Lida, ki ni bila vajena nežnih besed, niti od matere ne, je poslušala kakor zamaknjena, ko ji je gospa govorila: "Lida, oblekla te bom v svetla oblačila in mazila tvoje lase z dišavami. Jaz bom kuhala, ti boš skrbela, da bo stanovanje čisto kot kristal. Hočem, da si v tej hiši čim lepša in pojdi zato sedaj z menoj."
Povedala ji je, kaj bo morala delati. Gospa je Lido gledala zelo prijazno. Nežno ji je govorila: Lepo te bom oblekla. Nadišavila te bom. Lido je omamila s svojimi lepimi besedami. Rekla je: Ostala boš pri meni.