Men Herren sagde til ham: "I Farisæere rense nu det udvendige af Bægeret og Fadet; men eders Indre er fuldt af Rov og Ondskab. 	 Go Bɛnydit yɔɔk, yan, Wek Parithai enɔɔne, wek ee biny coth kɔu abi ɣɛɛr, ku cuɔthki aduɔk kɔu; ku weyiic thin acik thiaŋ e wath ku kerac.


endskønt også jeg har det, jeg kunde forlade mig på også i Kødet, Dersom nogen anden synes, han kan forlade sig på Kødet, kan jeg det mere. 	 Ku yɛn aya, yɛn de ke duɛɛr ɛn ro ŋɔɔth e guop; na de raan daŋ e ye lueel nɔn de en te dueer en ro ŋɔɔth e guop, ka waar;


Men Frygt betog alle, og de priste Gud og sagde: "Der er en stor Profet oprejst iblandt os, og Gud har besøgt sit Folk." 	 Go kɔc dɔm e riɔɔc kedhie: ku jɔki Nhialic leec, luelki, yan, Nebi dit aci tuol e woyiic; ku, yan, Nhialic aci kɔcke bɛn neem.


Men Jesus spurgte ham og sagde: "Hvad er dit Navn?" Men han sagde: "Leion"; thi mange onde Ånder vare farne i ham. 	 Go Yecu thieec, yan, Cɔl yin ŋa? Go lueel, yan, Remdit; luɔi ci jɔɔk juec lɔ e yeguop.


Og Ypperstepræsterne og de skriftkloge hørte det, og de søgte, hvorledes de kunde slå ham ihjel; thi de frygtede for ham, eftersom hele Skaren blev slagen af, Forundring over hans Lære. 	 Go banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr goki piŋ, ku kɔɔrki naŋ bi kek e nɔk: acik riɔɔc e yen, luɔi ci kut e kɔc gai ebɛn ne weetde.


Da forlader Djævelen ham, og se, Engle kom til ham og tjente ham. 	 Go jɔŋdiit rac pɔl, ku jɔ tuucnhial bɛn bik bɛn kony.


Vore Fædre i Ørkenen havde Vidnesbyrdets Tabernakel, således som han, der talte til Moses, havde befalet at gøre det efter det Forbillede, som han havde set. 	 Kuarkuɔ aake ye cath ne keemɔ de caatɔ e jɔɔric, acit man ci Nhialic e lueel, waan yook en Mothe, an, bi ye looi ne kede cuɛc ci tiŋ.


og de skulle spotte ham og spytte på ham og hudstryge ham og ihjelslå ham, og tre Dage efter skal han opstå." 	 ku abik geet guop, ku ŋuutki, ku duiki e waat, ku jɔki nɔk abi thou; ku abi rot bɛ jɔt ekool ee kek diak.


Men han sagde til dem: "Dette er mine Ord, som jeg talte til eder, medens jeg endnu var hos eder, at de Ting bør alle sammen opfyldes, som ere skrevne om mig i Mose Lov og Profeterne og Salmerne." 	 Go keek yɔɔk, yan, Welki ki, wel waan ca lɛk week, waan ŋuɔɔt ɛn ke ya tɔu wo week, yan, Kaŋ kedhie abik dhil aa yith, ka ci gɔɔr ne kedi e loŋ de Motheyin, ku nebii yiic, ku thaam yiic.


Og da de havde sunget Lovsangen, gik de ud til Oliebjerget. 	 Na wen, acik din e Nhialic kiit, ke ke lɔ biic lekki kuurdiit e Olip.


Johannes kom, han, som døbte i Ørkenen og prædikede Omvendelses-Dåb til Syndernes Forladelse. 	 Go Jɔn bɛn, raan e kɔc baptith e jɔɔric, ku ye kɔc guieer ne baptinh e puŋdepiɔu ne pal bi karac pɔl.


Men han sagde til sine Disciple: "Derfor siger jeg eder: Bekymrer eder ikke for Livet, hvad I skulle spise; ikke heller for Legemet, hvad I skulle iføre eder. 	 Na wen, ke yook kɔckɛn e piooce, yan, Yen a yɔɔk ɛn week, yan, Duoki e diɛɛr e weikun ne ke bak aa cam; ku duoki e diɛɛr e wegup, ne ke bak aa cieŋ.


Thi jeg siger eder: I skulle ingenlunde se mig fra nu af, indtil I sige: Velsignet være den, som kommer, i Herrens Navn!" 	 Wek yɔɔk, yan, We cii a bi bɛ tiŋ, aɣet te ba wek e lueel, yan, Thieithieei e raan bɔ e rin ke Bɛnydit.


Thi forlade I Menneskene deres Overtrædelser, vil eders himmelske Fader også forlade eder; 	 Ku na yak kɔc pal ka cik wooc, ke Wuoorduon nu paannhial abi week aa pɔl aya.


Thi ligesom Faderen oprejser de døde og gør levende, således gør også Sønnen levende, hvem han vil. 	 Acit man ee Waada kɔc ci thou jɔt, tɔ keek piir, yen aye kede Wende aya, ee kɔc tɔ piir kɔc nu e yenpiɔu.


Nu derimod, i Kristus Jesus, ere I, som fordum vare langt borte, komne nær til ved Kristi Blod. 	 Ku enɔɔne ne Kritho Yecuyic, wek kɔc waan nu temec, we ci bɛɛi tethiɔk ne riɛm de Kritho.


Disse droge forud og biede på os i Troas; 	 Kɔcke acik lɔ tueŋ lek wo tiit Toroa.


Og se, en Herrens Engel stod for dem, og Herrens Herlighed skinnede om dem, og de frygtede såre 	 Na wen, ke tunynhial de Bɛnydit tul e kelɔm, ku jɔ dhueeŋ de Bɛnydit piny riaau e kekec: agoki riɔɔc aret.


"Himmelen er min Trone, og Jorden mine Fødders Skammel, hvad Hus ville I bygge mig? siger Herren, eller hvilket er min Hviles Sted? 	 Paannhial yen aye thoonydien dit, Ku piny yen aye ken aa yɛn acok dhɔɔr: Ee ɣonou bak yiek ɛn? ke lueel Bɛnydit ki: Ku te duɛɛr ɛn lɔŋ thin akou?


Da de nu kom hen imod Mysien, forsøgte de at drage til Bithynien; og Jesu Ånd tilstedte dem det ikke. 	 na wen, acik ɣet Muthia, ke ke them luɔi bi kek lɔ Bithunia, go Weidit ke Yecu ke peen;


Ved Tro blev Enok borttagen, for at han ikke skulde se Døden, og han blev ikke funden, efterdi Gud havde taget ham bort; thi før Borttagelsen har han fået det Vidnesbyrd, at han har behaget Gud. 	 Ee gam en aa leere Enok nhial, ke cii thuɔɔu bi tiŋ; ku akene yok, luɔi ci Nhialic e lɛɛr. Ku te ŋoot en ke kene guɔ lɛɛr, aye lueel ne kede, yan, ci Nhialic tɔ mit piɔu:


Da han nu kom derhen og så Guds Nåde, glædede han sig og formanede alle til med Hjertets Forsæt at blive ved Herren. 	 na wen, aci bɛn, ago dhueeŋ de Nhialic piɔu tiŋ, ke jɔ piɔu miɛt; ku yook keek kedhie, an, bik cok e tɔu kek ne Bɛnydit ne piɔn ril:


Og det skete, at han blev mange Dage i Joppe hos en vis Simon, en Garver. 	 Na wen, ke rɛɛr e Jopa e nhi juec ɣon e Thimon, aten e biok coŋ.


Og hun kom ind i Sakarias's Hus og hilste Elisabeth. 	 ku jɔ lɔ ɣon e Dhakaria, le Elithabeth thieec.


Vogter eder for Menneskene; thi de skulle overgive eder til Rådsforsamlinger og hudstryge eder i deres Synagoger. 	 Ku yak rot tiit e kɔc; abik week aa lɛɛr e looŋ niim, ku we bi aa dui e wɛt e luɛkkɛn e Nhialic yiic;


Formå I altså ikke engang det mindste, hvorfor bekymre I eder da for det øvrige? 	 Na caki ye bi leu ayi te ciɛk en aa luɔi koor, ke eeŋo ya wek diɛɛr ne luɔi kɔk kedhie?


og Aram avlede Aminadab; og Aminadab avlede Nasson; og Nasson avlede Salmon; 	 ku dhieth Aram Aminadab; ku dhieth Aminadab Nacon; ku dhieth Nacɔn Thalmon;


da du kan forvisse dig om, at det er ikke mere end tolv Dage, siden jeg kom op for at tilbede i Jerusalem. 	 aduɛɛre ŋic enɔɔne, yan, nin acik thieer ku rou tei, te waan la yɛn Jeruthalem la lam:


så sandt som Gud er een og vil retfærdiggøre omskårne af Tro og uomskårne ved Troen. 	 luɔi ee yen Nhialic toŋe, Raan bi kɔc ci cueel tɔ piɛthpiɔth ne gam, ku tɔ kɔc kene cueel piɛthpiɔth ne gam ayadaŋ.


Men for at I skulle vide, at Menneskesønnen har Magt på Jorden til at forlade Synder," da siger han til den værkbrudne: "Stå op, og tag din Seng, og gå til dit Hus!" 	 Ku enɔɔne, luɔi ba wek e ŋic nɔn ciɛthe Wen e raan ke riɛl e piny nɔm riɛl bi en karac pɔl, (ago raan ci duany yɔɔk, an), Jɔt rot, jɔt laŋarepdu, lɔ ɣondu.


Men i disse Dage kom der Profeter ned fra Jerusalem til Antiokia 	 Na wen, e akoolke, ke nebii ke ke bɔ e Jeruthalem bik Antiokia.


Men I skulle ikke lade eder kalde Rabbi; thi een er eders Mester, men I ere alle Brødre. 	 Ku week, duoki rot e tɔ cɔl, yan, Rabi; ee tok en aye Bɛnyduon e weet, yen Kritho; ku wek ee mith ke raan tok wedhie.


Se, jeg, Paulus, siger eder, at dersom I lade eder omskære, vil Kristus intet gavne eder. 	 Wɔiki da, wek lɛk, yɛn Paulo, yan, Te bi we cueel, ke Kritho acin piathdɛn bi nu tede week.


Thi Gud er mit Vidne, hvem jeg i min Ånd tjener i hans Søns Evangelium, hvor uafladeligt jeg kommer eder i Hu, 	 Nhialic, Raan aa luooi ne weiki ne welpiɛth ke Wende, yen aye caatɔdi, ne luɛl aa yɛn cool e luel kedun acin pek e lɔŋdiyic,


Så hører nu I Lignelsen om Sædemanden! 	 Jaki kaaŋ piŋ kaaŋ de raan e cum.


Og jeg sagde til ham: Min Herre! du ved det. Og han sagde til mig: Det er dem, som komme ud af den store Trængsel, og de have tvættet deres Klæder og gjort dem hvide i Lammets Blod. 	 Aguɔ lueel, yan, Bɛny, aŋic yin. Ago pɔk nɔm ɛn, an, Kɔcke ee kɔc e bɔ bei e ketucdiit e ke dhalic, ku acik lupɔɔken waak, tɔki ke ɣer e riɛm de Nyɔŋamaalic.


Men de droge igennem Frygien og det galatiske Land, da de af den Helligånd vare blevne forhindrede i at tale Ordet i Asien. 	 Go Paulo ku kɔc cath e yen goki lɔ teek Purugia ku piny e Galatia, ku pen Weidit Ɣer keek ne guieer bi kek jam guiir ne Athia;


da sagde Paulus til Høvedsmanden og til Stridsmændene: "Dersom disse ikke blive i Skibet, kunne I ikke reddes." 	 go Paulo bɛny de rem yɔɔk, ku yook alathkeer kɔk, yan, Te kene kɔcke reer e abelic, ke we cii dueere kony.


Men jeg siger eder, at den, som skiller sig fra sin Hustru, når det ikke er for Hors Skyld, og tager en anden til Ægte, han bedriver Hor; og den, som tager en fraskilt Hustru til Ægte, han bedriver Hor." 	 Ku wek yɔɔk, yan, Raan ebɛn raan bi pɔk keke tiiŋde, tiiŋ ken lɔ keke mony daŋ, ago tiiŋ daŋ thiaak, ka ci lɔ keke tiiŋ lei; ku raan thiak tiiŋ wen cii monyde pɔl, ka ci lɔ keke tiiŋ lei.


Thi Loven indsætter til Ypperstepræster Mennesker, som have Skrøbelighed; men Edens Ord, som kom senere end Loven, indsætter en Søn, som er fuldkommet til evig Tid: 	 Ku loŋ ee kɔc dɔm aye bany ke ka ke Nhialic kɔc cath ne kɔcdeguop; ku jam de guutguut, jam e bɔ e loŋ cok, e Wen e Nhialic dɔm aye bɛny, raan ci tɔ ye dikedik aɣet athɛɛr.


Men da Jesus mærkede deres Ondskab, sagde han: "I Hyklere, hvorfor friste I mig? 	 Go Yecn rac de kepiɔth ŋic, go lueel, yan, Eeŋo thɛm wek ɛn, wek kɔe de yac aguk?


Medens nu Paulus ventede på dem i Athen, harmedes hans Ånd i ham, da han så, at Byen var fuld af Afgudsbilleder. 	 Ku te waan tiite Paulo keek e Athenai, ke jɔ piɔu diu nɔn ci en panydit tiŋ aci ro gam lam de yieth eliŋliŋ.


Disse skulle føre Krig med Lammet, og Lammet skal sejre over dem - fordi det er Herrers Herre og Kongers Konge - og de: som ere med det, de kaldede og udvalgte og trofaste. 	 Ku abik tɔŋ yien Nyɔŋamaal, ku abi Nyɔŋamaal ke tiaam, luɔi ee yen Bɛnydiit e bany niim, ku ye malik e mahik niim; ku kɔc cath ne yen acike cɔɔl, ku cike lɔc, ku yek adoot.


Og da Jesus kom til Stedet, så han op og blev ham var og sagde til ham: "Zakæus! skynd dig og stig ned; thi jeg skal i Dag blive i dit Hus." 	 Na wen, aci Yecu ɣet etɛɛn, ke jɔ nhial iieec, go tiŋ, ku yook, yan, Dhakayo, dap bɛn piny; yɛn bi dhil reer ɣondu ekoole.


Thi Paulus havde besluttet at sejle Efesus forbi, for at det ikke skulde hændes, at han blev opholdt i Asien; thi han hastede for at komme til Jerusalem på Pinsedagen, om det var ham muligt. 	 Paulo aa de piɔu luɔi bi en Epetho winy thok e abel, acin piɔu luɔi bi en ceŋ Athia; aa cath alal, nɔn de te bi en nu Jeruthalem ekool e Thierdhic.


Derfor sagde hans Forældre: "Han er gammel nok, spørger ham selv!" 	 Yen aa lueel wun ayi man, yan, Ee raan dit; thiecki.


Bekymrer eder derfor ikke for den Dag i Morgen; thi den Dag i Morgen skal bekymre sig for sig selv. Hver Dag har nok i sin Plage. 	 Yen duo wek e diɛɛr ne kede miak; miak ahi diɛɛr e ka ke yenguop. Kool tok abi kuɛth e jam rɛɛcde yetok.


Ja, han var også syg og Døden nær; men Gud forbarmede sig over ham, ja, ikke alene over ham, men også over mig, for at jeg ikke skulde have Sorg på Sorg. 	 Ee yic, aa de guop juai waan, arek abi duɛɛr thou; ku Nhialic aci piɔu kok ke yen, ku acie yen etok, e piɔu kok ke yɛn ayadaŋ, ke ya cii dhienepiɔu bi gieek.


"Herre! dine Profeter have de ihjelslået, dine Altre have de nedbrudt, og jeg er den eneste, der er levnet, og de efterstræbe mit Liv." 	 Bɛnydit, acik nebiiku nɔk, ku acik yikkuon ke lam thuoor piny; adɔɔŋ ɛn atok, ku akɔɔrki naŋ nɛk kek ɛn.


for at de, skønt seende, skulle se og ikke indse og, skønt hørende, skulle høre og ikke forstå, for at de ikke skulle omvende sig og få Forladelse " 	 luɔi bi kek aa daai, ku ciki kaŋ e gɔɔk apiɛth; ku luɔi bi kek aa piŋ, ku ciki kaŋ e yok yiic; ke cii bi dɛ te bi kek kepiɔth puk, abi karɛcken pal keek.


Da toge Stridsmændene Paulus, som det var dem befalet, og førte ham om Natten til Antipatris. 	 Go alathkeer Paulo noom, acit man ci e lɛk keek, ku biiki Antipatiri wakɔu.


Og den urene Ånd sled i ham og råbte med høj Røst og for ud af ham. 	 Na wen, aci jɔŋ rac raan tɔ lɔ juɔkiaŋ, ke jɔ coot e rol dit, bi bei e yeguop.


Af deres Frugter skulle I kende dem. Sanker man vel Vindruer af Torne eller Figener af Tidsler? 	 Abak ke ŋic e kakɛn ee kek luɔk. De kɔc e enap yok e kuɔɔth yiic, ku yek mith ke ŋaap yok e thilic?


Thi Guds Vrede åbenbares fra Himmelen over al Ugudelighed og Uretfærdighed hos Mennesker, som holde Sandheden nede ved Uretfærdighed; 	 Ku agonhdiit e Nhialic agonh bɔ nhial aci nyuɔɔth e baŋ de rɛɛc reece kɔc Nhialic gam ku baŋ de luɔi rɛɛc ee kɔc looi, kɔc e yic waan cieen ne rac de kepiɔth.


Og de, som gik foran, og de, som fulgte efter, råbte: "Hosanna! velsignet være den, som kommer, i Herrens Navn! 	 Ago kɔc wen cath tueŋ ku kɔc cath e yecok cieen, agoki ya coot, yan, Othana! thieithieei raan bɔ ne rin ke Bɛnydit!


Hvem er den, som fordømmer? Kristus er den, som er død, ja, meget mere, som er oprejst, som er ved Guds højre Hånd, som også går i Forbøn for os. 	 Eeŋa bi wo yiek yieth gaak? Kritho raan waan ci thou, yeka, aŋuan bi wok e lueel, an, raan ci bɛ jat nhial, raan nu e baŋ cueny de Nhialic, yen aye raan e lɔŋ ne biakda aya.


Og i Lystra sad der en Mand, som var kraftesløs i Fødderne, lam fra Moders Liv, og han havde aldrig gået. 	 Ku ade mony nu Luthura, mony cin riɛl e yecok, ku ye cool e rɛɛr, ke ye aduany ken kɔn cath anande ecaŋɣɔn dhieethe ye.


Og da han sagde dette, bleve alle hans Modstandere beskæmmede; og hele Skaren glædede sig over alle de herlige Gerninger, som gjordes af ham. 	 Na wen, aci kake lueel, ke kɔc de ater ne yen ke ke jɔ yaar: go kɔc piɔth miɛt kedhie ne ka ci looi ka deyiic dhueeŋ kedhie.


Og da Jesus hørte det, drog han bort derfra i et Skib til et øde Sted afsides; og da Skarerne hørte det, fulgte de ham til Fods fra Byerne. 	 Na wen, aci Yecu e piŋ, ke jel etɛɛn e abel, le e jɔɔric etok; ku te ci kuut ke kɔc e piŋ, ke biɔthki cok, ke ke bɔ bei e pɛɛnydit yiic aciɛthki e kecok.


Så tager Judas Vagtafdelingen og Svende fra Ypperstepræsterne og Farisæerne og kommer derhen med Fakler og Lamper og Våben. 	 Na wen, aci Judath rem e alathkeer noom keke banyken, tede banydit ke ka ke Nhialic ku Parithai, ke ke jɔ bɛn etɛɛn, ke ke muk kuthyuui ku mɛckealath ku ka yeke biok.


ikke med Øjentjeneste, som de, der ville tækkes Mennesker, men som Kristi Tjenere, så I gøre Guds Villie af Hjertet, 	 duoki e luui e ke woi kɔc, cit man e kɔc e kɔc math nyiin; yak luui cit man e him ke Kritho, abak kede piɔn e Nhialic aa looi e wepiɔth thin;


Og Folket råbte til ham: "DeterGudsRøstog ikke et Menneskes." 	 Go kɔc coot, yan, Ee rol e Nhialic, acie rol e raan.


Men efter de to Dage gik han derfra til Galilæa. 	 Na wen, e nin kaarou, ke jɔ jal etɛɛn le Galili.


Mon et Figentræ, mine Brødre! kan give Oliven, eller et Vintræ Figener? Heller ikke kan en Salt Kilde give fersk Vand. 	 Ayi ŋaap, wek mithekɔckuɔ, dueer luɔk e mith ke olip? ayi tim cɔl eenap, dueer luɔk e mith ke ŋaap? acin ymh nu ayadaŋ, yinh dueer tul e piu eketheketh ayi piu niit.


Men han sagde: "Det har jeg holdt alt sammen fra min Ungdom af." 	 Go lueel, yan, Cokke aca ke ya dot kedhie ɣɔn aa yɛn meth aɣet ci enɔɔne.


Derfor, retter de slappede Hænder og de lammede Knæ, 	 Yen jat wek cin ci luaac piny nhial, ku riɛnyki miɔl ci nueŋ;


Der gjorde de da et Aftensmåltid for ham, og Martha vartede op; men Lazarus var en af dem, som sade til Bords med ham. 	 Agoki luoi kecam theen etɛɛn: ku yin Martha kɔc kecam; ku Ladharo ee raanden e kɔc rɛɛr e yen etok tede cam.


Men når I gå ind i Huset, da hilser det; 	 Ku te la wek ɣot, ke thiecki.


Og dersom han kommer i den anden Nattevagt og kommer i den tredje Nattevagt og finder det således, da ere disse Tjenere salige. 	 Ku na bi te ci piny dit, ku te kiiuwe ajith, ku yok keek aya, thieithieei hiimke.


Sandelig, siger jeg eder, det skal gå Sodomas og Gomorras Land tåleligere på Dommens Dag end den By. 	 Wek yɔɔk eyic, yan, Ketuc bi paan e Thodom yok ku paan e Gomora ekool e guieereloŋ, acii bi kit keke ketuc bi panydiite yok.


Efter at Gud fordum havde talt mange Gange og på mange Måder, til Fædrene ved Profeterne, så har han ved Slutningen af disse Dage talt til os ved sin Søn, 	 Nhialic, ɣɔn ee yen jam ke kuarkuɔ ɣɔnthɛɛr e ruun mɛɛn ku ne jam kithic ne nebii thook,


der er ingen forstandig, der er ingen, som søger efter Gud; 	 Acin raan ŋic kaŋ, acin raan e Nhialic kɔɔr;


Og han sagde til dem: "Den, som modtager dette Barn for mit Navns Skyld, modtager mig; og den, som modtager mig, modtager den, som udsendte mig; thi den, som er den mindste iblandt eder alle, han er stor." 	 go ke yɔɔk, yan, Raan bi mɛnhthiine dɔm ne rinki, ka ye yɛn e dɔm: ku raan bi a dɔm, ka ye Raan e toc ɛn, yen e dɔm; ku raan koor e weyiic wedhie, yen abi dit.


Således skulle de sidste blive de første, og de første de sidste; thi mange ere kaldede, men få ere udvalgte." 	 Yen tede ka, kɔc e bɔ cieen abik wɛɛn tueŋ; ku ween kɔc e bɔ tueŋ cieen. Kɔc ci cɔɔl ajuecki, ku kɔc ci lɔc aliki.


Og da de havde givet dem mange Slag, kastede de dem i Fængsel og befalede Fangevogteren at holde dem sikkert bevogtede. 	 Agoki ke dui e wɛt juec, ku tɛɛuki keek e aloocic, ku yookki raan tit alooc, yan, bi ke cok e tit en keek:


Ja, Fader! thi således skete det, som var velbehageligt for dig. 	 Ee yic, Waar, aci piath tede yin aya.


Men de bleve ivrigere og sagde: "Han oprører Folket, idet han lærer over hele Judæa fra Galilæa af, hvor han begyndte, og lige hertil." 	 Goki ŋak nɔm awar man awen, luelki, yan, Ee kɔc riir niim, e weet ee yen kɔc wɛɛt e paan e Judai ebɛn, gɔl e Gahli, aɣet ci ene.


Men fører disse mine Fjender hid, som ikke vilde, at jeg skulde være Konge over dem, og hugger dem ned for mine Øjne!" 	 Ku jaki kɔcke bɛɛi kɔc de ater ne yɛn, kɔc waan reec ɛn, yan, ca bi aa malik bi keek cieŋ, bɛɛiki ke ku nakki ke e yanɔm.


Men Paulus gik ned og kastede sig over ham og omfavnede ham og sagde: "Larmer ikke; thi hans Sjæl er i ham." 	 Na wen, ke Paulo lɔ piny, ku cuɛt rot e yekɔu, go kuak e yecin, ku jɔ lueel, yan, Duoki diɛɛr; weike anuki e yeguop.


De fattige have I jo altid hos eder, og når I ville, kunne I gøre vel imod dem; men mig have I ikke altid. 	 We de kɔc kuany nyiin e weyiic ecaŋɣɔn, ku te de yen koolduon yak tak, ka duɛɛrki keek aa luoi kepiɛth: ku yɛn cie raan bi tɔu wo week ecaŋɣɔn.


og at have Magt til at uddrive de onde Ånder. 	 ku bik aa cath ne riɛl bi kek juai tɔ waar, ku bik jɔɔk rac aa cieec:


Straks råbte Barnets Fader og sagde med Tårer: "Jeg tror, hjælp min Vantro!" 	 Go wun meth coot enɔnthine, go piu lony e yenyin, ku lueel yan, Aca gam, Bɛnydit; kony ɛn ne kuny kuoc ɛn gam.


Og de sejlede ind til Gadarenernes Land, som ligger lige over for Galilæa. 	 Agoki ɣet paan e Gadarai, tuoom nɔm keke Galili.


Men da to År vare forløbne, fik Feliks Porkius Festus til Efterfølger; og da Feliks vilde fortjene sig Tak af Jøderne, lod han Paulus blive tilbage i Lænker. 	 Na wen, aci run kaarou thok, ke Porukio Pethetɔ loony e nyin e Pelikic; go Pelik piɔu dɛ luɔi bi en Judai tɔ mit piɔu, go Paulo nyaaŋ piny amac.


Men så mange, som toge imod ham, dem gav han Magt til at vorde Guds Børn, dem, som tro på hans Navn; 	 Ku kɔc ci gam, kek aa miɔɔc e riɛl bik aa mith ke Nhialic, kek kɔc gam rinke:


og de havde Hår som Kvinders Hår, og deres Tænder vare som Løvers, 	 Ku adeki nhim cit nhim ke diaar, ku acitki lec kɔɔr.


Men han vilde gøre sig selv retfærdig og sagde til Jesus: "Hvem er da min Næste?" 	 Go kɔɔr luɔi bi en rot kɔl, en eraane, ku jɔ Yecu thieec, yan, Ku raan rɛɛr ke yɛn yen ee ŋa?


Men da de havde fuldbragt alle Ting, som ere skrevne om ham, toge de ham ned af Træet og lagde ham i en Grav. 	 Na wen, acik kaŋ thol kedhie ka ci gɔɔr ne kede, ke jɔki bɛɛi bei e tim kɔu, tɛɛuki e raŋic.


Og ligesom de forkastede af have Gud i Erkendelse, således gav Gud dem hen i et forkasteligt Sind til at gøre det usømmelige, 	 Rɛɛc ci kek ŋiny de Nhialic rɛɛc muk e kepiɔth, yen aa koone Nhialic keek, abik niim rac etaiwei, bik kaŋ aa looi ka cii roŋ e luɔi dueer raan ke looi.


Bekender derfor Synderne for hverandre og beder for hverandre, for at I må blive helbredte; en retfærdigs Bøn formår meget, når den er alvorlig. 	 Yen aa wek cawooc gam e rot wapac, ku yak lɔŋ ne rot wapac, ke we bi dem. Pal e raan piɛthpiɔu, pal cath ke riɛl, en aye kajuec tiaam.


Men Jesus vendte sig om til dem og sagde: "I Jerusalems Døtre! græder ikke over mig, men græder over eder selv og over eders Børn! 	 Go Yecu yenɔm wɛl keek, ku lueel, yan, Wek nyiir ke Jeruthalem, duoki ya dhieu, dhieuki rot, ku mithkun.


Men Peter stod op og løb til Graven; og da han kiggede derind ser han Linklæderne alene liggende der, og han gik hjem i Undren over det, som var sket. 	 Na wen, ke Petero jɔt rot, kɔt ke lɔ e raŋ nɔm: le ku guŋ luiit raŋic, go lupɔɔ linon tiŋ ke ke tɔu kapac; go jal le paanden ke gai ne ke ci tic.


Og da han gik forbi, så han Levi, Alfæus's Søn sidde ved Toldboden, og han siger til ham: "Følg mig!" Og han stod op og fulgte ham. 	 Ku te teek en kueer, ke tiŋ Lebi wen Alapayo, arɛɛr ten ee miriic guaaric noom thin, go yɔɔk, yan, Kuany acok. Go rot jɔt, ku kuɛny cok.


Og han lærte daglig i Helligdommen; men Ypperstepræsterne og de skriftkloge og de første i Folket søgte at slå ham ihjel. 	 Go kɔc aa wɛɛt e luaŋditic e akool nyiin. Ku banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr ku kɔc dit e kɔc yiic akɔɔrki naŋ bi kek e nɔk.


Men jeg siger eder: Det skal gå Sodomas Land tåleligere på Dommens Dag end dig." 	 Ku wek yɔɔk, yan, Ketuc bi piny e Thɔdom yok acii bi kit keke ketuc ba yok ekool e guieereloŋ.


Og efter at have tilbedt ham vendte de tilbage til Jerusalem med stor Glæde. 	 Goki lam, ku beki keniim dhuony Jeruthalem ke ke ci piɔth miɛt aret:


Og han svor hende til og sagde: "Hvad som helst du beder om, vil jeg give dig, indtil Halvdelen af mit Rige." 	 Go guutguut lueel, yan, Te de yen ke ba lip, aba gam yin, aɣet biak toŋ de ciɛɛŋdi.


medens Mennesker forsmægte af Frygt og Forventning om de Ting, som komme over Jorderige; thi Himmelens Kræfter skulle rystes. 	 kɔc abik wei miɛt ne riɔɔc, ku diɛɛr ee kek diɛɛr ne ke bɔ e piny nɔm; karil nu tenhial abike niɛŋ.


Gøre vi da Loven til intet ved Troen? Det være langt fra! Nej, vi hævde Loven. 	 Enɔɔne, yok loŋ tɔ cin naamde ne gam? Ei! acie yen, wok tɔ loŋ kaac apiɛth.


Derfor kunde de ikke tro, fordi Esajas har atter sagt: 	 Ku yen aacii kek gam leu, ne luɛl ci Yithaya ye bɛ lueel, yan,


I vide, at da I vare Hedninger, droges I hen til de stumme Afguder, som man drog eder. 	 Yɛn ci loŋ teem e yapiɔu, yan, Acin ke ba ŋic e weyiic, ee Yecu Kritho etok, ku pieet e pieete yen e tim ci riiu nɔm kɔu.


at Menneskesønnen burde overgives i syndige Menneskers Hænder og korsfæstes og opstå på den tredje Dag." 	 yan, Wen e raan abi dhil yien kɔc rac, ku bi piaat e tim ci riiu nɔm kɔu, ku bi rot bɛ jɔt ekool ee kek diak.


så have vi endrægtigt forsamlede, besluttet at udvælge nogle Mænd og sende dem til eder med vore elskelige Barnabas og Paulus, 	 agoku loŋ mat e wopiɔth ne gueer ci wo gueer ne piɔn tok, an, buk kɔc cuk lɔc tuoc week bik cath e Baranaba ku Paulo, kɔc nhiaarku,


Og de lagde Skibene til Land og forlode alle Ting og fulgte ham. 	 Na wen, acik abeelken thɛl biic, ke ke jɔ kaŋ nyaaŋ piny kedhie, ku jɔki kuany cok.


Og det kom og tog Bogen af hans højre Hånd, som sad på Tronen. 	 Go bɛn, bi ku noom awarek e ciin cueny de Raan e reer e thoonydit nɔm.


"Gå hen til dette Folk og sig: I skulle høre med eders Øren og ikke forstå og se med eders Øjne og ikke se; 	 yan, Lɔ tede kɔcke, lɔ ku luel, yan, Ciɛk an, piɛŋki, ka bak piŋ, ku acaki bi yokic: Ku ciɛk an, tieŋki, ka bak tiŋ, ku acaki bi gɔɔk:


Og de førte Jesus hen til Ypperstepræsten; og alle Ypperstepræsterne og de Ældste og de skriftkloge komme sammen hos ham. 	 Na wen, ke ke thel Yecu leerki te nu bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic: ku gueer banydit ke ka ke Nhialic kedhie te nu yen, ayi roordit ku kɔc e loŋ gɔɔr.


Men tager eder af den, som er skrøbelig i Troen, og dømmer ikke hans Meninger! 	 Raan dɛk e gam, ke damki, ku duoki wel e tɛɛr ne yen.


Og om jeg spørger, svare I mig ikke, ej heller løslade I mig. 	 ku te thiɛɛc ɛn week, ka caki bi bɛɛr, ku caki ya pal.


Men det i den gode Jord, det er dem, som, når de have hørt Ordet, beholde det i et smukt og godt Hjerte og bære Frugt i Udholdenhed. 	 Ku ka nu e tiɔm piɛthic ayek kɔc ci jam piŋ, ku jɔki muk ne piɔn yic ku piɛth, agoki luɔk ne rum ee kek kepiɔth rom.


Og Peter sagde til ham: "Æneas! Jesus Kristus helbreder dig; stå op, og red selv din Seng!" Og han stod straks op. 	 Go Petero yɔɔk, yan, Ainea, Yecu Kritho atɔ yin dem: jɔt rot, loi laŋarepdu. Go rot jɔt enɔnthiine.


men som kun, ved Siden af Mad og Drikke og forskellige Tvættelser, ere kødelige Forskrifter, pålagte indtil den rette Ordnings Tid. 	 ayek luɔi de ka ke guop tei (yi kecam ku kadek ku wɛk kithic), ka ci taau e kɔc yinth aɣet kool e piath bi kaŋ tɔ piɛth.


Hvad da? have vi noget forud? Aldeles ikke; vi have jo ovenfor anklaget både Jøder og Grækere for alle at være under Synd, 	 Jɔ aa ŋo? warku keek e piath? Ei, acie yen! wok e kɔc kɔn nyuooth, Judai ayi Giriki, nɔn reer kek e keracic kedhie;


Men på en fastsat Dag iførte Herodes sig en Kongedragt og satte sig på Tronen og holdt en Tale til dem, 	 Na wen, ekool ci kɔn lueel, ke Kerod alulut e malik taau e yekɔu, ku nyuc e thoonydɛn e bɛɛny nɔm, jieem keek.


Men da Paulus gjorde Påstand på at holdes bevogtet til Kejserens Kendelse, befalede jeg, at han skulde holdes bevogtet, indtil jeg kan sende ham til Kejseren." 	 Go Paulo lɔŋ, an, bi yok ke tɔu, bi kede lɔ piŋ e Augoutho nɔm, aguɔ lueel, an, bi yok ke mac aɣet kool ban e tɔ yine Kaithar.


Hvor kan det holdes for utroligt hos eder, at Gud oprejser døde? 	 Eeŋo luɛɛl wek en, an, ee ke cii kɔc dueer gam, yen jon bi Nhialic kɔc ci thou jat nhial?


Men da Silas og Timotheus kom ned fra Makedonien, var Paulus helt optagen af at tale og vidnede for Jøderne, at Jesus er Kristus. 	 Na wen, aci Thila bɛn Makedonia keke Timotheo, ke Paulo jieth piɔu, go cok e guiir en Judai, yan, Yecu yen aye Kritho.


og Eliud avlede Eleazar; og Eleazar avlede Matthan; og Matthan avlede Jakob; 	 ku dhieth Eliud Eleadhar; ku dhieth Eleadhar Mathan; ku dhieth Mathan Jakop;


for at hver den, som tror, skal have et evigt Liv i ham. 	 ke raan gam en cii bi maar, ku bi dɛ piir athɛɛr, raan ebɛn.


Og da han kom over til hin Side til Gadarenernes Land, mødte ham to besatte, som kom ud fra Gravene, og de vare såre vilde, så at ingen kunde komme forbi ad den Vej. 	 Na wen, aci ɣet lɔŋtui, te nu piny de Gadarai, ke ram keke kɔc kaarou kɔc de gup jɔɔk rac, abiki bei e rɛŋ yiic, ee kɔc gai piɔth aret, yen a cin en raan dueer teek e kueere.


Og siger til Arkippus: Giv Agt på den Tjeneste, som du har modtaget i Herren, at du fuldbyrder den. 	 Ku yɔɔkki Arkipo, yan, Ye luɔi tiit apiɛth luɔi ci yok tede Bɛnydit, aba thol apiɛth.


Og hans Fader og hans Moder undrede sig over de Ting, som bleve sagte om ham. 	 Go yi Jothep keke man agoki gai ne wel ci lueel ne kede.


Da skulle de overgive eder til Trængsel og slå eder ihjel, og I skulle hades af alle Folkeslagene for mit Navns Skyld. 	 E akoolke ke we bi yien kɔc, kɔc bi we luoi kerac, ku nakki week abak thou; ku we bi maan e juoor ebɛn ne baŋ de rinki.


Nathanael svarede ham: "Rabbi! du er Guds Søn, du er Israels Konge." 	 Go Nathanyel bɛɛr, lueel, yan, Rabi, yin ee Wen e Nhialic! ku yin ee Malik de Yithrael!


Og de, som ere i Kødet, kunne ikke tækkes Gud. 	 yen ka, kɔc e tɔu e tau de guop aciki Nhialic dueer tɔ mit piɔu.


Men vi tro, at vi bliver frelste ved den Herres Jesu Nåde på samme Måde som også de." 	 Wok gam tei nɔn bi wo kony wei ne dhueeŋ e Bɛnydit Yecu Kritho piɔu, acit man e kek aya.


Og hænder det sig, at han finder det, sandelig, siger jeg eder, han glæder sig mere over det end over de ni og halvfemsindstyve, som ikke ere farne vild. 	 Ku na te le yen e yok, wek yɔɔk eyic, yan, Amit piɔu ne biak de thɔke awar miɛt mit en piɔu ne biak de thierdheŋuan ku dheŋuan ken maar.


Og han, som sad på Tronen, sagde: Se, jeg gør alle Ting nye. Og han siger til mig: Skriv; thi disse Ord ere troværdige og sande. 	 Go Raan rɛɛr e thoonydit nɔm lueel, yan, Tieŋki, yɛn nyɔk kaŋ e luɔi kedhie. Go ya yɔɔk, an, Gaar: luɔi le welke gɔk ku yek yith.


de, som ombyttede Guds Sandhed med Løgnen og dyrkede og tjente Skabningen fremfor Skaberen, som er højlovet i Evighed! Amen. 	 kɔc ci yic de Nhialic puk tɔki ye lueth, ku yek ke ci cueec rieu ku yek luooi, awar Acieŋ e cak kaŋ, Raan cath ke athiɛɛi aɣet athɛɛr. Amen.


Men Thomas, hvilket betyder Tvilling, en af de tolv, var ikke hos dem, da Jesus kom. 	 Ku Thoma, raan tok e kɔc thieer ku rou, raan cɔl Didima, aa liu e keyiic waan bi Yecu.


Men han sagde til dem: "Også for de andre Byer bør jeg forkynde Evangeliet om Guds Rige; thi dertil blev jeg udsendt." 	 Go keek yɔɔk, Yɛn bi pɛɛnydit kɔk dhil guieer welpiɛth ke ciɛɛŋ de Nhialic: en aa tuuce yɛn.


og at de skulde bringe Lastdyr for at kunne lade Paulus ride og føre ham sikkert til Landshøvdingen Feliks. 	 ku we bi joŋgoor yok ayadaŋ, bi kek Paulo taau e kekɔɔth, bik lɔ lɛɛr yinki mudhiir Pelik apiɛth.


Men han lærte i en af Synagogerne på Sabbaten. 	 Ku aa weet kɔc ɣon tok e ɣoot ke Nhialic yiic ekool e thabat.


Så giver nu I tillige med Rådet Krigsøversten Meddelelse, for at han må føre ham ned til eder, som om I ville undersøge hans Sag nøjere; men vi ere rede til at slå ham ihjel, førend han kommer derhen." 	 Ku week enɔɔne, weke kɔc nu e loŋ nɔm, we bi bɛnydit alathker yɔɔk, an, bi Paulo bɛɛi piny yine week, an, kaarki luɔi ba wek kaŋ luɔp ne kede, ka bak ŋic egɔk: ku wook, te ŋoot en ke ken ɣet tethiɔk, ke wo ye thiɔk e naŋ nɛk wok en.


Men det var den tredje Time, da de korsfæstede ham. 	 Ku aci aa thaar kadiak, thaar e pieete ke yen thin.


Thi hvor eders Skat er, der vil også eders Hjerte være. 	 Te nu weukun, yen abi piɔndun nu thin aya.


Jesus svarer: "Vil du sætte dit Liv til for mig? Sandelig, sandelig, siger jeg dig, Hanen skal ikke gale, førend du har fornægtet mig tre Gange." 	 Go Yecu bɛɛr, yan, Ba weiku gaam e biakdi? Yin yɔɔk eyic, yan, Thɔn ajith acii bi kɔn kiu, te ŋoot yin ke yi ken a jai raandiak.


I israelitiske Mænd! hører disse Ord: Jesus af Nazareth, en Mand, som fra Gud var godtgjort for eder ved kraftige Gerninger og Undere og Tegn, hvilke Gud gjorde ved ham midt iblandt eder, som I jo selv vide, 	 Wek roor ke Yithrael, piɛŋki welke: Yecu de Nadhareth, raan ci nyuoth week nɔn e bi yen tede Nhialic ne luɔi dit ku kagɛi ku gook ci Nhialic ke looi ne yen e weyiic, acit man ŋiɛc wek en ayadaŋ;


Men på eder ere endog alle Hovedhår talte. 	 Acakaa nhim ke weniim ayeke kueen nyiin kedhie.


Men Jesus sagde til Ypperstepræsterne og Høvedsmændene for Helligdommen og de ældste, som vare komne til ham: "I ere gåede ud som imod en Røver med Sværd og Knipler. 	 Go Yecu banydit ke ka ke Nhialic thieec ku thieec bany ke luaŋdiit e Nhialic, ku roordit, kɔc wen bii tɔŋ tede yen, yan, Cak bɛn biic cit man e ka yin tɔŋ cuɛɛr, ke we muk tɔɔŋ ku thieec?


Men det skete i disse Dage, at han gik ud på et Bjerg for at bede; og han tilbragte Natten i Bøn til Gud. 	 Na wen, e ninke, ke jɔ jal le e kuurdit nɔm le lɔŋ, ku jɔ ruu e laŋ Nhialic aruwe piny.


Derfor skynder jeg mig desto mere med at sende ham, for at I og jeg være mere sorgfri. 	 Yen a kaar ɛn en aret nɔn tuoc ɛn en week, ke we bi piɔth miɛt, te ca wek e bɛ tiŋ, go dhien de yɛnpiɔu kuur.


Men den, som hører og ikke gør derefter, han er lig et Menneske, der byggede et Hus på Jorden, uden Grundvold; og Floden styrtede imod det, og det faldt straks sammen, og dette Hus's Fald blev stort." 	 Ku raan e wel piŋ, ku cii keek e looi, yen acit raan e ɣot yik e tiɔp nɔm ke cin keerkeer ci wec; go pieeu rot jap e ɣone kɔu, ku jɔ dap wiik enɔnthiine; go ɣone riaak e riaak dit.


Og Barbarerne viste os en usædvanlig Menneskekærlighed; thi de tændte et Bål og toge sig af os alle for den frembrydende Regns og Kuldens Skyld. 	 Go kɔc de pinye agoki wo muk apiɛth: acik mac kooth, ku tɔki wook e kamaan wodhie, luɔi ci deŋ tuɛny, ku de piny wiir.


og salig er den, som ikke forarges på mig." 	 Ku na de raan cii bi tɔ kɔth ne kedi, ka ci thieei.


Han spurgte dem nu atter: "Hvem lede I efter?" Men de sagde: "Jesus af Nazareth." 	 Go ke bɛ thieec, yan, Eeŋa kaarki? Goki lueel, yɛn, Yecu de Nadhareth.


Og Hyrderne vendte tilbage, idet de priste og lovede Gud for alt, hvad de havde hørt og set, således som der var talt til dem. 	 Na wen, ke kɔc tit thok ke ke jɔ keniim dhuny, ku jɔki Nhialic piɔɔny ku lecki, ne ka cik piŋ ku tiŋki ke, acit man waan ci e lɛk keek.


Det er en anden, som vidner om mig, og jeg ved, at det Vidnesbyrd er sandt, som han vidner om mig. 	 Ee raan daŋ yen aye caatɔdi; ku kedɛn lueel e kedi aŋiɛc nɔn ee yen yic.


Thi sandelig, siger jeg eder, mange Profeter og retfærdige attråede at se, hvad I se, og så det ikke; og at høre, hvad I høre, og hørte det ikke. 	 Wek yɔɔk eyic, yan, Nebii juec ku kɔc piɛthpiɔth juec acik kɔɔr e kepiɔth luɔi bi kek kaŋ tiŋ ka tieŋki, ku akenki ke tiŋ; ku akɔɔrki luɔi bi kek kaŋ piŋ ka piɛŋki, ku akenki ke piŋ.


Kvinden siger til ham: "Herre! du har jo intet at drage op med, og Brønden er dyb; hvorfra har du da det levende Vand? 	 Go tik lueel, yan, Bɛny, yin cin ken ee yin gem, ku yith amec thar; ba piu piire yok tenou?


Thi jeg var hungrig, og I gave mig at spise; jeg var tørstig, og I gave mig at drikke; jeg var fremmed, og I toge mig hjem til eder; 	 yɛn aa cii cɔk nɔk, aguɔki a miɔɔc e kecam; yɛn aa ci yal, aguɔki ya tɔ dek; yɛn aa ye kaman, aguɔki ya taau ɣot;


Men vi vare i Skibet i alt to Hundrede og seks og halvfjerdsindstyve Sjæle. 	 Wok kɔc e nu abelic wodhie, wok ee bot kaarou ku thierdherou ku dhetem.


Da siger han til sine Tjenere: Brylluppet er beredt, men de budne vare det ikke værd. 	 Na wen, ke yook liimke, yan, Thieek aci guik egɔk, ku kɔc waan ci lɛk aa ke cii roŋ e bɛn bi kek bɛn.


og vi ere Vidner om alt det, som han har gjort både i Jødernes Land og i Jerusalem, han, som de også sloge ihjel, idet de hængte ham på et Træ. 	 Ku wook, wok ee caatɔɔ ne ka ci looi ebɛn paan e Judai, ayi Jeruthalem; ku acik nɔk abi thou, ne nok ci kek e nook e tim nɔm.


Da sagde Paulus til ham: "Gud skal slå dig, du kalkede Væg! Og du sidder for at dømme mig efter Loven, og tvært imod Loven befaler du, at jeg skal slås." 	 Go Paulo yɔɔk, yan, Yin bii Nhialic biɔɔk, yin ee pany ci rɔɔth kɔu e keɣer: rɛɛre etɛɛn, ba kedi bɛn guiir ne kede loŋ, ku ba kɔc yɔɔk, yan, bik a biɔɔk, ago loŋ jɔ wooc aya?


Medens I have Lyset, tror på Lyset, for at I kunne blive Lysets Børn!" Dette talte Jesus, og han gik bort og blev skjult for dem. 	 Te ŋuɔɔt wek e we de ɣɛɛrepiny, jaki ɣɛɛrepiny gam, ke we bi aa mith ke ɣɛɛrepiny. Kake aake lueel Yecu, ku jel, go thiaan e keek.


De svarede ham: "Vi ere Abrahams Sæd og have aldrig været nogens Trælle; hvorledes siger du da: I skulle vorde frie?" 	 Goki bɛɛr, yan, Wok ee kɔth ke Abraɣam, ku wo ken kɔn aa him ke raan daŋ ecaŋɣɔn: eeŋo lueel yin en, yan, We bi lony?


Af disse to Bud afhænger hele Loven og Profeterne." 	 Loŋ ebɛn keke nebii anookki e cokke kaarou kɔɔth.


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eders Ånd! 	 E dhueeŋ de Bɛnydan Yecu Kritho piɔu e ye tɔu ke weikun. Amen.


Da sagde Jesus til Peter: "Stik dit Sværd i Skeden! Skal jeg ikke drikke den Kalk, som min Fader har givet mig?" 	 Go Yecu Petero yɔɔk, yan, Taauwe abatau e thiondeyic: biny cii Waar gam ɛn, ca bi dek e ye?


Og dersom nogen vil gøre dem Skade, udgår der Ild af deres Mund og fortærer deres Fjender; og dersom nogen vil gøre dem Skade, bør han således ihjelslås. 	 Ku na de raan kɔɔr luɔi nɛk en keek, ke mac bɔ biic e kethook, ciɛm kɔc de kek ater: ku na de raan kɔɔr luɔi nɛk en keek, ka bi dhil nɔk aya, abi thou.


Denne Mand havde Jøderne grebet og vilde have slået ham ihjel; men jeg kom til med Krigsfolket og udfriede ham, da jeg erfarede, at han var en Romer. 	 Raane acii Judai dɔm, ku acik duɛɛr nɔk, guɔ bɛn wo tɔŋ, ku kuɔny: aca piŋ nɔn ee yen dil e Romai.


da skulle de, som ere i Judæa, fly ud på Bjergene; 	 ke kɔc nu Judaya e ke kɔt leki e kurdit yiic;


i Stedet for at I skulle sige: Dersom Herren vil, og vi leve, da ville vi gøre dette eller hint. 	 Aŋuan luɔi ba wek e lueel, yan, Te nu piir bi wok piir e Bɛnydit piɔu, ke wo bi piir, agoku kene looi, ku nɔn ee yen kene.


Men Maria sagde: "Se, jeg er Herrens Tjenerinde; mig ske efter dit Ord!" Og Engelen skiltes fra hende. 	 Go Mari lueel, an, Ya ki yɛn nyanlim e Bɛnydit; ne tiec tede yɛn cit man e welku. Go tunynhial jal e yelɔɔm.


ja sandelig, jeg agter endog alt for at være Tab imod det langt højere, at kende Kristus Jesus, min Herre, for hvis Skyld jeg har lidt Tab på alt og agter det for Skarn, for at jeg kan vinde Kristus 	 Yeka, ee yin, yɛn e kaŋ tɔ ye riaak tei kedhie, ne biak de piath war kerieec, piath de ŋiny ŋiɛc ɛn Kritho Yecu Bɛnydiitdi, raan ci riaak de kaki kedhie a tiiŋ nɔm ne biakde, ku aca ke tɔ ye wɛr tei, luɔi ban Kritho yok,


Ligeså spottede også Ypperstepræsterne indbyrdes tillige med de skriftkloge og sagde: "Andre har han frelst, sig selv kan han ikke frelse. 	 Ku jɔ geet guop aya ne banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr, ayek lueel kapac, yan, Aci kɔc kɔk luok; ku acii rot dueer luok.


Men disse Tegn skulle følge dem, som tro: I mit Navn skulle de uddrive onde Ånder; de skulle tale med nye Tunger; 	 Ku kagookke abik kɔc aa kuany cok kɔc ci gam: yan, Ne rinki abik jɔɔk rac aa cieec; abik aa guɛl e thook mɛɛn thook ci piac yok;


Men Udholdenhedensog Trøstens Gud give eder at være enige indbyrdes, som Kristus Jesus vil det, 	 Ku enɔɔne, Nhialic de guomdekaŋ keke muŋdepiɔu, e week tɔ luel jam tok wapac jam roŋ ke Kritho Yecu;


Og da han havde fastet fyrretyve Dage og fyrretyve Nætter, blev han omsider hungrig. 	 Na wen, aci cam rɛɛc e cool yiic kathierŋuan ku wɛɛr yiic kathierŋuan, ke jɔ cɔk nɔk.


Jeg taler ikke om eder alle; jeg ved, hvilke jeg har udvalgt; men Skriften måtte opfyldes: Den, som æder Brødet med mig, har opløftet sin Hæl imod mig. 	 Yɛn cii jam e kedun wedhie: yɛn ŋic kɔc ca lɔc: ku kecigɔɔr abi dhil aa yic, yan, Raan cam knin ke yɛn etok yen aa luui yɛn ater.


og de Engle, som ikke bevarede deres Højhed, men forlode deres egen Bolig, bar han holdt forvarede i evige Lænker under Mørke til den store Dags Dom; 	 Ayi tuucnhial tuuc ɣɔn reec tɔu e ciɛɛŋic ciɛɛŋ e ciɛke ke thin, ku jɔki paandɛn ee kek reer thin pɔl, keek aake cii Nhialic mac tecol ne joth bi tɔu athɛɛr bik kool diit e guieereloŋ tiit.


Og Tjeneren sagde: Herre! det er sket, som du befalede, og der er endnu Rum. 	 Na wen, ke jɔ lim lueel, yan, Bɛny, welkuon wen aca ke looi, ku ɣot aŋoot ke dakic.


Derfor vandrede Jesus ikke mere frit om iblandt jøderne, men gik bort derfra ud på Landet, nær ved Ørkenen, til en By, som kaldes Efraim; og han blev der med sine Disciple. 	 Yen aacii Yecu e bɛ cath e kɔc niim e Judai yiic, ajel en etɛɛn, le rɛɛr te lɔ jɔɔric, le panydiit cɔl Epuraim, le ku reer etɛɛn keke kɔckɛn e piooce.


Dersom I holde mine Befalinger, skulle I blive i min Kærlighed, ligesom jeg har holdt min Faders Befalinger og bliver i hans Kærlighed. 	 Te dɔt wek ka ca thɔn week, ke we bi reer e nhieerdiyic; cit man can ka ci Waar a thɔn dot, aguɔ reer e nhieerdeyic.


Og dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Beelzebul, ved hvem uddrive da eders Sønner dem? Derfor skulle de være eders Dommere. 	 Ku te cieec ɛn jɔɔk rac bei ne riɛl e Beeldhebub, ku na mithkun, yek ke cieec bei ne ŋa? yen abi kek aa banykuon e week jɔɔny.


Men Paulus sagde til dem: "De have ladet os piske offentligt og uden Dom, os, som dog ere romerske Mænd, og kastet os i Fængsel, og nu jage de os hemmeligt bort! Nej, lad dem selv komme og føre os ud!" 	 Go Paulo lueel, yan, Acik wo dui e kɔc niim, ke wo kene yiek niim gaak, ku yok Romai, ku acik wo cuat e aloocic; ku dueerki wook jap biic ecueer enɔɔne? Acie yen; ne ke bɔ kekgup, bik wo bɛn bɛɛi bei.


Vilde man ikke ellers have ophørt at frembære dem, fordi de ofrende ikke mere havde nogen Bevidsthed om Synder, når de een Gang vare rensede? 	 Ka di keneke pɔl e lam? Kɔc e lam, tee ke ci tɔ ɣer piɔth raan tok, ka di cin ŋiny de karɛc ci doŋ e kepiɔth.


idet du udrækker din Hånd til Helbredelse, og der sker Tegn og Undere ved din hellige Tjeners Jesu Navn." 	 ku riny yicin ke kɔc e ke bi dem; ku tɔ gook looi ku ka ye kɔc ke gai ne rin ke Yecu Wenduon ɣerpiɔu.


befalede Krigsøversten, at han skulde føres ind i Borgen, og sagde, at man med Hudstrygning skulde forhøre ham, for at han kunde få at vide, af hvad Årsag de således råbte imod ham. 	 ke jɔ bɛnydit alathker lueel, yan, bi Paulo lɛɛr e aloocic, ku lueel, yan, bi luɔp ne dui bi e dui e waat, ke bi thar e ke ye kɔc coot aya ŋic.


Derfor siger jeg eder: Al Synd og Bespottelse skal forlades Menneskene, men Bespottelsen imod Ånden skal ikke forlades. 	 Yen a yɔɔk ɛn week, yan, Ken ee kɔc wooc ebɛn ku lɛt ee kɔc lueel ebɛn abi pal kɔc; ee lɛt ee kɔc Weidit lat etok yen acii bi pal kɔc.


thi en Dør står mig åben, stor og virksom, og der er mange Modstandere. 	 Kuocki kɔc racpiɔth nɔn cii kek ciɛɛŋ de Nhialic bi lɔɔk lak? Duoki rot e tɔ mɛthe: dhoom, ayi kɔc e yieth lam, ayi kɔc e dieer lei kɔɔr, ayi dieer e roor kɔɔr, ayi roor e rot tɔ ye diaar, ayi roor e nhi e roor,


Men nu, da I have lært Gud at kende, ja, meget mere ere blevne kendte af Gud, hvor kunne I da atter vende tilbage til den svage og fattige Børnelærdom, som I atter forfra ville trælle under? 	 ku enɔɔne, nɔn ca wek Nhialic ŋic, ku aŋuan luɔi lueel wok en, an, we cii Nhialic ŋic, eeŋo bɛ wek rot pɔk ka cin naamden, ka cin riɛl ku kuanyki nyiin, ku dɛki piɔth luɔi ba wek rot bɛ tɔ ye liimken raanrou?


Og da de ti hørte det, begyndte de at blive, vrede på Jakob og Johannes. 	 Na wen, aci kɔc kathieer e piŋ, ke ke jɔ piɔth diu ne Jakop ku Jɔn.


Og da skal han udsende sine Engle og samle sine udvalgte fra de fire Vinde, fra Jordens Ende indtil Himmelens Ende. 	 Na ele, ka bi tuuckɛnnhial tooc, lek kɔckɛn ci lɔc kut niim te bi yom ke put keyiic ŋuan, te gɔle guute piny thar thin aɣet te guute tenhial thar thin.


Men jeg søger ikke min Ære; der er den, som søger den og dømmer. 	 Ku yɛn cii lɛcdi kɔɔr: raan tok anu raan kɔɔr lɛc bi a leec, ku yen aye loŋ guiir.


Da lagde de Hænderne på dem, og de fik den Helligånd. 	 Ku jɔki kecin thany e kegup, agoki Weidit Ɣer noom.


Og de bleve glade og lovede at give ham Penge. 	 Goki piɔth miɛt, ku matki kethook, an, bik gam weu.


Al god Gave og al fuldkommen Gave er ovenfra og kommer ned fra Lysenes Fader, hos hvem der ikke er Forandring eller skiftende Skygge. 	 Miɔc piɛth ebɛn, ku miɔc ci dikedik ebɛn, abɔ tenhial, ke loony piny tede Wun ɣɛɛrepiny, Raan cii epiɔu e pɔɔk, ku cin atieptiep de yal de rot.


Og da Tiden kom, sendte han en Tjener til Vingårdsmændene, for at han af Vingårdsmændene kunde få af Vingårdens Frugter. 	 Na wen, e pɛɛi e luɔk de tiim, ke tuc lim tok kɔc wen tit dom, an, bi kaŋ noom tede kɔc tit dom ne ka ci luɔk domic.


Tror du, Kong Agrippa, Profeterne? Jeg ved, at du tror dem." 	 Yin, malik Agiripa, gam nebii? Aŋiɛc nɔn gɛm yin keek.


Og den, som giver en af disse små ikkun et Bæger koldt Vand at drikke, fordi han er en Discipel, sandelig, siger jeg eder, han skal ingenlunde miste sin Løn." 	 Ku raan bi mɛnh tok e miththiike yiic miɔɔc e biny deyic piu lir tei dek ke, ne luɔi ee yen raanpiooce, wek yɔɔk eyic, yan, ariopde acii bi dak anande.


I bleve jo kaldede til Frihed, Brødre! kun at I ikke bruge Friheden til en Anledning for Kødet, men værer ved Kærligheden hverandres Tjenere! 	 Ee cath ba wek aa cath e kede yenhdun en aa cɔɔle week, wek mithekɔckuɔ, ku cath aa wek cath e kede yenhdun duoki ye kuoc dɔm, taki ye ke de luɔi de guop, ku yak rot luooi cit man e him, ne nhieer aa wek rot nhiaar.


Men den samme Tjener gik ud og traf en af sine Medtjenere, som var ham hundrede Denarer skyldig; og han greb fat på ham og var ved at kvæle ham og sagde: Betal, hvad du er skyldig! 	 Na wen, ke lɔ biic, yen elime guop, le ku yok raan toŋ e wɛɛtkɛn ee kek liim, raan cath ke kanyde, kany baŋ, cit jini tok tei; go dɔm, ku min rol, lueel, yan, Cuole yɛn kanydien cath ke yin.


Og Jesus talte ham hårdt til, og den onde Ånd for ud af ham, og Drengen blev helbredt fra samme Time. 	 Go Yecu jɔŋ rac jɔɔny, go jal e yeguop, go meth guop waar enɔnthiine guop.


Hvorledes han gik ind i Guds Hus, da Abiathar var Ypperstepræst, og spiste Skuebrødene, som det ikke er nogen tilladt at spise uden Præsterne, og gav også dem, som vare med ham?" 	 Luɔi ci en lɔ ɣon e Nhialic, ɣɔn ee Abiathar bɛnyditt tueŋ e ka ke Nhialic, go kuin ci gam Nhialic cam kuin ci pam, kuin cii raan daŋ dueer cam, ee bany ke ka ke Nhialic kapac, aci cam, ku miɔɔc kɔc cath ne yen aya?


Og på den tredje Dag udkastede de med egne Hænder Skibets Redskaber. 	 ku ekool ee kek diak wok e ka ke abel cuat wei e wocin.


en Frelse fra vore Fjender og fra alle deres Hånd, som hade os, 	 Bi wo kony ne kɔc de ater ne wook, ku luɛk wo bei e kɔc cin kɔc man wook;


Dårerne toge nemlig deres Lamper, men toge ikke Olie med sig. 	 Duet dhan acik mɛckɛnkealath noom, ku cin miok mukki;


Jeg er Vintræet, I ere Grenene. Den, som bliver i mig, og jeg i ham, han bærer megen Frugt; thi uden mig kunne I slet intet gøre. 	 Yɛn ee tim de enap, wek ee ker: raan rɛɛr e yayic, ku rɛɛr e yeyic, yen aye raan e luɔk aret: ku te cin en ɛn, ka cin ke duɛɛrki looi.


Thi hver den, som beder, han får, og den, som søger, han finder, og den, som banker på, for ham skal der lukkes op. 	 Raan ebɛn raan e lip, aa ye miɔɔc; ku raan e koor ee yok; ku raan e ɣot tɔɔŋ thok aye liep ɣot.


Dette siger jeg ikke af Trang; thi jeg har lært at nøjes med det, jeg har. 	 Ku acie dak dak ɛn e kaŋ en luɛɛl ɛn en: yɛn e weet, ka yɛn dueer piɔu aa lɔ yum, te de en ke ya yok.


Men vorder Ordets Gørere og ikke alene dets Hørere, hvormed I bedrage eder selv. 	 Ku yak kɔc e jam looi, ku caki e kɔc e piŋ tei, kɔc mɛth rot.


og råbte, da de så Røgen af hendes Brand, og sagde: Hvor var der Mage til den store Stad? 	 ku cotki, te woi kek tol nyop en, luelki, yan, Ee panydiitou kit keke panydiite?


Dette er de syv Stjerners Hemmelighed, hvilke du har set i min højre Hånd, og de syv Guldlysestager: de syv Stjerner ere de syv Menigheders Engle, og de syv Lysestager ere syv Menigheder. 	 cook ci thiaan, ki, cook e kede kuɛl kadherou kuɛl ci tiŋ e ciin cuenydi, ku camadaan e adhaap kadherou. Kuɛl kadherou ayek tuuc ke kanithɔɔ kadherou: ku camadaan kadherou ayek kanithɔɔ kadherou.


Men da sendte Brødrene straks Paulus bort, for at han skulde drage til Havet; men både Silas og Timotheus bleve der tilbage. 	 Go wathii Paulo tɔ jel enɔnthiine cit ke lɔ e abapdit nɔm: ku dɔŋ Thila etɛɛn keke Timotheo.


Og stor Frygt kom over hele Menigheden og over alle, som hørte dette. 	 Go riɔɔc dit kanithɔ dɔm ebɛn, ku dɔm kɔc kedhie kɔc piŋ kake.


Viser mig Skattens Mønt!" Og de bragte ham en Denar". 	 Nyuothki yɛn wenh atholbo. Goki wenh cɔl denariɔn bɛɛi yinki yen.


Nej, dersom din Fjende hungrer, giv ham Mad; dersom han tørster, giv ham Drikke; thi når du gør dette, vil du samle gloende Kul på hans Hoved. 	 Yen tede ka, na nak cɔk raan man yin, ke tɔ cam; na nak reu en, ke tɔ dek; luɔi loi wuya, yen abi yin en tɔ gɔk rot etok.


"En Mand, som udlånte Penge, havde to Skyldnere; den ene var fem Hundrede Denarer skyldig. men den anden halvtredsindstyve. 	 Go lueel, an, Ade raan nu raan ci kɔc dhɛɛn kaarou: ŋɛk aci dhɛn weu cit jinii kathieer, ku dhɛn ŋɛk ke cit jini tok tei.


Og der skal intet bandlyst være mere; og Guds og Lammets Trone skal være i den, og hans Tjenere skulle tjene ham, 	 Ku acin aciɛɛn bi bɛ nu: ku thoonydiit e Nhialic keke Nyɔŋamaal abi nu thin: ku abii liimke aa luooi;


Og han bød dem, at de ikke måtte sige det til nogen; men jo mere han bød dem, desto mere kundgjorde de det. 	 Go ke lom thook, an, E cin raan daŋ lɛkki yen; ku lum lom en kethook aret, yen aye kek jam lɔ thiai piny aret.


Men da han udtalte dette, opkom der Splid imellem Farisæerne og Saddukæerne, og Mængden blev uenig. 	 Ku te ci en ekene lueel, ke teer cak rot e yi Parithai keke Thadokai, go kɔc nu e loŋ nɔm goki keyiic tek.


Men vogter eder for de falske Profeter, som komme til eder i Fåreklæder, men indvortes ere glubende Ulve. 	 Yak rot tiit ne nebii aluɛth, kɔc e bɛn tede week aceŋki del ke thok, ku keyiic thin ayek aŋuooth ci wath.


Men det skete, da jeg var undervejs og nærmede mig til Damaskus, at ved Middag et stærkt Lys fra Himmelen pludseligt omstrålede mig. 	 Na wen, acath kueer, ku ca ɣeet tethiɔk keke Damathko, te kɛɛc akɔl cil, ke keditt ɣeer e piny riaau go tuol e yalɔɔm ethiau, keɣeer bɔ nhial.


Vi stå jo endog i Fare for at anklages for Oprør for, hvad der i Dag er sket, da der ingen Årsag er dertil; herfor, for dette Opløb, ville vi ikke kunne gøre regnskab." [41] Og da han havde sagt dette, lod han Forsamlingen fare. 	 Wok riɔc enɔɔne, e cɔt bi wo cɔɔl ne kede anuɔɔn de akoole, acin ke e gueer e kɔc: ku acin ke dueerku lueel, yan, Ke e gueer wok, ki.


Jeg kan slet intet gøre af mig selv; således som jeg hører, dømmer jeg, og min Dom er retfærdig; thi jeg søger ikke min Villie, men hans Villie, som sendte mig. 	 Yɛn cin ken aa leu yatok: ken aa piŋ, yen aya yɛn loŋ guiir: ku piɛth guieerdi, ne ke can kede piɔndi e kɔɔr, ee kede piɔn ee Waar, raan e toc ɛn, yen aya kɔɔr.


Havde I kendt mig, da havde I også kendt min Fader; og fra nu af kende I ham og have set ham." 	 Tee we e ya ŋic, adi cak Waada ŋic aya: ku enɔɔne aŋiɛcki, ku acak tiŋ.


Men I fornægtede den hellige og retfærdige og bade om, at en Morder måtte skænkes eder. 	 Ee Raan Ɣerpiɔu en acak rɛɛc, Raan Piɛthpiɔu, ku raan ci raan daŋ luc yen acak lɔŋ, an, bi yien week.


Thi vi gå ind til Hvilen, vi, som ere komne til Troen, efter hvad han har sagt: "Så svor jeg i min Vrede: Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile", omendskønt Gerningerne vare fuldbragte fra Verdens Grundlæggelse. 	 Ku wok kɔc ci gam, wo lɔ e lɔŋeyic; acit man ci en e lueel, yan, Cit man can kueŋ lueel e agonhdiyin, yan, Aciki bi lɔ e lɔŋdiyic: acakaa luɔi yen e ci guɔ thok ɣɔn ciɛke piny thar.


Men når du kalder dig Jøde og forlader dig trygt på Loven og roser dig af Gud 	 Tiŋ, yin cɔl Judai, ku rɛɛre e loŋic, ku lec rot ne Nhialic,


og du har Udholdenhed, og du har døjet ondt for mit Navns Skyld og er ikke bleven træt. 	 ku ŋiɛc guom ee yin kaŋ guum e liɛɛr e yinpiɔu ne baŋ de rinki, ku naŋ ee yin ro nak piny e luɔi ku cii bap.


Mængden svarede: "Du er besat; hvem søger at slå dig ihjel?" 	 Go kut e kɔc bɛɛr, yan, Yin cath we jɔŋ rac; eeŋa kɔɔr luɔi bi en yi nɔk?


Se, jeg har sagt eder det forud. 	 Tieŋki, aca kɔn lɛk week.


Og der sad i Vinduet en ung Mand ved Navn Eutykus; han faldt i en dyb Søvn, da Paulus fortsatte Samtalen så længe, og overvældet af Søvnen styrtede han ned fra det tredje Stokværk og blev tagen død op. 	 Ku rɛɛr dhuŋ toŋ cɔl Yutuko aweeruyin, ke ye thiai ke nin: na wen, aci Paulo tedit guiir, ke jɔ thiai ke nhi, go loony piny ɣon nhial wen ee ɣoot diak, go jɔt ke ye thou.


Filip kommer og siger det til Andreas, Andreas og Filip komme og sige det til Jesus. 	 Go Pilip bɛn lɛk Andereya: na wen, ke Andereya keke Pilip ke jɔki lɛk Yecu.


og de bleve flyttede til Sikem og lagte i den Grav, som Abraham havde købt for en Sum Penge af Hemors Sønner i Sikem. 	 goki lɛɛr Cekem, lek taau e raŋic, raŋ ɣɔn cii Abraɣam ɣɔɔc e weu tede wɛɛt ke Emor raan e Cekem.


Thi jeg holder for, at den nærværende Tids Lidelser ikke ere at regne imod den Herlighed, som skal åbenbares på os. 	 Cook ca kueen e yapiɔu ka, an, Karɛc yok guum enɔɔne, acinki naamden, aciki dueere kieet e dhueeŋ bi dap nyuoth wook.


Men dette varede i to År, så at alle, som boede i Asien, både Jøder og Grækere, hørte Herrens Ord. 	 Ee kene looi e run kaarou; ago kɔc rɛɛr e Athia ebɛn goki jam e Bɛnydit piŋ, Judai ayi Giriku.


Da forlod han Skarerne og gik ind i Huset; og hans Disciple kom til ham og sagde: "Forklar os Lignelsen om Ugræsset på Marken!" 	 Na wen, aci Yecu kut e kɔc tɔ jel, ke lɔ ɣot, go kɔckɛn e piooce bɛn te nu yen, bik ku luelki, yan, Wɛɛre wook kaaŋ thar, kaaŋ e wɛɛl roor ci wɛɛr domic.


Og derefter gik han ud og så en Tolder ved Navn Levi sidde ved Toldboden, og han sagde til ham: "Følg mig!" 	 Na wen, aci kake thok, ke jɔ lɔ biic, ku tiŋ raan e atholbo tɔ kut, raan cɔl Lebi, ke rɛɛr e maktap de atholbo: go yɔɔk, yan, Kuany acok.


Men endnu medens han gik derhen, rev og sled den onde Ånd i ham. Men Jesus truede den urene Ånd og helbredte drengen og gav hans Fader ham tilbage. 	 Na wen, te ŋoot en ke bɔ, ke wite jɔŋ rac piny, ku tɔ lɔ juɔklaŋ aret. Go Yecu jɔŋ rac jɔɔny, ku tɔ meth waar, ku jɔ bɛ yien wun.


Men da Folket var i Forventning, og alle tænkte i deres Hjerter om Johannes, om ikke han skulde være Kristus, 	 Na ɣɔn, ke kɔc kedhie e ke jɔ ŋɔth, ku jɔki kepiɔth cat ne Jɔn, nɔn ee yen Kritho, ku nɔn cii en e yen;


Og jeg forfulgte denne Vej indtil Døden, idet jeg lagde både Mænd og Kvinder i Lænker og overgav dem til Fængsler, 	 Yɛn aa ye kɔc cath e Kueere yɔŋ athou kek, ku aake ya duut, ku mac keek e aloc yiic, roor ayi diaar.


Mon nogen af Rådsherrerne har troet på ham, eller nogen af Farisæerne? 	 De raan toŋ ci e gam ne bany yiic ayi Parithai yiic?


Men dette er hans Villie, som sendte mig, at jeg skal intet miste af alt det, som han har givet mig, men jeg skal oprejse det på den yderste Dag. 	 Ku kene ee kede piɔn e raan e toc ɛn, yan, Ne kaŋ kedhie ka ci gam ɛn, acin toŋ ba mɔɔr, ku aba bɛ jat nhial ekool rial wadaŋ.


Det er frygteligt at falde i den levende Guds Hænder. 	 Loony ee raan loony e Nhialic piir cin ee ke dueere raan riɔɔc aret.


Men Jesus sagde til ham: "Hvorfor kalder du mig god? Ingen er god uden een, nemlig Gud. 	 Go Yecu lueel, yan, Eeŋo e yin a tɔ piɛth? acin raan toŋ piɛth nu, ee Nhialic etok.


Og da Timen kom, satte han sig til Bords, og Apostlene med ham. 	 Na wen, aci thaar ee cam bɛn, ke jɔ nyuc, ku nyuc tuuc kathieer ku rou ne yen etok.


og tager imod Frelsens Hjelm og Åndens Sværd, som er Guds Ord, 	 Ku namki akup de kunydewei aya, keke abatau de Weidit, yen aye jam de Nhialic:


Og alle Skarerne forfærdedes og sagde: "Mon denne skulde være Davids Søn?" 	 Go kut e kɔc gai kedhie, luelki, yan, Cie Wen e Dabid ekene?


Men da han om Morgenen igen gik ind til Staden, blev hen hungrig. 	 Na ɣɔnmiak etɛɛn, ke dhuny enɔm panydit, ke ci cɔk nɔk.


Men på den første Dag af de usyrede Brøds Højtid kom Disciplene til Jesus og sagde: "Hvor vil du, at vi skulle træffe Forberedelse for dig til at spise Påskelammet?" 	 Na wen, ekool tueŋ e akool ke kuin cinic lnɔn, ke kɔcpiooce e ke bɔ tede Yecu, bik ku thiecki, yan, Ee tenou nu e yipiɔu te bi wo kaŋ guik, te bi yin Winythok cam thin?


Men da de hørte, at han talte til dem i det hebraiske Sprog, holdt de sig end mere stille. Og han siger: 	 Na wen, acik e piŋ nɔn jiɛɛm en ke keek ne thoŋ de Eberuu, ke ke lɔ lik alaldiite: go lueel, yan,


Og han råbte og sagde: Fader Abraham! forbarm dig over mig, og send Lazarus, for at han kan dyppe det yderste af sin Finger i Vand og læske min Tunge; thi jeg pines svarlig i denne Lue. 	 Go coot, lueel, yan, Waada Abraɣam, kok piɔu we yɛn, ku jɔ Ladharo tooc, bi cin nɔm bɛn juɔɔl e piu yiic, bi liemdi tɔ lir; yɛn e leeŋ wei e manyeyic.


Og det får alle, både små og støre, både rige og fattige, både frie og Trælle, til at sætte sig et Mærke på deres højre Hånd eller på deres Pande, 	 Ku tɔ kɔc gaar gup kedhie, kɔc kor ku kɔc dit, kɔc ci bany ku kɔc kuany nyiin, kɔc cath ne kede yenhden ku liim, nɔn gɛɛre cin cueecken ku nɔn gɛɛre kenyiin tueŋ;


og jeg skal, når jeg bliver ophøjet fra Jorden, drage alle til mig." 	 Ku yɛn, te ci a jat nhial e piny nɔm, kɔc kedhie aba ke miɛɛt te nuo yɛn.


Og de øvrige Mennesker, som ikke bleve dræbte i disse Plager, omvendte sig ikke fra deres Hænders Gerninger, så de lode være at tilbede de onde Ånder og Afgudsbillederne af Guld og Sølv og Kobber og Sten og Træ, som hverken kunne se eller høre eller gå; 	 Ku kɔc ci doŋ, kɔc kene jɔɔkke nɔk, aŋootki ke ke ken kepiɔth puk ne luɔidɛn yek looi e kecin, ke ke cii jɔɔk rac bi aa lam, ayi ka ci cueec e adhaap, ku ateek, ku malaŋ, ku kuur, ku tim; ka cie daai, ku ciki ye piŋ, ku ciki ye cath:


Og da han fik at vide, at han var fra Herodes's Område, sendte han ham til Herodes, som også selv var i Jerusalem i disse Dage. 	 Ku te ci en e ŋic nɔn nu yen e ciɛɛŋ de Kerodic, ke jɔ tuoc Kerod, luɔi tɔu en e Jeruthalem e akoolke yen Kerod.


Thi Kristus er Lovens Ende til Retfærdighed for hver den, som tror. 	 Ku Kritho yen aye thok de loŋ ne kede piathepiɔu tede raan ebɛn raan gam.


kom Josef fra Arimathæa, en anset Rådsherre, som også selv forventede Guds Rige; han tog Mod til sig og gik ind til Pilatus og bad om Jesu Legeme. 	 ke Jothep raan e Arimathaya bɔ, raan nu e loŋic, ku ye raan piɛth, raan e ciɛɛŋ de Nhialic ŋɔɔth aya; bi ku le te nu Pilato ke ci enyin riil, le guop de Yecu lip.


"Kæmper for at komme ind igennem den snævre Port; thi mange, siger jeg eder, skulle søge at komme ind og ikke formå det. 	 Yak cok e thɛm wek en aret luɔi ba wek teek e kalthok thoŋ kooric: wek yɔɔk, yan, kɔc juec abik lɔ thin kɔɔr, ku aciki bi leu.


Og du, Kapernaum! som er bleven ophøjet indtil Himmelen, du skal nedstødes indtil Dødsriget; thi dersom de kraftige Gerninger, som ere skete i dig, vare skete i Sodoma, da var den bleven stående indtil denne Dag. 	 Ku yin, Kapernaum, yin ci jat nhial aɣeet yin paannhial, ku yin bi bɛɛi piny aɣeet yin paan e kɔc ci thou; tee ci luɔi ril looi e Thɔdom cit man ci ke looi e yiyic, adi ci tɔu aɣet ci enɔɔne.


da de harmedes over, at de lærte Folket og i Jesus forkyndte Opstandelsen fra de døde. 	 ke ke ci piɔth diu luɔi weet kek kɔc, ku luɔi guiir kek ne Yecu ne jon bi kɔc rot jɔt e kɔc ci thou yiic.


Og dersom dit Øje forarger dig, så riv det ud; det er bedre for dig at gå enøjet ind i Guds Rige end at have to Øjne og blive kastet i Helvede, 	 Ayik yinyin, te tɔ en yi wac kaŋ, ke tuke bei: adueer ŋuan tede yin, te le yin e ciɛɛŋ de Nhialicyic weke nyin tok, ne luɔi bi yin cath we nyin kaarou, ku bi yi cuat e giɛnayic;


Men Saulus, som også kaldes Paulus, blev fyldt med den Helligånd, så fast på ham og sagde: 	 Go Thaulo, rinkɛn kɔk acɔlke Paulo aya, wen ci en thiaŋ ke Weidit Ɣer, go toom guop,


og han kaldte straks på dem, og de forlode deres Fader Zebedæus i Skibet med Lejesvendene og gik efter ham. 	 Go keek cɔɔl enɔnthiine: goki wuonden Dhebedayo nyaaŋ e abelic keke kɔc e luui e weu, ku biɔthki cok.


Og han gav ham Omskærelsens Pagt. Og så avlede han Isak og omskar ham den ottende Dag, og Isak avlede Jakob, og Jakob de tolv Patriarker. 	 Goki loŋ mac, yan, bi kɔc cueel: go Abrabam Yithak dhieeth, ku jɔ cueel ekool ee kek bɛt; ku dhieth Yithak Jakop, ku dhieth Jakop kuarkuɔn thɛɛr kathieer ku rou.


Men på den Tid opstod der et ikke lidet Oprør i Anledning af Vejen. 	 Ku e akoolke gup, anuɔɔn dit aci rot cak ne kede Kueere.


Men han sagde også til denne: Og du skal være over fem Byer. 	 Go mɛnhe yɔɔk aya, yan, Yin aya yin bi aa bɛny ceŋ pɛɛnydit kadhic.


Men dette er det evige Liv, at de kende dig, den eneste sande Gud, og den, du udsendte, Jesus Kristus. 	 Ku kene yen aye piir athɛɛr, yan, Ŋiny bi kek yin ŋic, yin Nhialic yic, yin yitok, ku ŋicki Yecu Kritho raan e yin e toc en.


Men han sagde: "Jeg tror Herre!" og han kastede sig ned for ham. 	 Go lueel, yan, Aca gam, Bɛnydit. Go lam.


men han, som ikke regner sin Slægt fra dem, har taget Tiende af Abraham og har velsignet den, som havde Forjættelserne. 	 Ku raane, raan de kuarken pei, kuarkɛn cie kɔc dhien e Lebi, aci biakde noom tede Abraɣam, noom toŋ wen thieere kaŋ, ku jɔ raan thieei raan cath keke ka ci lueel, an, bi ke gam en.


Vel havde også den første Pagt Forskrifter for Gudstjenesten og en jordisk Helligdom. 	 Ku loŋ ci kɔn mac acath keke luɔidɛn e guiɛɛk de ka ke Nhialic, ku de tedɛn ɣeric, tede piny nɔm.


Og de spurgte ham og sagde: "Mester! vi vide, at du taler og lærer Rettelig og ikke ser på Personer, men lærer Guds Vej i Sandhed. 	 Goki thieec, yan, Bɛny e weet, yin ŋicku nɔn e yin kaŋ lueel apiɛth ku wɛɛte kɔc apiɛth, ku cii kɔc e kuany yiic, ku ye kɔc wɛɛt e kueer e Nhialic ne yin.


men forringede sig selv, idet han tog en Tjeners Skikkelse på og blev Mennesker lig; 	 ku aci dhueeŋde pɔl, ku tɔ rot cit lim, ago dhieeth ke cit guop raan;


Jesus sagde til hende: "Jeg er Opstandelsen og Livet; den, som tror på mig, skal leve, om han end dør. 	 Go Yecu lueel, yan, Yɛn ee jonerot, keke piir: raan gam ɛn, na ciɛk thou, ka bi piir:


Men jeg siger eder, det skal gå Sodoma tåleligere på hin Dag end den By. 	 Ku week yɔɔk, yan, Ketuc bii Thɔdom yok acii bi kit keke ketuc bii panydiite yok ekoole.


Og når den af Natur uomskårne opfylder Loven, skal han dømme dig, som med Bogstav og Omskærelse er Lovens Overtræder. 	 Ku raan kene cueel, ne caŋ e dhiethe ye, te ci en loŋ aa tiiŋic, cii yi bi jɔɔny, yin raan e loŋ woocic, acakaa yin eye raan cath we jam ci gɔɔr ayi cuɛl?


De have Afgrundens Engel til Konge over sig; hans Navn er på Hebraisk Abaddon, og på Græsk har han Navnet Apollyon. 	 Ku adeki malik nu e keniim, yen aye tuny de adhum thuth cii thar tiec, rinke acɔl Abadon e thoŋ e Eberu, ku cɔlke Apoliɔn e thoŋ e Giriki.


Og de spiste alle og bleve mætte; og de opsamlede det, som blev tilovers af Stykkerne, syv Kurve fulde. 	 Goki cam kedhie, abik kuɛth; ku kuanyki kak athueithuei ci loony piny ka cii kɔc both, ku thiaŋki dioony kadherou.


Derfor, når du ofrer din Gave på Alteret og der kommer i Hu, at din Broder har noget imod dig, 	 Yen tede ka, te bii yin ke ba gam Nhialic tede lam, ago yinɔm tak etɛɛn, an, mɛnhkui adɛ wek jam,


Og Jesus drog med sine Disciple bort til Søen, og en stor Mængde fulgte med fra Galilæa; og fra Judæa 	 Go Yecu rot riic etɛɛn keke kɔckɛn e piooce le e abapdit nɔm: ku kuany cok e kut diit e kɔc bɔ Galili: ku bɔ kut diit e kɔc e Judaya,


men de, som høre Kristus Jesus til, have korsfæstet Kødet med dets Lidenskaber og Begæringer. 	 Ku kɔc wen e ya kɔc ke Kritho acik guop piaat e tim ci riiu nɔm kɔu keke kak ee guop kɔɔr etok, ayi ŋɔɔŋ e ye dɔm.


Men ved Apostlenes Hænder skete der mange Tegn og Undere iblandt Folket; og de vare alle endrægtigt sammen i Salomons Søjlegang. 	 Ku gook juec ku ka ye kɔc ke gai acike looi e tuuc cin e kɔc yiic: go kɔc aa gueer e piɔn tok e gol e Tholomonic.


Hilser Urbanus, vor Medarbejder i Kristus, og Stakys, min elskede! 	 Thiecki Urbano raan e luui wok etok e Krithoyic, keke Thataku raan nhiaar.


Men han svarede og sagde: "Jeg er ikke udsendt uden til de fortabte Får af Israels Hus." 	 G bɛɛr, yan, Yɛn aa cii tuce kɔc kɔk, yɛn a tuce amɛl ci maar amɛl ke dhien e Yithrael tei, keek kapac.


Og idet han såede, faldt noget ved Vejen; og Fuglene kom og åde det op. 	 ku te cum en, ke kɔth kɔk e ke loony e kueer kec, go diɛt bɛn ku tholki keek e cam.


idet Solen formørkedes; og Forhænget i Templet splittedes midt over. 	 akɔl e maar: ku jɔ lupɔ diit de luaŋdiit e Nhialic yic rɛɛt e ciɛɛlic.


Og jeg hørte også en Røst, som sagde til mig: Stå op, Peter, slagt og spis! 	 Ku piɛŋ rol aya, rol yook ɛn, yan, Jɔt rot, Petero; nak ku cuet.


Med Nød og næppe sejlede vi der forbi og kom til et Sted, som kaldes "Gode Havne", nær ved Byen Lasæa. 	 ku te ŋoot wok ke wo ken tuure winy thok, ke wo jɔ ɣet te cɔl Wanh Lɔdip, athiɔk keke panydit cɔl Lathaia.


Men efter at Johannes var kastet i Fængsel, kom Jesus til Galilæa og prædikede Guds Evangelium 	 Na ɣɔn, aci Jɔn mac, ke Yecu bɔ Galili, ke ye welpiɛth ke Nhialic guiir,


Judas, Jakobs Søn, og Judas Iskariot, som blev Forræder. 	 ku Judath wen e Jakop, ku Judath Yithkariɔt, raan bi e nyiɛɛn.


Og ligeledes de, som blive såede på Stengrunden, det er dem, som, når de høre Ordet, straks modtage det med Glæde; 	 Ku kɔcke aya ee ka ci com e piny de kuur; kɔcke, te ci kek jam piŋ, ke ke dap gam ke ke mit piɔth;


Men de ved Vejen ere de, som høre det; derefter kommer Djævelen og tager Ordet bort af deres Hjerte, for at de ikke skulle tro og blive frelste. 	 Ka nu e kueer kec kek aye kɔc e jam piŋ; na ele ke jɔŋditt rac bɔ, bi ku jɔt jam e kepiɔth, ke ke cii bi gam agoke kony wei.


Det ligner et Sennepskorn, som et Menneske tog og lagde i sin Have; og det voksede og blev til et Træ, og Himmelens Fugle byggede Rede i dets Grene." 	 Acit nyin toŋ de matharda, ci raan noom, ku cuɛt e domdeyic; ago cil, abi aa tim dit; ku jɔ diɛt nhial aa reer e keerke niim.


Det samme Sindelag være i eder, som også var i Kristus Jesus, 	 Yak cath ne piɔn kit keke piɔn waan cath ke Kritho Yecu ayadaŋ;


hun gik til bagfra og rørte ved Fligen af hans Klædebon, og straks standsedes hendes Blodflod. 	 na wen, ke bɔ e yekɔu cieen, bi ku jiɛk lupɔde thok: go riɛm a ŋeu enɔnthiine.


Men denne Hob, som ikke kender Loven, er forbandet." 	 Ku na kut e kɔce kut kuc loŋ, kek adeki gup aciɛɛn.


thi en Mand er sin Hustrus Hoved, ligesom også Kristus er Menighedens Hoved. Han er sit Legemes Frelser. 	 Luɔi ee yen moc yen aye nɔm de tik, cit man ee Kritho nɔm de kanithɔ aya, ku yen aye kony de guop.


Jesus siger til dem: "Kommer og holder Måltid! Men, ingen af Disciplene vovede at spørge ham: "Hvem er du?" thi de vidste, at det var Herren. 	 Go Yecu ke cɔɔl, yan, Bak camki. Ku acin raan toŋ e kɔcpiooce dueer e thieec, yan, Ee yin ŋa? aŋicki nɔn ee yen Benydit.


ligesom jo "Abraham troede Gud, og det blev regnet ham til Retfærdighed". 	 Acit man ci Abraɣam Nhialic gam, ago tɔ ye piathepiɔu tede yen.


da I vide, at I af Herren skulle få Arven til Vederlag; det er den Herre Kristus, I tjene. 	 ne ŋiny ŋiɛc wek cooke, yan, Ee tede Bɛnydit, yen ba wek kaŋ lɔɔk lak ka bi aa ariopdun; ee Bɛnydit Kritho yen luɔɔiki.


og iført eder det nye, som fornyes til Erkendelse efter hans Billede, der skabte det; 	 ku cak raan e piac cak taau abak cieŋ, raan ee bɛ cak ke bi kaŋ ŋic egɔk, ku bi ciet tau de raan e cak en.


Og han befalede, af de skulde døbes i Jesu Kristi Navn. Da bade de ham om at blive der nogle Dage. 	 Go ke yɔɔk, an, bike baptith ne rin ke Bɛnydit. Na wen, ke laŋki, an, bi reer ke keek e akool like.


Men Jesus sagde: "Fader! forlad dem; thi de vide ikke, hvad de gøre." Men de delte hans Klæder imellem sig ved Lodkastning. 	 Na wen, ke lueel Yecu, yan, Waar, pal keek; ne kuny kuc kek ke loiki. Goki lupɔɔke tɛk rot ne deeny deeny kek gɛk.


i hvem også I, da I hørte Sandhedens Ord, Evangeliet om eders Frelse, i hvem I også, da I bleve troende, bleve beseglede med Forjættelsens hellige Ånd, 	 Ku ye raan cak gam ayadaŋ week, te ca wek jam de yic piŋ, yen jam piɛth de kuny ci we kony wei: ku week, te ca wek guɔ gam, ke we ci gaar piɔth Weidit Ɣer, Wei ci kɔn lueel, an, bi gam wook,


Og de kaldte Barnabas Zens, men Paulus Hermes, fordi han var den, som førte Ordet. 	 Goki Baranaba tɔ ye Dhio; ku tɔki Paulo Kereme, luɔi ee yen raan e wel dap guiir.


Men han så en fattig Enke. som lagde to Skærve deri. 	 Ago tiiŋ tok tiŋ aya tiiŋ kuany nyin cin nɔm moc, ke cuɛt weu thiiakaŋ kaarou thin, ka cit niiliim.


Og I se og høre, at ikke alene i Efesus, men næsten i hele Asien har denne Paulus ved sin Overtalelse vildledt en stor Mængde, idet han siger, at de ikke ere Guder, de, som gøres med Hænder. 	 Ku tieŋki aya ku piɛŋki, nɔn ci Paulo kɔc juec weŋ ku yɛl keek wei, acie Epetho etok, ee piny de Athia nɔm ebɛn, aye keek yɔɔk, yan, Ka ye cueec e kɔc cin, aciki e Nhialic.


Thi der har indsneget sig nogle Mennesker, om hvem det for længe siden er forud skrevet, at de vilde falde under denne Dom: Ugudelige, som misbruge vor, Guds Nåde til Uterlighed og fornægte vor eneste Hersker og Herre Jesus Kristus. 	 Luɔi de en kɔc kɔk ci bɛn thin ecueer, kɔc ci kɔn meek ɣɔn thɛɛr, bik kedɛn tuce yok, kɔc reec Nhialic rieu, ku yek dhueeŋ de Nhialicda piɔu puk tɔki ye kede dhoom, ku reecki Bɛnydiit toŋ nu e woniim, Bɛnydan Yecu Kritho.


Thi dersom I elske dem, som elske eder, hvad Løn have I da? Gøre ikke også Tolderne det samme? 	 Ku te ya wek kɔc nhiaar kɔc nhiaar week kapac, bi we riop eeŋo? acakaa kɔc e atholbo tɔ kut, ciki e looi cit man ekene aya?


Og han bød dem at lade dem alle sætte sig ned i små Flokke i det grønne Græs. 	 Go keek yɔɔk, yan, Taki ke nyuc piny kedhie reme pei ku reme pei, e wɛl tɔc niim.


Medens de nu holdt Gudstjeneste og fastede, sagde den Helligånd: "Udtager mig Barnabas og Saulus til den Gerning, hvortil jeg har kaldet dem." 	 Na wen, te looi kek ka ke Bɛnydit, ku reecki cam, ke ke yook e Weidit Ɣer, yan, Pɔcki yɛn Baranaba keke Thaulo ne kede luɔi can ke caal thin.


I ere jo ikke komne til en håndgribelig og brændende Ild og til Mulm og Mørke og Uvejr, 	 Ku wek ken bɛn tede kuurdit kuur dueere jak, kuur ɣɔn dep e mac, ku te nu cuɔlepiny, ku mɔɔth, ku amaŋ,


Da sagde Disciplene til hverandre: "Mon nogen har bragt ham noget at spise?" 	 Go kɔcpiooce rot thieec kapac, yan, De kecam ci yicn en?


Og hver Ø flyede, og Bjerge bleve ikke fundne. 	 Go tuoor kat kedhie, ku cin kuurdit be tic.


Og jeg så et af dets Hoveder ligesom såret til Døden, og dets dødelige Sår blev lægt, og al Jorden fulgte undrende efter Dyret. 	 Ku yɛn e nɔm tok e niimke yiic tiŋ acit ke ci yup abi thook; na wen, ke be dem yen te wen ci yup abi thook: arek abi piny nɔm gai ebɛn e lɛn rɛɛce:


Men det skete i Ikonium, at de sammen gik ind i Jødernes Synagoge og talte således, at en stor Mængde,både af Jøder og Grækere, troede. 	 Na wen, te nu kek Yikonion, ke ke lɔ luaŋ ee Judai lɔŋ thin, keek kaarou etok, ku jɔki kɔc guieer, ago kut diit e kɔc gam, Judai ayi Giriku aya.


Jeg takker min Gud, så ofte jeg kommer eder i Hu, 	 Yɛn e Nhialicdi leec ne taŋ aa yɛn cool e tak ɛn anɔm e week,


Mennesker sværge jo ved en større, og Eden er dem en Ende på al Modsigelse til Stadfæstelse. 	 Ku kɔc ayek guutguut lueel ne ke war keek: ku te lueele raan guutguut, tɔ yen jamde kaac, en aye teer thok ebɛn tede keek.


Og en af dem slog Ypperstepræstens Tjener og afhuggede hans højre Øre. 	 Go raan tok e keek go lim de bɛnyditt tueŋ e ka ke Nhialic kiɛp yic wei, yiny cuec.


Ve eder, når alle Mennesker tale godt om eder; thi på samme Måde gjorde deres Fædre ved de falske Profeter. 	 Amawoou ne week, te leece week e kɔc kedhie! warken aake ye nebii aluɛth luoi yikya.


Og han stod op og gik bort derfra til Tyrus's og Sidons Egne. Og han gik ind i et Hus og vilde ikke, at nogen skulde vide det. Og han kunde dog ikke være skjult; 	 Na wen, ke jɔt rot etɛɛn, jel le piny de Turo ku Thidon. Go lɔ ɣot, ku acin piɔu luɔi bi raan e ŋic; ku acii dueer thiaan.


Men hvor der er Forladelse for disse, er der ikke mere Offer for Synd. 	 Ku te ci kake pal kɔc eliŋliŋ, ka cin ke bi bɛ aa gam ne baŋ de kerac.


Men det skete, medens de vare på Vandring, gik han ind i en Landsby; og en Kvinde ved Navn Martha modtog ham i sit Hus. 	 Na wen, aciɛɛthki kueer, ke jɔ lɔ paan tok; go nyuooc e tiiŋ toŋ cɔl Martha.


Ved Tro faldt Jerikos Mure, efter at de vare omgåede i syv Dage. 	 Ee gam ɛn aa wieeke pɛɛny ke Jeriko, te ɣɔn ci ke jɔ wil kɔɔth e akool kadherou.


Bliver i mig, da bliver også jeg i eder. Ligesom Grenen ikke kan bære Frugt af sig selv, uden den bliver på Vintræet, således kunne I ikke heller, uden I blive i mig. 	 Rɛɛrki e yayic, ku yɛn e weyiic. Acit man cii keer dueer luɔk etok, te cii en rɛɛr e timic; yen acit week aya, we cii dueer luɔk, te kɛn wek reer e yayic.


Thi når du blev afhugget af det Olietræ, som er vildt af Naturen, og imod Naturen blev indpodet i et ædelt Olietræ, hvor meget mere skulle da disse indpodes i deres eget Olietræ, som de af Natur tilhøre! 	 Ku te ci yi ŋuoot bei e tim de olip waan, tim e cil roor tei, ago tuɛɛl e tim de olip piɛthic, ku tueel tueele yi thin acii cit ciɛɛŋduon e ciɛke yi; na kake kek keer thɛɛr ke tim, tueel bike bɛ tuɛɛl e timdenic guop tim de olip, cii bi pial awar tueel e tueele yin aret?


Men han sagde til dem: "Hvad er dette for Ord, som I skifte med hinanden på Vejen?" Og de standsede bedrøvede. 	 Go ke thieec, yan, Ee jam ŋo guieerki wapac, ke we cath? Goki gak ke ke kaac, ke ke gut kenyin piny.


men i sin Tid har han åbenbaret sit Ord ved den Prædiken, som er bleven mig betroet efter Guds, vor Frelsers Befaling: 	 ku aci jamde nyuoth kɔc ekooldɛn piɛth ne guieer e welpiɛth, guieer ci taau e yacin ne kede loŋ de Nhialic Konyda;


Ser til, at der ikke skal være nogen, som gør eder til Bytte ved den verdslige Visdom og tomt Bedrag efter Menneskers Overlevering, efter Verdens Børnelærdom og ikke efter Kristus; 	 Yak ro tht, ke cin raan bi we puk piɔth ne nhieer e pɛl ku ne rueeny ɣɔric, ne jam thɛɛr e kɔc, ku ne jam de jɔɔk ke piny nɔm, jam cie kede Kritho.


Denne var undervist om Herrens Vej, og brændende i Ånden talte og lærte han grundigt om Jesus, skønt han kun kendte Johannes's Dåb. 	 Monye aci weet ne kueer e Bɛnydit; ku ye raan lethic, go kɔc guieer ku weet keek ne ka ke Bɛnydit ke cin cook wɛɛc, ku ŋoot ke ŋic baptinh e Jɔn tei.


Men Høvedsmanden, som vilde frelse Paulus, forhindrede dem i dette Forehavende og bød, at de, som kunde svømme, skulde først kaste sig ud og slippe i Land, 	 Go bɛny de rem ke peen, akɔɔr luɔi bi en Paulo kony, go lueel, yan, bi kɔc ŋic kuaŋ ro kɔn cuat wiir, lek biic:


Men Loven beror ikke på Tro; men: "Den, som gør disse Ting, skal leve ved dem." 	 ku loŋ acie kede gam: ku aye gɔɔr, yan, Raan e keek looi, yen abi piir e keyiic.


Salige ere de, som stifte Fred, thi de skulle kaldes Guds Børn. 	 Thieithieei e kɔc e kɔc maat; abike tɔ ye wɛɛt ke Nhialic.


"Gå bort, thi Pigen er ikke død, men hun sover." Og de lo ad ham. 	 go ke yɔɔk, yan, Nyaiki; nyanthiine aken thou, anin tei. Agoki dɔl guop.


Men da Pilatus så, at han intet udrettede, men at der blev større Larm, tog han Vand og toede sine Hænder i Mængdens Påsyn og sagde: "Jeg er uskyldig i denne retfærdiges Blod; ser I dertil!" 	 Na wen, aci Piiato e tiŋ nɔn cin en luɔi bi en e leu, ku dueer anuɔɔn bɛɛi tei, ke nom piu, ku piny ecin e kut e kɔc niim, ku lueel, yan, Yɛn liu e riɛm e raaneyic, raan cin kerɛɛc cath ke ye; ee kedun wapac.


Paulus og de, som vare med ham, sejlede da ud fra Pafus og kom til Perge i Pamfylien. Men Johannes skiltes fra dem og vendte tilbage til Jerusalem. 	 Na wen, acik jal e Papo ne abel, ke yi Paulo ku kɔc cath e ke, goki ɣet Perga nu Pampulia: ku pal Jɔn keek etɛɛn, le yenɔm dɔk Jeruthalem.


Mænd fra Ninive skulle opstå ved Dommen sammen med denne Slægt og fordømme den; thi de omvendte sig ved Jonas's Prædiken; og se, her er mere end Jonas. 	 Kɔc ke Ninebe abik rot jɔt ekool e guieereloŋ keke rem de enɔɔne, agoki yiek yeth gaak; acik kepiɔth puk ne guieer ci Jona ke guieer wel; ku tieŋki, raan ki ene, raan war Jona.


Denne Begyndelse på sine Tegn gjorde Jesus i Kana i Galilæa, og han åbenbarede sin Herlighed; og hans Disciple troede på ham. 	 Gol e gɔle gook bi kɔc ke gai, ki, ke cii Yecu looi e Kana de Galili, abi dhueeŋde nyuɔɔth; go kɔckɛn e piooce goki kede gam.


Ved Tro har han indstiftet Påsken og Påstrygelsen af Blodet, for at den, som ødelagde de førstefødte, ikke skulde røre dem. 	 Ee gam en aa looi yen alith cɔl Winythok ayi wiith ci riɛm wieeth, ke raan nak mith e kɛɛiyeke ke cii keek bi jak.


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 E dhueeŋdepiɔu ku mat e ke ye tɔu ne week, ne ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydit Yecu Kritho.


Salig er den Tjener, hvem hans Herre, når han kommer, finder handlende således. 	 Thieithieei e lime, lim bii bɛnyde yok ke lui aya, te ci en bɛn.


Hans Moder siger til Tjenerne: "Hvad som han siger eder, det skulle I gøre." 	 Go man kɔc yin kɔc miith yɔɔk, yan, Te de yen ke lek week, ke luɔiki.


Jesus svarede: "Mit Rige er ikke af denne Verden. Var mit Rige af denne verden, havde mine Tjenere stridt for, at jeg ikke var bleven overgiven til Jøderne; men nu er mit Rige ikke deraf." 	 Go Yecu bɛɛr, yan, Ciɛɛŋdi acie ke de pinye nɔm: tee ciɛɛŋdi ye ke de pinye nɔm, ke remdi adi biok tɔŋ, ke ya cii bi yien Judai: ku enɔɔne ciɛɛŋdi acii bɔ etene.


Og vi sejlede derfra og kom den næste Dag lige udfor Kios; Dagen derpå lagde vi til ved Samos og kom næste Dag til Milet. 	 Na wen, ke wok jel etɛɛn e abel, na ɣɔnmiak, ke wo jɔ ɣet e Kio nɔm; na ɣɔnmiak, ke wo jɔ ɣet Thamo, agoku cool Terogilium; na ɣɔnmiak, ke wo jɔ ɣet Mileto.


Og jeg så som et Glarhav, blandet med Ild, og dem, som sejrende gik ud af Kampen med Dyret og dets Billede og dets Navns Tal, stående ved Glarhavet og holdende Guds Harper. 	 Na wen, ke ya tiŋ wɛɛrdit ke cit acidhanh ci liaap keke mac; ku tieŋ kɔc wen ci lɛn rac tiaam, ku tiamki kecicueec ke cit guop en, ku gaarde, ku kuen e rinke, ke ke kaac e wɛɛrdit cit acidhath nɔm, ke ke muk thoom ke Nhialic.


Da svarede Jesus dem og sagde: "Min Lære er ikke min, men hans, som sendte mig. 	 Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Weet wɛɛt ɛn kɔc acie kedi, ee kede raan e toc ɛn.


Thi så mange, som holde sig til Lovens Gerninger, ere under Forbandelse; thi der er skrevet: "Forbandet hver den, som ikke bliver i alle de Ting, som ere skrevne i Lovens Bog, så han gør dem." 	 Ku kɔc ke luɔi de loŋ kek atɔuki e aciɛɛnic kedhie: luɔi ci e gɔɔr, yan, Raan ebɛn raan cie cool e dot ka ci gɔɔr e awarek de loŋic kedhie, bi keek aa looi, ka ci cieen.


Vid, at vor Broder Timotheus er løsladt; sammen med ham vil jeg se eder, dersom han snart kommer. 	 Jaki ŋic nɔn ci mɛnhkenedan Timotheo lony; ku we ba tiŋ ne yen etok, te ci en dap bɛn.


"Andre har han frelst, sig selv kan han ikke frelse; er han Israels Konge, så lad ham nu stige ned af Korset, så ville vi tro på ham. 	 E kɔc kɔk luok; ku cii ro leu ne luak. Na ye malik de Yithrael, ne bɔ piny enɔɔne e tim ci riiu nɔm kɔu, ka buk gam.


Men da Skibsfolkene gjorde Forsøg på at flygte fra Skibet og firede Båden ned i Søen under Påskud af, at de vilde lægge Ankre ud fra Forstavnen, 	 Na wen, ke kɔc lui abelic, an, kɔtki abelic, goki abel thiine luai piny wiir, ke loiki ecueer, an, cuɛtki weu e abel mɔk piny wiir, e abel nɔm tueŋ,


Johannes sagde nemlig til Herodes: "Det er dig ikke tilladt at have din Broders Hustru." 	 Aci Jɔn lɛk Kerod, yan, Akene pal yin luɔi dueer yin thŋ de mɛnhkui noom.


Og også Josef gik op fra Galilæa, fra Byen Nazareth til Judæa til Davids By, som kaldes Bethlehem, fordi han var af Davids Hus og Slægt, 	 Ku jel Jothep aya piny de Galili, panydiit cɔl Nadhareth, le Judaya, panydiit e Dabid, cɔl Bethlekem; luɔi ee yen raan dhien e Dabid;


Jeg siger eder: Denne gik retfærdiggjort hjem til sit Hus fremfor den anden; thi enhver, som Ophøjer sig selv, skal fornedres; men den, som fornedrer sig selv, skal ophøjes." 	 Wek yɔɔk, yan, Raane aci yenɔm dhuony paande, ke ci tɔ piɛthpiɔu awar raan wen: raan ebɛn raan e rot tɔ dit abi tɔ koor: ku raan e rot kuɔɔr piny abi tɔ dit.


Og der er sagt: Den, som skiller sig fra sin Hustru, skal give hende et Skilsmissebrev. 	 Aci lueel ɣɔn aya, yan, Raan pɔk keke tiiŋde, ke gɛm awarek de pɔk.


Men han sagde til dem: Det har et fjendsk Menneske gjort. Da sige Tjenerne til ham: Vil du da, at vi skulle gå hen og sanke det sammen? 	 Go keek yɔɔk, yan, Raan de wok ater yen aa loi ekene. Go liim thieec, yan, De yipiɔu luɔi bi wok ke lɔ kuɛny bei?


Da stod der nogle frem af den Synagoge, som kaldes de frigivnes og Kyrenæernes og Aleksandrinernes, og nogle af dem fra Kilikien og Asien, og de tvistedes med Stefanus. 	 Na wen, ke kɔc kɔk e ke jɔt rot, ke kɔc ke luaŋ ee kɔc gueer thin luaŋ e kɔc cɔl Libertinoi, ayi kɔc ke Kurenai, ku kɔc ke Alekandarei, keke kɔc ke Kilikia, ku Athia, ke ke jɔt rot, akɔɔrki teer ne Thepano.


Thi han skønnede, at det var af Avind, at Ypperstepræsterne havde overgivet ham. 	 Aŋic nɔn ee yen tiɛɛl yen e biiye yen e banydit ke ka ke Nhialic.


Og Jesus svarede ham: "Der er skrevet: Mennesket skal ikke leve af Brød alene." 	 Go Yecu puk nɔm, yan, Aci gɔɔr, yan, Raan acii bi piir ne kuin etok, ee wel ke Nhialic ebɛn, yen abi en ke piir.


Jesus siger til ham: "Så lang en Tid har jeg været hos eder, og du kender mig ikke, Filip? Den, som har set mig, har set Faderen; hvorledes kan du da sige: Vis os Faderen? 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Ca reer wo week ecaŋɣɔn, ku ŋoot e yi kuc ɛn, Pilip? Raan ci a tiŋ, ka ci Waada tiŋ aya; ku eeŋo lueel yin en, yan, Nyuothe wook Waada?


Og alle gik for at lade sig indskrive, hver til sin By. 	 Go kɔc lɔ gɔɔr kedhie, raan ebɛn, lɔ ŋɛk paanden, ku lɔ ŋɛk paanden.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I drage om til Vands og til Lands for at vinde en eneste Tilhænger; og når han er bleven det, gøre I ham til et Helvedes Barn, dobbelt så slemt, som I selv ere. 	 Amawoou ne week, wek kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai, kɔc de yac aguk! we ye abapdit caathic ku caathki piny nɔm luɔi ba wek raan tok tɔ puk epiɔu e weetdun, ku te ci en epiɔu puk, ke yak tɔ ye wen e giɛna awar week aret.


Ve eder, I lovkyndige! thi I have taget Kundskabens Nøgle; selv ere I ikke gåede ind, og dem, som vilde gå ind, have I forhindret." 	 Amawoou ne week, wek bany ke loŋ! we ci mukihaar de ŋinydekaŋ jɔt; wegup wek ken lɔ ɣot, ku kɔc wen, an, lek ɣot, acak ke peen.


Og han førte ham til Jesus. Jesus så på ham og sagde: "Du er Simon, Johannes's Søn; du skal hedde Kefas" (det er udlagt: Petrus). 	 Go bɛɛi tede Yecu. Go Yecu woi guop, ku lueel, yan, Yin Thimon, wen e Jona: yin bi cɔɔl Kepath (yen aye Petero, ku ye Kuur, ne thoŋda).


og med hvad Mål I måle, skal der tilmåles eder. 	 Jany aa wek kɔc jɔɔny, yen abi wek aa jɔɔny aya; ku them aa wek kaŋ them, yen abi week aa them aya.


Men straks efter de Dages Trængsel skal Solen formørkes og Månen ikke give sit Skin og Stjernerne falde ned fra Himmelen, og Himmelens Kræfter skulle rystes. 	 Na ele enɔnthiine, te ci ketuc e akoolke thok, ke akɔl abi cuɔl, ku pɛɛi acii bi ruɛl, ku kuɛl ahik lony nhial, ku riɛl dit ke tenhial abike niɛŋ;


Og da han var gået ud derfra, begyndte de skriftkloge og Farisæerne at trænge stærkt ind på ham og at lokke Ord af hans Mund om flere Ting; 	 Na wen, te lueel en kake, ke kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai ke ke gɔl ater ne yen aret, ku themki luɔi bi kek e tɔ jam ne kajuec:


så ser til, Brødre! at der ikke nogen Sinde i nogen af eder skal findes et ondt, vantro Hjerte, så at han falder fra den levende Gud. 	 Yak rot tiit, wek mithekɔckuɔ, ke bi cien raan e weyiic, raan cath ke piɔn rɛɛc reec gam, raan e ro dak cieen ne Nhialic piir:


Og han sagde til dem: "Eder er Guds Riges Hemmelighed givet; men dem, som ere udenfor, meddeles alt ved Lignelser, 	 Go ke yɔɔk, yan, Aci gam week luɔi ba wek kecithiaan ŋic, kede ciɛɛŋ de Nhialic: ku tede kɔc nu biic, kaŋ kedhie ayeke looi ne kɛŋ:


Og de satte sig ned, Hob ved Hob, somme på hundrede og somme på halvtredsindstyve. 	 Goki nyuc e ke deyiic aber, ee dɛ aber de bɔt, ku de aber de thierdhic.


Og den døde rejste sig op og begyndte at tale; og han gav ham til hans Moder. 	 Go raan wen ci thou ago yethar ɣany piny, ku gɔl jam. Go bɛ yinn man.


Men dersom vi ere døde med Kristus, da tro vi, at vi også skulle leve med ham, 	 Ku enɔɔne, te ci wok thou ne Kritho etok, ke wok gam nɔn bi wok piir ne yen etok.


Men Herren sagde: "Dersom I havde Tro som et Sennepskorn, da kunde I sige til dette Morbærfigentræ: Ryk dig op med Rode, og plant dig i Havet, og det skulde adlyde eder. 	 Go Bɛnydit lueel, yan, Na thoŋ gamdun keke nyin toŋ de mathada, ke we dueer ŋaape yɔɔk, yan, Tɔ rot wuthe bei weke meeidu, ku tɔ rot pith wiir; ku adueer kedun gam.


Og de onde Ånder bade ham og sagde: "Dersom du uddriver os, da send os i Svinehjorden!" 	 Go jɔɔk rac lɔŋ, an, Te cieec yin wook biic, pal wook, buk jal ke wo lɔ e luny e kudhuuric.


som der er skrevet hos Profeten Esajas: "Se, jeg sender min Engel for dit Ansigt, han skal berede din Vej. 	 Acit man ci e gɔɔr e awarek de nebi Yithayayic, yan, Tiŋ, yɛn tooc tunydi e yinɔm tueŋ, Raan bi kueerdu lɔ looi;


Men nu ere vi løste fra Loven, idet vi ere bortdøde fra det, hvori vi holdtes nede, så at vi tjene i Åndens nye Væsen og ikke i Bogstavens gamle Væsen. 	 Ku enɔɔne, wo ci luony bei e loŋ cin, ke waan ci wo mac thin e guɔ thou; luɔi bi wok kaŋ aa looi ne wei cuk piac yok, ku cuku kaŋ e looi ne kathɛɛr ci gɔɔr e loŋic.


Thi om jeg også i Kødet er fraværende, så er jeg dog i Ånden hos eder og glæder mig ved at se eders Orden og Fastheden i eders Tro på Kristus. 	 Ku yɛn, acakaa yɛn e liu guop, ke yɛn nu woke week e wei yiic, ke ya mit piɔu ne wui wɔi ɛn kut aa wek jamdun kiɛɛt ku kɔɔc kaac wek tedun aril ne gamduon nu e Krithoyic.


medens de stå langt borte af Frygt for hendes Pinsel og sige: Ve! ve! du store Stad, Babylon, du stærke Stad, thi på een Time er din Dom kommen. 	 ke ke kaac temec ne riɔɔc ci ke riɔɔc e lɛŋ ci e leeŋ wei, ku luelki, yan, Amawoou, madinoou, gok de panydit Babulon, panydiit rile! e thaar tok en aa yok yin keduon tuc.


Da skrege nogle eet, andre et andet; thi Forsamlingen var i Forvirring, og de fleste vidste ikke, af hvad Årsag de vare komne sammen. 	 Ku kɔc aake ye coot, kɔk ayek kene lueel, ku luel kɔk kene: kɔc ci gueer acike liaap niim kedhie, tedit e kɔc akucki ke e gueer kek.


for at alle Profeternes Blod, som er udøst fra Verdens Grundlæggelse, skal kræves af denne Slægt, 	 ke riɛm de nebii kedhie, riɛm ci leu gɔl te ɣɔn ciɛke piny aɣet ci enɔɔne, ke bi thieec tede rem de enɔɔne;


Holder ud og lader eder tugte; Gud handler med eder som med Sønner; thi hvem er den Søn, som Faderen ikke tugter? 	 Te ya wek weet guum, ke Nhialic ee reer ke week cit man e wɛɛtke; ee wenou nu wen cii wun e wɛɛt?


Og - så frygteligt var Synet - Moses sagde: "Jeg er forfærdet og bæver." 	 ku pau e pɛuwe kɔc e tiŋ ke ci tuol adit alal, arek abi Mothe lueel, yan, Yɛn e piɔu pɛu wei ku lɛthe ya alal!


Og se, Forhænget i Templet splittedes i to Stykker, fra øverst til nederst; og Jorden skjalv, og Klipperne revnede, 	 Ku jɔ lupɔ diit nu e luaŋdiit e Nhialicic rɛɛt erou, gɔl nhial aɣet piny; go piny ro niɛŋ, go kuurdit yiic pak;


Bærer hverandres Byrder og opfylder således Kristi Lov! 	 E ŋɛk e ŋɛk kony ne ke nuan en, yen aba wek loŋ de Kritho aa tiiŋic.


"Går hen til den Landsby, som ligger lige for eder. Når I komme derind, skulle I finde et Føl bundet, på hvilket der endnu aldrig har siddet noget Menneske; og løser det, og fører det hid! 	 ku lueel, yan, Laki paan nu e weniim tueŋ; ku te ca we lɔ thin, ke we bi mɛnh e muni yok ke mac, mɛnh cin raan ci kɔn cath e yekɔu: luɔnyki, ku bɛɛiki etene.


Thi når de opstå fra de døde, da tage de hverken til Ægte eller bortgiftes, men de ere som Engle i Himlene. 	 Te jɔt kek rot e kɔc ci thou yiic, ka ciki ye thieek ku cike ye thiaak; ayek ciet tuucnhial nu paannhial.


hvor meget mere skal da Kristi Blod, hans, som ved en evig Ånd frembar sig selv lydeløs for Gud, rense eders Samvittighed fra døde Gerninger til at tjene den levende Gud? 	 na riɛm de Kritho raan ci ro gam Nhialic ke cin guop tethiin col, ne Weidit e tɔu athɛɛr, bi keek woor e war yindi ne wɛk bi en week waak piɔth ne luɔi ci thou, abi cien ke ŋiɛcki rot, ke we bi ka ke Nhialic piir aa looi?


men jeg siger eder, at end ikke Salomon i al sin Herlighed var klædt som en af dem. 	 ku wek yɔɔk, yan, Acakaa Tholomon keke dhueeŋde ebɛn aken ro piɔth cit man e tok e kake yiic.


Og den anden kom og sagde: Herre! dit Pund har indbragt fem Pund. 	 Na wen, ke iim ee kek rou jɔ bɛn, bi ku lueel, yan, Bɛny, jinidu aci jinii bɛɛi kadhic.


Og han steg op i Skibet til dem, og Vinden lagde sig, og de forfærdedes over al Måde ved sig selv. 	 Go lɔ e abelic te nu kek; go yom kɔɔc: goki gai aret e gai cin nɔm gaide;


Men Apostlene og de Brødre, som vare rundt om i Judæa, hørte, at også Hedningerne havde modtaget Guds Ord. 	 Na wen, ke tuuc ku kɔc ci mat e gam kɔc e tɔu e Judaya ke ke piŋ nɔn ci Juoor jam e Nhialic gam ayadaŋ.


Og hun havde en Søster, som hed Maria, og hun satte sig ved Herrens Fødder og hørte på hans Tale. 	 Ku ade nɔm nyankene cɔl Mari, nyan ci nyuc e Yecu cok, ke piŋ welke.


Og de sagde til ham: Herre! han har ti Pund. 	 Goki lueel, yan, Bɛny, acath ke jinii kathieer.


Og de korsfæste ham, og de dele hans Klæder ved at kaste Lod om dem, hvad enhver skulde tage. 	 Na wen, ke pieetki e tim ci riiu nɔm kɔu, ku jɔki lupɔɔke tɛk rot, deenyki gɛk ne keden, nɔn bi ŋɛk ŋo noom.


men jeg døde, og Budet, som var til Liv, det fandtes at blive mig til Død; 	 guɔ cook de loŋ ci yien kɔc ne kede piir, guɔ yok aye kede thuɔɔu;


Blev da det gode mig til Død? Det være langt fra! Men Synden blev det, for at den skulde vise sig som Synd, idet den ved det gode virkede Død for mig, for at Synden ved Budet skulde blive overvættes syndig. 	 Ku enɔɔne, ci kepiɛth ro guɔ puk aye thuɔɔu tede yɛn? Ei! Acie yen. Ee kerac, luɔi bi en guɔ tic nɔn ee yen kerac guop, yen aa luui ɛn thuɔɔu ne kepiɛth; ke kerac bi jɔ rac etaiwei ne loŋ.


"Således har Herren gjort imod mig i de Dage, da han så til mig for at borttage min Skam iblandt Mennesker:" 	 Luɔi de Bɛnydit ki, ke ci looi ekool lieec en ɛn, bi ayardi nyaai e kɔc yiic.


Men han begyndte at forbande sig og sværge: "Jeg kender ikke dette Menneske, om hvem I tale." 	 Ago lam rac cak, ku ciɛk lɛt, yan, Yɛn kuc raan luɛlki.


Samler eder ikke Skatte på Jorden, hvor Møl og Rust fortære, og hvor Tyve bryde ind og stjæle; 	 Duoki rot e kuɛt weukun e piny nɔm, te ye kɔm keek riɔɔk ku yek keth, ku te ye cuɛɛr ɣot pil kɔu ku kuelki.


Se, jeg sender eder som Får midt iblandt Ulve; vorder derfor snilde som Slanger og enfoldige som Duer! 	 Tieŋki, wek tuɔɔc abak ciet man e amɛl ci lɔ e aŋuooth yiic; yen aa wek pɛl cit man e karac, ku yak gup cien akɔɔk cit man e guk.


Men da Jesus hørte dette, forundrede han sig over ham; og han vendte sig om og sagde til Skaren, som fulgte ham: "Jeg siger eder, end ikke i Israel har jeg fundet så stor en Tro." 	 Na wen, te ci Yecu kake piŋ, ke jɔ gai e yen, go rot puk, ku yook kut e kɔc kuany ecok, yan, Wek yɔɔk, yan, Gam diit cit ekene akɛn kɔn yok, acakaa Yithraelic.


og det skal ske, at på det Sted, hvor der blev sagt til dem: I ere ikke mit Folk, der skulle de kaldes den levende Guds Børn." 	 Ku teman waan ci ke yɔɔk tliin, yan, We cie kɔcki, Yen etemane guop yen abike cɔɔl thin, yan, Wek ee wɛɛt ke Nhialic piir.


Men han sagde til alle: "Vil nogen komme efter mig, han fornægte sig selv og tage sit Kors op daglig og følge mig; 	 Go keek yɔɔk kedhie, yan, Na de raan de piɔu luɔi bi en a kuany cok, e ye rot nyɔŋ, ku ye timdɛn ci riiu nɔm jɔt e akooinyiin, ku kuɛny acok.


Hor, Havesyge, Ondskab, Svig, Uterlighed, et ondt Øje, Forhånelse, Hovmod, Fremfusenhed; 	 kuel, wui de kalei, luɔi de kerac, rueeny, kɔɔr e kerac, tiɛɛl, lɛɛt rac, luɔi ee raan rot tɔ dit, cin cine raan nɔm:


Midt i dens Gade og på begge Sider af Floden voksede Livets Træ, som bar tolv Gange Frugt og gav hver Måned sin Frugt; og Bladene af Træet tjente til Lægedom for Folkeslagene. 	 Ku tim e piir anu e kur nɔm lɔŋe ku lɔŋe, tim e luɔk e mith kathieer yiic ku rou, aye luɔk e pɛi nyiin kedhie: ku yith ke tim ayeke tɔ ye wɛɛl ee juoor tɔ dem.


Derfor se, jeg sender til eder Profeter og vise og skriftkloge; nogle af dem skulle I slå ihjel og korsfæste, og nogle af dem skulle I hudstryge i, eders Synagoger og forfølge fra Stad til Stad, 	 Yen tede ka, tieŋki, yɛn tuc nebii week, ku kɔc pelniim, ku kɔc e loŋ gɔɔr; ku we bi kɔk e keek nɔk abak ke piaat e tiim ci riiu niim kɔɔth; ku we bi kɔk e keek dui e wɛt e luekkuon e Nhialic yiic, ku yaŋki keek e panydit ku panydit;


Men I skulle få Kraft, når den Helligånd kommer over eder; og I skulle være mine Vidner både i Jerusalem og i hele Judæa og Samaria og indtil Jordens Ende." 	 Ku we bi riɛl yok, te ci Weidit Ɣer bɛn e wegup, ku we bi aa caatɔɔki e Jeruthalem, ku Judaya ebɛn, ku Thamaria, ku aɣet te guute piny thar.


men alt dette bliver åbenbaret, når det revses af Lyset. Thi alt det, som bliver åbenbaret, er Lys. 	 Ku kaŋ kedhie, te ci ke jɔɔny, ayeke tɔ tiec ne ɣɛɛrepiny: ku te de en ke ye kaŋ tɔ tiec yen aye ɣɛɛrepiny.


og han forsamlede alle Folkets Ypperstepræster og skriftkloge og adspurgte dem, hvor Kristus skulde fødes. 	 Na wen, aci banydit ke ka ke Nhialic tɔ kut keniim kedhie keke kɔc e loŋ gɔɔr ne kɔc yiic, ke ke thieec e te bi Kritho dhieeth thin.


Og skriv til Menighedens Engel i Filadelfia: Dette siger den hellige, den sanddru, han, som har Davids Nøgle, han, som lukker op, så ingen lukker i, og lukker i, så ingen lukker op: 	 Ku gaar tuny de kanithɔ nu Piladelpia ale; Kake aluel raan ɣerpiɔu keek, raan yic, raan cath ke mukthaar e Dabid, raan e ɣot tueer, ku cin raan bi e thiook, ku ye ɣot thiook, ku cin raan bi e tueer:


Thi ved ham have vi begge i een Ånd Adgang til Faderen. 	 ku ne yen, wok waarou wo dueer ro cuot Waada ne Wei tok.


Men Peter sagde til hende: "Hvorfor ere I dog blevne enige om at friste Herrens Ånd? Se, deres Fødder, som have begravet din Mand, ere for Døren, og de skulle bære dig ud." 	 Go Petero yɔɔk, yan, Eeŋo aa wek wethook mat, bak Wei ke Bɛnydit bɛn them? Tiŋ, cok ke kɔc wen ci monydu lɔ thiɔk, kek ka ɣot thok, ku abik yi lɛɛr biic aya.


Mange skulle på mit Navn komme og sige: Det er mig; og de skulle forføre mange. 	 Kɔc juec abik bɛn ne rinki, bik ku luelki, yan, Ya ki? ku bik kɔc juec math.


for at han selv kunde fremstille Menigheden for sig som herlig, uden Plet eller Rynke eller noget deslige, men for at den måtte være hellig og ulastelig. 	 luɔi bi en e taau e yenɔm, abi aa kanithɔ deyin dhueeŋ, ke cinic kethiin rac, ayi anyinn, ayi daŋ cit e kene aliu; ku abi yic ɣɛɛr ewic ku cinic ke bi e gɔk.


Og Peter kom det i Hu og siger til ham; "Rabbi! se, Figentræet, som du forbandede, er visnet." 	 Go Petero enɔm tak ku lueel, yan, Rabi, tiŋ, ŋaap waan cien, aci guɔ riɔu.


og opdrager os til at forsage Ugudeligheden og de verdslige Begæringer og leve sindigt og retfærdigt og gudfrygtigt i den nærværende Verden; 	 ee wo wɛɛt, an, buk kuny kuce Nhialic rieu jai, ku jeiku ŋɔɔŋ de ka ke piny nɔm, agoku reer ke wo ye niim tieer, ku piɛthku piɔth, ku yok Nhialic rieu e pinye nɔm enɔɔne;


Og dersom et Rige er kommet i Splid med sig selv, kan samme Rige ikke bestå. 	 Ku miric ceŋ piny, te tek en eyic ater, ka cii dueer kɔɔc.


Og omkring Tronen var der fire og tyve Troner, og på Tronerne sad der fire og tyve Ældste, iførte hvide Klæder og med Guldkranse på deres Hoveder. 	 Ku ade thony kɔk kathierou ku ŋuan ke ke ci thoonydit gɛɛu cil: ku yɛn e roordit tiŋ kathierou ku ŋuan ke ke rɛɛr, aceŋki lupɔɔ ɣer; ku ceŋki gool ke dhueeŋ e keniim gool ke adhaap.


hvilke ikke bleve fødte af Blod, ej heller af Køds Villie, ej heller af Mands Villie, men af Gud. 	 kɔc kene dhieeth e riɛm, ku keneke dhieeth e kede guop, ku keneke dhieeth e kede piɔn e moc, aake dhieeth Nhialic.


Og jeg så, og jeg hørte en Ørn flyve midt oppe under Himmelen og sige med høj Røst: Ve, ve, ve dem, som bo på Jorden, for de øvrige Basunrøster fra de tre Engle, som skulle basune. 	 Aguɔ anyin jɔt, ku piɛŋ tunynhial ke riŋ e paannhialic cil, ke lueel e rol dit, yan, Amawoou, Amawoou, Amawoou, ne kɔc rɛɛr e piny nɔm, e baŋ de rot ci doŋ, rot ke kɛŋ ke tuucnhial kadiak tuuc bi kɛŋken lɔɔk kooth!


Altså var det en Nødvendighed, at Afbildningerne af de himmelske Ting skulde renses herved, men selve de himmelske Ting ved bedre Ofre end disse. 	 Ku ka ci looi ka cit ka nu paannhial aake ye dhil tɔ ɣer yiic ne kake; ku ka nu paannhial gup ayeke dhil tɔ ɣer yiic ne kapiɛth ci nɔk ka war ekake.


Har ikke Moses givet eder Loven? Og ingen af eder holder Loven. Hvorfor søge I at slå mig ihjel?" 	 Ken Mothe we gam loŋ, ku acin raan tok e weyiic raan e loŋ tiiŋic? Eeŋo kaar wek luɔi nak wek ɛn?


Men da Jøderne gjorde Indsigelse, nødtes jeg til at skyde mig ind under Kejseren, dog ikke, som om jeg havde noget at anklage mit Folk for. 	 Na wen, aci Judai ye ŋak ater, ke ya jɔ dhil lɔŋ, an, ba kedi lɛɛr e Kaithar nɔm; ku acin ke ban kɔcki lɔ gaany tei.


Men til sidst sendte han sin Søn til dem og sagde: De ville undse sig for min Søn. 	 Na wen cieen, ke tuc wende keek, lueel, an, Abik wendi rieu.


Nu tog da Pilatus Jesus og lod ham hudstryge. 	 Go Pilato Yecu tɔ leere, lɔ dui e waat.


Men da han begyndte at holde Regnskab, blev en, som var ti Tusinde Talenter skyldig, ført frem for ham. 	 Na wen, aci kuɛn gɔl, ke lim tok biiye tede yen, raan cath ke kany dit aret, agum de talantɔɔn kathieer. (Talantɔn tok awar agum de jinii.)


Og hun fødte sin Søn, den førstefødte, og svøbte ham og lagde ham i en Krybbe; thi der var ikke Rum for dem i Herberget. 	 Go kaai e wendɛn tueŋ, ku jɔ duut e lupɔ, ku tɛɛc e ken ee mul rem thin; acin te bi kek reer ɣon e kamaan.


Men jeg har højlig glædet mig i Herren over, at I nu omsider ere komne til Kræfter, så at I kunne tænke på mit Vel, hvorpå I også forhen tænkte, men I manglede Lejlighed. 	 Ku yɛn e piɔu miɛt alal e Bɛnyditic, ne taŋ aa wek ɛn tak, nɔn ci en ro bɛ piac gɔl e kecieene, we ci a tak tei ecaŋaɣɔn, ku acin kool piɛth cak yok.


fremstiller ej heller eders Lemmer for Synden som Uretfærdigheds Våben; men fremstiller eder selv for Gud som sådanne, der fra døde ere blevne levende,og eders Lemmer som Retfærdigheds Våben for Gud. 	 Ayi ka ke wegup duoki ke gam kerac, abik aa ka ke racdepiɔu bi kerac aa looi; yak rot gam Nhialic cit man e kɔc ci bɛ piir e kɔc ci thou yiic, ku yak Nhialic gam ka ke wegup abik aa ka ke piathepiɔu.


Skader ikke Jorden, ej heller Havet, ej heller Træerne, førend vi have beseglet vor Guds Tjenere på deres Pander. 	 lueel, yan, Duoki piny riak, ayi abapdit, ayi tiim, te ŋoot wok e wo ken liim ke Nhialicda gɔɔr nyiin tueŋ ne katim.


Thi en Arvepagt er urokkelig efter døde, da den ingen Sinde træder i Kraft, medens den, som har oprettet den, lever. 	 Awarek de teŋ de weu ade naamde te ci raan guɔ thou: ku na ken raan thou, ke awarek acin naamde anande te ŋoote raan e gaar en ke piir.


Men medens de talte til Folket, kom Præsterne og Høvedsmanden for Helligdommen og Saddukæerne over dem, 	 Na wen, aŋootki ke ke jam ne kɔc, ke bany ke ka ke Nhialic e ke bɔ ne bɛny de luaŋdiit e Nhialic ku Thadokai, ke ke bɔ e keyiic,


Da gik han ud fra Kaldæernes Land og tog Bolig i Karan; og efter hans Faders Død lod Gud ham flytte derfra hen i dette Land, hvor I nu bo. 	 Ago jal paan e Kaldayo, bi ku nyuuc e Karan: na wen, aci wun guɔ thou, ke tɔ Nhialic jel, bi paane paan rɛɛr wek thin enɔɔne.


Og de toge Vare på ham og udsendte Lurere, der anstillede sig, som om de vare retfærdige, for at fange ham i Ord, så de kunde overgive ham til Øvrigheden og Landshøvdingens Magt. 	 Goki tht, ku jɔki neem tooc, kɔc bi rot kɔc tɔki rot e kɔc piɛth, bik jamdɛn bi wooc bɛn jɔt, agoki yien mudhiir, le loŋde guiir.


Er nogen viis og forstandig iblandt eder, da vise han ved god Omgængelse sine Gerninger i viis Sagtmodighed! 	 Eeŋa e weyiic raan peinɔm ku ye raan ŋic kaŋ? e ye luɔide nyuɔɔth ne reer ŋic en reer ke ye ro kuɔɔr piny e kuur ee raan pel nɔm ro kuɔɔr piny.


hvilket vi have som et Sjælens Anker, der er sikkert og fast og går ind inden for Forhænget, 	 yen aye aŋɔth cath ke wook, aŋɔth ci wo mac piɔth cit man e wenh e abel mac, aŋɔth cii ŋɛth e peeric, akaac aril, ku jɔ lɔ thin te nu ke nu e lupɔ dhil baŋtui;


Men Ypperstepræsterne rådsloge om også at slå Lazarus ihjel: 	 Go banydit ke ka ke Nhialic loŋ cam kapac, yan, bik Ladharo nɔk ayadaŋ;


Men han sagde til dem: "Se, når I ere komne ind i Staden, skal der møde eder en Mand, som bærer en Vandkrukke; følger ham til Huset, hvor han går ind, 	 Go ke yɔɔk, yan, Tieŋki, te ca wek lɔ panydit, ke we bi rɔm ne mony ɣɛɛc tony e piu; jaki kuany cok ɣon bi en lɔ thin.


Men de, som havde grebet Jesus, førte ham hen til Ypperstepræsten Kajfas, hvor de skriftkloge og de Ældste vare forsamlede. 	 Na wen, ke kɔc wen dɔm Yecu, ke thelki leerki te nu Kaiapath, bɛnyditt tueŋ e ka ke Nhialic, te ci kɔc e loŋ gɔɔr gueer thin ayi roordit.


Thi vel sker der Ophævelse af et forudgående Bud, fordi det var svagt og unyttigt 	 Ku loŋ ci lɔ tueŋ aye guɔ pɔl eliŋliŋ ne kɔc kɔɔc en, ku ne cien piathdɛn ci bɛɛi,