Hvem af de to gjorde Faderens Villie?" De sige: "Den første." Jesus siger til dem: "Sandelig, siger jeg eder, at Toldere og Skøger gå forud for eder ind i Guds Rige. 	 Ee mɛnhou e keyiic kaarou, mɛnh e loi kede piɔn e wuonden? Goki lueel, yan, Ee mɛnh tueŋ. Go Yecu ke yɔɔk, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Kɔc e atholbo tɔ kut keke akɔɔrroor kek a kɔn lɔ e ciɛɛŋ de Nhialicic e week.


Thi mange ere kaldede, men få ere udvalgte." 	 Kɔc ci cɔɔl ajuecki, ku kɔc ci lɔc aliki.


Og de førte dem til Høvedsmændene og sagde: "Disse Mennesker, som ere Jøder, forvirre aldeles vor By. 	 na wen, ke ke leerki e bany ke tɔŋ niim, ku luelki, yan, Kɔcke, Judaike, ayek panydandit jut alal ne jamden,


Og dømmer ikke, så skulle I ikke dømmes; fordømmer ikke, så skulle I ikke fordømmes; forlader, så skal der forlades eder; 	 Duoki kɔc e jɔɔny, ke we cii bi aa jɔɔny: duoki kɔc e gɔk, ke we cii bi aa gɔk: yak kɔc pal karɛcken, ke we bi aa pal karɛckun;


Sagtmodighed, Afholdenhed Imod sådanne er Loven ikke, 	 kuur e raan ro tɔ koor, dom de rot: acin loŋ de ater ne ka cit e kake.


da de igen korsfæste sig Guds Søn og stille ham til Spot. 	 kɔcke, te ci kek dɔɔk cieen, acin ke dueer keek bɛ tɔ nyɔk piɔth e puk; luɔi ee kek rot bɛ piat Wen e Nhialic e tim ci riiu nɔm kɔu, ku yek tɔ yaar e kɔc niim.


Thi jeg siger eder, at ingen af hine Mænd, som vare budne, skal smage min Nadver." 	 Wek yɔɔk, yan, Acin raan toŋ de kɔc ca kɔn cɔɔl bi kecamdi thieep.


"Frygt ikke, Paulus! du skal blive stillet for Kejseren; og se,Gud har skænket dig alle dem, som sejle med dig." 	 ku jɔ lueel, yan, Du riɔc, Paulo; yin bi dhil lɛɛr e Kaithar nɔm: ku tiŋ, Nhialic aci yi gam piir piire kɔc cath wek kedhie ayadaŋ.


Ved Tro var det, at Noa, advaret af Gud om det, som endnu ikke sås, i Gudsfrygt indrettede en Ark til Frelse for sit Hus; ved den domfældte han Verden og blev Arving til Retfærdigheden ifølge Tro. 	 Ee gam en aa riɔɔce Noa, ɣɔn ci Nhialic e wɛɛt ne kede ka ŋoot e ke kene tiŋ, go abel cueec kony en dhiende; en a jieeny en kɔc ke piny nɔm, ago aa raan bi piathepiɔu bɔ ne gam lɔɔk lak.


Men om nogle af Grenene bleve afbrudte, og du, en vild Oliekvist, blev indpodet iblandt dem og blev meddelagtig i Olietræets Rod og Fedme, 	 Ku na ci keer kɔk cak dhuoŋ bei, ku yin, yin ee keer e olip e cil roor, na ci yi cak tuɛɛl e keyiic, aba cil we keek etok, ago rɔm we keek etok ne cuai de tim de olip, ke bɔ ne meiyic;


Da siger Jesus til dem: "Frygter ikke! går hen og forkynder mine Brødre, at de skulle gå bort til Galilæa, og der skulle de se mig." 	 Go Yecu ke yɔɔk, yan, Duoki riɔc; lak lɛkki mithekɔckuɔ, yan, bik lɔ Galili, tɛɛn en abi kek a tiŋ.


Peter vendte sig og så den Discipel følge, som Jesus elskede, og som også lå op til hans Bryst ved Nadveren og sagde: "Herre! hvem er den, som forråder dig?" 	 Go Petero ro puk, ku tiŋ raanpiooce raan nhiɛɛr Yecu, ke kuany kecok; yen aye raan waan kɛn rot e yeyɔu tede cam theen, raan waan thieec, yan, Bɛnydit, eeŋa e raan bi yi nyiɛɛn?


Og jeg hørte en anden Røst fra Himmelen, som sagde: Går ud fra hende, mit Folk! for at I ikke skulle blive meddelagtige i hendes Synder og ikke rammes af hendes Plager. 	 Guɔ rol daŋ e raan piŋ, rol bɔ paannhial, lueel en, yan, Baki bei thin, wek kɔcki, ke we cii bi mat ne yen etok ne karɛcke, ke we bi iiu e kakɛn riak en yiic;


Men dersom den onde Tjener siger i sit Hjerte: Min Herre tøver, 	 Ku te ee yen lim rac, en elime, go lueel e yepiɔu, yan, Bɛnyda e gaau e bɛnde;


Og Judas Iskariot, en af de tolv, gik hen til Ypperstepræsterne for at forråde ham til dem. 	 Na wen, ke Judath Yithkariɔt, raan toŋ de kɔc kathieer ku rou, ke jel le tede bany ke ka ke Nhialic, le Yecu nyiɛn keek.


Og han stod op og kom til sin Fader. Men da han endnu var langt borte, så hans Fader ham og ynkedes inderligt, og han løb til og faldt ham om Halsen og kyssede ham. 	 Go rot jɔt, bi tede wun. Na wen, ke tiŋ wun ke ŋoot ke mec, go piɔu kok ke ye, ku jɔ kat, le ku kuɛk yeth, ku ciim.


Og han sagde til dem: "Men I hvem sige I, at jeg er?" Og Peter svarede og sagde: "Guds Kristus." 	 Go keek thieec, yan, Na week, yak a tɔ ye ŋa? Go Petero bɛɛr, yan, Yin ee Kritho de Nhialic.


Thi da vi vare i Kødet, vare de syndige Lidenskaber, som vaktes ved Loven, virksomme i vore Lemmer til at bære Frugt for Døden, 	 Ku te waan reer wok e ka ke guopic, ke ŋɔɔŋ ee wok ŋɔŋ e kerac, ke e bɔ ne loŋ, aa ye luɔide looi e ka ke wogup, bik luɔk ne kede thuɔɔu.


Og store Skarer kom til ham og havde lamme, blinde, stumme, Krøblinge og mange andre med sig; og de lagde dem for hans Fødder, og han helbredte dem, 	 Go kuut dit ke kɔc bɛn te nu yen, aciɛthki ne aduɛɛny, ku coor, ku miŋ, ku ŋol, ku kɔc juec kɔk, agoki ke taan piny e Yecu cok; go ke tɔ dem,


Da Herren nu erfarede, at Farisæerne havde hørt, at Jesus vandt flere Disciple og døbte flere end Johannes 	 Na wen, aci Bɛnydit e ŋic nɔn ci Parithai e piŋ nɔn e Yecu kɔc juec tɔ ye kɔcpiooce ku ye keek baptith awar Jɔn,


Isajs Søn, Obeds Søn, Boas's Søn, Salmons Søn, Nassons Søn, 	 Dabid de Jethe, Jethe de Obed, Obed de Boadh, Boadh de Thalmon, Thalmon de Nacon,


Og da Jesus så deres Tanker, sagde han: "Hvorfor tænke I ondt i eders Hjerter? 	 Go Yecu ka luelki e kepiɔth guɔ ŋic, ago lueel, yan, Eeŋo tak wek kerac e wepiɔth?


og gøre eder Flid for at bevare Åndens Enhed i Fredens Bånd; 	 yak cok e thɛm wek apiɛth ke we bi piɔn toŋ de Weidit aa muk ne duot ci we duut e matic.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den Time kommer, ja den er nu, da de døde skulle høre Guds Søns Røst, og de, som høre den, skulle leve. 	 Wek yɔɔk eyic, yan, Thaar abɔ, ku anu enɔɔne, thaar bi kɔc ci thou rol e Wen e Nhialic piŋ; ku kɔc e piŋ abik piir.


Derfor avledes der også af en, og det en udlevet, som Himmelens Stjerner i Mangfoldighed og som Sandet ved Havets Bred, det, som ikke kan tælles. 	 Ago kɔc ci dhieeth e raan tok, ku yen ee raan kit ke raan ci thou aya, agoki juec alal cit man e kuɛl nu nhial, ku citki liɛɛt nu e wɛɛryɔu, cii dueere leu ne kuɛn.


Og de sagde anden Gang: Halleluja! og Røgen fra hende opstiger i Evighedernes Evigheder. 	 Goki bɛ lueel, yan, Aleluya! Ku tolde ee lɔ nhial aɣet athɛɛr ya.


Når den nu har kaldt dem Guder, til hvem Guds Ord kom (og Skriften kan ikke rokkes), 	 Ku te ci en keek tɔ ye nhialic, kek kɔc ɣɔn bii jam e Nhialic tede keek (ku kecigɔɔr aci dueere dhɔŋic),


Da bliver der korsfæstet to Røvere sammen med ham, en ved den højre og en ved den venstre Side, 	 Ku ade kɔc ci piaat e yen etok kaarou, kɔc e kaŋ rum, tok e baŋ cuec, ku tok e baŋ cam.


Men en af de ophængte Misdædere spottede ham og sagde: "Er du ikke Kristus? Frels dig selv og os!" 	 Na wen, ke raan toŋ de kɔc ci piaat ne yen etok, kɔc ci kerac looi, ke jɔ lat e lɛt rac, ku lueel, yan, Na ye Kritho, ke yi kony rot ku kony wook aya.


Men jeg bad for dig, at din Tro ikke skal svigte; og når du engang omvender dig, da styrk dine Brødre!" 	 ku yɛn ci lɔŋ ne biakdu, ke gamdu cii bi dak: ku yin, te ci yin yipiɔu guɔ puk, ke yi rit mithekɔckun piɔth.


Og de kom og gave dem gode Ord, og de førte dem ud og bade dem at drage bort fra Byen. 	 agoki bɛn, bik ku laŋki keek; ku biiki ke bei e aloocic, laŋki keek, yan, bik jal panydit.


I øvrigt, Brødre! alt, hvad der er sandt, hvad der er ærbart, hvad der er retfærdigt, hvad der er rent, hvad der er elskeligt, hvad der har godt Lov, enhver Dyd og enhver Hæder: lægger eder det på Sinde! 	 Cook cieen, mithekɔckuɔ, yan, Te de yen kak e yith, te de yen ka ye rieu, te de yen ka ye tiiŋ yiic, te de yen kaɣer yiic, te de yen ka ci lakelak, te de yen ka piɛth rin; na de piath nu, ku na de lɛc nu, takki weniim e kake.


Thi en Rædsel var påkommen ham og alle dem, som vare med ham, over den Fiskedræt, som de havde fået; 	 Aci piɔu pau ne juec de rec cik dɔm, ayi kɔc cath ne yen kedhie;


så skal han drikke af Guds Harmes Vin, som er iskænket ublandet i hans Vredes Bæger; og han skal pines med Ild og Svovl for de hellige Engles og for Lammets Åsyn. 	 ka yenguop abi dek e wany e agonh e Nhialic, wany ci dhiim e abiny e agonhdɛnditic, ke cin ke ci liaap ke ye; ku abi leeŋ wei ne mac ku thulpur e tuucnhial ɣerpiɔth niim, ku Nyɔŋamaal nɔm:


Og da de ikke fandt ham, vendte de tilbage til Jerusalem og ledte efter ham. 	 na wen, acik e yok aliu, ke ke jɔ keniim bɛ dhuony Jeruthalem, lek kɔɔr.


Og han tog det og spiste det for deres Øjne. 	 Go noom, ku jɔ cam e keniim.


for at din Delagtighed i Troen må blive virksom for Kristus i Erkendelse af alt det gode, som er i eder. 	 ku yɛn ee lɔŋ, ke man mɛte kɔc e gamduyic ke bi dɛ naamdɛn dit, agoki kepiɛth ebɛn ŋic egɔk kepiɛth yok yok, ne Kritho Yecu.


der er kommet til eder, ligesom det også er i den hele Verden, idet det bærer Frugt og vokser, ligesom det også gør iblandt eder fra den Dag, I hørte og erkendte Guds Nåde i Sandhed, 	 welpiɛth ci ɣeet tede week; acit man ci kek thiei e piny nɔm ebɛn aya, ku lokki abik juec. Ku acik luɔk e weyiic ayadaŋ, gɔl ekool ɣɔn piɛŋ wek dhueeŋ de Nhialic piɔu ku jaki yokic egɔk.


Thi Faderen elsker Sønnen og viser ham alt det, han selv gør, og han skal vise ham større Gerninger end disse, for at I skulle undre eder. 	 Waada anhiaar Wende, go ya nyuoth kaŋ kedhie kak ee looi: ku bi nyuoth luɔi diit war ekake, ke we bi gai.


Og Jesus sagde til dem: "For eders Hjerters Hårdheds Skyld skrev han eder dette Bud. 	 Go Yecu ke yɔɔk, yan, Ne baŋ de riɛl e wepiɔth en aa gɛɛr en loŋe.


for at jeg må udfries fra de genstridige i Judæa, og mit Ærinde til Jerusalem må blive de hellige kærkomment, 	 ke ya bi luok e kɔc reec gam cin, kɔc nu Judaya, ku laŋki aya, ne kede luɔi ba looi e Jeruthalem, nɔn bi en miɛt e kɔc ɣerpiɔth piɔth;


Den, som æder mit Kød og drikker mit Blod, han bliver i mig, og jeg i ham. 	 Raan e riŋdi cuet, ku dek riɛmdit ka ye reer e yayic, ku rɛɛr e yeyic.


som også Ypperstepræsten vidner med mig og hele Ældsterådet, fra hvem jeg endog fik Breve med til Brødrene i Damaskus og rejste derhen for også at føre dem, som vare der, bundne til Jerusalem, for at de måtte blive straffede. 	 Bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic ee caatɔdi ne ecooke aya, ayi roordit ebɛn: awareek aca ke noom tede keek aya, awareek ba yien wathii, guɔ lɔ Damathko, la kɔc e tɔu etɛɛn lɔ bɛɛi Jeruthalem, ke ke rɛk, abik kedɛn tuc bɛn yok.


Men da de opløftede deres Øjne, så de ingen uden Jesus alene. 	 Te ci kek kenyiin jat nhial, go cien raan tiŋki, ee Yecu etok.


Men Bethania var nær ved Jerusalem, omtrent femten Stadier derfra. 	 Ku Bethani athiɔk keke Jeruthalem, cit mail kaarou;


Thi ligesom ved det ene Menneskes Ulydighed de mange bleve til Syndere, så skulle også ved den enes Lydighed de mange blive til retfærdige. 	 Acit man ci kɔc juec tɔ ye kɔc e kaŋ wooc ne dhaŋ ci raan tok loŋ dhɔŋic, yen acit luɔi bi kɔc juec tɔ piɛthpiɔth ne piŋ ci raan tok kaŋ piŋ.


Men I sige: "Den, som siger til sin Fader eller sin Moder: "Det, hvormed du skulde være hjulpet af mig, skal være en Tempelgave," han skal ingenlunde ære sin Fader eller sin Moder." 	 Ku week ayak lueel, yan, Raan yook wun ayi man, yan, Ke e di ci yok tede yɛn, aca gam Nhialic;


Men Jesus sagde til ham: "Hvorfor kalder du mig god? Ingen er god, uden een, nemlig Gud. 	 Go Yecu lueel, yan, Eeŋo tɔ yin ɛn e raan piɛth? acin raan piɛth nu, yen aye Nhialic.


Og da Jesus igen i Skibet var faren over til hin Side, samledes der en stor Skare om ham, og han var ved Søen. 	 Na wen, aci Yecu wɛɛr bɛ teem e abel, aci ɣet lɔɔk, ke kut ditt e kɔc gueer te nu yen; ku anu e wɛɛryɔu.


Og Engelen sagde til hende: "Frygt ikke, Maria! thi du har fundet Nåde hos Gud. 	 Go tunynhial yɔɔk, yan, Du riɔc, Mari: yin e dhueeŋdepiɔu yok tede Nhialic.


Men da Kristus kom som Ypperstepræst for de kommende Goder, gik han igennem det større og fuldkomnere Telt, som ikke er gjort med Hænder, det er: som ikke er af denne Skabning, 	 Na wen, ke Kritho bɔ ke ye bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic bɛny de kapiɛth bi bɛn, ne keemɔ ŋuan nyin, ku ci dikedik awar keemɔ waan, ku aa cii cuec e raan cin, tharde ki, an, acie kede caŋe,


og Skylregnen faldt, og Floderne kom, og Vindene blæste og stødte imod dette Hus, og det faldt, og dets Fald var stort." 	 go deŋ lɔ piny, ku bɔ amool, ku put yom dit, abik wit e ɣone; ago wiik, wiik e wiik dit.


Og Kristi Fred råde i eders Hjerter, til hvilken I også bleve kaldede i eet Legeme; og vorder taknemmelige! 	 Yak man e Kritho tɔ rɛɛr e loŋ nɔm e wepiɔth, yen ee cɔt e cɔɔle week ne guop tokic; ku yak dap lueel, an, Thieithieei.


Og de komme ind i Synagogeforstanderens Hus, og han ser en larmende Hob, der græd og hylede meget. 	 Goki bɛn ɣon e bɛny e luaŋ de Nhialic, go kɔc tiŋ alek yɔŋyɔŋ, dhiauki ku kiuki.


Men Elimas, Troldkarlen, (thi dette betyder hans Navn), stod dem imod og søgte at vende Statholderen bort fra Troen. 	 Na wen, ke Eluma bɛny e kɔc thueeth (yen aye rinke ne thoŋ e Giriki), ke cak ater ke keek, akɔɔr luɔi bi en mudhiir wɛl piɔu wei ke ci bi gam.


Men da Apostlene i Jerusalem hørte, at Samaria havde taget imod Guds Ord, sendte de Peter og Johannes til dem, 	 Na wen, aci tuuc nu Jeruthalem e piŋ nɔn ci Thamaria jam e Nhialic gam, goki Petero tuoc keek keke Jɔn:


Thi hvilket er lettest at sige: Dine Synder forlades dig, eller at sige: Stå op og gå? 	 Ee kenou piɔl e keek, te luɛɛl ɛn en, an, Karɛcku acike pal yin; ku te luɛɛl ɛn en, an, Jɔt rot, cathe?


Men Ånden sagde til mig, at jeg skulde gå med dem uden at gøre Forskel. Men også disse seks Brødre droge med mig, og vi gik ind i Mandens Hus. 	 Go Weidit a yɔɔk, yan, Du piɔu cɔm, lɔ we keek. Ku cath wɛɛtke kadhetem ne yɛn, agoku lɔ ɣon e raane:


Når Kvinden føder, har hun Bedrøvelse, fordi hendes Time er kommen; men når hun har født Barnet, kommer hun ikke mere sin Trængsel i Hu af Glæde over, at et Menneske er født til Verden. 	 Tik, te kɔɔr en dhieth, ee piɔu dhiau nɔn ci thaarde bɛn: ku te ci en pal, ka cii tuocdepiɔu wen be tak, ne biak de miɛt ci en piɔu miɛt luɔi ci raan dhieeth e piny nɔm.


så bestemmer han atter en Dag: "I Dag", siger han ved David så lang Tid efter, (som ovenfor sagt): "I Dag, når I høre hans Røst, da forhærder ikke eders Hjerter!" 	 ago kool tok dhel e yepiɔu, ku jɔ lueel e Dabid thok, te ci run juec wan, yan, Ekoole, acit man ci e kɔn lueel, Ekoole, te piɛŋ wek rolde, Ke we duoki weniim tɔ ril.


som i andre Slægter ikke blev kundgjort for Menneskenes Børn, således som den nu er bleven åbenbaret hans hellige Apostle og Profeter ved Ånden: 	 jam kene nyuoth kɔc e rem kɔk yiic, cit man cie nyuoth tuuckɛn ɣerpiɔth enɔɔne ku nebii ne Wei dit;


Når vi leve ved Ånden, da lader os også vandre efter Ånden! 	 Te piir wok e Wei yiic, ke wo ye cath e Wei yiic ayadaŋ.


men enhver fristes,når han drages og lokkes af sin egen Begæring; 	 raan ebɛn aye them, te ci e thɛl wei ne ŋɔɔŋ de yenpiɔu, ŋɔɔŋ de kerac, ago math.


således er jeg, hvad mig angår, redebon til at forkynde Evangeliet også for eder, som ere i Rom. 	 Yen tede ka, yɛn cii dueer jai, yɛn dueer welpiɛth guieer week aya, wek kɔc nu Roma.


Og nu se, Herrens Hånd er over dig, og du skal blive blind og til en Tid ikke se Solen." Men straks faldt der Mulm og Mørke over ham, og han gik omkring og søgte efter nogen, som kunde lede ham. 	 Ku enɔɔne, tiŋ, ciin e Bɛnydit atɔu e yiguop, ku yin bi cɔɔr, ku cii akɔl bi tiŋ akoolke. Na wen, etethiine, ke ke cit ruu ku cuɔlepiny ke ke loony e yeguop; go yieem, akɔɔr raan bi e dɔm cin thel.


Og da han havde sagt dette, åndede han på dem, og han siger til dem: "Modtager den Helligånd! 	 Na wen, aci kene lueel, ke jɔ wei e kegup, ku yook keek, yan, Namki Weidit Ɣer:


Derfor, den som ved at handle ret og ikke gør det, for ham er det Synd. 	 Yen ka, raan ŋic kepiɛth bi looi, ku cii loi, ke yen aye kerɛɛc nu e yeyeth.


og der kom en Røst fra Himlene: "Du er min Søn, den elskede, i dig har jeg Velbehag." 	 Ku bɔ rol paannhial, yan, Yin ee Wendien nhiaar, Yɛn mit piɔu wo yin aret.


Derfor fatter et andet Sind og vender om, for at eders Synder må blive udslettede, for at Vederkvægelsens Tider må komme fra Herrens Åsyn, 	 Yen ja wek wepiɔth puk, ku bɛki wepiɔth wɛl Nhialic, ke bi karɛckun cuoth bei, ago akool bɛn e Nhialic nyin akool ke dom e wei ke kɔc;


Efter ham fremstod Judas Galilæeren i Skatteindskrivningens Dage og fik en Flok Mennesker til at følge sig. Også han omkom, og alle de, som adløde ham, bleve adspredte. 	 Na wen, e raane cok, ke Judath raan e Galili ke jɔt rot, e akool waan e ke kɔc gɔɔr rin, ku thel kɔc juec e yecok: ku jɔ thou aya; go kɔc piŋ kede agoki thiei roor kedhie.


Jesus sagde til ham: "Der er atter skrevet: Du må ikke friste Herren din Gud." 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Aci bɛ gɔɔr, yan, Du Bɛnydit Nhialicdu du them.


Men han sagde: "Han, som øvede.Barmhjertighed imod ham." Og Jesus sagde til ham: "Gå bort, og gør du ligeså!" 	 Go lueel, yan, Ee raan wen ci piɔu kok ke yen. Go Yecu yɔɔk, yan, Lɔ, ku ye looi wuya.


Og han rørte ved hendes Hånd, og Feberen forlod hende, og hun stod op og vartede ham op. 	 Na wen, ke jiɛk cin, go juai pal piny; go ro jɔt, le keek luoi kecam.


Da lod Krigsøversten det unge Menneske fare og bød ham: "Du skal ingen sige, at du har givet mig dette til Kende." 	 Go bɛnydit alathker dhuŋe tɔ jel, ku yook, yan, Du lek raan daŋ nɔn ci yin a nyuoth kake.


og svor ved ham, som lever i Evighedernes Evigheder, som bar skabt Himmelen, og hvad deri er, og Jorden, og hvad derpå er, og Havet, og hvad deri er, at der ikke mere skal gives Tid; 	 ku lueel guutguut ne Raan piir aɣet athɛɛr ya, Raan e cak nhial, keke ka nu thin kedhie, ku ciɛk piny keke ka nu thin kedhie, ku ciɛk abapdit keke ka nu thin kedhie, yan, Acin agaau bi bɛ nu:


frels dig selv ved at stige ned af Korset!" 	 Kony rot, ku ba piny e tim ci riiu nɔm kɔu.


Og Elias tillige med Moses viste sig for dem, og de samtalede med Jesus. 	 Na wen, ke Elija tul e kelɔm keke Mothe: ku ajamki ne Yecu.


men dersom dit Øje er dårligt, bliver hele dit Legeme mørkt. Dersom nu det Lys, der er i dig, er Mørke, hvor stort bliver da ikke Mørket! 	 Ku na rac nyindu, ke yin col guop ecut. Ku na teɣeer nu e yiguop, te cool en, ke cuɔl e yinguope bi ciet ŋo?


Tjenerne svarede: "Aldrig har noget Menneske talt således som dette Menneske." 	 Go cawiic pɔk niim keek, yan, Ecaŋɣɔn acin raan ci kɔn jam cit man e raane.


Men vi gik forud til Skibet og sejlede til Assus og skulde derfra tage Paulus med; thi således havde han bestemt det, da han selv vilde gå til Fods. 	 Ku wook, wok aa kɔn lɔ tueŋ te nu abel, ku jɔku jal e abel lok Atho, wo de piɔth luɔi bi wo Paulo taau e abelic etɛɛn; cit man ci yen e kɔn lueel, akɔɔr luɔi bi en teek biic yetok.


De skulle forgå, men du bliver; og de skulle til Hobe ældes som et Klædebon, 	 Abik maar etaiwei; ku yin bi doŋ: Ku abik ceŋ ku jɔki riaak ebɛn cit man e lupɔ;


og kaste dem i Ildovnen; der skal være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 ku cuɛtki keek e pniic pni depe mac thin; tɛɛn abi dhieeu nu thin, keke ŋeny de lec.


Jeg skal herefter ikke tale meget med eder; thi denne Verdens Fyrste kommer, og han har slet intet i mig; 	 Ele, yɛn cii bi bɛ jam wo week aret: bɛny ceŋ pinye nɔm abɔ, ku acin kedɛn nu tede yɛn;


Og de sende deres Disciple til ham tillige med Herodianerne og sige: "Mester! vi vide, at du er sanddru og lærer Guds Vej i Sandhed og ikke bryder dig om nogen; thi du ser ikke på Menneskers Person. 	 Goki kɔckɛn e piooce tuoc en, ne kɔc ke Kerod etok, agoki lueel, yan, Bɛny de weet, yin ŋicku nɔn ee yin yic, ku nɔn ee yin kɔc wɛɛt ne kueer e Nhialic eyic, ku acin raan bi yin riɔɔc e yen; yin cii kɔc e woi gup biic.


Og Apostlene kom tilbage og fortalte ham, hvor store Ting de havde gjort. Og han tog dem med sig og drog bort afsides til en By, som kaldes Bethsajda. 	 Na wen, aci kɔc ci tooc keniim puk, ke jɔki guieer ka cik looi. Go ke lɛɛr, ku jɔ rot wuony te cin kɔc e jɔɔric jɔɔr e panydiit cɔl Bethaida.


Da vinkede han til dem med Hånden, at de skulde tie, og fortalte dem, hvorledes Herren havde ført ham ud af Fængselet, og han sagde: "Forkynder Jakob og Brødrene dette!" Og han gik ud og drog til et andet Sted. 	 Go ke nieu e yecin, yan, Miɛmki. Go ke guieer ne bii ci Bɛnydit e bɛɛi bei e aloocic. Go, an, Lakki guieerki Jakop kake ayi wɛɛt kɔk. Na wen, ke jɔ jal, le tedaŋ.


Og Brødrene derfra, som havde hørt om os, kom os i Møde til Appius's Forum og Tres-Tabernæ. Og da Paulus så dem, takkede han Gud og fattede Mod. 	 Na wen, ke wɛɛtamathkuɔn nu Roma, te ci kek keda piŋ, ke ke jɔ bɛn bei bik wo bɛn loor aɣet Thuuk de Apio, ku Luek Kadiak: na wen, aci Paulo ke tiŋ, ke jɔ Nhialic leec, go yepiɔu rom.


"En åbnet Grav er deres Strube; med deres Tunger øvede de Svig;" "der er Slangegift under deres Læber;" 	 Rolden ee raŋ ɣɔɔr nɔm; Ayek jam erueeny e keliep; Wirii de karac anu e kethook thin;


Men da Pilatus hørte om Galilæa, spurgte han, om Manden var en Galilæer. 	 Na wen, aci Pilato ye piŋ, ke jɔ luɔp nɔn ee yen raan e Galili.


hvem Fædrene tilhøre, og af hvem Kristus er efter Kødet, han, som er Gud over alle Ting, højlovet i Evighed! Amen. 	 kuarkuɔ ayek kaken, ayi Kritho aya abɔ ne keek ne dhienh e dhieethe ye, raan nu e kaŋ niim kedhie, ku ye Nhialic de guop athiɛɛi athɛɛr. Amen.


En Discipel er ikke over sin Mester, ej heller en Tjener over sin Herre. 	 Raanpiooce acii raan weet en e woor, ayi lim acii bɛnyde e woor.


Thi den, som har, ham skal der gives, og han skal få Overflod; men den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har. 	 Raan ebɛn raan de nɔm kaŋ, ka bi gam kɔk, ku abi dɛ kajuec aret; ku raan ebɛn raan cin nɔm kaŋ, acakaa ke cath ke yen abi nyaai tede yen.


Men de dyrke mig forgæves,idet de lære Lærdomme, som ere Menneskers Bud." 	 Lam lɛm kek ɛn ee keɣɔric tei, Ne weet ee kek kɔc wɛɛt e looŋ ke kɔc tei.


Og de kappede Ankrene, som de lode blive i Søen, og løste tillige Rortovene, og idet de satte Råsejlet til for Vinden, holdt de ind på Strandbredden. 	 Na wen, acik weu wen e abel mɔk piny ŋuiɛth wei, pɛlike wiir, ku dakki wiin wen ee abel puk, ku jɔtki lupɔ nhial lupɔ nu e abel nɔm tueŋ, bi yom kuaath, goki cath lek te nu piny de liɛɛt.


Og dette skulle I have til Tegn: I skulle finde et Barn svøbt, liggende i en Krybbe." 	 Ku kene ee ŋiny ba wek e ŋic; We bi mɛnhthiine yok aci deer e lupɔ, ku ci taac e ken ee mul rem thin.


Men Tjenerne og Svendene stode og havde gjort en Kulild (thi det var koldt) og varmede sig; men også Peter stod hos dem og varmede sig. 	 Ku kaac him ku bany ke rem etɛɛn, acik many e cool kooth, ku jɔki ɣɔc; piny ade wiir: ku kaac Petero ke keek etok, ke ɣɔc.


Og Josef tog Legemet og svøbte det i et rent, fint Linklæde 	 Na wen, aci Jothep guop noom, ke jɔ deer e lupɔ ɣer cɔl linon,


Derefter siger han til Thomas: "Ræk din Finger hid, og se mine Hænder, og ræk din Hånd hid, og stik den i min Side, og vær ikke vantro, men troende!" 	 Go Thoma yɔɔk, yan, Bɛɛiye yicin ene, ciin thiine, ku woi acin; ku bɛɛiye yicin, luote e yalɔɔm: ku du gam reec, game.


Men Jesus sagde til sine Disciple: "Sandelig, siger jeg eder: En rig Kommer vanskeligt ind i Himmeriges Rige. 	 Go Yecu kɔckɛn e piooce yɔɔk, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Lɔ le raan e ciɛɛŋ de paannhialic ee duɛɛr dhal tede raan juec e kake.


På den Tid vandrede Jesus på Sabbaten igennem en Sædemark; men hans Disciple bleve hungrige og begyndte at plukke Aks og at spise. 	 Na wen, ke Yecu lɔ cath e dum yiic ekool e thabath; ku kɔckɛn e piooce aci cɔk ke nɔk, agoki rap gɔl e dhuŋ, ku camki ke.


og han skal sige: Jeg siger eder, jeg kender eder ikke, hvorfra I ere; viger bort fra mig, alle I, som øve Uret! 	 ku abi lueel, yan, Wek yɔɔk, yan, Wek kuoc te ba wek thin; jalki e yalɔɔm, wek kɔc e kerac looi wedhie.


Men jeg siger: Have de ikke hørt? Jo vist, "over hele Jorden er deres Røst udgået og til Jorderiges Grænser deres Ord." 	 Ku wek thieec, yan, Kɛnki piŋ? Go, an, Ɣɛɛ, ee yic, Rolden aci thiei e piny nɔm ebɛn, Ku lɔ welken guut e piny thar.


Og han sagde til dem: "Går hen og siger til denne Ræv: Se, jeg uddriver onde Ånder og fuldfører Helbredelser i Dag og i Morgen, og på den tredje dag fuldendes jeg. 	 Go keek yɔɔk, yan, Laki, yɔɔkki awantui, yan, Tiŋ, yɛn ciec jɔɔk rac ku ja kɔc tɔ dem ekoole ku miak, ku na ekool ee kek diak ke yɛn e guɔ thok.


Da Festus nu havde tiltrådt sit Landshøvdingembede, drog han efter tre Dages Forløb fra Kæsarea op til Jerusalem. 	 Na wen, aci Petheto bɛn piny, ke jɔ nin lɛɛr kadiak, ku jɔ jal Kaithareia le Jeruthalem.


Og de ophidsede Folket og de Ældste og de skriftkloge, og de overfaldt ham og slæbte ham med sig og førte ham for Rådet; 	 Agoki kɔc riir ale, ayi roordit, ayi kɔc e loŋ gɔɔr, agoki bak, dɔmki, ku thelki leerki e loŋ nɔm.


og der føjedes stedse flere troende til Herren, Skarer både af Mænd og Kvinder, 	 ku kɔc gam Bɛnydit acik rot ŋuak e kut diit e kɔc, roor ayi diaar;


Og noget faldt i god Jord og bar Frugt, noget hundrede, noget tresindstyve, noget tredive Fold. 	 Ku loony kɔk e tiɔm piɛthic, agoki luɔk, kɔk nyin tok abi bɔt bɛɛi, ku kɔk nyin tok abi thierdhetem bɛɛi, ku kɔk nyin tok abi thierdiak bɛɛi.


Men Manden, af hvem de onde Ånder vare udfarne, bad ham om, at han måtte være hos ham; men han lod ham fare og sagde: 	 Go raan wen ci jɔɔk rac jal e yeguop go lɔŋ, an, bi tɔu ke yen;


Thi dadlende siger han til dem: "Se, der kommer Dage, siger Herren, da jeg vil slutte en ny Pagt med Israels Hus og med Judas Hus; 	 Ku ɣɔn gɛk en keek, ke jɔ lueel, yan, Tieŋki, alueel Bɛnydit, yan, Akool abiki, Kool ban loŋ e piac gɔl mac woke dhien e Yithrael ku dhien e Juda;


når de alt springe ud, da se I og skønne af eder selv, at Sommeren nu er nær. 	 te ci kek guɔ nyok, ke jaki tiŋ aguɔki ŋic gup nɔn ci ruel thiɔk.


Men Apostlene og de Ældste forsamlede sig for at overlægge denne Sag. 	 Go tuuc ku roordit goki gueer bik jame bɛn woiyic.


Og han kommer hjem, og der samles atter en Skare, så at de end ikke kunne få Mad. 	 Na wen, ke kut e kɔc be gueer, arek acin te man dueere kɔc cam e kuin.


Men i Efesus vil jeg forblive indtil Pinsen; 	 Ku we ye kɔc luoi kerac, ku yak kɔc cam, ayi kɔckun aya.


Vil du slå mig ihjel, ligesom du i Går slog Ægypteren ihjel?" 	 Ba a nɔk e naŋ e mony e Rip waanakol?


alle Ting lagde du under hans Fødder". - Idet han nemlig underlagde ham alle Ting, undtog han intet fra at være ham underlagt. Nu se vi imidlertid endnu ikke alle Ting underlagte ham; 	 Yin e kerieec taau e yecok ebɛn, bi ke cieŋ. Ku tɛɛu ci en kerieec taau e yecok ebɛn, en a cin en ke ci nyaaŋ piny ke kene taau e yecok. Ku wo ŋoot e wo ken kerieec guɔ tiŋ aci taau e yecok ebɛn.


Og de stillede dem midt iblandt sig og spurgte: "Af hvad Magt eller i hvilket Navn have I gjort dette?" 	 Na wen, acik ke taau e keyiic cil, ke ke thiecki, yan, Ee riɛlou, ku ye rinkou e luɔɔi wek ekene?


Men han sagde: "Ja, salige ere de, som høre Guds Ord og bevare det." 	 Go lueel, yan, Aŋuan luɔi bi yin e lueel, yan, Thieithieei e koc e jam e Nhialic piŋ, ku yek dot.


Og da Paulus var ved at blive ført ind i Borgen, siger han til Krigsøversten: "Er det mig tilladt at sige noget til dig?" Men han sagde: "Forstår du Græsk? 	 Na wen, an, leere yen e aloocditic, ke Paulo thiec bɛnydit alathker, an, Dueerku kaŋ lueel woke yin? Go, an, Ŋic thoŋ e Giriki?


den rige derimod af sin Ringhed; thi han skal forgå som Græssets Blomst. 	 ku raan juec e kake e mit piɔu, te ci e taau cieen; ne kuel bi en ro dap kual cit man e gaak de wal.


Men for at I skulle vide, at Menneskesønnen har Magt på Jorden til at forlade Synder," så sagde han til den værkbrudne: "Jeg siger dig, stå op, og tag din Seng, og gå til dit Hus!" 	 Ku enɔɔne, luɔi ba wek e ŋic, nɔn ciɛthe Wen e raan ke riɛl bi en karac pɔl e piny nɔm, (ke jɔ raan ci duany yɔɔk, yan,) yin yɔɔk, yan, Jɔt rot, jɔt laŋarepdu, ku lɔ paandu.


Men Brødrene sendte straks om Natten både Paulus og Silas bort til Berøa; og da de vare komne dertil,gik de ind i Jødernes Synagoge. 	 Go wathii Paulo dap tɔ jel wakɔu keke Thila, lek Beroya: na wen, acik ɣeet, ke ke lɔ luaŋ ee Judai lɔŋ thin.


Men Dårerne sagde til de kloge: Giver os af eders Olie; thi vore Lamper slukkes. 	 Na wen, ke duet dhan yook duet pelniim, yan, Miacki wook ne miookkun; mɛckuɔnkealath akɔɔrki liu.


I ere Vidner om disse Ting. 	 Ku wek ee caatɔɔ de kake.


Og da de om Morgenen gik forbi, så de, at Figentræet var visnet fra Roden af. 	 Na ɣɔnmiak, te teek kek, ke ke tiŋ ŋaap waan aci riɔu ayi meeide.


Og mange flere troede for hans Ords Skyld. 	 Go kɔc juec gam awarki kɔc waan alal, ne biak de jamde guop;


Da skal Kongen sige til dem ved sin højre Side: Kommer hid. I min Faders velsignede! arver det Rige, som har været eder beredt fra Verdens Grundlæggelse. 	 Na ele, ke Malik abi kɔc nu e baŋ cuenyde yɔɔk, yan, Baki, wek kɔc ci thieei e Waar, bak lakki ciɛɛŋ ci guiek week te ɣɔn ciɛke piny;


Men Skriften har indesluttet alt under Synd, for at Forjættelsen skulde af Tro på Jesus Kristus gives dem, som tro. 	 Ku kecigɔɔr aci jaŋ ebɛn mac e keracic, luɔi bi ke ci kɔn lueel, an, bi yien kɔc, ne gam ci kek Yecu Kritho gam, luɔi bi e yien kɔc ci gam.


hvem Himmelen skal modtage indtil alle Tings Genoprettelses Tider, hvorom Gud har talt ved sine hellige Profeters Mund fra de ældste Dage. 	 raan bi dhil ceŋ paannhial aɣɔl kool e puŋ bi kaŋ puk niim kedhie, kool cii Nhialic tɔ luel ne thook ke nebiikɛn ɣerpiɔth kedhie, gɔl ɣɔn thɛɛr ciɛke piny.


Jeg taler det, som jeg har set hos min Fader; så gøre også I det, som I have hørt af eders Fader." 	 Yɛn ee kaŋ lueel ka ca piŋ tede Waar: ku week aya, wek ee kaŋ looi ka cak piŋ tede woordun.


Men jeg siger eder: Det skal gå Tyrus og Sidon tåleligere på Dommens Dag end eder. 	 Ku wek yɔɔk, yan, Ketuc bi Turo yok ayi Thidon acii bi kit keke ketuc bak yok ekool e guieereloŋ.


og en gav han fem Talenter, en anden to, og en tredje en, hver efter hans Evne; og straks derefter drog han udenlands. 	 Go raan tok gam talentɔɔn kadhic (acit agum de jinii kadhic), ku gɛm raane rou, ku gɛm raane tok; aci ke gam raan ebɛn ne kede deerde; ku jɔ keny.


Thi da Gud gav Abraham Forjættelsen, svor han ved sig selv, fordi han ingen større havde at sværge ved, og sagde: 	 Ku ɣɔn ci Nhialic Abraɣam lɛk ke bi gam en, luɔi cin en raan dit war en nu, raan dueer en guutguut lueel e ye, ke jɔ guutguut lueel e rot, yan,


Thi se, da din Hilsens Røst nåede mine Øren, sprang Fosteret i mit Liv med Fryd. 	 Ku tiŋ, enɔnthiin e piɛŋ ɛn thiecdu, ke meth jɔt rot e yayac ne piɔnmit.


Men da han sad på Oliebjerget, kom hans Disciple til ham afsides og sagde: "Sig os, når skal dette ske? Og hvad er Tegnet på din Tilkommelse og Verdens Ende?" 	 Na wen, te reer en e kuur e Olip nɔm, ke kɔcpiooce ke ke bɔ te nu yen kapac, bik ku luelki, yan, Lɛke wook, bi kake looi nɛn? Ku ke bi kɔc bɛndu ŋic ee kaŋo, ayi thok de piny?


Men de, som vare i Skibet, faldt ned for ham og sagde: "Du er sandelig Guds Søn." 	 Go kɔc nu e abelic bɛn bik ku lamki, luelki, yan, Ee yic, yin ee Wen e Nhialic.


Og under indbyrdes Uenighed gik de bort, da Paulus havde sagt dette ene Ord: "Rettelig har den Helligånd talt ved Profeten Esajas til eders Fædre og sagt: 	 Na wen, aken jamden rɔm, ke ke jɔ jal, te ci Paulo jam tok lueel, yan, Ee yic yen ke cii Weidit Ɣer lɛk warkuɔ ne nebi Yithaya,


Se, den Løn skriger, som I have forholdt Arbejderne, der høstede eders Marker, og Høstfolkenes Råb ere komne ind for den Herre Zebaoths Øren. 	 Wɔiki, ariop de kɔc e luui kɔc e dumkun tem, ariop cak pɛn keek ecueer, amoc kiɛɛu: ago kiɛɛu de kɔc tem jɔ ɣet e Bɛnydit yin, Bɛnydiit de Remdit.


og ikke agte på jødiske Fabler og Bud af Mennesker, som vende sig bort fra Sandheden. 	 ku ciki kɔɔr ee Judai paar e piŋ, ayi looŋ lueel kɔc tei, kɔc e rot yal wei e yinic.


Bærer da Frugt, som er Omvendelsen værdig, 	 Yen aa wek luɔk ne luɔi piɛth, luɔi bi roŋ ne puŋdepiɔu;


og salig er den, som ikke forarges på mig." 	 Ku thieithieei e raan cii bi tɔ diu piɔu ne kedi.


Thi af ham og ved ham og til ham ere alle Ting; ham være Ære i Evighed! Amen. 	 Kerieec ɛbɛn ee kake, ku bɔ ne yen, ku le tede yen. E dhueeŋ tɔu keke yen aɣet athɛɛr. Amen.


Jeg er Abrahams Gud og Isaks Gud og Jakobs Gud. Han er ikke dødes, men levendes Gud." 	 Yɛn ee Nhialic de Abraɣam, ku ya Nhialic de Yithak, ku ya Nhialic de Jakop? Nhialic acie Nhialic de kɔc ci thou, ee Nhialic de kɔc piir.


Farisæerne hørte, at Mængden mumlede dette om ham; og Ypperstepræsterne og Farisæerne sendte Tjenere ud for at gribe ham. 	 Go Parithai piŋ nɔn ŋuune kɔc aya ne kede; go Parithai ku bany dit ke ka ke Nhialic goki cawiic tooc, lek dɔm.


for at din Almisse kan være i Løndom, og din Fader, som ser i Løndom, skal betale dig. 	 ago dhueeŋduon ee yin kɔc miɔɔc ago ya ke ci moony; na miak, ke Wuoordun, raan e ke ci moony tiŋ, ka bi yin cuoot e e kɔc niim.


Men da han blev fyrretyve År gammel, fik han i Sinde at besøge sine Brødre, Israels Børn. 	 Te ci en run thol kathierŋuan, ke jɔ piɔu dɛ luɔi bi en kɔcken neem, kek kɔc ke Yithrael.


Og hine ere blevne Præster, flere efter hinanden, fordi de ved Døden hindredes i at vedblive; 	 Ku keek ayeke dɔm aye bany ke ke juec, ne pɛn ci thuɔɔu ke pɛn tɔu ananden;


Men Simon Peter stod og varmede sig. Da sagde de til ham: "Er også du af hans Disciple?" Han nægtede det og sagde: "Nej, jeg er ikke." 	 Ku kaac Thimon Petero ke ɣɔc. Goki thieec, yan, Yin aya, cii ye raan toŋ e kɔcken e piooce? Go jai, yan, Yɛn cie raande.


Alle Ting ere mig overgivne af min Fader; og ingen kender Sønnen uden Faderen, og ingen kender Faderen uden Sønnen, og den, for hvem Sønnen vil åbenbare ham. 	 Kaŋ kedhie aci Waar ke taau e yacin, ku acin raan ŋic Wende, ee Waar etok; ayi Waar acin raan ŋic en, ee Wende etok, ku raan nu e Wende piɔu nɔn bi en e nyuoth en.


Thi Moses har fra gammel Tid i hver By Mennesker, som prædike ham, idet han oplæses hver Sabbat i Synagogerne." 	 Mothe ade kɔc e loŋde guiir ecaŋɣɔn wut ebɛn, jamde aye kueenic e luek ke Nhialic yiic e akool ke thabath kedhie.


Men da han gik ud i Portrummet, så en anden Pige ham; og hun siger til dem, som vare der: "Denne var med Jesus af Nazareth." 	 Na wen, aci lɔ biic le e kat thar, ke tiŋ nyan daŋ, go lɛk kɔc nu etɛɛn, yan, Raane aa nu keke Yecu de Nadhareth ayadaŋ.


Og der kommer en af Synagogeforstanderne ved Navn Jairus, og da han ser ham, falder han ned for hans Fødder. 	 Na wen, ke bɛny tok bɔ bɛny toŋ de luaŋ de Nhialic, cɔl Jairo; na wen, aci e tiŋ, ke cuɛt rot piny e yecok,


Og ingen tager sig selv den Ære, men han kaldes af Gud, ligesom jo også Aron. 	 Ku acin raan e bɛɛnye dɔm ne kede nɔmde, ee raan cii Nhialic cɔɔl etok, cit man e Aaron.


Dersom da du anser mig for din Medbroder, så modtag ham som mig! 	 Te ci yin a tɔ ye raan ram wek kaŋ etok, ke jɔ dɔm cit man dueer yin a dɔm.


Men lad også vore lære at øve gode Gerninger, hvor der er Trang dertil, for at de ikke skulle være uden Frugt. 	 Ayi kɔckuɔ aya tɔ ke weete apiɛth ke ke bi aa cool e loi luɔi piɛth, agoki ke piir kek aa yok, ku ciki e tɔu ke ke cii lok.


Men på den sidste, den store Højtidsdag stod Jesus og råbte og sagde: "Om nogen tørster,han komme til mig og drikke! 	 Na wen, ekool thooke ahith, yen aye kool dit, ke Yecu kaac ku coot, yan, Te de yen raan ci yal, ne bɔ tede yɛn, bi bɛn dek.


fordi han er en Lejesvend og ikke bryder sig om Fårene. 	 ee kat, luɔi ee yen raan e kur tei, ku acin kede thin e thok yiic.


Og han sagde til dem: "Går ud i al Verden og prædiker Evangeliet for al Skabningen! 	 Go ke yɔɔk, yan, Laki e piny nɔm ebɛn, bak welpiɛth aa lɔ guieer kɔc ci cak ebɛn.


Thi jeg frygtede for dig, efterdi du er en streng Mand; du tager, hvad du ikke lagde, og høster, hvad du ikke såede. 	 yɛn e riɔɔc e yin, luɔi ee yin raan rilic, yin ee kaŋ kuany ka kɛne taau piny, ku yin ee kaŋ tem ka kɛne com.


Men Barnet voksede og blev stærkt og blev fuldt af Visdom: og Guds Nåde var over det. 	 Go meth dit, abi piɔu riɛl, go nɔm pɛl aret: ku cath dhueeŋ de Nhialic piɔu keke yen.


Der er Forskel på Nådegaver, men det er den samme Ånd; 	 Ku jamdi ayi guieer e ya yɛn guiir aake cin yiic wel e kɔc weŋ, wel ke pɛl e raan nɔm, aake ye cath ne nyuuth ee Weidit ke nyuɔɔth ayi riɛldɛndit;


Giver ikke Hunde det hellige, kaster ikke heller eders Perler for Svin, for at de ikke skulle nedtræde dem med deres Fødder og vende sig og sønderrive eder. 	 Kepiɛth ee kɔc rieu duoki e yien jɔk, ayi waŋguurkuon tuc e ɣoocden duoki kcek e cuat e kudhuur niim, ke ke cii ke bi dum e kecok, agoki keniim bɛ puk, guutki week.


Og mange troede på ham der. 	 Go kɔc juec kede gam etɛɛn.


Men den Time kommer, ja, den er nu, da de sande Tilbedere skulle tilbede Faderen i Ånd og Sandhed; thi det er sådanne Tilbedere, Faderen vil have. 	 Ku ade thaar bɔ, ku anu enɔɔne, thaar bii kɔc Waada lam thin ne wei ku ne yic, kek kɔc e lam yic kɔɔr: ku Waada ee kɔc cit kek kɔɔr bik aa kɔc e ye lam.


hvor meget værre Straf mene I da, at den skal agtes værd, som træder Guds Søn under Fod og agter Pagtens Blod, hvormed han blev helliget, for urent og forhåner Nådens Ånd? 	 ku ketuc bi raan yok, ketuc roŋ ke yen, ne week, an, bi kene woor e war yindi, raan ci Wen e Nhialic dum e yecok, ku jɔ riɛm de loŋ ci mac tɔ ye riɛm youyou, yen riɛm ɣɔn ci e tɔ ɣerpiɔu, ku lɛt Weidit ke dhueeŋdepiɔu e lan rac?


han, som i de forbigangne Tider lod alle Hedningerne vandre deres egne Veje, 	 ku aci juoor kedhie pal cath e kuɛɛrken ɣɔn nu rɛm thɛɛr.


Jesus sagde til ham: "Sandelig, siger jeg dig, i denne Nat, førend Hanen galer, skal du fornægte mig tre Gange." 	 Go Yecu lɛk en, yan, Yin yɔɔk eyic, yan, Elewakɔu guop, te ŋoot ajith ke ken kin, ke yin bi a jai etaiwei raandiak.


Desuden gjorde Jesus mange andre Tegn for sine Disciples Åsyn, som ikke ere skrevne i denne Bog. 	 Gook juec kɔk aya aci Yecu ke looi e kɔckɛn e piooce niim, ka kene gɔɔr e awarekeyic:


Og den, som sværger ved Templet, sværger ved det og ved ham, som bor deri. 	 Ku raan luel guutguut ne luaŋdiit e Nhialic, ke luel guutguut ne yen, ku ne Raandiit e reer thin aya.


Jeg har den Tillid til eder i Herren, at I ikke ville mene noget andet; men den, som forvirrer eder, skal bære sin Dom, hvem han end er. 	 Yɛn ŋath Bɛnydit ne kedun ke cin loŋ daŋ bak dɔm: ku raan e we tɔ diɛɛr e wel abi kede yok e yenhde, acakaa yen e ye raan yindi.


"Fængselet fandt vi tillukket helt forsvarligt, og Vogterne stående ved Dørene; men da vi lukkede op, fandt vi ingen derinde." 	 yan, Alooc acuk yok aci guur e lɔ dekdek, ku yokku kɔc tit alooc ke ke kaac biic ɣot thok: na wen, acuk e tueer, ke cin raan yokku thin.


Men han vilde ikke, men gik hen og kastede ham i Fængsel, indtil han betalte, hvad han var skyldig. 	 Go cuo gam; go lɔ ku tɛɛu e aloocic, aɣet te bi yen kany cool.


som er Pant på vor Arv, til Ejendommens Forløsning, til Pris for hans Herlighed. 	 yen aye biak ci kɔn gam wook tueŋ, biak de ke buk lɔɔk lak, aɣet weer bi ke ci ɣɔɔc wɛɛr bei etaitai, ke dhueeŋde bi leec.


Skaren svarede ham: "Vi have hørt af Loven, at Kristus bliver evindelig, og hvorledes siger da du, at Menneskesønnen bør ophøjes? Hvem er denne Menneskesøn?" 	 Go kut e kɔc bɛɛr, yan, Acuk piŋ e loŋic nɔn bi Kritho tɔu athɛɛr: ku eeŋo luel yin en, yan, bi Wen e raan dhil jat nhial? Eeŋa ye Wen e raane?


Men jeg siger: Så længe Arvingen er umyndig, er der ingen Forskel imellem ham og en Træl, skønt han er Herre over alt Godset; 	 Ku aluɛɛl enɔɔne, yan, Raan bi ka ke wun lɔɔk lak, te ŋoot en ke ye meth, ka cin pɛɛk bi ye paak keke lim, acakaa yen e ye bɛny nu e kaŋ niim kedhie;


Og i Troen på hans Navn har hans Navn styrket denne, hvem I se og kende, og Troen, som virkedes ved ham, har givet denne hans Førlighed i Påsyn af eder alle. 	 Ku rin ke yen, ne gam ci wo rinke gam, yen aa tɔ raane ril, raan wɔiki ku ŋiɛcki: yeka, gam bɔ tede yen aci raane gam pialeguop e wenyin wedhie.


Men da det var blevet Aften, gik hans Disciple ned til Søen. 	 Na wen, aci akɔl thei, ke kɔckɛn e piooce ke ke jɔ lɔ e wɛɛryɔu;


Men på den følgende Sabbat forsamledes næsten hele Byen for at høre Guds Ord. 	 Na wen, ekool e thabath lɔ ekoole cok, ke panydit gueer ebɛn bi jam e Nhialic bɛn piŋ, adoŋ kɔc toktook tei.


Hvem skulde ikke frygte dig, Herre! og prise dit Navn? Thi du alene er hellig; ja, alle Folkeslagene skulle komme og tilbede for dit Åsyn, fordi dine retfærdige Domme ere blevne åbenbarede. 	 Eeŋa cii dueer riɔɔc e yin, ku cii rinku e leec, yin Bɛnydit? Yin yitok yin aɣerpiɔu; Juoor abik bɛn kedhie bik bɛn lam e yinɔm; ne tic ci luɔiduon piɛth guɔ tic.


Lader enten Træet være godt og dets Frugt god; eller lader Træet være råddent, og dets Frugt rådden; thi Træet kendes på Frugten. 	 Yak tim tɔ piɛth, ku taki mithke piɛth ayadaŋ; ku be, yan, cak e tiŋ, ke we tɔ tim nhiany, ku taki mithke nhiany ayadaŋ; tim aye ŋic ne mithke.


Således stode også vi, dengang vi vare umyndige, som Trælle under Verdens Børnelærdom. 	 Yen acit wook aya, ɣɔn ee wok mith, wo ci tɔ ye liim buk aa tɔu e ka ke piny nɔm cok:


I have ikke udvalgt mig, men jeg har udvalgt eder og sat eder til, at I skulle gå hen og bære Frugt, og eders Frugt skal blive ved, for at Faderen skal give eder, hvad som helst I bede ham om i mit Navn. 	 Acie week e lɔc ɛn, ee yɛn e lɔc week, ku taau week tedun, yan, bak lɔ luɔk, ago mithkun tɔu: ago na de ke bak lip tede Waar ne rinki, ka bi gam week.


Viser mig en Denar"; hvis Billede og Overskrift bærer den?" Men de svarede og sagde: "Kejserens." 	 Nyuothki yɛn rial tok. Ee raanou ci gɔɔr e yekɔu, ayi rinke? Goki bɛɛr, yan, Ee Kaithar.


Disse Ord talte Jesus ved Tempelblokken, da han lærte i Helligdommen; og ingen greb ham, fordi hans Time endnu ikke var kommen. 	 Aa luel welke te ye kaŋ juaar thin, te weet en kɔc luaŋdiit e Nhialic: ku acin raan e dɔm en; luɔi ŋoote thaarde ke ken bɛn.


Men da han hørte, at Arkelaus var Konge over Judæa i sin Fader Herodes's Sted, frygtede han for at komme derhen; og han blev advaret af Gud i en Drøm og drog bort til Galilæas Egne. 	 Na wen, aci piŋ nɔn ceŋ Arkeleo piny e Judaya e nyin e wun Kerodic, ke riɔc e lɔ etɛɛn; ku acii Nhialic wɛɛt tei ke e nyuoth, go enɔm bɛ pɔk piny biak de Galili,


Thi dersom nogen er Ordets Hører og ikke dets Gører, han ligner en Mand, der betragter sit legemlige Ansigt i et Spejl; 	 Na de raan e jam piŋ tei, ku cie raan e jam looi, ka cit raan woi enyin e menhdheric, nyindɛn e dhieth ke ye:


Vi ere af Natur Jøder og ikke Syndere af hedensk Byrd; 	 Wok kɔc ci dhieeth ke wo ye Judai, ku wo cie Juoor e karac looi,


Men han sagde til dem: "Elias kommer først og genopretter alting; og hvorledes er der skrevet om Menneskesønnen? At han skal lide meget og foragtes. 	 Go ke yɔɔk, yan, Elija abi kɔn bɛn eyic, go kaŋ bɛ puk tɔ ke piɛth kedhie: ku ci gɔɔr adi ne kede Wen e raan, nɔn bi en kajuec dhil guum, ku dhal guop?


Efter sin Villie fødte han os ved Sandheds Ord, for at vi skulde være en Førstegrøde af hans Skabninger. 	 Ne loŋ ci lueel e yepiɔu en aa dhieeth en wook ne jam de yin, luɔi bi wok ciet ka ci kɔn luɔk, ne ka ci cak kedhie.


for at I ikke skulle blive sløve, men efterfølge dem, som ved Tro og Tålmodighed arve Forjættelserne. 	 ke we cii bi aa adaakrot, abak aa kɔc ee tau de kɔc dɔmic kɔc e ka ci kɔn lueel lɔɔk lak, ne gam ku ne guom ee kek kaŋ ŋiec guum.


Og de sang Mose, Guds Tjeners, Sang, og Lammets Sang, og sagde: Store og vidunderlige ere dine Gerninger, Herre, Gud, du Almægtige! retfærdige og sande' ere dine Veje, du Folkeslagenes Konge! 	 Ku kitki din e Mothe lim e Nhialic, ku dhi e Nyɔŋamaal, luelki, yan, Luɔidu adit e kɔc tɔ gai, yin Bɛnydit Nhialic, e kaŋ leu kedhie; kuɛɛrku apiɛthki ku yek yith, yin Malik de Juoor.


Thi den, som vil frelse sit Liv, skal miste det; men den, som mister sit Liv for min og Evangeliets Skyld, han skal frelse det. 	 Raan ebɛn raan kɔɔr luɔi bi en weike kony, ka bi weike mɔɔr; ku raan ebɛn raan bi weike mɔɔr ne biakdi, ku ne biak de welpiɛth, ka bi weike kony.


Og han gjorde ikke mange kraftige Gerninger der for deres Vantros Skyld. 	 Ku acin luɔi ril juec ci looi etɛɛn ne baŋ de rɛɛc reec kek gam.


Men når du gør et Gæstebud, da indbyd fattige, vanføre, lamme, blinde! 	 Ku te looi yin kecamdit, ke yi cɔl kɔc kuany nyiin, ku ŋol, ku kɔc e kɔm, ku coor:


Derfor, mine Brødre, elskede og savnede, min Glæde og Krans! står således fast i Herren, I elskede! 	 Yen ka, wek mithekɔckuɔn nhiaar, ku ca we tak, wek ee miɛt de yɛnpiɔu, ku yak gol e yɛnɔm, yak kɔɔc aril wakie e Bɛnyditic, wek kɔc nhiaar.


Thi der var mange, som havde urene Ånder, og af hvem disse fore ud, råbende med høj Røst; og mange værkbrudne og lamme bleve helbredte. 	 Jɔɔk rac acik bɛn bei e kɔc juec gup, kɔc cik dɔm, ke ke cot e rol dit, ku dem kɔc juec ci duany, ayi ŋol.


Og dens Murværk var Jaspis, og Staden var af rent Guld, lig det rene Glar. 	 Ku kal aci yik e kuur cɔl jathpi: ku panydit yen aye adham awai, cit acidhanh awai.


Han kommer da til Simon Peter; og denne siger til ham: "Herre! tor du mine Fødder?" 	 Go bɛn tede Thimon Petero, go Petero thieec, yan, Bɛnydit, wak acok?


Og Rygtet herom kom ud i hele den Egn. 	 Go jame tɛɛi e pinye nɔm ebɛn.


og da disse vare komne derned, bade de for dem om, at de måtte få den Helligånd; 	 te ci kek bɛn, ke ke laŋ Nhialic ne biakden, yan, bik Weidit Ɣer noom:


De Brødre, som ere hos mig, hilse eder. Alle de hellige hilse eder, men mest de af Kejserens Hus. 	 Wek thieec kɔc ɣerpiɔth kedhie, ku kɔc nu dhien e Kaithar acik we thieec alaldit.


Om Synd, fordi de ikke tro på mig; 	 ne kede kerac, luɔi reec kek a gam;


Thi hendes Synder ere opdyngede indtil Himmelen, og Gud har kommet hendes Uretfærdigheder i Hu. 	 karɛcke acik niim kut ka cik paannhial cuoop, go Nhialic enɔm tak e luɔidɛn rɛɛc ye looi.


Også eder, som vare døde i eders Overtrædelser og eders Køds Forhud, eder gjorde han levende tillige med ham, idet han tilgav os alle vore Overtrædelser 	 Ku week, wek kɔc ɣɔn ci thou ne karɛckun, ku ne luɔi kene riiŋdun cueel, we ci bɛ tɔ piir ne yen etok, te ci en karɛckuɔ pal wook kedhie;


Sandelig, siger jeg dig, du skal ingenlunde komme ud derfra, førend du får betalt den sidste Hvid. 	 Yin yɔɔk eyic, yan, Yin cii bi bɛn bei etɛɛn anandu, te ŋoot yin e yi ken kaŋ cool, acin miliim toŋ dɔŋ.


I tilbede det, I ikke kende; vi tilbede det, vi kende; thi Frelsen kommer fra Jøderne. 	 Wek ee ke kuocki lam: ee ke ŋicku yen ayok lam: kunydewei abɔ tede Judai.


men skrive til dem, at de skulle afholde sig fra Besmittelse med Afguderne og fra Utugt og fra det kvalte og fra Blodet. 	 ku abuk keek gaar tei, yan, bik luɔi de yieth pɔl luɔi nhiany, ku palki dhoom, ku cam de lai ci dec, ku riɛm.


Og ingen kunde svare ham et Ord, og ingen vovede mere at rette Spørgsmål til ham efter den Dag. 	 Ku acin raan leu kede e beer, acin jam tok, ku acin raan dueer e bɛ thiec kaŋ aya, gɔl ekool mane guop.


Ve ve! den store Stad, som var klædt i fint Linned og Purpur og Skarlagen og strålede af Guld og Ædelsten og Perler; thi i een Time er så stor en Rigdom lagt øde. 	 Amawoou, madhioou, gok de panyditt oou, panydiit waan ye linɔn lɔ mot cieŋ, ku ceŋ lupɔ thiith amujuŋ, ku lupɔ thith egoi, ku ye ro kiir e adhaap, ku kɔi lɛk tuc e ɣoocden, ku margariti!


Men han sagde: "Går ind i Staden til den og den Mand, og siger til ham: Mesteren siger: Min Time er nær; hos dig holder jeg Påske med mine Disciple." 	 Go lueel, yan, Laki panydit te nu ŋadi, ku jaki yɔɔk, yan, Aci Bɛny e weet lueel, yan, Kooldi e guɔ thiɔk; yɛn bi Winythok lɔ looi ɣondu woke kɔckien e piooce.


Påmind dem om at underordne sig Øvrigheder og Myndigheder, at adlyde, at være redebonne til al god Gerning. 	 Ye ke tak niim ke ke bi aa reer e bany cok, ku reerki e kɔc nu e keniim cok, ku yek loŋ piŋ, ku yek luɔi piɛth ebɛn dap gam,


som han udviste på Kristus, da han oprejste ham fra de døde og satte ham ved sin højre Hånd i det himmelske, 	 riɛldɛn ɣɔn ci looi e Krithoyic, te ci en e jɔt e kɔc ci thou yiic, go taau e ciin cuenyde paannhial,


Og da Jesus drog op til Jerusalem, tog han de tolv Disciple til Side og sagde til dem på Vejen: 	 Na wen, aciɛth ke lɔ Jeruthalem, ke Yecu cɔl kɔcpiooce kathieer ku rou kapac kueer, ku yook keek, yan,


Thi jeg ved, at dette skal blive mig til Frelse ved eders Bøn og Jesu Kristi Ånds Hjælp, 	 Ne ŋiny ŋiɛc ɛn en nɔn bi kene piath ne kedi, ago ya kony ne lɔŋduon aa wek lɔŋ, ku ne miɔc ci wo miɔɔc ne Wei ke Yecu Kritho,


Han er lig et Menneske, der byggede et Hus og gravede i Dybden og lagde Grundvolden på Klippen; men da en Oversvømmelse kom, styrtede Floden imod det Hus, og den kunde ikke ryste det; thi det var bygget godt. 	 acit raan ci ɣot yik, ku jɔ keerkeer wec abi thuth, aci kuur lɔ yok: na wen, ke piny mol aret, go pieeu rot jap e ɣone kɔu, ku cii dueer tɔ lɔ nieŋnieŋ: luɔi ci keerkeerde wec e kuur nɔm.


Johannes svarede og sagde: "Et Menneske kan slet intet tage, uden det er ham givet fra Himmelen. 	 Go Jɔn bɛɛr, lueel, yan, Acin ke dueere raan yok, te kene ye gam en nhial.


Men Herren sagde: "Hører, hvad den uretfærdige Dommer siger! 	 Go Bɛnydit lueel, yan, Piɛŋki ke lueel bɛny rac, bɛny e loŋ guiir.


Gud er Ånd, og de, som tilbede ham, bør tilbede i Ånd og Sandhed." 	 Nhialic ee Wei, ku kɔc lam en abik e dhil aa lam ne wei ku ne yic.


Thi den, som gør Uret, skal få igen, hvad Uret han gjorde, og der er ikke Persons Anseelse. 	 Ku raan e kerac looi abi kede yok ne kerɛɛc ci looi; ku kueny bi kɔc aa kuany yiic aliu.


Jeg,Tertius, som har nedskrevet dette Brev, hilser eder i Herren. 	 Yɛn Tertio, raan e gaar awareke, wek thieec e Bɛnyditic.


Men da han var opstanden årle den første Dag i Ugen, åbenbaredes han først for Maria Magdalene, af hvem han havde uddrevet syv onde Ånder. 	 Na wen, aci Yecu rot jɔt miak etɛɛn ekool tueŋ wen ee akool dherou, ke kɔn tuol tede Mari Magdalene, tiiŋ waan ci en jɔɔk rac kadherou cieec e yeguop.


Og Jesus siger til ham: "Se til, at du ikke siger det til nogen; men gå hen, fremstil dig selv for Præsten, og offer den Gave, som Moses har befalet, til Vidnesbyrd for dem." 	 Go Yecu lom thok, an, Du lek raan daŋ mathdhieen; jel tei, lɔ nyuothe rot bɛny e ka ke Nhialic, ku gam ke ci Mothe lueel, an, bi aa gam, abi aa ŋiny bi kek e ŋic.


Og noget faldt i den gode Jord, og det voksede op og bar hundrede Fold Frugt." Da han sagde dette, råbte han: "Den, som har Øren at høre med, han høre!" 	 Ku loony kɔk e tiɔm piɛthic, agoki cil, ku lokki, nyin tok abi bɔt bɛɛi. Te ci en ekake lueel, ke jɔ coot, yan, Raan de yith ee yen ke piŋ, ke piŋ.


og hele Byen var forsamlet foran Døren. 	 Ku panydit ebɛn acik gueer ɣot thok.


og der er Forskel på kraftige Gerninger, men det er den samme Gud, som virker alt i alle. 	 Ku wok ee jam de pɛlenɔm lueel woke kɔc ci ŋuɛn; ku acie pɛlenɔm e pinye enɔɔne, ku acie pɛlenɔm e banydit ke pinye nɔm, bany bi cien naamden rial.


Og de fire Engle bleve løste, som til den Time og Dag og Måned og År vare rede til at ihjelslå Tredjedelen af Menneskene. 	 Goke lony kek tuucnhial kaŋuan tuuc ci ro kɔn coc ne kede thaar ku akol ku pɛɛi ku run, e naŋ bi kek baŋ toŋ de kɔc nɔk abik thou baŋ wen ee kek diak.


Derefter kom Jesus og hans Disciple ud i Judæas Land, og han opholdt sig der med dem og døbte. 	 Na wen, aci kake wan, ke Yecu bɔ piny de Judaya keke kɔckɛn e piooce; go reer ke keek etɛɛn, ku ye kɔc baptith.


Derfor formaner jeg eder til at tage Næring til eder, thi dette hører med til eders Redning; ikke et Hår på Hovedet skal gå tabt for nogen af eder." 	 Jaki cam, wek laŋ: yen aba wek piir: acin nhiem toŋ e raan tok bi maar e weyiic.


Og tilskyndet af sin Moder siger hun: "Giv mig Johannes Døberens Hoved hid på et Fad!" 	 Ku nyane, te ci e kɔn wɛɛt e man, ke lueel, yan, Game yɛn nɔm de Jɔn Baptith etene e athaanic.


Dersom I bede om noget i mit Navn, vil jeg gøre det. 	 Na de ke liɛpki ne rinki, ka ba looi.


Og han sendte fremdeles en anden Tjener; men de sloge også ham og forhånede ham og sendte ham tomhændet bort. 	 Go lim daŋ bɛ tooc: agoki dui aya, ku lɛɛtki aret, ku jɔki cieec, ke cin ke muk.


Og Moses blev oplært i al Ægypternes Visdom; og han var mægtig i sine Ord og Gerninger. 	 Go Mothe weet ne pɛl e kɔc ke Rip ebɛn, aci aa raan ril e wel ku luɔi.


Hilser Andronikus og Junias, mine Frænder og mine medfangne, som jo ere navnkundige iblandt Apostlene og tilmed have været i Kristus før mig. 	 Thiecki Andoroniko ku Junia, kɔckuɔ, ku ye kɔc waan mɛc wok etok, kek kɔc de naamden e tuuc yiic, kɔc ci Kritho kɔn gam ke ya ŋoot.


Himmelen og Jorden skulle forgå, men mine Ord skulle ingenlunde forgå. 	 Tenhial abi nyai ayi piny, ku welki aciki bi nyai ananden.


Han tog straks Stridsmænd og Høvedsmænd med sig og ilede ned imod dem. Men da de så Krigsøversten og Stridsmændene, holdt de op at slå Paulus. 	 Go alathkeer dap cɔɔl enɔnthiine, keke banyken, ku dap kat ke lɔ te nu kek: na wen, acik bɛnydit tiŋ keke alathkeer, ke ke jɔ Paulo pɔl e dui.


Men da de hørte dette, priste de Gud og de sagde til ham: "Broder! du ser, hvor mange Tusinder der er af Jøderne, som have antaget Troen, og de ere alle nidkære for Loven. 	 Na wen, acik e piŋ, ke ke jɔ Nhialic lɛc nɔm, ku yookki, yan, Kɛne tiŋ enɔɔne, mɛnhwaada, kut diit e Judai ci gam, nɔn juec kek alal; ku nɔn leth kek yiic e baŋ de loŋ kedhie:


Men da Kvinden så, at det ikke var skjult, kom hun bævende og faldt ned for ham og fortalte i alt Folkets Påhør, af hvad Årsag hun havde rørt ved ham, og hvorledes hun straks var bleven helbredt. 	 Na wen, aci tik e tiŋ nɔn cii en dueer mɔɔny, ke jɔ bɛn ke lɛthe, bi ku cuɛt rot piny e yenɔm, go lɛk en e kɔc niim kedhie yen ke jiɛk en en, ku dem ci en dem enɔnthiine.


Men efterdi Lydda var nær ved Joppe, udsendte Disciplene, da de hørte, at Peter var der, to Mænd til ham og bade ham: "Kom uden Tøven over til os!" 	 Te ci kɔcpiooce e piŋ nɔn nu Petero e Luda, (Jopa ee paan thiaak ke Luda), ke ke jɔ kɔc tooc kaarou, lek lɔŋ, yan, Dap bɛn tede wook, cak, an, de ke gau yin, ke nyaaŋe piny.


Og de andre bleve ihjelslåede med hans Sværd, som sad på Hesten, det, der udgik af hans Mund, og alle Fuglene bleve mættede at deres Kød. 	 Ku nɛk kɔc wen ci doŋ ne abatau de raan rɛɛr e joŋgoor kɔu, abatau bɔ bei e yethok: go diɛt kuɛth ebɛn e riŋken.


og de burde nu være til Stede hos dig og klage, om de have noget på mig at sige. 	 kɔcke adi cik bɛn e yinɔm, bik a bɛn gaany, te de yen ke bi kek a gaany.


så I bære over med hverandre og tilgive hverandre,dersom nogen har Klagemål imod nogen; ligesom Kristus tilgav eder, således også I! 	 yak reer apiɛth etok, yak rot pɔl wapac, te de en raan de nɔm goony keke raan daŋ; acit man ci Kritho we pɔl, ke we ye rot pɔl aya.


Men idet han tænkte derpå, se, da viste en Herrens Engel sig for ham i en drøm og sagde: "Josef, Davids Søn! frygt ikke for at tage din Hustru Maria til dig; thi det, som er avlet i hende, er af den Helligånd. 	 Ku te ŋoot en ke ciet ekake e yepiɔu, di, ke tunynhial e Bɛnydit tul tede yen ke e nyuoth, lueel, yan, Jothep, wen e Dabid, du riɔc e luɔi bi yin Mari noom bi aa tiiŋdu; ke ci yok e yeyac ee Weidit Ɣer kek aa dhieth en.


Men efter Forelæsningen af Loven og Profeterne sendte Synagogeforstanderne Bud hen til dem og lode sige: "I Mænd, Brødre! have I noget Formaningsord til Folket, da siger frem!" 	 Na wen, te ci loŋ guɔ thok e kuɛn keke nebii, ke bɛny e luaŋ e Nhialic ke tuc raan keek, yan, We wathii, na de jam bak guieer kɔc, luɛlki kedun.


Men da det var blevet Aften, og Solen var gået ned, førte de til ham alle de syge og besatte, 	 Na ɣɔn theen, te ci akɔl lɔ piny, ke ke bii kɔc tede yen kɔc tok kedhie, ayi kɔc cii jɔɔk rac dɔm.


dog således, at jeg sætter min Ære i at forkynde Evangeliet ikke der, hvor Kristus er nævnet, for at jeg,ikke skal bygge på en andens Grundvold, 	 yeka, aa nu e yapiɔu luɔi ban welpiɛth aa guiir, te kene rin ke Kritho kɔn lueel, ku yɛn aa cin piɔu luɔi ban yik e keerkeer e raan daŋ nɔm;


og som vort Tolvstammefolk håber at nå frem til, idet de tjene Gud uafladeligt Nat og Dag; for dette Håbs Skyld anklages jeg af Jøder, o Konge! 	 ku dhienkuɔ kathieer ku rou kek aye jame ŋɔɔth, luɔi bi en aa yic, ku yek Nhialic lam aret akol ku wakɔu. Ne baŋ de aŋɔthe, yin malik Agiripa, yen a gɔɔnye Judai yɛn ekoole.


Og hans Disciple gik bort og kom ind i Staden og fandt det, således som han havde sagt dem; og de beredte Påskelammet. 	 Go kɔcpiooce jal, lek panydit, lek ku yokki ke cit man wen ci e lɛk keek: agoki kede Winythok guik.


Thi Jesus vidnede selv, at en Profet ikke bliver æret i sit eget Fædreland. 	 Yecu guop ee jame gam, yan, ee yic, yan, Nebi acin rieu ee yok paanden guop.


ikke ophørt at takke for eder, idet jeg ihukommer eder i mine Bønner om, 	 ke yɛn cii luɛl aa yɛn thieithieei lueel ne biakdun pal, wek aa lueel rin e lɔŋdiyic;


Jesus svarede ham: "Jeg har talt frit ud til Verden; jeg har altid lært i Synagoger og i Helligdommen, der, hvor alle Jøderne komme sammen, og i Løndom har jeg intet talt. 	 Go Yecu bɛɛr, yan, Yɛn aa ye jam e kɔc niim kɔc ke piny nɔm; yɛn aa ye cool e weet e luek yiic, ayi luaŋdiit e Nhialicic, te ye Judai cool e gueer thin; ku acin ke ca lueel athiɛɛn.


Han var i Verden, og Verden er bleven til ved ham, og Verden kendte ham ikke. 	 Aa nu e piny nɔm, ku yen aa cak piny, ku aa kuc piny.


Have I da prøvet så meget forgæves? hvis det da virkelig er forgæves! 	 Ee ɣɔric en e guoom wek kajueec cit ekake? ku cie ɣɔric en e guom wek?


Men stå op og gå ind i Byen, og det skal siges dig, hvad du bør gøre." 	 Go lath guop ku pɛu piɔu, go thieec, yan, Bɛnydit, eeŋo kɔɔr ke ba looi? Go Bɛnydit lueel, yan, Jɔt rot, lɔ panydit, yin bi lɛk ke ba dhil looi.


Men Ypperstepræsterne og de Ældste overtalte Skarerne til, at de skulde begære Barabbas, men ihjelslå Jesus. 	 Go banydit ke ka ke Nhialic ku roordit agoki kut e kɔc weŋ, an, bik Barabath lip, ku tɔki Yecu nak.


Men Jesus sagde til ham: "Om du formår! Alle Ting ere mulige for den, som tror." 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Te ŋic yin gam, kaŋ ayeke leu kedhie tede raan e gam.


eftersom jeg er med dig, og ingen skal lægge Hånd på dig for at gøre dig noget ondt; thi jeg har et talrigt Folk i denne By." 	 yɛn cath wo yin, ku acin raan bi ro yiek ater ke yin, bi yi nɔk: yɛn de kɔc juec e panydiiteyic.


Men den største iblandt eder skal være eders Tjener. 	 Ku raan dit e weyiic abi aa raan e kakun looi.


Og en Skare sad omkring ham; og de sige til ham: "Se; din Moder og dine; Brødre og dine Søstre ere udenfor og spørge efter dig." 	 Ku rɛɛr kut diit e kɔc e yelɔɔm; agoki lɛk en, yan, Tiŋ, moor ku mithekɔckun ka, biic, akɔɔrki yin.


"Ve dig, Korazin! ve dig, Bethsajda! thi dersom de kraftige Gerninger, som ere skete i eder, vare skete i Tyrus og Sidon, da havde de for længe siden omvendt sig i Sæk og Aske. 	 Yan, Amawoou ne yin, yin Karadhin! Amawoou ne yin, yin Bethaida! Tee ci luɔi ril looi e Turo ku Thidon, cit man ci ke looi e weyiic, adi cik kepiɔth puk ɣɔn thɛɛr, ku ceŋki cuɛl ku rɛɛrki e aropic.


Men det skete, da Folkeskaren trængte sig sammen om ham og hørte Guds Ord, og han stod ved Genezareths Sø, 	 Na wen, ke nyiice kut e kɔc wen bɔ bik jam e Nhialic bɛn piŋ, ke kaac e wɛɛr thok wɛɛr cɔl Genedharet;


Denne Moses, hvem de fornægtede, idet de sagde: "Hvem har sat dig til Hersker og Dommer," ham har Gud sendt til at være både Hersker og Befrier ved den Engels Hånd,som viste sig for ham i Tornebusken. 	 Yen Mothe guop raan waan cik rɛɛc, yan, Eeŋa e tɔ yin e bɛny e woniim, bɛny bi loŋda ya guiir? yenguop acii Nhialic tooc, bi aa bɛny bi keek cieŋ, ku kony ke, ne tunynhial tuny e tul tede yen e tim cekic.


Og de samlede dem til det Sted,som kaldes på Hebraisk Harmagedon. 	 Go ke kut niim te cɔl Armagedon ne thoŋ e Eberu.


men i det andet går alene Ypperstepræsten ind een Gang om Året, ikke uden Blod,hvilket han ofrer for sig selv og Folkets Forseelser, 	 ku keemɔ biak wen ee kekiou yen aye bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic lɔ thin, yen etok, raantok e run tokic, ku acie lɔ thin te cin riɛm, riɛm ee lɔ gam Nhialic ne kede guop, ku ne kede ka ci kɔc wooo ke kucki rot.


Og han skal aftørre hver Tåre af deres Øjne, og Døden skal ikke være mere, ej heller Sorg, ej heller Skrig, ej heller Pine skal være mere; thi det forrige er veget bort. 	 ku abi piu ke kenyin weec e kenyiin kedhie; ku thuɔɔu acii bi bɛ nu, ayi jiɛthepiɔu, ku dhieeu, ku arɛɛm, aciki bi bɛ nu: ka tueŋ acik jal eliŋliŋ.


Jeg er den gode Hyrde, og jeg kender mine, og mine kende mig, 	 Yɛn ee tin piɛth, tin e thok; ku ŋiɛc kaki, ku yɛn ŋic kaki,


Men de gik ud og droge fra Landsby til Landsby, idet de forkyndte Evangeliet og helbredte alle Vegne. 	 Goki jal, ku jɔki bɛi caath yiic, ke ke guiir welpiɛth, ku tɔki kɔc dem e baaiyic ebɛn.


idet I tillige bede også for os, at Gud vil oplade os en Ordets Dør til at tale Kristi Hemmelighed, for hvis Skyld jeg også er bunden, 	 ku yak lɔŋ ne biakdi ayadaŋ, ke Nhialic bi wo liep ɣot thok, ɣon e guieer e wel, buk jam de Kritho aa guiir, jamcimoony, jam ci a mac ne biakde aya;


Og skriv til Menighedens Engel i Sardes: Dette siger han, som har de syv Guds Ånder og de syv Stjerner: Jeg kender dine Gerninger, at du har Ord for at leve og er dog død. 	 Ku gaar tuny de kanithɔ nu Thardith ale: Kake aluel raan keek, raan de Wei ke Nhialic kadherou, ku kuɛl kadherou: Yɛn ŋic luɔidu, yin cath we rin cit man e ke piir, ku yin ci thou.


Jesus svarede dem: "Er der ikke skrevet i eders Lov: Jeg har sagt: I ere Guder? 	 Go Yecu bɛɛr, yan, Kene gɔɔr e loŋdunic, yan, Aca lueel, yan, Wek ee nhialic?


thi han forventede den Stad, som har fast Grundvold, hvis Bygmester og Grundlægger er Gud. 	 aa ye panydiit ci thar ɣet tiit, panydiit ee Nhialic en e yik en ku yen e cuec en.


"Ser, I Foragtere, og forundrer eder og bliver til intet; thi en Gerning gør jeg i eders Dage, en Gerning, som I ikke vilde tro, dersom nogen fortalte eder den." 	 Tieŋki, wek kɔc e kaŋ caany e ɣɔric, abak gai, ku thuɔuki; Yɛn bi luɔi looi e akoolkun, Luɔi caki bi gam anandun, te ciɛke raan e guieer week.


Men da Skriften forudså, at det er af Tro, at Gud retfærdiggør Hedningerne, forkyndte den forud Abraham det Evangelium: "I dig skulle alle Folkeslagene velsignes", 	 Ku kecigɔɔr, te ci en e kɔn tiŋ nɔn bi Nhialic Juoor tɔ piɛthpiɔth ne gam, ke jɔ welpiɛth kɔn guieer Abraɣam, yan, Juoor ebɛn abi thieei ne yin.


Men i Kejser Tiberius's femtende Regeringsår, da Pontius Pilatus var Landshøvding i Judæa, og Herodes var Fjerdingsfyrste i Galilæa, og hans Broder Filip var Fjerdingsfyrste i Ituræa og Trakonitis's Land og Lysanias Fjerdingsfyrste i Abilene, 	 Na ɣɔn, e ruun e ciɛɛŋ de Tiberio Kaithar, ruun ee kek thieer ku dhic, ruun nu Pontio Pilato mudhiir e Judaya, ku ye Kerod teterarki de Galili, ku ye Pilip manhe tererarki de Yituraya, ku piny de Tarakoniti, ku ye Luthanio teterarki de Abilini,


Og han råbte med stærk Røst og sagde: Falden, falden er Babylon den støre, og den er bleven Dæmoners Bolig og et Fængsel for alle Hånde urene Ånder og et Fængsel for alle Hånde urene og afskyede Fugle! 	 Go coot aret e rol dit, an, Babulon dit aci wiik, aci wiik, ka ci aa panɔm de jɔɔk rac, ku ye te ci atiptiip ke jɔɔk nhiany mac thin ebɛn, ku mɛce diɛt rɛc nhiany thin ebɛn aya.


og stak med sin Hustrus Vidende noget af Værdien til Side og bragte en Del deraf og lagde den for Apostlenes Fødder. 	 na wen, ke both biak tok ne weu, ku ŋic thŋde aya, go biak tok bɛɛi, ku tɛɛu piny e tuuc cok.


Men hvem skal jeg ligne denne Slægt ved? Den ligner Børn, som sidde på Torvene og råbe til de andre og sige: 	 Ku ba rem de enɔɔne thɔɔŋ ke ŋo? Aba thɔɔŋ ke miththii rɛɛr e thuk yiic, ke ke cɔl mathken,


han vide, at den, som omvender en Synder fra hans Vejs Vildfarelse, han Frelser en Sjæl fra Døden og skjuler en Mangfoldighed af Synder. 	 tɔ ŋic ecooke, yan, Raan e raan e kerac looi puk piɔu ne wac ci en kueer wooc, ka bi raan kony wei ne thuɔɔu, ku jɔ kut diit e karac kum.


Da de ikke havde noget at betale med, eftergav han dem det begge. Hvem af dem vil nu elske ham mest?" 	 Na wen, te cin kek weu bik bɛ cuol en, ke ke jɔ pɔl kaarou ne dhueeŋ. Jɔ lɛk ɛn, yan, Ne keek kaarou, eeŋa bi e nhiaar aret?


Og se, nogle af de skriftkloge sagde ved sig selv: "Denne taler bespotteligt." 	 Na wen, ke kɔc toktook e kɔc e loŋ gɔɔr yiic, ke luelki e keyac, yan, Raane alat Nhialic.


Og de begyndte at hilse ham: "Hil være dig, du Jødernes Konge!" 	 ku jɔki thieec, yan, Thieithieei, Malik de Judai!


Det andet Veer til Ende; se, det tredje Ve kommer snart. 	 Amawoou ee kek rou aci wan: amawoou ee kek diak ki, bɔye enɔɔne.


Jesus svarede dem: "Nu tro I! 	 Go Yecu bɛɛr, yan, Cak gam enɔɔne?


Da blev det opfyldt,som er talt ved Profeten Jeremias,som siger: 	 Ago kene guɔ aa yic ke ci lueel e nebi Jeremia, yan,


Men de onde Ånder fore ud at Manden og fore i Svinene, og Hjorden styrtede sig ned over Brinken ud i Søen og druknede. 	 Go jɔɔk rac bɛn bei e raan guop, bik ku lek e kudhuur gup: go luny ebɛn lɔ piny e ke riŋ aret lek te lɔ luooŋlaŋ e baaric, ku jɔki mou.


Ja, endog Hårene på eders Hoved ere alle talte; frygter ikke, I ere mere værd end mange Spurve. 	 Acakaa nhim gup nhim ke weniim acike kueen kedhie. Duoki riɔc: wek war amɔɔr juec ne piath.


Men hvem af eder, som har en Tjener, der pløjer eller vogter, siger til ham, når han kommer hjem fra Marken: Gå straks hen og sæt dig til Bords? 	 Ku eeŋa ne weyiic, raan de lim e pur, ku nɔn ee yen thok tiit, ke bi yɔɔk, te ci en bɛn domic, yan, Dap bɛn, nyuc piny ku came?


Det er altså ved den Hjælp, jeg har fået fra Gud, at jeg har stået indtil denne Dag og vidnet både for små og store, idet jeg intet siger ud over det, som både Profeterne og Moses have sagt skulde ske, 	 Nhialic yen aa kony a tei, aguɔ tɔu aɣet ci ekoole, ke ya ye cool e guiir kɔc, kɔc kor ayi kɔc dit, ku acin kɔk aa lɛk keek, ee kak e lueel nebii tei, ayi Mothe, yan, bik tic:


Og da han var bleven enig med Arbejderne om en Denar om Dagen, sendte han dem til sin Vingård. 	 Na wen, aci weu giim keke kɔc lui, yan, kool tok ke raan abi dɛ denarion tok, (yen acit giriic kadiak), ke ke tɔ lɔ domic.


Men de sagde: "Høvedsmanden Kornelius, en retfærdig og gudfrygtig Mand, som har godt Vidnesbyrd af hele Jødernes Folk, har at en hellig Engel fået Befaling fra Gud til at lade dig hente til sit Hus og høre, hvad du har at sige." 	 Goki lueel, yan, Korunelio, bɛny e rem e alathker, raan piɛthpiɔu, ku ye Nhialic rieu, ku ye raan piɛth rin e jur e Judaiyic ebɛn, en aa yooke Nhialic ne tunynhial tuny ɣeric, yan, bi yi tuoc kɔc, an, ba lɔ ɣonde, ke bi wel piŋ tede yin.


og de skulle slå ham ihjel, og på den tredje Dag skal han oprejses." Og de bleve såre bedrøvede. 	 ku abik nɔk, go rot bɛ jɔt ekool ee kek diak. Agoki piɔth dhiɛɛu wei aretdiite.


at åbenbare sin Søn i mig, for at jeg skulde forkynde Evangeliet om ham iblandt Hedningerne: da spurgte jeg straks ikke Kød og Blod til Råds, 	 luɔi bi en a nyuoth Wende e yapiɔu, ke yɛn bi welkɛn piɛth aa guiir e Juoor yiic; ku enɔnthiine yɛn ken loŋ guiir woke kɔckuɔ:


Jesu Kristi Davids Søns, Abrahams Søns, Slægtsbog. 	 Awarek de kuen e dhienh ci Yecu Kritho dhieeth, ee Wen e Dabid, wen e Abraɣam.


Medens han endnu talte, kommer der en fra Synagogeforstanderens Hus og siger til ham: "Din Datter er død; umag ikke Mesteren!" 	 Te ŋoot en ke jam, ke raan bɔ paan e bɛny e ɣon e Nhialic, bi ku yook, yan, Nyandu e thou; du Bɛny e weet be jut.


som en, der kan bære over med de vankundige og vildfarende, eftersom han også selv er stedt i Skrøbelighed 	 ku adueer epiɔu liir keke kɔc kuc kaŋ ku kɔc e kaŋ wooc, ne took ci e tuɔɔk ne kɔc de guop aya;


Men dersom vor Uretfærdighed beviser Guds Retfærdighed, hvad skulle vi da sige? er Gud da uretfærdig, han, som lader sin Vrede komme? (Jeg taler efter menneskelig Vis). 	 Ku na rac de wopiɔth, te ci en piath e Nhialic piɔu nyuɔɔth, buk ŋo lueel? Rac Nhialic, te ci en kɔc luoi ketuc e agɔth? (yɛn jam cit man e raan tei.)


Thi for nogen Tid siden fremstod Theudas, som udgav sig selv for at være noget, og et Antal af omtrent fire Hundrede Mænd sluttede sig til ham; han blev slået ihjel, og alle de, som adløde ham, adsplittedes og bleve til intet. 	 Raan cɔl Theuda e rot jɔt waan, ago rot tɔ ye raan de naamde; ago kɔc mat e yen, acit bot kaŋuan: ku aci nɔk; ago rem piŋ kede agoki thiai kedhie, abik riaar.


Nu har jeg nok af alt og har Overflod; jeg har fuldt op efter ved Epafroditus at have modtaget eders Gave, en Vellugts-Duft, et velkomment Offer, velbehageligt for Gud. 	 Ku yɛn cath wo kerieec ebɛn, ku yɛn ci bany: yɛn e kuɛth, yɛn e kaŋ yok tede Epaprodito, kak e bɔ tede week, ee awau ci tumetum, ee lam piɛth, lam e Nhialic tɔ mit piɔu.


Mine Får høre min Røst, og jeg kender dem, og de følge mig, 	 Thokki ayek roldi prŋ, ku aŋiɛc keek, ku yek a kuany cok:


Altså kommer Troen af det. som høres, men det, som høres, kommer igennem Kristi Ord. 	 Yen ka, Gam abɔ ne piŋ de wel, ku bɔ piŋ de wel ne jam de Nhialic.


Tænker ikke, at jeg vil anklage eder for Faderen; der er en, som anklager eder, Moses, til hvem I have sat eders Håb. 	 Duoki e lueel nɔn ban we lɔ gaany e Waar nɔm: raan gɔɔny week anu, yen Mothe raan ŋathki.


Og alle, som hørte det, lagde sig det på Hjerte og sagde: "Hvad mon der skal blive af dette Barn?" Thi Herrens Hånd var med ham. 	 Na wen, ke kɔc ci ke piŋ, ke ke mukki e kepiɔth, ku luelki, yan, Mɛnhe bi ciet ŋo wadaŋ? Ku jɔ cin e Bɛnydit aa tɔu ke yen.


Eller vide I ikke, Brødre! (thi jeg taler til sådanne, som kender Loven) at Loven hersker over Mennesket, så lang Tid han lever? 	 Kuocki week enɔɔne, wek mithekɔckuɔ, (yɛn jam woke kɔc ŋic loŋ), kuocki nɔn cieŋe loŋ raan anande te piir en?


og valgte hellere at lide ondt med Guds Folk end at have en kortvarig Nydelse af Synd, 	 e kede lɔc, yan, aŋuan bi en kerac guum ke kɔc ke Nhialic etok, ne luɔi bi en miɛt de luɔi de kerac yok, miɛt bi dap jal;


Og Rygtet om ham kom straks ud alle Vegne i hele det omliggende Land i Galilæa. 	 Go rinke tic enɔnthiine e wuot ke Galili ebɛn wuot thiɔk.


Lader da os, så mange som ere fuldkomne, have dette Sindelag; og er der noget, hvori I ere anderledes sindede, da skal Gud åbenbare eder også dette. 	 Yen lueel wok en wukie, wok kɔc ci dikedik wodhie; ku na de ke luɛlki pei, ke Nhialic abi we nyuoth ekene aya:


Så styrkedes Menighederne i Troen og voksede i Antal hver Dag. 	 Ago kanithɔɔ tɔ ril ne gam kedhie, ku ŋuek kuenden enyin e akoolnyiin kedhie.


Og om din højre Hånd forarger dig, så hug den af og kast den fra dig; thi det er bedre for dig, at eet af dine Lemmer fordærves, end at hele dit Legeme kommer i Helvede. 	 Ayi ciin cuenydu, te tɔ yen yin loi kerac, ke tem, cuate wei; apiɛth tede yin luɔi bi toŋ de ka ke yinguop riaak, ke guopdu ebɛn ke cii bi cuat e giɛnayie.


Har ikke Skriften sagt, at Kristus kommer af Davids Sæd og fra Bethlehem, den Landsby, hvor David var?" 	 Kene kecigɔɔr lueel, yan, Kritho abɔ ne kau de Dabid, ku bi bei e Bethlekem, paan ɣɔn nu Dabid thin?


Thi vel er din Taksigelse smuk, men den anden opbygges ikke. 	 Yen aa tuoc ɛn Timotheo week, ee wendien nhiaar ku ee raan adot e ka ke Bɛnydit, en abi week tɔ tak weniim ne tau aa yen tɔu e Krithoyic, acit man wɛɛt ɛn baai ebɛn e kanithɔyin ebɛn.


Ved Tro ofrede Abel Gud et bedre Offer end Kain, og ved den fik han det Vidnesbyrd, at han var retfærdig, idet Gud bevidnede sit Velbehag i hans Gaver; og ved den taler han endnu efter sin Død. 	 Ee gam en aa lɛm Aabel Nhialic ne kepiɛth ci nɔk awar kede Kain, ku yen aye lueel, an, ee raan piɛthpiɔu, aci Nhialic aa caatɔ de ka ci gam: ku yen a ŋoot en ke jam, acakaa nɔn thou en.


Hvorfor forstå I ikke min Tale? fordi I ikke kunne høre mit Ord. 	 Eeŋo ca we jamdi ŋic? Ee luɔi ca wek jamdi leu ne piŋ.


Men da vi havde tilendebragt disse Dage, droge vi derfra og rejste videre, idet de alle, med Hustruer og Børn, ledsagede os uden for Byen; og efter at have knælet på Strandbredden og holdt Bøn 	 Na wen, acuk akoolke lɛɛr, ke wo jɔ jal lok e kueerda; goki wo ruac kedhie, keke dieerken ku mithken, abuk ɣet e panydit kec: goku womiɔl tuk e abapdit yɔu, ku lɛŋku;


Giv den, som beder dig, og vend dig ikke fra den, som vil låne af dig. 	 Miɔc raan lip yin, ku raan de piɔu dhɛn tede yin, ke yi du yinɔm wel wei e yen.


Men i Omegnen af dette Sted havde Øens fornemste Mand, ved Navn Publius, nogle Landejendomme. Han tog imod os og lånte os venligt Herberge i tre Dage. 	 Ku ade dum ke raandit de tuur raan cɔl Publio, thiaak etɛɛn; raane aci wo nyuooc apiɛth, tɔ wook e kamaanke e nin kadiak.


Og jeg hørte en høj Røst fra Tempelet sige til de syv Engle: Går hen og udgyder Guds Harmes syv Skåle over Jorden! 	 Guɔ rol ditt e raan piŋ, rol bɔ bei luɛɛk, yook tuucnhial kadherou, yan, Jalki, lak luooŋki ka nu e guol yiic e piny nɔm, guol ke agonh tuc e Nhialic.


Bærer da Frugter, som ere Omvendelsen værdige, og begynder ikke at sige ved eder selv: Vi have Abraham til Fader; thi jeg siger eder, at Gud kan opvække Abraham Børn af disse Sten. 	 Jaki luɔk e luɔi piɛth luɔi bi roŋ ke puŋdepiɔu, ku duoki jam gɔl e wepiɔth, yan, Wo de waarda Abraɣam; wek yɔɔk, an, Nhialic adueer mith ke Abraɣam cak ne kɔike.


Men dette: "Han opfor," hvad er det, uden at han også nedfor til Jordens nedre Egne. 	 (Ku lɔ e le yen nhial, ee kaŋo? Cie ɣet ci en kɔn ɣet piny tethuth ya ayadaŋ?


Men man burde være lystig og glæde sig, fordi denne din Broder var død og er bleven levende og var fortabt og er funden." 	 Ee kepiɛth yen dɔl dɔl wok ku mitku piɔth: wanmuuthe aci thou, ku jɔ bɛ piir, aci maar, ku beye yok.


Men det skete i de dage, at en Befaling udgik fra Kejser Augustus, at al Verden skulde skrives i Mandtal. 	 Na ɣɔn e akoolke, ke liem e Kaithar Augoutho lɔ, yan, bi rin ke kɔc gɔɔr kedhie e piny nɔm ebɛn.


Men dette har jeg talt til eder, for at I, når Timen kommer, skulle komme i Hu, at jeg har sagt eder det; men dette sagde jeg eder ikke fra Begyndelsen, fordi jeg var hos eder. 	 Ku kake aca ke lɛk week: na miak, aci thaarden ɣeet, ke we bi weniim tak nɔn can ke lɛk week. Ku kake akɛn ke lɛk week waan tueŋ, luɔi nuo yɛn woke week.


Og han så op og sagde: "Jeg ser Menneskene; thi jeg ser noget ligesom Træer gå omkring." 	 Go enyin jɔt, ku lueel, yan, Yɛn woi kɔc, ee luɔi aa yɛn ke tiŋ acit tiim, ke ke cath.


Der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel, når I må se Abraham og Isak og Jakob og alle Profeterne i Guds Rige, men eder selv blive kastede udenfor. 	 Te ca week Abraɣam tiŋ, ku tieŋki Yithak, ku Jakop, ku nebii kedhie, e ciɛɛŋ de Nhialicyic, ku wegup ku ci we ciɛɛc biic, ke dhieeu abi nu keke ŋeny de lec.


Jesus svarede: "Dersom jeg ærer mig selv, er min Ære intet; det er min Fader, som ærer mig, han, om hvem I sige, at han er eders Gud. 	 Go Yecu bɛɛr, yan, Te lɛɛe ɛn rot, ke lɛcdi acin naamde: ee Waar yen alec ɛn; raan yak lueel, an, ee Nhialicdun;


Men han lå i Strid med Tyrierne og Sidonierne. Men de kom endrægtigt til ham og fik Blastus, Kongens Kammerherre, på deres Side og bade om Fred, fordi deres Land fik Næringsmidler tilførte fra Kongens Land. 	 Ku Kerod aci piɔu gɔɔi keke kɔc ke Turo keke Thidon: goki bɛn e piɔn tok te nu yen, lek mat lueel, acik Bulathetho tɔ ye mɛtheden, yen aye bɛnydiit e ɣon ee malik nin thin; pinyden aa muk piny e malik ne kecam.


Og I have ophævet Guds Lov for eders Overleverings Skyld. 	 ka cin ke ci wooc, te cii en wun e rieu ayi man. Yen aca wek jam e Nhialic tɔ ye ɣɔric ne loŋduon thɛɛr.


Men da Hyrderne så det, som var sket, flyede de og forkyndte det i Byen og på Landet. 	 Na wen, aci tiit ke ci looi tiŋ, ke ke jɔ kat, lek lɛk kɔc e panyditic ayi rɛɛr.


Og han gik bort med ham, og en stor Skare fulgte ham, og de trængte ham. 	 Go lɔ keke yen, ku kuany cok e kut diit e kɔc, goki giŋ.


Men da Jesus hørte, at Johannes var kastet i Fængsel, drog han bort til Galilæa. 	 Na wen, aci Yecu e piŋ nɔn ci Jɔn mac, ke jel le Galili;


Men når vi gøre det gode, da lader os ikke blive trætte; thi i sin Tid skulle vi høste, såfremt vi ikke give tabt. 	 Ku duku wopiɔth tɔ bap ne luɔi de kepiɛth: wo bi tem ekool piɛth e tem, te ken wok bap.


Og da Havnen ikke egnede sig til Vinterleje, besluttede de fleste, at man skulde sejle derfra, om man muligt kunde nå hen og overvintre i Føniks, en Havn på Kreta, som vender imod Sydvest og Nordvest, 	 Ku luɔi rɛɛce wanhe ne mai bi abel mai thin, ke jɔ tedit e kɔc guɔ lueel, an, buk yup ku themku nɔn dueer wo ɣet Poiniki, buk lɔ mai etɛɛn; Poiniki ee wanh e Kerete, wanh ee abeel mac thin, ku ci eyic wɛl wowic ku ten ee akɔl lɔ piny, ayi rut ku ten ee akɔl lɔ piny.


og de have ikke Rod i sig, men holde kun ud til en Tid; derefter, når der kommer Trængsel eller forfølgelse for Ordets Skyld, forarges de straks. 	 ku acinki thaar mei, goki yok e ke tɔu e ninke; na miak, te bi ketuc dhal keek ayi yoŋ ne baŋ de jam, ke ke dɔk rot cieen enɔnthiine.


Men da han kom ud, begyndte han at fortælle meget og udsprede Rygtet derom, så at han ikke mere kunde gå åbenlyst ind i en By; men han var udenfor på øde Steder, og de kom til ham alle Vegne fra. 	 Ku yen, te ci en lɔ biic, ke jɔ jam lueel aret, abi thiei e piny nɔm, arek acin te dueere Yecu bɛ lɔ panydit e kɔc nyiin, ku ye tɔu roor e jɔɔric: go kɔc bɛn te nu yen e baai nɔm ebɛn.


Amen! Velsignelsen og Prisen og Visdommen og Taksigelsen og Æren og Kraften og Styrken tilhører vor Gud i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 luelki, yan, Amen: Athiɛɛi, ku dhueeŋ, ku pɛlenɔm, ku thieithieei, ku rieeu, ku riɛldit, ku riɛl e kaŋ leu, e ke ye tɔu ne Nhialicda aɣet wadaŋ thɛɛr ya. Amen.


" I Mænd, Brødre og Fædre! hører nu mit forsvar over for eder!" 	 Week, wɛɛtkewaar ku warkuɔ, piɛŋki kedien luɛɛl e weniim enɔɔne.


Og han sagde: "Hvormed skulle vi ligne Guds Rige, eller under hvilken Lignelse skulle vi fremstille det? 	 Go lueel, yan, Buk ciɛɛŋ de Nhialic thɔɔŋ ke ŋo? ku buk thɔɔŋ e kaaŋ ŋo?


Og det skete, da Jesus havde fuldendt alle disse Ord, sagde han til sine Disciple: 	 Na wen, aci Yecu welke thol kedhie, ke yook kɔckɛn e piooce, yan,


Da hidkaldte de anden Gang Manden, som havde været blind, og sagde til ham: "Giv Gud Æren; vi vide, at dette Menneske er en Synder." 	 Goki raan wen ee cɔɔr bɛ cɔɔl raanrou, ku yookki, yan, Lec Nhialic: raane aŋicku nɔn ee yen raan e kerac looi.


Men dette blev vitterligt for alle dem, som boede i Efesus, både Jøder og Grækere; og der faldt en Frygt over dem alle, og den Herres Jesu Navn blev ophøjet, 	 Go kɔc tɔu e Epetho kedhie, Judai ayi Girikii, agoki kake piŋ; goki piɔth pau kedhie, go rin ke Bɛnydit Yecu aa leec.


En stor Skare af Jøderne fik nu at vide, at han var der; og de kom ikke for Jesu Skyld alene, men også for at se Lazarus, hvem han havde oprejst fra de døde. 	 Na wen, ke kut diit e kɔc ke Judai ke jɔki ŋic nɔn nu yen etɛɛn: agoki bɛn, acie biak de Yecu etok, ee luɔi bi kek Ladharo tiŋ ayadaŋ, raan ci jɔt e kɔc ci thou yiic.


Og de fortalte, hvad der var sket på Vejen, og hvorledes han blev kendt af dem, idet han brød Brødet. 	 Go kɔc wen kaarou goki ka ci tic kueer guiir, ku ŋiny ci kek e jɔ ŋic e wɛɛk ci en kuin ci pam waakic.


Ser til, våger og beder; thi I vide ikke, når Tiden er der. 	 Yak rot tiit, yak yin ku yak lɔŋ: luɔi kuoc wek akool nɔn bi yen aa nɛn.


Og dersom I hilse eders Brødre alene, hvad stort gøre I da? Gøre ikke også Hedningerne det samme? 	 Ku te ya wek mithekɔckun thieee kapac, de luɔi gok yak looi pei? acakaa Juoor ciki e looi cit man ekene aya?


I elskede! da det lå mig alvorligt på Sinde at skrive til eder om vor fælles Frelse, fandt jeg det nødvendigt at skrive til eder med Formaning om at stride for den Tro, som een Gang er bleven overgiven de hellige. 	 Wek kɔc nhiaar, waan aa yɛn cok e kaar ɛn gɛɛr gaar ɛn week awarek ne kede kunydewei kuny nu wok thin wodhie, ke ja ŋic e yapiɔu nɔn ban week dhil gaar jam riɛɛt ɛn wepiɔth ke we bi cok e teer ne kede gam, gam ci yinn kɔc ɣerpiɔth raantok.


Thi de så ham alle og bleve forfærdede. Men han talte straks med dem og sagde til dem: "Værer frimodige, det er mig, frygter ikke!" 	 acik tiŋ kedhie, agoki niim mum. Go dap jam ke keek, yook keek, yan, Mɔkki rot: ee yɛn; duoki riɔc.


Men da Engelen, som talte til ham, var gået bort, kaldte han to af sine Husfolk og en gudfrygtig Stridsmand af dem, som stadig vare om ham. 	 Na wen, aci tuny nhial wen jam ke yen jal, ke cɔl kɔc lni ɣonde kaarou, keke alathker tok e kɔc yiic kɔc e cool e loi kede, ku ye raan rieu Nhialic;


Melkis Søn, Addis Søn, Kosams Søn, Elmadams Søn, Ers Søn, 	 Neri de Melki, Melki de Adi, Adi de Cotham, Cotham de Elmadam, Elmadam de Er,


Thi alle Profeterne og Loven have profeteret indtil Johannes. 	 Nebii kedhie ayi loŋ aake ye kaken guiir aɣet te bi Jɔn bɛn.


Tillige håbede han også, at Paulus skulde give ham Penge; derfor lod han ham også oftere hente og samtalede med ham. 	 Ku aŋath Paulo aya, nɔn bi en e waac e weu, ke bi lony: yen aa ye yen cool e cɔɔl en en, bi jam ke yen.


og alt Kød skal se Guds Frelse." 	 Ku jɔ jaŋ ebɛn kuny de Nhialic tiŋ.


thi han betragter sig selv og går bort og glemmer straks, hvor dan han var. 	 e yeguop woi, ku jel, go nɔm dap maar e tau tɔu en, nɔn ee yen raan yindi.


Og Jesus sagde til ham: "Bliv seende! din Tro har frelst dig." 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Yiene: gamdu aci yi kony.


De søgte da atter at gribe ham; og han undslap af deres Hånd. 	 Agoki bɛ kɔɔr luɔi dɔm kek en: go poth e kecin.


Men I ere de, som have holdt ud med mig i mine Fristelser. 	 Ku week, di, wek ee kɔc ee cool e tɔu ne yɛn etok e themdien ci a themic;


Og det skete, idet han velsignede dem, skiltes han fra dem og opløftedes til Himmelen. 	 Na wen, aŋoot ke ke thieei, ke jel e keyiic, ku jɔ jɔt leere paannhial.


Dette forstode hans Disciple ikke først; men da Jesus var herliggjort, da kom de i Hu, at dette var skrevet om ham, og at de havde gjort dette for ham. 	 Kake akene kɔckɛn e piooce ke yok yiic waan tueŋ: na wen, aci Yecu dhueeŋde guɔ yok, yen aa jɔ kek keniim tak, nɔn ci kake gɔɔr ne kede, ku nɔn ci kɔc kake luoi yen.


Og han sagde: "Derfor har jeg sagt eder, at ingen kan komme til mig, uden det er givet ham af Faderen." 	 Go lueel, yan, Yen aa lɛk ɛn week, yan, Acin raan dueer bɛn tede yɛn, te kene ye tɔ bɔ ne Waada.


Og da skulle mange forarges og forråde hverandre og hade hverandre. 	 Kɔc juec ahik piɔtii din e akoolke, agoki rot nyiɛɛn kapac, ku manki rot kapac.


Og da han intet havde at betale med, bød hans Herre, at han og hans Hustru og Børn og alt det, han havde, skulde sælges, og Gælden betales. 	 Ku te cin en ke cut en, ke yook e bɛnyde, yan, bi rot ɣaac, yen ku tiiŋde, ku mithke, ku ka cath ne yen kedhie, ka bi en ke kaŋ cool.


Da svarede Peter: "Mon nogen kan formene disse Vandet; så de ikke skulde døbes, de, som dog havde fået den Helligånd lige så vel som vi?" 	 De raan dueer piu peen, an, cii kɔcke baptith, kɔc wen ci Weidit Ɣer yok cit man e woke?


Og han kaldte et Par af Høvedsmændene til sig og sagde: "Gører to Hundrede Stridsmænd rede til at drage til Kæsarea og halvfjerdsindstyve Ryttere og to Hundrede Spydkastere fra den tredje Time i Nat; " 	 Go bany ke rem cɔɔl kaarou, ku jɔ ke yɔɔk, yan, Taki bot ke alathkeer kaarou guik bik lɔ Kaithareia, ayi alathkeer cath e joŋgoor kɔɔth kathierdherou, ku alathkeer muk tɔɔŋ bot kaarou, abik jal e thaar kadiak elewakɔu:


Derfor er det nødvendigt at underordne sig, ikke alene for Straffens Skyld, men også for Samvittighedens. 	 Yen a ba wek jamde dhil aa piŋ, acie baŋ de agɔth etok, ee baŋ de loŋ ee raan yok e yepiɔu aya.


Johannes's Dåb, var den fra Himmelen eller fra Mennesker? Svarer mig!" 	 Yan, Baptinh e Jɔn, e bɔ paannhial, ku e bɔ tede kɔc tei? Jaki kedi bɛɛr.


Thi "Hagar" er Sinai Bjerg i Arabien, men svarer til det nuværende Jerusalem; thi det er i Trældom med sine Børn. 	 Ku Agare en aye kuurdit Thinai paan e Alarap, ku athoŋ ke Jeruthalem nu enɔɔne: ka ye tɔu ke ye lim keke mithke.


men have Sko på og: "Ifører eder ikke to Kjortler!" 	 yak war cieŋ e wecok; ku duoki aluluut kaarou e cieŋ.


Og deres Pines Røg opstiger i Evighedernes Evigheder; og de have ikke Hvile Dag og Nat, de, som tilbede Dyret og dets Billede, og enhver, som tager dets Navns Mærke. 	 ku tol e lɛŋ ee ke leeŋ wei ee lɔ nhial aɣet athɛɛr ya; ku acin lɔŋ ee kek lɔŋ akol ku wakɔu, kek kɔc e lɛn rac lam ku lɛmki kecicueec cit guop en, ayi raan ebɛn raan gam gaar bi e gaar guop rinke.


Efter så at have aftalt en Dag med ham, kom de til ham i Herberget i større Tal, og for dem forklarede han og vidnede om Guds Rige og søgte at overbevise dem om Jesus, både ud af Mose Lov og af Profeterne, fra årle om Morgenen indtil Aften. 	 Goki akol lueel, akool bi kek bɛn: na wen, ke kɔc juec e ke bɔ ɣon reer en thin, ago keek guieer wel, ku lek keek ka ke ciɛɛŋ de Nhialic, ciɛk ɣɔnmiak aɣet theen, anyuth keek ka ke Yecu, e loŋ de Motheyic ayi nebii yiic aya.


Han kommer da til en By i Samaria, som kaldes Sykar, nær ved det Stykke Land, som Jakob gav sin Søn Josef. 	 Ago bɛn te nu paan toŋ de Thamaria, ee panyditt cɔl Thukara, athiaak keke piny cii Jakop gam wendɛn Jothep.


Men da han var gået ned ad Bjerget, fulgte store Skarer ham. 	 Na wen, aci bɛn piny e kuur nɔm, ke kuut dit ke kɔc ke ke bioth ecok.


idet vi erkende dette, at vort gamle Menneske blev korsfæstet med ham, for at Syndens Legeme skulde blive til intet, for at vi ikke mere skulde tjene Synden. 	 Aŋicku nɔn ci raandan thɛɛr piaat e tim ci riiu nɔm kɔu keke yen etok, ke guop de kerac bi riaak, agoku cuo be aa him ke kerac.


Men da han kom til Stede, stillede de Jøder, som vare komne ned fra Jerusalem sig omkring ham og fremførte mange og svare Klagemål, som de ikke kunde bevise, 	 Na wen, aci bɛn, ke Judai e bɔ e Jeruthalem, ke ke jɔ kɔɔc e yelɔɔm, goki Paulo gaany e kajuec kathiek, ku acin te bi kek ke tɔ ye yith.


at være sindige, kyske, huslige, gode, deres egne Mænd undergivne, for at Guds Ord ikke skal bespottes. 	 ke ke bi aa dieer e niim tieer, dieer ɣerpiɔth etop, dieer e tɔu e dhienken, dieer piɛth, ee jam de roorken gup piŋ, ke jam e Nhialic ke cii bi aa laat.


Og på den tredje Dag var der et Bryllup i Kana i Galilæa; og Jesu Moder var der. 	 Na wen, ekool ee kek diak, ade thieŋ ci lueel e Kana de Galili; ku nu man Yecu etɛɛn:


Og Peter tog ham til Side, begyndte at sætte ham i Rette og sagde: "Gud bevare dig, Herre; dette skal ingenlunde ske dig!" 	 Na wen, ke Petero dɔm Bɛny cin, go jɔ jɔɔny, yan, Acie yen, Bɛnydit; yin cii kene bi yok anandu.


Men Åndens Frugt er Kærlighed, Glæde, Fred, Langmodighed, Mildhed, Godhed, Trofasthed, 	 Ku ka ci luɔk e Weidit, kek aye nhieer, miɛtepiɔu, mat, guom de kajuec, ŋiec reer emaath, dhueeŋ, don e kaŋ,


Da dette var sket, kom også de andre på Øen, som havde Sygdomme, til ham og bleve helbredte. 	 Na wen, ke kɔc kɔk de gup juai e tuuric ke ke jɔ bɛn, agoki dem:


Aristarkus, min Medfange, hilser eder, og Markus, Barnabas's Søskendebarn, om hvem I have fået Befalinger - dersom han kommer til eder, da tager imod ham - 	 Wek thieec Aritharko raan mɛc wok etok, ku wek thieec Mak aya, wen e nyankene Baranaba (we ci yien thok ne kede; te ci en bɛn tede week, ke damki),


men at forblive i Kødet er mere nødvendigt for eders Skyld. 	 Ku reer ban reer e piny nɔm aŋuan tede week.


Og de lo ad ham; thi de vidste, at hun var død. 	 Goki dɔl guop, aŋicki nɔn ci en thou.


Men de, som holdt Vagt, skælvede af Frygt for ham og bleve som døde. 	 ago kɔc e tiit agoke lath gup ne riɔɔc wen ci kek riɔɔc e yen, abik ciet kɔc ci thou.


Og om Englene hedder det: "Han gør sine Engle til Vinde og sine Tjenere til Ildslue"; 	 Ku jɔ lueel ne kede tuucnhial, yan, Raan e tuuckɛnnhial tɔ ye wei, Ku tɔ kɔc e kake looi e liem de mac:


Thi det sømmede sig ham, for hvis Skyld alle Ting ere, og ved hvem alle Ting ere, når han førte mange Sønner til Herlighed, da at fuldkomme deres Frelses Ophavsmand igennem Lidelser. 	 Ku aci roŋ ke Nhialic, Raan ee tɔuwe kaŋ kedhie ne kede, ku yen e bii kaŋ kedhie, waan bii en wɛɛt juec te nu dhueeŋ, aci roŋ ke yen, luɔi bi en bɛny e ke wat bɛnydɛn e kunydewei tɔ ye dikedik ne ka ci guum.


Men for Elisabeth fuldkommedes Tiden til, at hun skulde føde, og hun fødte en Søn. 	 Na wen, ke pɛi ke Elithabeth pɛi liɛɛc en ke ke ke jɔ thok; go mɛwa dhieeth.


Og de forlode ham alle og flyede. 	 Goki nyaaŋ piny kedhie, ku kɔtki.


og henter Fedekalven og slagter den, og lader os spise og være lystige! 	 ku jaki miɔɔr a lɔ jot bɛɛi bei miɔɔr cuai, ku nakki; buk cuet, ku jɔku piɔth miɛt:


Den, som har Øre, høre, hvad Ånden siger til Menighederne! Den, som sejrer, ham vil jeg give af den skjulte Manna, og jeg vil give ham en hvid Sten og på Stenen et nyt Navn skrevet, som ingen kender, uden den, der får det. 	 Raan de yic, ke piŋ ke leke Weidit kanithɔɔ. Raan e tiam, aba pal cam e mana ci thiaan, ku aba miɔɔc ne kɔi ɣer, kɔɔi cii rin e piɛc cak gɔɔr e yekɔu, rin cin raan ŋic keek, ee raan ci gam en etok.


Men Jesus kaldte sine Disciple til sig og sagde: "Jeg ynke s inderligt over Skaren; thi de have allerede tøvet hos mig tre Dage og have intet at spise; og lade dem gå fastende bort, vil jeg ikke, for at de ikke skulle vansmægte på Vejen." 	 Go Yecu kɔckɛn e piooce cɔɔl, ku lueel, yan, Yɛn e piɔu kok woke kut e kɔc, e luɔi ci kek tɔu ne yɛn nhi acik aa diak enɔɔne, ku acin ke cik cam; ku luɔi ban keek tɔ jel e cɔk aliu e yapiɔu, ke ke cii cɔk bi tiaam kueer.


Thi se, der kommer Dage, da man skal sige: Salige ere de ufrugtbare og de Liv, som ikke fødte, og de Bryster, som ikke gave Die. 	 Tieŋki, akool abik bɛn, akool bi kɔc yen aa lueel, yan, Thieithieei e dieer ci rol, ku madhieth ken guɔ dhieth, ku thin kene kɔn thuat.


Men Gud oprejste ham fra de døde, 	 Ku jote Nhialic bei e kɔc ci thou yiic:


Da knurrede Jøderne over ham, fordi han sagde: "Jeg er det Brød, som kom ned fra Himmelen," 	 Go Judai ŋun e keyac, ne jam wen ci lueel, yan, Yɛn ee kuin e bɔ piny paannhial.


Og da han gik i Land, så han en stor Skare, og han ynkedes inderligt over dem; thi de vare som Får, der ikke have Hyrde; og han begyndte at lære dem meget. 	 Na wen, aci Yecu bɛn bei e abelic, ke tiŋ kut ditt e kɔc, go piɔu kok ke keek, nɔn tɔu kek cit man e thok cin niim raan e ke tiit. Go ke jɔ wɛɛt e kajuec.


Altså, ligesom det ved eens Fald blev for alle Mennesker til Fordømmelse, således også ved eens Retfærdighed for alle Mennesker til Retfærdiggørelse til Liv. 	 Yen tede ka, acit man ci loŋ de kɔc guiir kedhie, ne baŋ de goc de raan tok, ago kɔc yiek yieth gaak kedhie, yen acit yoŋ ci kɔc piathepiɔu yok kedhie ne baŋ de luɔi piɛth de raan tok, ke ke bi piir.


men jeg ser en anden Lov i mine Lemmer, som strider imod mit Sinds Lov og tager mig fangen under Syndens Lov, som er i mine Lemmer. 	 ku yɛn e loŋ daŋ yok e ka ke yɛnguop yiic, loŋ de ater keke loŋ de yanɔm, loŋ e yɛn thel cit man e raan ci peec abi ya tɔ ye lim de loŋ de kerac, loŋ nu e ka ke yɛnguop yiic.


Og de vendte tilbage og beredte vellugtende Urter og Salver; og Sabbaten over holdt de sig stille efter Budet. 	 Goki keniim dhuny, lek wɛl ci ŋireŋir guik ku miok. Goki lɔŋ ekool e thabath cit man ci e lueel e loŋic.


Og han vilde gerne slå ham ihjel, men frygtede for Mængden, thi de holdt ham for en Profet. 	 Ku aa de piɔu luɔi nɛk en en, ku aa riɔc e kut e kɔc tei, aye kɔc tɔ ye nebi yen Jɔn.


Simon, hvem han også kaldte Peter, og Andreas, hans Broder, og Jakob og Johannes og Filip og Bartholomæus 	 yi Thimon, raan ci cak, an, Petero aya, ku Andereya manhe, ku Jakop keke Jɔn, ku Pilip keke Bartholomayo,


Men når en stærkere end han er kommen over ham og har overvundet ham, da tager han hans fulde Rustning, som han forlod sig på, og uddeler hans Bytte. 	 ku te bi raan ril e yen, ku tiɛɛm en, ke jɔ kakɛn e tɔŋ noom tede yen, kakɛn ee yen ke rot ŋɔɔth, ku jɔ weukɛn ci peec tek.


Og han kaldte et lille Barn til sig og stillede det midt iblandt dem 	 Go Yecu mɛnhthiinakaŋ cɔɔl, ku tɛɛu e keyiic cil,


Og Djævelen, som forfømte dem, blev kastet i Ild og Svovlsøen, hvor også Dyret og den falske Profet var; og de skulle pines Dag og Nat i Evighedernes Evigheder. 	 Ku cuɛte jɔŋdiit rac e keek math e baaric baar e mac ku thulpur, te nu lɛn rac keke nebi aluɛth thin; ku abike leeŋ wei akol ku wakɔu aɣet athɛɛr ya.


Og han kunde i tre Dage ikke se, og han hverken spiste eller drak. 	 Ku jɔ tɔu e nin kadiak ke cii piny e tiŋ, ku cii cam ku cii dek.


På den Dag skulle I erkende, at jeg er i min Fader, og I i mig, og jeg i eder. 	 Ekoole abak ŋic nɔn nuo yɛn e Waaric, ku nɔn nuo wek e yayic, ku nuo e weyiic.


Og fremdeles på dette Sted: "Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile." 	 ku aci bɛ lueel tene, yan, Aciki bi lɔ e lɔŋdiyic.


Men med Jesu Kristi Fødsel gik det således til. Da Maria, hans Moder, var trolovet med Josef, fandtes hun, førend de kom sammen, at være frugtsommelig af den Helligånd. 	 Dhienh e dhieethe Yecu Kritho ki: Thieŋ de Mari man aci kɔn lueel keke Jothep; na wen, aŋootki ke ke ken guɔ reer etok, ke yok ade yic meth ne kede Weidit Ɣer.


Taler jeg da nu Mennesker til Villie, eller Gud? eller søger jeg at behage Mennesker? Dersom jeg endnu vilde behage Mennesker, da var jeg ikke en Kristi Tjener. 	 Kaar luɔi bi kɔc piɔth miɛt ne yɛn enɔɔne, ku ye Nhialic? kaar luɔi ban kɔc kɔc nyiin? Tee ya ŋoot ke ya ye kɔc kɔc nyiin, adi ca ye lim de Kritho.


Og han forlod Nazareth og kom og tog Bolig i Kapernaum, som ligger ved Søen, i Sebulons og Nafthalis Egne, 	 go Nadhareth pɔl, bi ku reer e Kapernaum, paan nu e wɛɛryɔu, anu aken e Dhebulun keke Naptali;


Thi af Nåden ere I frelste ved Tro, og det ikke af eder selv, Guds er Gaven; 	 ee dhueeŋdepiɔu en aci week kony wei, ne gam; ku acii bɔ tede week: ee miɔc de Nhialic:


Men Gud talte således: "Hans Sæd skal være Udlændinge i et fremmed Land, og man skal gøre dem til Trælle og handle ilde med dem i fire Hundrede År. 	 Aci Nhialic lueel ale, yan, bi mithke dhil keny paan lei, paan bi keek tɔ ye him thin, ku yeke yɔŋ, bot kaŋuan e run.


og de andre bjærge sig, nogle på Brædder, andre på Stykker af Skibet. Og således skete det, at alle bleve reddede i Land. 	 ku bi kɔc ci doŋ lɔ biic, kɔk e pɛɛm niim, ku kɔk e ka ke abel niim. Goki lɔ biic aya, acik jɔ poth kedhie.


Og en af de Ældste tog til Orde og sagde til mig: Disse, som ere iførte de lange, hvide Klæder, hvem ere de? og hvorfra ere de komne? 	 Na wen, ke beere raan tok e roordit, thieec ɛn, an, Ee yina ekɔcke kɔc ceŋ lupɔɔ ɣer, ku ye tenou e bi ke?


Og hele Mængden fra Gadarenernes Omegn bad ham om, at han vilde gå bort fra dem; thi de vare betagne af stor Frygt. Men han gik om Bord i et Skib og vendte tilbage igen. 	 Na wen, ke kut e kɔc ebɛn kɔc ke piny e Gadarai, piny thiaak keke tɛɛn, ke jɔki lɔŋ, an, bi jal pinyden; aci riɔɔc dit ke dɔm: go lɔ e abelic, ku jɔ enɔm puk.


Men ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I tillukke Himmeriges Rige for Menneskene; thi I gå ikke derind, og dem, som ville gå ind, tillade I det ikke. 	 Amawoou ne week, wek kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai, kɔc de yac aguk! wek e kɔc guoor biic e ciɛɛŋ de paannhial; wegup wek cie lɔ thin, ku kɔc kɔɔr lɔ thin acaki ke ye pal lɔ thin ayadaŋ.


Forman Trælle til at underordne sig under deres egne Herrer, at være dem til Behag i alle Ting, ikke sige imod, 	 Ku yook liim, yan, bik reer e banyken cok, banyken gup, agoki ke tɔ mit piɔth e kerieec ebɛn; ku ciki loŋ e bɛɛr;


Og straks galede Hanen anden Gang. Og Peter kom det Ord i Hu, som Jesus sagde til ham: "Førend Hanen galer to Gange, skal du fornægte mig tre Gange." Og han brast i Gråd. 	 Na wen, etethiine, ke ajith kiu e kiudɛn ee yic rou. Go Petero wel tak wel wen cii Yecu lɛk en, yan, Te ŋoot ajith ke ken kiu raanrou, ke yin bi a jai etaiwei raandiak. Na wen, aci ye thɔɔŋ, ke dhiau.


De gik ud af Byen og kom gående til ham. 	 Goki lɔ biic panydit, bik tede yen.


Og fra Alteret gik en anden Engel ud, som havde Magt over Ilden; og han råbte med høj Røst til den, som havde den skarpe Segl, og sagde: Udsend din skarpe Segl og afskær Druerne af Jordens Vintræ; thi dets Druer ere modne. 	 Ku jɔ tunynhial daŋ bɛn bei te nu yiŋ de lam, tuny cath ke riɛl bi en mac cieŋ; bi ku cɔl tunynhial muk menyjel moth, cɔɔl e rol dit, lueel, yan, Ɣaake menyjelduon moth thin, ku ŋuithe mith ke enap de piny nɔm ka lɔ juanyany, mithke acik thok e luɔk.


men over dem, som søge deres eget og ikke lyde Sandheden, men adlyde Uretfærdigheden, skal der komme Vrede og Harme. 	 ku kɔc e wel tɛɛr, kɔc reec yic gam, ku gamki kerac, kek abi diu de Nhialic piɔu yok keke agɔth,


Men et andet er dette ligt: Du skal elske din Næste som dig selv. 	 Ku ke lɔ e yecok acit en, yan, Nhiaar raan rɛɛr ke yin cit man nhiɛɛr yin rot.


så sandt I blive i Troen, grundfæstede og faste, uden at lade eder rokke fra Håbet i det Evangelium, som I have hørt, hvilket er blevet prædiket i al Skabningen under Himmelen, og hvis Tjener jeg Paulus er bleven. 	 te ya wek cool e reer e gamdunic, abak kɔɔc aril ku caki e dap wiiki ku te kɛn wek rot rat wei e aŋɔthic aŋɔth e welpiɛth cak piŋ, wel ci guieer kɔc ci cak kedhie e piny nɔm ebɛn; ke welpiɛth e ya yɛn kake looi yɛn Paulo.


Men jeg siger eder, at Menneskene skulle gøre Regnskab på Dommens Dag for hvert utilbørligt Ord, som de tale. 	 Ku wek yɔɔk, yan, Jam ɣɔric ebɛn jam bi kɔc aa lueel, keden abik lueel ekool e guieereloŋ.


Og han førte dem udenfor og sagde: "Herrer! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan blive frelst?" 	 ago ke bɛɛi bei, ku thieec keek, yan, Wek bany, eeŋo ba looi, ke bi a kony wei?


Ikke at jeg attrår Gaven, men jeg attrår den Frugt, som bliver rigelig til eders Fordel. 	 Acie miɔc en kaar; ee ka ye luɔk ka bi aa kakun kek a kaar, juec bi kek juec.


Klæder da Gud således det Græs på Marken, som står i dag og i Morgen kastes i Ovnen, skulde han da ikke meget mere klæde eder, I lidettroende? 	 Ku na ye Nhialic wɛɛl roor piɔth ale, wɛɛl nu ekoole, ku miak ke cuɛte mɛɛc, cii we bi piɔth e pioth war piothden aret, wek kɔc dɛk e gam?


Og da han kom ind i Helligdommen, kom Ypperstepræsterne og Folkets Ældste hen til ham, medens han lærte, og de sagde: "Af hvad Magt gør du disse Ting, og hvem har givet dig denne Magt?" 	 Na wen, aci bɛn e luaŋdiit e Nhialicic, ke banydit ke ka ke Nhialic keke kɔcdit ke kɔc yiic ke ke bɔ te nu yen, te weet en kɔc, bik ku thiecki, yan, E riɛlou looi yin ekake? Ku eeŋa e gɛm yin eriɛle?


Og nu siger jeg eder: Holder eder fra disse Mennesker, og lader dem fare; thi dersom dette Råd eller dette Værk er af Mennesker, bliver det til intet; 	 Ku enɔɔne, wek yɔɔk, yan, Mɛɛcki rot ne kɔcke, palki keek: na loŋe ku luɔiye, te ee yen kede kɔc tei, ka bi riaar:


da skal det være eder alle og hele Israels Folk vitterligt, at ved Jesu Kristi Nazaræerens Navn, hvem I have korsfæstet, hvem Gud har oprejst fra de døde, ved dette Navn er det, at denne står rask her for eders Øjne, 	 jaki kene ŋic wedhie, ayi kɔc ke Yithrael, taki ke ŋic kedhie, yan, Ne rin ke Yecu de Nadhareth, raan cak piaat e tim ci riiu nɔm kɔu, raan cii Nhialic jɔt bei e kɔc ci thou yiic, ne rin ke yenguop, yen a kɛɛce raane etene e weniim, ke ye guɔp pial.


Thi han vidste, at det var af Avind, de havde overgivet ham. 	 Aci ŋic nɔn ee yen tiɛɛl yen e yin kek e yen.


Når der sigs: "I Dag, - når I høre hans Røst, da forhærder ikke eders Hjerter som i Forbitrelsen": 	 te ŋoot en ke lueel, yan, Ekoole, te piɛŋ wek rolde, Ke we duoki weniim tɔ ril, acit man ɣɔn e kɔc e looi ekool e gɔɔidepiɔu.


Og han gik ud og fulgte ham, og han vidste ikke, at det, som skete ved Engelen, var virkeligt, men mente, at han så et Syn. 	 Go lɔ biic ke kuɛny cok; ku kuc ke looi e tunynhial nɔn ee yen yic, e ye tɔ ye nyuoth.


Når den urene Ånd er faren ud af Mennesket, vandrer den igennem vandløse Steder og søger Hvile; og når den ikke finder den, siger den: Jeg vil vende tilbage til mit Hus, som jeg gik ud af. 	 Te ci jɔŋ rac bɛn bei e raan guop, ke jɔ te cin piu aa caath, ke kɔɔr te bi en lɔŋ thin; na wen, acin te ci yok, ke jɔ lueel, yan, Yɛn bi anɔm dhuony ɣondien waan jal ɛn thin.


thi for Kristi Gernings Skyld kom han Døden nær, idet han satte sit Liv i Vove for at udfylde Savnet af eder i eders Tjeneste imod mig. 	 ee biak de luɔi de Kritho, yen aa dueer en thou, aci weike kuɔɔn, ke bi ke ci nɔm dak ne kuny ca wek a kony thiɔɔŋ nɔm.