Neko nedeljo popoldne, ko je hiša in družina počivala, mi je ukazal oče, da naj hodim z njim. Prav živo se še spominjam, kako sva se razgovarjala, in bil je to jako pomenljiv razgovor, ker se mi je takrat prvič odkrilo, da oče občuti težko breme svoje starosti in da je določil mene za svojega naslednika na Visokem.
Oče mi je povedal nekaj pomembnega. Zaupal mi je o svojih skrbeh. Rekel je, da bo predal posestvo meni.