text: # говорити
  
  ## Serbe
  
  ### Étymologie
  
      Du vieux slave говорити, govoriti.
  
  ### Verbe
  
  говорити (govoriti) \ɡoʋǒriti\
  
  * Parler.
     * Јако Говорим. : « Je parle fort. »
  
  **Synonymes**
  
  * причати (pričati)
  
  ## Ukrainien
  
  ### Étymologie
  
      Du vieux slave говорити, govoriti.
  
  ### Verbe
  
  говорити, hovoriti \ɦɔwɔˈrɪte\ imperfectif (perfectif : поговорити) (voir la conjugaison)
  
  * Parler, s’exprimer.
  * (En particulier) Parler, connaître (une langue)
  * Dire quelque chose à quelqu’un.
     * гово́рять.
  
      On dit…
  * (про + accusatif) Parler de quelque chose.
  * (до + accusatif) Se tourner vers quelqu’un pour lui dire quelque chose.
  * (+ datif + про + accusatif) Témoigner à quelqu’un de quelque chose.
  * (в ou у + locatif) Venir à l’idée ou à l’esprit de quelqu’un.
     * То заздрість у них говорить. : Alors l’envie leur monte à l’esprit
  
  **Synonymes**
  
  * (dans le sens de parler une langue, s’exprimer dans une langue - tous ces verbes proviennent d’utilisations familières) балакати, джеркотати, джеркотіти, джерґотати, джерґотіти, лопотати, лопотіти, розмовляти, цвенькати, шваркотати, шваркотіти, шварґотати, шварґотіти, ґелґотати, ґелґотіти, ґерґотати, ґерґотіти
  * (dire) баяти, балакати, видавлювати, видушувати, вимовляти, витискувати, витискати, виціджувати, гавкати, гарчати, гриміти, казати, мовити, проказувати, промовляти, прорікати, проціджувати, рубати, сичати, скрипіти, стогнати, тягнути, тягти, хлипати, хрипіти, цідити, шипіти
  * (avoir une conversation) балакати, бесідувати, галайкати, галакати, галайкотати, галайкотіти, гомоніти, гуторити, переговорюватися, розмовляти, щебетати
  * (témoigner, parler d’un vécu) баяти, викладати, вповідувати, вповідати, докладати, казати, оповідати, переповідати, повідувати, повідати, повідомляти, повістувати, подейкувати, приповідати, провадити, промовляти, розказувати, розповідати, уповідувати, уповідати, хвалитися
  * (témoigner, être témoin) вказувати, демонструвати, засвідчувати, показувати, посвідчувати, присвідчувати, підтверджувати, свідчити, указувати
  * (sens divers) висловлюватися, віщувати, гаркати, глаголати, де́йкати, казати, мовити, молоти, підказувати, подейкувати, просторікувати, ректи, рикати, цвенькати
  
  ## Vieux slave
  
  ### Étymologie
  
      De l’indo-européen commun *gou- (« appeler, crier ») qui donne aussi, entre autres, le latin gavia (« mouette »), le grec ancien γόος, góos (« cri de douleur »), γοάω, goaô (« crier »), possiblement en-gouer, gouaille en français.
  
  ### Verbe
  
  говорити, govoriti
  
  * Parler.
  
  **Dérivés**
  
  * говоръ
  
  **Dérivés dans d’autres langues**
  
  * Russe : говорить
  * Serbo-croate : говорити, govoriti
  * Slovaque : hovoriť
  * Slovène : govoriti
  * Tchèque : hovořit
  * Ukrainien : говорити
  