text: # чинити
  
  ## Ukrainien
  
  ### Étymologie
  
      (Faire) Dénominal de чин, čin (« acte, action »), apparenté au russe чинить, činiť, au polonais czynić, au tchèque činit.
      (Tanner) Identique au précédent avec le sens de « travailler le cuir ».
  
  ### Verbe 1
  
  чини́ти tšynyty \t͡ʃeˈnɪte\ imperfectif transitif de type 4c
  
  * Faire, causer, provoquer.
     * чинити вплив : embrayer (sur quelque chose).
     * чинити всупереч : contrevenir.
     * чинити з усіма вкрай обачно : tout faire avec compas et mesure.
     * чинити натиск : exercer une pression.
     * чинити неприемності : causer des ennuis.
     * чинити опір : contrarier, contrecarrer, contrer, opposer une résistance.
        * не вміти чинити опір : n’avoir aucune défense.
     * чинити перешкоди : créer des obstacles, mettre des entraves.
     * чинити самочинно, чинити самосуд : commander en maître.
     * чинити суд і розправу : rendre la justice.
  * Se comporter, agir.
     * так не слід чинити : on ne doit pas agir de la sorte.
     * чинити егоїстично : agir en égoïste.
     * чинити легковажно : agir à la légère.
     * чинити розбої : se comporter en brigand.
     * чинити як чеcнa людина : se comporter en honnête homme.
  
  **Apparentés étymologiques**
  
  * вичинювати, вичиняти / вичинити
  * вичинка
  * відчиняти / відчинити
  * вчиняти / вчинити
  * зачимбарити
  * зачиняти / зачинити
  * зачинятися / зачинитися
  * зчиняти / зчинити
  * зчинки
  * начиняти / начинити
  * начинятися
  * начинка
  * начиння
  * підчинка
  * підчинки
  * подрозчинить
  * подчинить
  * притінь
  * причин
  * причина
  * причиний
  * причиник
  * причинний
  * причинок
  * причиняний
  * причиняник
  * причиняти / причинити
  * причін
  * причіна
  * розчиняти / розчинити
  * розчинятися / розчинитися
  * счинки
  * счиняти / счинити
  * учинок
  * учиняти / учинити
  * чимбарство
  * чинба
  * чинбар
  * чинбаренко
  * чинбарити
  * чинбариха
  * чинбарівна
  * чинбарний
  * чинбарня
  * чинбарство
  * чинений
  * чинитель
  * чиніта
  * чинка
  * чинки
  * чинний
  * чиньба
  * чинянка
  * чиняти
  * чіньки
  
  чини́ти tšynyty \t͡ʃeˈnɪte\ imperfectif transitif de type 4c
  
  * Corroyer, tanner (la peau).
  