uneori sufixul este cel care se adaptează fonologic la rădăcină este de exemplu cazul armoniei vocalice prezente în unele limbi precum cele fino-ugrice maghiara finlandeza estona etc și cele turcice turcă kazahă etc principiul ei constă în existența unor variante de sufix diferite prin vocala lor alese în funcție de categoria din care fac parte toate vocalele sau una din vocalele celorlalte morfeme ale cuvântului de exemplu în limbile maghiară finlandeză și turcă categoriile de vocale care se iau în seamă în primul rând sunt cele anterioare și cele posterioare existând diverse reguli de armonizare precum și excepții de la acestea exemple