obtizenim zad- 
neho. 

9 Nebo ten nedostatek rmij do- 
plnili bratfi, pfisedse z Macedo- 
nie. A ve vsech vecech varoval 
jsem se, a varovati budu, abych 
vas neobtezoval. 

10 Jestit' pravda Kristova ve 
mne, ze chlouba tato nebude 



mi zmafena v krajinach Achai- 
skych. 

n Z ktere pficiny? Ze vas ne- 
miluji? Biiht' vi. 

12 Ale coz cinim, jestet ciniti 
budu, abych odiial pficinu tern, 
ktefiz chteji dostati pficiny, aby 
v torn, v cemz se chlubi, nale- 
zeni byli takovi jako i my. 

13 Nebo takovi falesni apostole 
jsou delnici lstivi, promenujice 
se v apostoly Kristovy. 

14 A neni div. Nebo i sam satan 
promehuje se v andela svetlosti. 

15 Protoz nenit to tak velika 
vec, jestlize i sluzebnici jeho 
promenuji se, aby se zdali byti 
sluzebnici spravedlnosti, jichz- 
to konec bude podle skutkii je- 
jich. 

16 Opet pravim, aby mne ne- 
kdo nemel za nemoudreho; ny- 
brz i jako nemoudreho pfijmete 
mne, at i ja se malicko neco 
pochlubim. 

17 Coz mluvim, nemluvimt ja- 
ko ode Pana, ale jako v nemoud- 
rosti z strany teto podstatne 
chlouby. 

18 Kdyzt se mnozi chlubi podle 
tela, i jat'se pochlubim. 

19 Radi zajiste snasite nemou- 
dre, jsouce moudfi. 

20 Nebo snasite i to, by vas 
kdo v sluzbu podroboval, by kdo 
zziral, by kdo bral, by se kdo 
pozdvihoval, by vas kdo v tvaf 
bil. 



II. KORINTSKYM 12 



305 



21 O zahanbovani pravim, rov- 
ne jako bychom my nejaci spat- 
ni byli. Nybrz v eem kdo smi, (v 
nemoudrosti mluvim), smimt i 
ja. 

22 Zide jsou? Jsem i ja. Izrael- 
sti jsou? Jsem i ja. Sime Abra- 
hamovo jsou? Jsem i ja. 

23 Sluzebnici Kristovi jsou? 
(Nemoudfe dim:) Nadto ja. V 
pracech hojneji, v ranach pfi- 
lisne, v zalafich hojneji, v smr- 
tech castokrat. 

24 Od Zidu petkrat etyfidceti 
ran bez jedne trpel jsem. 

25 Tfikrat metlami mrskan 
jsem, jednou jsem byl kameno- 
van, tfikrat jsem na mofi tonul, 
ve dne i v noci v hlubokosti byl 
jsem. 

26 Na cestach casto, v nebez- 
pecenstvi na f ekach, v nebezpe- 
censtvi od lotrii, v nebezpecen- 
stvi od sveho pokoleni, v nebez- 
pecenstvi od pohanii, v nebezpe- 
censtvi v meste, v nebezpecen- 
stvi na pousti, v nebezpecenstvi 
na mofi, v nebezpecenstvi mezi 
falesnymi bratfimi. 

27 V praci a v ustani, v bde- 
nich casto, v hladu a v zizni, v 
postech castokrat, na zime a v 
nahote. 

28 Krome toho, coz zevnitf jest, 
vojsko na kazdy den povstava 
proti mne, totiz pece o vsecky 
zbory. 



29 Kdo umdleva, jesto bych ja 
nemdlel? Kdo se urazi, abych ja 
se nepalil? 

30 Jestlizet' se mam chlubiti, 
nemocmi svymi se chlubiti bu- 
du. 

31 Buh a Otec Pana naseho Je- 
zukrista, kteryz jest pozehnany 
na veky, vi, zet' nelhu. 

32 Hejtman v Damasku lidu 
Arety krale, ostfihal mesta Da- 
masku, chteje mne do vezeni 
vziti. 

33 Ale oknem po provaze spus- 
ten jsem v kosi pf es zed, i usel 
jsem rukou jeho. 

Kapitola 12. 

Ostatek potfebne chlouby apostolovy, 20. 

a nauceni, jak by meli na jeho pf ichod oce- 

kavati. 

Ale chlubiti mi se neni dobre, 
nebo pfisel bych k videnim 
a zjevenim Pane. 

2 Znam cloveka v Kristu pfed 
lety ctrnacti, (v tele-li, nevim, 
cili krom tela, nevim, Buhtf vi), 
kteryz byl vtrzen az do tfetiho 
nebe. 

3 A vim takoveho cloveka, 
(bylo-li v tele, cili krom tela, ne- 
vim, Buh vi), 

4 Ze byl vtrzen do raje, a slysel 
nevypravitelna slova, kterychz 
neslusi cloveku mluviti. 

5 Takovym budu se chlubiti, 
ale sam sebou nebudu se chlu- 
biti, nez toliko nemocmi svymi. 



306 



II. KORINTSKYM 12 



6 Nebo budu-li se chtiti chlu- 
biti, nebudutnemoudrym, prav- 
du zajiste povim; ale uskrov- 
nimt, aby nekdo nesmyslel vice 
o mne, nezli vidi pfi mne, aneb 
slysi ode mne. 

7 A abych se vysokosti zjeveni 
nad miru nepozdvihl, dan mi 
jest osten do tela, andel satan, 
aby mne zasijkoval, abych se 
nad miru nepovysoval. 

8 Za to tfikrat jsem Pana pro- 
sil, aby to odstoupilo ode mne. 

9 Ale f ekl mi: Dosti mas na 
me milosti, nebot moc ma v 
nemoci dokonava se. Nejradeji 
tedy chlubiti se budu nemocmi 
svymi, aby ve mne pfebyvala 
moc Kristova. 

10 Protoz libost mam v nemo- 
cech, v pohanenieh, v nedostat- 
cich, v protivenstvich, a v liz- 
kostech, pro Krista. Nebo kdyz 
mdlim, tehdy silen jsem. 

n Ucinen jsem nemoudrym, 
chlube se; vy jste mne k tomu 
pfinutili. Nebo ja od vas mel 
jsem chvalen byti; nebot' jsem 
nic mensi nebyl nezli ti velici 
apostole, ackoli nic nejsem. 

12 Znameni zajiste apostolstvi 
prokazana jsou mezi vami ve vsi 
trpelivosti, i v divich, a v zazra- 
cich, a v mocech. 

13 Nebo co jest, ceho byste vy 
mene meli nezli jine cirkve, lee 
to, ze jsem ja nezahalel s obti- 



zenim vasim? Odpusttez mi to 
bezpravi. 

14 Aj, jiz potf eti hotov jsem pfi- 
jiti k vam, a nebudut' zahaleti s 
obtizenim vasim. Nebot' nehle- 
dam toho, coz jest vaseho, ale 
vas. Nemajit zajiste synove ro- 
dicum pokladii shromazd'ovati, 
ale rodicove syniim. 

15 Jat' pak velmi rad naklad 
ucinim, i sam se vynalozim za 
duse vase, ackoli velmi vas mi- 
luje, malo jsem milovan. 

16 Ale necht'jest tak, ze jsem ja 
vas neobtezoval, nez chytry jsa, 
lsti jsem vas zjimal. 

17 Zdali skrze nekoho z tech, 
kterez jsem poslal k vam, oblou- 
pil jsem vas? 

18 Dozadal jsem se Tita, a po- 
slal jsem s nim bratra toho. 
Zdali vas Titus podvedl? Zdaliz 
jsme jednim duchem nechodili? 
Zdaliz ne jednemi slepejemi? 

19 A zase domnivate-li se, ze se 
vymlouvame pfed vami? Pfed 
oblicejemtf Bozim v Kristu mlu- 
vime, a to vsecko, nejmilejsi, k 
vasemu vzdelani. 

20 Nebot se bojim, abych snad 
pfijda, nenalezl vas takovych, 
jakychz bych nechtel, a ja nebyl 
nalezen od vas, jakehoz byste 
vy nechteli, aby snad nebylo 
svaru, zavisti, hnevu, vad, utr- 
hani, reptani, nadymani, ruz- 
nic, 



II. KORINTSKYM 13 



307 



21 Aby mne opet, kdyz bych 
pfisel, neponizil Buh muj u vas, 
a plakal bych mnohych z tech, 
ktefiz prve hfesili, a necinili po- 
kani z necistoty, a z smilstva, a 
z nestydatosti, kterouz pachali. 

Kapitola 13. 

Nenapravujicim uciniv pohriizku, napo- 

mina, aby sobe usmyslili. 11. A probudiv 

vsech ku poboznosti, 12. pozdravenim vse 

zavfel. 

Toto potfeti jdu k vam. V lis- 
tech dvou neb tfi svedku 
stanet'kazde slovo. 

2 Pfedpovedeltjsem, a pfedpo- 
vidam podruhe jako pfitomny, a 
nyni nepfitomny pisi tern, kte- 
fiz prve hfesili, i jinym vsech- 
nem, ze pfijdu-lit' opet znovu, 
neodpustim, 

3 Ponevadz usilujete zkusiti 
toho, kteryz skrze mne mluvi, 
Rrista, kteryzto k vam neni ne- 
mocny, ale mocny jest v vas. 

4 Nebo ackoli ukfizovan jest 
jako nemocny, ale ziv jest z moci 
Bozi. A tak i my mdli jsme s 
nim, ale zivi budeme s nim, z 
moci Bozi na vas. 

5 Sami sebe zkusujte, jste-li u 
vife; sami sebe ohledujte. Cili 
sami sebe neznate, ze Jezis Kri- 
stus jest was? Lee jste snad za- 



6 Ale nadeji mam, ze poznate, 
zetmy nejsme zavrzeni. 

7 Modlimt se pak Bohu, abyste 
nic zleho necinili, ne proto, aby- 
chom my se dokonali ukazali, 
ale abyste vy to, coz jest dob- 
reho, cinili, my pak jako zavr- 
zeni abychom byli. 

8 Nebot nic nemuzeme proti 
pravde, ale k pravde. 

9 Radujeme se zajiste, ze ac 
jsme mdli, ale vy jste silni, a za 
tot se i modlime, abyste vy byli 
dokonali. 

10 Protoz toto nepfitomny jsa, 
pisi, abych pfitomen jsa, ne- 
musil byti pfisny, podle moci, 
kterouz mi dal Pan k vzdelani, 
a ne k zkaze. 

n Naposledy, bratfi, mejtez se 
dobfe, dokonali bud'te, potesuj- 
te se, jednostejne smyslte, pokoj 
mejte, a Buh lasky a pokoje bu- 
det' s vami. 

12 Pozdravtez jedni druhych 
polibenim svatym. Pozdravuji 
vas vsickni svati. 

13 Milost Pana Jezukrista, a 
laska Bozi, a licastenstvi Du- 
cha svateho se vsechnemi vami. 
Amen. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K GALATSKYM. 



Kapitola 1. 

O puvodu apostolstvi sveho, 9. jistote even- 

gelium, 13. pfedesle horlivosti sve bez 

umeni 15. i o napraveni se k dilu Bozimu 

vypravuje. 

Pavel apostol, (ne od lidi, ani 
skrze cloveka, ale skrze Je- 
zukrista, a Boha Otce, kteryz jej 
vzkfisil z mrtvych), 

2 I ti, ktefiz se mnou jsou, vsic- 
kni bratfi zborum Galatskym: 

3 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce a Pana naseho Jezukrista, 

4 Kteryz vydal sebe sameho za 
hfichy nase, aby nas vytrhl z 
tohoto pfitomneho veku zleho, 
podle viile Boha a Otce naseho, 

5 Jemuz bud' slava na veky ve- 
kii. Amen. 

6 Divim se, ze jste tak rychle od 
toho, kteryz vas povolal v milost 
Kristovu, uchylili se k jinemu 
evangelium. 

7 Kterez neni jine, ale jsou ne- 
ktef i, jesto vas kormouti, a pf e- 
vratiti chteji evangelium Kris- 
tovo. 

8 Ale bychom pak i my neb an- 
del s nebe kazal vam mimo to, 
coz jsme vam kazali, proklety 
bud'. 

9 Jakoz jsme prve povedeli, a 
jeste znovu pravim: Jestlize by 



vam kdo^'ine evangelium kazal 
mimo to, kterez jste pfijali, pro- 
klety bud'. 

10 Nebo lidske-liz veci, cili Bozi 
pf edkladam? Zdaliz lidem se li- 
biti hledam? Kdybych se zajiste 
jeste lidem zaliboval, sluzebnik 
Kristuv bych nebyl. 

n Oznamujitpak vam, bratfi, 
ze evangelium to, kterez kazano 
jest ode mne, neni podle clove- 
ka. 

12 Nebo aniz jsem ja ho pfijal 
od cloveka, ani se naucil, ale 
skrze zjeveni Jezise Krista. 

13 Slychali jste zajiste o mem 
obcovani nekdejsim v Zidov- 
stvu, ze jsem se pfevelice pro- 
tivil cirkvi Bozi, a hubil jsem ji, 

14 A ze jsem prospival v Zidov- 
stvu nad mnohe mne rovne v 
pokoleni svem, byv velmi hor- 
livy milovnik otcovskych usta- 
noveni. 

15 Ale kdyz se zalibilo Bohu, 
kteryz mne byl oddelil z zivota 
matky me, a povolal skrze mi- 
lost svou, 

16 Zjeviti Syna sveho mne, 
abych jej kazal mezi pohany, 
hned jsem se neporadil s telem 
a krvi; 



GALATSKYM 2 



309 



17 Aniz jsem se vratil do Je- 
ruzalema k tern, ktef iz prve byli 
apostole nezli ja, ale sel jsem do 
Arabie, pfisel jsem pak zase do 
Damasku. 

18 Potom po tf ech letech na- 
vratil jsem se do Jeruzalema, 
abych navstivil Petra, a pobyl 
jsem u neho patnacte dni. 

19 Jineho pak z apostolu zad- 
neho jsem nevidel nez Jakuba, 
bratra Pane. 

20 Cozt pak pisi vam, aj, pfed 
Bohem, zet' neklamam. 

21 Potom pfisel jsem do krajin 
Syrskych a Ciliekych. 

22 Nebyl jsem pak znamy oso- 
bou zboriim Zidovskym, ktefiz 
byli v Kristu, 

23 Nez toliko slychali: Ze ten, 
kteryz se nam nekdy protivil, jiz 
nyni kaze viru, kterouz nekdy 
vybojovaval. 

24 A slavili ve nine Boha. 

Kapitola 2. 

Svaty Pavel evangelium od jinych apostolu 
nevzal, 7. a vsak od nich za spolutovaryse 
pfijat jsa, 11. verne vtominadjine semel. 

Potom po ctrnacti letech opet 
vstoupil jsem do Jeruzale- 
ma s Barnabasem, pojav s sebou 
iTita. 

2 Vstoupil jsem pak podle zje- 
veni, a vypravoval jsem jim 
evangelium, kterez kazi mezi 
pohany, a zvlaste pak znameni- 
tejsim, abych snad nadarmo ne- 
bezel nyni i prve. 



3 Ale ani Titus, kteryz se mnou 
byl, pohan byv, nebyl pfinucen 
obfezati se, 

4 Totiz pro podesle falesne bra- 
tfi, ktefiz se byli vloudili k vy- 
spehovani svobody nasi, kte- 
rouz mame v Kristu Jezisi, aby 
nas v sluzbu podrobili. 

5 Kterymz ani na chvilku ne- 
ustoupili jsme, a nepoddali se, 
aby pravda evangelium zustala 
u vas. 

6 Od tech pak, ktefiz se zdadi 
neco byti, ac jaci nekdy byli, 
mne potom nic neni, Buhtosoby 
cloveka nepfijima, ti, pravim, 
ktefiz se neco zdadi byti, nic mi 
nepfidali. 

7 Nybrz naodpor, kdyz uzfeli, 
ze jest mi svefeno evangelium, 
abych je kazal neobf ezanym, ja- 
ko i Petrovi mezi Zidy, 

8 (Nebo ten, kteryz mocny byl 
skrze Petra z strany apostolstvi 
mezi Zidy, byl mocny i skrze 
mne mezi pohany), 

9 A poznavse milost mne da- 
nou, Jakub a Petr a Jan, ktefiz 
se zdadi sloupove byti, podali 
pravic mne a Barnabasovi na 
tovarysstvi, abychom my mezi 
pohany, a oni mezi Zidy kdzali. 

10 Toliko abychom na chude 
pamatovali, coz jsem se i ciniti 
snazoval. 

n A kdyz byl pfisel Petr do An- 
tiochie, zjevne jsem jemu ode- 
pfel; hoden zajiste byl trestani. 



310 



GALATSKYM 3 



12 Nebo prve nez pfisli nektefi 
od Jakuba, jidal s pohany, a 
kdyz pfisli, uehazel a oddeloval 
se, boje se tech, ktefiz byli z Zi- 
dovstva. 

13 A spolu s nim v torn pokryt- 
stvi byli i jini Zide, tak ze i Bar- 
nabas uveden byl v to jejich po- 
krytstvi. 

14 Ale ja uzfev, ze nesprostne 
chodi v pravde evangelium, f ekl 
jsem Petrovi pf ede vsemi: Pone- 
vadz ty jsa Zid, pohansky ziv j si, 
a ne Zidovsky, proc pohany k Zi- 
dovskemu zpusobu nutis? 

IB My pfirozeni Zide, a ne po- 
hane hfisni, 

16 Vedouee, ze nebyva clovek 
ospravedlnen z skutku zakona, 
ale skrze vim v Jezukrista, i my 
v Krista uvefili jsme, abychom 
ospravedlneni byli z viry Kristo- 
vy, a ne z skutku zakona, proto 
ze nebude ospravedlnen z skut- 
ku zakona zadny clovek. 

17 Jestlize pak hledajice ospra- 
vedlneni byti v Kristu, naleza- 
me se i my hfisnici, tedy jest 
Kristus sluzebnik hficha? Ni- 
koli. 

18 Nebo budu-li to, coz jsem 
zbofil, opet zase vzdelavati, pfe- 
stupnikem sebe cinim. 

19 Ja zajiste skrze zakon za- 
konu umf el jsem, abych ziv byl 
Bohu. 

20 S Kristem ukfizovan jsem. 
Zivt jsem pak jiz ne ja, ale ziv 



jest ve mne Kristus. Ze pak nyni 
ziv jsem v tele, u vife Syna Bo- 
ziho ziv jsem, kteryz zamiloval 
mne, a vydal sebe sameho za 
mne. 

21 Nepohrdamt tou milosti Bo- 
zi. Nebo jestlizet' jest z zakona 
spravedlnost, tedytf Kristus na- 
darmo umf el. 



Kapitola 3. 

Z nemoudrosti a nestalosti apostol Galat- 

skych potrestav, 2. o ospravedlneni clo- 

veka verou v Krista 11. a ne zakonem dii- 

vodne a potesene vypravuje. 

Onemoudfi Galatsti, kdo vas 
tak zmamil, abyste nebyli 
povolni pravde, kterymz pfed 
ocima Jezis Kristus prve byl vy- 
psan, a mezi vami ukfizovan? 

2 To to bych jen rad chtel zve- 
deti od vas, z skutku-li zakona 
Ducha jste pfijali, cili z slyseni 
viry? 

3 Tak nemoudfi jste? Pocavse 
Duchem, nyni telem konate? 

4 Tak mnoho trpeli jste nadar- 
mo? A jeste nadarmo-li. 

5 Ten tedy, kteryz vam dava 
Ducha, a cini divy mezi vami, z 
skutku-li zakona, cili z slyseni 
viry? 

6 Jako Abraham uvefil Bohu, 
a pocteno jemu to k spravedl- 
nosti. 

7 A tak vidite, ze ti, ktefiz jsou 
z viry, ti jsou synove Abraha- 
movi. 



GALATSKYM 3 



311 



8 Pf edzvedevsi pak pismo, ze z 
viry ospravedlnuje pohany Buh, 
pfedpovedelo Abrahamovi: Ze v 
tobe budou pozehnani vsickni 
narodove. 

9 A tak ti, ktefiz jsou z viry, 
dochazeji pozehnani s vernym 
Abrahamem. 

10 Ktefiz pak koli z skutkii za- 
kona jsou, pod zlofecenstvim 
jsou. Nebo psano jest: Zlofeceny 
kazdy, kdoz neziistava ve vsem, 
coz jest psano v knize zakona, 
aby to plnil. 

n A ze z zakona nebyva zad- 
ny ospravedlnen pfed Bohem, 
zjevne jest, nebo spravedlivy z 
viry ziv bude. 

12 Zakon pak neni z viry, ale: 
Ten clovek, kteryz by plnil je, 
ziv bude skrze ne. 

13 Ale vykoupilt' nas Kristus z 
zlof ecenstvi zakona, ucinen byv 
pro nas zlofecenstvim, (nebo 
psano jest: Zlofeceny kazdy, 
kdoz visi na df eve), 

14 Aby na pohany to pozehnani 
Abrahamovo pfislo v Kristu Je- 
zisi, a abychom zaslibeni Ducha 
pfijali skrze viru. 

15 Bratfi, po lidsku pravim: 
Vsak utvrzene cloveka smlouvy 
zadny nerusi, aniz k ni co pfi- 
dava. 

16 Abrahamovi pak ucinena 
jsou zaslibeni, i semeni jeho. 
Nedi: A semenum, jako o mno- 



hych, ale jako o jednom: A se- 
menu tvemu, jenz jest Kristus. 

17 Totot'pak pravim: Ze smlou- 
vy prve od Boha stvrzene, vzta- 
hujici se k Kristu, zakon, kte- 
ryz po ctyfech stech a po tfidciti 
letech zacal se, nevyprazdnuje, 
aby slib Bozi v nic obratil. 

18 Nebo jestlizet' z zakona de- 
dictvi, jiz ne z zaslibeni. Ale A- 
brahamovi skrze zaslibeni Buh 
daroval. 

19 Coz pak zakon? Pro pf estu- 
povani ustanoven jest, dokudz 
by nepfislo to sime, jemuz se 
stalo zaslibeni, zpiisobeny skrze 
andely v ruce prostf ednika. 

20 Ale prostf ednik neni jedno- 
ho, Buh pak jeden jest. 

21 Tedy zakon jest proti slibum 
Bozim? Odstup to. Nebo kdyby 
byl zakon dan, kteryz by mohl 
obziviti, jiste z zakona byla by 
spravedlnost. 

22 Ale zavf elo pismo vsecky 
pod hfich, aby zaslibeni z viry 
Jezukristovy dano bylo veficim. 

23 Prve pak, nez pfisla vira, 
pod zakonem byli jsme ostfiha- 
ni, zavfini jsouce k te vife, kte- 
raz potom mela zjevena byti. 

24 A tak zakon pestounem na- 
sim byl k Kristu, abychom z viry 
ospravedlneni byli. 

25 Ale kdyz pfisla vira, jiz ne- 
jsme pod pestounem. 

26 Vsickni zajiste synove Bozi 
jste v Kristu Jezisi skrze viru. 



312 



GALATSKYM 4 



27 Nebo ktefizkoli v Krista po- 
kftenijste, Krista jste oblekli. 

28 Nenitf ani Zid, ani Rek, ani 
slouha, ani svobodny, ani muz, 
ani zena. Nebo vsickni vy jedno 
jste v Kristu Jezisi. 

29 A kdyz Kristovi jste, tedy si- 
me Abrahamovo jste, a podle za- 
slibeni dedicove. 



Kapitola 4. 

Kristem z jha zakonniho vyprostenym 

hanba i skoda opet se v ne zapletati. 12. 

Protoz je pamatuje, a peknym pfikladem 

pfi torn osvecuje. 

Pravimtf pak, ze pokudz dedic 
malicky jest, nic neni roz- 
dilny od sluzebnika, jsa panem 
vseho, 

2 Ale pod ochraneemi a sprav- 
cemi jest az do casu ulozeneho 
od otce. 

3 Tak i my kdyz jsme byli ma- 
licci, pod zivly sveta byli jsme v 
sluzbu podrobeni. 

4 Ale kdyz pfisla plnost casu, 
poslal Biih Syna sveho ucine- 
neho z zeny, ucineneho pod za- 
konem, 

5 Aby ty, ktefiz pod zakonem 
byli, vykoupil, abychom pravo 
synu pfijali. 

6 A ze jste synove, poslal Biih 
Ducha Syna sveho v srdce vase, 
volajiciho: Abba, Otce. 

7 A tak jiz nejsi slouha, ale syn, 
a ponevadz syn, tedy i dedic 
Bozi skrze Krista. 



8 Ale tehdaz, neznavse Boha, 
slouzili jste tern, ktefiz z pfiro- 
zeni nejsou bohove. 

9 Nyni pak, znajice Boha, ny- 
brz poznani jsouce od Boha, kte- 
rakz se zpatkem zase obracite k 
mdlym a bidnym zivliim, jimz 
opet znovu chcete slouziti? 

10 Dnu setfite, a mesicii, a ca- 
su, i let. 

n Bojim se za vas, abych snad 
nadarmo nepracoval mezi vami. 

12 Bud'te jako ja, nebo i ja jsem 
jako vy, bratfi, prosim vas. Nic 
jste mi neublizili. 

13 Nebo vite, ze s mdlobou tela 
kazal jsem vam evangelium po- 
nejprve. 

14 A pokuseni me na tele mem 
nebylo u vas malo vazeno, aniz 
jste pohrdli, ale jako andela Bo- 
ziho pfijali jste mne, jako Krista 
Jezise. 

15 Jake tehdy bylo blahosla- 
venstvi vase? Svedectvit' vam 
zajiste davam, ze kdyby to moz- 
ne bylo, oci sve vyloupice, byli 
byste mi dali. 

16 Coz tedy ucinen jsem vasim 
nepfitelem, pravdu vam prave? 

17 Milujit vas nedobfe, nybrz 
odstrciti nas chteji, abyste vy je 
milovali. 

18 Slusnet'jest pak horlive mi- 
lovati v dobrem vzdycky, a ne 
jen toliko tehdaz, kdyz jsem pfi- 
tomen vam. 



GALATSKYM 5 



313 



19 Synackove moji, (kterez o- 
pet rodim, az by Kristus zfor- 
movan byl v vas), 

20 Chtel bych pfitomen yam 
byti nyni, a promeniti hlas svuj ; 
nebo v pochybnosti jsem o vas. 

21 Povezte mi, ktefi pod zako- 
nem chcete byti, nepozorujete- 
-liz zakona? 

22 Nebo psano jest: Ze Abra- 
ham mel dva syny, jednoho z 
devky, a druheho z svobodne. 

23 Ale ten z devky podle tela 
se narodil, ten pak z svobodne 
podle zaslibeni. 

24 Kterezto veci u figure se sta- 
ly. Nebo tot' jsou ti dva zako- 
nove, jeden s hory Sinai, k man- 
stvi zplozujici, a tent' jest jako 
Agar. 

25 Agar zajiste jest hora Sinai 
v Arabii. Dobfet se pak k ni 
trefuje nynejsi Jeruzalem, nebo 
v sluzbu podroben jest s syny 
svymi. 

26 Ale ten svrchni Jeruzalem 
svobodny jest, kteryz jest mat- 
ka vsech nas. 

27 Nebo psano jest: Vesel se 
neplodna, kteraz nerodis, vy- 
kfikni a zvolej, kteraz nepra- 
cujes ku porodu; nebo ta opus- 
tena mnoho ma synii, vice nez 
ta, kteraz ma muze. 

28 Myt' jsme tedy, 6 bratfi, tak 
jako Izak, synove zaslibeni. 

29 Ale jakoz tehdaz ten podle 
tela zplozeny protivil se tomu, 



kteryz byl podle Ducha, tak i 
nyni. 

30 Nez co pravi pismo? Vyvrz 
devku i syna jejiho; nebo nebu- 
det' dedicem syn devky s synem 
svobodne. 

31 A tak, bratfi, nejsmet' sy- 
nove devky, ale svobodne. 

Kapitola 5. 

Napomina k zustavani v prave kfest'an- 
ske svobode, 13. jejiz jest pravidlo zfizene 
Boha i bliznich milovani. 17. Zatim skutky 
tela, i ovoce Ducha, a obeho cil ukazuje. 

Protoz v svobode, kterouz Kri- 
stus nas osvobodil, stujte, 
a nezapletejte se zase v jho slu- 
zebnosti. 

2 Aj, ja Pavel pravim vam, ze 
budete-li se obfezovati, Kristus 
vam nic neprospeje. 

3 A zase osvedcuji vselikemu 
cloveku, kteryz se obfezuje, ze 
jest povinen vsecken zakon na- 
plniti. 

4 Zbavili jste se Krista, kte- 
fizkoli v zakone ospravedlneni 
byti hledate; vypadli jste z mi- 
losti. 

5 My zajiste duchem z viry na- 
deje spravedlnosti ocekavame. 

6 Nebo v Kristu Jezisi ani ob- 
fizka nic neprospiva, ani neob- 
fizka, ale vira skrze lasku dela- 
jici. 

7 Bezeli jste dobfe. Kdo vam 
pfekazil, abyste pravdy nepo- 
slouchali? 

8 Nenit' ta rada z toho, kteryz 
vas vola. 



314 



GALATSKYM 6 



9 Malicko kvasu vsecko testo 
nakvasuje. 

10 Jat' mam nadeji o vas v Pa- 
nu, ze nic jineho smysleti nebu- 
dete; ale ten, kteryz kormouti 
vas, trpeti bude soud, kdozt jest 
on koli. 

n Ja pak, bratfi, kazi-li take 
obfizku, i proeez jeste protiven- 
stvi trpim? Tedy jest vyprazd- 
neno pohorseni kfize. 

12 O by take odfezani byli, kte- 
fiz vas nepokoji. 

13 Nebo vy v svobodu povolani 
jste, bratfi, toliko abyste pod za- 
myslem te svobody nepovolovali 
telu, ale skrze lasku posluhujte 
sobe vespolek. 

14 Nebo vseeken zakon v jed- 
nom slovu se zavira, totiz v torn: 
Milovati budes blizniho sveho 
jako sebe sameho. 

15 Pakli se vespolek kousete a 
zerete, hled'tez, abyste jedni od 
druhych zkazeni nebyli. 

16 Ale pravimt': Duchem chod- 
te, a zadosti tela nevykonate. 

17 Nebo telo zada proti Duchu, 
a Duch proti telu. Ty pak veci 
jsou sobe vespolek odporne, tak 
abyste ne, coz byste chteli, to ci- 
nili. 

18 Jestlize pak Duchem vedeni 
byvate, nejste pod zakonem. 

19 Zjevnit jsou pak skutkove 
tela, jenz jsou: Cizolozstvo, 
smilstvo, necistota, chlipnost, 



20 Modlosluzba, carovani, ne- 
pfatelstvi, svarove, nenavisti, 
hnevove, drazdeni, ruznice, se- 
kty, 

21 Zavisti, vrazdy, opilstvi, ho- 
dovani, a tem podobne veci. Kte- 
rez kdokoli cini, tot' vam pf ed- 
povidam, jakoz jsem i prve pra- 
vil, ze kralovstvi Boziho dedi- 
cove nebudou. 

22 Ovoce pak Ducha jestit: Las- 
ka, radost, pokoj, tichost, dob- 
rotivost, dobrota, vernost, krot- 
kost, stfedmost. 

23 Proti takovymt' neni zakon. 

24 Nebo ktefiz jsou Kristovi, ti 
sue telo ukfizovali s vasnemi a 
s zadostmi. 

25 Jsme-lit' Duchem zivi, Du- 
chem i chod'me. 

26 Nebyvejme marne chvaly 
zadostivi, jedni druhych popou- 
zejice, a jedni druhym zavidice. 

Kapitola 6. 

V duchu tichosti napravovati uci padle. 6. 

Lid verny aby sluzebniky z statku svych 

opatroval, 12. a chytrakum se od Krista 

odvoditi nedal, pilne napomma. 

Bratfi, by pak byl zachvacen 
clovek v nejakem padu, vy 
duchovni napravte takoveho v 
duchu tichosti, prohledaje sam 
k sobe, abys i ty nebyl pokou- 
sin. 

2 Jedni druhych bf emena nes- 
te, a tak plhte zakon Kristuv. 

3 Nebo zda-li se komu, ze by 
neco byl, nic nejsa, takoveho 
vlastni mysl jeho svodi. 



GALATSKYM 6 



315 



4 Ale dila sveho zkus jeden 
kazdy, a tehdytsam v sobe chva- 
lu miti bude, a ne v jinem. 

5 Nebo jeden kazdy sve bfime 
ponese. 

6 Zdilejz se pak ten, kteryz na- 
uceni pfijima v slovu s tim, od 
kohoz nauceni befe, vsim stat- 
kem. 

7 Nemylte se, Buhtf nebude 
oklaman; nebo cozkoli rozsival 
by clovek, tot' bude i ziti. 

8 Nebo kdoz rozsiva telu sve- 
mu, z tela ziti bude poruseni; 
ale kdoz rozsiva Duchu, z Du- 
chat ziti bude zivot vecny. 

9 Cinice pak dobfe, neoblevuj- 
me; nebo casern svym budeme 
ziti, neustavajice. 

10 A protoz dokudz cas mame, 
ciiime dobfe vsechnem, nejvice 
pak domacim viry. 

n Pohled'te, jaky jsem vam list 
napsal svou rukou. 



12 Ti, ktefiz chteji tvarni byti 
podle tela, nuti vas, abyste se 
obfezovali, jedne aby protiven- 
stvi pro kfiz Kristiiv netrpeli. 

13 Nebo ani sami ti, ktefiz se 
obf ezuji, nezachovavaji zakona, 
ale chti, abyste se obfezovali, 
aby se telem vasim chlubili. 

14 Ale ode nine odstup to, 
abych se chlubil, jedine v kfizi 
Pana naseho Jezukrista, skrze 
nehoz jest mi svet ukfizovan, a 
ja svetu. 

15 Nebo v Kristu Jezisi ani ob- 
fizka nic neprospiva, ani neob- 
fizka, ale nove stvofeni. 

16 A ktefizkoli tohoto pravidla 
nasleduji, pokoj pfijde na ne a 
milosrdenstvi, i na lid Bozi Iz- 
raelsky. 

17 Dale pak zadny mi neciii za- 
mestknani, ja zajiste jizvy Pana 
Jezise nosim na tele svem. 

18 Milost Pana Jezise Krista s 
duchem vasim, bratfi. Amen. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K EFEZSKYM. 



Kapitola 1. 

Kterez Biih Otec v Kristu vyvolil, 9. tern 

svate evangelium zjevuje. 15. Z cehoz se 

apostol pfi Efezskych tesil, i hojnejsiho 

osviceni a moci jim zadal. 

Pavel apostol Jezukristuv, 
skrze vuli Bozi, svatym, 
ktefi jsou v Efezu, a vernym v 
Kristu Jezisi: 

2 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

3 Pozehnany Buh a Otec Pana 
naseho Jezukrista, kteryz po- 
zehnal nam vselikym pozehna- 
nim duchovnim v nebeskych ve- 
cech v Kristu, 

4 Jakoz vyvolil nas v nem pf ed 
ustanovenim sveta, abychom 
byli svati a neposkvrneni pfed 
oblicejem jeho v lasce, 

5 Pf edzfidiv nas k zvoleni za 
syny skrze Jezise Krista pro 
sebe, podle dobfe libe vule sve, 

6 K chvale slavy milosti sve, 
kterouz vzacne nas ucinil v torn 
nejmilejsim. 

7 V nemz mame vykoupeni 
skrze krev jeho, totiz odpusteni 
hfichii, podle bohatstvi milosti 
jeho, 

8 Kterouz rozhojnil k nam ve 
vsi moudrosti a opatrnosti, 



9 Oznamiv nam tajemstvi vule 
sve podle dobre libosti sve, kte- 
rouz pfedulozil byl sam v sobe, 

10 Aby v dokonani plnosti casu 
v jedno shromazdil vsecko v 
Kristu, bud' nebeske veci, bud' 
zemske. 

n V kteremz i k losu pfipus- 
teni jsme, pfedzfizeni byvse, 
podle pfedulozeni toho, kteryz 
vsecko pusobi podle rady vule 
sve, 

12 Abychom tak byli k chvale 
slavy jeho my, ktefiz jsme prve 
nadeji meli v Kristu. 

13 V kteremz i vy nadeji ma- 
te, slysevse slovo pravdy, totiz 
evangelium spaseni sveho, skr- 
ze kterez take, uvefivse, zname- 
nani jste Duchem zaslibeni sva- 
tym, 

14 Kteryz jest zavdavek dedic- 
tvi naseho, na vykoupeni toho, 
coz jim dobyto jest, k chvale sla- 
vy jeho. 

15 Protoz i ja, slysev o vasi vife 
v Panu Jezisi, a o lasce ke vsech- 
nem svatym, 

16 Nepf estavam diku ciniti z 
vas, zminku cine o vas na mod- 
litbach svych, 

17 Aby Biih Pana naseho Jezu- 



EFEZSKYM 2 



317 



krista, Otec slavy, dal vam Du- 
cha moudrosti a zjeveni ku po- 
znani jeho, 

18 A tak osvicene oci mysli vasi, 
abyste vedeli, ktera by byla na- 
deje povolani jeho, a jake bohat- 
stvi slavy dedictvi jeho v sva- 
tych, 

19 A kterak jest nesmirna ve- 
likost moci jeho k nam veficim 
podle piisobeni mocnosti sily 
jeho. 

20 Kterez dokazal na Kristu, 
vzkfisiv jej z mrtvych, a posa- 
div na pravici sve na nebesich, 

21 Vysoce nade vsecko knizat- 
stvo, i mocnosti, i moci, i pan- 
stvo, i nad kazde jmeno, kte- 
rez se jmenuje, netoliko v veku 
tomto, ale i v budoucim. 

22 A vsecko poddal pod nohy 
jeho, a jej dal hlavu nade vsecko 
cirkvi, 

23 Kteraz jest telo jeho, a pl- 
nost vsecko ve vsech naplnuji- 
ciho. 

Kapitola 2. 

Cehozkoli dosli od Boha Zide i pohane, to 
vse z milosti Bozi poslo. 13. Protoz oboji 
tak v svate lasce spojeni, 19. i na vybor- 
nem gruntu vzdelani jsouce, riisti maji. 

Ivas obzivil mrtve v vinach a 
hfisich, 
2 V nichz jste nekdy chodili 
podle obyeeje sveta tohoto, a 
podle knizete mocneho v povet- 
fi, ducha toho, kteryz nyni dela 
v synech zpoury. 



3 Mezi nimiz i my vsickni ob- 
covali jsme nekdy v zadostech 
tela sveho, cinivse to, coz se li- 
bilo telu a mysli, a byli jsme z 
pfirozeni synove hnevu jako i 
jini. 

4 Ale Biih, bohaty jsa v milosr- 
denstvi pro velikou lasku svou, 
kterouz zamiloval nas, 

5 Take i nas, kdyz jsme mrtvi 
byli v hfisich, obzivil spolu s 
Kristem, (milosti spaseni jste), 

6 A spolu s nlm vzkf isil, i posa- 
dil na nebesich v Kristu Jezisi, 

7 Aby ukazal v veku budou- 
cim nepfevysene bohatstvi mi- 
losti sve, z dobroty sue k nam v 
Kristu Jezisi. 

8 Nebo milosti spaseni jste skr- 
ze viru, (a to ne sami z sebe, dart 
jest to Bozi), 

9 Ne z skutkii, aby se nekdo ne- 
chlubil. 

10 Jsme zajiste jeho dilo, jsouce 
stvofeni v Kristu Jezisi k skut- 
kum dobrym, kterez Biih pfi- 
pravil, abychom v nich chodili. 

n Protoz pamatujte, ze vy ne- 
kdy pohane podle tela, ktefiz 
jste slouli neobfizka od tech, 
ktefiz slouli obfizka na tele, 
kteraz se piisobi rukama, 

12 Vy jste byli onoho easu bez 
Krista, odcizeni od spolecnosti 
Izraele, a cizi od limluv zasli- 
beni, nadeje nemajici, a bez Bo- 
ha na svete. 



318 



EFEZSKYM 3 



13 Ale nyni v Kristu Jezisi vy, 
ktefiz jste nekdy byli daleci, 
blizci ucineni jste skrze krev 
Kristovu. 

14 Nebo ont'jest pokoj nas, kte- 
ryz ucinil oboje jedno, zbofiv 
hradbu delici na ruzno, 

15 A nepf atelstvi, totiz zakon 
pfikazani v ustanovenich, vy- 
prazdniv skrze telo sve, aby 
ty oboje vzdelal v samem sobe 
v jednoho noveho cloveka, tak 
cine pokoj, 

16 A v mir uvode oboje v jenom 
tele Bohu skrze kriz, vyhladiv 
nepf atelstvi skrze nej. 

17 A prised, zvestoval pokoj 
vam, dalekym i blizkym. 

18 Nebot skrze neho oboji ma- 
me pfistup v jednom Duehu k 
Otci. 

19 Aj, jiz tedy nejste hoste a 
pfichozi, ale spolumestane sva- 
tych a domaci Bozi, 

20 Vzdelani na zaklad apostol- 
sky a prorocky, kdez jest grun- 
tovni lihelny kamen sam Jezis 
Kristus, 

21 Na nemz vsecko staveni pfi- 
slusne vzdelane roste v chram 
svaty v Panu. 

22 Na kteremz i vy spolu vzde- 
lavate se v pfibytek Bozi, v Du- 
ehu svatem. 

Kapitola 3. 

S. Pavel osvedciv se zfizenym byti nestih- 

lych bohatstvi Bozich kazatelem, 13. na- 

pomina Efezskych k stalosti, 14. a za ne se 

20. s diku cinenim modli. 



Pro tu pficinu ja Pavel ten ve- 
zen Krista Jezise pro vas 
pohany, 

2 Jestlize vsak jste slyseli o mi- 
losti Bozi, kterez jest mi ude- 
leno k pfisluhovdni vam, 

3 Ze skrze zjeveni oznamil mi 
tajemstvi, (jakoz jsem prve psal 
kratce; 

4 Z cehoz miizete, ctouce, poro- 
zumeti znamosti me v tajemstvi 
Kristovu); 

5 Kterez za jinych veku nebylo 
znamo synum lidskym, tak jako 
nyni zjeveno jest svatym apos- 
toliim jeho a prorokum skrze 
Ducha, 

6 Ze jsou pohane spoludedicove 
a jednotelni, i spoluiicastnici za- 
slibeni jeho v Kristu skrze evan- 
gelium. 

7 Kterehoz jsem ucinen slouha 
z daru milosti Bozi sobe dane, 
podle piisobeni moci jeho. 

8 Mne nejmensimu ze vsech 
svatych dana jest milost ta, 
abych mezi pohany zvestoval ta 
nestihla bohatstvi Kristova, 

9 A vysvetlil vsechnem, jake by 
bylo obcovani tajemstvi skryte- 
ho od veku v Bohu, kteryz vse- 
cko stvofil skrze Jezise Krista, 

10 Aby nyni oznamena byla 
knizatstvu a mocem na nebe- 
sich skrze cirkev rozlicna moud- 
rost Bozi, 

11 Podle pfedulozeni vecneho, 



EFEZSKYM 4 



319 



kterez ulozil v Kristu Jezisi Pa- 
nu nasem, 

12 V nemz mame smelost a pf i- 
stup s doufanim skrze viru jeho. 

13 Protoz prosim, abyste nehy- 
nuli v mych ssouzenich pro vas, 
kteraz jsou slava vase. 

14 Pro tut' pf icinu klekam na 
kolena sva pfed Otcem Pana 
naseho Jezukrista, 

15 Z nehoz vselika rodina na 
nebi i na zemi se jmenuje, 

16 Aby vam dal, podle bohat- 
stvi slavy sve, moci posilnenu 
byti skrze Ducha sveho na 
vnitfnim eloveku, 

17 Aby Kristus skrze viru pf e- 
byval v srdcich vasich, 

18 Abyste v lasce vkofeneni a 
zalozeni jsouce, mohli stihnouti 
se vsechnemi svatymi, kteraka 
by byla sirokost, a dlouhost, a 
hlubokost, a vysokost, 

19 A poznati pf enesmirnou las- 
ku Kristovu, abyste naplneni 
byli ve vselikou plnost Bozi. 

20 Tomu pak, kteryz mocen jest 
nade vsecko uciniti mnohem 
hojneji, nez my prosime aneb 
rozumime, podle moci te, kte- 
rouz dela v nas, 

21 Tomu bud' slava v cirkvi skr- 
ze Krista Jezise po vsecky veky 
vekii. Amen. 

Kapitola 4. 

Prosi, aby hodne v povolani svem, 4. v 
prave jednote viry zustavajice, chodili, 7. 
rozlicnych daru Bozich k jedinemu cili, 



totiz k vzdelani cirkve, uzivali, 17. a tak 
se novym Kristovym zivotem stkveli. 

Prosimt' tedy vas ja vezefi v 
Panu, abyste chodili tak, 
jakz hodne jest na to povolani, 
kterymz povolani jste, 

2 Se vsi pokorou, tichosti, i s 
snaselivosti, snasejice se vespo- 
lek v lasce, 

3 Usilujice zachovavati jedno- 
tu Ducha v svazku pokoje. 

4 Jednojest telo, a jeden Duch, 
jakoz i povolani jste v jedne na- 
deji povolani sveho. 

5 Jeden Pan, jedna vira, jeden 
kfest, 

6 Jeden Buh a Otec vsech, kte- 
ryz jest nade vsecko, a skrze 
vsecko, i ve vsech vas. 

7 Ale jednomu kazdemu z nas 
dana jest milost podle miry ob- 
darovani Kristova. 

8 Protoz di: Vstoupiv na vy- 
sost, jate vedl vezne, a dal dary 
lidem. 

9 Ale to, ze vstoupil, co jest, je- 
dine ze i sstoupil prve do nejniz- 
sich stran zeme? 

10 Ten pak, kteryz sstoupil, ont' 
jest, kteryz i vstoupil vysoko 
nade vsecka nebesa, aby napl- 
nil vsecko. 

n A ont' dal nektere zajiste 
apostoly, nektere pak proroky, 
jine pak evangelisty, jine pak 
pastyfe a ucitele, 



320 



EFEZSKYM 5 



12 Pro spoMdani svatych, k di- 
lu sluzebnosti, pro vzdelani tela 
Kristova, 

13 Az bychom se sbehli vsickni 
v jednotu viry a znamosti Syna 
Boziho, v muze dokonaleho, v 
miru postavy plneho veku Kris- 
tova, 

14 Abychom jiz vice nebyli deti, 
zmitajici se a tocici kazdym ve- 
trem uceni v neustavicnosti lid- 
ske, v chytrosti k oklamavani 
lstivemu; 

15 Ale upf ime se majice v lasce, 
rostme v toho vselijak, kteryz 
jest hlava, totiz v Krista. 

16 Z kterehoz vsecko telo pfi- 
slusne spojene a svazane po 
vsech kloubich pfisluhovani, 
podle vnitfni moci v miru jed- 
noho kazdeho ouda, zrust, jakz 
na telo pf islusi, bef e, k vzdelani 
svemu v lasce. 

17 A protoz totot pravim a 
osvedcuji skrze Pana, abyste jiz 
vice nechodili, jako i jini pohane 
chodi, v marnosti mysli sve, 

18 Zatemneni v rozumu, odci- 
zeni jsouce od zivota Boziho, pro 
neznamost, kteraz jest v nich z 
zatvrzeni srdce jejich. 

19 Ktefiz zoufavse sobe, vydali 
se v nestydatost, aby vselikou 
necistotu pachali s chtivosti. 

20 Ale vy ne tak jste se vyucili 
od Krista, 

21 Ac jestlize jste ho slyseli, a o 



nem byli vyuceni, jakz jest prav- 
da v Jezisovi, 

22 Totiz, zet' vam ndlezi slozi- 
ti ono prvni obcovani podle to- 
ho stareho cloveka, rusiciho se, 
podle zadosti oklamavajicich, 

23 Obnoviti se pak duchem my- 
sli sve, 

24 A obleci toho noveho clove- 
ka, podle Boha stvofeneho, v 
spravedlnosti a v svatosti prav- 

dy. 

25 Protoz slozice lez, mluvtez 
pravdu jeden kazdy s bliznim 
svym; nebo jsme vespolek ou- 
dove. 

26 Hnevejte se, a nehfeste; 
slunce nezapadej na hnevivost 
vasi. 

27 Nedavejte mista dablu. 

28 Kdo kradl, jiz vice ne- 
krad', ale radeji pracuj, delaje 
rukama, coz dobreho jest, aby 
mel, z ceho udeliti nuznemu. 

29 Zadna fee mrzuta nevycha- 
zej z list vasich, ale jestli jaka 
dobra k vzdelani uzitecnemu, 
aby dala milost posluchacum. 

30 A nezarmucujte Ducha sva- 
teho Boziho, kterymz znamena- 
ni jste ke dni vykoupeni. 

31 Vselika hofkost, a rozzlobe- 
ni se, i hnev, i kfik, i rouhani 
bud' odjato od vas, se vsi zlosti, 

32 Ale bud'te k sobe vespolek 
dobrotivi, milosrdni, odpouste- 
jice sobe vespolek, jakoz i Biih v 
Kristu odpustil vam. 



EFEZSKYM 5 



321 



Kapitola 5. 

Uci apostol Efezske Otce nebeskeho nasle- 

dovati, 3. bezboznosti se varovati, 15. opa- 

trne sobe pocinati, 22. manzele k sobe jak 

se maji chovati. 

Bud'tez tedy nasledovnici Bo- 
zi, jakozto synove mill 

2 A chod'te v lasce, jako i Kris- 
tus miloval nas, a vydal sebe sa- 
meho za nas, dar a obet Bohu u 
viini rozkosnou. 

3 Smilstvo pak a vselika necis- 
tota, neb lakomstvi, aniz jmeno- 
vano bud'mezi vami, jakoz slusi 
na svate, 

4 A mrzkost, ani blaznove mlu- 
veni, ani sprymovani, kterezto 
veci jsou nenalezite, ale radeji 
diku cineni. 

5 Vite zajiste o torn, ze zadny 
smilnik aneb necisty, ani lako- 
mec, (jenz jest modlosluzebnik), 
nema dedictvi v kralovstvi Kris- 
tove a Bozim. 

6 Zadny vas nesvod' marnymi 
fecmi; nebo pro takove veci pfi- 
chazi hnev Bozi na syny nepod- 
dane. 

7 Nebyvejtez tedy licastnici je- 
jich. 

8 Byli jste zajiste nekdy tem- 
nosti, ale nynijsfe svetlo v Pa- 
nu. Jakozto synove svetla chod'- 
te, 

9 (Nebo ovoce Ducha zdlezi ve 
vsi dobrote, a spravedlnosti, a v 
pravde), 

10 O to stojice, coz by se dobfe 
libilo Panu. 



n A neobcujte s skutky neuzi- 
tecnymi tmy, ale radeji je tres- 
cete. 

12 Nebo coz se tajne deje od 
nich, mrzko jest o torn i mluviti. 

13 Ale to vsecko, kdyz byva od 
svetla trestano, byva zjeveno; 
cozkoli zajiste zjevne byva, svet- 
lo jest. 

14 Protoz pravi: Probud' se ty, 
kdoz spis, a vstan z mrtvych, a 
zasvitit se tobe Kristus. 

15 Viztez tedy, kterak byste 
opatrne chodili, ne jako nemou- 
dfi, ale jako moudfi, 

16 Vykupujice cas; nebo dnove 
zli jsou. 

17 Protoz nebyvejte neopatrni, 
ale rozumejici, ktera by byla 
viile Pane. 

18 A neopijejte se vinem, v 
nemz jest prostopasnost, ale na- 
plneni bud'te Duchem, 

19 Mluvice sobe vespolek v zal- 
mich, a v chvalach, a v pis- 
nickach duchovnich, zpivajice a 
plesajice v srdcich svych Panu, 

20 Diky cinice vzdycky ze vseho 
ve jmenu Pana naseho Jezukri- 
sta Bohu a Otci, 

21 Poddani jsouce jedni dru- 
hym v bazni Bozi. 

22 Zeny muzum svym poddany 
bud'te, jako Panu. 

23 Nebo muz jest hlava zeny, 
jako i Kristus hlava cirkve, a 
ont jest spasitel tela. 



322 



EFEZSKYM 6 



24 A protoz jakoz cirkev pod- 
dana jest Kristu, tak i zeny mu- 
zum svym ve vsem. 

25 Muzi milujte zeny sve, jako 
i Kristus miloval cirkev, a vydal 
sebe sameho za ni, 

26 Aby ji posvetil, ocistiv obmy- 
tim vody skrze slovo, 

27 Aby ji sobe postavil slavnou 
cirkev, nemajici poskvrny, ani 
vrasky, neb cokoli takoveho, ale 
aby byla svata, a bez lihony. 

28Taktjsou povinni muzi mi- 
lovati zeny sve jako sva vlastni 
tela. Kdo miluje zenu svou, se- 
bet' sameho miluje, 

29 Zadny zajiste nikdy tela sve- 
ho nemel v nenavisti, ale krmi 
a ehova je, jakozto i Pan cirkev. 

30 Nebotjsme oudove tela jeho, 
z masa jeho, a z kosti jeho. 

31 A protot opusti clovek otce 
sveho i matku, a pfipoji se k 
manzelce sve, i budout' ti dva 
jedno telo. 

32 Tajemstvi toto velike jest, 
ale ja pravim o Kristu a o cirkvi. 

33 A vsak i vy, jeden kazdy z 
vas, manzelku svou tak jako 
sam sebe miluj. Zena pak at' se 
boji muze. 

Kapitola 6. 

Apostol uci, kterak ditky k rodicum, 4. ro- 
dicove k ditkam, 5. sluzebnici ku panum, 
9. pani k sluzebnfkum miti se maji, 10. a 
vsickni jak by proti dablu bojovati meli. 

Ditky poslouchejte rodicu 
svych v Panu; nebot'jest to 
spravedlive. 



2 Cti otce sveho i matku, (tot' 
jest pfikazani prvni s zaslibe- 
nim), 

3 Aby dobfe bylo tobe, a abys 
byl dlouhoveky na zemi. 

4 A vy otcove nepopouzejte k 
hnevu ditek svych, ale vychova- 
vejte je v evieeni a v napominani 
Pane. 

5 Sluzebnici bud'te poslusni 
pami telesnych s bazni a s stra- 
chem, v sprostnosti srdce sveho, 
jako Krista, 

6 Ne na oko slouzice, jako ti, 
ktefiz se lidem libiti usiluji, ale 
jako sluzebnici Kristovi, cinice 
vuli Bozi z te duse, 

7 S dobrou mysli slouzice, ja- 
kozto Panu, a ne lidem, 

8 Vedouce, ze, coz by koli jeden 
kazdy ucinil dobreho, za to od- 
platu vziti ma ode Pana, bud'to 
sluzebnik, bud'to svobodny. 

9 A vy pani tez se tak mejte k 
nim, odpoustejice pohriizky, ve- 
douce, ze i vy take mate Pana 
sveho v nebesich, a pfijimani 
osob neni u neho. 

10 Dale pak, bratfi moji, posil- 
hte se v Panu a v moci sily jeho. 

n Oblecte se v cele odeni Bozi, 
abyste mohli stati proti utokiim 
d'abelskym. 

12 Nebot' neni bojovani nase 
proti telu a krvi, ale proti kni- 
zatstvu, proti mocnostem, proti 
sveta panum temnosti veku to- 



EFEZSKYM 6 



323 



hoto, proti duchovnim zlostem 
vysoko. 

13 A protoz vezmete eele odeni 
Bozi, abyste mohli odolati v den 
zly, a vsecko vykonajice, stati. 

14 Stujtez tedy, majice podpa- 
sana bedra sva pravdou, a ob- 
leceni jsouce v pancif spravedl- 
nosti, 

15 A obute majice nohy v hoto- 
vost k evangelium pokoje, 

16 A zvlaste pak vezmouce 
stit viry, kterymz byste mohli 
vsecky sipy ohnive neslechet- 
nika toho uhasiti. 

17 Lebku take spaseni vezme- 
te, i mec Ducha, jenz jest slovo 
Bozi, 

18 Vselikou modlitbou a pros- 
bou modlece se kazdeho casu v 
Duchu, a v torn bedlivi jsouce se 
vsi ustavicnosti a prosenim za 
vsecky svate, 



19 I za mne, aby mi dana byla 
fee k otevfeni list mych s sme- 
lou doufanlivosti, abych ozna- 
moval tajemstvi evangelium, 

20 Pro nez lif ad konam v fe- 
tezu, abych v nem smele mluvil, 
jakz mne mluviti nalezi. 

21 Abyste pak vedeli i vy, co se 
se mnou deje, a co cinim, vsecko 
vam to oznami Tychikus, mily 
bratr a verny sluzebnik v Panu, 

22 Jehoz jsem pro to samo k 
vam poslal, abyste vedeli o na- 
sich vecech, a aby potesil srdci 
vasich. 

23 Pokoj bratfim, a laska s ve- 
rou od Boha Otce a Pana Jezu- 
krista. 

24 Milost Bozi se vsechnemi 
milujicimi Pana naseho Jezu- 
krista k neporusitelnosti. A- 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K FILIPENSKYM. 



Kapitola 1. 

Apostol z Filipenskych byv potesen, 9. dob- 
reho jim zadal, 12. uzitek sveho vezeni 
oznamil, 20. a ac zadal umfiti, vsak i ziv 
byti pro ne hotov byl, 27. kdyz by jedne oni 
stall, jednomyslni, a udatnl byli. 

Pavel a Timoteus, sluzebni- 
ci Jezise Krista, vseehnem 
svatym v Kristu Jezisi, ktefiz 
jsou v meste Filippis, s biskupy 
a s jahny: 

2 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

3 Dekuji Bohu svemu, kdyz se 
koli na vas rozpomenu, 

4 Vzdycky pfi kazde modlitbe 
sve, s radosti za vsecky za vas 
prosbu cine, 

5 Z vaseho obcovani evangeli- 
um, hned od prvniho dne az po- 
savad, 

6 Jist jsa tim, ze ten, kteryz za- 
cal v vas dilo dobre, dokona az 
do dne Jezise Krista, 

7 Jakoz jest mi spravedlive tak 
smysliti o vsech vas, proto ze 
vas v srdci mam i v vezeni svem, 
a v obraiiovani i v utvrzovani 
evangelium, vas vsecky licast- 
niky milosti nine dane. 

8 Svedek mi jest zajiste Buh, 
kterak po vsech po vas touzim v 
stfevach Jezise Krista. 



9 A za to se modlim, aby laska 
vase jeste vice a vice se rozhoj- 
novala v znamosti a ve vselikem 
smyslu, 

10 K tomu, abyste zkusenim 
rozeznati mohli uzitecne veci 
od neuzitecnych, tak abyste byli 
upfimi a bez lirazu, az ke dni 
Kristovu, 

n Naplneni jsouce ovocem 
spravedlnosti, kterez nesete 
skrze Jezukrista, k slave a k 
chvale Bozi. 

12 Chcit' pak, bratf i, abyste ve- 
deli, ze to, coz mne obklicilo, k 
vetsimu prospechu evangelium 
pfislo, 

13 Tak ze vezeni me pro Krista 
rozhlaseno jest po vsem rathou- 
zu, i jinde vsudy. 

14 A mnozi z bratfi v Panu, 
spolehse na vezeni me, hojnejsi 
smelost maji bez strachu mlu- 
viti slovo. 

15 A vsak nektefi z zavisti a 
navzdoru, nektefi pak take z ob- 
libeni Krista kazi. 

16 Ti pak, ktefiz navzdoru Kri- 
sta zvestuji, ne v cistote, domni- 
vaji se, ze mi k vezeni memu 
ssouzeni pfidadi; 

17 Ktefi pak z lasky, ti vedi, ze 



FILIPENSKYM 2 



325 



jsem k obrane evangelium po- 
staven. 

18 Ale coi, pak o to? Nybrz ja- 
kymkoli zpiisobem, bud' v same 
tvarnosti, bud' v pravde Kristus 
se zvestuje, i z tohotse raduji, a 
jeste radovati budu. 

19 Nebo vim, ze mi to pfijde k 
spaseni skrze vasi modlitbu, a 
pomoc Ducha Jezukristova, 

20 Podle pecliveho oeekavani a 
nadeje me, ze v nieem nebudu 
zahanben, ale ve vsi doufanlive 
smelosti, jakz prve vzdycky, tak 
i nyni veleben bude Kristus na 
tele mem, bud' skrze zivot, bud' 
skrze smrt. 

21 Mne zajiste zivu byti jest 
Kristus, a umfiti zisk. 

22 Jestli mi pak prospesneji zi- 
vu byti v tele pro praci, tedy ne- 
vim, co bych vyvolil. 

23 K obemut' se k tomu na- 
klonuji, zadost maje umfiti, a 
byti s Kristem, coi by mnohem 
lepe bylo, 

24 Ale pozustati v tele potfeb- 
nejijest pro vas. 

25 Nacez spolehaje, vim, ze po- 
budu, a s vami se vsemi spolu 
poziistanu k vasemu prospechu, 
a k radosti viry, 

26 Aby se vase ze mne chlouba 
v Kristu Jezisi rozhojnila, skrze 
mou vam zase pfitomnost. 

27 Toliko, jakz slusi evange- 
lium Kristovu, obcujte, abych, 
bud'pfijda a vas vida, bud'vzda- 



len jsa, slysel o vas, ze stojite 
v jednom duchu, jednomyslne 
pracujice u vif e evangelium, 

28 A v nicemz se nestrachujice 
protivnikii, coz jest jim jistym 
znamenim zahynuti, vam pak 
spaseni, a to od Boha. 

29 Nebo vam jest to z milosti 
dano pro Krista, abyste netoliko 
v neho vefili, ale take pro nej i 
trpeli, 

30 Tyz boj majice, jakyz jste pfi 
mne videli, i nyni o mne slysite. 

Kapitola 2. 

Velmi pilne k jednomyslnosti, 3. pokofe a 
poslusenstvi jich napomina, 5. uteseny na 
Kristu davaje pfiklad. 19. Potom schvaluje 
Timotea, 25. a Epafrodita, jehoz k nim po- 

sila. 

Protoz jestli jake poteseni v 
Kristu, jestli ktere uteseni 
lasky, jestli ktera spolecnost 
Ducha, jsou-li ktera stf eva a sli- 
tovani, 

2 Naplnte radost mou, abyste 
jednostejneho smyslu byli, jed- 
nostejnou lasku majice, jedno- 
dusni jsouce, jednostejne smys- 
lejice, 

3 Nic necinice skrze svar aneb 
marnou chvalu, ale v pokofe 
jedni druhe za dustojnejsi nezli 
sebe majice. 

4 Nehledejte jeden kazdy jen 
svych veci, ale kazdy take toho, 
coz jest jinych. 

5 To tedy, citte pfi sobe, co i pfi 
Kristu Jezisi. 



326 



FILIPENSKYM 2 



6 Kteryz jsa v zpusobu Bozim, 
nepolozil sobe toho za loupez 
rovny byti Bohu, 

7 Ale sameho sebe zmafil, zpii- 
sob sluzebnika pfijav, podobny 
lidem ucinen. 

8 A v zpusobu nalezen jako clo- 
vek, ponizil se, poslusny byv az 
do smrti, a to smrti kfize. 

9 Protoz i Buh povysil ho nade 
vse, a daljemu jmeno nad kazde 
jmeno, 

10 Aby ve jmenu Jezise kazde 
koleno klekalo, tech, ktefiz jsou 
na nebesich, a tech, ktefiz jsou 
na zemi, i tech, ktefiz jsou pod 
zemi, 

n A kazdy jazyk aby vyznaval, 
ze Jezis Kristus jest Panem v 
slave Boha Otce. 

12 A tak, moji mill, jakoz jste 
vzdyeky poslusni byli, netoliko 
v pfitomnosti me, ale nyni mno- 
hem vice v nepfitomnosti me, s 
bazni a s tfesenim spaseni sve 
konejte. 

13 Buh zajiste jest, kteryz pii- 
sobi v vas i chteni i skutecne ci- 
neni, podle dobfe libe vule sve. 

14 Vsecko cifite bez reptani, a 
bez pochybovani, 

15 Abyste byli bez lihony, a 
upfimi synove Bozi, bez obvi- 
neni u prostfed narodu zleho a 
pfevraceneho. Mezi kterymizto 
svette jako svetla na svete, 

16 Slovo zivota zachovavajice, 
ku poctivosti me v den Kristuv, 



ze jsem ne nadarmo bezel, ani 
nadarmo pracoval. 

17 A bycht' pak i obetovan byl 
pro obet a sluzbu vife vasi, ra- 
duji se, a spolu raduji se se 
vsechnemi vami. 

18 A tez i vy radujte se, a spolu 
radujte se se mnou. 

19 Mamt' pak nadeji v Panu Je- 
zisi, ze Timotea brzy posli vam, 
abych i ja pokojne mysli byl, 
zveda, kterak vy se mate. 

20 Nebo zadneho tak jednomy- 
slneho nemam, kteryz by tak 
vlastne o vase veci pecoval. 

21 Vsickni zajiste svych veci 
hledaji, a ne tech, kterez jsou 
Krista Jezise. 

22 Ale jej zkuseneho byti vite, 
ze jako syn s otcem, se mnou 
pfisluhoval v evangelium. 

23 Tohot hie, nadeji mam, ze 
posli, jakzjen uzfim, co se bude 
diti se mnou. 

24 Mamt' pak nadeji v Panu, ze 
i sam brzo pfijdu k vam. 

25 Ale zdalo se mi za potfebne 
Epafrodita, bratra a pomocnika 
a spolurytif e meho, vaseho pak 
apostola i sluzebnika, v potfebe 
me poslati k vam, 

26 Ponevadz touzil po vsech 
vas, a velmi tezek nad tim byl, 
ze jste o nem slyseli, ze by byl 
nemocen. 

27 A byltf jiste nemocen, i blizek 
smrti, ale Buh se nad nim smi- 
loval, a ne nad nim toliko, ale i 



FILIPENSKYM 3 



327 



nade mnou, abych zamutku na 
zamutek nemel. 

28 Protoz tim chtiveji poslal 
jsem ho, abyste, vidouce jej 
zase, radovali se, a ja abych byl 
bez zamutku. 

29 Pfijmetez jej tedy v Panu se 
vsi radosti, a mejtez takove v 
poctivosti. 

30 Nebot' pro dilo Kristovo az k 
smrti se pfiblizil, opovaziv se zi- 
vota, aby doplnil to, v cemz jste 
vy meli nedostatek pfi poslou- 
zeni mne. 

Kapitola 3. 

Veli v Panu radost miti, 2. falesnych viidcu 

se varovati, 8. v Kristu a ne jinde sprave- 

dlnosti hledati, 15. v te rusti, 17. a vernych 

sluzebnikii Kristovych nasledovati. 

Dale pak, bratfi moji, radujte 
se v Panu. Jednostejnych 
vam veci psati nine se jiste nes- 
tyste, vam pak to bezpecne jest. 

2 Vizte psy, vizte zle delniky, 
vizte roztrzku. 

3 Nebot' myt'jsme obfizka, kte- 
fiz duchem slouzime Bohu, a 
chlubime se v Kristu Jezisi, a 
nedoufame v tele, 

4 Ackoli i ja mohl bych doufati 
v tele. Zda-lit' se komu jinemu, 
ze by mohl doufati v tele, ja vice, 

5 Obf ezan jsa osmeho dne, jsa 
z rodu Izraelskeho, pokoleni Be- 
niaminova, Zid z Zidii, podle za- 
kona farizeus, 

6 A z strany horlivosti protiv- 
nik cirkve, z strany pak sprave- 
dlnosti zakonni jsa bez lihony. 



7 Ale to, coz mi bylo ziskem, 
polozil jsem sobe pro Krista za 
skodu. 

8 Nybrz i vsecky veci pokladam 
skodou byti pro vyvysenost zna- 
mosti Krista Jezise Pana sveho, 
pro nejz jsem to vsecko ztratil, 
a mam to jako za lejna, abych 
Krista ziskal, 

9 A v nem nalezen byl nemajici 
sve spravedlnosti, kteraz jest z 
zakona, ale tu, kteraz jest z viry 
Kristovy, tu spravedlnost, kte- 
raz jest z Boha, a u vife zdlezi, 

10 Abych poznal jej, a moc 
vzkfiseni jeho, i spolecnost utr- 
peni jeho, pfipodobnuje se k 
smrti jeho, 

n Zda bych tak pfisel k vzkfi- 
seni z mrtvych. 

12 Ne ze bych jiz dosahl, aneb 
jiz dokonalym byl, ale snazne 
bezim, zda bych i uchvatiti mo- 
hl, nacez uchvacen jsem od Kri- 
sta Jezise. 

13 Bratfi, jat nemam za to, ze 
bych jiz dosahl. 

14 Ale to jedno cinim, na ty 
veci, kterez jsou za mnou, zapo- 
minaje, k tem pak, kterez jsou 
pfede mnou, lisilne chvataje, k 
cili bezim, k odplate svrchova- 
neho povolani Boziho v Kristu 
Jezisi. 

15 Protoz ktefizkoli jsme doko- 
nali, to smyslejme. A pakli v 
cem jinak smyslite, i tot' vam 
Buh zjevi. 



328 



FILIPENSKYM 4 



16 Ale k cemuz jsme jiz pfisli, 
v torn pfi jednostejnem zusta- 
vejme pravidle, a jednostejne 
smyslme. 

17 Spolunasledovnici moji bud- 
te, bratfi, a setfte tech, ktefiz 
tak chodi, jakoz mate pfiklad na 
nas. 

18 Nebot' mnozi chodi, o nichz 
jsem eastokrat pravil vam, a 
nyni s placem pravim, ze jsou 
nepf atele kfize Kristova, 

19 Jichzto konec jest zahynuti, 
jejichz Buhjest bficho, a slava v 
mrzkostech jejich, ktefiz o zem- 
ske veci stoji. 

20 Ale nase obcovani jest v ne- 
besich, odkudz i spasitele oce- 
kavame Pana Jezukrista, 

21 Kteryz promeni telo nase 
ponizene, aby bylo podobne k 
telu slavy jeho, podle mocnosti 
te, kterouz mocen jest i vsecky 
veci podmaniti sobe. 

Kapitola 4. 

Vzbuzuje ty bratfi k stalosti, 4. radosti, 5. 
mirnosti, 6. doufanlivosti, 8. a tak zivota 
svatosti a slechetnosti. 10. Potom vdecnost 
svou za jejich stedre pomoci k nim proka- 
zuje. 

A tak, bratfi moji mili a pfe- 
zadouci, radost a koruno 
ma, tak stujte v Panu, mili. 

2 Evody prosim, i Syntycheny 
prosim, aby jednostejne smys- 
lily v Panu. 

3 Ano i tebe prosim, to vary si 
muj vlastni, budiz jim pomocen, 
kterezto v evangelium spolu 



se mnou pracovaly, i spolu s 
Klimentem a s jinymi pomoc- 
niky mymi, jejichz jmena jsou 
v knize zivota. 

4 Radujte se v Panu vzdycky; 
opet pravim, radujte se. 

5 Mirnost vase znama bud' 
vsechnem lidem. Pan blizko. 

6 O nic nebud'te peclivi, ale ve 
vsech vecech skrze modlitbu a 
ponizenou zadost s diku cine- 
nim prosby vase znamy bud'te 
Bohu. 

7 A pokoj Bozi, kteryz pf evy- 
suje vseliky rozum, hajiti bude 
srdci vasich i smyslu vasich v 
Kristu Jezisi. 

8 Dale pak, bratfi, kterekoli 
veci jsou prave, kterekoli pocti- 
ve, kterekoli spravedlive, ktere- 
koli ciste, kterekoli mile, ktere- 
koli dobropovestne, jestli ktera 
ctnost, a jestli ktera chvala, o 
tech vecech pfemyslujte. 

9 Kterymz jste se i naucili,,/e i 
pfijali, a slyseli i videli na mne. 
Ty veci ciiite, a Buh pokoje bu- 
det' s vami. 

10 Zradoval jsem se v Panu ve- 
lice, ze jiz opet zase rozzelenala 
se pece vase o mne. Nacez vsak 
byli jste myslili, ale nedostalo se 
vam pfihodneho casu. 

n Ne proto, ze bych jakou nou- 
zi mel, toto pravim; nebo ja na- 
ucil jsem se dosti miti na torn, 
coz mam. 



FILIPENSKYM 4 



329 



12 Umimt' i snizen byti, umim 
take i hojnost miti; vsudy a ve 
vsech veeech pocvicen jsem, i 
nasycen byti i lacneti, totiz hoj- 
nost miti i nouzi trpeti. 

13 Vsecko mohu v Kristu, kte- 
ryz mne posiluje. 

14 A vsak dobfe jste ucinili, ob- 
covavse memu ssouzeni. 

15 Vite pak i vy, Filipensti, ze 
pfi pocatku evangelium, kdyz 
jsem sel z Macedonie, zadny 
zbor neudelil mi z strany dani 
a vzeti, nez vy sami. 

16 Ano i do Tessaloniky jednou 
i podruhe, cehoz jsem potfebo- 
val, poslali jste mi. 

17 Ne proto ze bych hledal da- 
ni, ale hledam uzitku hojneho k 
vasemu prospechu. 



18 Pfijalt' jsem pak vsecko, a 
hojnet mam, naplnent jsem, 
vzav od Epafrodita to, coz po- 
slano od vas, viini sladkosti, 
obet vzacnou a libou Bohu. 

19 Buh pak muj naplnit vseli- 
kou potfebu vasi podle bohat- 
stvi sveho slavne v Kristu Je- 
zisi. 

20 Bohu pak a Otci nasemu sla- 
va na veky vekii. Amen. 

21 Pozdravtez vsech svatych v 
Kristu Jezisi. Pozdravujit vas 
bratfi, ktefiz jsou se mnou. 

22 Pozdravujit' vas vsickni sva- 
ti, zvlaste pak ti, ktefiz jsou z 
domu cisaf ova. 

23 Milost Pana naseho Je- 
zukrista se vsechnemi vami. 
Amen. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K KOLOSSENSKYM. 



Kapitola 1. 

Apostol pozdraviv Kolossenskych, 3. a viru 
i lasku jejich schvaliv, 9. ceho jim zada 
na Panu Bohu, 15. siroce s divnym Krista 
Pana oslavovanim vypravuje, 21. aby ti 
bratfi jasneji na to patfili, k jakym jsou 
a jak velikym vecem pfivedeni. 

Pavel apostol Jezise Krista, 
skrze villi Bozi, a Timo- 
teus, 

2 Tem, ktefiz jsou v Kolossis, 
svatym a vernym bratf im v Kri- 
stu Jezisi: Milost vam a pokoj od 
Boha Otce naseho a Pana Jezise 
Krista. 

3 Diky cinime Bohu a Otci Pa- 
na naseho Jezukrista, vzdycky 
za vas modleee se, 

4 Slysavse o vif e vasi v Kristu 
Jezisi, a o lasce ke vsechnem 
svatym, 

5 Pro nadeji slozenou vam v 
nebesich, o niz jste prve slyseli 
v slovu pravdy, to jest evange- 
lium. 

6 Kterez jest pf islo k vam, jako 
i na vsecken svet, a ovoce nese, 
jako i u vas od toho dne, v kte- 
remz jste slyseli, a poznali mi- 
lost Bozi v pravde, 

7 Jakoz jste se i naucili od 
Epafry, mileho spolusluzebnika 
naseho, kteryz jest verny k vam 
sluzebnik Kristuv, 



8 Kteryz take oznamil nam las- 
ku vasi v Duchu. 

9 Protoz i my, od toho dne, 
jakz jsme to uslyseli, nepfesta- 
vame modliti se za vas a zadati, 
abyste naplneni byli znamosti 
viile jeho ve vsi moudrosti a ro- 
zumnosti duchovni, 

10 Abyste chodili hodne Panu 
ke vsi jeho libeznosti, v kazdem 
skutku dobrem, ovoce vydava- 
jice a rostouce v znamosti Bozi, 

n Vselikou moci zmocneni 
jsouce, podle sily slavy jeho, 
ke vsi trpelivosti a dobrotivosti 
s radosti, 

12 Diky cinice Otci, kteryz hod- 
ne nas ucinil ucastnosti losu 
svatych v svetle, 

13 Kteryz vytrhl nas z moci 
temnosti, a pfenesl do kralov- 
stvi mileho Syna sveho, 

14 V nemz mame vykoupeni 
skrze krev jeho, totiz odpusteni 
hfichu, 

15 Kteryz jest obraz Boha ne- 
viditelneho, prvorozeny vseho 
stvofeni. 

16 Nebo skrze neho stvofeny 
jsou vsecky veci, kterez jsou na 
nebi i na zemi, viditelne i nevi- 
ditelne, bud'to triinove neb pan- 



KOLOSSENSKYM 2 



331 



stva, bud'to knizatstva neb moc- 
nosti; vsecko skrze neho a pro 
neho stvof eno jest. 

17 A on jest pfede vsim, a vse- 
cko jim stoji. 

18 A ont' jest hlava tela cirkve, 
kteryz jest pocatek a prvoro- 
zeny z mrtvych, aby tak on ve 
vsem prvotnost drzel, 

19 Ponevadz se zalibilo Otci, 
aby v nem vsecka plnost preby- 
vala, 

20 A skrze neho aby smif il s se- 
bou vsecko, v pokoj uvode skrze 
krev kfize jeho, skrze nej, pra- 
vim, bud'to ty veci, kterez jsou 
na zemi, bud' ty, kterez jsou na 
nebi. 

21 Ano i vas, nekdy odcizene a 
nepf ately v mysli, skrze skutky 
zle, nyni jiz smif il, 

22 Telem svym skrze smrt, aby 
vas postavil svate, a neposkvr- 
nene, a bez lihony pfed obliee- 
jem svym, 

23 Vsak jestlize ziistavate u 
vife zalozeni a pevni, a neuchy- 
lujete se od nadeje evangelium, 
kterez jste slyseli, jenz jest ka- 
zano vsemu stvofeni, kterez jest 
pod nebem, jehoz ja Pavel uci- 
nen jsem sluzebnik. 

24 Kteryz nyni raduji se z utr- 
peni svych pro vas, a doplnuji 
ostatky ssouzeni Kristovych na 
tele svem za jeho telo, jenz jest 
cirkev, 



25 Jejiz ucinen jsem ja sluzeb- 
nik, tak jakz mi to svefil Buh 
na to, abych vam slouzil, a tak 
naplnil slovo Bozi, 

26 To tajemstvi skryte od veku 
a narodii, nyni pak zjevene sva- 
tym jeho. 

27 Jimzto Buh racil znamo uci- 
niti, kterake by bylo bohatstvi 
slavneho tajemstvi tohoto mezi 
pohany, jenz jest Kristus v vas, 
ta nadeje slavy, 

28 Kterehoz my zvestujeme, 
napominajice vselikeho clove- 
ka, a ucice vselikeho cloveka ve 
vsi moudrosti, abychom posta- 
vili kazdeho cloveka dokonale- 
ho v Kristu Jezisi. 

29 O cez i pracuji, bojuje podle 
te jeho mocnosti, kteraz dela ve 
mne mocne. 



Kapitola 2. 

Svou o ne peclivost osvedcuje, 6. k sta- 
losti v pravde, 8. i k opatrnosti pfed fales- 
nymi apostoly pilne napomina, 16. pfed- 
kladaje jim pravy cil vsech figur a ceremo- 
nii, Krista. 

f*\ "l cit zajiste, abyste vedeli, 
v^ll jakou nesnaz mam o 
vas, a o ty, ktefiz jsou v Lao- 
dicii, a ktefizkoli nevideli tvafi 
me podle tela, 

2 Aby potesena byla srdce je- 
jich, spojena v lasce, a to 
ke vsemu bohatstvi pfejisteho 
smyslu, ku poznani tajemstvi 
Boha i Otce i Krista, 



332 



KOLOSSENSKYM 2 



3 V nemz jsou skryti vsickni 
pokladove moudrosti a zna- 
mosti. 

4 A totot pravim, aby vas zad- 
ny, falesne dovode, neoklamal 
podobnou k pravde feci. 

5 Nebo ackoli vzdalen jsem te- 
lem, vsak duchem s vami jsem, 
raduje se, a vida fad vas, a utvr- 
zeni te viry vasi v Krista. 

6 Protoz jakz jste pfijali Krista 
Jezise Pana, tak v nem chod'te, 

7 Vkof eneni a vzdelani na 
nem, a utvrzeni u vife, jakz jste 
nauceni, rozhojnujice se v ni s 
diku cinenim. 

8 Hled'tez, atby vas nekdo ne- 
obloupil moudrosti sveta, a 
marnym zklamanim, uce podle 
ustanoveni lidskych, podle zivlii 
sveta, a ne podle Krista. 

9 Nebo v nem pfebyva vsecka 
plnost Bozstvi telesne. 

10 A v nem jste doplneni, kte- 
ryz jest hlava vseho knizatstva 
i mocnosti, 

n V nemz i obf ezani jste obf e- 
zanim ne rukou ucinenym, svle- 
kse telo hfiehu skrze obfezani 
Kristovo, 

12 Pohfbeni jsouce s nim skrze 
kfest, skrze nejz i spolu s nim 
z mrtvych vstali jste skrze viru, 
kteraz jest mocne dilo Bozi, kte- 
ryz vzkfisil jej z mrtvych. 

13 Ano i vas, mrtve v hfisich a 
v neobfizce tela vaseho, spolu s 



nim obzivil, odpustiv vam vse- 
cky hf ichy, 

14 A smazav proti nam ten za- 
pis zdlezejici v ustanovenich, 
kteryz byl odporny nam. I vy- 
zdvihl jej z prostfedku, pfibiv 
jej k kfizi; 

15 A obloupiv knizatstva i mo- 
ci, vedl je na odivu zjevne, tri- 
umf slaviv nad nimi skrze nej. 

16 Protoz zadny vas nesud' pro 
pokrm, aneb pro napoj, aneb z 
strany svatku, neb novumesice, 
aneb sobot. 

17 Kterezto jsou stin veci bu- 
doucich, alepravda telojest Kri- 
stovo. 

18 Nizadny vas nepfedchvacuj 
svemyslne pokorou a nabozen- 
stvim andelskym, v to, cehoz ne- 
videl, se vydavaje, a marne se 
nadymaje smyslem tela sveho, 

19 A nedrze se hlavy, od niz 
vsecko telo po kloubich a sva- 
zich vzdelane a spojene roste 
Bozim zrustem. 

2oJestlize tedy zemfeli jste 
s Kristem zivlum sveta, proc, 
jako byste zivi byli svetu, temi 
ceremoniemi date se obtezovati, 

21 (Kdyz se fikd: Nedotykej se, 
ani okousej, aniz se s tim obirej? 

22 Kterezto vsecky veci samym 
uzivanim jich kazi se), podle 
pfikazani a uceni lidskych. 

23 Kterezto veci maji sic tvar- 
nost moudrosti, v zpusobu te 
naboznosti, a v pokof e posmour- 



KOLOSSENSKYM 3 



333 



ne, i v neodpusteni telu, a vsak 
nejsou v zadne platnosti, toliko 
k nasyceni tela. 

Kapitola 3. 

Zivotu slechetnemu Kristovy licastniky, 5. 
v skutecnem skladani zleho, 12. a nasledo- 
vani dobreho zalezejicimu, pouciv, 18. na- 
pomenuti potfebne lidem povolani rozdil- 
neho ucinil. 

Protoz povstali-li jste s Kris- 
tem, vrchnich veci hledejte, 
kdez Kristus na pravici Bozi 
sedi. 

2 O svrchni veci pecujte, ne o 
zemske. 

3 Nebo zemfeli jste, a zivot vas 
skryt jest s Kristem v Bohu. 

4 Kdyz se pak ukaze Kristus, 
zivot nas, tehdy i vy ukazete se 
s nim v slave. 

5 Protoz mrtvete oudy sve zem- 
ske, smilstvo, necistotu, chlip- 
nost, zadost zlou, i lakomstvi, 
jenz jest modlam slouzeni. 

6 Pro kterez veci pfichazi hnev 
Bozi na syny zpurne. 

7 V kterychz i vy nekdy chodili 
jste, kdyz jste zivi byli v nich. 

8 Ale nyni sloztez i vy vsecko 
to, hnev, prchlivost, zlobivost, 
zlofeceni, i mrzkomluvnost z 
ust svych. 

9 Nelzete jedni na druhe, kdyz 
jste svlekli s sebe stareho clo- 
veka s skutky jeho, 

10 A oblekli toho noveho, obno- 
vujiciho se k znamosti, podle ob- 
razu toho, kteryz jej stvofil, 



n Kdezto neni Rek a Zid, ob- 
fizka a neobfizka, cizozemec a 
Scyta, sluzebnik a svobodny, ale 
vsecko a ve vsech Kristus. 

12 Protoz oblectez se jako vy- 
voleni Bozi, svati, a mili, v stfe- 
va milosrdenstvi, v dobrotivost, 
nizke o sobe smysleni, krotkost, 
trpelivost, 

13 Snasejice jeden druheho, 
a odpoustejice sobe vespolek, 
mel-li by kdo proti komu zalobu. 
Jako i Kristus odpustil vam, tak 
ivy. 

14 Nadto pak nade vsecko v 
lasku, kteraz jest svazek doko- 
nalosti. 

15 A pokoj Bozi viteziz v srd- 
cich vasich, k nemuz i povo- 
lani jste v jedno telo; a bud'tez 
vdecni. 

16 Slovo Kristovo pfebyvejz v 
vas bohate se vsi moudrosti, 
ucice a napominajice sebe ve- 
spolek zalmy, a zpevy, a pisnic- 
kami duchovnimi, s milosti zpi- 
vajice v srdci svem Panu. 

17 A vsecko, cozkoli cinite v slo- 
vu neb v skutku, vsecko cinte ve 
jmenu Pana Jezise, diky cinice 
Bohu a Otci skrze neho. 

18 Zeny poddany bud'te mu- 
zum svym tak, jakz slusi, v Pa- 
nu. 

19 Muzi milujte zeny sue, a ne- 
mejte se pfisne k nim. 

20 Ditky poslouchejte rodicu ve 



334 



KOLOSSENSKYM 4 



vsem; nebo to jest dobfe libe 
Panu. 

21 Otcove nepopouzejte k hne- 
vivosti ditek svyeh, aby sobe ne- 
zoufaly. 

22 Sluzebnici poslusni bud'te 
ve vsem panu telesnych, ne na 
oko slouzice, jako ti, jenz se usi- 
luji lidem libiti, ale v sprost- 
nosti srdce, bojice se Boha. 

23 A vsecko, coz byste koli ci- 
nili, z te duse cinte, jako Panu, 
a ne lidem, 

24 Vedouee, ze ode Pana vziti 
mate odplatu dedictvi; nebo Pa- 
nu Kristu slouzite. 

25 Kdoz by pak nepravost pa- 
chal, odmenu sve nepravosti 
vezme. A nenit' pfijimani osob 
u Boha. 



Kapitola 4. 

Jeste vzdy o torn, jak by se jeden kazdy 

v feci i v skutku miti mel, vypravuje. 7. 

Potom potesitelnym svatych toho zboru 

pozdravovanim epistolu zavira. 

Pani spravedlive a slusne s 
sluzebniky nakladejte, ve- 
douce, ze i vy Pana mate v ne- 
besich. 

2 Na modlitbe bud'te ustavicni, 
bdice v torn s dikii cinenim, 

3 Modlece se spolu i za nas, aby 
Buh otevfel nam dvefe slova, k 
mluveni o tajemstvi Rristovu, 
pro nez i v vezeni jsem, 

4 Abych je zjevoval, takjakz mi 
nalezi mluviti. 



5 Chod'tez v moudrosti pfed 
temi, ktefiz jsou vne, cas kupu- 
jice. 

6 Rec vase vzdycky budiz pfi- 
jemna, ozdobena soli, tak aby- 
ste vedeli, kterak byste meli 
jednomu kazdemu odpovediti. 

7 O vecech mych o vsech ozna- 
mi vam Tychikus, bratr mily, a 
verny slouha, a spolusluzebnik 
v Panu. 

8 Kterehoz jsem poslal k vam 
pro to samo, aby zvedel, co se 
deje u vas, a potesil srdci vasich, 

9 S Onezimem, vernym a mi- 
lym bratrem, kteryz jest tarn od 
vas. Tit' vam vsecko oznami, co 
se deje u nas. 

10 Pozdravuje vas Aristarchus, 
spoluvezen muj, a Marek, ses- 
tfenec Barnabasuv, (o kteremz 
jsem vam porucil; pfisel-li by k 
vam, pfijmetez jej); 

n A Jezus, kteryz slove Jus- 
tus, ktefiz jsou Zide. Ti toliko 
jsou pomocnici moji v kralovstvi 
Bozim, ktefiz byli me poteseni. 

12 Pozdravuje vas Epafras, 
kteryz od vas jest, slouha Kris- 
tiiv, kteryz vzdycky usilne pra- 
cuje na modlitbach za vas, aby- 
ste stali dokonali a plni ve vsi 
vuli Bozi. 

13 Nebo svedectvi jemu vyda- 
vam, zet vas velmi horlive mi- 
luje, a tez i ty, ktefiz jsou v La- 
odicii, i ktefiz jsou v Hierapoli. 



KOLOSSENSKYM 4 



335 



14 Pozdravuje vas Lukas lekar 
mily a Demas. 

15 Pozdravte bratfi Laodicen- 
skych, i Nymfy, i te cirkve, kte- 
raz jest v dome jeho. 

16 A kdyz bude pfecten u vas 
tento list, spravtez to, at'jest i v 
Laodicenskem zboru cten; a ten, 



kteryz jest psan z Laodicie, i vy 
take pf ectete. 

17 A rcete Archippovi: Viz, 
abys sluzebnost, kterouz jsi pfi- 
jal od Pana, vyplnil. 

18 Pozdraveni mou rukou Pav- 
lovou. Pamatujtez na me veze- 
ni. Milost Bozi s vami. Amen. 



PRVNI EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K TESSALONICENSKYM. 



Kapitola 1. 

Ducha otcovskeho prokazal apostol k tern 
bratfi'm, ze Bohu z nich dekuje, i za ne se 
modli, 5. svou jim sluzbu, a jejich dover- 
nost, 6. i s trpelivosti, ku pfikladu jinym 
pripomina. 

Pavel a Silvan a Timoteus 
cirkvi Tessalonicenskyeh v 
Bohu Otci a Panu Jezisi Kristu: 
Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

2 Diky cinime Bohu vzdycky ze 
vsech vas, zminku cinice o vas 
na modlitbach svych. 

3 Bez pfestani pamatujice na 
skutek viry vasi a na praci las- 
ky, a na trpelivost nadeje Pana 
naseho Jezukrista, pfed Bohem 
a Otcem nasim, 

4 Vedouce, bratfi Bohu mill, o 
vyvoleni vasem. 

5 Nebo evangelium nase k vam 
nezalezelo toliko v slovu, ale i v 
moci, i v Duchu svatem, a v jis- 
tote mnohe, jakoz vite, jaci jsme 
byli mezi vami pro vas. 

6 A vy nasledovnici nasi i Pane 
ucineni jste, pfijavse slovo ve 
mnohe uzkosti, s radosti Ducha 
svateho, 

7 Tak ze jste ucineni pfiklad 
vsem veficim v Macedonii a v 
Achaii. 



8 Nebo od vas rozhlasilo se 
slovo Pane netoliko v Macedo- 
nii a v Achaii, ale i na vseli- 
kem miste vira vase, kteraz jest 
v Boha, roznesla se, tak ze ne- 
potfebi nam o torn nic mluviti. 

9 Onitzajiste sami o nas vypra- 
vuji, jaky byl pf ichod nas k vam, 
a kterak jste se obratili k Bohu 
od modi, abyste slouzili Bohu zi- 
vemu a pravemu, 

10 A ocekavali Syna jeho s ne- 
be, kterehoz vzkfisil z mrtvych, 
totiz Jezise, kteryz vysvobodil 
nas od hnevu budouciho. 

Kapitola 2. 

Svou v kazani s. evangelium vernost, 4. 
upfimost, 7. ponizenost pfed Bohem i 
lidmi pfedklada, 13. jejich poslusenstvi, 
opravdovost a stalost jim potesene pfipo- 
minaje. 

Nebo vy sami vite, bratfi, ze 
pfichod nas k vam nebyl 
daremny. 

2 Ale i prve trpevse, i pohaneni 
snasevse, (jakoz vite), v meste 
Filippis, osvobodili jsme se v 
Bohu svem mluviti vam smele 
evangelium Bozi s mnohymi od- 
pory. 

3 Napominani zajiste nase ne- 
bylo z podvodu, ani z necistoty, 
ani ve Isti. 



I. TESSALONICENSKYM 2 



337 



4 Ale jakoz Buh nas oblibil, aby 
nam svefeno bylo evangelium, 
taktf mluvime, ne jako lidem se 
libice, ale Bohu, kteryz libuje 
srdce nase. 

5 Anizt'jsme zajiste kdy uzivali 
feci pochlebne, jakoz vite, ani za 
pficinou neeeho lakomstvi pro- 
vodili. Buhtjest svedek. 

6 Ani jsme hledali od lidi chva- 
ly, ani od vas, ani od jinych, ac 
jsme mohli vas obtezovati, jako 
Kristovi apostole. 

7 Ale byli jsme tisi mezi vami, 
jako kdyz matka chova ditky 
sve. 

8 Tak nakloneni k vam by- 
vse, hotovi jsme byli s velikou 
chuti vydati vam netoliko evan- 
gelium Bozi, ale take i duse sve, 
proto ze jste nam byli mill. 

9 Nebo pamatujete, bratfi, na 
praci nasi a ustavani. Ve dne i 
v noci zajiste pracovavse, proto 
abychom zadneho z vas neobte- 
zovali, kazali jsme u vas evan- 
gelium Bozi. 

10 Vy jste svedkove i Buh, zet' 
jsme svate, a spravedlive, a bez 
uhony obcovali mezi vami, kte- 
fiz jste uvefili, 

n Jakoz vite, ze jednoho kaz- 
deho z vas, jako otec ditek 
svych, napominali jsme a pote- 
sovali, 

12 1 s osvedcovanim, abyste 
chodili hodne Bohu, kteryz po- 



volal vas do kralovstvi sveho a 
v slavu. 

13 Protoz i my diky cinime Bo- 
hu bez pf estani, ze pfijavse slo- 
vo Bozi, kterez jste slyseli od 
nas, pfijali jste ne jako slovo lid- 
ske, ale (jakoz v pravde jest), 
jako slovo Bozi, kteryz i dilo sve 
piisobi v vas vefieich. 

14 Vy zajiste, bratfi, nasledov- 
nici ucineni jste cirkvi Bozich, 
kterez jsou v Zidovstvu v Kristu 
Jezisi; nebo jste takovez veci i 
vy trpeli od sveho pokoleni, jako 
i oni od Zidii. 

is Ktefiz i Pana Jezise zabili, 
i sve vlastni proroky, a nas vy- 
hnali, a Bohu se nelibi, a vsech- 
nem lidem jsou odporni, 

16 Nedopoustejice nam mluviti 
pohanum, aby spaseni byli, aby 
tak vzdy doplnovali hfichy sve. 
Nebo vylit jest na ne hnev ko- 
necny. 

17 My pak, bratfi, zbaveni by- 
vse vas na chvili, telem ne srd- 
cem, opravdoveji usilovali jsme 
videti tvaf vasi s mnohou za- 
dosti. 

18 Protoz chteli jsme pfijiti k 
vam, (zvlaste ja Pavel), jednou 
i podruhe, ale pf ekazil nam sa- 
tan. 

19 Nebo ktera jest nase na- 
deje neb radost aneb koruna 
chlouby? Zdali ne i vy pfed ob- 
licejem Pana naseho Jezukrista 
v pfichodu jeho? 



338 



I. TESSALONICENSKYM 3 



20 Vy jiste jste slava nase i ra- 
dost. 



Kapitola 3. 

V pokusenich na ne pfislych prihodny jim 
retunk apostol skrze navstiveni jich Timo- 
teovo obmyslil, 6. a tudy zvedev o jejich 
stalosti v pravde, tesi se, 10. prospechu 
hojnejsiho jim, a sobe brzkeho jich videni 
zadaje. 

Protoz nemohse se dele zdr- 
zeti, za nejlepsi se nam vi- 
delo, abychom v Atenach po- 
zustali my sami. 

2 A poslali jsme Timotea, bra- 
tra sveho, a sluzebnika Boziho, 
a pomocnika sveho v evange- 
lium Kristovu, aby potvrdil vas, 
a napomenul k tomu, coz nalezi 
k vife vasi, 

3 Aby se zadny nepohnul v ta- 
kovych techto ssouzenich. Nebo 
i sami vite, ze jsme k tomu po- 
staveni. 

4 Jeste zajiste, kdyz jsme u 
vas byli, pfedpovidali jsme vam, 
ze budeme ssouzeni. Jakoz se i 
stalo, jakz vite. 

5 Protoz i ja, nemoha se dele 
zdrzeti, poslal jsem, abych zve- 
del o vife vasi, atby snad nejak 
nepokousel vas ten pokusitel, i 
byla by daremna prace nase. 

6 Nyni pak kdyz k nam pfi- 
sel Timoteus od vas, a zvesto- 
val nam novinu veselou o vife a 
lasce vasi, a ze nas pfipominate 
dobfe, zadajice vzdycky nas vi- 
deti, jako i my vas, 



7 Protoz poteseni jsme, bratfi, 
z vas ve vselikem ssouzeni a ne- 
snadnosti sve skrze viru vasi. 

8 Nebo aj, zivi jsme, jestlize vy 
stojite v Panu. 

9 A jakym dekovanim z vas 
muzeme se odmeniti Bohu za 
vsecku tu radost, kterouz ra- 
dujeme se pro vas pfed Bohem 
svym, 

10 Dnem i noci pf ehorlive mod- 
lece se, abychom uzfeli tvaf va- 
si, a doplnili to, cehoz by se ne- 
dostavalo vife vasi? 

n Sam pak Buh a Otec nas, a 
Pan nas Jezis Kristus spraviz 
cestu nasi k vam. 

12 Vas pak ten Pan raciz roz- 
mnoziti a rozhojniti v lasce k 
sobe vespolek, i ke vsechnem, 
jako i nas k vam, 

13 Aby tak utvrzena byla srdce 
vase neposkvrnena v svatosti, 
pfed Bohem a Otcem nasim, ku 
pfisti Pana naseho Jezukrista, 
se vsechnemi svatymi jeho. 



Kapitola 4. 

Napomina, aby se tak, jakz jim pfikazani 
vydal, chovali v cistote, 9. lasce sv., 10. 
pokojnosti i pracovitosti, 13. ponevadz te 
prace v den posledniho soudu lito nebude. 

Dale pak, bratfi, prosime vas, 
a napominame v Panu Je- 
zisi, jakoz jste pfijali od nas, 
kterak byste meli choditi, a li- 
biti se Bohu, v torn abyste se 
rozhojnili vice. 



I. TESSALONICENSKYM 5 



339 



2 Vite zajiste, jaka pfikazani 
vydali jsme vam skrze Pana Je- 
zise. 

3 Tat jest zajiste viile Bozi, 
totiz posveceni vase, abyste se 
zdrzovali od smilstva, 

4 A aby umel jeden kazdy z vas 
svym osudim vladnouti v sva- 
tosti a v poctivosti, 

5 Ne v libosti zadosti jako i po- 
hane, ktefiz Boha neznaji; 

6 A aby neutiskal ani okla- 
maval v jednani bratra sveho, 
proto ze mstitel jest Pan vseho 
toho, jakoz i pfedpovedeli jsme 
vam, a osvedcili. 

7 Nebo nepovolal nas Buh k ne- 
cistote, ale ku posveceni. 

8 A protoz kdo tim pohrda, ne 
clovekem pohrda, ale Bohem, 
kteryz i nam dal Ducha sveho 
svateho. 

9 O lasce pak bratrske neni po- 
tf ebi psati vam; nebo jste vy od 
Boha nauceni, abyste milovali 
jedni druhe. 

10 A jiste cinite to vsechnem 
bratf im ve vsi Macedonii. Napo- 
minametpak vas, bratfi, abyste 
se v torn vice rozhojnili, 

n A snazili se pokojni byti, a 
hledeti toho, coz komu nalezi, a 
pracovati rukama svyma vlast- 
nima, jakoz jsme pfikazali vam, 

12 Abyste poctive chodili pf ed 
temi, ktefiz j sou vne, a v nicemz 
abyste nemeli nedostatku. 



13 Nechcif pak, abyste nevede- 
li, bratfi, o tech, ktefiz zesnuli, 
abyste se nermoutili, jako i jini, 
ktefiz nadeje nemaji. 

14 Nebo jakoz vefime, ze Jezis 
umfel, a z mrtvych vstal, takt 
Biih i ty, ktefiz by zesnuli v Je- 
zisovi, pfivede s nim. 

15 Toto zajiste vam pravime 
slovem Pane, ze my, ktefiz zivi 
pozustaneme do pfichodu Pane, 
nepfedejdeme tech, ktefiz ze- 
snuli. 

16 Nebo sam ten Pan s zvukem 
ponoukajicim, s hlasem archan- 
dela a s troubou Bozi sstoupi s 
nebe, a mrtvi v Kristu vstanou 
nejprve. 

17 Potom my zivi poziistaveni 
spolu s nimi zachvaceni budeme 
do oblakii, vstfic Panu v povet- 
fi, a tak vzdycky se Panem bu- 
deme. 

18 A protoz potesujte jedni dru- 
hych temito slovy. 

Kapitola 5. 

Vypravuje apostol, ze nenadale straslivy 
Pane den hfisniky pfikvaci, 4. z cehoz se 
pobozni tesiti, 6. i k bedlivosti ponoukati 
maji, 12. sluzebniku Kristovych draze sobe 
vazice, i poslusne nasledujice. 

Ocasich pak a chvilech, 
bratfi, nepotfebujete, aby 
vam psano bylo. 

2 Nebo vy sami vyborne vite, ze 
ten den Pane jako zlodej v noci, 
tak pfijde. 

3 Nebo kdyz deji: Pokoj a bez- 
pecnost, tedy rychle pfijde na 



340 



I. TESSALONICENSKYM 5 



ne zahynuti, jako bolest zene te- 
hotne, a neujdout. 

4 Ale vy, bratfi, nejste ve tme, 
aby vas ten den jako zlodej za- 
chvatil. 

5 Vsickni vy synove svetla jste, 
a synove dne. Nejsmet'noci, ani 
tmy. 

6 Nespemez tedy, jako jini, ale 
bdeme, a stfizlivi bud'me. 

7 Nebo ktefiz spi, v noci spi, a 
ktefiz se opijeji, v noci opili jsou. 

8 Ale my, synove dne jsouce, 
stfizlivi bud'me, obleeeni jsouce 
v pancif viry a lasky, a v lebku 
nadeje spaseni. 

9 Nebo nepostavil nas Buh k 
hnevu, ale k nabyti spaseni, 
skrze Pana naseho Jezukrista, 

10 Kteryz umfel za nas, aby- 
chom, bud'ze bdime, bud'ze spi- 
me, spolu s nim zivi byli. 

n Protoz napominejte se ve- 
spolek, a vzdelavejte jeden dru- 
heho, jakoz i cinite. 

12 Prosimet' pak vas, bratfi, 
znejtez ty, ktefiz pracuji mezi 
vami, a pfedlozeni jsou vam v 
Panu, a napominaji vas, 

13 A velice je milujte pro praci 
jejich. A mejte se k sobe vespo- 
lek pokojne. 

14 Prosimet' pak vas, bratfi, 
napominejte z fadu vystupu- 



jicich, potesujte choulostivych, 
snasejte mdle, trpelive se mejte 
ke vsechnem. 

15 Vizte, aby nekdo zleho za zle 
neodplacoval, ale vzdycky ucin- 
nosti dokazujte, i k sobe vespo- 
lek i ke vsechnem. 

16 Vzdycky se radujte, 

17 Bez pfestani se modlte, 

18 Ze vseho diky cinte; nebo ta 
jest viile Bozi v Kristu Jezisi pfi 
vas. 

19 Ducha neuhasujte, 

20 Proroctvim nepohrdejte, 

21 Vseho zkuste; coz dobreho 
jest, toho se drzte. 

22 Od vselike zle tvarnosti se 
varujte. 

23 Sam pak Buh pokoje po- 
svetiz vas ve vsem, a cely vas 
duch i duse i telo bez lihony ku 
pfisti Pana naseho Jezukrista 
zachovano budiz. 

24 Vernytjest ten, kteryz povo- 
lal vas, kteryz take i ucini to. 

25 Bratfi, modlte se za nas. 

26 Pozdravte vseeh bratfi s po- 
libenim svatym. 

27 Zavazujit' vas skrze Pana, 
aby cten byl list tento vsechnem 
bratfim svatym. 

28 Milost Pana naseho Jezu- 
krista s vami. Amen. 



DRUHA EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K TESSALONICENSKYM. 



Kapitola 1. 

Z znistu viry a lasky pfi tech bratfich 3. 
vdecne Bohu dekuje apostol, 5. a jich v 
torn pfipommanim i hrozne a vecne nad 
bezboznymi pomsty, 7. i pferozkosne sva- 
tym se pfiblizujici odplaty potvrzuje. 

Pavel a Silvan a Timoteus cir- 
kvi Tessalonicenske v Bohu 
Otci nasem a Panu Jezisi Kri- 
stu: 

2 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

3 Povinnit'jsme diky einiti Bo- 
hu vzdycky z vas, bratfi, tak 
jakz hodne jest, proto ze velmi 
roste vira vase, a rozmaha se 
laska jednoho kazdeho z vas, 
vseehneeh k sobe vespolek, 

4 Tak ze my se vami v zbo- 
fich Bozich chlubime, vasi trpe- 
livosti a verou ve vsech proti- 
venstvich vasich a ssouzenich, 
kteraz snasite. 

5 A tat'jsou zjevny diivod spra- 
vedliveho soudu Boziho, abyste 
tak za hodne jmini byli kralov- 
stvi Boziho, pro nez i trpite, 

6 Ponevadz spravedlive jest u 
Boha, aby zase odplaceno bylo 
tem, ktefiz vas ssuzuji, ssouze- 
nim, 

7 Vam pak, ktefiz lizkost tr- 
pite, odpocinutim s nami, pfi 



zjeveni Pana Jezise s nebe s an- 
dely moci jeho, 

8 V plameni ohne, kteryz po- 
mstu uvede na ty, jesto neznaji 
Boha, a neposlouchaji evange- 
lium Pana naseho Jezukrista. 

9 Ktefiz pomstu ponesou, vec- 
ne zahynuti, od tvafi Pane a od 
slavy moci jeho, 

10 Kdyz pfijde, aby oslaven byl 
v svatych, a pf edivny ukazal se 
ve vsech vef icich, (nebo uvef eno 
jest svedectvi nasemu u vas), v 
onen den. 

n Proeez i modlime se vzdycky 
za vas, aby vas hodne uciniti 
racil povolani toho Buh nas, 
a vyplnil vsecku dobfe libou 
vuli dobrotivosti, i skutek viry 
mocne, 

12 Aby oslaveno bylo jmeno Pa- 
na naseho Jezukrista v vas, a vy 
v nem, podle milosti Boha na- 
seho, a Pana Jezukrista. 



Kapitola 2. 

Zada za to, aby byli stall, 2. a falesnym 
budoucich veci pfedpovidanim nedali se 
kormoutiti, 3. ale vedeli, ze antikrist prve 
se ma zjeviti, i kralovati, 7. i ode Pana 
teprv zabit byti; 13. protoz aby s dobrou 
mysli zachovavati to, coz jim vydal apos- 
tol, usilovali. 



342 



II. TESSALONICENSKYM 3 



Prosimet' pak vas, bratfi, skr- 
ze pfisti Pana naseho Je- 
zukrista, a nase shromazdeni v 
nej, 

2 Abyste se nedali rychle vyra- 
zeti z mysli, ani kormoutiti, bud' 
skrze ducha, bud' skrze fee, neb 
skrze list, jako od nas poslany, 
jako by nastaval den Kristuv. 

3 Nesvodiz vas zadny nizad- 
nym obyeejem. Nebot nenasta- 
ne, lee az prve pfijde odstoupe- 
ni, a zjeven bude ten clovek hfi- 
cha, syn zatraceni, 

4 Protivici a povysujiei se nade 
vsecko, coz slove Buh, aneb ee- 
muz se deje Bozska cest, tak ze 
se v chrame Bozim jako Buh po- 
sadi, pocinaje sobe, jako by byl 
Buh. 

5 Nepomnite-liz, ze jeste byv u 
vas, o torn jsem vam pravil? 

6 A nyni co meska, vite, totiz 
aby on zjeven byl casern svym. 

7 Nebo jiz tajemstvi nepravosti 
piisobi, toliko az by ten, kteryz 
jej zdrzuje nyni, z prostfedku 
byl vyvrzen. 

8 A tehdazt zjeven bude ten 
bezboznik, kterehoz Pan zabije 
duchem list svych, a zkazi zje- 
venim jasne pfitomnosti sve, 

9 Toho neslechetnika, jehoz pfi- 
sti jest podle mocneho dila sa- 
tanova, se vsi moci a divy i za- 
zraky lzivymi, 

10 A se vselikym podvodem ne- 
pravosti, v tech, ktefiz hynou, 



proto ze lasky pravdy nepfijali, 
aby spaseni byli. 

n A protoz posle jim Buh moc- 
ne dilo podvodu aby vefili lzi, 

12 A aby odsouzeni byli vsic- 
kni, ktefiz neuvefili pravde, ale 
oblibili sobe nepravost. 

13 Myt' pak jsme povinni deko- 
vati Bohu vzdycky z vas, bratfi 
Panu mili, ze vyvolil vas Buh od 
pocatku k spaseni, v posveceni 
Ducha, a u vife pravdy, 

14 K cemuz povolal vas skrze 
evangelium nase, k dojiti slavy 
Pana naseho Jezukrista. 

15 A protoz, bratfi, stujtez, a 
drztez se uceni vydaneho, je- 
muz jste se naucili, bud' skrze 
fee, bud' skrze list nas. 

16 Ten pak nas Pan Jezis Kris- 
tus, a Buh i Otec nas, kteryz 
zamiloval nas, a dal poteseni 
vecne, a nadeji dobrou z milosti, 

17 Potesujz srdci vasich, a 
utvrdiz vas v kazdem slovu i 
skutku dobrem. 

Kapitola 3. 

Ponouka apostol k snaznosti v svatych 
modlitbach, 6. a varovani se nefadnych 
a nepokojnych bratfi, 14. ktefiz by tim 
zahanbeni jsouce, snaze napraveni byti 
mohli. 

Dalepa^, bratfi, modlte se za 
nas, aby slovo Pane rozma- 
halo se a slaveno bylo, jako i u 
vas, 

2 A abychom vysvobozeni byli 
od nezbednych a zlych lidi. Ne- 
bot ne vsech^'esi vira. 



II. TESSALONICENSKYM 3 



343 



3 Ale vernyt' jest Pan, kteryz 
utvrdi vas, a ostfihati bude od 
zleho. 

4 Doufamet' pak v Panu o vas, 
ze to, coz vam predkladame, ci- 
nite i ciniti budete. 

5 Pan pak spravujz srdce vase 
k lasce Bozi, a k trpelivemu oee- 
kavani Krista. 

6 Pfikazujemet' pak vam, bra- 
tfi, ve jmenu Pana naseho Je- 
zukrista, abyste se oddelovali 
od kazdeho bratra, kteryz by se 
choval nefadne, a ne podle nau- 
ceni vydaneho, kterez pfijal od 
nas. 

7 Nebo sami vite, kterak jest 
potfebi nasledovati nas, pone- 
vadz jsme se nechovali mezi va- 
mi neslusne. 

8 Aniz jsme darmo chleba jedli 
u koho, ale s praci a s tezkosti, 
ve dne i v noci delajice, abychom 
zadnemu z vas nebyli k obti- 
zeni. 

9 Ne jako bychom nemeli k to- 
mu prava, ale abychom se vam 
za pfiklad vydali, abyste nas 
nasledovali. 

10 Nebo i kdyz jsme byli u vas, 



to jsme vam pfedkladali: Kdo 
nechce delati, aby take nejedl. 

n Slysimet' zajiste, ze nektefi 
mezi vami chodi nezpusobne, 
nic nedelajice, ale v neuzitecne 
veci se vydavajice. 

12 Protoz takovym pfikazuje- 
me, a napominame jich skrze 
Pana naseho Jezukrista, aby 
pokojne pracujice, svuj chleb 
jedli. 

13 Vy pak, bratfi, neoblevujte 
dobfe cinice. 

14 Pakli kdo neuposlechne skr- 
ze psani feci nasi, toho zname- 
nejte, a nemejte s nim nic ciniti, 
atby se zastydel. 

15 A vsak nemejte ho za nepfi- 
tele, ale napominejte jako bra- 
tra. 

16 Sam pak ten Pan pokoje dejz 
vam vzdycky pokoj vselijakym 
zpiisobem. Pan budii se vsemi 
vami. 

17 Pozdraveni mou rukou Pav- 
lovou, coz jest za znameni v kaz- 
dem listu. Takt' obycejne pisi. 

18 Milost Pana naseho Jezu- 
krista se vseehnemi vami. A- 
men. 



PRVNI EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K TIMOTEOVI. 



Kapitola 1. 

Peci mev apostol o Efezske, aby od fales- 
nych apostolii podvedeni nebyli, 3. Timo- 
tea pfi nich nechal, 5. jemuz pravy cil za- 
kona Pane ukazav, 12. milosrdenstvi Bozi 
pfi sobe i pfi jinych zvelicuje, 18. a Timo- 
teovi, aby dobreho svedomi ostfihal, pfi- 
kazuje. 

Pavel, apostol Jezise Krista, 
podle zfizeni Boha spasi- 
tele naseho, a Pana Jezukrista, 
nadeje nasi, 

2 Timoteovi, vlastnimu synu u 
vife: Milost, milosrdenstvi a po- 
koj od Boha Otce naseho, a od 
Krista Jezise Pana naseho. 

3 Jakoz jsem prosil tebe, abys 
poziistal v Efezu, kdyz jsem sel 
do Macedonie, viziz, abys pfika- 
zal nekterym jineho uceni neu- 
citi, 

4 Ani oblibovati basni a vy- 
pravovani rodu, cemuz konce 
neni, odkudz jen hadky pocha- 
zeji, vice nezli vzdelani Bozi, 
kterez jest u vife. 

5 Jesto konec pfikazani jest 
laska z srdce cisteho, a z sve- 
domi dobreho a z viry neose- 
metne. 

6 Od cehoz nektefi jako od cile 
pobloudivse, uchylili se k mar- 
nomluvnosti, 

7 Chtevse byti ucitele zakona, 



a nerozumevse, ani co mluvi, 
ani ceho zastavaji. 

8 Vime pak, ze dobry jest za- 
kon, kdyz by ho kdo nalezite 
uzival, 

9 Toto znaje, ze spravedlivemu 
neni ulozen zakon, ale nepra- 
vym a nepoddanym, bezboznym 
a hfisnikum, neslechetnym a 
necistym, mordefiim otcii a ma- 
tek, vrazedlnikum, 

10 Smilnikum, samcolozni- 
kum, tern, ktefiz lidi kradou, 
lhafiim, kfivym pfiseznikum, a 
jestli co jineho, jesto by bylo na 
odpor zdravemu uceni, 

n Podle slavneho evangelium 
blahoslaveneho Boha, kterez 
mne jest svefeno. 

12 Protoz dekuji tomu, kte- 
ryz mne zmocnil, Kristu Jezisi 
Panu nasemu, ze mne za ver- 
neho soudil, aby mne v sluzbe 
te postavil, 

13 Jesto jsem prve byl ruhac, a 
protivnik, a ukrutnik. Ale milo- 
srdenstvi jsem dosel; nebo jsem 
to z neznamosti cinil v nevefe. 

14 Rozhojnila se pak naramne 
milost Pana naseho, s verou a s 
milovanim v Kristu Jezisi. 

15 Vernat' jest tato fee a vseli- 
jak oblibeni hodna, ze Kristus 



I. TIMOTEOVI 2 



345 



Jezis pfisel na svet, aby hfisne 
spasil, z nichz ja prvni jsem. 

16 Ale proto milosrdenstvi 
jsem dosel, aby na mne prvnim 
dokazal Jezis Kristus vselike 
dobrotivosti, ku pfikladu tem, 
ktefiz maji uvefiti v neho k zi- 
votu vecnemu. 

17 Protoz krali veku nesmrtel- 
nemu, neviditelnemu, samemu 
moudremu Bohu budiz eest i 
slava na veky veku. Amen. 

18 Totot'pfikazani poroucim to- 
be, synu Timotee, abys podle 
pfedeslyeh o tobe proroctvi bo- 
jo val v torn dobry boj, 

19 Maje viru a dobre svedomi, 
kterez nektefi potrativse, zhy- 
nuli u vife. 

20 Z nichz jest Hymeneus a 
Alexander, kterez jsem vydal 
satanu, aby strestani jsouce, 
ucili se nerouhati. 

Kapitola 2. 

Pilne k modlitbam 2. i za vrchnost na- 
pomina, 5. pfedkladaje prostfednika pra- 
veho Krista, 8. a veli, aby se vefici na vse- 
likem miste poctive a slusne meli, jakz na 
pobozne muze, 9. a slechetne zeny nalezi. 

Napominamt' pak, aby pfede 
vsim cineny byvaly pokor- 
ne modlitby, prosby, zadosti a 
diku cineni za vsecky lidi, 

2 Za krale i za vsecky v moci 
postavene, abychom pohodlny a 
pokojny zivot vedli ve vsi poboz- 
nosti a slechetnosti. 

3 Nebo tot' jest dobre a vzacne 
pf ed spasitelem nasim Bohem, 



4 Kteryz chee, aby vsickni lide 
spaseni byli, a k znamosti prav- 
dy pfisli. 

5 Jedentjest zajiste Buh, jeden 
take i prostfednik Bozi a lidsky, 
clovek Kristus Jezis, 

6 Kteryz dal sebe sameho 
mzdu na vykoupeni za vsecky, 
na osvedceni casern svym. 

7 K cemuz postaven jsem ja 
za kazatele a apostola, (prav- 
dut pravim v Kristu a nekla- 
mamf), za ucitele pohanii u vife 
a pravde. 

8 Protoz chtel bych, aby se 
modlili muzi na vselikem miste, 
pozdvihujice cistych rukou, bez 
hnevu a bez roztrzitosti. 

9 Takz take i zeny aby se ode- 
vem slusnym s stydlivosti a s 
stf edmosti ozdobovaly, ne kf tal- 
tovanim sobe vlasu, neb zla- 
tem, aneb perlami, aneb dra- 
hym rouchem, 

10 Ale (tak, jakz slusi zenam, 
kterez dokazuji pfi sobe poboz- 
nosti), dobrymi skutky. 

n Zena at'se uci mlceci, ve vse- 
like poddanosti. 

12 Nebo zene nedopoustim uci- 
ti, ani vladnouti nad muzem, 
ale aby byla v mlceni. 

13 Adam zajiste prve jest stvo- 
f en, potom Eva. 

14 A Adam nebyl sveden, ale 
zena svedena jsuci, pficinou 
pf estoupeni byla. 



346 



I. TIMOTEOVI 3 



15 Ale vsak spasena bude v plo- 
zeni deti, jestlize by zustala u 
vife, a v lasce, a v posveeeni, s 
stfedmosti. 



Kapitola 3. 

Jaky by mel byti v obcovani i v obycejich, 

a jakymi ctnostmi ozdobeny biskup 8. i ja- 

hen, vymefuje apostol, 14. a pficinu tohoto 

psani sveho ukazuje. 

Vernaf jest fee, zada-li kdo 
biskupstvi, zef vyborne 
prace zada. 

2 Ale musit' biskup byti bez 
lihony, jedne manzelky muz, 
bedlivy, stfedmy, vazny, k hos- 
tem pf ivetivy, zpusobny k uceni, 

3 Ne pijan vina, ne bitec, ani 
mrzskeho zisku zadostivy, ale 
mirny, ne svarlivy, ne lakomec, 

4 Kteryz by diim svuj dobfe 
spravoval, kteryz by ditky mel 
v poddanosti se vsi poctivosti. 

5 (Nebo jestlize kdo domu sve- 
ho spraviti neumi, kterak o cir- 
kev Pane pecovati bude?) 

6 Ne novak, aby nadut jsa, ne- 
upadl v potupeni dablovo. 

7 Musit take i svedectvi dobre 
miti od tech, ktefiz jsou vne, aby 
neupadl v pohaneni a v osidlo 
dablovo. 

8 Takz podobne jahnove maji 
byti poctivi, ne dvojiho jazyka, 
ne mnoho vina pijici, ne za- 
dostivi mrzkeho zisku, 

9 Majici tajemstvi viry v sve- 
domi cistern. 



10 A ti take at'jsou nejprv zku- 
seni, a tak at pfisluhuji, jsouce 
bez lihony. 

n Tez i manzelky at' maji po- 
ctive, neutrhave, stfedme, ve 
vsem verne. 

12 Jahnove bud'tez jedne man- 
zelky muzi, ktefiz by ditky dob- 
fe spravovali i sve domy. 

13 Nebo ktefiz by dobfe pfislu- 
hovali, dobreho stupne sobe do- 
budou, a mnohe doufanlivosti u 
vife, kteraz jest v Kristu Jezisi. 

14 Totot pisi tobe, maje nadeji, 
ze brzo pfijdu k tobe. 

15 Paklit prodlim, abys vedel, 
kterak mas v dome Bozim ob- 
covati, kteryz jest cirkev Boha 
ziveho, sloup a utvrzeni pravdy. 

16 A v pravde veliket' jest ta- 
jemstvi poboznosti, ze Buh zje- 
ven jest v tele, ospravedlnen 
v Duchu, ukazal se andelum, 
kazan jest pohamim, uvefeno 
jemu na svete, zhuru pfijat jest 
v slavu. 

Kapitola 4. 

Prorokuje o budoucich bludafich. 6. Za tim 

Timoteajakby semelmiti, 15. akjakemu 

cili v slovu i skutku smefovati, uci. 

Duch pak svetle pravi, ze v 
poslednich casich odvrati 
se nektefi od viry, poslouchajice 
duchii bludnych a uceni dabel- 
skych, 

2 V pokrytctvi lez mluvicich, 
a cejehovane majicich svedomi 
sve, 



I. TIMOTEOVI 5 



347 



3 Zbranujicich zeniti se, pfika- 
zujicich zdrzovati se od pokrimi, 
kterez Buh stvofil k uzivani s 
dikcinenim veficim a tern, kte- 
fiz poznali pravdu. 

4 Nebo vselike stvof eni Bozi 
dobre jest, a nic nema zamitano 
byti, coz se s dikii einenim pfi- 
jima. 

5 Posvecuje se zajiste skrze slo- 
vo Bozi a modlitbu. 

6 Toto pf edkladaje bratfim, 
budes dobry sluzebnik Jezukri- 
stuv, vykrmeny slovy viry a pra- 
veho uceni, kterehoz jsi nasle- 
doval. 

7 Svetske pak a babske basne 
zavrz, ale cvic se v poboznosti. 

8 Nebo telesne cviceni maleho 
jest uzitku, ale poboznost ke 
vsemu jest uzitecna, a ma i ny- 
nejsiho i budouciho zivota zasli- 
beni. 

9 Vernat'jest tato fee, a hodna, 
aby vselijak oblibena byla. 

10 Proto zajiste i pracujeme, 
i pohaneni neseme, ze nadeji 
mame v Bohu zivem, kteryz jest 
ochrance vsech lidi, a zvlaste 
veficich. 

n Ty veci pfedkladej, a uc. 

12 Nizadny mladosti tvou ne- 
pohrdej , ale bud' pf ikladem ver- 
nych v feci, v obcovani, v lasce, 
v duchu, u vife, v cistote. 

13 Dokudz nepfijdu, bud' pilen 
citani, napominani, uceni. 



14 Nezanedbavej daru, kteryz 
jest v tobe, jenzt jest dan skrze 
proroctvi s vzkladanim rukou 
starsich. 

15 O torn pf emysluj, v torn bud', 
aby prospech tvuj zjevny byl 
vsechnem. 

16 Budiz sebe pilen i uceni, v 
torn trvej; nebo to cine, i sameho 
sebe spasis, i ty, ktefiz tebe po- 
slouchaji. 

Kapitola 5. 

Kterak by se Timoteus k starym i mladym, 

az i k vdovam mel chovati, 17. a jak nad 

spravci lidu a kazateli bditi. 

Starsiho netresci, ale napomi- 
nej jako otce, mladsieh jako 
bratfi, 

2 Starych zen jako matek, mla- 
dic jako sestr, ve vsi cistote. 

3 Vdovy mej v poctivosti, kte- 
rez prave vdovy jsou. 

4 Pakli ktera vdova ditky neb 
vnuky ma, nechazt' se uci pfed- 
ne k svemu domu poboznosti do- 
kazovati, a zase rodicum se od- 
placovati; nebot jest to chvali- 
tebne a vzacne pfed oblicejem 
Bozim. 

5 Kteraz pak prave vdova jest 
a osamela, mat nadeji v Bohu, 
a trvat' na modlitbach a svatych 
zadostech dnem i noci. 

6 Ale rozkosna, ziva jsuci, jiz 
umfela. 

7 Protoz to pfikaz, at' jsou bez 
uhony. 



348 



I. TIMOTEOVI 6 



8 Jestlize pak kdo o sve, a 
zvlaste o domaci peee nema, za- 
pfelt'viry, a jest horsi nez neve- 
fici. 

9 Vdova bud' vyvolena, kteraz 
by nemela mene sedesati let, 
kteraz byla jednoho muze man- 
zelka, 

10 O niz by svedectvi bylo, ze 
dobre skutky cinila, jestlize dit- 
ky vychovala, jestlize do domu 
poeestne pfijimala, jestlize sva- 
tym nohy umyvala, jestlize bid- 
nym posluhovala, jestlize kaz- 
deho skutku dobreho pilna byla. 

n Ale mladych vdov nepfiji- 
mej; nebo kdyz, nedbajice na 
Krista, v chlipnost se vydadi, 
vdavati se chteji, 

12 Jsouce jiz hodne potupeni, 
proto ze prvni viru zrusily. 

13 Nybrz take jsouce i zaha- 
leve, uci se choditi po domich; a 
netoliko zahaleve, ale i klevetne 
a vsetecne, mluvice, coz neslusi. 

14 Protoz chci, aby se mladsi 
vdavaly, deti rodily, hospodyne 
byly, a zadne pficiny protivniku 
nedavaly ku pomlouvani. 

15 Nebo jiz se nektere uchylily 
zpet po satanu. 

16 Protoz ma-lit' kdo vef ici neb 
ktera vefici vdovy, opatrujz je, 
a nebud' obtezovana cirkev, aby 
tern, kterez prave vdovy jsou, 
postacilo. 

17 Pf edlozeni, ktefiz dobf e 
spravuji, dvoji cti hodni jmini 



bud'te, zvlaste ti, ktefiz pracuji 
v slovu a v uceni. 

18 Nebo pravi pismo: Volu mla- 
ticimu nezavizes list. A hodent 
jest delnik sve mzdy. 

19 Proti starsimu zaloby nepfi- 
jimej, lee pode dvema neb tfmi 
svedky. 

20 Ty pak, ktefiz hfesi, pfede 
vsemi tresci, aby i jini bazen 
meli. 

21 Osvedcujit' pfed oblieejem 
Bozim, a Pana Jezukrista, i vy- 
volenych andelu, abys techto 
veci ostfihal bez pfijimani osob, 
nic necine podle nachylnosti. 

22 Nevzkladej rukou rychle na 
zadneho, a neobcuj hfichum ci- 
zim. Sebe sameho ostfihej v cis- 
tote. 

23 Nepi jiz vice vody, ale vina 
skrovne uzivej, pro sviij zaludek 
a caste nemoci sve. 

24 Nekterych lidi hfichove pr- 
ve zjevni jsou, pfedchazejiei 
soud, nekterych pak i nasleduji. 

25 A takz take i skutkove dobfi 
prve zjevni jsou. Coz pak jest ji- 
nak, ukryti se nemuze. 

Kapitola 6. 

Jak by mel sluzebniky poslusenstvi a ucti- 
vosti ku panum vyucovati, 3. odporneho 
uceni, tez 6. i lakomstvi utikati, 11. poboz- 
nosti nasledovati, 12. v jiste nadeji odplaty 
verne pracovati, 17. a bohatych ku pokofe 
a dobrym skutkiim ponoukati. 

tefizkoli pod jhem jsou slu- 
zebnici, at maji pany sve 



K' 



I. TIMOTEOVI 6 



349 



za hodne vsi poctivosti, aby jme- 
no Bozi a uceni nebylo rouhano. 

2 Ktefiz pak maji pany ve- 
fici, nechazf jich sobe nezleh- 
cuji, proto ze jsou bratfimi, ale 
tim radeji slouzi, proto ze jsou 
vefici a mill, dobrodini Boziho 
ucastnici. Tomu vyueuj, a napo- 
minej. 

3 Jestlizet' kdo jinak uci, a ne- 
povoluje zdravym feeem Pana 
naseho Jezukrista, a tomu uce- 
ni, kterez jest podle poboznosti, 

4 Nadutyf jest, nic neumeje, 
ale nemoudrost provodi pri 
otazkach a hadkach o slova, z 
kterychz pochazi zavist, svar, 
rouhani, zla domneni, 

5 Marne hadky lidi na mysli 
porusenych a pravdy zbave- 
nych, domnivajicich se, ze by 
poboznost byla zisk telesny. Ta- 
kovych se varuj. 

6 Jestit pak zisk veliky poboz- 
nost, s takovou mysli, kteraz na 
torn, coz ma, pfestati umi. 

7 Nic jsme zajiste nepfinesli na 
tento svet, bez pochyby ze take 
nic odnesti neimizeme. 

8 Ale majice pokrm a odev, na 
torn pfestaneme. 

9 Ktefiz pak chti zbohatnouti, 
upadaji v pokuseni, a v osidlo, 
a v zadosti mnohe nerozumne a 
skodlive, kterez pohfizuji lidi v 
zahynuti a v zatraceni. 

10 Kofen zajiste vseho zleho je- 
stit milovani penez, kterychz 



nektefi zadostivi byvse, poblou- 
dili od viry, a sami se naplnili 
bolestmi mnohymi. 

n Ale ty, 6 clovece Bozi, tako- 
vych veci utikej, nasleduj pak 
spravedlnosti, poboznosti, viry, 
lasky, trpelivosti, tichosti. 

12 Bojuj ten dobry boj viry, do- 
sahni vecneho zivota, k nemuz i 
povolan jsi, a vyznals dobre vy- 
znani pfed mnohymi svedky. 

13 Pfikazujit' tobe pfed Bo- 
hem, kteryz vsecko obzivuje, a 
pfed Kristem Jezisem, kteryz 
osvedcil pfed Pontskym Pila- 
tem dobre vyznani, 

14 Abys ostfihal pfikazani to- 
hoto, jsa bez poskvrny a bez 
uhony, az do zjeveni se Pana na- 
seho Jezise Krista, 

15 Kterez casern svym ukaze 
ten blahoslaveny a sam mocny, 
Krai kralujicich, a Pan panuji- 
cich, 

16 Kteryz sam ma nesmrtel- 
nost, a pfebyva v svetle nepfi- 
stupitelnem, jehoz zadny z lidi 
nevidel, aniz videti muze, ktere- 
muzto cest a sila vecna. Amen. 

17 Bohatym tohoto sveta pfi- 
kazuj, at' nejsou vysokomyslni, 
a at nedoufaji v nejistem zbozi, 
ale v Bohu zivem, kteryz dava 
nam hojnost vseho ku pozivani. 

18 A at' dobf e cini, a bohatnou 
v dobrych skutcich, a snadni at' 
jsou k udileni, i pfivetivi, 



350 



I. TIMOTEOVI 6 



19 Skladajice sobe zaklad dob- 
ry k casu budoucimu, aby do- 
sahli veeneho zivota. 

20 O Timotee, coztf jest sve- 
feno, ostfihej, utikaje nepoboz- 



nych daremnich kfiku, a odporii 
falesne nazvaneho umeni. 

21 Kterymz nektefi chlubice 
se, z strany viry pobloudili od 
cile. Milost Bozi s tebou. Amen. 



DRUHA EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K TIMOTEOVI. 



Kapitola 1. 

Pozdraviv Timotea laskave, 5. pfipomina 
zivou jeho viru, 6. a ponouka ho ku praci, 
a tak k zrustu v dafich Bozich, 7. i k dou- 
fanlive smelosti, aby se nestydel za evan- 
gelium, i za nej, 13. ale cemuz se od neho 
naucil, toho aby ostffhal. 

Pavel, apostol Jezise Krista, 
skrze vuli Bozi, podle zasli- 
beni zivota, kteryz jest v Kristu 
Jezisi, 

2 Timoteovi milemu synu: Mi- 
lost, milosrdenstvi, pokoj od Bo- 
ha Otce a Krista Jezise Pana 
naseho. 

3 Diky cinim Bohu, jemuz slou- 
zim, jako i pfedkove, v svedomi 
cistern, ze mam na te ustavic- 
nou pamet na svych modlitbach 
ve dne i v noci, 

4 Zadaje videti tebe, zpominaje 
na tve slzy, abych radosti napl- 
nen byl, 

5 Rozpominaje se na tu viru, 
kteraz v tobe jest bez pokryt- 
stvi, kteraz byla nejprv v babe 
tve Loide, a v matce tve Eunice, 
a tak smyslim, ze i v tobe. 

6 Pro kterouz pficinu napomi- 
nam tebe, abys roznecoval v so- 
be dar Bozi, kteryz jest dan skr- 
ze vzkladani rukou mych. 

7 Nebo nedal nam Buh ducha 



bazne, ale moci, a milovani, a 
mysli zpiisobne. 

8 Protoz nestyd' se za svedec- 
tvi Pana naseho, ani za mne, 
vezne jeho, ale citedlen bud' liz- 
kostipro evangelium podle moci 
Bozi, 

9 Kteryz spasil nas, a povo- 
lal povolanim svatym, ne podle 
skutkii nasich, ale podle uloze- 
ni sveho a milosti nam dane v 
Kristu Jezisi pfed easy veku, 

10 Nyni pak zjevene skrze pfis- 
ti patrne spasitele naseho Je- 
zukrista, kteryz zahladil smrt, 
zivot pak na svetlo vyvedl, i ne- 
smrtelnost skrze evangelium, 

n Jehoz ja ustanoven jsem ka- 
zatelem, a apostolem, i ucitelem 
pohanu. 

12 A pro tu pficinu toto trpim, 
ale nestydimt' se za to; nebo vim, 
komu jsem uvefil, a jist jsem 
tim, ze mocenjest toho, coz jsem 
u neho slozil, ostfihati az do 
onoho dne. 

13 Mejz jisty pfiklad zdravych 
feci, kterez jsi slychal ode mne, 
u vife a v lasce, kteraz jest v 
Kristu Jezisi. 

14 Vyborneho toho pokladu o- 
stfihej, skrze Ducha svateho 
pfebyvajiciho v nas. 



352 



II. TIMOTEOVI 2 



15 Vis snad o torn, ze se odvra- 
tili ode mne vsickni, ktefiz j sou 
v Azii, z nichz jest Fygellus a 
Hermogenes. 

16 Dejz milosrdenstvi Pan do- 
mu Oneziforovu; nebo casto mi 
cinil pohodli, aniz se stydel za 
f etezy me. 

17 Nybrz prised do Rima, pilne 
mne hledal, i nalezl. 

18 Dejz jemu Pan nalezti milo- 
srdenstvi u Pana v onen den. 
A jak mi mnoho posluhoval v 
Efezu, ty vyborne vis. 

Kapitola 2. 

Napomina k statecnemu, vernemu a opa- 

trnemu tezeni hfivnou, 16. k varovani se 

jedu kacif skych, 19. a pridrzeni se praveho 

gruntu. 

Protoz ty, synu muj, zmocniz 
se v milosti, kteraz jest v 
Kristu Jezisi. 

2 A coz jsi slysel ode mne pfed 
mnohymi svedky, svefujz to li- 
dem vernym, ktefiz by zpiisobni 
byli i jine uciti. 

3 A tak ty snasej protivenstvi, 
jako ctny rytif Jezise Krista. 

4 Zadny, kdoz rytefuje, neplete 
se v obecne zivnosti, aby se sve- 
mu hejtmanu libil. 

5 A jestlize by kdo i bojoval, ne- 
budet' korunovan, lee by f adne 
bojoval. 

6 Pracovati musi i orac, prve 
nezli uzitku okusi. 

7 Rozumej, coz pravim, a dejz 
tobe Pan ve vsem rozum. 



8 Pamatuj , ze Jezis Kristus 
vstal z mrtvych, z semene Davi- 
dova, podle evangelium meho. 

9 V kteremzto protivenstvi tr- 
pim, az i vezeni, jako bych zlo- 
cinec byl, ale slovo Bozi neni u 
vezeni. 

10 Protoz vsecko snasim pro 
vyvolene, aby i oni spaseni do- 
sli, kterez jest v Kristu Jezisi, s 
slavou vecnou. 

n Verna jest tato fee. Nebo 
jestlizet' jsme s nim zemfeli, 
tedy take spolu s nim zivi bu- 
deme. 

12 A trpime lit, budeme take 
spolu s nim kralovati; pakli ho 
zapirame, i ontnas zapfe. 

13 Paklit'jsme neverni, ont'zii- 
stava verny; zapfiti sam sebe 
nemuze. 

14 Tyto veci pfipominej, s o- 
svedcovanim pfed oblicejem Pa- 
ne, atse o slova nevadi, coz k ni- 
cemu neni uzitecne, ale ku pod- 
vraceni posluchacu. 

15 Pilne se snazuj vydati sebe 
Bohu mileho delnika, za nejz by 
se nebylo proc stydeti, kteryz by 
prave slovo pravdy rozdeloval. 

16 Nepobozne pak ty kfiky da- 
remni zastavuj, nebotvelmi roz- 
mnozuji bezboznost, 

17 A fee jejich jako rak rozjida 
se. Z nichz jest Hymeneus a Fi- 
letus, 

18 Ktefiz pfi pravde pobloudili 
od cile, pravice, ze by se jiz stalo 



II. TIMOTEOVI 3 



353 



vzkfiseni, a pfevraceji vim ne- 
kteryeh. 

19 Ale vsak pevny zaklad Bozi 
stoji, maje znameni toto: Znat' 
Pan ty, ktefiz jsou jeho, a: Od- 
stup od nepravosti kazdy, kdoz 
vzyva jmeno Kristovo. 

20 V dome pak velikem neto- 
liko jsou nadoby zlate a stfi- 
brne, ale take dfevene i hlinene, 
a nektere zajiste ke cti, nektere 
pak ku potupe. 

21 Protoz jestlize by se kdo 
ocistil od tech veci, bude nado- 
bou ke cti, posvecenou, a uzitec- 
nou Panu, ke vselikemu skutku 
dobremu hotovou. 

22 Mladencich pak zadosti uti- 
kej, ale nasleduj spravedlnosti, 
viry, lasky, pokoje, s temi, ktefiz 
vzyvaji Pana z srdce cisteho. 

23 Blaznivych pak a nevzdela- 
vatelnych otazek varuj se, veda, 
ze plodi svary. 

24 Neslusit' pak na sluzebnika 
Pane vaditi se, ale aby byl pfi- 
vetivy ke vsechnem, zpiisobny k 
uceni, trpelivy, 

25 Kteryz by v tichosti vyuco- 
val ty, ktefiz se protivi, zda by 
nekdy dal jim Buh pokani ku 
poznani pravdy. 

26 Aby sami k sobe pfijdouce, 
dobyli se z osidla dablova, od ne- 
hoz jsou zjimani k cineni jeho 
viile. 

Kapitola 3. 

Proroctvi o hroznych bezboznostech bu- 



douciho veku. 5. Napomenuti Timotea k 

utikani lidi takovych, 10. a k ziistavani v 

torn, cemuz se od neho naucil. 

Toto pak vez, ze v poslednich 
dnech nastanou casove ne- 
bezpecni. 

2 Nebo nastanou lide sami 
sebe milujici, penize milujici, 
chlubni, pysni, zlolejci, rodicii 
neposlusni, nevdecni, bezbozni, 

3 Nelitostivi, smluv nezdrze- 
livi, utrhaci, nestfedmi, plasi, 
kterymz nic dobreho milo neni. 

4 Zradci, pfivazcivi, naduti, 
rozkosi milovnici vice nezli mi- 
lovnici Boha, 

5 Majice zpusob poboznosti, 
ale moci jeji zapirajice. A od ta- 
kovych se odvracuj. 

6 Nebo z tech jsou i ti, ktefiz 
nachazeji do dormi, a jimajice, 
vodi zenky obtizene hfichy, kte- 
rez vedeny byvaji rozlicnymi za- 
dostmi, 

7 Kterez vzdycky se uci, ale ni- 
kdy ku poznani pravdy pfijiti 
nemohou. 

8 Jakoz zajiste Jannes a Jam- 
bres zprotivili se Mojzisovi, tak 
i tito protivi se pravde, lide na 
mysli poruseni, a pfi vife zple- 
teni. 

9 Ale nebudout' vice priichodu 
miti. Nebo nemoudrost jejich 
zjevna bude vsechnem, jako i 
onech byla. 

10 Ale ty jsi dosel meho uceni, 
zpusobu zivota meho, umyslu, 



354 



II. TIMOTEOVI 4 



viry, snaselivosti, lasky, trpeli- 
vosti, 

11 Protivenstvi, utrpeni, kte- 
raz na mne pfisla v Antiochii, 
v Ikonii, a v Lystfe. Kterazto 
protivenstvi snasel jsem, ale ze 
vsech vysvobodil mne Pan. 

12 A takz i vsickni, ktefiz chteji 
pobozne zivi byti v Kristu Je- 
zisi, protivenstvi miti budou. 

13 Zli pak lide a sviidcove pii- 
jdou v horsi, i ti, ktefiz v blud 
uvodi, i ti, ktefiz jsou bludem 
pojati. 

14 Ale ty zustavej v torn, ce- 
muzs se naucil, a cozt'jest sve- 
feno, veda, od kohos se naucil, 

15 A ze od detinstvi svata pis- 
ma znas, kteraz te mohou mou- 
dreho ueiniti k spaseni skrze 
vim, kteraz jest v Kristu Jezisi. 

16 Vseliket' pismo od Boha jest 
vdechnute, a uzitecne k uceni, 
k trestani, k napravovani, k 
sprave, kteraz ndlezi k sprave- 
dlnosti, 

17 Aby byl dokonaly clovek Bo- 
zi, ke vselikemu skutku dobre- 
mu hotovy. 

Kapitola 4. 

K horlivemu vykonavani prace lifadu ode 
Pana pfijateho zavazuje Timotea, 6. o 
svem brzkem z sveta odjiti potesene vy- 
pravuje, 10. tez o nekterych pomocnicich 
svych i protivnicich, 17. a ochrane Bozi 
pfed nimi. 

Protoz ja osvedcuji pfed ob- 
licejem Bozim a Pana Je- 
zukrista, kteryz ma souditi zive 



i mrtve v pfichodu svem slav- 
nem a kralovstvi svem, 

2 Kaz slovo Bozi, ponoukej v 
cas neb ne v cas, tresci, zehfi, 
napominej, ve vsi tichosti a 
uceni. 

3 Nebo pfijde cas, ze zdraveho 
uceni nebudou trpeti, ale ma- 
jice svrablave usi, podle svych 
vlastnich zadosti shromazdb- 
vati sami sobe budou ucitele. 

4 A odvratit usi od pravdy, a k 
basnem obrati. 

5 Ale ty ve vsem bud' bedliv, 
protivenstvi snasej, dilo kaza- 
tele konej, dokazuj toho dosta- 
tecne, ze jsi verny sluzebnik. 

6 Nebo ja se jiz k tomu blizim, 
abych obetovan byl, a cas rozde- 
leni meho nastava. 

7 Boj vyborny bojoval jsem, 
beh jsem dokonal, viru jsem za- 
choval. 

8 Jiz za tim odlozena jest mi 
koruna spravedlnosti, kterouz 
da mi v onen den Pan, ten spra- 
vedlivy soudce, a netoliko mne, 
ale i vsechnem tern, ktefiz mi- 
luji to slavne pfisti jeho. 

9 Pf icifi se k tomu, abys ke mne 
brzo pfisel. 

10 Nebo Demas mne opustil, 
zamilovav tento svet, a sel do 
Tessaloniky, Krescens do Gala- 
cie, Titus do Dalmacie. 

n Sam toliko Lukas se mnou 
jest. Marka vezmi s sebou; nebo 
jest mi velmi potfebny k sluzbe. 



II. TIMOTEOVI 4 



355 



12 Tychikat' jsem poslal do Efe- 
zu. 

13 Truhlicku, kterez jsem ne- 
chal v Troade u Karpa, kdyz pu- 
jdes, pfines, i knihy, zvlaste par- 
gamen. 

14 Alexander kotlaf mnoho mi 
zleho zpusobil; odplatiz jemu 
Pan podle skutku jeho. 

IB Kterehoz i ty se vystfihej ; 
nebo velmi se protivil recem na- 
sim. 

16 Pfi prvnim mem odpovidani 
zadny se mnou nebyl, ale vsic- 
kni mne opustili. Nebudiz jim 
to pocitano. 

17 Pan pak byl se mnou, a 
posilnil mne, aby skrze mne 
utvrzeno bylo kazani, a slyseli 



je vsickni narodove. I vytrzen 
jsem byl z list lva. 

18 A vysvobodit' mne Pan od 
kazdeho skutku zleho, a zacho- 
vava k kralovstvi svemu ne- 
beskemu, jemuz slava na veky 
veku. Amen. 

19 Pozdrav Prisky a Akvile, i 
Oneziforova domu. 

20 Erastus zustal v Korintu, 
Trofima pak nechal jsem v Mi- 
letu nemocneho. 

21 Pospes pfed zimou pfijiti. 
Pozdravuje tebe Eubulus a Pu- 
dens a Linus a Klaudia, i vsic- 
kni bratfi. 

22 Pan Jezis Kristus s du- 
chem tvym. Milost Bozi s vami. 
Amen. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K TITOVI. 



Kapitola 1. 

Porouci hodne osoby k lifadu starsich fi- 

diti, 10. nehodnym pak sluzby scestne za- 

stavovati, a je trestati. 

Pavel, sluzebnik Bozi, apos- 
tol pak Jezise Krista, podle 
viry vyvolenyeh Bozich, a zna- 
mosti pravdy, kteraz jest podle 
poboznosti, 

2 K nadeji zivota vecneho, kte- 
ryz zaslibil pfed easy veku ten, 
kteryz nikdy neklama, Buh, 

3 Zjevil pak easy svymi to slovo 
sve, skrze kazani mne svef ene, 
podle zfizeni spasitele naseho 
Boha, 

4 Titovi, vlastnimu synu u vif e 
obeene: Milost, milosrdenstvi a 
pokoj od Boha Otee a Pana Je- 
zukrista spasitele naseho. 

5 Z te pficiny zanechal jsem 
tebe v Krete, abys to, cehoz tarn 
jeste potfebi, spravil, a ustano- 
vil po mestech starsi, jakoz i ja 
pfi tobe jsem zfidil, 

6 Jest-li kdo bez lihony, jedne 
manzelky muz, ditky maje ve- 
fici, na kterez by nemohlo tou- 
zeno byti, ze by byli bujni, aneb 
nepoddani. 

7 Nebot biskup ma byti bez 
lihony, jako Bozi safaf , ne sve- 
myslny, ne hnevivy, ne pijan vi- 



na, ne bitec, ne zadostivy mrz- 
keho zisku, 

8 Ale pfivetivy k hostem, mi- 
lovnik dobrych, opatrny, spra- 
vedlivy, svaty, zdrzelivy, 

9 Pilne se pf idrzici verne feci k 
vyucovani dostatecne, aby mohl 
i napominati ucenim zdravym, i 
ty, ktefiz odpiraji, pfemahati. 

10 Nebot jsou mnozi nepodda- 
ni, marnomluvni, i sviidcove 
mysli, zvlaste ti, ktefiz jsou z 
obfizky. 

n Jimz museji usta zacpana 
byti; ktefiz cele domy pfevrace- 
ji, ucice neslusnym vecem, pro 
mrzky zisk. 

12 Rekl jeden z nich, vlastni je- 
jich prorok: Kretensti jsou vzdy- 
cky lhafi, zla hovada, bficha le- 
niva. 

13 Svedectvi to prave jest. A 
protoz tresciz je pfisne, at jsou 
zdravi u vife, 

14 Nesetfice Zidovskych basni 
a pfikazani lidi tech, ktefiz se 
odvracuji od pravdy. 

15 Vsecko zajiste ciste jest cis- 
tym, poskvrnenym pak a neve- 
ficim nic neni cisteho, ale po- 
skvrnena jest i mysl jejich i sve- 
domi. 



TITO VI 2 



357 



16 Vypravuji o torn, ze Boha 
znaji, ale skutky svymi toho za- 
piraji, ohavni jsouce, a nepod- 
dani, a ke vselikemu skutku do- 
bremu nehodni. 



Kapitola 2. 

K cemu by starcu, 3. stafen, 4. mladic, 6. 
mladencu 9. i sluh napominati mel, a jak 
pfikladem dobrym vsechnem svititi, pfed- 
klada Titovi. 11. Naposledy summu kfes- 
tanstvi kratickymi slovy vypisuje. 

Ty pak mluv, coz slusi na 
zdrave uceni. 

2 Starci, at' j sou stfizlivi, vazni, 
opatrni, zdravi u vife, v lasce, v 
snaselivosti. 

3 Tez i stare zeny at chodi po- 
bozne, v odevu pfislusnem, a at' 
nejsou pfevrhle, ani mnoho Vi- 
na pijici, poctivym vecem ucici. 

4 Aby mladice vyucovaly, jak 
by muze sve i ditky milovati 
mely, 

5 A byly slechetne, cistotne, 
netoulave, dobrotive, muzum 
svym poddane, aby nebylo dano 
v porouhani slovo Bozi. 

6 Takz i mladencu napominej k 
stfedmosti, 

7 Ve vsech veeech sebe sameho 
vydavaje za pffklad dobrych 
skutku, maje v uceni celost, vaz- 
nost, 

8 Slovo zdrave, bez lihony, aby 
ten, kteryz by se protivil, zasty- 
deti se musil, nemaje co zleho 
mluviti o vas. 



9 Sluzebniky uc, at' jsou pod- 
dani panum svym, ve vsem^'im 
se libice, neodmlouvajice, 

10 Neokradajice, ale ve vsem 
vernosti prave dokazujice, aby 
uceni spasitele naseho Boha ve 
vsem ozdobovali. 

n Zjevilat' se zajiste ta milost 
Bozi spasitelna vsechnem li- 
dem, 

12 Vyucujici nas, abychom od- 
f eknouce se bezboznosti, a svet- 
skych zadosti, stfizlive, a spra- 
vedlive, a pobozne zivi byli na 
tomto svete, 

13 Ocekavajice te blahoslavene 
nadeje, a pfisti slavy velikeho 
Boha a spasitele naseho Jezu- 
krista, 

14 Kteryz dal sebe sameho za 
nas, aby nas vykoupil od vse- 
like nepravosti, a ocistil sobe sa- 
memu lid zvlastni, horlive na- 
sledovny dobrych skutku. 

15 Toto mluv, a napominej, a 
tresci mocne. Zadny tebou ne- 
pohrzej. 



Kapitola 3. 

Titus napomenut, aby ospravedlnene v 

Kristu lidi ucil poboznosti 8. a dobrym 

skutkum; 9. tez varovati se marnych ota- 

zek, 10. a neustupnych kacifii. 

Napominej jich, at jsou kni- 
zatum a mocnostem pod- 
dani, jich poslusni, a at jsou k 
kazdemu skutku dobremu ho- 
tovi. 



358 



TITOVI 3 



2 Zadnemu at'se nerouhaji, ne- 
jsou svarlivi, ale pfivetivi, doka- 
zujice vselike tichosti ke vsech- 
nem lidem. 

3 Bylit' jsme zajiste i my ne- 
kdy nesmyslni, tvrdosijni, blou- 
dici, slouziee zadostem a rozko- 
sem rozlicnym, v zlosti a v za- 
visti bydlice, ohyzdni, vespolek 
se nenavidice. 

4 Ale kdyz se zjevila dobrota a 
laska k lidem spasitele naseho 
Boha, 

s Ne z skutku spravedlnosti, 
kterez bychom my cinili, ale 
podle milosrdenstvi sveho spa- 
sil nas, skrze obmyti druheho 
narozeni, a obnoveni Ducha 
svateho; 

6 Kterehoz vylil na nas hojne, 
skrze Jezukrista spasitele na- 
seho, 

7 Abychom, ospravedlneni 
jsouce milosti jeho, byli dedi- 
cove v nadeji zivota vecneho. 

8 Vernat' jest fee tato, a chcit', 
abys tech veci potvrzoval, at se 
snazi v dobrych skutcich pfed- 



citi, ktefiz uvefili Bohu. A tot' 
jsou ty veci poctive, i lidem uzi- 
tecne. 

9 Nemoudre pak otazky, a vy- 
citani rodu, a svary, a hadky za- 
konni zastavuj; nebot'jsou neu- 
zitecne a marne. 

10 Cloveka kacife po jednom 
neb druhem napominani vyvrz. 

n Veda, ze takovy jest pfevra- 
ceny, a hfesi, svym vlastnim 
soudem jsa odsouzen. 

12 Kdyz posli k tobe Artemana 
aneb Tychika, snaz se pfijiti ke 
mne do Nikopolim; nebo jsem 
uminil tarn pfes zimu pobyti. 

13 Zena, uceneho v zakone, a 
Apollo s pilnosti vyprovod', at' v 
nicemz nemaji nedostatku. 

14 A nechazt' se take uci i nasi v 
dobrych skutcich pfedciti, kdez 
jsou toho potfeby, aby nebyli ne- 
uzitecni. 

15 Pozdravuji te, ktefiz jsou se 
mnou, vsickni. Pozdraviz tech, 
ktefiz nas miluji u vife. Milost 
Bozi se vsechnemi vami. Amen. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K FILEMONOVI. 



S. Pavel pozdraviv nekterych svatych, 4. 
Filemonovu lasku a jeji ovoce schvaluje, 
10. a k nemu za pobehleho Onezima, jiz 
Panu ziskaneho, velmi pilne se pfimlouva. 

Pavel, vezen Krista Jezise, 
a Timoteus bratr, Filemo- 
novi milemu, a pomocniku na- 
semu, 

2 A Apfle mile, a Archippovi 
spolurytifi nasemu, i cirkvi, 
kteraz jest v dome tvem: 

3 Milost vam a pokoj od Boha 
Otce naseho a Pana Jezukrista. 

4 Diky cinim Bohu svemu, 
vzdycky zminku o tobe cine na 
svych modlitbach, 

5 Slyse o lasce tve, a vife, kte- 
rouz mas ku Panu Jezisovi, i ke 
vsechnem svatym, 

6 Aby spolecnost viry tve moc- 
na byla ku poznani vseho toho, 
cozkoli dobreho jest v vas skrze 
Krista Jezise. 

7 Radost zajiste mame velikou, 
a poteseni z lasky tve, ze stfeva 
svatych obcerstvena jsou skrze 
tebe, bratfe. 

8 Protoz ackoli mnohou sme- 
lost mam v Kristu rozkazati to- 
be, coz by nalezelo, 

9 Vsak pro lasku radeji prosim, 
jsa takovy, totiz Pavel stary, a 
nyni i vezen Jezise Krista. 



10 Prosimt' pak tebe za syna 
sveho, kterehoz jsem zplodil v 
vezeni svem, Onezima, 

n Kteryz byl nekdy tobe neuzi- 
tecny, ale nyni tobe i nine velmi 
uzitecny, jehozt jsem odeslal. 

12 Protoz ty jej, totiz stfeva ma, 
pfijmi. 

13 Kterehoz ja chtel jsem byl 
pfi sobe zdrzeti, aby mi poslu- 
hoval misto tebe v vezeni pro 
evangelium; 

14 Ale bez vedomi tveho ne- 
chtel jsem nic uciniti, aby dobry 
skutek tvuj nebyl bezdecny, ale 
dobrovolny. 

15 Ano snad proto byl odsel na 
chvili, abys jej vecneho mel, 

16 Jiz ne jako sluzebnika, ale 
vice nez sluzebnika, totiz bratra 
mileho, zvlaste mne, a cim vice 
tobe, i podle tela, i v Panu. 

17 Protoz mas-li mne za tova- 
ryse, pfijmiz jej, jako mne. 

18 Jestlizet pak v cem ublizil, 
aneb dluzen-litf co, to mne pfi- 
cti. 

19 Ja Pavel psal jsem svou ru- 
kou, jatzaplatim; atnedim tobe, 
ze ty i sam sebe jsi mi dluzen. 

20 Tak, bratfe, at' ja uzivu tebe 
v Panu; ocerstviz stfeva ma v 
Panu. 



360 



FILEMONOVI 



21 Jist jsa tvym poslusenstvim, 
napsal jsem tobe, veda, ze i vice, 
nez pravim, ucinis. 

22 A mezi tim pfiprav mi take 
hospodu; nebot' nadeji mam, ze 
k modlitbam vasim budu vam 
navracen. 



23 Pozdravuji te Epafras, (spo- 
luvezeii miij pro Krista Jezise), 

24 Marek, Aristarchus, Demas, 
a Lukas, pomocnici moji. 

25 Milost Pana naseho Jezu- 
krista s duchem vasim. Amen. 



EPISTOLA (S.) PAVLA APOSTOLA 
K ZIDUM. 



Kapitola 1. 

Dustojnost a slavu Krista Pana, toho vec- 

neho vteleneho Slova, 3. kterouz, Otci sve- 

mu rovny jsa, 5. vsecka stvofeni pf evyso- 

val, vypravuje apostol. 

Castokrat a rozlicnymi zpiiso- 
by mluvival nekdy Buh ot- 
ciim skrze proroky, v teehto pak 
poslednich dnech mluvil nam 
skrze Syna sveho, 

2 Kterehoz ustanovil dedicem 
vseho, skrze nehoz i veky ucinil. 

3 Kteryzto jsa blesk slavy, a ob- 
raz osoby jeho, a zdrzuje vsecko 
slovem mocnosti sve, ocisteni 
hfichii nasich skrze sebe same- 
ho uciniv, posadil se na pravici 
velebnosti na vysostech, 

4 Tim dustojnejsi nad andely 
ucinen, cim vyvysenejsi nad ne 
jmeno dedicne obdrzel. 

5 Nebo kteremu kdy z andelu 
f ekl: Syn rmij jsi ty, ja dnes zplo- 
dil jsem tebe? A opet: Ja budu 
jemu otcem, a on mi bude sy- 
nem? 

6 A opet, kdyz uvodi prvoro- 
zeneho na okrslek zeme, di: A 
klanejte se jemu vsickni andele 
Bozi. 

7 A o andelich zajiste di: Kte- 
ryz cini andely sve duchy, a slu- 
zebniky sve plamen ohne; 



8 Ale k Synu di: Stolice tva, 6 
Boze, na veky veku, berla pra- 
vosti jest berla kralovstvi tveho. 

9 Miloval jsi spravedlnost, a 
nenavidel jsi nepravosti, protoz 
pomazal tebe, 6 Boze, Buh tvuj 
olejem vesele nad spoluiicastni- 
ky tve. 

10 A ty, Pane, na pocatku zalo- 
zil jsi zemi, a dila rukou tvych 
jsout' nebesa. 

n Onatpominou, ty pak ziista- 
vas; a vsecka jako roucho zvet- 
seji, 

12 A jako odev svines je, i bu- 
dout' zmenena. Ale ty jsi tentyz, 
a leta tva nepfestanou. 

13 A kteremu kdy z andelu 
fekl: Sed' na pravici me, do- 
kudz nepolozim nepfatel tvych 
za podnoze noh tvych? 

14 Zdaliz vsickni nejsou slu- 
zebni duchove, ktefiz posilani 
byvaji k sluzbe pro ty, jenz maji 
dedicne obdrzeti spaseni? 

Kapitola 2. 

Noveho Kristova Zakona mnohem pilneji 

poslouchano byti ma nez onoho Stareho, 

ponevadz 9. i smrt i oslaveni Pane 11. k 

nasemu pfevelikemu uzitku pfislo. 

Protoz musimet' my tim snaz- 
neji setfiti toho, coz jsme 



362 



ZIDUM 2 



slychali, aby nam to nevymi- 
zelo. 

2 Nebo ponevadz skrze andely 
mluvene slovo bylo pevne, a 
kazde pfestoupeni a neposlu- 
senstvi vzalo spravedlivou od- 
menu pomsty, 

3 Kterakz my uteceme, takove- 
ho zanedbavajice spaseni? Kte- 
rezto nejprve zacavsi vypravo- 
vano byti skrze sameho Pana, 
od tech, ktefiz jej slychali, nam 
jest utvrzeno. 

4 Cemuz i Buh svedectvi vyda- 
val skrze divy, a zazraky, a roz- 
licne moci, i podelovani Duchem 
svatym, podle vule sve. 

5 Nebo nepoddal andelum okr- 
slku zeme budouciho, o kteremz 
mluvime. 

6 Osvedciltpaknajednommis- 
te jeden, fka: Co jest clovek, ze 
nan pomnis, aneb syn cloveka, 
ze na nej patfis? 

7 Malickos jej mensiho nez an- 
dely ucinil, slavou a cti koruno- 
val jsi ho, a ustanovils jej nad 
dilem rukou svych. 

8 Vsecko jsi podmanil pod nohy 
jeho. Poddav pak jemu vsecko, 
niceho nezanechal nepodmane- 
neho jemu. I vsak nyni jeste ne- 
vidime, aby jemu vsecko podda- 
no bylo. 

9 Ale toho Jezise, kteryz ma- 
licko nizsi byl nezli andele, vi- 
dime pro utrpeni smrti slavou a 



cti korunovaneho, aby z milosti 
Bozi za vsecky okusil smrti. 

10 Sluselot' zajiste na toho, pro 
kterehoz jest vsecko, a skrze 
kterehoz jest vsecko, aby mnohe 
syny k slave pf iveda, viidce spa- 
seni jejich skrze utrpeni posve- 
til. 

n Nebo i ten, kteryz posvecuje, 
i ti, ktefiz posveceni byvaji, z 
jednoho jsou vsickni. Pro kte- 
rouzto pficinu nestydi se jich 
nazyvati bratfimi, 

12 Rka: Zvestovati budu jmeno 
tve bratfim svym, u prostfed 
shromazdeni prozpevovati bu- 
du tobe. 

13 A opet: Ja budu v nem dou- 
fati. A opet: Aj, ja a ditky, kterez 
dal mi Buh. 

14 Ponevadz tedy ditky ucast- 
nost maji tela a krve, i on tez 
podobne licasten jest jich, aby 
skrze smrt zahladil toho, kte- 
ryz ma vladafstvi smrti, to jest 
dabla, 

15 A vysvobodil ty, ktefiz bazni 
smrti po vsecken cas zivota po- 
drobeni byli v sluzbu. 

16 Nebot' nikoli nepfijal ande- 
lu, ale sime Abrahamovo pfijal. 

17 Procez ve vsem pripodobnen 
byti mel bratfim, aby milosrdny 
byl, a verny nejvyssi knez v torn, 
coz se u Boha k ocisteni hfichii 
lidu diti melo. 

18 Nebo ze sam trpel, pokousin 



ZIDUM 3 



363 



byv, muze take pokuseni trpi- 
cim spomahati. 

Kapitola 3. 

Mnohem dustojnejsiho Krista Pana nad 

Mojzise byti dovode, 7. k upfimnemu hlasu 

Pane poslusenstvi, 9. hrozny o Zidech pfi- 

pominaje pfiklad, pilne ponouka. 

A protoz, bratfi svati, povo- 
lani nebeskeho ucastniei, 
spatfujte apostola a nejvyssiho 
kneze vyznani naseho, Krista 
Jezise, 

2 Verneho tomu, kdoz jej usta- 
novil, jako i Mojzis byl ve vsem 
dome jeho. 

3 Tim vetsi zajiste slavy tento 
nad Mojzise jest hoden, cim 
vetsi ma cest stavitel nezli sam 
diim. 

4 Nebo vseliky dum ustaven 
byva od nekoho, ten pak, kdoz 
vsecky tyto veci ustavel, Biih 
jest. 

5 A Mojzis zajiste verny byl v 
celem dome jeho, jako sluzeb- 
nik, na osvedceni toho, coz po- 
tom melo mluveno byti. 

6 Ale Kristus, jako Syn, panu- 
je nad domem svym. Kteryzto 
diim my jsme, jestlize tu svo- 
bodnou doufanlivost, a tu chlou- 
bu nadeje az do konce pevnou 
zachovame. 

7 Protoz jakz pravi Duch svaty: 
Dnes, uslyseli-li byste hlas jeho, 

8 Nezatvrzujtez srdci svych, 
jako pfi onom popuzeni v den 
pokuseni toho na pousti; 



9 Kdez pokouseli mne otcove 
vasi, zkusilitmne, a videli skut- 
ky me po ctyfidceti let. 

10 Protoz hneviv jsem byl na 
pokoleni to, a fekl jsem: Tito 
vzdycky bloudi srdcem, a nepo- 
znavaji cest mych. 

n Procez pfisahl jsem v hneve 
svem, ze nevejdou v odpocinuti 
me. 

12 Viztez, bratfi, aby snad v ne- 
kom z vas nebylo srdce zle a ne- 
verne, kterez by odstupovalo od 
Boha ziveho. 

13 Ale napominejte se vespolek 
po vsecky dny, dokudz se dnes 
jmenuje, aby nekdo z vas nebyl 
zatvrzen oklamanim hficha. 

14 Ucastnici zajiste Krista uci- 
neni jsme, jestlize vsak ten po- 
catek podstaty az do konce pev- 
ny zachovame. 

is Protoz dokudz se fika: Dnes, 
uslyseli-li byste hlas jeho, ne- 
zatvrzujte srdci svych, jako pfi 
onom popuzeni. 

16 Nebo nektefi slysevse, po- 
pouzeli ho, ale ne vsickni, ktefiz 
vysli z Egypta skrze Mojzise. 

17 Na ktere se pak hneval cty- 
fidceti let? Zdali ne na ty, kte- 
fiz hfesili, jejichz tela padla na 
pousti? 

18 A kterym zapfisahl, ze ne- 
vejdou do odpocinuti jeho? Vsak 
tern, ktefiz byli neposlusni. 

19 A vidime, zet' nemohli vjiti 
pro neveru. 



364 



ZIDUM 5 



Kapitola 4. 

Vefici'm prave v Krista pf ipraveno jest od- 
pocinuti, k nemuzto jakoz oni prvni po- 
spichali, 11. tak i my ovsem znamenajice 
cesty nebezpecnost, 13. oci Bozich jasnost, 
15. i kneze nejvyssiho milostivost, snazne 
chvatejme. 

Bojmez se tedy, aby snad opu- 
ste zaslibeni o vjiti do odpo- 
cinuti jeho, neopozdil se nekdo 
z vas. 

2 Nebo i nam zvestovano jest, 
jako i onemno, ale neprospela 
jim fee slysena, nepfipojena k 
vife tech, ktefiz slyseli. 

3 Nebot' vehazime v odpocinu- 
ti my, ktefiz jsme uvefili, ja- 
koz fekl: Protoz jsem pfisahl 
v hneve svem, zet' nevejdou v 
odpocinuti me, ackoli dokonana 
jsou dila od ustanoveni sveta. 

4 Nebo povedel na jednom mis- 
te o sedmem dm takto: I odpoci- 
nul Biih dne sedmeho ode vsech 
skutku svych. 

5 A tuto zase: Ze nevejdou v od- 
pocinuti me. 

6 A ponevadz vzdy na torn jest, 
ze nektefi maji vjiti do neho, 
a ti, kterymz prve zvestovano 
jest, nevesli pro neveru, 

7 Opet uklada den jakysi: 
Dnes, skrze Davida, po takovem 
casu prave, (jakoz feceno jest): 
Dnes uslysite-li hlas jeho, neza- 
tvrzujte srdci svych. 

8 Nebo byt byl Jozue v odpoci- 
nuti je uvedl, nebylt' by potom 
mluvil o jinem dni. 



9 A protoz zustavat' svatek lidu 
Bozimu. 

10 Nebo kdozkoli vsel v odpoci- 
nuti jeho, taket i on odpocinul 
od skutku svych, jako i Biih od 
svych. 

n Snazmez se tedy vjiti do 
toho odpocinuti, aby nekdo ne- 
upadl v tyz pfiklad nedovery. 

12 Zivat jest zajiste fee Bozi a 
mocna, a pronikavejsi nad vse- 
liky mec na obe strany ostry, a 
dosahujetaz do rozdeleni i duse 
i ducha i kloubu i mozku v kos- 
tech, a rozeznava mysleni i mi- 
neni srdce. 

13 A nenit' stvof eni, kterez by 
nebylo zjevne pfed oblicejem je- 
ho, nybrz vsecky veci jsou nahe 
a odkryte ocima toho, o kteremz 
jest fee nase. 

14 Protoz majice velikeho nej- 
vyssiho kneze, kteryz pronikl 
nebesa, Jezise Syna Boziho, 
drzmez to vyznani. 

15 Nebo nemame nejvyssiho 
kneze, kteryz by nemohl cited- 
len byti mdlob nasich, ale zku- 
seneho ve vsem nam podobne, 
krome hfichu. 

16 Pfistupmez tedy smele s 
doufanim k trunu milosti, aby- 
chom dosahli milosrdenstvi, a 
milost nalezli ku pomoci v cas 
pfihodny. 

Kapitola 5. 

Kristus Pan jest nejdustojnejsi, 4. a od 
Otce nebeskeho povolany nejvyssi knez, 6. 



ZIDUM 6 



365 



jehoz figuroval onen Melchisedech i kral i 

knez. 11. O cemz apostol i pro hlubokost 

veci, i pro mdlobu Zidu, nemohl tak, jakz 

sluselo, vypravovati. 

Vseliky zajiste nejvyssi knez 
z lidu vzaty za lidi byva po- 
staven v jednani s Bohem, totiz 
aby obetoval i dary i obeti za hfi- 
chy, 

2 Kteryz by mohl, jakz slusi, li- 
tost miti nad neznajieimi a blou- 
dicimi, jsa i sam obklicen ne- 
moci. 

3 A pro ni povinen jest, jakoz 
za lid, tak i za sebe sameho obe- 
tovati za hfichy. 

4 A aniz kdo sobe sam te cti 
osobuje, ale ten, kteryz by byl 
povolan od Boha, jako i Aron. 

5 Tak i Kristus ne sam sobe 
te cti osobil, aby byl nejvys- 
sim knezem, ale ten, kteryz f ekl 
jemu: Syn muj jsi ty, ja dnes 
zplodil jsem tebe. 

6 Jakz i jinde pravi: Ty jsi knez 
na veky podle f adu Melchisede- 
chova. 

7 Kteryz za dnii tela sveho 
modlitby a ponizene prosby k 
tomu, kteryz ho mohl zachovati 
od smrti, s kfikem velikym a sl- 
zami obetoval, a vyslysan jest v 
torn strachu. 

8 A ackoli byl Syn Bozi, z toho 
vsak, coz strpel, naucil se poslu- 
senstvi. 

9 A tak dokonaly jsa, ucinen 
jest vsechnem sebe poslusnym 
piivodem spaseni vecneho, 



10 Nazvan jsa od Boha nejvys- 
sim knezem podle f adu Melchi- 
sedechova. 

n O kteremz mnoho by se melo 
mluviti, a to nesnadnyeh veci k 
vypraveni, ale vy jste nezpusob- 
nych usi. 

12 Nebo mevse byti v tak dlou- 
hem casu mistfi, opet potfebu- 
jete uceni byti prvnim pocat- 
kum vymluvnosti Bozich, a uci- 
neni jste mleka potfebujici, a ne 
pokrmu hrubsiho. 

13 Kdozkoli zajiste mleka se 
drzi, nechapa slova spravedl- 
nosti; (nebo nemluvne jest). 

14 Ale dokonalych jest hruby 
pokrm, totiz tech, ktefiz pro 
zvyklost maji smysly zpusobne 
k rozeznani dobreho i zleho. 

Kapitola 6. 

Napomina Zidu, aby nekrsali, 7. ale rusti, 

prospivati, i k dokonalosti se nesti usilo- 

vali, 12. na pfejista Bozska zaslibeni dou- 

fanlive zpolehajice. 

Protoz opustice fee pocatku 
Kristova, k dokonalosti se 
nesme, ne opet zakladajice 
gruntu pokani z skutku mrt- 
vych, a viry v Boha, 

2 Kftu uceni, a vzkladani ru- 
kou, a vzkfiseni z mrtvych, i 
soudu vecneho. 

3 Atotucinime, dopusti-li Bull. 

4 Nebo nemozne jest jednou 
jiz osvicenym, ktefiz i zakusili 
daru nebeskeho, a ucastnici uci- 
neni byli Ducha svateho, 



366 



ZIDUM 7 



5 Okusili take dobreho Boziho 
slova, a moci veka budouciho, 

6 Kdyby padli, zase obnoviti se 
ku pokani, jakozto tem, ktefiz 
opet sobe znovu kfizuji Syna 
Boziho, a v porouhani vydavaji. 

7 Zeme zajiste, kteraz easto na 
sebe pf ichazejici dest'pije, a rodi 
bylinu pfihodnou tem, od kte- 
rychz byva delana, dochazi po- 
zehnani od Boha. 

8 Ale vydavajici trni a bodlaky 
zavrzenajest, a blizka zlof eceni, 
jejizto konec byva spaleni. 

9 A vsak, nejmilejsi, nadejemet' 
se o vas lepsieh veci, a nalezeji- 
cich k spaseni, ac pak koli tak 
mluvime. 

10 Nebot' neni nespravedlivy 
Biih, aby se zapomenul na praci 
vasi, a na pracovitou lasku, kte- 
rez jste dokazovali ke jmenu 
jeho, slouzivse svatym, a jeste 
slouzice. 

n Zadametpak, abyjedenkaz- 
dy z vas az do konce prokazoval 
tu opravdovou pilnost pine jis- 
toty nadeje, 

12 Tak abyste nebyli lenivi, ale 
nasledovnici tech, ktefiz skrze 
viru a snaselivost obdrzeli de- 
dictvi zaslibene. 

13 Biih zajiste zaslibeni cine 
Abrahamovi, kdyz nemel skrze 
koho vetsiho pfisahnouti, pfi- 
sahl skrze sebe sameho, 

14 Rka: Jiste pozehnam velmi 
tobe, a velice rozmnozim tebe. 



15 A tak trpelive ocekavaje, do- 
sahl zaslibeni. 

16 Lide zajiste skrze vetsiho 
pfisahaji, a vselike rozepf e me- 
zi nimi konec jest, kdyz byva po- 
tvrzena pfisahou. 

17 A takz Biih, chteje do- 
statecne ukazati dedicum za- 
slibeni nepromenitelnost rady 
sve, vlozil mezi to pfisahu, 

18 Abychom skrze ty dve veci 
nepohnutelne, (v nichz nemoz- 
ne jest, aby Buh klamal), meli 
pfepevne poteseni, my, ktefiz 
jsme se utekli k obdrzeni pfed- 
lozene nadeje. 

19 Kterouz mame jako kotvu 
duse, i bezpecnou i pevnou, a 
vchazejici az do vnitfku za opo- 
nu, 

20 Kdezto pf edchudce pro nas 
vsel Jezis, jsa ucinen podle fa- 
du Melchisedechova nejvyssim 
knezem na veky. 

Kapitola 7. 

Knezstvi Levitske, potom i kneze Mel- 
chisedecha, figurujiciho Krista kneze vec- 
neho, pekne vysvetluje, 12. a jak divnym 
zpusobem Kristus pravda vsecky figury 
pfevysoval, radostne vypravuje. 

Nebo ten Melchisedech byl 
kral Salem, knez Boha 
nejvyssiho, kteryz vysel v cestu 
Abrahamovi, navracujicimu se 
od pobiti kralu, a dal jemu po- 
zehnani. 

2 Kteremuz Abraham i desa- 
tek dal ze vseho. Kteryz nejprve 
vyklada se kral spravedlnosti, 



ZIDUM 7 



367 



potom pak i kral Salem, to jest 
kral pokoje, 

3 Bez otce, bez matky, bez ro- 
du, ani poeatku dnu, ani sko- 
nani zivota nemaje, ale pfipo- 
dobnen jsa Synu Bozimu, zu- 
stava knezem veene. 

4 Pohled'tez tedy, kteraky ten 
byl, jemuz i desatky z kofisti dal 
Abraham patriarcha. 

5 A jesto ti, ktefiz jsou z synu 
Levi knezstvi pfijimajici, pfika- 
zani maji desatky brati od lidu 
podle zakona, to jest od bra- 
tfi svyeh, ackoli poslych z bedr 
Abrahamovych, 

6 Tento pak, jehoz rod neni po- 
cten mezi nimi, desatky vzal od 
Abrahama, a tomu, kteryz mel 
zaslibeni, pozehnani dal. 

7 Ajiste beze vseho odporu me- 
nsi od vetsiho pozehnani befe. 

8 A tuto desatky berou smr- 
telni lide, ale tamto ten, o nemz 
se vysvedcuje, ze jest ziv. 

9 A at' tak dim, i sam Levi, kte- 
ryz desatky befe, v Abrahamovi 
desatky dal. 

10 Nebo jeste v bedrach otce 
byl, kdyz vysel proti nemu Mel- 
chisedech. 

n A protoz byla-lit' dokonalost 
skrze Levitske knezstvi, (nebo 
za neho vydan jest lidu zakon), 
jakaz toho byla potfeba, aby 
jiny knez podle fadu Melchise- 
dechova povstal, a nebyl podle 
fadu Aronova jmenovan? 



12 A ponevadz jest knezstvi 
pfeneseno, musilot take i za- 
kona pf eneseni byti. 

13 Nebo ten, o kteremz se to 
pravi, jineho jest pokoleni, z 
kterehoz zadny pfi oltafi v sluz- 
be nebyl. 

14 Zjevne jest zajiste, ze z po- 
koleni Judova posel Pan nas, o 
kteremzto pokoleni nic z strany 
knezstvi nemluvil Mojzis. 

15 Nybrz hojneji to jeste zjevne 
jest, ze povstal jiny knez podle 
fadu Melchisedechova, 

16 Kteryz ucinen jest ne podle 
zakona pfikazani telesneho, ale 
podle moci zivota neporusitel- 
neho. 

17 Nebo svedci: Ty jsi knez na 
veky podle fadu Melchisede- 
chova. 

18 Stalo se zajiste slozeni ono- 
ho pfedesleho pfikazani, proto 
ze bylo mdle a neuzitecne. 

19 Nebo nieeho k dokonalosti 
nepfivedl zakon, ale na misto 
jeho uvedena lepsi nadeje, skrze 
niz pfiblizujeme se k Bohu. 

20 A to i podle toho, ze ne bez 
pfisahy^'esi uvedena. 

21 Nebo onino bez pfisahy kne- 
zimi ucineni byvali, tento pak 
s pfisahou, skrze toho, kteryz 
fekl k nemu: Pfisahl Pan, a ne- 
budet toho litovati: Ty jsi knez 
na veky podle fadu Melchisede- 
chova. 



368 



ZIDUM 8 



22 Podle cehoz lepsi smlouvy 
prostfednikem ucinen jest Je- 
zis. 

23 A take onino mnozi byvali 
knezi, proto ze smrt branila jim 
vzdycky trvati; 

24 Ale tento ponevadz ziistava 
na veky, vecne ma knezstvi. 

25 A protoz i dokonale spasiti 
muze ty, ktefiz pfistupuji skrze 
neho k Bohu, vzdycky jsa ziv k 
orodovani za ne. 

26 Takovehot zajiste nam slu- 
selo miti nejvyssiho kneze, sva- 
teho, nevinneho, neposkvrne- 
neho, oddeleneho od hfisniku, a 
kteryz by vyssi nad nebesa uci- 
nen byl, 

27 Kteryz by nepotfeboval na 
kazdy den, jako onino knezi, 
nejprv za sve vlastni hfichy obe- 
ti obetovati, potom za lid. Nebo 
ucinil to jednou, sameho sebe 
obetovav. 

28 Zakon zajiste lidi majici ne- 
dostatky ustavoval za nejvyssi 
knezi, ale slovo pfisezne, kterez 
se stalo po zakonu, ustanovilo 
Syna dokonaleho na veky. 

Kapitola 8. 

Kristus Pan nove smlouvy milostive pfe- 

dustojny prostfednik, 5. stare smlouvy 

prostf edniky i sluzebniky vsecky nevypra- 

vitelne pfevysuje. 

Ale summa toho mluveni^esi, 
ze takoveho mame nejvys- 
siho kneze, kteryz se posadil na 
pravici trunu velebnosti v nebe- 
sich. 



2 Sluzebnik jsa svatyne, a pra- 
veho toho stanku, kteryz Pan 
vzdelal, a ne clovek. 

3 Vseliky zajiste nejvyssi knez 
k obetovani darii a obeti byva 
ustanoven, a protoz potfebi by- 
lo, aby i tento mel, co by obeto- 
val. 

4 Nebo kdyby byl na zemi, aniz 
by knezem byl, kdyz by ziista- 
vali ti knezi, ktefiz obetuji dary 
podle zakona, 

5 Slouzice podobenstvi a stinu 
nebeskych veci, jakoz Mojzisovi 
od Boha f eceno bylo, kdyz doko- 
navati mel stanek: Hlediz, pry, 
abys udelal vsecko ku podoben- 
stvi, ktereztf jest ukazano na 
teto hofe. 

6 Nyni pak tim dustojnejsiho 
dosel lif adu, cimz i lepsi smlou- 
vy prostfednikem jest, kterazto 
lepsimi zaslibenimi jest utvr- 
zena. 

7 Nebo kdyby ona prvni byla 
bez lihony, nebylo by hledano 
mista druhe. 

8 Nebo obvinuje Zidy, di: Aj, 
dnove jdou, pravi Pan, v nichz 
vejdu s domem Izraelskym a s 
domem Judskym v smlouvu no- 
vou. 

9 Ne podle smlouvy te, kterouz 
jsem ucinil s otci jejich v ten 
den, kdyz jsem je vzal za ruku 
jejich, abych je vyvedl z zeme 
Egyptske. Nebo oni nezustali v 



ZIDUM 9 



369 



te smlouve me, a ja opustil jsem 
je, pravi Pan. 

10 Protoz tatot jest smlouva, v 
kterouz vejdu s domem Izrael- 
skym po tech dnech, pravi Pan: 
Dam, zakony sve v mysl jejich, 
a na srdcich jejich napisi je, a 
budu jejich Bohem, a oni budou 
mym lidem. 

n A nebudout uciti jeden kaz- 
dy blizniho sveho, a jeden kazdy 
bratra sveho, fikajice: Poznej 
Pana, proto ze mne vsickni zna- 
ti budou, od nejmensiho z nich 
az do nejvetsiho z nich. 

12 Nebo milostiv budu nepra- 
vostem jejich, a na hfichy jejich, 
ani na nepravosti jejich nikoli 
nezpomenu vice. 

13 A kdyzt pravi o nove, tedy 
poklada prvni za vetchou; coz 
pak vetsi a schazi, blizke jest 
zahynuti. 

Kapitola 9. 

Rozlozeni rozkosne figury stanku, 3. i tech 
veci, kterez v nem byly, 11. s oznamenim, 
kterak Kristus Pan nejvyssi sam jediny 
knez, a do jake vsel svatyne jedinou, kdy a 
s jakou obeti, 15. i co dobreho tim zjednal. 

Melat'pak i prvni ona smlou- 
va nafizene sluzby a sva- 
tyni svetskou. 

2 Nebo udelan byl stanek prv- 
ni, v kteremz byl svicen, a stul, 
a posvatni chlebove, a ten sloul 
svatyne. 

3 Za druhou pak oponou byl 
stanek, kteryz sloul svatyne 
svatych, 



4 Zlatou maje kadidlnici, a 
truhlu smlouvy, vsudy obloze- 
nou zlatem, kdezto bylo vederce 
zlate, majici v sobe mannu, a 
hul Aronova, kteraz byla zkvet- 
la, a dsky zakona, 

5 Nad truhlou pak cherubino- 
ve slavy, zasteiiujici slitovnici. 
O kterychz vecech neni potfebi 
nyni vypravovati o jedne kazde 
obzvlastne. 

6 To pak kdyz tak jest zfizeno, 
do prvniho stanku vzdycky 
vchazeji knezi, sluzby vykona- 
vajice, 

7 Do druheho pak jedinou v rok 
sam nejvyssi knez, ne bez krve, 
kterouz obetuje sam za sebe, i 
za lidske nevedomosti. 

8 Cimz Duch svaty ukazuje to, 
ze jeste nebyla zjevena cesta k 
svatyni, dokudz prvni stanek tr- 
val. 

9 Kteryz byl podobenstvim na 
ten tehdejsi cas, v nemz darove 
a obeti se obetuji, kterez nemo- 
hou dokonaleho v svedomi uci- 
niti toho, kdoz obetuje, 

10 Toliko v pokrmich a v napo- 
jich, a v rozlicnych umyvanich 
a ospravedlnovanich telesnych, 
az do casu napraveni, zalezejici. 

n Ale Kristus prised, nejvyssi 
knez budouciho dobreho, skrze 
vetsi a dokonalejsi stanek, ne 
rukou udelany, to jest ne tohoto 
staveni, 



370 



ZIDUM 10 



12 Ani skrze krev kozlii a telat, 
ale skrze svou vlastni krev, vsed 
jednou do svatyne, vecne vykou- 
peni nalezl. 

13 Nebo jestlizet' krev bykii a 
kozhi, a popel jalovice, pokro- 
pujici poskvrnenych, posvecuje 
k ocisteni tela, 

14 Cim vice krev Kristova, kte- 
ryz skrze Ducha vecneho sa- 
meho sebe obetoval neposkvr- 
neneho Bohu, ocisti svedomi 
vase od skutkii mrtvych k slou- 
zeni Bohu zivemu? 

15 A pro tu pf icinu nove smlou- 
vy prostfednik jest, aby, kdyz 
by smrt mezi to vkrocila k vy- 
placeni pfestoupeni tech, kte- 
raz byla za prvni smlouvy, za- 
slibeni vecneho dedictvi pfijali 
ti, kdoz jsou povolani. 

16 Nebo kdez jest ksaft, potfebi 
jest, aby k tomu smrt pfikrocila 
toho, kdoz cini ksaft. 

17 Ksaft zajiste tech, ktefiz ze- 
mfeli, stalyjest, ponevadz jeste 
nema moci, dokudz ziv jest ten, 
kdoz ksaft cinil. 

18 Protoz ani prvni onen bez 
krve nebyl posvecovan. 

19 Nebo kdyz Mojzis vsecka 
pfikazani podle zakona vsemu 
lidu pfedlozil, vzav krev telat 
a kozlii, s vodou a s vlnou cer- 
venou a s yzopem, tak spolu i 
knihy i vseho lidu pokropil, 

20 Rka: Tatot'jest krev zakona, 
kteryz vam Buh vydal. 



21 Ano i stanku i vsech nadob k 
sluzbe nalezitych rovne tez krvi 
pokropil. 

22 A temef vsecko podle za- 
kona krvi ocistbvano byva, a 
bez krve vyliti nebyva odpus- 
teni vin. 

23 Protoz potfebi bylo, aby 
veci nebeskych pfikladove temi 
vecmi ocistovani byli, nebeske 
pak veci lepsimi obetmi, nezli 
jsou ty. 

24 Nebotnevsel Kristus do sva- 
tyne rukou udelane, kteraz by 
nesla figuru prave, ale v samo 
nebe, aby nyni pfitomny byl 
tvafi Bozi za nas. 

25 Ne aby castokrat obetoval 
sebe sameho, jako nejvyssi knez 
vchazel do svatyne kazdy rok se 
krvi cizi, 

26 (Sic jinak by byl musil cas- 
tokrat trpeti od pocatku sveta), 
ale nyni jednou pfi skonani ve- 
ku, na shlazeni hficha skrze 
obetovani sebe sameho, zjeven 
jest. 

27 A jakoz ulozeno lidem jed- 
nou umfiti, a potom bude soud, 

28 Tak i Kristus jednou jest 
obetovan, k shlazeni mnohych 
lidi hfichu; podruhe bez hfichu 
ukaze se tern, ktefiz ho cekaji k 
spaseni. 

Kapitola 10. 

Ukazav apostol nedostatecnost Stareho 
Zakona, 5. dostatecnost pak pfevysenou 
Krista Pana, 19. k opravdovemu jeho se 



ZIDUM 10 



371 



pridrzeni, 24. a v svatosti zivota prospi- 
vani velmi pilne napomma. 

Zakon zajiste, maje stin bu- 
douciho dobreho, a ne sam 
obraz tech veci, jednostejnymi 
obetmi, kterez po vsecka leta 
obetuji, nikdy nemuz pfistupu- 
jicich dokonalyeh uciniti. 

2 Sic jinak zdaliz by jiz nepf e- 
staly obetovany byti, proto ze 
by jiz nemeli zadneho svedomi z 
hfichii ti, ktefiz obetuji, jsouce 
jednou ocisteni? 

3 Ale pfi tech obetech pfipo- 
minani hfichii deje se kazdeho 
roku. 

4 Nebot' mozne neni, aby krev 
bykii a kozlu shladila hfichy. 

5 Protoz vchazeje na svet, di: 
Obeti a dam nechtel jsi, ale telo 
jsi mi zpusobil. 

6 Zapalnych obeti, ani obeti za 
hfich jsi neoblibil. 

7 Tehdy fekl jsem: Aj, jdut', (ja- 
koz v knihach psano jest o mne), 
abych cinil, 6 Boze, vuli tvou. 

8 Povedev napfed: Ze obeti a 
daru, a zapalii, i obeti za hfich, 
(kterez se podle zakona obetuji), 
nechtel jsi, aniz jsi oblibil, 

9 Tehdy fekl: Aj, jdut, abych ci- 
nil, 6 Boze, vuli tvou. Rusi prv- 
ni, aby druhe ustanovil. 

10 V kterezto vuli posveceni 
jsme skrze obetovani tela Jezise 
Krista jednou. 

n A vseliky zajiste knez pfi- 
stoji, na kazdy den sluzbu ko- 



naje, a jednostejne casto obetuje 
obeti, kterez nikdy nemohou od- 
jiti hfichii. 

12 Ale tento, jednu obet obeto- 
vav za hfichy, vzdycky sedi na 
pravici Bozi, 

13 Jiz dale ocekavaje, az by 
polozeni byli nepfatele jeho za 
podnoz noh jeho. 

14 Nebo jednou obeti dokonale 
ucinil na veky ty, ktefiz posve- 
ceni byvaji. 

15 Svedcitf pak nam to i sam 
Duch svaty. Nebo prve povedev: 

i6Tatot'jest smlouva, kterouz 
ucinim s nimi po tech dnech, 
pravi Pan: Dam zakony sve v 
srdce jejich, a na myslech jejich 
napisi je, 

17 A na hfichy jejich, i na ne- 
pravosti jejich nikoli nezpome- 
nu vice. 

18 Kdezt pak jest odpusteni 
jich, nenit' vice obeti za hfich. 

19 Majice tedy, bratfi, plnou 
svobodu k vjiti do svatyne skrze 
krev Jezisovu, 

20 (Tou cestou novou a zivou, 
kterouz nam zpusobil skrze opo- 
nu, to jest telo sve), 

21 A kneze velikeho nad do- 
mem Bozim, 

22 Pfistupmez s pravym srd- 
cem, v pine jistote viry, ocistena 
majice srdce od svedomi zleho, 

23 A umyte telo vodou cis- 
tou, drzmez nepochybne vyzna- 



372 



ZIDUM 11 



ni nadeje; (nebo vernyt'jest ten, 
kteryz zaslibil). 

24 A setrme jedni druhych, k 
roznecovani se v lasce a dobrych 
skutcich, 

25 Neopoustejice spolecneho 
shromazdeni sveho, jako ne- 
ktefi obycej maji, ale napomi- 
najice se, a to tim vice, eimz vice 
vidite, ze se ten den pfiblizuje. 

26 Nebo jestlize bychom dobro- 
volne hfesili po pfijeti znamosti 
pravdy, neziistavalo by jiz obeti 
za hfichy, 

27 Ale hrozne nejake ocekava- 
ni soudu, a ohne prudka pali- 
vost, kteryz zrati ma protivniky. 

28 Kdoz by koli pohrdal za- 
konem Mojzisovym, bez litosti 
pode dvema neb tfmi svedky 
umira. 

29 Coz se vam zda, cim pfis- 
nejsiho trestani hoden jest ten, 
kdoz by Syna Boziho poslapa- 
val, a krev smouvy, kterouz byl 
posvecen, za nehodnou draheho 
vazeni by mel, a Duchu milosti 
potupu ucinil? 

30 Znamet zajiste toho, jenz 
fekl: Mne pomsta, ja odplatim, 
pravi Pan. A opet: Pan souditi 
bude lid svuj . 

31 Hroznet'jest upadnouti v ru- 
ce Boha ziveho. 

32 Rozpomentez se pak na pf e- 
desle dny, v nichz osviceni by- 
vse, mnohy boj utrpeni snaseli 
jste, 



33 Bud'to kdyz jste byli i poha- 
nenimi i ssouzenimi jako diva- 
dlo ucineni, bud'to licastnici uci- 
neni byvse tech, ktefiz tak zmi- 
tani byli. 

34 Nebo i vezeni meho citelni 
jste byli, a rozchvatani statkii 
svych s radosti jste strpeli, ve- 
douce, ze v sobe mate lepsi zbozi 
nebeske a trvanlive. 

35 Protoz nezamitejtez smele 
doufanlivosti sve, kteraz veli- 
kou ma odplatu. 

36 Nez potfebit' jest vam trpe- 
livosti, abyste vuli Bozi cinice, 
dosahli zaslibeni. 

37 Nebo jeste velmi, velmi ma- 
licko, a aj, ten, kteryz pfijiti ma, 
pfijde, a nebudet' meskati, 

38 Spravedlivy pak z viry ziv 
bude. Pakli by se jinam obratil, 
nezalibuje sobe duse ma v nem. 

39 Ale myt' nejsme pobehlci k 
zahynuti, ale vefici k ziskani 
duse. 

Kapitola 11. 

O vife prave, co by byla, 2. a kterak velmi 

velike moci jest, s pfipominanim mnohych 

starych a s. otcu, 32. i pfedivnych skutku 

Bozich pfi nich, potesitelne vypravuje. 

Vira pak jest nadejnych veci 
podstata, a diivod nevidi- 
telnych. 

2 Pro ni zajiste svedectvi dosli 
pfedkove. 

3 Verou rozumime, ze ucineni 
jsou vekove slovem Bozim, tak 
ze z niceho jest to, coz vidime, 
ucineno. 



ZIDUM 11 



373 



4 Verou lepsi obet Bohu obeto- 
val Abel, nezli Kain, skrze kte- 
rouz svedectvi obdrzel, ze jest 
spravedlivy, jakz sam Buh da- 
rum jeho svedectvi vydal. A skr- 
ze tu, umfev, jeste mluvi. 

5 Verou Enoch pfenesen jest, 
aby nevidel smrti, a neni na- 
lezen, proto ze jej Buh pf enesl. 
Prve zajiste, nez jest pfenesen, 
svedectvi mel, ze se libil Bohu. 

6 Bez viry pak nemozne jest li- 
biti se jemu; nebo pfistupujici k 
Bohu vefiti musi, ze jest Buh, 
a tern, ktefiz ho hledaji, ze od- 
platu dava. 

7 Verou napomenut jsa od Bo- 
na Noe o torn, cehoz jeste ne- 
bylo videti, boje se, pfipravoval 
korab k zachovani domu sveho; 
skrze nejz potupil svet, a spra- 
vedlnosti te, kteraz jest z viry, 
ucinen jest dedicem. 

8 Verou, povolan jsa Abraham, 
uposlechl Boha, aby odsel na to 
misto, kterez mel vziti za dedic- 
tvi; i sel, neveda, kam pfijde. 

9 Verou bydlil v zemi zaslibene 
jako v cizi, v stanich pfebyvaje 
s Izakem a s Jakobem, spolude- 
dici tehoz zaslibeni. 

10 Nebo ocekaval mesta zakla- 
dy majiciho, jehozto femeslnik 
a stavitel jest Biih. 

n Verou take i Sara moc ku 
poeeti semene pfijala, a mimo 
cas veku porodila, kdyz vefila, 



ze jest verny ten, kteryz zasli- 
bil. 

12 A protoz i z jednoho, a to jiz 
umrtveneho, rozplodilo se po- 
tomku, jako jest mnozstvi hvezd 
nebeskych, a jako pisek nesci- 
slny, kteryz jest na bfehu mof- 
skem. 

13 Podle viry zemf eli ti vsickni, 
nevzavse zaslibeni, ale zdaleka 
je videvse, jim i vef ili, i je vitali, 
a vyznavali, ze jsou hoste a pfi- 
chozi na zemi. 

14 Nebo ti, ktefiz tak mluvi, 
zjevne to prokazuji, ze vlasti 
hledaji. 

15 A jiste, kdyby se byli na onu 
rozpominali, z kterez vysli, meli 
dosti casu zase se navratiti. 

16 Ale oni lepsi zadaji, to jest 
nebeske. Protoz i sam Biih ne- 
stydi se slouti jejich Bohem; 
nebo pfipravil jim mesto. 

17 Verou obetoval Abraham I- 
zaka, byv pokousin, a to jed- 
norozeneho obetoval ten, kteryz 
byl zaslibeni pfijal, 

18 K nemuz bylo feceno: V Iza- 
kovi nazvano bude tobe sime, 

19 Tak o torn smysleje, ze jest 
mocen Buh i z mrtvych vzkfi- 
siti. Procez jej jako z mrtvych 
vzkfiseneho pfijal. 

20 Verou o budoucich vecech 
pozehnani dal Izak Jakobovi a 
Ezau. 

21 Verou Jakob, umiraje, kaz- 
demu z synii Jozefovych pozeh- 



374 



ZIDUM 12 



nani daval, a poklonil se na vrch 
hulky sve. 

22 Verou Jozef, dokonavaje, o 
vyjiti synu Izraelskych zminku 
ucinil, a o kostech svych porucil. 

23 Verou Mojzis, narodiv se, 
ukryt byl za tfi mesice od rodicu 
svych, proto ze videli krasne pa- 
cholatko, a nebali se rozkazu 
kralovskeho. 

24 Verou Mojzis, byv jiz do- 
rostly, odepfel slouti synem 
dcery Faraonovy, 

25 Vyvoliv sobe radeji protiven- 
stvi trpeti s lidem Bozim, nezli 
casne a hrisne pohodli miti, 

26 Vetsi sobe pokladaje zbozi 
nad Egyptske poklady poha- 
neni Kristovo; nebo prohledal k 
odplate. 

27 Verou opustil Egypt, nebo- 
je se hnevu kralovskeho; nebo 
jako by videl neviditelneho, tak 
se utvrdil. 

28 Verou slavil hod beranka a 
vyliti krve, aby ten, kteryz hu- 
bil prvorozene, nedotekl se jich. 

29 Verou pfesli mo? e cervene 
jako po suchu; o cez pokusivse 
se Egyptsti, ztonuli. 

30 Verou zdi Jericha padly, 
kdyz je obchazeli za sedm dni. 

31 Verou Raab nevestka neza- 
hynula s neposlusnymi, pokojne 
pfijavsi spehefe. 

32 A cot mam vice praviti: Ne- 
postacit mi zajiste cas k vypra- 
vovani o Gedeonovi, a Barakovi, 



a Samsonovi a Jefte, a Davi- 
dovi, a Samuelovi, a prorocich. 

33 Ktefiz skrze viru vybojova- 
vali kralovstvi, cinili spravedl- 
nost, dochazeli zaslibeni, zacpa- 
vali lista lviim, 

34 Uhasovali moc ohne, utekli 
ostrosti meee, zmocneni byvali 
v mdlobach, silni ucineni v boji, 
vojska zahaneli cizozemcii. 

35 Zeny pfijimaly mrtve sve 
vzkfisene. Jini pak roztahovani 
jsou, neoblibivse sobe vysvobo- 
zeni, aby lepsiho dosahli vzkfi- 
seni. 

36 Jini pak posmechy a mrska- 
nim trapeni, ano i vezenimi a 
zalafi. 

37 Kamenovani jsou, sekani, 
pokousini, mecem zmordovani; 
chodili v kozich ovcich a kozel- 
cich, opusteni, ssouzeni, a zle s 
nimi nakladano, 

38 Jichzto nebyl svet hoden, po 
pustinach bloudice, i po horach, 
a jeskynich, i v doupatech zeme. 

39 A ti vsickni svedectvi dosah- 
se skrze viru, neobdrzeli zasli- 
beni, 

40 Proto ze Biih neco lepsiho 
nam obmyslel, aby oni bez nas 
nepfisli k dokonalosti. 



Kapitola 12. 

Napomina apostol k rytefovani u vife, 2. 
a k snaseni protivenstvi, ode Pana dopus- 
tenych, 10. nejslavnejsi veci nebeske, jako 
pravy, k nemuz bezime, cil, pfed oci pfed- 
kladaje. 



ZIDUM 12 



375 



Protoz i my, takovy oblak 
svedku vukol sebe ma- 
jice, odvrhouce vselike brime, 
i snadne obklicujiei nas hfich, 
skrze trpelivost konejme beh 
ulozeneho sobe boje, 

2 Patrice na vudee a dokona- 
vatele viry Jezise, kteryz misto 
pfedlozene sobe radosti strpel 
kriz, opovaziv se hanby, i posa- 
dil se na pravici trunu Boziho. 

3 A povazte, jaky jest ten, kte- 
ryz snasel od hfisniku takova 
proti sobe odmlouvani, abyste 
neustavali, v myslech svych hy- 
nouce. 

4 Jeste jste se az do krve ne- 
zprotivili, proti hfichu bojujice. 

5 A coz jste zapomenuli na na- 
pomenuti, kterez k vam jako 
k synum mluvi: Synu muj, ne- 
pohrdej kazni Pane, aniz sobe 
styskej, kdyz od neho trestan 
byvas? 

6 Nebo kohoz miluje Pan, tohof 
tresce, a sviha kazdeho, ktere- 
hoz za syna pfijima. 

7 Jestlize kazeii snasite, Biih 
se vam podava jako synum. 
Nebo kteryjest syn, jehoz by ne- 
trestal otec? 

8 Pakli jste bez kazne, kterez 
vsickni ucastni jsou, tedy jste ci- 
zoloznata, a ne synove. 

9 Ano telesne otce sve meli 
jsme, ktefiz nas trestali, a meli 
jsme je u vaznosti, i zdaliz ne- 
mame mnohem vice poddani 



byti Otci duchu, abychom zivi 
byli? 

10 A onino zajiste po nemnohe 
dny, jakz se jim videlo, trestali, 
ale tento v veeech pfeuzitec- 
nych, totiz k tomu, abychom do- 
sli licastnosti svatosti jeho. 

n Kazde pak trestani, kdyz 
pfitomne jest, nezda se byti 
potesene, ale smutne, nez po- 
tomt rozkosne ovoce spravedl- 
nosti pfinasi tern, ktefiz by v 
nem pocviceni byli. 

12 Protoz opustenych rukou a 
zemdlenych kolen posiliite, 

13 A prime kroky cirite nohama 
svyma, aby, coz zkulhavelo, do 
konce se nevyvinulo, ale radeji 
uzdraveno bylo. 

14 Pokoje nasledujte se vsech- 
nemi a svatosti, bez niz zadny 
neuzfi Pana, 

15 Prohledajice, aby nekdo ne- 
odpadl od milosti Bozi, a aby ne- 
jaky kofen hofkosti nepodrostl, 
a neucinil pfekazky, skrze nejz 
by poskvrneni byli mnozi; 

16 Aby nekdo nebyl smilnik, 
aneb ohyzdny, jako Ezau, kte- 
ryz za jednu krmi prodal prvo- 
rozenstvi sve. 

17 Vite zajiste, ze potom, chteje 
dedicne dosahnouti pozehnani, 
pohrdnut jest. Nebo nenalezl 
mista ku pokani, ackoli ho s pla- 
cem hledal. 

18 Nebo nepfistoupili jste k 
hmotne hof e a k hoficimu ohni, 



376 



ZIDUM 13 



a k vichru, a k mrakote, a k 
boufi, 

19 A k zvuku trouby a k hlasu 
slov, kteryz kdoz slyseli, prosili, 
aby k nim nebylo vice mluveno. 

20 (Nebo nemohli snesti toho, 
coz bylo praveno: Kdyby se i ho- 
vado dotklo hory, budet' ukame- 
novano, aneb sipem postfeleno. 

21 A tak hrozne bylo to, coz vi- 
deli, ze Mojzis fekl: Lekl jsem 
se, az se tfesu.) 

22 Ale pfistoupili jste k hofe Si- 
onu, a k mestu Boha ziveho, Je- 
ruzalemu nebeskemu, a k nesci- 
slnemu zastupu andelu, 

23 K vefejnemu shromazdeni 
a k cirkvi prvorozenych, kte- 
fiz zapsani jsou v nebesich, a k 
Bohu soudci vsech, a k duchum 
spravedlivych dokonalych, 

24 A k prostfedniku Noveho 
Zakona Jezisovi, a ku pokropeni 
krvi, lepe mluvici nez Abelova. 

25 Viztez, abyste neodpirali 
mluvicimu. Nebo ponevadz oni- 
no neusli, ktefiz odpirali tomu, 
jenz na zemi na miste Bozim 
mluvil, cim vice my, jestlize tim, 
kteryz s nebe jest, pohrdneme? 

26 Jehoz hlas tehdaz byl zemi 
pohnul, nyni pak zaslibil, fka: 
Jestet'ja jednou pohnu netoliko 
zemi, ale i nebem. 

27 To pak, ze di: Jeste jed- 
nou, svetle ukazuje pohnutel- 
nych veci pfeneseni, jakozto 



ucinenych, aby zustavaly ty, 
kterez jsou nepohnutelne. 

28 Protoz kralovstvi pfijimaji- 
ce nepohnutelne, mejmez mi- 
lost, skrze kterouzto sluzme libe 
Bohu, s vaznosti a uctivosti. 

29 Nebot' Buh nas jest ohen 
spalujici. 

Kapitola 13. 

K dobrym a milosrdnym skutkum, 5. k 
ctnemu zivotu, 13. k snaseni protivenstvi 
pro Krista, 17. ku poslusenstvi spravcu, 
18. i k modlitbam za ne napomina apostol. 

Laska bratrska at' zustava. 

2 Na pfivetivost k hostem ne- 
zapominejte; skrze ni zajiste 
nektefi, nevedevse, andely za 
hoste pfijimali. 

3 Pomnete na vezne, jako byste 
spoluvezhove byli, na ssouzene, 
jakozto ti, ktefiz take v tele jste. 

4 Poctivet'7'esi u vsech manzel- 
stvi a loze neposkvrnene, smil- 
niky pak a cizolozniky souditi 
bude Buh. 

5 Obcovani ved'te bez lakom- 
stvi, dosti majice na torn, coz 
mate. Ont' zajiste fekl: Nikoli 
nenecham tebe, aniz te opus- 
tim; 

6 Tak abychom doufanlive f i- 
kali: Pan spomocnik muj, aniz 
se budu bati, by mi co uciniti 
mohl clovek. 

7 Zpominejte na viidce sve, 
ktefiz vam mluvili slovo Bozi, 
jejichzto obcovani jaky byl cil, 



ZIDUM 13 



377 



spatfujice, nasledujtez jejich 
viry. 

8 Jezis Kristus vcera i dnes 
tentyzj'esf, i na veky. 

9 Ueenim rozlicnym a cizim ne- 
dejte se tociti. Vybornet jest za- 
jiste, aby milosti upevneno bylo 
srdce, a ne pokrmy, ktefiz ne- 
prospeli tern, ktefiz se jimi va- 
zali. 

10 Mamet oltaf , z nehoz ti ne- 
maji prava jisti, kdoz stanku 
slouzi. 

n Nebo kterychz hovad krev 
vnasina byva za hfich do sva- 
tyne skrze nejvyssiho kneze, 
tech palena byvaji tela vne za 
stany. 

12 Protoz i Jezis, aby posvetil 
lidu svou vlastni krvi, vne za 
branou trpel. 

13 Vyjdemez tedy k nemu ven z 
stanii, pohaneni jeho nesouce. 

14 Nebot' nemame zde mesta 
zustavajiciho, ale onoho budou- 
ciho hledame. 

15 Protoz skrze neho obetujme 
Bohu obet chvaly vzdycky, to 
jest ovoce rtu, oslavujicich jme- 
no jeho. 

16 Na ucinnost pak a na zdil- 
nost nezapominejte; nebo v ta- 
kovych obetech zvlastni svou li- 
bost ma Biih. 

17 Povolni bud'te spravcum 
svym a poslusni; onit zajiste 



bdeji nad dusemi vasimi, jako 
ti, ktefiz pocet maji vydati, aby 
to s radosti cinili, a ne s stys- 
kanim. Nebot by vam to nebylo 
uzitecne. 

18 Modltez se za nas; doufa- 
met' zajiste, ze dobre svedomi 
mame, jako ti, ktefiz se chceme 
ve vsem chvalitebne chovati. 

19 Tim pak vice prosim vas, 
abyste to cinili, proto abych tim 
dfive navracen byl vam. 

20 Buh pak pokoje, kteryz toho 
velikeho pro krev smlouvy vec- 
ne pastyfe ovci vzkfisil z mrt- 
vych, Pana naseho Jezise, 

21 Uciniz vas zpiisobne ve vse- 
likem skutku dobrem, k cineni 
viile sve, piisobe v vas to, coz 
jest libe pfed oblicejem jeho, 
skrze Jezukrista, jemuz slava 
na veky veku. Amen. 

22 Prosimtpak vas, bratfi, sne- 
stez trpelive slovo nepomenuti 
tohoto; nebot' jsem kratce psal 
vam. 

23 Veztez o bratru Timoteovi, 
ze jest propusten, s kterymzto, 
(pfisel-li by brzo), navstivim 
vas. 

24 Pozdravtez vsech spravcii 
svych, i vsech svatych. Pozdra- 
vuji vas bratfi z Vlach. 

25 Milost Bozi se vsechnemi 
vami. Amen. 



EPISTOLA OBECNA 
(S.) JAKUBA APOSTOLA. 



Kapitola 1. 

Uci s. Jakub, abychom se nedesili poku- 
seni, ale statecni v snaseni a premahani 
jich byli, 5. o vselikou pomoc k nejlepsimu 
darci, 13. kteryz zadnemu neni pficinou 
hrichu neb padu, doverne se utikajice, 22. 
jemuz abychom se skutecne libiti usilovali, 
napomma. 

Jakub, Bozi a Pana Jezukri- 
sta sluzebnik, dvanacteru 
pokoleni rozptylenemu pozdra- 
veni. 

2 Za nejvetsi radost mejte, bra- 
tfi moji, kdyzkoli v rozlicna po- 
kuseni upadate, 

3 Vedouce, ze zkuseni viry vasi 
pusobi trpelivost. 

4 Trpelivost pak at ma dokona- 
ly skutek, abyste byli dokonali 
a celi, v nicemz nemajice nedo- 
statku. 

5 Jestlize pak komu z vas ne- 
dostava se moudrosti, zadejzji 
od Boha, kteryz vsechnem dava 
ochotne a neomlouva, i budet 
dana jemu. 

6 Zadejz pak duverne, nic ne- 
pochybuje. Nebo kdoz pochy- 
buje, podoben jest vlnam mof- 
skym, kterez vitr sem i tarn ze- 
ne, a jimi zmita. 

7 Nedomnivej se zajiste clovek 
ten, by co vziti mel ode Pana. 



8 Muz dvoji mysli, jest neusta- 
vicny ve vsech cestach svych. 

9 Chlubiz se pak bratr ponize- 
ny v povyseni svem, 

10 A bohaty v ponizovani se; 
nebo jako kvet byliny pomine. 

n Nebo jakoz slunce vzesle s 
horkosti ususilo bylinu, a kvet 
jeji spadl, i uslechtilost postavy 
jeho zhynula, takt i bohaty v 
svych cestach usvadne. 

12 Blahoslaveny muz, kteryz 
snasi pokuseni; nebo kdyz bude 
zkusen, vezme korunu zivota, 
kterouz zaslibil Pan tern, kdoz 
ho miluji. 

13 Zadny, kdyz byva pokousin, 
nefikej, ze by od Boha pokousin 
byl; nebot Buh nemuze pokou- 
sin byti ve zlem, aniz take on 
koho pokousi. 

14 Ale jeden kazdy pokousin 
byva, od svych vlastnich zadosti 
jsa zachvacovan a oklamavan. 

15 Potom zadost kdyz pocne, 
porodi hfich, hfich pak vykona- 
ny zplozuje smrt. 

16 Neblud'tez, bratfi moji mili. 

17 Vselike dani dobre a kazdy 
dar dokonaly shiiry jest sstupu- 
jici od Otce svetel, u nehoz neni 
promeneni, ani pro obraceni se 
jinam zastineni. 



JAKUB 2 



379 



18 On proto, ze chtel, zplodil 
nas slovem pravdy, k tomu, aby- 
chom byli prvotiny nejake stvo- 
f eni jeho. 

19 A tak, bratf i moji mill, budiz 
kazdy elovek rychly k slyseni, 
ale zpozdily k mluveni, zpozdily 
k hnevu. 

20 Nebo hnev muze spravedl- 
nosti Bozi nepusobi. 

21 Protoz odvrhouce vselikou 
necistotu, a ohyzdnost zlosti, s 
tichosti pfijimejte vsate slovo, 
kterez muze spasiti duse vase. 

22 Bud'tez pak cinitele slova, a 
ne posluehaci toliko, oklamava- 
jice sami sebe. 

23 Nebo byl-li by kdo posluchac 
slova, a ne cinitel, ten podoben 
jest muzi spatfujicimu oblicej 
pfirozeny svuj v zrcadle. 

24 Vzhledl se zajiste, i odsel, a 
hned zapomenul, jaky by byl. 

25 Ale kdoz by se vzhledl v 
dokonaly zakon svobody, a zii- 
staval by v nem, ten nejsa po- 
sluchac zapominatelny, ale cini- 
tel skutku, blahoslaveny bude v 
skutku svem. 

26 Zda-li se pak komu z vas, 
ze jest nabozny, a v uzdu ne- 
pojima jazyka sveho, ale svodi 
srdce sve, takoveho marne jest 
nabozenstvi. 

27 Nabozenstvi ciste a nepo- 
skvrnene pfed Bohem a Otcem 
totot'jest: Navstevovati sirotky 
a vdovy v ssouzenich jejich, a 



ostfihati sebe neposkvrneneho 
od sveta. 

Kapitola 2. 

Veli, aby vira nebyla zprznovana pfijima- 

nim osob, prave, ze to u Boha mista nema. 

14. Potom rozdil viry mrtve od viry zive 16. 

pfijemne a srozumitelne pfedklada. 

Bratfi moji, nepfipojujtez pfi- 
jimani osob k vif e slavneho 
Pana naseho Jezukrista. 

2 Nebo kdyby pfisel do shro- 
mazdeni vaseho muz, maje prs- 
ten zlaty v drahem rouse, a vsel 
by take i chudy v chaternem 
odevu, 

3 A popatf ili byste k tomu, kte- 
ryz drahe roucho ma, a fekli by- 
ste jemu: Ty sedni tuto pocti- 
ve; chudemu pak fekli byste: Ty 
stuj tamto, aneb sedni tuto, pod 
podnozi noh mych: 

4 Zdaliz jste jiz neucinili roz- 
dilu mezi sebou a ucineni jste 
soudcove v myslenich zlych? 

5 Slyste, bratfi moji mill, zda- 
liz Buh nevyvolil chudych na 
tomto svete, aby bohati byli u 
vife a dedicove kralovstvi, kte- 
rez zaslibil tem, kdoz jej miluji? 

6 Ale vy jste neuctili chudeho. 
Zdaliz bohati moci neutiskuji 
vas? A onit' vas i k soudum pf i- 
vozuji? 

7 Zdali oni nerouhaji se tomu 
slavnemu jmenu, kterez vzyva- 
no jest nad vami? 

8 Jestlize pak plnite zakon 
kralovsky podle pisma: Milovati 



380 



JAKUB 3 



budes blizniho sveho, jako sebe 
sameho, dobfe cinite. 

9 Paklit' osoby pfijimate, hfe- 
site, a zakon vas tresce jako pf e- 
stupniky. 

10 Nebo kdo by koli celeho za- 
kona ostfihal, pf estoupil by pak 
jedine, vsechnemi jest vinen. 

n Ten zajiste, kteryz fekl: Ne- 
sesmilnis, taketf ekl: Nezabijes. 
Pakli bys nesesmilnil, ale za- 
bil bys, ucinen jsi pfestupnikem 
zakona. 

12 Tak mluvte, a tak cinte, jako 
ti, ktefiz podle zakona svobody 
souzeni byti mate. 

13 Nebo odsouzeni bez milosr- 
denstvi stone se tomu, kdoz ne- 
cini milosrdenstvi, ale chlubit' 
se milosrdenstvim proti odsud- 
ku. 

14 Co prospeje, bratfi moji, 
pravi-li se kdo viru miti, a ne- 
ma-li skutkii? Zdaliz jej ta vira 
miize spasiti? 

15 A kdyby bratr neb sestra ne- 
odeni byli, a opusteni z strany 
zivnosti vezdejsi, 

16 Rekl by pak jim nekdo z vas: 
Jdete v pokoji, shfejte se, a na- 
jezte se, a vsak nedali byste jim 
potfeby telesne, coz to plati? 

17 Takz i vira, nema-li skutkii, 
mrtvat'jest sama v sobe. 

18 Ale di nekdo: Ty viru mas, 
a ja mam skutky. Ukaziz ty mi 
viru svou z skutkii svych, a ja 



tobe ukazi viru svou z skutkii 
svych. 

19 Ty vefis, ze jest jeden Buh. 
Dobfe cinis. I dablovet' tomu ve- 
fi, a vsak tfesou se. 

20 Ale chces-liz vedeti, 6 clove- 
ce marny, ze vira bez skutkii 
jest mrtva? 

21 Abraham otec nas zdali ne z 
skutkii ospravedlnen jest, obe- 
tovav syna sveho Izaka na ol- 
taf? 

22 Vidis-li, ze vira napomahala 
skutkiim jeho, a z skutkii vira 
dokonala byla? 

23 A tak naplneno jest pismo, 
fkouci: I uvefil Abraham Bohu, 
a pocteno jest jemu za spravedl- 
nost, a pfitelem Bozim nazvan 
jest. 

24 Vidite-liz tedy, ze z skutkii 
ospravedlnen byva clovek, a ne 
z viry toliko? 

25 Tez podobne i Raab nevest- 
ka zdali ne z skutkii ospravedl- 
nena jest, pfijavsi ony posly, a 
jinou cestou pryc vypustivsi? 

26 Nebojakoz telobez dusejest 
mrtve, taktf i vira bez skutkii 
jest mrtva. 

Kapitola 3. 

Skodlivou jazyka neskrocenost a vrtkost 
pod pfiklady peknymi vypisuje, 3. a pilne 
k bedlivemu jim vladnuti, 13. potom i k 
prokazovani prave moudrosti napomina. 

Nebud'tez mnozi mistfi, bra- 
tfi moji, vedouce, ze by- 
chom tezsi odsouzeni vzali. 



JAKUB 4 



381 



2 V mnohem zajiste klesame 
vsickni. Kdozt neklesa v slovu, 
tent'jest dokonaly muz, mohou- 
ci jako uzdou spravovati take 
vseeko telo. 

3 An, my konum udidla v usta 
davame, aby nam povolni byli, 
a vsim telem jejich vladneme. 

4 An, i lodi tak velike jsouce, a 
prudkymi vetry hnany byvajice, 
vsak i nejmensim veslem byvaji 
sem i tam obracmy, kamzkoli 
libi se tomu, kdoz je spravuje. 

5 Tak i jazyk maly oud jest, a 
vsak velike veci provodi. Aj, ma- 
licky ohen, kterak veliky les za- 
pali! 

6 Jazyk pak jest ohen a svet 
nepravosti. Takt' jest postaven 
jazyk mezi oudy nasimi, nane- 
cistujici cele telo, a rozpalujici 
kolo narozeni naseho, jsa rozne- 
covan od ohne pekelneho. 

7 Vselike zajiste pfirozeni i 
zvefi, i ptactva, i zemeplazu, i 
moitskych potvor byva skroceno, 
a jest okroceno od lidi; 

8 Ale jazyka zadny z lidi skro- 
titi nemuze. Tak jest neskroti- 
telne zle, pin jsa jedu smrtel- 
neho. 

9 Jim dobrofecime Bohu Otci, 
a jim zlof ecime lidem, ku podo- 
benstvi Bozimu stvof enym. 

10 Z jednech a tychz ust po- 
chazi dobrofeceni i zlofeceni. 
Ne taktbyti ma, bratfi moji. 



n Zdaliz studnice jednim pra- 
menem vydava sladkost i hof- 
kost? 

12 Zdaliz muze, bratfi moji, fi- 
kovy strom nesti olivky, aneb 
vinny kmen fiky? Takt' zadna 
studnice slane i sladke vody ne- 
vydava. 

13 Kdo jest moudry a umely 
mezi vami? Ukaziz dobrym ob- 
covanim skutky sve v krotke 
moudrosti. 

14 Paklit' mate hofkou zavist, 
a drazdeni v srdci svem, ne- 
chlubte se, a neklamejte proti 
pravde. 

15 Nenit' ta moudrost s hury 
sstupujici, ale jest zemska, ho- 
vadna, dabelska. 

16 Nebo kdez jest zavist a roz- 
drazdeni, tu i roztrzka i vselike 
dilo zle. 

17 Ale moudrost, kteraz jest s 
hury, nejprve zajiste jest cis- 
totna, potom pokojna, mirna, 
povolna, plna milosrdenstvi a 
ovoce dobreho, bez rozsuzovani 
a bez pokrytstvi. 

18 Ovoce pak spravedlnosti v 
pokoji rozsiva se tern, ktefiz po- 
koj pusobi. 



Kapitola 4. 

Hani a zastavuje svary a ruznice, 2. prave, 
ze i modlitbam skodi; 6. neustavicnym, 
vrtkavym a vysokomyslnym sluzbu cini k 
upfimosti a pokof e, 13. i kratickost a usta- 
vicnou nejistotu zivota lidskeho pfipomi- 
naje. 



382 



JAKUB 5 



Odkud jdou bojove a svady 
mezi vami? Zdali ne odtud, 
totiz z libosti vasich, kterez ry- 
teruji v oudech vasich? 

2 Zadate, a nemate; zavidite a 
dychtite, a nemuzete dosahnou- 
ti; bojujete a valcite, a vsak ne- 
obdrzivate, proto ze neprosite. 

3 Prosite, a neberete, proto ze 
zle prosite, abyste na sve libosti 
vynakladali. 

4 Cizoloznici a cizolozniee, coz 
nevite, ze pfizen sveta jest ne- 
pfitelkyne Bozi? A protoz kdo 
by koli chtel byti pfitelem to- 
hoto sveta, nepfitelem Bozim 
ucinen byva. 

5 Coz mnite, ze nadarmo di pis- 
mo: Zdali k zavisti naklonuje 
duch ten, kteryz pfebyva v nas? 

6 Nybrz hojnejsi dava milost. 
Nebo di: Buh se pysnym protivi, 
ale pokornym dava milost. 

7 Poddejtez se tedy Bohu, a ze- 
pfete se dablu, i utecet'od vas. 

8 Pfiblizte se k Bohu, a pfibli- 
zit' se k vam. Umejte ruce, hfis- 
nici, a ocistte srdce vy, ktefiz 
jste dvojite mysli. 

9 Ssouzeni bud'te, a kvelte, a 
placte; smich vas obratiz se v 
kvileni, a radost v zamutek. 

10 Ponizte se pfed oblicejem 
Pane, a povysitvas. 

n Neutrhejtez jedni druhym, 
bratfi. Kdoz utrha bratru, a po- 
tupuje bratra sveho, utrha za- 
konu, a potupuje zakon. Tupis-li 



pak zakon, nejsi plnitel zakona, 
ale soudce. 

12 Jedent' jest vydavatel za- 
kona, kteryz rmize spasiti i za- 
tratiti. Ty kdo jsi, jesto tupis ji- 
neho? 

13 Ale nuze vy, ktefiz fikate: 
Dnes neb zitra vypravime se do 
onoho mesta, a pobudeme tam 
pf es cely rok, a budeme kupciti, 
a neco zisteme; 

14 (Jesto nevite, co zitra bude. 
Nebo jaky jest zivot vas? Para 
zajiste jest, kteraz se na ma- 
licko ukaze, a potom zmizi.) 

15 Misto toho, co byste meli fi- 
ci: Bude-li Pan chtiti, a budeme- 
-li zivi, ucinime toto neb onono. 

16 Vy pak chlubite se v pyse 
sve. Vselika takova chlouba zla 
jest. 

17 A protoz kdo umi dobfe ci- 
niti, a necini, hfich ma. 

Kapitola 5. 

Bohacum lezicim v nepravostech, a dou- 
fajicim v nejistem zbozi, cini pohruzku, 7. 
utistenych pak k trpelivemu na Pana oce- 
kavani ponouka, 12. a k varovani se pfi- 
sahy, ku poboznosti, 16. i k dovernym mod- 
litbam napomina. 

Nuze nyni, bohaci, placte, 
kvilice nad bidami svymi, 
kterez pfijdou. 

2 Zbozi vase shnilo, a roucho 
vase zmolovatelo. 

3 Zlato vase a stfibro zerza- 
velo, a rez jejich bude na svedec- 
tvi proti vam, a zzif et tela vase 



JAKUB 5 



383 



jako ohen. Shromazdili jste po- 
klad ku poslednim dnum. 

4 Aj, mzda delniku, ktefiz zali 
krajiny vase, pfi vas zadrzana, 
kfici, a hlas volani zencii v usi 
Pana zastupii vesel. 

5 Rozkos jste provodili na ze- 
mi, a zbujnelijste; vykrmili jste 
srdce sva jako ke dni zabiti. 

6 Odsoudili jste, zamordovali 
jste spravedliveho, a neodpiral 
vam. 

7 A protoz trpelivi bud'te, bra- 
tfi, az do pfichodu Pane. Aj, 
orae ocekava draheho uzitku 
zemskeho, trpelive nan oceka- 
vaje, az by pfijal podzimni i jar- 
ni dest. 

8 Bud'tez i vy trpelivi, potvr- 
zujte srdci svych; nebot se pfi- 
blizuje pfisti Pane. 

9 Nevzdychejtez jedni proti 
druhym, bratfi, abyste nebyli 
odsouzeni. Aj, soudce jiz pfede 
dvefmi stoji. 

10 Ku pfikladu snaseni proti- 
venstvi a dlouhocekani, bratfi 
moji, vezmete proroky, ktefiz 
mluvivali ve jmenu Pane. 

n Aj, blahoslavime ty trpelive. 
O trpelivosti Jobove slychali 
jste, a dokonani Pane videli jste; 
nebo velmi jest milosrdny Pan a 
litostivy. 

12 Pfede vsemi pak vecmi, bra- 
tfi moji, nepfisahejte, ani skrze 



nebe, ani skrze zemi, ani kte- 
roukoli jinou pfisahou, ale bud' 
fee vase: Jiste, jiste, nikoli, ni- 
koli, abyste neupadli v odsou- 
zeni. 

13 Jest-li kdo z vas zkormou- 
ceny? Modi se. Pakli jest kdo 
mysli dobre? Prozpevuj . 

14 Stune-li kdo z vas? Zavo- 
lej starsich zboru, at? se modli 
za neho, mazice jej olejem ve 
jmenu Pane. 

15 A modlitba viry uzdravi ne- 
duziveho, a pozdvihnet' ho Pan; 
a jestlize jest co prohfesil, budet' 
jemu odpusteno. 

16 Vyznavejtez se pak jedni 
druhym z hfichu, a modlte se 
jedni za druhe, abyste uzdra- 
veni byli. Mnohot muze modlit- 
ba spravedliveho opravdova. 

17 Elias byl clovek tymz bidam 
jako i my poddany, a modlitbou 
modlil se, aby neprselo, i nepr- 
sel dest na zemi za tf i leta a za 
sest mesicu. 

18 A zase modlil se, i vydalo 
nebe dest', a zeme zplodila ovoce 
sve. 

19 Bratfi, jestlize by kdo z vas 
pobloudil od pravdy, a nekdo by 
jej zase obratil, 

20 Veziz, ze ten, kdoz by od- 
vratil hfisnika od bludne cesty 
jeho, vysvobodi dusi od smrti, a 
pfikryje mnozstvi hfichu. 



PRVNI EPISTOLA OBECNA 
(S.) PETRA APOSTOLA. 



Kapitola 1. 

Rozptylenych bratfi pozdraviv s. Petr, 3. k 
rozvlazeni i zazzeni srdce jejich, o dustoj- 
nem dedictvi svatych slavne vypravuje, 13. 
aby se tak v svatosti zivota rozhojnovali. 

Petr, apostol Jezise Krista, 
pfichozim rozptylenym v 
Pontu, Galacii, Kappadoeii, v A- 
zii, a v Bitynii, 

2 Vyvolenym podle pf edzvede- 
ni Boha Otce, v posveceni Du- 
cha, ku poslusenstvi a skropeni 
krvi Jezise Krista: Milost vam a 
pokoj rozmnozen bud'. 

3 Pozehnany Buh a Otec Pana 
naseho Jezise Krista, kteryz po- 
dle mnoheho milosrdenstvi sve- 
ho znovu zplodil nas v nadeji zi- 
vou skrze vzkfiseni Jezise Kri- 
sta z mrtvych, 

4 K dedictvi neporusitelnemu 
a neposkvrnenemu a neuvad- 
lemu, kterez se chova v nebe- 
sich, vam, 

5 Ktefiz moci Bozi ostfihani 
byvate skrze viru k spaseni, 
kterez hotovo jest, aby zjeveno 
bylo v easu poslednim. 

6 V cemzto veselite se, malicko 
nyni, (jestlize kdy potf ebi jest), 
zkormouceni jsouce v rozlicnych 
pokusenich, 

7 Aby zkuseni viry vasi, mno- 
hem drazsi nezli zlato, kterez 



hyne, a vsak se v ohni zkusuje, 
nalezeno bylo vam k chvale, a 
ke cti i k slave pfi zjeveni Je- 
zise Krista. 

8 Kterehoz nevidevse, miluje- 
te; kterehoz nyni nevidouce, a 
vsak v neho vefice, veselite se 
radosti nevymluvnou a oslave- 
nou, 

9 Dochazejice konce viry sve, 
spaseni dusi. 

10 O kteremz spaseni bedlive 
pfemyslovali, aje vystihati usi- 
lovali proroci, ktefiz o te mi- 
losti, kteraz se vam stdti mela, 
prorokovali, 

n Vystihajice to, na ktery aneb 
jaky cas minil by ten, kteryz v 
nich byl, Duch Kristuv, pfedpo- 
vidajici o utrpenich Kristovych 
a o velike za tim slave. 

12 Kterymzto zjeveno jest, ze 
ne sobe, ale nam tim pfisluho- 
vali, coz jest vam nyni zvesto- 
vano skrze ty, ktefiz vam ka- 
zali evangelium, v Duehu sva- 
tem seslanem s nebe, na kterez 
veci zadostivi jsou andele pat- 
fiti. 

13 Protoz pf epasice bedra mys- 
li sve, a stfizlivi jsouce, doko- 
nale doufejte v te milosti, kte- 



I. PETR 2 



385 



raz vam dana bude pfi zjeveni 
Jezise Krista, 

14 Jakozto synove poslusni, ne- 
pf irovnavajici se prvnim nezna- 
mosti sve zadostem. 

15 Ale jakz ten, kteryz vas po- 
volal, svaty jest, i vy svati ve 
vsem obcovani bud'te; 

16 Jakoz napsano jest: Svati 
bud'te, nebo ja svaty jsem. 

17 A ponevadz Otcem nazyvate 
toho, kteryz bez pfijimani osob 
soudi vedle skutku jednoho kaz- 
deho, viztez, abyste v bazni cas 
sveho zde putovani konali, 

18 Vedouee, ze ne porusitelny- 
mi vecmi, stfibrem neb zlatem, 
vykoupeni jste z marneho sveho 
obcovani toho, od otcii vyda- 
neho, 

19 Ale drahou krvi jakozto Be- 
ranka nevinneho a neposkvrne- 
neho, Krista, 

20 Pf edzvedeneho zajiste pf ed 
ustanovenim sveta, zjeveneho 
pak v casich poslednich pro vas, 

21 Ktefiz skrze neho vefite v 
Boha, jenz jej vzkfisil z mrt- 
vych, a dal jemu slavu, aby vira 
vase a nadeje byla v Bohu. 

22 Ponevadz duse sve ocistili 
jste poslusenstvim pravdy skr- 
ze Ducha, k milovani neosemet- 
nemu bratrstva, z cisteho srdce 
jedni druhe milujte snazne, 

23 Znovu zrozeni jsouce ne z 
porusitelneho semene, ale z ne- 



porusitelneho, skrze zive slovo 
Bozi a ziistavajici na veky. 

24 Nebo vselike telo jest jako 
trava, a vselika slava cloveka 
jako kvet travy. Usvadla trava, 
a kvet jeji spadl. 

25 Ale slovo Pane ziistava na 
veky. Tototpak jest to slovo, kte- 
rez zvestovano jest vam. 

Kapitola 2. 

K opravdovemu vzdelavani se na vybor- 
nem uhelnem kamenu Kristu, 11. k zdr- 
zovani se od zadostf telesnych, ku podda- 
nosti vrchnostem, 19. i k svate trpelivosti, 
22. a tak k nasledovam Krista Pana pilne 
napomina Petr s. 

Protoz slozice vselikou zlost, a 
vselikou lest, a pokrytstvi, 
a zavist, i vsecka utrhani, 

2 Jakozto nyni zrozena ne- 
mluvnatka, mleka beze lsti, Bo- 
ziho slova zadostivi bud'te, aby- 
ste jim rostli, 

3 Jestlize vsak okusili jste, kte- 
rak dobrotivy jest Pan. 

4 K kteremuz pfistupujice k 
kameni zivemu, od lidi zajiste 
zavrzenemu, ale od Boha vyvo- 
lenemu a drahemu, 

5 I vy, jako kameni zive, vzde- 
lavejte se v dum duchovni, kne- 
zstvo svate, k obetovani duchov- 
nich obeti, vzacnych Bohu skrze 
Jezukrista. 

6 A protoz pravi pismo: Aj, za- 
kladamt' na Sionu kamen lihel- 
ny, vybrany, drahy, v kteryz 
kdokoli vefi, nikoli nebude za- 
hanben. 



386 



I. PETR 3 



7 Vam tedy vef icim jest pocti- 
vost, ale nepovolnym kamen, 
kteryz zavrhli stavitele, tent' 
jest ucinen v hlavu lihelni, a ka- 
men lirazu, a skala pohorseni, 

8 Tem, ktefiz se urazeji na slo- 
vu, nepovolni jsouce, k cemuz i 
odlozeni jsou. 

9 Ale vyjste rod vyvoleny, kra- 
lovske knezstvo, narod svaty, 
lid dobyty, abyste zvestovali 
ctnosti toho, kteryz vas povolal 
ze tmy v pfedivne svetlo sve. 

10 Ktefiz jste nekdy ani lidem 
nebyli, nyni pak jste lid Bozi; 
ktefiz jste nekdy byli nedosli 
milosrdenstvi, nyni pak jste do- 
sli milosrdenstvi. 

n Nejmilejsi, prosimt' vds, aby- 
ste jakozto pfichozi a pohostin- 
ni zdrzovali se od telesnych za- 
dosti, kterez rytefuji proti dusi, 

12 Obcovani sve mezi pohany 
majice dobre, aby misto toho, 
kdez utrhaji vam jako zlocin- 
ciim, dobre skutky vase spatfu- 
jice, velebili Boha v den navsti- 
veni. 

13 Poddani tedy bud'te vselike- 
mu lidskemu zfizeni pro Pana, 
bud'to krali, jako nejvyssimu, 

14 Bud'to vladafum, jako od ne- 
ho poslanym, ku pomste zle ci- 
nicich, a k chvale dobre cinicich. 

15 Nebo tak jest vule Bozi, aby- 
ste dobf e cinice, zacpali lista ne- 
moudrych a neumelych lidi. 



16 Bud'tez jako svobodni, vsak 
ne jako zasteru majice sve zlosti 
svobodu, ale jakozto sluzebnici 
Bozi. 

17 Vsecky ctete, bratrstvo mi- 
lujte, Boha se bojte, krale v po- 
ctivosti mejte. 

18 Sluzebnici poddani bud'te ve 
vsi bazni panum, netoliko dob- 
rym a mirnym, ale i zlym. 

19 Nebo tot' jest mile, jestlize 
kdo pro svedomi Bozi snasi za- 
mutky, trpe bez viny. 

20 Nebo jaka jest chvala, byste 
pak i snaseli pohlavkovani, hf e- 
sice? Ale jestlize dobre cinice, a 
bez viny trpice, snasite, tot jest 
mile pf ed Bohem. 

21 Nebo i k tomu povolani jste, 
jako i Kristus trpel za nas, nam 
pozustaviv pfiklad, abyste na- 
sledovali slepeji jeho. 

22 Kteryz hfichu neucinil, aniz 
jest lest nalezena v usteeh jeho. 

23 Kteryzto, kdyz mu zlofecili, 
nezlofecil zase; trpev, nehrozil, 
ale poroucel tomu, kteryz spra- 
vedlive soudi. 

24 Kteryzto hfichy nase na 
svem tele sam vnesl na dfevo, 
abychom hfichum zemrouce, 
spravedlnosti zivi byli, jehoz 
zsinalosti uzdraveni jste. 

25 Nebo jste byli jako ovce blou- 
dici, ale nyni obraceni jste ku 
pastyfi a biskupu dusi svych. 

Kapitola 3. 

Vyucuje Petr s., jak by se manzelky po- 



I. PETR 3 



387 



bozne, slechetne a poslusne k manzelum 
svym miti mely, 7. i oni zase k nim, 8. ny- 
brz vsickni vyvoleni jednomyslnosti, las- 
kou, milostivosti, 14. udatnosti i trpeli- 
vosti aby se stkveli, jakz na dedice vecneho 
zivota nalezi. 

Tez podobne i zeny bud'te pod- 
dane muzum svym, aby, 
byt' pak ktefi i nevefili slovu, 
skrze pobozne obcovani zen bez 
slova ziskani byli, 

2 Spatfujice v bazni svate vase 
obcovani, 

3 Kteryehzto ozdoba budiz ne 
ta zevnitfni, v zpletani vlasu, a 
provijeni zlatem, aneb v odivani 
plastu, 

4 Ale ten skryty srdce clo- 
vek, zdlezejici v neporusitelnos- 
ti krotkeho a pokojneho du- 
cha, kteryz pfed oblicejem Bo- 
zim velmi drahy jest. 

5 Tak zajiste nekdy i ony svate 
zeny, kterez nadeji mely v Bohu, 
ozdobovaly se, poddany byvse 
muziim svym, 

6 Jako Sara poslusna byla 
Abrahama, panem jej nazyva- 
jic; jejizto vy jste dcerky, dobfe 
cinice, a nebojice se zadneho 
pfestraseni. 

7 Tez podobne i muzi spolu s 
nimi bydlice podle umeni, ja- 
kozto mdlejsimu osudi zenske- 
mu udelujice cti, jakozto i spo- 
ludedickam zivota milosti, aby 
modlitby vase nemely pf ekazky. 

8 A tak summou, vsickni bud'te 
jednomyslni, jedni druhych bid 



citedlni, bratrstva milovnici, 
milosrdni, dobrotivi, 

9 Neodplacujice zleho za zle, 
ani zlof ecenstvi za zlofecenstvi, 
ale radeji dobrofecice, vedouce, 
ze jste k tomu povolani, abyste 
pozehnani dedicne obdrzeli. 

10 Nebo kdoz chce milovati zi- 
vot, a videti dny dobre, skrocujz 
jazyk svuj od zleho, a lista jeho 
atnemluvi Isti. 

n Uchyl se od zleho, a cin do- 
bre; hledej pokoje, a stihej jej. 

12 Nebo oci Pane na spraved- 
live, a usi jeho k prosbam je- 
jich, ale zufivy oblicej Pane na 
ty, ktefiz cini zle veci. 

13 A kdo jest, jesto by vam zle 
ucinil, jestlize budete nasledov- 
nici dobreho? 

14 Ale kdybyste pak i trpeli pro 
spravedlnost, blahoslaveni^'ste. 
Strachu pak jejich nebojte se, 
ani se kormufte, 

15 Ale Pana Boha posvecujte v 
srdcich svych. Hotovi pak bud'te 
vzdycky k vydani poctu vseli- 
kemu, kdoz by od vas pozadal 
zpravy z nadeje te, kteraz jest v 
vas, a to s tichosti a s bazni, 

16 Majice dobre svedomi, aby 
za to, ze utrhaji vam jako zlo- 
cinciim, zahanbeni byli ti, kte- 
fiz haneji vase ctne v Kristu ob- 
covani. 

17 Lepet jest zajiste, abyste 
dobfe cinice, libilo-li by se tak 
vuli Bozi, trpeli, nezli zle cinice. 



388 



I. PETR 4 



18 Nebo i Kristus jedinou za 
hfichy trpel, spravedlivy za ne- 
spravedlive, aby nas pfivedl k 
Bohu, umrtven jsa z strany tela, 
ale obziven Duchem. 

19 Skrze nehoz i tern, ktefiz 
jsou v zalafi, duchum, prised, 
kazal, 

20 Tehdaz nepovolnym, kdyz 
ono jednou ocekavala Bozi sna- 
selivost za dnu Noe, kdyz delan 
byl korab, v kteremzto malo, to 
jest osm dusi, zaehovano jest u 
vode. 

21 K eemuz pfipodobnen jsa 
nyni kfest, i nas spaseny cini, 
ne to telesne spiny smyti, ale 
dobreho svedomi u Boha dota- 
zani, skrze vzkf iseni Jezise Kri- 
sta. 

22 Kteryz vsed v nebe, jest na 
pravici Bozi, podmaniv sobe an- 
dely, i mocnosti, i moci. 

Kapitola 4. 

Vystfiha apostol od hfichu. 7. Napomina 
pak k opatrnosti, k modlitbam, k lasce, 
k vernosti a opravdovosti pfi Bozich sluz- 
bach, 12. a k ochotnemu protivenstvi pro 
Krista snaseni. 

Ponevadz tedy Kristus trpel 
za nas na tele, i vy take 
tymz myslenim odini bud'te, ze 
ten, kdoz trpel na tele, pfestal 
od hfichu, 

2 K tomu, aby jiz nebyl vice te- 
lesnym zadostem, ale vuli Bozi 
v tele ziv, po ten cas, coz ho jeste 
zustava. 



3 Dostit' jest zajiste nam na 
torn pfebehlem casu zivota, v 
nemz jsme libosti pohanii pa- 
chali, chodivse v nestydatych 
chlipnostech, v zadostech, v 
zbytecnem piti vina, v hodova- 
ni, v opilstvi, a v ohyzdnem mo- 
dloslouzeni. 

4 A protoz kdyz s nimi nebe- 
hate k takovemu vydavani se v 
rozpustilost, zda se jim to cosi 
noveho byti, a rouhaji se tomu. 

5 Tit' vydadi pocet tomu, kteryz 
hotov jest souditi zive i mrtve. 

6 Proto jest zajiste i mrtvym 
kazano evangelium, aby souze- 
ni byli podle lidi z strany tela, 
ale zivi byli podle Boha duchem. 

7 Vsemut' se pak pfiblizuje ko- 
nec. 

8 A protoz bud'te stf edmi a bed- 
livi k modlitbam. Pfede vsim 
pak lasku jedni k druhym 
opravdovou mejte; nebo laska 
pfikryje mnozstvi hfichu. 

9 Bud'te vespolek pfivetivi k 
hostem, bez reptani. 

10 Jeden kazdy jakz vzal dar, 
tak vespolek tim sobe pfislu- 
hujte, jako dobfi safari rozlicne 
milosti Bozi. 

n Mluvi-li kdo, mluviz jako fe- 
ci Bozi; jestlize kdo pfisluhuje, 
cin to jako z moci, kterez jemu 
udeluje Buh, aby ve vsem sla- 
ven byl Buh skrze Jezukrista, 
kteryz ma slavu a cisafstvi na 
veky veku. Amen. 



I. PETR 5 



389 



12 Nejmilejsi, nebudiz vam 
divny ten pfisly na vas ohen, 
pro zkuseni vas, jako by se vam 
neco noveho pfihodilo. 

13 Ale z toho, ze jste licastni 
utrpeni Kristovych, radujte se, 
abyste i pfi zjeveni slavy jeho 
radovali se s veselim. 

14 Trpite-li pohaneni pro jme- 
no Kristovo, blahoslaveni jste. 
Nebo Duch ten slavy a Bozi na 
vas odpociva, kteryz z strany 
jich zajiste rouhan, ale z strany 
vasi oslavovan byva. 

15 Zadny pak z vas netrp jako 
vrazedlnik, neb zlodej, neb zlo- 
cinec, neb vsetecny. 

16 Jestlize pak jako kfest'an, 
nestyd'se za to, ale oslavuj Boha 
v te eastce. 

17 Nebo jest cas, aby se zacal 
soud od domu Boziho. A pone- 
vadz nejprv od nas, jakyz bude 
konec tech, ktefiz nejsou povol- 
ni evangelium Bozimu? 

18 A ponevadz spravedlivy sot- 
va k spaseni pfichazi, bezbozny 
a hfisnik kde se ukaze? 

19 A protoz i ti, ktefiz trpi po- 
dle viile Bozi, jakozto vernemu 
stvofiteli at' porouceji duse sve, 
dobf e cinice. 

Kapitola 5. 

Starsich aneb spravcii lidu Boziho k ver- 
nemu paseni stada Pane, 5. mladencii ku 
poslusenstvi, a vsechnech ku pokofe, 7. 
zfizenemu na Pana spolehani, 8. k stfed- 
mosti, a k bojovani proti dablu zive napo- 
mina. 



Starsich, ktefiz mezi vami 
jsou, prosim ja spolustarsi, 
a svedek Kristovych utrpeni, a 
budouci, kteraz zjevena bude, 
slavy ucastnik, 

2 Paste stado Bozi, kterez pfi 
vas jest, opatrujice je, ne bezde- 
ky, ale dobrovolne, ne pro mrzky 
zisk, ale ochotne, 

3 Ani jako panujice nad dedic- 
tvim Pane, ale pfikladem jsouce 
stadu. 

4 A kdyz se ukaze knize pas- 
tyfu, vezmete tu neuvadlou ko- 
runu slavy. 

5 Podobne mladenci, bud'te 
poddani starsim. A vsickni pod- 
danost jedni druhym ukazujte, 
pokorou vnitf se ozdobte. Buh 
zajiste pysnym se protivi, ale 
pokornym dava milost. 

6 Pokoftez se tedy pod mocnou 
ruku Bozi, aby vas povysil ca- 
sern svym, 

7 Vselikou peci svou uvrhouce 
na nej. Nebo on ma peci o vas. 

8 Stfizlivi bud'te, bdete; nebo 
protivnik vas d'abel jako lev 
fvouci obchazi, hledaje, koho by 
sezral. 

9 Jemuz odpirejte, silni,/so«ce 
u vife, vedouce, ze tataz utrpeni 
bratrstvo vase, kterez na svete 
jest, obklicuji. 

10 Buh pak vselike milosti, 
kteryz povolal nas k vecne slave 
sve v Kristu Jezisi, kdyz ma- 



390 



I. PETR 5 



licko potrpite, on dokonale vas 
ucin, utvrd', zmocni, i upevni, 

11 Jemuz slava a cisafstvi na 
veky veku. Amen. 

12 Po Silvanovi, vam vernem 
bratru, tak za to mam, ze 
jsem psal kratce, napommaje a 
osvedcuje, ze tato jest prava mi- 
lost Bozi, v kterez stojite. 



13 Pozdravuje vas ta cirkev, 
kteraz jest v Babylone, ucast- 
nice vyvoleni vaseho, a Marek 
syn muj. 

14 Pozdravtez jedni druhych v 
polibeni laskavem. Pokoj vam 
vsechnem, ktefiz jste v Kristu 
Jezisi. Amen. 



DRUHA EPISTOLA OBECNA 
(S.) PETRA APOSTOLA. 



Kapitola 1. 

Zvelicuje nestihla bohatstvi nam v Kristu 
slozena i v ucastnost dana, 5. a pilne napo- 
mina k neseni Bohu libeho ovoce, 8. uzitek 
praci vernych, a jistotu nadeje nasi, 17. i 
Bozi hlas i prorocky slavne pfipominaje. 

■v 

Simon Petr, sluzebnik a apos- 
tol Jezise Rrista, tern, kte- 
fiz spolu s nami zaroven drahe 
dosahli viry, pro spravedlnost 
Boha naseho a spasitele Jezu- 
krista: 

2 Milost vam a pokoj rozmno- 
zen bud' skrze znamost Boha a 
Jezise Pana naseho. 

3 Jakoz nam od jeho Bozske 
moci vsecko, coz k zivotu a ku 
poboznosti ndleielo, darovano 
jest, skrze znamost toho, kteryz 
povolal nas k slave a k ctnosti; 

4 Procez velika nam a draha 
zaslibeni dana j sou, abyste skr- 
ze ne Bozskeho pfirozeni licast- 
ni ucineni byli, utekse poruseni 
toho, kterez jest na svete v za- 
dostech. 

5 Na to tedy samo vsecku snaz- 
nost vynalozice, pficinejte k vi- 
f e sve ctnost, a k ctnosti umeni, 

6 K umeni pak zdrzelivost, a k 
zdrzelivosti trpelivost, k trpeli- 
vosti pak poboznost, 

7 Ku poboznosti pak bratrstva 



milovani, a k milovani bratr- 
stva lasku. 

8 Ty zajiste veci kdyz budou pf i 
vas a rozhojni se, ne prazdne, 
ani neuzitecne postavi vas v 
znamosti Pana naseho Jezukri- 
sta. 

9 Nebo pfi komz neni techto 
veci, slepyt'jest, toho, coz vzda- 
leno jest, nevida, zapomenuv se 
na ocisteni svych starych hfi- 
chii. 

10 Protoz radeji, bratfi, sna- 
zujte se povolani a vyvoleni sve 
upeviiovati; nebo to cinice, ne- 
padnete nikdy. 

n Takt' zajiste hojne zpiiso- 
beno vam bude vjiti k vecnemu 
kralovstvi Pana naseho a spasi- 
tele Jezukrista. 

12 Protoz nezanedbamt' vzdy- 
cky vam pfipominati tech veci, 
ackoli umeli i utvrzeni jste v pf i- 
tomne pravde. 

13 Nebot to mam za spraved- 
live, dokudz jsem v tomto stan- 
ku, abych vas probuzoval napo- 
minanim, 

14 Veda, ze brzke jest slozeni 
stanku meho, jakoz mi i Pan nas 
Jezis Kristus oznamil. 

15 Pficinimt se tedy vselijak o 



392 



II. PETR 2 



to, abyste vy po odchodu mem 
na ty veci rozpominati se mohli. 

16 Nebo ne nejakych vtipne 
slozenych basni nasledujice, 
znamu ucinili jsme vam Pana 
naseho Jezukrista moc a pfi- 
chod, ale jakozto ti, ktefiz jsme 
ocima svyma videli jeho veleb- 
nost. 

17 Pfijalt' zajiste od Boha Otce 
cest a slavu, kdyz se stal k nemu 
hlas takovy od velebne slavy: 
Tentot jest ten muj mily Syn, v 
nemz mi se zalibilo. 

18 A ten hlas my jsme slyseli s 
nebe posly, s nim byvse na one 
hofe svate. 

19 A mamet'pf epevnou fee pro- 
rockou, kterezto ze setfite jako 
svice v temnem miste svitici, 
dobfe cinite, az by se den roze- 
dnil, a dennice vzesla v srdcich 
vasich, 

20 Toto nejprve znajice, ze zad- 
neho proroctvi pisma vyklad ne- 
zalezi na rozumu lidskem. 

21 Nebo nikdy z lidske viile 
neposlo proroctvi, ale Duchem 
svatym puzeni byvse, mluvili 
svati Bozi lide. 



Kapitola 2. 

Vystrahu vernym dava, aby falesnym 
apostolum k vuli na milost Bozi nehfe- 
sili, 2. zlostni a rouhavi nebyvali, 3. ale 
na pfisnou Bozi proti hanebnym hfisni- 
kum spravedlnost patfice, 12. ohyzdnymi 
a stydkymi bludafi smele pohrdali. 



Byvali pak i falesni proroci v 
lidu, jakoz i mezi vami bu- 
dou falesni ucitele, ktefiz uve- 
dou sekty zatraceni, i toho Pa- 
na, kteryz je vykoupil, zapira- 
jice, uvodice na sebe rychle za- 
hynuti. 

2 A mnozi nasledovati budou 
jejich zahynuti, skrze nez cesta 
pravdy bude v porouhani da- 
vana. 

3 A lakome skrze vymyslene 
feci vami kupciti budou; kte- 
rychz odsouzeni jiz davno ne- 
meska, a zahynuti jejich nespi. 

4 Nebo ponevadzt' Buh ande- 
lum, ktefiz zhfesili, neodpustil, 
ale strhna je do zalafe, fetezum 
mrakoty oddal, aby k odsouzeni 
chovani byli, 

5 1 prvnimu svetu neodpus- 
til, ale sama osmeho Noe, ka- 
zatele spravedlnosti, zachoval, 
kdyz potopu na svet bezboznikii 
uvedl, 

6 A mesta Sodomskych a Go- 
morskych v popel obrativ, pod- 
vracenim potupil, pfiklad bu- 
doucim bezboznikum ukazav, 

7 A spravedliveho Lota, tech 
neslechetniku prostopasnym 
obcovanim ztrapeneho, vytrhl; 

8 Ten zajiste spravedlivy, byd- 
liv mezi nimi, den ode dne 
hledenim i slysenim spravedli- 
vou dusi neslechetnymi jejich 
skutky trapil: 



II. PETR 3 



393 



9 Umit'Pan pobozne z pokuseni 
vytrhnouti, nepravych pak ke 
dni soudu potrestanych docho- 
vati, 

10 A zvlaste tech, ktefiz po tele 
v zadosti neciste chodi, a vrch- 
nosti pohrdaji, smeli, sobe se za- 
libujici, neostyehaji se dustoj- 
nostem porouhati; 

n Jesto andele, jsouce vetsi v 
sile a v moci nevynaseji proti 
nim pfede Panem potupneho 
soudu. 

12 Tito pak jako nerozumna 
hovada, kteraz za pfirozenim 
jdou, zplozena k zjimani a k 
zahynuti, tomu, cemuz nerozu- 
meji, rouhajice se, v torn svem 
poruseni zahynou, 

13 A odplatu nepravosti pone- 
sou, jakozto ti, ktefiz sobe za 
rozkos polozili, aby se na kazdy 
den v libostech svych kochali, 
poskvrny a mrzkosti, ti, ktefiz 
s vami hodujice, v svych Istech 
se kochaji, 

14 Oci majice pine cizolozstva, 
a bez pfestani hfesici, pf eluzu- 
jice duse neustavicne, srdce ma- 
jice vycvicene v lakomstvi, sy- 
nove zlofecenstvi. 

15 Ktefiz opustivse cestu pfi- 
mou, zbloudili, nasledujice ces- 
ty Balamovy syna Bozorova, 
kteryz mzdu nepravosti zamilo- 
val. 

16 Ale mel, od koho by pokaran 
byl pro sviij vystupek. Nebo 



jhu poddana oslice nema, clove- 
cim hlasem promluvivsi, zbra- 
nila nemoudrosti proroka. 

17 Tit' jsou studnice bez vody, 
mlhy vichrem zboufene, jimzto 
mrakota tmy schovana jest na 
vecnost. 

18 Nebo pf epysne marne veci 
vypravujice, zadostmi tela a 
chlipnostmi loudi ty, ktefiz byli 
v pravde utekli od tech, jenz 
bludu obcuji, 

19 Slibujice jim svobodu, jesto 
sami jsou sluzebnici poruseni, 
ponevadz, od kohoz kdo jest pfe- 
mozen, tomu jest i v sluzbu 
podroben. 

20 Jestlize by pak ti, ktefiz usli 
poskvrn sveta, skrze znamost 
Pana a spasitele Jezukrista, 
opet zase v to zapleteni jsouce, 
pfemozeni byli, ucinen jest po- 
sledni zpusob jejich horsi nezli 
prvni. 

21 Lepe by zajiste jim bylo ne- 
poznavati cesty spravedlnosti, 
nezli po nabyti znamosti odvra- 
titi se od vydaneho jim svateho 
pfikazani. 

22 Ale pfihodilo se jim to, coz 
se v pf islovi pravem f ikava: Pes 
navratil se k vyvratku svemu, a 
svine umyta do kaliste blata. 

Kapitola 3. 

K stalosti a k zrustu v pfijate pravde, 3. 
k varovani se posmevacu i strojeni se ku 
pfichodu Pane napomina, 6. a mezi tim o 
pfedeslem prvniho sveta vodou vytopeni, 



394 



II. PETR 3 



10. i budoucim tohoto ohnem vypaleni zive 
vypravuje. 

Nejmilejsi, jiz toto druhy list 
vam pisi, jimizto vzbuzuji 
skrze napominani vasi upf imou 
my si, 

2 Abyste pamatovali na slova 
pfedpovedena od svatych pro- 
rokii, a na pfikazani vydane od 
nas apostolu Pana a spasitele, 

3 Toto nejprve vedouce, zet' pfi- 
jdou v poslednich dnech posme- 
vaci, podle svych vlastnich za- 
dosti chodici, 

4 A fikajici: Kdez jest to zasli- 
bovani o prichodu jeho? Nebo 
jakz otcove zesnuli, vsecko tak 
trva od pocatku stvof eni. 

5 Tohot' zajiste z limysla vedeti 
nechti, ze nebesa jiz davno slo- 
vem Bozim byla ucinena, i zeme 
z vody a na vode upevnena. 

6 Procez onen prvni svet vodou 
jsa zatopen, zahynul. 

7 Ta pak nebesa, kteraz nyni 
jsou, i zeme, tymz slovem odlo- 
zena, chovaji se k ohni, ke dni 
soudu a zatraceni bezboznych 
lidi. 

8 Ale tato jedna vec nebud'pf ed 
vami skryta, nejmilejsi, ze je- 
den den u Pana jest jako tisic 
let, a tisic let jako jeden den. 

9 Nemeskat' Pan s naplne- 
nim slibu, (jakoz nektefi za to 
maji, ze obmeskava), ale sho- 
viva nam, nechte, aby ktefi za- 



hynuli, ale vsickni ku pokani se 
obratili. 

10 Pfijdet' pak ten den Pane, 
jako zlodej v noci, v kteremz ne- 
besa jako v prudkosti vichru po- 
minou, a zivlove palivosti ohne 
rozplynou se, zeme pak i ty veci, 
kterez jsou na ni, vypaleny bu- 
dou. 

n Ponevadz tedy to vsecko ma 
se rozplynouti, jaci pak vy byti 
mate v svatych obcovanich a v 
poboznostech, 

12 Ocekavajice a chvatajice ku 
pfisti dne Boziho, v nemzto ne- 
besa, hofice, rozpusti se, a zivlo- 
ve palivosti ohne rozplynou se? 

13 Noveho pak nebe a nove 
zeme podle zaslibeni jeho ce- 
kame, v kterychz spravedlnost 
pfebyva. 

14 Protoz, nejmilejsi, takovych 
veci cekajice, snaztez se, abyste 
bez poskvrny a bez lihony pfed 
nim nalezeni byli v pokoji. 

15 A Pana naseho dlouhoceka- 
ni za spaseni mejte, jakz i mily 
bratr nas Pavel, podle sobe dane 
moudrosti, psal vam, 

16 Jako i ve vsech epistolach 
svych, mluve v nich o tech ve- 
cech. Mezi nimiz nektere jsou 
nesnadne k vyrozumeni, kte- 
rychzto neuceni a neutvrzeni 
natahuji, jako i jinych pisem, k 
svemu vlastnimu zatraceni. 

17 Vy tedy, nejmilejsi, to prve 
vedouce, stf eztez se, abyste blu- 



II. PETR 3 



395 



dem tech neslechetnych nebyli 
pojati, a nevypadli od sve pev- 
nosti. 
18 Ale rozmahejte se v milosti a 



v znamosti Pana naseho a spa- 
sitele Jezukrista, jemuz slava i 
nyni i na easy vecne. Amen. 



PRVNI EPISTOLA OBECNA 
(S.) JANA APOSTOLA. 



Kapitola 1. 

Pfedrahe spojeni veficich skrze Krista s 
Bohem radostne osvedcuje, 4. za duvod 
toho pfi nich v svetle Pane chozeni, 8. a 
vsak k hfichum se pfiznavani, jich vyzna- 
vani, a v Kristu se ocistfovani byti pokla- 
daje. 

Coz bylo od pocatku, coz jsme 
slychali, co jsme ocima svy- 
ma videli, a co jsme pilne spat- 
fili, a ceho se ruce nase dotykaly, 
o slovu zivota, 

2 (Nebo ten zivot zjeven jest, 
a my jsme videli, a svedcime, i 
zvestujeme vam ten zivot veeny, 
kteryz byl u Otce, a zjeven jest 
nam), 

3 Coz jsme videli a slyseli, 
zvestujeme vam, abyste i vy s 
nami obecenstvi meli, a obecen- 
stvi nase aby bylo s Otcem i s 
Synem jeho Jezukristem. 

4 A totot' piseme vam, aby ra- 
dost vase byla plna. 

5 Tot jest tedy zvestovani to, 
kterez jsme slychali od neho, 
a zvestujeme vam: Ze Buh jest 
svetlo, a tmy v nem nizadne 
neni. 

6 Dime-li, ze s nim obecenstvi 
mame, a ve tme chodime, lzeme, 
a necinime pravdy. 

7 Paklit' chodime v svetle, jako 
on jest v svetle, obecenstvi ma- 



me vespolek, a krev Krista Je- 
zise Syna jeho ocistuje nas od 
vselikeho hfichu. 

8 Paklit dime, ze hfichu nema- 
me, sami se svodime, a pravdy 
v nas neni. 

9 Jestlize pak budeme vyzna- 
vati hfichy sve, vernyt jest Buh 
a spravedlivy, aby nam odpustil 
hfichy, a ocistil nas od vselike 
nepravosti. 

10 Dime-li, ze jsme nehfesili, 
cinime jej lhafem, a nenitv nas 
slova jeho. 

Kapitola 2. 

Napomina k skutecnemu a stalemu prave 
znamosti Krista prokazovani. 9. Hrozi 
tern, kdoz lasky nemaji, 15. svet miluji, 
18. v Kristu a v cirkvi nezustavaji, 22. a 
Krista zapiraji. 

Synackove moji, totot' vam pi- 
si, abyste nehfesili. Paklit' 
by kdo zhf esil, pfimluvci mame 
u Otce, Jezise Krista spravedli- 
veho. 

2 A onf jest obet slitovani za 
hfichy nase, a netoliko za nase, 
ale i za vseho sveta. 

3 A po tomf zname, ze jsme jej 
poznali, jestlize pfikazani jeho 
ostfihame. 

4 Di-lit kdo: Znam jej, a pfika- 
zani jeho neostfiha, lhaft'jest, a 
pravdy v nem neni. 



I. JAN 2 



397 



5 Ale kdoztf ostfiha slova jeho, 
v pravdet laska Bozi v torn jest 
dokonala. Po tomt' zname, ze 
jsme v nem. 

6 Kdo pravi, ze v nem ziistava, 
tent' ma, jakz on chodil, tak cho- 
diti. 

7 Bratf i, ne nove pfikazani pisi 
vam, ale pfikazani stare, kterez 
jste meli od pocatku. A to pfika- 
zani stare jestit slovo to, kterez 
jste slyseli od pocatku. 

8 A zase pfikazani nove pisi 
vam, kterez jest prave i v nem i 
v vas. Nebo tma pomiji, a svetlo 
to prave jiz sviti. 

9 Kdo pravi, ze jest v svetle, a 
bratra sveho nenavidi, v tem- 
nostit'jest az posavad. 

10 Kdoz miluje bratra sveho, v 
svetle ziistava, a pohorseni v 
nem neni. 

n Ale kdoz nenavidi bratra 
sveho, v temnosti jest, a v tem- 
nosti chodi, a nevi, kam jde; ne- 
bo temnost oslepila oci jeho. 

12 Pisi vam, synackove, zetf 
jsou vam odpusteni hfichove 
pro jmeno jeho. 

13 Pisi vam, oteove, ze jste po- 
znali toho, kteryz jest od pocat- 
ku. Pisi vam, mladenci, ze jste 
svitezili nad tim zlostnikem. 

14 Pisi vam, ditky, ze jste po- 
znali Otce. Psal jsem vam, ot- 
cove, ze jste poznali toho, kteryz 
jest od pocatku. Psal jsem vam, 
mladenci, ze silni jste, a slovo 



Bozi v vas ziistava, a ze jste svi- 
tezili nad tim zlostnikem. 

15 Nemilujtez sveta, ani tech 
veci, kterez na svete jsou. Mi- 
luje-lit'kdo svet, nenit'lasky Ot- 
covy v nem. 

16 Nebo vsecko, coz jest na sve- 
te, jako zadost tela, a zadost oci, 
a pycha zivota, tot neni z Otce, 
ale jest z sveta. 

17 Svet pak hyne i zadost jeho, 
ale kdoz cini vuli Bozi, tent trva 
na veky. 

18 Ditky, posledni hodina jest, 
ajakoz jste slychali, ze antikrist 
pfijiti ma, i nynit antikristove 
mnozi povstali. Odkudz zname, 
ze posledni hodina jest. 

19 Z nast'vysli, ale nebyli z nas. 
Nebo bytbyli z nas, bylitby zii- 
stali s nami, ale vysli z nas, aby 
zjeveni byli, ze nejsou vsickni z 
nas. 

20 Vy pak mate pomazani od 
Svateho, a znate vsecko. 

21 Nepsal jsem vam, proto ze 
byste neznali pravdy, ale ze ji 
znate, a ze vselika lez neni z 
pravdy. 

22 A kdo jest lhaf? Neni-li ten, 
kdoz zapira, ze by Jezis ne- 
byl Kristus? Tent jest antikrist, 
kdoz zapira Otce i Syna. 

23 Kazdy kdoz zapira Syna, ne- 
mat' ani Otce. 

24 A protoz zustaniz v vas to, 
coz jste slychali od pocatku. 
Zustane-lit v vas to, co jste sly- 



398 



I. JAN 3 



chali od pocatku, i vy take v 
Synu i v Otci zustanete. 

25 A totjest to zaslibeni, kterez 
on nam zaslibil, totiz ten zivot 
vecny. 

26 Tyto veci psal jsem vam o 
tech, ktefiz vas svodi. 

27 Ale pomazani to, kterez jste 
vzali od neho, v vas ziistava, 
aniz potfebujete, aby kdo ucil 
vas, ale jakz pomazani to uci 
vas o vsech veeech, a pravet'jest 
a neoklamavatelne, a jakz nau- 
cilo vas, tak v nem ziistavejte. 

28 Anyni, synackove, ziistavej- 
tez v nem, abychom, kdyz by se 
ukazal, smele doufani meli, a 
nebyli zahanbeni od neho v pfi- 
chodu jeho. 

29 Ponevadz vite, ze on spra- 
vedlivy jest, znejtez take, ze 
kazdy, kdoz cini spravedlnost, z 
neho jest narozen. 

Kapitola 3. 

S. Jan k vdecnosti Bozich dobrodini, 3. i k 
bedlive pilnosti v nasledovani Krista Pana 
verne probuzuje, 13. potesenou o vecnem 
zivote 16. a o opravdovosti lasky Kristovy 
k nam zmi'nku cine. 

Pohled'te, jakou lasku dal 
nam Otec, totiz abychom 
synove Bozi slouli. Protot' svet 
nezna nas, ze jeho nezna. 

2 Nejmilejsi, nyni synove Bozi 
jsme, ale jestet se neokazalo, co 
budeme. Vimet' pak, ze kdyz se 
okaze, podobni jemu budeme; 
nebo videti jej budeme tak, jakz 
jest. 



3 A kazdy, kdoz ma takovou 
nadeji v nem, ocistuje se, jakoz 
i on cisty jest. 

4 Kazdy, kdoz cini hfich, cinit' 
proti zakonu; nebo hfich jest 
pf estoupeni zakona. 

5 A vite, ze on se okazal, aby 
hfichy nase shal, a hfichu v 
nem neni. 

6 Kazdy tedy, kdoz v nem zii- 
stava, nehfesi; ale kazdy, kdoz 
hfesi, nevidel ho, aniz ho po- 
znal. 

7 Synackove, nizadny vas ne- 
svod'. Kdoz cini spravedlnost, 
spravedlivy jest, jakoz i on jest 
spravedlivy. 

8 Kdoz cini hfich, z dabla jest; 
nebo dabel od pocatku hfesi. Na 
tot'jest zjeven Syn Bozi, aby ka- 
zil skutky d'ablovy. 

9 Kazdy, kdoz se narodil z Bo- 
ha, hfichu necini; nebo sime 
jeho v nem ziistava, aniz miize 
hfesiti, nebo z Boha narozen 
jest. 

10 Po tomtot'zjevni jsou synove 
Bozi a synove dablovi. Kazdy, 
kdoz necini spravedlnosti, nenit 
z Boha, a kdoz nemiluje bratra 
sveho. 

n Nebo tot'jest to zvestovani, 
kterez jste slychali od pocatku, 
abychom milovali jedni druhe. 

12 Ne jako Kain, kteryz z toho 
zlostnika byl, a zamordoval bra- 
tra sveho. A pro kterou pficinu 
zamordoval ho? Proto ze skut- 



I. JAN 4 



399 



kove jeho byli zli, bratra pak 
jeho spravedlivi. 

13 Nedivtez se, bratfi moji, 
jestlize vas svet nenavidi. 

14 My vime, ze jsme pfeneseni 
z smrti do zivota, nebo milu- 
jeme bratfi. Kdoz nemiluje bra- 
tra, ziistavat v smrti. 

15 Kazdy, kdoz nenavidi bratra 
sveho, vrazedlnik jest, a vite, ze 
zadny vrazedlnik nema zivota 
vecneho v sobe zustavajiciho. 

16 Po tomto jsme poznali lasku, 
ze on dusi svou za nas polozil, i 
myt' tedy mame za bratfi duse 
klasti. 

17 Kdo by pak mel statek to- 
hoto sveta, a videl by bratra sve- 
ho, an nouzi trpi, a zavfel by 
stf eva sva pf ed nim, kterak las- 
ka Bozi ziistava v nem? 

18 Synackove moji, nemiluj- 
mez slovem, ani jazykem, ale 
skutkem a pravdou. 

19 A po tomt' poznavame, ze z 
pravdy jsme, a pfed oblicejem 
jeho spokojime srdce sva. 

20 Nebo potupovalo-lit' by nas 
srdce nase, ovsemt Buh, kteryz 
jest vetsi nezli srdce nase, a zna 
vsecko. 

21 Nejmilejsi, jestlizet' by nas 
srdce nase nepotupovalo, sme- 
lou doufanlivost mame k Bohu. 

22 A zac bychom ho koli pro- 
sili, befeme od neho; nebo pfi- 
kazani jeho ostfihame, a to, coz 



jest libeho pfed oblicejem jeho, 
cinime. 

23 A totot jest to pf ikazani je- 
ho, abychom vefili jmenu Syna 
jeho Jezukrista, a milovali jedni 
druhe, jakoz nam vydal pfika- 
zani. 

24 Nebo kdoz ostf iha pf ikazani 
jeho, v nemtzustava, a on take v 
nem. A po tomt' poznavame, ze 
ziistava v nas, totiz po Duchu, 
kterehoz dal nam. 

Kapitola 4. 

Uci opatrnosti pfi rozeznavani sluzebniku 

Kristovych od antikristovych. 7. Lasku 

svatou, jako pravy vsech dobrych veci pii- 

vod i cil, 18. s jejimi uzitky zvelicuje. 

Nejmilejsi, ne kazdemu du- 
chu vefte, ale zkusujte du- 
chu, jsou-li z Boha; nebo mnozi 
falesni proroci vysli na svet. 

2 Po tomto znejte Ducha Bo- 
ziho: Vseliky duch, kteryz vy- 
znava Jezukrista v tele pfisle- 
ho, z Boha jest. 

3 Ale vseliky duch, kteryz ne- 
vyznava Jezukrista v tele pfi- 
sleho, neni z Boha; nybrz totjest 
ten duch antikristuv, o kteremz 
jste slychali, ze pfijiti ma, a jizt' 
jest nyni na svete. 

4 Vy z Boha jste, synackove, a 
svitezili jste nad nimi; nebo vet- 
sit' jest ten, kteryz v vas, nezli 
ten, kteryz jest v svete. 

5 Oni z sveta jsou, a protoz o 
svetu mluvi, a svet jich poslou- 
cha. 



400 



I. JAN 5 



6 My z Boha jsme. Kdo zna 
Boha, poslouchatnas; kdoz neni 
z Boha, neposlouchat nas. A po 
tomt poznavame ducha pravdy 
a ducha bludu. 

7 Nejmilejsi, milujmez jedni 
druhe; nebo laska z Boha jest, 
a kazdy, kdoz miluje, z Boha se 
narodil, a znat Boha. 

8 Kdoz nemiluje, nezna Boha; 
nebo Buh laska jest. 

9 V tomt zjevena jest laska Bo- 
zi k nam, ze Syna sveho toho 
jednorozeneho poslal Buh na 
svet, abychom zivi byli skrze 
neho. 

10 V tomt jest laska, ne ze by- 
chom my Boha milovali, ale ze 
on miloval nas, a poslal Syna 
sveho obet slitovani za hfichy 
nase. 

n Nejmilejsi, ponevadz tak 
miloval nas Buh, i myt' mame 
jedni druhe milovati. 

12 Boha zadny nikdy nespat- 
fil, ale milujeme-lit'jedni druhe, 
Buh v nas pfebyva, a laska jeho 
dokonala jest v nas. 

13 Po tomtot' poznavame, ze v 
nem pfebyvame, a on v nas, ze 
z Ducha sveho dal nam. 

14 A myt jsme videli, a sved- 
cime, ze Otec poslal Syna spa- 
sitele sveta. 

15 Kdoz by koli vyznaval, ze Je- 
zis jest Syn Bozi, Buh v nem 
pfebyva, a on v Bohu. 



16 A myt' jsme poznali, a uve- 
fili o lasce, kterouz Buh ma k 
nam. Buh laska jest, a kdoz v 
lasce pfebyva, v Bohu pfebyva, 
a Buh v nem. 

17 V tomtot jest k dokonani 
svemu pf isla laska Bozi s nami, 
abychom bezpecne doufani meli 
v den soudny, kdyzto, jakyz jest 
on, takovi i my jsme na tomto 
svete. 

18 Baznet neni v lasce, ale las- 
ka dokonala ven vyhani bazeii; 
nebo bazeii trapeni ma, kdoz se 
pak boji, neni dokonaly v lasce. 

19 My milujeme jej, nebo on pr- 
ve miloval nas. 

20 Rekl-li by kdo: Miluji Boha, 
a bratra sveho nenavidel by, 
lhaf jest. Nebo kdoz nemiluje 
bratra sveho, kterehoz videl, 
Boha, kterehoz nevidel, kterak 
muze milovati? 

21 A totot pfikazani mame od 
neho, aby ten, kdoz miluje Bo- 
ha, miloval i bratra sveho. 



Kapitola 5. 

Pravou viru a milovani za jista znameni 
ucastnosti vecneho zivota pfedklada, 14. 
prave, ze takovych lidi modlitby Pan Biih 
slysi, 18. a oni v hfichy zadne zoumyslne 
se nevydavajf. 

Kazdy, kdoz vefi, ze Jezis jest 
Kristus, z Boha se narodil; 
a kazdy, kdoz miluje toho, kte- 
ryz zplodil, milujet' i toho, kte- 
ryz zplozen jest z neho. 



I. JAN 5 



401 



2 Po tomt' poznavame, ze milu- 
jeme syny Bozi, kdyz Boha mi- 
lujeme, a pfikazani jeho ostfi- 
hame. 

3 Nebo tot je laska Bozi, aby- 
chom pfikazani jeho ostfihali; a 
pfikazani jeho nejsou tezka. 

4 Vseeko zajiste, coz se naro- 
dilo z Boha, pf emaha svet; a tot 
jest to vitezstvi, kterez pf emaha 
svet, vira nase. 

5 Kdo jest, jesto pfemaha svet, 
jedine, kdoz vefi, ze Jezis jest 
Syn Bozi? 

6 Tot'jest ten, kteryz pfisel skr- 
ze vodu a krev, Jezis Kristus, ne 
u vode toliko, ale u vode a ve 
krvi. A Duch jest, kteryz svedec- 
tvi vydava, ze Duch jest pravda. 

7 Nebo tfi jsou, ktefiz svedec- 
tvi vydavaji na nebi: Otec, Slo- 
vo, a Duch svaty, a ti tfi jedno 
jsou. 

8 A tfi jsou, ktefiz svedectvi 
vydavaji na zemi: Duch, a voda, 
a krev, a ti tfi jedno jsou. 

9 Ponevadz svedectvi lidske 
pfijimame, svedectvit Bozi vet- 
si jest. Nebo totof svedectvi jest 
Bozi, kterez vysvedcil o Synu 
svem. 

10 Kdoz vefi v Syna Boziho, 
mat svedectvi sam v sobe. Kdoz 
nevefi Bohu, lhafem jej ucinil; 
nebo neuvefil tomu svedectvi, 
kterez vysvedcil Buh o Synu 



n A totof jest svedectvi to, ze 
zivot vecny dal nam Buh, a ten 
zivot v Synu jeho jest. 

12 Kdozf ma Syna, mat zivot; 
kdoz nema Syna Boziho, zivota 
nema. 

13 Tyto veci psal jsem vam ve- 
ficim ve jmenu Syna Boziho, 
abyste vedeli, ze mate vecny zi- 
vot, a abyste vefili ve jmeno 
Syna Boziho. 

14 A tototjest to smele doufani, 
kterez mame k nemu, ze zac 
bychom koli prosili podle viile 
jeho, slysi nas. 

is Ze pak vime, ze nas slysi, 
prosili-li bychom zac, podle toho 
vime, ze mame prosby napl- 
nene, kterez jsme pfedkladali 
jemu. 

16 Videl-li by kdo bratra sveho 
hfesiciho hfichem ne k smrti, 
modliz se za nej, a da jemu Buh 
zivot, totii hf esicim ne k smrti. 
Jestif hfich k smrti; ne za ten, 
pravim, aby se modlil. 

17 Kazda nepravost jestif 
hfich, ale jestif hfich ne k smrti. 

18 Vime, ze kazdy, kdoz se na- 
rodil z Boha, nehfesi; ale ten, 
kdoz narozen jest z Boha, ostfi- 
ha sebe sameho, a ten zlostnik 
se ho nedotyka. 

19 Vime, ze z Boha jsme, ale 
svet vsecken ve zlem lezi. 

20 A vimet, ze Syn Bozi pfisel 
a dal nam smysl, abychom po- 
znali toho praveho, a jsmet v 



402 



I. JAN 5 



torn pravem, i v Synu jeho Je- 
zisi Kristu. Ont jest ten pravy 



Buh a zivot vecny. 

21 Synackove, vystfihejte se 
modi. Amen. 



DRUHA EPISTOLA 
(S.) JANA APOSTOLA. 



Milovani svateho ponevadz i grunt i cil a 
pravidlo jest pravda a jeji ucastnost, 4. z 
te pficiny pilne napomina k zustavani v 
pravde, 8. a varovani se vselijakych ka- 
cifu. 

S tarsi v Kristu vyvolene pani 
i synum jejim, kterez ja mi- 
luji v pravde, a ne sam ja, ale i 
vsiekni, ktefiz poznali pravdu, 

2 Pro pravdu, kteraz zustava v 
nas, a s namit bude na veky: 

3 Budiz s vami milost, milosr- 
denstvi, a pokoj od Boha Otce, 
i od Pana Jezukrista, Syna Ot- 
cova, v pravde a v lasce. 

4 Zradoval jsem se velmi, ze 
jsem nalezl nektere z synu 
tvych, an chodi v pravde, jakoz 
jsme pfikazani vzali od Otce. 

5 A nyni prosim tebe, pani, ne 
jako nove pfikazani pfedkla- 
daje tobe, ale to, kterez jsme 
meli od pocatku, abychom mi- 
lovali jedni druhe. 

6 A tototjest ta laska, abychom 
chodili podle pfikazani jeho. 
Pfikazani pah totojestjakz jste 
slychali od pocatku, abyste v 
nem chodili. 



7 Nebo mnozi bludafi vysli na 
svet, ktefiz nevyznavaji Jezu- 
krista pfisleho v tele. Takovy 
kaidy jest bludaf a antikrist. 

8 Hled'tez sebe, abychom ne- 
ztratili toho, o cemz jsme praco- 
vali, ale odplatu plnou abychom 
vzali. 

9 Kazdy, kdoz pf estupuje, a ne- 
ziistava v uceni Kristovu, nema 
Boha; kdoz zustava v uceni Kri- 
stovu, tent' i Otce i Syna ma. 

10 Pfichazi-li kdo k vam, a to- 
hoto uceni nepfinasi, nepfiji- 
mejte ho do domu, aniz ho po- 
zdravujte. 

n Nebo kdoz takoveho pozdra- 
vuje, obcuje skutkum jeho zlym. 

12 Mnoho vam psati mev, ne- 
chtel jsem se svefiti cernidlu a 
papiru, ale mamt' nadeji, ze k 
vam pf ijdu, a usty k ustum mlu- 
viti budu, aby radost nase plna 
byla. 

13 Pozdravuji te synove sestry 
tve v Pdnu vyvolene. Amen. 



TRETI EPISTOLA 
(S.) JANA APOSTOLA. 



Kterakjedni pfi druhych, a zvlaste otcove 
pfi ditkach, mame se pravde tesiti, 5. pfi- 
vetivi byti, 10. neprately pravdou pfema- 
hati, 12. i svedectvi pravde vydavati, uci 
svaty Jan. 

S tarsi Gaiovi milemu, ktere- 
hoz ja miluji v pravde. 

2 Nejmilejsi, zadamt' obzvlast- 
ne, abys se dobfe mel, a zdrav 
byl, tak jako duse tva dobfe se 
ma. 

3 Zradovalt' jsem se zajiste ve- 
lice, kdyz pfisli bratfi, a svedec- 
tvi vydavali o tve upfimnosti, 
kterak ty v upfimnosti chodis. 

4 Nemamt vetsi radosti, nez 
abych slysel, ze synove moji cho- 
di v upfimnosti. 

5 Nejmilejsi, verne delas, coz- 
koli cinis bratfim a hostem, 

6 Ktefiz svedectvi vydali o las- 
ce tve pfed cirkvi. Kterezto vy- 
provodis-li, tak jakz slusi na Bo- 
ha, dobfe ucinis. 

7 Nebot pro jmeno jeho vysli, a 
nic nevzali od pohanu. 

8 Mamet' tedy my takove pfi- 
jimati, abychom byli pomocnici 
pravdy. 



9 Psal jsem zboru vasemu, ale 
Diotrefes, kteryz stoji o prvot- 
nost mezi nimi, nepfijima nas. 

10 Protoz pfijdu-li tarn, pfipo- 
menut' skutky jeho, kterez cini, 
mluve proti nam zle feci. A ne- 
maje dosti na torn, i sam bra- 
tfi nepfijima, i tern, ktefiz by 
ehteli, nedopousti, a ze zboru je 
vylucuje. 

n Nejmilejsi, nenasledujz zle- 
ho, ale dobreho. Kdoz dobfe cini, 
z Bona jest; ale kdoz zle cini, ne- 
vidi Bona. 

12 Demetriovi svedectvi vyda- 
no jest ode vsech, i od same 
pravdy; ano i my svedectvi o 
nem vydavame, a vite, ze sve- 
dectvi nase prave jest. 

13 Mnohot jsem mel psati, ale 
nechcit' psati cernidlem a pe- 
rem. 

14 Nebo mam nadeji, ze te tu- 
diz uzfim, a listy k ustiim mlu- 
viti budeme. 

15 Pokoj tobe. Pozdravuji te 
pfatele. Pozdraviz i ty pfatel ze 
jmena. 



EPISTOLA OBECNA 
(S.) JUDY APOSTOLA. 



Napomina s. Judas veficfch, aby uceni 
apostolskeho se pfidrzejice, 3. o tu nejsve- 
tejsi viru rytefovali, v ni se jako i v sv. 
lasce vzdelavali, nadeji svou v Bohu po- 
kladajice. 4. A vystf iha od kacifu, ohavne 
jejich smysly vycitaje i skutky, 5. i hrozne 
Bozi nad nimi pomsty 

Judas, Jezise Krista sluzeb- 
nik, bratr pak Jakubiiv, 
posvecenym od Boha Otce, a 
Rristu Jezisi zachovanym i po- 
volanym: 

2 Milosrdenstvi vam a pokoj i 
laska budiz rozmnozena. 

3 Nejmilejsi, vsecku snaznost 
vynakladaje na to, abych vam 
psal o obecnem spaseni, musil 
jsem psati, vas napominaje, 
abyste statecne bojovali o viru, 
kteraz jest jednou dana svatym. 

4 Nebot podesli nektefi lide 
bezbozni, prve jiz davno pozna- 
menani k tomu potupeni, kte- 
fiz milost Boha naseho pfena- 
seji v chlipnost, a toho, kteryz 
jest sam Hospodin, Boha a Pana 
naseho Jezukrista zapiraji. 

5 Protoz videlo mi se vam to 
pfipomenouti, ktefiz jednou jiz 
o torn vite, ze kdyz Pan lid z 
zeme Egyptske vysvobodil, po- 
tom ty, ktefiz nevefici byli, za- 
tratil. 

6 A ty andely, ktefiz neostfi- 



hali sveho knizetstvi, ale opus- 
tili pfibytek sviij, k soudu ve- 
likeho toho dne vazbou vecnou 
pod mrakotou schoval. 

7 Jako Sodoma a Gomora, a 
okolni mesta, kdyz podobnym 
zpusobem, jako i tito, v smilstvo 
se vydali, a odesli po tele cizim, 
pfedlozena jsou za pfiklad, po- 
kutu vecneho ohne snasejice. 

8 Takez podobne i tito, jako v 
hluboky sen pohfizeni, telo za- 
jiste poskvrnuji, panstvim pak 
pohrdaji, a dustojnosti se rou- 
haji; 

9 Jesto Michal archandel, kdyz 
s dablem odpor maje, hadal se 
o telo Mojzisovo, nesmel vynesti 
soudu zlofeceni, ale f ekl: Ztres- 
ciz te Pan. 

10 Tito pak, cehoz neznaji, to- 
mu se rouhaji; a coz od pf irozeni 
znaji, jako nerozumna hovada, 
v torn se poskvrnuji. 

n Beda jim, nebo cestou Kai- 
novou odesli, a poblouzenim Ba- 
lamovy mzdy se vylili, a odporo- 
vanim Chore zahynuli. 

12 Tit jsou na hodech vasich po- 
skvrny, ktefiz s vami hodujice 
bezstoudne, sami se pasou;jsou 
oblakove bez vody, jimiz vitr 
sem i tarn toci, stromove uva- 



406 



JUDA 



dli, neuzitecni, dvakrat mrtvi a 
vykofeneni, 

13 Vztekle vody mof ske, vymi- 
tajici sve hanebnosti, hvezdy 
bludne, jimzto mrakota tmy za- 
chovana jest na vecnost. 

14 Prorokoval pak take o nich 
sedmy od Adama Enoch, fka: 
Aj, Pan se befe s svatymi tisici 
svymi, 

15 Aby ucinil soud vsechnem, 
a trestal vsecky, ktefiz by koli 
mezi nimi byli bezbozni, ze 
vsech skutkii bezboznosti je- 
jich, v nichz bezboznost pachali, 
i ze vsech tvrdych feci, kte- 
rez mluvili proti nemu hfisnici 
bezbozni. 

16 Tit' jsou reptaci, styskavi, 
podle zadosti svych chodice, je- 
jichz lista mluvi pychu, pochle- 
bujice osobam pro sviij uzitek. 

17 Ale vy, nejmilejsi, pamatujte 
na slova pfedpovedena od apos- 
tolu Pana naseho Jezukrista. 

18 Nebotpovedeli vam, ze v po- 
slednim casu budou posmevaci, 



podle svych bezboznych zadosti 
chodici. 

19 Totjsou ti, ktefiz se sami od- 
trhuji, hovadni, Ducha Kristova 
nemajici. 

20 Ale vy, nejmilejsi, vzdelava- 
jice se na te nejsvetejsi vife sve, 
v Duchu svatem modlece se, 

21 Ostfihejte se v lasce Bozi, 
ocekavajice milosrdenstvi Pana 
naseho Jezukrista k vecnemu 
zivotu. 

22 A nad nekterymi zajiste li- 
tost mejte, rozeznani v torn ma- 
jice. 

23 Jine pak strasenim k spa- 
seni pfivozujte, z ohne je vy- 
chvacujice, v nenavisti majice 
i tu skrze telo poskvrnenou 
sukni. 

24 Tomu pak, kteryz mocen 
jest, zachovati vas bez urazu, 
a postaviti pfed oblicejem slavy 
sve bez uhony s veselim, 

25 Samemu moudremu Bohu, 
spasiteli nasemu, budiz slava a 
velebnost, cisaf stvi i moc, i nyni 
i po vsecky veky. Amen. 



ZJEVENI (S.) JANA 
THEOLOGA. 



Kapitola 1. 

Svaty Jan divne videnf, kterez jemu 9. na 

ostrove Patmos 11. Pan Kristus zjevil, vy- 

pravuje. 

Zjeveni Jezise Krista, kterez 
dal jemu Buh, aby ukazal 
sluzebnikiim svym, ktere veci 
mely by se diti brzo, on pak zje- 
vil, poslav je skrze andela sveho 
sluzebniku svemu Janovi, 

2 Kteryz osvedcil slovo Bozi, a 
svedectvi Jezukristovo, a coz- 
koli videl. 

3 Blahoslaveny, kdoz cte, i ti, 
ktefiz slysi slova proroctvi to- 
hoto, a ostf ihaji toho, coz napsa- 
no jest v nem; nebo cas blizko 
jest. 

4 Jan sedmi zbonim, ktefiz 
jsou v Azii: Milost vam a pokoj 
od toho, kteryz jest, a kteryz byl, 
a kteryz pfijiti ma, a od sedmi 
duchu, ktefiz jsou pfed oblice- 
jem trunu jeho, 

5 A od Jezise Krista, jenz jest 
svedek verny, ten prvorozeny z 
mrtvych, a knize kralu zeme, 
kteryz zamiloval nas, a umyl 
nas od hfichii nasich krvi svou, 

6 A ucinil nas krale a knezi Bo- 
hu a Otci svemu, jemuz bud' sla- 
va a moc na veky vekii. Amen. 

7 Aj, bef e se s oblaky, a uzfit'jej 
vselike oko, i ti, ktefiz ho bodli; 



a budou plakati pro nej vsecka 
pokoleni zeme, jiste. Amen. 

8 Jat' jsem Alfa i Omega, totiz 
pocatek i konec, pravi Pan, kte- 
ryz jest, a kteryz byl, a kteryz 
pfijiti ma, ten vsemohouci. 

9 Ja Jan, i bratr vas, i spolu- 
licastnik v ssouzeni, i v kralov- 
stvi, i v trpelivosti Jezise Kri- 
sta, byl jsem na ostrove, kteryz 
slove Patmos, pro slovo Bozi a 
pro svedectvi Jezise Krista. 

10 A byl jsem u vytrzeni ducha 
v den Pane, i uslysel jsem za se- 
bou hlas veliky jako trouby, 

n An di: Ja jsem Alfa i Omega, 
ten prvni i posledni, a coz vi- 
dis, pis do knihy, a posli sedmi 
zborum, ktefiz jsou v Azii, do 
Efezu, a do Smyrny, a do Per- 
gamu, a do Tyatiru, a do Sardy, 
a do Filadelfie, i do Laodicie. 

12 I obratil jsem se, abych vi- 
del ten hlas, kteryz mluvil se 
mnou, a obrativ se, uzfel jsem 
sedm svicnu zlatych, 

13 A u prostf ed tech sedmi svi- 
cnu podobneho Synu cloveka, 
obleceneho v dlouhe roucho, a 
pfepasaneho na prsech pasem 
zlatym. 

14 Hlava pak jeho a vlasove bi- 



408 



ZJEVENI 2 



li, jako bila vlna, jako snih, a oci 
jeho jako plamen ohne. 

15 Nohy pak jeho podobne mo- 
sazi, jako v peci hofici; a hlas 
jeho jako hlas vod mnohych. 

16 A mel v prave ruce sve sedm 
hvezd, a z list jeho mec s obou 
stran ostry vyehazel; a tvaf jeho 
jako slunce, kdyz jasne sviti. 

17 A jakz jsem jej uzfel, padl 
jsem k noham jeho, jako mrtvy. 
I polozil ruku svou pravou na 
mne, fka ke mne: Neboj se. Ja 
jsem ten prvni i posledni, 

18 A zivy, jesto jsem byl mrtvy, 
a aj, zivy jsem na veky vekii. 
Amen. A mam khce pekla i smr- 
ti. 

19 Napis ty veei, kterez jsi vi- 
del, a kterez jsou, a kterez se 
maji diti potom. 

20 Tajemstvi tech sedmi hvezd, 
kterez jsi videl v pravici me, a 
sedm svicnu zlatych: Sedm tech 
hvezd jsou andele sedmi zborii, 
a sedm svicnu, kterezs videl, 
jest sedm zborii. 



Kapitola 2. 

S. Jan z rozkazu Pane psal ctyfem sprav- 

cum ctyf zborii, totiz Efezskeho, 8. Smyr- 

nenskeho, 12. Pergamenskeho 18. a Tya- 

tirskeho. 

Andelu Efezske cirkve pis: To- 
tot pravi ten, kteryz drzi 
tech sedm hvezd v pravici sve, 
kteryz se prochazi u prostfed 
tech sedmi svicnu zlatych: 



2 Znamt' skutky tve, a praci 
tvou, i trpelivost tvou, a ze ne- 
muzes trpeti zlych; a zkusil jsi 
tech, ktefiz se pravi byti apos- 
tole, ale nejsou, a shledals je, ze 
jsou lhafi. 

3 A snasel jsi, a trpelivost mas, 
a pro jmeno me pracovals a ne- 
ustal. 

4 Ale mamtproti tobe to, ze jsi 
tu prvni lasku svou opustil. 

5 Protoz pomni, odkud jsi vy- 
padl, a cih pokani, a prvni sku- 
tky. Paklitf toho nebude, pfijdu 
na tebe rychle, a pohnut svic- 
nem tvym z mista jeho, nebu- 
des-li pokani ciniti. 

6 Ale toto mas, ze nenavidis 
skutkii Mikulasencu, kterychz i 
ja nenavidim. 

7 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim: Tomu, kdoz svi- 
tezi, dam jisti z dfeva zivota, 
kterez jest u prostfed raje Bo- 
ziho. 

8 Andelu pak Smyrnenske cir- 
kve pis: Toto pravi ten prvni 
i posledni, kteryz byl mrtvy, a 
ozil: 

9 Vim o skutcich tvych, i o s- 
souzeni, a chudobe, (ale bohaty 
jsi), i o rouhani tech, ktefiz se 
pravi byti Zide, a nejsou, ale 
zbef satanova. 

10 Nebojz se nic toho, co trpeti 
mas. Aj, uvrzet d'abel nektere 
z vas do vezeni, abyste zkuseni 
byli, a budete miti lizkost za de- 



ZJEVENI 2 



409 



set dni. Budiz verny az do smrti, 
a damt korunu zivota. 

11 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim: Kdo svitezi, ne- 
bude urazen od smrti druhe. 

12 Andelu pak Pergamenske 
cirkve pis: Tototf pravi ten, kte- 
ryz ma ten mec s obou stran os- 
try: 

13 Vim skutky tve, i kde bydlis, 
totiz tu, kdez jest stolice sata- 
nova, a ze drzis se jmena meho, 
a nezapfel jsi viry me, ani v 
tech dnech, kdyz Antipas, sve- 
dek miij verny, zamordovan jest 
u vas, tu, kdez bydli satan. 

14 Ale mamf malo proti tobe, 
ze tarn mas ty, ktefiz drzi uceni 
Balamovo, kteryz ucil Balaka 
pohorseni klasti pfed oblice- 
jem synu Izraelskych, aby jedli 
modlam obetovane, a smilnili. 

15 Tak i ty mas ty, ktefiz drzi 
uceni Mikulasencu, coz ja v ne- 
navisti mam. 

16 Ciniz pokani. Pakli nebu- 
des, pfijdu na tebe brzy, a bo- 
jovati budu s nimi mecem list 
svych. 

17 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim: Tomu, kdoz vi- 
tezi, dam jisti tu mannu skry- 
tou, a dam jemu kamenek bily, 
a na torn kamenku jmeno nove 
napsane, kterehoz zadny nevi, 
nez ten, kdoz je pfijima. 

18 Andelu pak Tyatirske cirkve 
pis: Totot pravi Syn Bozi, kteryz 



ma oci jako plamen ohne, a je- 
hoz nohy podobne jsou mosazi: 

19 Znamt' skutky tve, i lasku, i 
pfisluhovani, i vernost, i trpeli- 
vost tvou, a skutky tve, i ty po- 
sledni vetsi nezli prvni. 

20 Ale mamt malo proti tobe, 
ze nechavas zeny Jezabel, kte- 
raz se byti pravi prorokyni, aby 
ucila a svozovala sluzebniky 
me, aby smilnili, a jedli modlam 
obetovane. 

21 Ale dalt' jsem ji cas, aby po- 
kani cinila z smilstva sveho, a 
vsak necinila. 

22 Aj, ja uvrhu ji na loze, i ty, 
ktefiz cizolozi s ni, v ssouzeni 
pfevelike, jestlize nebudou ci- 
niti pokani z skutkii svych. 

23 A syny jeji zmorduji smrti; 
i zvedit' vsecky cirkve, zet'jsem 
ja zpytatel ledvi i srdce, a od- 
platim vam jednomu kazdemu 
podle skutkii vasich. 

24 Vamt pak pravim i jinym 
Tyatirskym, ktefizkoli nemaji 
uceni tohoto, a ktefiz nepoznali 
hlubokosti satanovy, jakz fikaji: 
Nevzlozimt na vas jineho bfe- 
mene. 

25 A vsak to, coz mate, drzte, 
dokudz nepfijdu. 

26 Kdoz by pak vitezil, a ostfi- 
hal az do konce skutkii mych, 
dam jemu moc nad pohany. 

27 I budet'je spravovati prutem 
zeleznym, a jako nadoba hrnci- 



410 



ZJEVENI 3 



fova stfiskani budou, jakz i ja 
vzal jsem od Otce sveho. 

28 A dam jemu hvezdu jitfni. 

29 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim. 

Kapitola 3. 

Troje psani J ana s. ke tf em spravcum, totiz 
Sardinskemu, 7. Filadelfitskemu, 14. Lao- 
dicenskemu, kterez vernym sluzebnikum 
cirkve mi'sto zrcadla byti muze, jako i pfe- 
desle ctvero. 

Andelu pak cirkve Sardinske 
pis: Toto pravi ten, kteryz 
ma sedm duchii Bozich a sedm 
tech hvezd: Vim skutky tve, ze 
mas jmeno, ze jsi ziv, ale jsi 
mrtvy. 

2 Budiz bedlivy, a utvrzujz jine 
umirajici. Nebotjsem nenalezl 
skutku tvych plnych pfed Bo- 
hem. 

3 Pomniz tedy, co jsi pfijal a 
slysel, a ostfihej, a cin pokani. 
Pakli bditi nebudes, pfijdut' na 
te jako zlodej, a nezvis, v kterou 
hodinu na te pfijdu. 

A Ale mas nektere osoby i 
v Sardis, kterez neposkvrnily 
roucha sveho, protoz budout se 
se mnou prochazeti v bilem rou- 
se; nebo jsou hodni. 

5 Kdo svitezi, tent' bude odin 
rouchem bilym; a nikolit nevy- 
mazi jmena jeho z knihy zivota, 
ale vyznamtjmeno jeho pfed ob- 
licejem Otce sveho i pfed andely 
jeho. 

6 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim. 



7 Andelu pak Filadelfitske cir- 
kve pis: Totot pravi ten svaty a 
pravy, kteryz ma klic Daviduv, 
kteryzto otvira, a zadny neza- 
vira, a zavira, zadny pak neot- 
vira: 

8 Vim skutky tve. Aj, postavil 
jsem pfed tebou dvef e otevfene, 
a zadnyt' jich nemuze zavfiti. 
Nebo mas at nevelikou moc, a 
ostfihal jsi slova meho, a neza- 
pf els jmena meho. 

9 Aj, davamt' z zbefi satanovy 
ty, ktefiz se pravi byti Zide, a 
nejsou, ale klamaji. Aj, zpiiso- 
bim to, zet' pfijdou a budou se 
klaneti pfed nohama tvyma, a 
poznajit', ze jsem ja te miloval. 

10 A ponevadz jsi ostfihal slova 
trpelivosti me, i jat' tebe ostfi- 
hati budu od hodiny pokuseni, 
kteraz pfijiti ma na vsecken 
svet, aby zkuseni byli obyvatele 
zeme. 

n Aj, pfijdut' brzy Drz se toho, 
co mas, aby zadny nevzal ko- 
runy tve. 

12 Kdo svitezi, ucinim jej slou- 
pem v chrame Boha sveho, a ne- 
vyjdetjiz vice ven; a napisit na 
nem jmeno Boha sveho, a jmeno 
mesta Boha sveho, noveho Je- 
ruzalema sstupujiciho s nebe od 
Boha meho, i jmeno sve nove. 

13 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim. 

14 Andelu pak cirkve Laodi- 
censke pis: Toto pravi Amen, 



ZJEVENI 4 



411 



svedek ten verny a pravy, poca- 
tek stvofeni Boziho: 

15 Vimt' skutky tve, ze ani jsi 
studeny, ani horky. O bys stu- 
deny byl aneb horky. 

16 A tak ze jsi vlazny, a ani stu- 
deny, ani horky, vyvrhu te z list 
svych. 

17 Nebo pravis: Bohaty jsem, a 
zbohatl jsem, a zadneho nepo- 
tfebuji, a nevis, ze jsi bidny, a 
mizerny, i chudy, i slepy, i nahy. 

18 Radimt', abys sobe koupil 
ode mne zlata ohnem zprubova- 
neho, abys byl bohaty, a roucho 
bile, abys oblecen byl, a neoka- 
zovala se hanba nahoty tve. A 
oci svych pomaz kollyrium, abys 
videl. 

19 Ja kterezkoli miluji, karam 
a tresci; rozhorliz se tedy, a ein 
pokani. 

20 Aj, stojimt'u dvefi, a tluku. 
Jestlizet by kdo uslysel hlas 
rmij, a otevfel dvefe, vejdutf k 
nemu, a budu s nim vecef eti, a 
on se mnou. 

21 Kdoz svitezi, dam jemu se- 
deti s sebou na trunu svem, jako 
i ja svitezil jsem, a sedim s Ot- 
cem svym na triinu jeho. 

22 Kdo ma usi, slys, co Duch 
pravi cirkvim. 



Kapitola 4. 

Videl s. Jan Pana sediciho na stolici u 
prostfed ctyfmecitma starcii, 5. a pfi torn 
blyskani, zvuk, hromobiti, lampy, 6. sklene 
more, 7. ctvero zvifat, a tak Bozi slavu. 



Potom jsem videl, a aj, dvefe 
otevfene v nebi, a ten hlas 
prvni, kteryz jsem byl slysel 
jako trouby, an mluvi se mnou, 
fkouci: Vstup sem, a ukazit', co 
se ma diti potom. 

2 A hned jsem byl u vytrzeni 
ducha, a aj, trim postaven byl 
na nebi, a na trunu jeden sedel. 

3 A ten, kteryz sedel, podo- 
ben byl oblieejem kameni jas- 
pidu a sardiovi; a vukol toho 
trunu byla duha, na pohledeni 
podobna smaragdu. 

4 A okolo toho trunu bylo triinu 
ctyfmecitma, a na tech triinich 
videl jsem ctyfmecitma starcii 
sedicich, oblecenych v roucha 
bila. A meli na hlavach svych 
koruny zlate. 

5 A z toho triinu pochazelo 
blyskani, a hromobiti, a hlaso- 
ve. A sedm lamp ohnivych ho- 
ficich pfed trunem, jenz jsou 
sedm duchii Bozich. 

6 Bylo take pfed tim trunem 
mofe sklene, podobne kfistalu, 
a u prostfed trunu a vukol trii- 
nu ctvero zvifat, plnych oci s 
pfedu i s zadu. 

7 Prvni pak to zvife podobne 
bylo lvu, a druhe zvife podobne 
teleti, a tfeti zvife majici tvar- 
nost cloveka, a ctvrte zvife po- 
dobne orlu leticimu. 

8 A jedno kazde z tech ctyf zvi- 
fat melo sest kfidel okolo, a 
vnitf plna byla oci, a nemela od- 



412 



ZJEVENI 5 



poeinuti dnem i noci, fikajice: 
Svaty, svaty, svaty Pan Buh vse- 
mohouci, kteryz byl, a jest, i pfi- 
jiti ma. 

9 A kdyz ta zvifata vzdavala 
slavu, a cest, i diku cineni se- 
dicimu na triinu, tomu zivemu 
na veky veku, 

10 Padlo tech etyfmecitma 
starcu pfed oblicejem toho se- 
diciho na triinu, a klanelo se 
tomu zivemu na veky vekii, a 
metali koruny sve pfed trunem, 
fkouce: 

n Hoden jsi, Pane, pfijiti sla- 
vu, a cest, i moc; nebo ty jsi stvo- 
fil vsecky veci, a pro vuli tvou 
trvaji, i stvofeny jsou. 

Kapitola 5. 

Knihu zapecetenou Beranek prijal, 11. 
protoz od andelu, zvffat, starcu, 13. a ode 
vseho stvofeni, spolu s sedicim na triinu, 
jednostejnou cest, slavu a chvalu sobe ci- 
nenou mel. 

Ividel jsem po pravici sedi- 
ciho na triinu knihu popsa- 
nou vnitf i zevnitf , zapecetenou 
sedmi pecetmi. 

2 A videl jsem andela silneho, 
volajiciho hlasem velikym: Kdo 
jest hoden otevfiti tu knihu, a 
zrusiti peceti jeji? 

3 I nemohl zadny, ani na nebi, 
ani na zemi, ani pod zemi, ote- 
vfiti te knihy, ani pohledeti do 
ni. 

4 Procez ja plakal jsem velmi, 
ze neni nalezen zadny, kdo by 



hoden byl otevfiti a cisti tu kni- 
hu, ani pohledeti do ni. 

5 Tedy jeden z tech starcu fekl 
mi: Neplac. Aj, svitezilt lev, ten 
kteryz jest z pokoleni Judova, 
kofen Davidiiv, aby otevfel tu 
knihu, a zrusil sedm peceti je- 
jich. 

6 I pohledel jsem, a aj, mezi 
trunem a ctyfmi temi zvif aty a 
mezi temi starci Beranek stoji 
jako zabity, maje sedm rohii a 
sedm oci, jenz jsou sedm duchii 
Bozich, poslanych na vsecku 
zemi. 

7 I pfisel a vzal tu knihu z pra- 
vice toho, kteryz sedel na triinu. 

8 A jakz vzal tu knihu, hned 
tech ctvero zvifat a tech ctyf- 
mecitma starcu padlo pfed tim 
Berankem, majice jeden kazdy 
z nich harfu, a bane zlate pine 
viine, jenz jsou modlitby sva- 
tych. 

9 A zpivali piseh novou, fkou- 
ce: Hoden jsi vziti tu knihu, a 
otevfiti peceti jeji. Nebo jsi za- 
bit, a vykoupils nas Bohu krvi 
svou ze vselikeho pokoleni a ja- 
zyku a lidu i narodu. 

10 A ucinil jsi nas Bohu na- 
semu krale a knezi, a budeme 
kralovati na zemi. 

n I videl jsem a slysel hlas an- 
delu mnohych okolo toho triinu 
a tech zvifat i starcu, a byl jich 
pocet stokrat tisic tisicii a de- 
setkrat sto tisicii, 



ZJEVENI 6 



413 



12 Rkoucich velikym hlasem: 
Hodent jest ten Beranek zabity 
vziti moc, a bohatstvi, i moud- 
rost, i silu, i cest, i slavu, i po- 
zehnani. 

13 Tez vsecko stvofeni, kterez 
jest na nebi, i na zemi, i pod 
zemi, i v mofi, i vsecko, coz v 
nich jest, slysel jsem fkouci: Se- 
dicimu na trunu a Berankovi 
pozehnani, cest a slava i sila na 
veky veku. 

14 Ctvero pak tech zvif at feklo: 
Amen. A tech ctyf mecitma star- 
cii padlo, a klaneli se zivemu na 
veky veku. 

Kapitola 6. 

Pfi otvirani sesti peceti 12. beh a zpusob 
vekii budoucich, 14. az i den soudu posled- 
niho, pod divnymi figiirami jest ukazan. 

Ividel jsem, kdyz otevfel ten 
Beranek jednu z tech peceti, 
a slysel jsem jedno ze ctyf zvi- 
f at, ano pravi, jako hlasem hro- 
movym: Pod', a viz. 

2 I pohledel jsem, a aj, kuii bily, 
a ten, kteryz sedel na nem, mel 
luciste. A dana jest jemu ko- 
runa, i vyjel, pfemahaje, a aby 
pfemahal. 

3 A kdyz otevfel pecet druhou, 
slysel jsem druhe zvife, fkouci: 
Pod', a viz. 

4 I vysel jiny kuii ryzi. A se- 
dicimu na nem dano jest, aby 
pokoj vyzdvihl z zeme, aby se 
vespolek mordovali; a dan jemu 
mec veliky. 



5 A kdyz otevfel pecet tf eti, 
slysel jsem tfeti zvife, fkouci: 
Pod', a viz. I pohledel jsem, a aj, 
kuii vrany, a ten, kteryz na nem 
sedel, mel vahu v ruce sve. 

6 1 slysel jsem Mas z pro- 
stf edku tech ctyf zvif at, an pra- 
vi: Mefice psenice za peniz, a tfi 
mefice jecmene za peniz, oleji 
pak a vinu neskod'. 

7 A kdyz otevfel pecet ctvrtou, 
slysel jsem hlas ctvrteho zvi- 
fete, fkouci: Pod', a viz. 

8 1 pohledel jsem, a aj, kuh 
plavy, a toho, kteryz sedel na 
nem, jmeno bylo smrt, a peklo 
slo za nim. I dana jest jim moc 
nad ctvrtym dilem zeme, aby 
mordovali mecem, a hladem, a 
morem, a selmami zemskymi. 

9 A kdyz otevfel pecet patou, 
videl jsem pod oltafem duse 
zmordovanych pro slovo Bozi a 
pro svedectvi, kterez vydavali. 

10 1 volali hlasem velikym, 
fkouce: Az dokud, Pane svaty a 
pravy, nesoudis, a nemstis krve 
nasi nad temi, ktefiz pfebyvaji 
na zemi? 

n Tedy dano jednomu kazde- 
mu z nich roucho bile, a fece- 
no jim, aby odpocivali jeste za 
maly cas, az by se naplnil pocet 
spolusluzebniku jejich a bratfi 
jejich, ktefiz zmordovani byti 
maji, jako i oni. 

12 I pohledel jsem, kdyz otevfel 
pecet sestou, a aj, zeme tfeseni 



414 



ZJEVENI 7 



velike stalo se, a slunce zcer- 
nalo, jako pytel zineny, a mesic 
vsecken byl jako krev. 

13 A hvezdy nebeske padaly na 
zemi, podobne jako dfevo fikove 
smita s sebe ovoce sve, kdyz od 
velikeho vetru klaceno byva. 

14 A nebe se schovalo jako kni- 
ha zavfena, a vselika hora i os- 
trovove z mista sveho pohnuli 
se. 

15 A kralove zeme, i knizata, 
i bohati, a lifednici, a mocni, i 
kazdy sluzebnik, i vseliky svo- 
bodny, skryli se v jeskynich a v 
skali hor. 

16 A f ekli horam i skali: Pad- 
nete na nas, a skrejte nas pfed 
tvafi toho, kteryz sedi na triinu, 
a pfed hnevem toho Beranka. 

17 Nebot'jest pfisel ten den ve- 
liky hnevu jeho. I kdo bude moci 
ostati? 

Kapitola 7. 

Videl s. Jan ctyfi andely, 2. a pateho k 
ochraneni vernych pfisleho. 4. Slysel po- 
cet znamenanych, 9. videl cirkev a nesci- 
slny zastup pfed trunem stojicich, 11. a 
s andely v pfedivne slave Boha radostne 
chvalicich. 

Potom pak videl jsem ctyfi 
andely, stojici na ctyfech 
uhlech zeme, drzici ctyfi ve- 
try zemske, aby neval vitr na 
zemi, ani na mofe, ani na zadny 
strom. 

2 A videl jsem jineho andela, 
vystupujiciho od vychodu slun- 
ce, majiciho pecet Boha ziveho. 



Kteryz zvolal hlasem velikym 
na ty ctyfi andely, jimz dano, 
aby skodili zemi a mofi, 

3 Rka: Neskod'te zemi, ani mo- 
fi, ani stromum, dokudz ne- 
znamename sluzebniku Boha 
sveho na celich jejich. 

4 I slysel jsem pocet znamena- 
nych, sto ctyfidceti a ctyfi tisice 
jich znamenano ze vsech poko- 
leni synu Izraelskych. 

5 Z pokoleni Juda dvanacte ti- 
sicu znamenanych, z pokoleni 
Ruben dvanacte tisicu zname- 
nanych, z pokoleni Gad dva- 
nacte tisicu znamenanych. 

6 Z pokoleni Asser dvanacte ti- 
sicu znamenanych, z pokoleni 
Neftalim dvanacte tisicu zna- 
menanych, z pokoleni Mana- 
sses dvanacte tisicu znamena- 
nych. 

7 Z pokoleni Simeon dvanacte 
tisicu znamenanych, z pokoleni 
Levi dvanacte tisicu znamena- 
nych, z pokoleni Izachar dva- 
nacte tisicu znamenanych. 

8 Z pokoleni Zabulon dvanacte 
tisicu znamenanych, z pokoleni 
Jozef dvanacte tisicu znamena- 
nych, z pokoleni Beniamin dva- 
nacte tisicu znamenanych. 

9 Potom pohledel jsem, a aj, za- 
stup veliky, kterehoz by zadny 
pfecisti nemohl, ze vsech na- 
rodii a pokoleni a lidi i jazy- 
ku, ani stoji pfed trunem a 
pfed oblicejem Beranka, oble- 



ZJEVENI 8 



415 



ceni jsouce v bile roucho, a pal- 
my v rukou jejich. 

10 A volali hlasem velikym, 
fkouce: Spasenijest od Boha na- 
seho na trunu sediciho a od Be- 
ranka. 

n A vsickni andele stali okolo 
trunu a starcii a ctyf zvifat. I 
padli pf ed triinem na tvafi sve, 
a klaneli se Bohu, 

12 Rkouce: Amen. Pozehnani, 
a slava, a moudrost, a diku ci- 
neni, a cest, a moc, i sila Bohu 
nasemu na veky veku. Amen. 

13 I promluvil ke mne jeden z 
tech starcii, a fekl mi: Kdo jsou 
tito obleceni v bile roucho? A od- 
kud pfisli? 

14 I fekl jsem jemu: Pane, ty 
vis. I fekl mi: To jsou ti, kte- 
fiz pfisli z velikeho ssouzeni, a 
umyli roucha sva, a zbilili je ve 
krvi Berankove. 

15 Protoz jsou pfed triinem Bo- 
zim, a slouzi jemu dnem i noci v 
chrame jeho; a ten, kteryz sedi 
na trunu, zastenovati je bude. 

16 Nebudout' lacneti vice, ani 
zizniti vice, a nebude biti na ne 
slunce, ani zadne horko. 

17 Nebo Beranek, kteryz jest u 
prostfed trunu, pasti je bude, 
a dovedet'je k zivym studnicim 
vod, a setfe Buh vselikou slzu s 
oci jejich. 

Kapitola 8. 

Pecet sedma otevffna. 2. Sedm andelu se 
postavilo pfed Panem. 3. Jiny andel ka- 



dil pfi oltafi. 7. Potom z tech sedmi an- 
delu ctyfi, jeden po druhem, troubili, a v 
torn pfehrozne Bozi pokuty svetu jsou pfe- 
dukazany 

Akdyz otevfel pecet sedmou, 
stalo se mlceni na nebi, 
jako za pul hodiny. 

2 I videl jsem sedm tech an- 
delu, ktefiz stoji pfed oblicejem 
Bozim, jimz dano sedm trub. 

3 A jiny andel pfisel, a posta- 
vil se pfed oltafem, maje kadi- 
dlnici zlatou. I dani jsou jemu 
zapalove mnozi, aby^'e obetoval 
s modlitbami vsech svatych na 
oltafi zlatem, kteryz jest pfed 
triinem. 

4 I vstoupil dym zapalu s mod- 
litbami svatych z ruky andela 
pfed oblicej Bozi. 

5 I vzal andel kadidlnici, a na- 
plnil ji ohnem z oltafe, a svrhl ji 
na zem. I stalo se hromobiti, a 
hlasove, a blyskani, i zeme tfe- 
seni. 

6 A tech sedm andelu, ktefiz 
meli sedm trub, pfipravili se, 
aby troubili. 

7 I zatroubil prvni andel, a sta- 
lo se krupobiti a ohen smiseny 
se krvi, a svrzeno jest to na 
zem. A tfeti dil stromii shofel, 
a vsecka trava zelena spalena 
jest. 

8 Potom zatroubil druhy andel, 
a jako hora velika ohnem hofici 
uvrzena jest do mofe. I obracen 
jest v krev tfeti dil mofe. 



416 



ZJEVENI 9 



9 A zemfel v mof i tf eti dil stvo- 
feni tech, kteraz mela dusi, a 
tfeti dil lodi zhynul. 

10 A tfeti andel zatroubil, i 
spadla s nebe hvezda velika, ho- 
fici jako pochodne, a padla na 
tfeti dil f ek a do studnic vod. 

n Te pak hvezdy jmeno bylo 
Pelynek. I obratil se tfeti dil vod 
v pelynek, a mnoho lidi zemf elo 
od tech vod, nebo byly zhofkly. 

12 Potom ctvrty andel zatrou- 
bil, i udef ena jest tf etina slun- 
ce, a tfetina mesice, a tfeti dil 
hvezd, tak ze se tfeti dil jich za- 
tmel, a tfetina dne nesvitila, a 
tez podobne i noci. 

13 I videl jsem a slysel ande- 
la jednoho, an leti po prostfed- 
ku nebe, a pravi hlasem ve- 
likym: Beda, beda, beda tem, 
ktefiz pfebyvaji na zemi, pro 
jine hlasy trub tf i andelu, ktefiz 
maji troubiti. 

Kapitola 9. 

Paty andel zatroubil, 3. a pfehrozna tra- 
peni lidi skrze kobylky vylita jsou na 
bezbozne. 13. Po zatroubeni pak sesteho 
andela rozvazani jsou ctyfi zhoubcove lidi, 
16. a k tomu pfidan pfeveliky pocet stras- 
livych jezdcii. 

Potom andel paty zatroubil, 
i videl jsem, ze hvezda s 
nebe spadla na zem, a dan jest 
ji klic od studnice propasti. 

2 Kterazto otevfela studnici 
propasti. I vysel dym z te stud- 
nice jako dym z peci velike, i 



zatmelo se slunce i povetfi od 
dymu te studnice. 

3 A z toho dymu vysly kobylky 
na zemi, jimz dana jest moc, ja- 
kouz moc maji stirove zemsti. 

4 Ale f eceno jim, aby nesko- 
dily trave zemske, ani cemu ze- 
lenemu, ani kteremukoli stro- 
movi, nez toliko lidem, ktefiz 
nemaji znameni Boziho na ce- 
lich svych. 

5 Dano jest pak jim, ne aby je 
zabijely, ale trapily za pet me- 
sicu, a aby trapeni jich bylo jako 
trapeni od stira, kdyz by ustkl 
cloveka. 

6 Protoz v tech dnech hledati 
budou lide smrti, ale nenalez- 
nou ji, a zadati budou zemfiti, 
ale smrt utece od nich. 

7 Zpiisob pak tech kobylek po- 
dobny byl kohum pfipravenym 
k boji, a na hlavach jejich byly 
jako koruny podobne zlatu, a 
tvafi jejich jako tvafi lidske. 

8 A mely vlasy jako vlasy zen- 
ske, a zubove jejich byli jako 
lvu. 

9 Mely take pancife jako pan- 
cif e zelezne, a zvuk kf idel jejich 
jako zvuk vozu, kdyz mnozstvi 
koni bezi k boji. 

10 A mely ocasy podobne sti- 
rum, a zihadla v ocasich jejich 
byla, a moc jejich byla skoditi 
lidem za pet mesicu. 

n Mely pak nad sebou krale, 
andela propasti, jemuz jmeno 



ZJEVENI 10 



417 



Zidovsky Abaddon, a Reeky A- 
pollyon. 

12 Bida jedna pominula, a aj, 
pfijdou jeste dve bidy potom. 

13 Tedy sesty andel zatroubil, 
i slysel jsem hlas jeden ze ctyf 
rohii oltafe zlateho, kteryz jest 
pfed oblieejem Bozim, 

14 Rkouci sestemu andelu, kte- 
ryz mel troubu: Rozvez ty ctyfi 
andely, ktefiz jsou u vezeni pfi 
velike fece Eufrates. 

15 I rozvazani jsou ti ctyfi an- 
dele, ktefiz byli pf ipraveni k ho- 
dine, a ke dni, a k mesici, a k 
roku, aby zmordovali tfeti dil 
lidi. 

16 A byl pocet vojska lidu jizd- 
neho dvestekrat tisic tisicu; ne- 
bo slysel jsem pocet jich. 

17 A tez videl jsem kone u vi- 
deni, a ti, ktefiz sedeli na nich, 
meli pancife ohnive a hyacin- 
tove a z siry. Hlavy pak tech 
koni byly jako hlavy lvove, a z 
list jejich vychazel oheh, a dym, 
a sira. 

18 A timto trojim zmordovana 
jest tfetina lidu, ohnem, a dy- 
mem, a sirou, kterez vychazely 
z list jejich. 

19 Nebo moc jejich jest v ustech 
jejich a v ocasich jejich; ocasove 
zajiste jejich jsou podobni ha- 
dum, majice hlavy, jimiz skodi. 

20 Jini pak lide, ktefiz nejsou 
zmordovani temi ranami, ne- 
cinili pokani z skutku rukou 



svych, aby se neklaneli dablum, 
a modlam zlatym, a stfibrnym, 
a medenym, i kamennym, i dfe- 
venym, kterez ani hledeti nemo- 
hou, ani slyseti, ani choditi. 

21 Aniz cinili pokani z vrazd 
svych, ani z traveni svych, ani 
z smilstva sveho, ani z kradezi 
svych. 

Kapitola 10. 

Andel slavny jednou nohou na zemi, dru- 
hou na mofi stoje, volal. 3. Sedm hromu 
mluvilo. 6. On potom s pfisahou jisty vsech 
casu cfl osvedcil, 8. a knizku, kterouz v ru- 
kou drzel, Janovi s. snisti dal. 

I videl jsem jineho andela sil- 
neho, sstupujiciho s nebe, 
odeneho oblakem, a duha na 
hlave jeho byla, a tvaf jeho jako 
slunce, a nohy jeho jako slou- 
pove ohnivi. 

2 A v ruce sve mel knizku ote- 
vfenou. I postavil nohu svou 
pravou na mofi, a levou na 
zemi. 

3 A volal hlasem velikym, jako 
by lev fval. A kdyz dokonal vo- 
lani, mluvilo sedm hromu hlasy 
sve. 

4 A kdyz odmluvilo sedm hro- 
mu hlasy sve, byl bych psal. Ale 
slysel jsem hlas s nebe fkouci 
ke nine: Zapecet' to, co mluvilo 
sedm hromu, nez nepis toho. 

5 Tedy andel, kterehoz jsem vi- 
del stojiciho na mofi a na zemi, 
pozdvihl ruky sve k nebi. 

6 A pfisahl skrze ziveho na ve- 
ky veku, kteryz stvofil nebe i to, 



418 



ZJEVENI 11 



coz v nem jest, a zemi i to, coz 
na ni jest, a more i to, coz v nem 
jest, ze jiz vice casu nebude. 

7 Ale ve dnech hlasu sedme- 
ho andela, kdyz bude troubiti, 
dokonanot bude tajemstvi Bo- 
zi, jakoz zvestoval sluzebnikum 
svym prorokum. 

8 A ten hlas, kteryz jsem byl 
slysel s nebe, opet mluvil se 
mnou, a fekl: Jdi, a vezmi tu 
knizku otevfenou z ruky ande- 
la, stojiciho na mofi a na zemi. 

9 I sel jsem k andelu, a fekl 
jsem jemu: Dej mi tu knizku. I 
fekl mi: Vezmi, a pozfi ji, a uci- 
nit hofkost v bfise tvem, ale v 
ustech tvych budet' sladka jako 
med. 

10 I vzal jsem tu knizku z ruky 
andela, a pozfel jsem ji. I byla 
v ustech mych sladka jako med, 
ale kdyz jsem ji pozfel, hofko mi 
bylo v bfise mem. 

n I di mi: Musis opet proroko- 
vati lidem, a narodum, a jazy- 
kiim, i kralum mnohym. 



Kapitola 11. 

Svedkove Pane dva od selmy pfemozeni a 
zbiti byli. 8. Tela jejich nepohfbena lezeti 
maji, 11. ale vstanouce z mrtvych, v nebe 
vstoupi. 15. A kdyz sedmy andel zatroubi, 
Kristus Pan kralovstvi obdrzi, a slavu svou 
nebeskou pfedivne zjevi. 

Idana mi tftina, podobna pru- 
tu, a postavil se tu andel, 
fka: Vstaii, a zmef chram Bozi, i 
oltaf , i ty, ktef iz se modli v nem. 



2 Ale sin, kteraz vne jest pfed 
chramem, vyvrz ven, a nemef ji. 
Nebot'jest dana pohanum, a bu- 
dout tlaciti mesto svate za cty- 
fidceti a dva mesice. 

3 Ale dam je dvema svedkum 
svym, ktefiz budou prorokovati 
tisic dve ste a sedesate dnu, ob- 
leceni jsouce v pytle. 

4 Tit j sou dve olivy a dva svic- 
nove, stojici pfed oblicejem Bo- 
na vsi zeme. 

5 Jimzto jestlize by kdo chtel 
ublizovati, oheii vyjde z list je- 
jich, a szife nepfately jejich; a 
kdoz by koli jim skoditi chtel, 
takt musi zabit byti. 

6 Tit' maji moc zavfiti nebe, aby 
neprsel destza dnu proroctvi je- 
jich; a maji moc nad vodami, 
aby je obratili v krev, a bili zemi 
vselikou ranou, kolikrat by koli 
chteli. 

7 Ale kdyz dokonaji svedectvi 
sve, selma ta vystupujici z pro- 
pasti valku povede proti nim, a 
svitezi nad nimi, i zmorduje je. 

8 A lezeti budou tela jejich mrt- 
va na rynku mesta velikeho, 
kterez slove duchovne Sodoma 
a Egypt, kdez i Pan nas ukfizo- 
van jest. 

9 A vidati budou mnozi z po- 
koleni, a z lidu, a z jazyku, i 
z narodu ta tela jejich mrtva 
za piil ctvrta dne, ale tel je- 
jich mrtvych nedadi pochovati 
v hrobich. 



ZJEVENI 12 



419 



10 Anobrz ti, ktefiz pf ebyvaji 
na zemi, radovati se budou nad 
nimi a veseliti se, a dary budou 
posilati jedni druhym; nebo ti 
dva proroci trapili ty, ktefiz pf e- 
byvaji na zemi. 

n Ale po piil ctvrtu dni duch 
zivota od Boha vstoupil do nich, 
i postavili se na nohach svych, a 
bazen velika spadla na ty, ktefiz 
je videli. 

12 Potom slyseli hlas veliky s 
nebe, fkouci k nim: Vstupte 
sem. I vstoupili na nebe v ob- 
lace, a hledeli na ne nepfatele 
jejich. 

13 A v tu hodinu stalo se ze- 
me tfeseni velike, a desaty dil 
mesta padl, a zbito jest v torn 
zeme tfeseni sedm tisicii lidu, 
a jini zstraseni jsou, a vzdali 
slavu Bohu nebeskemu. 

14 Bida druha pominula, a aj, 
tfeti bida pfijde rychle. 

15 A sedmy andel zatroubil, i 
stali se hlasove velici v nebi, 
fkouci: Ucinenat jsou kralov- 
stvi sveta Pana naseho a Krista 
jeho, a kralovatit bude na veky 
veku. 

16 Tedy tech etyfmecitma star- 
cu, ktefiz pfed oblicejem Bozim 
sedi na stolicich svych, padli na 
tvafi sve, a klaneli se Bohu, 

17 Rkouce: Diky cinime tobe, 
Pane Boze vsemohouci, kteryz 
jsi, a kteryzs byl, a kteryz pfi- 



jiti mas; nebo jsi pfijal moc svou 
velikou, a kralovstvi ujal. 

18 I rozhnevali se narodove, a 
pfisel hnev tvuj, a cas mrt- 
vych, aby souzeni byli, a aby 
dana byla odplata sluzebnikum 
tvym, prorokum a svatym, a bo- 
jicim se jmena tveho, malym i 
velikym, a aby zkazeni byli ti, 
ktefiz nakazuji zemi. 

19 I otevfin jest chram Bozi na 
nebi, a vidina jest truhla smlu- 
vy jeho v chrame jeho. I stalo 
se blyskani, a hlasove, a hromo- 
biti, a zeme tfeseni, i krupobiti 
velike. 

Kapitola 12. 

Zene sluncem odene drak sedmihlavy syna 
sezrati chtel, 7. ale Michal archandel 
draka pfemohl. 10. Nad nimz ackoli licast- 
nici Berankovi svitezili, 14. i zena ule- 
tela, 16. a zeme feku vypila, 17. vsak ten 
drak proti ostatkum svatych bojovati ne- 
pfestava. 

Iukazal se div veliky na nebi: 
zena odena sluncem, pod je- 
jimiz nohama byl mesic, a na je- 
jiz hlave byla koruna dvanacti 
hvezd. 

2 A jsuci tehotna, kficela, pra- 
cujici ku porodu, a trapeci se, 
aby porodila. 

3 I vidin jest jiny div na nebi. 
Nebo aj, drak veliky rysavy 
ukdzal se, maje hlav sedm a 
rohu deset, a na tech hlavach 
svych sedm korun. 

4 Jehoz ocas strhl tfetinu 
hvezd s nebe, a svrhl je na zem. 



420 



ZJEVENI 13 



Ten pak drak stal pfed zenou, 
kteraz mela poroditi, aby, jakz 
by porodila, syna jejiho sezral. 

s I porodila syna pacholika, 
kteryz mel spravovati vsecky 
narody prutem zeleznym. I vy- 
trzen jest syn jeji k Bohu a k 
triinu jeho. 

6 A zena utekla na poust', kdez 
mela misto od Boha pfipravene, 
aby ji tarn zivili za dnii tisic dve 
ste a sedesat. 

7 I stal se boj na nebi: Michal a 
andele jeho bojovali s drakem, a 
drak bojoval i andele jeho. 

8 Ale nic neobdrzeli, aniz jest 
nalezeno vice misto jejich na 
nebi. 

9 1 svrzen jest drak ten ve- 
liky, had stary, kteryz slove da- 
bel a satanas, svodici vsecken 
okrslek sveta; svrzen jest na 
zem, i andele jeho s nim svrzeni 
jsou. 

10 1 slysel jsem hlas veliky, 
fkouci na nebi: Nyni stalo se 
spaseni, a moc, i kralovstvi Bo- 
ha naseho, a moc Krista jeho; 
nebo svrzen jest zalobnik bratfi 
nasich, kteryz zaloval na ne 
pfed oblicejem Boha naseho 
dnem i noci. 

n Ale oni svitezili nad nim skr- 
ze krev Beranka, a skrze slovo 
svedectvi sveho, a nemilovali 
dusi svych az do smrti. 

12 Protoz veselte se nebesa, a 
ktefiz pfebyvate v nich. Beda 



tern, ktefiz pfebyvaji na zemi a 
na mofi; nebo dabel sstoupil k 
vam, maje hnev veliky, veda, ze 
kratky cas ma. 

13 A kdyz uzfel drak, ze jest 
svrzen na zem, honil zenu tu, 
kteraz porodila toho pacholika. 

14 Ale dana jsou te zene dve 
kfidla orlice velike, aby letela 
od tvaf i hada na poust, na misto 
sve, kdez by ji zivili do casu a 
casu, a do pul casu. 

15 I vypustil had z list svych po 
te zene vodu jako feku, aby ji 
f eka zachvatila. 

16 Ale zeme pomohla zene; 
nebo otevfela zeme lista sva, a 
pozfela feku, kterouz vypustil 
drak z ust svych. 

17 I rozhneval se drak na tu 
zenu, a sel bojovati s jinymi z se- 
mene jejiho, ktefiz ostfihaji pfi- 
kazani Bozich, a maji svedectvi 
Jezise Krista. 

18 I stal jsem na pisku mof- 
skem. 

Kapitola 13. 

Selme hrozne 7. proti svatym bojovati 
i nad nimi viteziti dopusteno. 11. Jina 
selma k Berankovi podobna divne veci pro- 
vodila, 16. jejihozto charakteru kdoz nepf i- 
jal, kupovati ani prodavati nemohl. 

Ividel jsem selmu vystupujici 
z mofe, kteraz mela sedm 
hlav a deset rohu. A na rozich 
jejich deset korun, a na hlavach 
jejich jmeno rouhani. 

2 Byla pak selma ta, kterouz 
jsem videl, podobna pardovi, a 



ZJEVENI 13 



421 



nohy jeji jako nedvedi, a lista 
jeji jako usta lvova. I dal ji drak 
silu svou, a trun svuj, i moc ve- 
likou. 

3 A videljsem, anojedna z hlav 
jejich jako zbita byla az na smrt, 
ale rana jeji smrtelna uzdrave- 
na jest. Tedy divivsi se vsecka 
zeme, sla za tou selmou. 

4 A klaneli se tomu draku, kte- 
ryz dal moc selme; klaneli se i 
selme, fkouce: Kdo jest podobny 
te selme? Kdo bude moci bojo- 
vati s ni? 

5 I dana jsou ji lista mluvici 
velike veci a rouhani, a dana 
ji moc vladnouti za ctyfidceti a 
dva mesice. 

6 Protoz otevf ela usta sva k 
rouhani se Bohu, aby se jmenu 
jeho rouhala, i stanku jeho, i 
tern, ktefiz pfebyvaji na nebi. 

7 Dano ji i bojovati s svatymi, a 
pfemahati je; a dana ji moc nad 
vselikym pokolenim, nad jazy- 
kem, i nad narodem. 

8 Protoz klaneti se ji budou 
vsickni, ktefiz pfebyvaji na ze- 
mi, jichzto jmena nejsou na- 
psana v knize zivota Beranka, 
toho zabiteho od pocatku sveta. 

9 Ma-li kdo usi, slys. 

10 Jestlize kdo do vezeni po- 
vede, do vezeni pujde; zabije-li 
kdo mecem, musi mecem zabit 
byti. Zdet'jest trpelivost a vira 
svatych. 



n Potom videl jsem jinou sel- 
mu vystupujici z zeme, a mela 
dva rohy, podobne Berankovym, 
ale mluvila jako drak. 

12 Kteraz vsecku moc prvni te 
selmy provozuje pfed tvafi jeji; 
a pusobi to, ze zeme i ti, ktefiz 
pfebyvaji na ni, klaneji se selme 
te prvni, jejizto rana smrtelna 
uzdravena byla. 

13 A cini divy velike, tak ze 
i ohni rozkazuje sstupovati s 
nebe na zem pfed oblicejem lid- 
sky m. 

14 A svodi ty, ktefiz pfebyvaji 
na zemi, temi divy, kterez dano 
ji ciniti pfed oblicejem selmy, 
fikajici obyvatelum zeme, aby 
udelali obraz te selme, kteraz 
mela ranu od mece, ale ozila 
zase. 

15 I dano ji, aby dati mohla du- 
cha tomu obrazu selmy, aby i 
mluvil obraz te selmy, a aby to 
zpiisobila, ktefizkoli neklaneli 
by se obrazu te selmy, aby byli 
zmordovani. 

16 A rozkazuje vsechnem, ma- 
lym i velikym, bohatym, i chu- 
dym, svobodnym i v sluzbu pod- 
robenym, aby meli znameni na 
prave ruce sve, aneb na celich 
svych, 

17 A aby zadny nemohl ku- 
povati ani prodavati, nez ten, 
kdoz ma znameni aneb jmeno te 
selmy, aneb pocet jmena jejiho. 

18 Tut jest moudrost. Kdo ma 



422 



ZJEVENI 14 



rozum, sectiz pocet te selmy. 
Nebo jest pocet cloveka, a jes- 
tit' pocet ten sest set sedesate a 
sest. 



Kapitola 14. 

Beranek s prvotinami svatych na Sionu vi- 
din. 6. Andel lete, ku pokanf napominal. 8. 
Druhy andel pad Babylona ohlasoval. 9. 
Tfeti chtejicim selmu ctiti pohruzku cinil. 
14. Posledni pomstu svou nad bezboznymi 
Kristus pfedukazal. 

Tedy pohledel jsem, a aj, Be- 
ranek stal na hofe Sion, a 
s mm sto ctyfidceti a ctyfi ti- 
sice majieich jmeno Otce jeho 
napsane na eelich svych. 

2 A slysel jsem Mas s nebe, 
jako hlas vod mnohych, a jako 
hlas hromu velikeho. A hlas sly- 
sel jsem tech, ktefiz hraji na 
harfy sve. 

3 A zpivali jakozto piseh no- 
vou, pfed triinem, a pfed temi 
ctyfmi zvif aty, a pfed temi star- 
ci, a zadny nemohl se nauciti te 
pisni, jedine tech sto ctyfidceti a 
ctyfi tisice, ktefiz jsou koupeni 
z zeme. 

4 Totot' jsou ti, ktefiz s zenami 
nejsou poskvrneni; nebo pani- 
cove jsou. Tit' jsou, ktefiz nasle- 
duji Beranka, kamz by koli sel; 
tit' jsou koupeni z lidi, prvotiny 
Bohu a Berankovi. 

s A v listech jejich neni nale- 
zena lest; nebot'jsou bez uhony 
pfed trunem Bozim. 



6 I videl jsem jineho andela le- 
ticiho po prostfedku nebe, ma- 
jiciho evangelium vecne, aby je 
zvestoval tern, ktefiz bydli na 
zemi, a vselikemu narodu, i po- 
koleni, i jazyku, i lidu, 

7 Rkouciho velikym hlasem: 
Bojte se Boha, a vzdejte jemu 
chvalu, nebot'pfisla hodina sou- 
du jeho; a klanejte se tomu, kte- 
ryz ucinil nebe i zemi i mofe i 
studnice vod. 

8 A jiny andel letel za nim, fka: 
Padl, padl Babylon, to mesto ve- 
like, nebo vinem hnevu smilstvi 
sveho napajelo vsecky narody. 

9 A tfeti andel letel za nimi, 
prave velikym hlasem: Bude-li 
se kdo klaneti selme a obrazu 
jejimu, a vezme-li znameni jeji 
na celo sve aneb na ruku svou, 

10 I tent' bude piti vino hnevu 
Boziho, vino, kterez jest vlito 
do kalichu hnevu jeho; a trapen 
bude ohnem a sirou pfed oblice- 
jem svatych andelu a pfed obli- 
cejem Beranka. 

n A dym muk jejich vstoupit' 
na veky veku, a nebudout' miti 
odpocinuti dnem i noci ti, kte- 
fiz se klaneji selme a obrazu je- 
jimu, a jestlize kdo pfijme zna- 
meni jmena jejiho. 

12 Tut jest trpelivost svatych, 
tu jsou ti, ktefiz ostfihaji pfika- 
zani Bozich a viry Jezisovy. 

13 I slysel jsem hlas s nebe, 
fkouci ke mne: Pis: Blahosla- 



ZJEVENI 15 



423 



veni jsou od teto chvile mrtvi, 
ktefiz v Panu umiraji. Duch za- 
jiste di jim, aby odpocinuli od 
praci svych, skutkove pak jejich 
jdou za nimi. 

14 1 pohledel jsem, a aj, ob- 
lak belostkvouei, a na torn ob- 
laku sedel podobny Synu clo- 
veka, maje na hlave sve korunu 
zlatou, a v nice sve srp ostry. 

15 A jiny andel vysel z chramu, 
volaje hlasem velikym na toho, 
kteryz sedel na oblaku: Pust' srp 
svuj, a zni; nebotpfisla tobe ho- 
dina zne, nebo jiz dozrala zen 
zeme. 

16 I spustil ten, kteryz sedel na 
oblaku, srp svuj na zem, a po- 
zata jest zeme. 

17 A jiny andel vysel z chramu 
toho, kteryz jest na nebi, maje i 
on srp ostry. 

18 Opet vysel jiny andel z olta- 
fe, kteryz mel moc nad ohnem, 
a volal kfikem velikym na toho, 
kteryz mel srp ostry, fka: Pust' 
srp svuj ostry, a zbef hrozny vi- 
nice zemske; nebotf jsou uzrali 
hroznove jeji. 

19 I spustil andel srp svuj na 
zem, a sebral vinici zeme, a 
vmetal do jezera velikeho hne- 
vu Boziho. 

20 1 tlaceno jest jezero pfed 
mestem, a vysla krev z jezera 
az do udidl komim za tisic a za 
sest set honu. 



Kapitola 15. 

Ukazal Pan s. Janu sedm andelii, a sedm 
poslednich ran, 2. mofe sklene, a nad nim 
ty, ktefiz nad selmou svitezili, 3. divne 
Bozi chvaly s velikou radosti prozpevujici. 

Potom videl jsem jiny za- 
zrak na nebi veliky a pfe- 
divny: Sedm tech andelu maji- 
cich sedm ran poslednich; nebo 
skrze ne ma dokonan byti hnev 
Bozi. 

2 A videl jsem jako mofe skle- 
ne, smisene s ohnem, a ty, kte- 
fiz svitezili nad tou selmou a ob- 
razem jejim a nad charakterem 
jejim i nad poctem jmena jejiho, 
ani stoji nad tim mofem skle- 
nym, majice harfy Bozi, 

3 A zpivaji piseh Mojzise, slu- 
zebnika Boziho, a pisen Beran- 
kovu, fkouce: Velici a pfedivni 
jsou skutkove tvoji, Pane Boze 
vsemohouei, spravedlive a pra- 
ve jsou cesty tve, 6 Krali sva- 
tych. 

4 Kdoz by se nebal tebe, Pane, 
a nezveleboval jmena tveho? 
Nebo ty sam svaty jsi. Vsickni 
zajiste narodove pfijdou, a kla- 
neti se budou pfed oblicejem 
tvym; nebo soudove tvoji zjeve- 
ni jsou. 

5 Potom pak pohledel jsem, a 
aj, otevfin byl chram stanku 
svedectvi na nebi. 

6 I vyslo sedm tech andelu z 
chramu, majicich sedm ran, ob- 
leceni jsouce rouchem lnenym, 



424 



ZJEVENI 16 



cistym a belostkvoucim, a pre- 
pasani na prsech pasy zlatymi. 

7 A jedno ze ctyr zvifat dalo 
sedmi andeliim sedm kofliku 
zlatyeh, plnych hnevu Boha zi- 
veho na veky vekii. 

8 I naplnen jest chram dymem 
od slavy Bozi a od moci jeho, a 
zadny nemohl vjiti do chramu, 
dokudz se nevykonalo sedm ran 
tech sedmi andelu. 



Kapitola 16. 

Pfehroznych sedm ran Bozich na selmu a 
licastniky jeji vylito, 5. v nichz spravedlive 
hnevu Boziho pomsty, na neslechetny a od 
falesnych proroku lstive svedeny svet se 
valici, zavfiny jsou. 

I slysel jsem hlas veliky z chra- 
mu, fkouci tern sedmi ande- 
liim: Jdete, vylite sedm kofliku 
hnevu Boziho na zem. 

2 I sel prvni, a vylil koflik svuj 
na zem, i vyvrhli se vfedove 
skodlivi a zli na lidech, majicich 
znameni selmy, a na tech, ktef iz 
se klaneli obrazu jejimu. 

3 Zatim druhy andel vylil kof- 
lik svuj na mofe, a ucineno jest 
jako krev umrleho, a vselika du- 
se ziva v mofi umfela. 

4 Potom tf eti andel vylil koflik 
svuj na feky a na studnice vod, 
i obraceny jsou v krev. 

5 1 slysel jsem andela vod, 
fkouciho: Spravedlivy jsi, Pane, 
kteryz jsi, a kteryzs byl, a svaty, 
zes to usoudil. 



6 Ponevadz krev svatych a pro- 
roku vylevali, i dal jsi jim krev 
piti; nebo jsou hodni. 

7 I slysel jsem jineho od oltafe, 
kteryz fekl: Jiste, Pane Boze 
vsemohouei, pravi jsou a spra- 
vedlivi soudove tvoji. 

8 Potom ctvrty andel vylil kof- 
lik svuj na slunce, i dano jest 
jemu paliti lidi ohnem. 

9 I palili se lide horkem veli- 
kym, a rouhali se jmenu Boha 
toho, kteryz ma moc nad temi 
ranami, a vsak necinili pokani, 
aby vzdali slavu jemu. 

10 Tedy paty andel vylil koflik 
svuj na stolici te selmy, i ucine- 
no jest kralovstvi jeji tmave, i 
kousali jazyky sve pro bolest. 

n A rouhali se Bohu nebeske- 
mu pro bolesti sve a pro vfedy 
sve, a vsak necinili pokani z 
skutkii svych. 

12 Sesty pak andel vylil koflik 
svuj na tu velikou feku Eufra- 
tes, i vyschla voda jeji, aby pfi- 
pravena byla cesta kraliim od 
vychodu slunce. 

13 A videl jsem, ano z list draka 
a z list selmy a z list falesneho 
proroka vysli tfi duchove ne- 
cisti, podobni zabam. 

14 Nebo jsou duchove dabel- 
sti, jesto cini divy, a chodi mezi 
krale zemske a vseho okrslku 
sveta, aby je shromazdili k boji, 
k tomu velikemu dni Boha vse- 
mohouciho. 



ZJEVENI 17 



425 



15 Aj, pfiehazimt' jako zlodej. 
Blahoslaveny, kdoz bdi a ostfi- 
ha roucha sveho, aby nah ne- 
chodil, aby nevideli hanby jeho. 

16 1 shromazdil je na misto, 
kterez slove Zidovsky Armaged- 
don. 

17 Tedy sedmy andel vylil kof- 
lik svuj na povetfi, i vysel hlas 
veliky z chramu nebeskeho, z 
tninu, fkouci: Stalo se. 

18 I stali se zvukove a hromo- 
biti a blyskani, i zeme tfeseni 
stalo se velike, jakehoz nikdy 
nebylo, jakz jsou lide na zemi, 
zeme tfeseni tak velikeho. 

19 I roztrhlo se to velike mesto 
na tfi strany, a mesta narodu 
padla. A Babylon veliky pfisel 
na pamet pf ed oblicejem Bozim, 
aby dal jemu kalich vina prchli- 
vosti hnevu sveho. 

20 A vsickni ostrovove pominu- 
li, a hory nejsou nalezeny. 

21 A kroupy velike jako centne- 
f ove prsely s nebe na lidi. I rou- 
hali se Bohu lide pro rami tech 
krup; nebo velmi velika byla ta 
jejich rana. 



Kapitola 17. 

Hrozne odsouzeni te ohyzdne a krvi sva- 

tych opile nevestky, 3. kteraz na selme se- 

dela, 14. a bojujici s Berankem, jest pfe- 

mozena. 

I pfisel jeden z sedmi andelu, 
ktefiz meli sedm kofliku, a 
mluvil se mnou, fka ke nine: 



Pod', ukazit' odsouzeni nevest- 
ky velike, kteraz sedi na vodach 
mnohych, 

2 S kterouz smilnili kralove ze- 
me, a zpili se vinem smilstvi je- 
jiho obyvatele zeme. 

3 I odnesl mne na poust v du- 
chu, a videl jsem zenu sedici na 
selme brunatne, pine j men rou- 
hani, majici sedm hlav a deset 
rohu. 

4 Zena pak odina byla sarla- 
tem a brunatnym rouchem, a o- 
zdobena zlatem a kamenim dra- 
hym i perlami, majici koflik zla- 
ty v ruce sve, piny ohavnosti a 
necistoty smilstva sveho. 

5 A na cele jejim napsane 
jmeno: Tajemstvi, Babylon ve- 
liky, mate smilstva a ohavnosti 
zeme. 

6 A videl jsem zenu tu opilou 
krvi svatych, a krvi mucedlniku 
Jezisovych, a videvji, diviljsem 
se divenim velikym. 

7 I fekl mi andel: Co se divis? 
Ja tobe povim tajemstvi te zeny 
i selmy, kteraz ji nese, majici 
hlav sedm a rohu deset. 

8 Selma, kterouzs videl, byla, 
a neni, a mat' vystoupiti z pro- 
pasti, a na zahynuti jiti. I divi- 
ti se budou bydlitele zeme, (ti, 
kterychz jmena nejsou napsa- 
na v knize zivota od ustanove- 
ni sveta), vidouce selmu, kteraz 
byla, a neni, a vsak jest. 



426 



ZJEVENI 18 



9 Tentot' pak jest smysl, a mat 
moudrost: Sedm hlav jest sedm 
hor, na kterychz ta zena sedi. 

10 A kralu sedm jest. Pet jich 
padlo, jeden jest, jiny jeste ne- 
pfisel; a kdyz pfijde, na malou 
chvili musi trvati. 

n A selma, kteraz byla, a neni, 
onatjest osmy, a z tech sedmi 
jest, i na zahynuti jde. 

12 Deset pak rohu, kterezs vi- 
del, jestit deset kralii, ktefiz je- 
ste kralovstvi nepfijali, ale pfi- 
jmout moc jako kralove jedne 
hodiny spolu s selmou. 

13 Tit'jednu radu maji, a silu i 
moc svou selme dadi. 

14 Tit' bojovati budou s Beran- 
kem, a Beranek svitezi nad ni- 
mi, nebot Pan panii jest a Krai 
kralu, i ti, ktefiz jsou s nim, po- 
volani, a vyvoleni, a verni. 

15 I fekl mi: Vody, kterezs vi- 
del, kdez nevestka sedi, jsoufli- 
de, a zastupove, a narodove, a 
jazykove. 

16 Deset pak rohu, kterezs vi- 
de! na selme, ti v nenavist vez- 
mou nevestku, a ucini ji opus- 
tenou a nahou, a telo jeji jisti 
budou, a ji paliti budou ohnem. 

17 Nebot dal Buh v srdce je- 
jich, aby cinili vuli jeho, a aby 
se sjednomyslnili, a kralovstvi 
sve selme dali, dokudz by ne- 
byla vykonana slova Bozi. 

18 A zena, kterouzs videl, jest 



mesto to velike, kterez ma kra- 
lovstvi nad krali zeme. 

Kapitola 18. 

Svatemu Janu ukazan hrozny, rychly, ne- 

nadaly pad a zahynuti Babylona. 9. Plac a 

nafikanf nad nim na zemi, 20. radost pak 

a vesele na nebi. 

Potom pak videl jsem andela 
sstupujiciho s nebe, majici- 
ho moc velikou, a zeme osvicena 
byla od slavy jeho. 

2 1 zkfikl silne hlasem veli- 
kym, fka: Padl, padl Babylon 
ten veliky, a ucinen jest pfibyt- 
kem dablii, a strazi kazdeho du- 
chanecisteho, a strazi vselikeho 
ptactva necisteho a ohyzdneho. 

3 Nebo z vina hnevu smilstva 
jeho pili vsickni narodove, a 
kralove zemsti smilnili s nim, 
a kupci zemsti z zbozi rozkosi 
jeho zbohatli. 

4 I slysel jsem jiny hlas s nebe, 
fkouci: Vyjdete z neho, lide miij, 
abyste neobcovali hfichum jeho, 
a abyste nepfijali z jeho ran. 

5 Nebot' dosahli hfichove jeho 
az k nebi, a rozpomenul se Buh 
na nepravosti jeho. 

6 Dejtez jemu, jakoz i on da- 
val vam, a dejte jemu dvenasob 
podle skutku jeho; v koflik, kte- 
ryz naleval, nalite jemu dvena- 
sob. 

7 Jakz se mnoho chlubil a zbuj- 
nel byl, tak mnoho dejte jemu 
muk a place. Nebot' v srdci 
svem pravi: Sedim kralovna, a 



ZJEVENI 18 



427 



nejsemt' vdovou, a place neu- 
zfim. 

8 Protoz v jeden den pfijdou 
rany jeho, smrt a plac i hlad, a 
ohnem spalen trade; nebo silny 
jest Pan, kteryz jej potupi. 

9 I plakati ho budou, a kviliti 
nad nim kralove zeme, ktefiz s 
nim smilnili, a svou rozkos meli, 
kdyz uzfi dym zapaleni jeho, 

10 Zdaleka stojice, pro bazen 
muk jeho, a fkouce: Beda, beda, 
velike mesto Babylon, to mesto 
silne, ze jedne hodiny pfisel od- 
sudek tvuj . 

n Ano i kupci zemsti budou 
plakati a kviliti nad nim; nebo 
koupi jejich zadny nebude ku- 
povati vice, 

12 Koupe zlata, a stfibra, a 
draheho kamene, i perel, i kme- 
ntu, i sarlatu, i hedbavi, i bru- 
natneho roucha, i vselikeho dfe- 
va thyinoveho, a vseeh nadob z 
kosti slonovych, i vselikeho na- 
dobi z nejdrazsiho dfivi, i z me- 
di, i z zeleza, i z mramoru; 

13 A skofice, i vonnych veci, a 
masti, i kadidla, i vina, i oleje, i 
beli, i psenice, i dobytka, i ovec, i 
koni, a vozii, i sluzebniku, i dusi 
lidskych. 

14 I ovoce zadostiva dusi tve 
odesla od tebe, a vsecko tucne 
a krasne odeslo od tebe, a aniz 
toho jiz vice naleznes. 

15 Ti kupci, ktefiz v torn kup- 
cili, a jim zbohatli, zdaleka sta- 



nou pro strach muk jeho, pla- 
cice, a kvilice, 

16 A fkouce: Beda, beda, mesto 
velike, kterez odino bylo kmen- 
tem, a sarlatem, a brunatnym 
rouchem, a ozdobeno bylo zla- 
tem, a kamenim drahym, i per- 
lami; nebo v jednu hodinu zahy- 
nula tak velika bohatstvi. 

17 I vseliky marinaf, i vsecko 
mnozstvi lidi, ktefiz jsou na lo- 
dech, i plavci, a ktefizkoli svou 
zivnost na mofi maji, zdaleka 
stanou, 

18 A zkfiknou, vidouce dym za- 
paleni jeho, fkouce: Ktere by- 
lo podobne mestu tomuto veli- 
kemu! 

19 A sypouce prach na hlavy 
sve, kficeti budou, placice, a 
kvilice, a fkouce: Beda, beda, 
mesto velike, v nemz zbohatli 
vsickni, ktefiz meli lodi na mofi, 
ze mzdy jeho; nebo jedne hodiny 
zpustlo. 

20 Raduj se nad nim nebe i sva- 
ti apostole i proroci; nebo po- 
mstilt'vas Buh nad nim. 

21 1 zdvihl jeden silny andel 
kamen jako zernov veliky, a ho- 
dil jim do mofe, fka: Tak prudce 
uvrzen bude Babylon, to mesto 
velike, a nikoli vice nebude na- 
lezen. 

22 A hlas na harfy hrajicich, a 
zpevaku, a pistfcu, a trubacu ni- 
koli nebude vice v tobe slysan, 
a zadny femeslnik zadneho fe- 



428 



ZJEVENI 19 



mesla nebude v tobe vice nale- 
zen, a zvuk zernovu nebude v 
tobe vice slysan. 

23 Ani svetlo svice nebude v 
tobe vice svititi, a hlas zeni- 
cha ani nevesty nebude v tobe 
vice slysan, jesto kupci tvoji by- 
vala knizata zemska, a trave- 
nimi tvymi v blud uvedeni byli 
vsickni narodove. 

24 Ale v nem nalezena jest krev 
proroku a svatych i vseeh zmor- 
dovanych na zemi. 

Kapitola 19. 

Spravedlive Bozi soudy i v pomste nad Ba- 
bylonem, 7. i v zpusobeni te vecne svadby 
Berankovy radostne vsecka stvof eni zvele- 
buji a oslavuji. 11. Za tim ukazan zpusob 
Pana k soudu poslednimu slavne se berou- 
ciho, 17. ano i zpusob trapeni vecneho. 

Potom jsem slysel veliky hlas 
velikeho zastupu na nebi, 
fkouciho: Halelujah. Spaseni, a 
slava, a cest, i moc Panu Bohu 
nasemu. 

2 Nebot' jsou pravi a spraved- 
livi soudove jeho, kteryz odsou- 
dil nevestku tu velikou, kteraz 
byla porusila zemi smilstvem 
svym, a pomstil krve sluzeb- 
niku svych z ruky jeji. 

3 I fekli podruhe: Halelujah. 
A dym jeji vstupoval na veky 
veku. 

4 I padlo, ctyfmecitma starcii a 
ctvero zvif at, a klaneli se Bohu 
sedicimu na triinu, fkouce: A- 
men, Halelujah. 



5 I vysel z trunu hlas, fkouci: 
Chvalte Boha naseho vsickni 
sluzebnici jeho, a ktefiz se bo- 
jite jeho, i mali i velici. 

6 A slysel jsem hlas jako za- 
stupu velikeho, a jako hlas vod 
mnohych, a jako zvuk hromu 
silnych, fkoucich: Halelujah. 
Kralovalt Pan Buh nds vsemo- 
houci. 

7 Radujme se, a veselme se, 
a chvalu vzdejme jemu. Ne- 
bot' pfisla svadba Berankova, a 
manzelka jeho pfipravila se. 

8 A dano jest ji, aby se oble- 
kla v kment cisty a stkvouci, 
a ten kment jsout ospravedlno- 
vani svatych. 

9 I fekl mi: Pis: Blahoslaveni, 
ktefiz jsou k vecefi svatby Be- 
rankovy povolani. A fekl mi: Ta- 
to slova Bozi jsou prava. 

10 I padl jsem k noham jeho, 
abych se klanel jemu. Ale fekl 
mi: Hied', abys toho necinil. 
Jsemt'spolusluzebnik tvuj i bra- 
tfi tvych, tech, ktefiz maji sve- 
dectvi Jezisovo. Bohu se kla- 
nej. Svedectvi pak Jezisovo jes- 
tit' duch proroctvi. 

n I videl jsem nebe otevfene, a 
aj, kuii bily, a ten, kteryz sedel 
na nem, sloul Verny a Pravy, a 
spravedlive soudi i bojuje. 

12 Oci pak jeho byly jako pla- 
men ohne, a na hlave jeho ko- 
run mnozstvi, a mel jmeno na- 



ZJEVENI 20 



429 



psane, kterehoz zadny nevi, nez 
on sam. 

13 A byl odin rouchem pokro- 
penym krvi, a slovet'jmeno jeho 
Slovo Bozi. 

14 A rytif stvo nebeske jelo za 
nim na bilyeh konich, jsouce 
odini kmentem bilym a cistym. 

15 A z list jeho vychazel mec os- 
try, aby jim bil narody. Nebo on 
bude je spravovati prutem ze- 
leznym; ont' i pres vina hnevu a 
prchlivosti Boha vsemohouciho 
tlaeiti bude. 

16 A mat' na rouchu a na bed- 
rach svych napsane jmeno: Krai 
kralu a Pan panii. 

17 I videl jsem jednoho andela, 
an stoji v slunci, a zkf ikl hlasem 
velikym, fka vsechnem pta- 
kiim, ktefiz letali po prostfed 
nebes: Pod'te, a shromazd'te se 
k vecefi velikeho Boha, 

18 Abyste jedli tela kralu, a te- 
la hejtmanu, a tela silnych, a 
tela konii, i tech, ktefiz na nich 
sedi, a tela vsech svobodnych i 
sluzebniku, i malych i velikych. 

19 I videl jsem selmu a krale 
zeme a vojska jejich, ani se sjeli, 
aby bojovali s tim, kteryz sedel 
na torn koni, a s rytif stvem jeho. 

20 I jata jest ta selma, a s ni 
falesny prorok ten, kteryz cini- 
val divy pfed ni, jimiz svodil ty, 
ktefiz pfijali znameni selmy, a 
ktefiz se klaneli obrazu jejimu. 



/ uvrzeni jsou oba za ziva do je- 
zera ohniveho, hoficiho sirou. 

21 A jini zbiti jsou mecem toho, 
kteryz sedel na koni, vychazeji- 
cim z list jeho. A vsickni ptaci 
nasyceni jsou tely jejich. 

Kapitola 20. 

Andel draka stareho svazal, 3. kteryz po 
tisici letech zase na cas rozvazan byti ma. 
4. Mucedlniku Bozich odplata. 9. Vitezstvi 
nad Gogem a Magogem. 12. Soud i vypo- 
ved' mrtvym podle knih otevf enych. 

I videl jsem andela sstupuji- 
ciho s nebe, majiciho klic od 
propasti a fetez veliky v ruce 
sve. 

2 I chopil draka, hada toho sta- 
reho, kteryz jest dabel a satan, 
i svazal jej za tisic let. 

3 A uvrhl ho do propasti, i za- 
vfel, a svrchu nad nim zape- 
eetil, aby nesvodil vice narodu, 
az by se vyplnilo tisic let; nebot 
potom musi byti propusten na 
maly cas. 

4 I videl jsem stolice, a posadili 
se na nich, i dan jest jim soud, 
a duse stinanych pro svedectvi 
Jezisovo a pro slovo Bozi, a kte- 
fiz se neklaneli selme, ani ob- 
razu jejimu, a aniz pfijali zna- 
meni jejiho na cela sva, aneb na 
ruce sve. A ozili, a kralovali s 
Kristem tisic let. 

5 Jini pak mrtvi neozili, do- 
kudz by se nevyplnilo tech tisic 
let. Tot'jest prvni vzkfiseni. 

6 Blahoslaveny a svaty, kdoz 
ma dil v prvnim vzkfiseni. Nad 



430 



ZJEVENI 21 



temit'ta druha smrt nema moci, 
ale budou knezi Bozi a Kristovi, 
a kralovati s nim budou tisic let. 

7 A kdyz se vyplni tisic let, 
propusten bude satan z zalafe 
sveho. 

8 1 vyjde, aby svodil narody, 
ktefiz jsou na ctyfech stranach 
zeme, Goga a Magoga, a aby 
je shromazdil k boji, kterychzto 
pocet jest jako pisku mofskeho. 

9 I vstoupili na sirokost zeme, 
a obklicili stany svatych, i to 
mesto mile, ale sstoupil ohen od 
Boha s nebe, a spalil je. 

10 A dabel, kteryz je svodil, u- 
vrzen jest do jezera ohne a siry, 
kdez jest i selma, i falesny pro- 
rok, a budout' mueeni dnem i 
noci na veky vekii. 

n I videl jsem trim veliky bily, 
a sediciho na nem, pfed je- 
hoz tvafi utekla zeme i nebe, a 
misto jim neni nalezeno. 

12 I videl jsem mrtve, male i ve- 
like, stojici pfed oblicejem Bo- 
zim, a knihy otevfiny jsou. A 
jina kniha take jest otevfina, 
to jest kniha zivota, i souze- 
ni jsou mrtvi podle toho, jakz 
psano bylo v knihach, totiz pod- 
le skutku svych. 

13 A vydalo mofe mrtve, ktefiz 
byli v nem, tolikez smrt i peklo 
vydali ty, ktefiz v nich byli, i 
souzeni jsou jeden kazdy podle 
skutku svych. 



14 Smrt pak a peklo uvrzeni 
jsou do jezera ohniveho, a tot 
jest smrt druha. 

15 I ten, kdoz neni nalezen v 
knize zivota zapsan, uvrzen jest 
do jezera ohniveho. 

Kapitola 21. 

Videl svaty Jan nove nebe a zemi, 2. i Je- 

ruzalem novy, 10. mesto nejslavnejsi.jehoz 

pfedivny zpusob, a nikdy nevidane ani sly- 

chane ozdoby siroce vypravuje. 

Potom videl jsem nebe nove 
a zemi novou. Nebo prvni 
nebe a prvni zeme byla pomi- 
nula, a mofe jiz nebylo. 

2 A ja Jan videl jsem mesto 
svate, Jeruzalem novy, sstupu- 
jici od Boha s nebe, pfipraveny 
jako nevestu okraslenou muzi 
svemu. 

3 I slysel jsem hlas veliky s 
nebe, fkouci: Aj, stanek Bozi s 
lidmi, a bydlitit' bude s nimi, a 
oni budou lid jeho, a on Buh s 
nimi bude, jsa Buh jejich. 

4 A setfet Buh vselikou slzu s 
oci jejich, a smrti jiz vice ne- 
bude, ani kvileni, ani kfiku, ani 
bolesti nebude vice; nebo prvni 
veci pominuly. 

5 I fekl ten, kteryz sedel na 
trunu: Aj, nove cinim vseeko. 
I fekl mi: Pis. Nebo jsou tato 
slova verna a prava. 

6 I di mi: Stalo se. Jat'jsem Alfa 
i Omega, pocatek i konec. Jat 
dam ziznivemu z studnice vody 
zive darmo. 



ZJEVENI 21 



431 



7 Kdoz svitezi, obdrzit' dedicne 
vsecko, a budut jemu Bohem, a 
on mi trade synem. 

8 Straslivym pak, a nevernym, 
a ohyzdnym, a vrazedlnikiim, a 
smilnikum, a earodejnikum, a 
modlafum, i vsechnem lhafum, 
dil jejich v jezefe, kterez hofi 
ohnem a sirou, jenz jest smrt 
druha. 

9 I pfisel ke nine jeden z tech 
sedmi andelu, ktefiz meli sedm 
koflikii plnych sedmi ran nejpo- 
slednejsich, a mluvil se mnou, 
fka: Pod', ukazit nevestu, man- 
zelku Berankovu. 

10 I vnesl mne v duchu na horu 
velikou a vysokou, a ukazal mi 
mesto velike, ten svaty Jeruza- 
lem, sstupujici s nebe od Bona, 

n Majici slavu Bozi. Jehoz sve- 
tlost byla podobna k kameni 
nejdrazsimu, jako k kameni jas- 
pidu, kteryz by byl zpusobu kfi- 
staloveho, 

12 A majici zed velikou a vyso- 
kou, majici dvanacte bran, a na 
tech branach dvanacte andelu, 
a jmena napsana, kterazto jsou 
dvanactera pokoleni synu Izra- 
elskych. 

13 Od vychodu slunce brany 
tfi, od pulnoci brany tfi, od po- 
ledne brany tfi, od zapadu bra- 
ny tfi. 

14 A zed mestska mela zakladu 
dvanacte, a na nich jmena dva- 
nacti apostolu Berankovych. 



is A ten, kteryz mluvil se 
mnou, mel tftinu zlatou, aby 
zmefil mesto i brany jeho i zed 
jeho. 

16 Polozeni pak mesta toho 
ctverhrane jest, jehoz dlouhost 
tak velika jest jako i sirokost. I 
namefil toho mesta tou tftinou 
dvanacte tisicu honu; dlouhost 
pak jeho, i sirokost, i vysokost 
jednostejna jest. 

17 I zmefil zed jeho, sto cty- 
fidceti a ctyfi loktu, merou clo- 
veka, kteraz jest mira andela. 

18 A bylo staveni zdi jeho jas- 
pis, mesto pak samo bylo zlato 
ciste, podobne sklu cistemu. 

19 A zakladove zdi mestske 
vselikym kamenem drahym oz- 
dobeni byli. Zaklad prvni byl 
jaspis, druhy zafir, tfeti chalce- 
don, ctvrty smaragd, 

20 Paty sardonyx, sesty sardi- 
us, sedmy chryzolit, osmy be- 
ryllus, devaty topazion, desaty 
chryzoprassus, jedenacty hya- 
cint, dvanacty ametyst. 

21 Dvanacte pak bran dvanac- 
te perel jest, jedna kazda brana 
jest z jedne perly; a rynk mesta 
zlato ciste jako sklo, kterez se 
naskrze prohlednouti muze. 

22 Ale chramu jsem v nem ne- 
videl; nebo Pan Buh vsemohou- 
ci chram jeho jest a Beranek. 

23 A to mesto nepotfebuje 
slunce ani mesice, aby svitili v 



432 



ZJEVENI 22 



nem; nebo slava Bozi je osve- 
cuje, a svice jeho jest Beranek. 

24 A narodove, ktefiz by k spa- 
seni pfisli, v svetle jeho proeha- 
zeti se budou, a kralove zemsti 
pfenesou slavu a cest svou do 
neho. 

25 A brany jeho nebudou zavi- 
rany ve dne; noci zajiste tarn ne- 
bude. 

26 A snesou do neho slavu a 
cest narodii. 

27 A nevejdet do neho nic po- 
skvrnujiciho, aneb pusobiciho 
ohyzdnost a lez, nez toliko ti, 
ktefiz napsani jsou v knize zi- 
vota Berankova. 

Kapitola 22. 

Stkvouci zive vody potok, 2. se vsim, coz 
k vecnemu blahoslavenstvi pfinalezi, Pan 
ukazav, 7. brzky prichod sviij pfedpovida, 
12. zfetelne tudy svym davaje navesti, aby 
se ku pf ijeti jeho bedlive strojili. 

Iukazal mi potok cisty vody 
zive, svetly jako kfistal, te- 
kouci z trunu Boziho a Beran- 
kova. 

2 U prostfed pak rynku jeho a 
s obou stran potoka bylo dfevo 
zivota, pfinasejici dvanactero 
ovoce, na kazdy mesic vydava- 
jici ovoce sve, a listi sve k zdravi 
narodu. 

3 A niceho zlofeceneho jiz vice 
nebude, ale trun Bozi a Beran- 
kiiv bude v nem, a sluzebnici 
jeho slouziti jemu budou. 

4 A tvaf jeho videti budou, a 
jmeno jeho bude na celich jejich. 



5 A noci tam nebude, aniz bu- 
dou potf ebovati svice, ani svetla 
sluneeneho; nebo Pan Biih je 
osvecuje, a kralovati budou na 
veky vekii. 

6 I fekl mi: Slova tato jsou ver- 
na a prava, a Pan Biih svatych 
proroku poslal andela sveho, 
aby ukazal sluzebnikum svym, 
co se diti musi brzo. 

7 Aj, pfijdut' rychle. Blahosla- 
veny, kdoz ostf iha slov proroctvi 
knihy teto. 

8 Ja pak Jan videl jsem a sly- 
sel tyto veci. A kdyz jsem sly- 
sel a videl, padl jsem, klaneti 
se chteje pfed nohama andela 
toho, kteryz mi tyto veci ukazo- 
val. 

9 Ale fekl mi: Hied', abys toho 
necinil. Nebot jsem spoluslu- 
zebnik tvuj a bratf i tvych proro- 
ku, a tech, ktefiz ostfihaji slov 
knihy teto. Bohu se klanej. 

10 Potom fekl mi: Nezapeeetuj 
slov proroctvi knihy teto; nebot 
jest blizko cas. 

n Kdo skodi, skod'jeste; a kdo 
smrdi, smrd' jeste; a kdo jest 
spravedlivy, ospravedlni se jes- 
te; a svaty posvet se jeste. 

12 A aj, pfijdut brzo, a odplata 
ma se mnou, abych odplatil jed- 
nomu kazdemu podle skutkii 
jeho. 

13 Jat'jsem Alfa i Omega, poca- 
tek i konec, prvni i posledni. 



ZJEVENI 22 



433 



14 Blahoslaveni, ktefiz zacho- 
vavaji prikazani jeho, aby meli 
pravo k df evu zivota, a aby bra- 
nami vesli do mesta. 

15 Vne pak budou psi a caro- 
dejnici, a smilnici, a vrazedlniei, 
a modlafi, i kazdy, kdoz miluje 
a cini lez. 

16 Ja Jezis poslal jsem andela 
sveho, aby vam svedcil o techto 
vecech v cirkvich. Ja jsem kofen 
a rod Daviduv, a hvezda jasna a 
jitfni. 

17 A Duch i nevesta fkou: Pod'. 
A kdoz slysi, rciz: Pfid'. A kdoz 
zizni, pfijdiz, a kdo chce, nabef 
vody zivota darmo. 



18 Osvedcujit' pak kazdemu, 
kdoz by slysel slova proroctvi 
knihy teto, jestlize by kdo pf idal 
k temto vecem, zet jemu pfida 
Biih ran napsanych v knize te- 
to. 

19 A jestlize by kdo ujal od slov 
proroctvi tohoto, odejmet' Buh 
dil jeho z knihy zivota, a z mesta 
svateho, a z tech veci, kterez 
jsou napsany v knize teto. 

20 Takf pravi ten, kteryz sve- 
dectvi vydava o techto vecech: 
Jistet'pf ijdu brzo. Amen. Pfijdiz 
tedy, Pane Jezisi. 

21 Milost Pana naseho Jezu- 
krista se vsechnemi vami. A- 



NOVY ZAKON 

PODLE POSLEDNIHO VYDANI 
KRALICKEHO Z ROKU 1613 



Zpracovani, korektura, graficka uprava a sazba 

pi'smem New Century Jaromir Hradilek. 

V Brne roku 2009. Vydani prvni. 434 stran. 

Tento dokument vychazi z digitalizovane verze 

textu dostupne online na webove adrese 

http://cs.wikisource.org/wiki/Bible_Kralicka 

Vydano pod licenci Creative Commons — 
Attribution-Share Alike 3.0 Unported. 



