Og jeg så, og jeg hørte rundt om Tronen og Væsenerne og de Ældste en Røst af mange Engle, og deres Tal var Titusinder Gange Titusinder, og Tusinder Gange Tusinder, 	 Na wen, ke ya jɔt anyin, ku ja tuucnhial juec piŋ rot, tuuc e thoonydit geeu, ku geuki lai ku roordit; ku kuenden ee agum kathieer raanthieer e agum, ku agum juec raan juec;


I modtoge jo ikke en Trældoms Ånd atter til Frygt, men I modtoge en Sønneudkårelses Ånd, i hvilken vi råbe: Abba, Fader! 	 Wek kene bɛ gam piɔn e him, piɔn riɔc, wek ci gam piɔn e mith ci muk, piɔn e wo tɔ cot, an, Abba, Waada.


Ved hvem skal jeg da ligne denne Slægts Mennesker? og hvem ligne de? 	 Go Bɛnydit lueel, yan, Ba rem e ekoole jɔ thɔɔŋ ŋo? ku citki ŋo?


Men da han havde set dette Syn, ønskede vi straks at drage over til Makedonien; thi vi sluttede, at Gud havde kaldt os derhen til at forkynde Evangeliet for dem. 	 Na wen, aci raane tiŋ, goku te bi wo lɔ Makedonia dap kɔɔr, ayok lueel e wopiɔth, an, ci Bɛnydit wo dhil cɔɔl, buk welpiɛth lɔ guieer keek.


Og han sagde dem en Lignelse: "Ser Figentræet og alle Træerne; 	 Go keek lɛk kaaŋ: yan, Wɔiki ŋaap, ayi tiim kedhie:


Og Høvedsmanden svarede og sagde: "Herre! jeg er ikke værdig til, at du skal gå ind under mit Tag; men sig det blot med et Ord, så bliver min Dreng helbredt. 	 Go bɛny alathker bɛɛr, yan, Bɛnydit, yɛn cie raan roŋ woke luɔi bi yin lɔ ɣondi; lueel tei e yithok, ke limdi bi dem.


Og de turde ikke mere spørge ham om noget. 	 Na wen, ke ke jɔ riɔɔc ne thiec bi kek e bɛ thiec kaŋ.


Thi også vi vare fordum uforstandige, ulydige, vildfarende, Slaver af Begæringer og, mange Hånde Lyster, vi levede i Ondskab og Avind, vare forhadte og hadede hverandre. 	 Ku wook ayadaŋ wok aa ye kɔc cin niim waan thɛɛr, kɔc e loŋ rɛɛc piŋ, kɔc ci math, wok aa ye him ke ŋɔɔŋ e wo dɔm ŋɔɔŋ kithyic, ku yok him ke kamit yok kɔɔr e wopiɔth, wok aa ye tɔu ke wo racpiɔth deku yiic tiɛɛl, ku man kɔc wook, ku manku rot.


Men når Menneskesønnen kommer i sin Herlighed og alle Englene med ham, da skal han sidde på sin Herligheds Trone. 	 Te bi Wen e raan ke cath keke dhueeŋde, ku bɔ tuucnhial ɣerpiɔth kedhie ne yen etok, ka bi jɔ nyuc e thoonyde nɔm, thoonydɛn e dhueeŋ;


Og han sagde til dem: "Hvorfor ledte I efter mig? Vidste I ikke, at jeg bør være i min Faders Gerning?" 	 Go ke yɔɔk, yan, Ee kaŋo e kaar wek ɛn? kuocki nɔn ba yɛn dhil tɔu e ka ke Waar yiic?


ligeså Ypperstepræsten Annas og Kajfas og Johannes og Alexander og alle, som vare af ypperstepræstelig Slægt. 	 ku nu Anath thin, yen aye bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, ku Kayapath, ku Jɔn, ku Alekandaro, ku kɔckɛn e bɛnydiit tueŋ kedhie.


Der er jo skrevet, at Abraham havde to Sønner, en med Tjenestekvinden og en med den frie Kvinde. 	 Luɔi ci e gɔɔr, yan, Abraɣam aa de wɛɛtke kaarou, tok e dhieeth e nyan lim, ku dhieth tok e nyan e cath e kede yenhde.


Han sagde da: "Hvad ligner Guds Rige, og hvormed skal jeg ligne det? 	 Go lueel, yan, Cit ciɛɛŋ de Nhialic ŋo? ku ba thɔŋ ŋo?


Thi Kongen ved Besked om dette, og til ham taler jeg frimodigt, efterdi jeg er vis på, at slet intet af dette er skjult for ham; thi dette er ikke sket i en Vrå. 	 Kake aŋic malik keek, yɛn e kaŋ lueel e yenɔm ke ya ril nyin: aŋiɛc egɔk, yan, acin tok e kake yiic ke ci thien en; kene akene looi athian.


Og han udsendte sine Tjenere for at kalde de budne til Brylluppet; og de vilde ikke komme. 	 go liimke tooc lek kɔc cɔɔl kɔc ci kɔn lɛk thieek; goki rɛɛc bɛn.


Eller hvad gik I ud at se? Et Menneske, iført bløde Klæder? Se, de, som leve i prægtige Klæder og i Vellevned, ere i Kongsgårdene. 	 Ku e we lɔ biic lak ŋo tiŋ? ee raan ceŋ lupɔ lɔ nip? Tieŋki, kɔc ceŋ lupɔ ci lakelak, ku yek kak e mitemit cam, kek aye tɔu e ɣoot ke mahik yiic.


Vorder også I rede; thi Menneskesønnen kommer i den Time, som I ikke mene." 	 Ku week, yak rot coc aya; Wen e raan abɔ e thaar kuocki.


Han, som vidner disse Ting, siger: Ja, jeg kommer snart! Amen. Kom, Herre Jesus! 	 Caatɔ luel kake alueel, yan, Ee yin, ya ki, bɔye enɔɔne. Amen: ba, Bɛnydit Yecu.


Salig er den Tjener, hvem hans Herre, når han kommer, finder handlende således. 	 Thieithieei lime, lim bii bɛnyde yok ekool bii yen, ke looi aya.


Det var nu Stridsmændenes Råd, at man skulde ihjelslå Fangerne, for at ingen skulde svømme bort og undkomme. 	 Go alathkeer loŋden lueel, yan, bi kɔc ci mac nɔk, ke bi cien raan bi kuaŋ ke lɔ biic, go ban.


Men Rigets Børn skulle kastes ud i Mørket udenfor; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel." 	 ku wɛɛt ke ciɛɛŋ abike cuat tecool nu biic ya; tɛɛn abi dɛ dhieeu ku ŋeny de lec.


og de skulle se hans Ansigt, og hans Navn skal være på deres Pander. 	 ku abik tiŋ nyin; ku tɔu rinke e kenyiin tueŋ.


Thi jeg længes efter at se eder, for at jeg kunde meddele eder nogen åndelig Nådegave, for at I måtte styrkes, 	 We ca tak adi tieŋ week, aguɔ we miɔɔc e ke de wei, ke bi we tɔ kaac aril;


Den, som høster, får Løn og samler Frugt til et evigt Liv, så at de kunne glæde sig tilsammen, både den, som sår, og den, som høster. 	 Ku raan e tem ee ariop yok, ku ye rap kut niim e kede piir athɛɛr; ago raan e com ayi raan e tem agoki piɔth miɛt etok.


Og dersom de havde haft det, hvorfra de vare udgåede, i Tanker, havde de vel haft Tid til at vende tilbage; 	 Ku tee ke ci paan e bi kek thin tak eyic, adi cik kool piɛth yok, kool adi ci kek keniim bɛ dhuny.


Derfor, den, som fornedrer sig selv som dette Barn, han er den største i Himmeriges Rige. 	 Yen ka, raan ebɛn raan e ro tɔ koor cit man e mɛnhthiine, yen adit e ciɛɛŋ de paannhial.


Den, som sejrer, skal arve dette, og jeg vil være hans God, og han skal være min Søn. 	 Raan e tiam abi kaŋ lɔɔk lak kedhie; ku yɛn bi aa Nhialicde, ku abi aa wendi.


Men bliver i det samme Hus, spiser og drikker, hvad de have; thi Arbejderen er sin Løn værd. I må ikke flytte fra Hus til Hus 	 Ku jaki cool e ɣone guop, ke we ye cam ku dɛkki ne ka bi yien week: raan e luui ee roŋ ke ariopde. Duoki ɣoot wil.


og lagde det i sin nye Grav, som han havde ladet hugge i Klippen, og væltede en stor Sten for Indgangen til Graven og gik bort. 	 ku le tɔɔu e raŋ de yenguop, raŋ e piɛc wec e kuuric; go kuur dit tok lɔɔr tɛɛu e raŋ thok, ku jɔ jal.


Hun fulgte efter Paulus og os, råbte og sagde: "Disse Mennesker ere den højeste Guds Tjenere, som forkynde eder Frelsens Vej." 	 Go wo kuany cok woke Paulo, en enyane, ke ye coot, yan, Roorke ayek him ke Nhialic Awarjaŋ, kɔc guiir wook ne kueer e kunydewei.


"Se, Jomfruen skal blive frugtsommelig og føde en Søn, og man skal kalde hans Navn Immanuel", hvilket er udlagt: Gud med os. 	 Tieŋki, dhueny ken kɔn yok keke moc abi meth yok, ago mɛwa dhieeth, Ku abik meth cak rin, an, Emanuel; (te puke yen e thoŋda, yen aye, Nhialic ee tɔu keke wook).


Men når I høre Kristus til, da ere I jo Abrahams Sæd, Arvinger ifølge Forjættelse. 	 Ku te ya wek kɔc ke Kritho, ke wek ee kau de Abraɣam, ku yak kɔc bi kaŋ lɔɔk lak, acit man e ke ci kɔn lueel.


Men de, som hørte det, sagde: "Hvem kan da blive frelst?" 	 Go kɔc wen cii kake piŋ goki thieec, yan, Ka ye ŋa dueere jɔ kony wei?


Jeg er omskåren på den ottende Dag, af Israels Slægt, Benjamins Stamme, en Hebræer af Hebræere, over for Loven en Farisæer, 	 yɛn ci cueel ekool ee kekbɛt, yɛn ee jur cɔl Yithrael, raan e dhien e Benjamin, yɛn ee Eberu ci dhieeth e Eberuu; ne kede loŋ, yɛn ee Parithai;


og denne Verdens Bekymringer og Rigdommens Forførelse og Begæringerne efter de andre Ting komme ind og kvæle Ordet, så det bliver uden Frugt. 	 na wen, ke diɛɛr ee kek diɛɛr e ka ke pinye nɔm, ayi mɛth ee juec de weu keek math, ayi ŋɔɔŋ de ka kɔk, ke ke lɔ thin, ku nyiicki jam, agoki cuo lok.


Og den, som sejrer, og som indtil Enden tager Vare på mine Gerninger, ham vil jeg give Mag over Hedningerne; 	 Ku raan e tiam, raan e luɔidi dot athooke kaŋ, yen aba gam riɛl e juoor niim:


gøre eders Hjertes Øjne oplyste til at kende, hvilket det Håb er, som han kaldte eder til, hvilken hans Arvs Herligheds Rigdom er iblandt de hellige, 	 ke we bi tɔ daai apiɛth ne nyiin ke wepiɔth; bak aŋɔth ŋic aŋɔth de cɔtdɛn ci en we cɔɔl, ku ŋiɛcki dhueeŋ bii Nhialic lɔɔk lak e kɔckɛn ɣerpiɔth yiic, dit diit en,


De skulle være i Splid, Fader med Søn og Søn med Fader, Moder med Datter og Datter med Moder, Svigermoder med sin Svigerdatter og Svigerdatter med sin Svigermoder." 	 Wun meth abi dɛ ater ke wende, ku bi wende dɛ ater ke wun; ku man duet keke nyande, ku nyande keke man; ayi man mony e duet keke tiiŋ de wende, ku tiiŋ de wende keke man monyde.


Men der fulgte ham en stor Hob af Folket, og af Kvinder, som jamrede og græd over ham. 	 Ku kuany cok e kut diit e kɔc, ku diaar, dieer biek kepiɔth ku dhieuki.


Alle have jo syndet, og dem fattes Æren fra Gud, 	 kɔc acik kerac wooc kedhie, ku dɛkki ne dhuɛɛŋ de Nhialic;


Og Jesus så sig omkring og siger til sine Disciple: "Hvor vanskeligt komme de, som have Rigdom, ind i Guds Rige!" 	 Na wen, ke Yecu ciɛɛth kɔc nyiin, ku yook kɔckɛn e piooce, yan, Ee keril etor oou, luɔi bi kɔc de weu juec lɔ e ciɛɛŋ de Nhialicyic!


Ypperstepræsten spurgte nu Jesus om hans Disciple og om hans Lære. 	 Na wen, ke bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic ke jɔ Yecu luɔp ne kede kɔckɛn e piooce, ku ne weetde.


og hvorledes skulde de prædike, dersom de ikke bleve udsendte? Som der er skrevet: "Hvor dejlige. ere deres Fødder, som forkynde godt Budskab." 	 Ku bik aa guiir adi, te keneke tooc? Acit man ci e gɔɔr, yan, Eeŋo ci kɔc cok dikedik ale, kɔc e welpiɛth guiir, wel ke mat, kɔc e welpiɛth guiir, wel ke kepiɛth?


og Lys af Lampe skal ikke skinne i dig mere, og Brudgoms og Bruds Røst skal ikke høres i dig mere, fordi dine Købmænd vare Jordens Stormænd, fordi alle Folkeslagene bleve forførte ved dit Trylleri. 	 ku ɣɛɛr e manyealath acii piny bi bɛ aa riaau e yiyic etaitai; ayi rol e dhuŋ thiek keke nyan thiak acii bi bɛ aa piŋ e yiyin etaitai: ajaleepku aake ye banydit ke piny nɔm; ku e athuɛɛthdu en aa ye juoor math ebɛn.


Fremdeles, vore kødelige Fædre havde vi til Optugtere, og vi følte Ærefrygt; skulde vi da ikke meget mere underordne os under Åndernes Fader og leve? 	 Ku cooke ayadaŋ, wok aa de warkuɔn e wogup, warkuɔn e wo wɛɛt, ku yok ke rieu gup: cii ŋuan alal luɔi bi wo kede Waardan e weikuɔ aa piŋ, agoku piir?


thi når vi leve, leve vi for Herren, og når vi dø, dø vi for Herren; derfor, enten vi leve, eller vi dø, ere vi Herrens. 	 Piir piir wok, ee kede Bɛnydit en piir wok; ku thon thou wok, ee kede Bɛnydit en thou wok; ayi te piir wok ayi te thou wok, wok ee kɔc ke Bɛnydit.


Og de, som havde indgået denne Sammensværgelse, vare flere end fyrretyve i Tal. 	 Kɔc ci kethook mat aya awarki thierŋuan.


Og hvor jeg går hen, derhen vide I Vejen." 	 Ku te la yɛn thin aŋiɛcki, ayi kueer aŋiɛcki.


Jesus siger til hende: "Din Broder skal opstå." 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Mɛnhkni abi ro bɛ jɔt.


Den, som elsker sit Liv, skal miste det; og den, som hader sit Liv i denne Verden, skal bevare det til et evigt Liv. 	 Raan nhiaar weike, abi weike mɔɔr; ku raan man weike e pinye nɔm, abi weike muk aɣet piir athɛɛr.


Og da vil jeg bekende for dem Jeg kendte eder aldrig; viger bort fra mig, I, som øve Uret! 	 Ku aba keek yɔɔk, yan, Wek kuoc anandi; jalki e yalɔɔm, wek kɔc e kerac looi.


thi hvor der er Avind og Rænkesyge, der er Forvirring og al ond Handel. 	 Te nu tiɛɛl ayi ater, en aye tede awenwen ayi luɔi rɛɛc ebɛn.


Men da de så Stjernen, bleve de såre meget glade. 	 Te ci kek cieer tiŋ, ke ke jɔ piɔth miɛt aret diite.


Dette siger jeg, for at ingen skal bedrage eder med lokkende Tale. 	 Cooke en a luɛɛl, ke cin raan bi we math ne weŋ ee yen kɔc weŋ e yeiiep.


Dersom nu Demetrius og hans Kunstnere have Klage imod nogen, da holdes der Tingdage, og der er Statholdere; lad dem kalde hinanden for Retten! 	 Ku enɔɔne, te de Demeturio ke bi en goony keke raan, ayi ateet cath ne yen, te de kek ke bi kek goony, makamɔɔ ayeke taau piny, ku nu bany ke luk: tɔki keek gɔɔny rot.


Og jeg hørte Tallet på de beseglede, hundrede og fire og fyrretyve Tusinde beseglede af alle Israels Børns Stammer: 	 Ku yɛn e kuen e kɔc ci gɔɔr e katim piŋ, agum kabɔt ku thierŋuan ku ŋuan, kɔc ci gɔɔr e katim e dhien ke mith ke Yithrael yiic kedhie.


og Jakob, Johannes's Broder, lod han henrette med Sværd. 	 Go Jakop manhe e Jɔn tɔ nak e abatau.


I begære og have ikke; I myrde og misunde og kunne ikke få; I føre Strid og Krig. Og I have ikke, fordi I ikke bede; 	 Wek ee ŋɔɔŋ de kaŋ dɔm, ku caki keek e yok; we ye kɔc nɔk abik thou, ku ye tiɛɛl we dɔm, ku we cii kaŋ dueer aa yok: wek ee piɔt ku yak tɔŋ lɛɛr; ku ŋuɔɔtki ke we cin niim kaŋ, luɔi ca wek e lip.


for at i Jesu Navn hvert Knæ skal bøje sig, deres i Himmelen og på Jorden og under Jorden, 	 bi miɔl tuk kedhie ne rin ke Yecu, miɔl ke ka nu paannhial, ku ka nu e piny nɔm, ku ka nu e piny thar,


Da kaldte Herodes hemmeligt de vise og fik af dem nøje Besked om Tiden, da Stjernen havde ladet sig til Syne. 	 Go Kerod roor pelniim cɔɔl ke kuc kɔc, ku jɔ ke cok e thieec en keek e akool e tule cieer.


Men nogle af de skriftkloge svarede og sagde: "Mester! du talte vel." 	 Go kɔc kɔk e kɔc e loŋ gɔɔr goki bɛɛr, yan, Bɛny e weet, yin e loŋ tiiŋ nɔm.


Når nu David kalder ham Herre, hvorledes er han da hans Søn?" 	 Ku enɔɔne, te ci Dabid e tɔ ye Bɛnydit, ke jɔ aa wende adi?


Og på hans Navn skulle Hedninger håbe." 	 Ku rinke abi Juoor ke aa ŋɔɔth.


Men den, som profeterer, taler Mennesker til Opbyggelse og Formaning og Trøst. 	 Ku ne yɛn, ee kecin naamde nɔn ba wek a thieec ne ka ca looi, ku nɔn bi kɔc a thieec aya: yeka, ayik ɛn guop, yɛn cii rot e thieec.


Da sagde Jesus til dem: "Når I få ophøjet Menneskesønnen, da skulle I kende, at det er mig, og at jeg gør intet af mig selv; men som min Fader har lært mig, således taler jeg. 	 Go Yecu ke yɔɔk, yan, Te ca wek Wen e raan taau nhial, yen aba wek e ŋic nɔn aa yɛn en, ku nɔn cin en ke ca looi ne kede yenhdi, ku weet cii Waar a wɛɛt, yen aa luɛɛl ɛn kake.


Men dersom nogen af eder fattes Visdom, han bede derom til Gud, som giver alle gerne og uden Bebrejdelse, så skal den gives ham. 	 Ku na de raan ne weyiic raan dɛk e pɛlenɔm, ke lim tede Nhialic, Raan e kɔc miɔɔc kedhie edhueeŋ, ku cii kɔc e gɔk; ku abi gam en.


Og den, som falder på denne Sten, skal slå sig sønder; men hvem den falder på, ham skal den knuse." 	 Ku raan bi loony e kuure nɔm abi dhuɔŋ; ku raan bi kuure loony e yenɔm, abi mot abi ciet abuui.


Så ere I da ikke mere fremmede og Udlændinge, men I ere de helliges Medborgere og Guds Husfolk, 	 Yen enɔɔne, we cii be aa kɔc lei ku caki e buny lei, wek ee kɔc ke wun tok weke kɔc ɣerpiɔth ku yak kɔc ke dhien e Nhialic,


Og de forargedes på ham. Men Jesus sagde til dem: "En Profet er ikke foragtet uden i sit eget Fædreland og i sit Hus," 	 Goki piɔth diu ne yen. Go Yecu ke yɔɔk, yan, Nebi acin te cii yen e rieu, ee paande etok, ku dhiende guop.


og Azor avlede Sadok; og Sadok avlede Akim; og Akim avlede Eliud; 	 ku dhieth Adhor Thadok; ku dhieth Thadok Acim; ku dhieth Acim Eliud;


I vare godt på Vej; hvem har hindret eder i at adlyde Sandhed? 	 Wek aake ye riŋ apiɛth; eeŋa e we pɛn piŋ piɛŋ wek yic?


nogle skriftkloge af Farisæerne med ham, og da de så, at han spiste med Toldere og Syndere, sagde de til hans Disciple: "Han spiser og drikker med Toldere og Syndere!" 	 Na wen, aci kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai e tiŋ acam keke kɔc e atholbo tɔ kut ku kɔc e kerac looi, ke ke thiec kɔckɛn e piooce, yan, Eeŋo ciem en keke kɔc e atholbo tɔ kut ku kɔc e kerac looi? Na wen, aci Yecu ye piŋ, ke ke yook, yan, Kɔc piɔl gup aciki akiim e kɔɔr, ee kɔc tok tei: yɛn ecii bɔ ba kɔc piɛthpiɔth bɛn cɔɔl, ne puŋ bi kek kepiɔth puk, ee kɔc e kerac looi, kek aba bɛn cɔɔl.


Johannes til de syv Menigheder i Asien: Nåde være med eder og Fred fra ham, som er, og som var, og som kommer, og fra de syv Ånder, som ere foran hans Trone, 	 Yɛn Jɔn, awarek en gaar kanithɔɔ kadherou nu Athia: E dhueeŋdepiɔu e ye tɔu ke week, ku mat, ne ke bɔ tede Raan nu, ku aa nu, ku abi bɛn; ku ne ke bɔ tede Wei kadherou Wei nu e thoonydɛn diit nɔm;


Og Stridsmændene flettede en Krone af Torne og satte den på hans Hoved og kastede en Purpurkappe om ham, og de gik hen til ham og sagde: 	 Go alathkeer gol e kuɔɔth nai, tɛɛuki e yenɔm, agoki yiek kɔu lupɔ thiith amujuŋ;


Ingen sige, når han fristes: "Jeg fristes af Gud;" thi Gud kan ikke fristes af det onde, og selv frister han ingen; 	 E cin raan e ye lueel, te theme ye, yan, Yɛn them Nhialic; Nhialic acii dueere them e kerac, ku yenguop acin raan e them ayadaŋ:


Thi her er det Ord sandt: En sår, og en anden høster. 	 Ago jam waane go aa yic, yan, Ŋɛk ee com, ku tem ŋɛk.


Thi ikke er noget skjult uden for at åbenbares; ej heller er det blevet lønligt uden for at komme for Lyset. 	 Acin ke ci thiaan, ke cii bi tic rial; ku acin ke ci looi ecueer, ke cii bi tic egayak.


Men hvad jeg skriver til eder - se, for Guds Åsyn vidner jeg, at jeg ikke lyver. 	 Ku ka gaar week enɔɔne, di, yɛn cii lueth tor, aŋic Nhialic.


Derfor, endskønt jeg kunde med stor Frimodighed i Kristus befale dig det, som er tilbørligt, 	 Ku enɔɔne, acakaa yɛn e dueer yin yɔɔk aril, an, dhil kepiɛth looi,


Og hun gik ud og sagde til sin Moder: "Hvad skal jeg bede om?" Men hun sagde: "Om Johannes Døberens Hoved." 	 Go lɔ biic, le ku thieec man, yan, Eeŋo ba iip? Go lueel, yan, Nɔm de Jɔn Baptith.


og den, som vil være den ypperste iblandt eder, han skal være eders Træl. 	 ku raan ebɛn raan kɔɔr luɔi bi en lɔ tueŋ e weyiic, e tɔ rot e limdun;


Thi ligesom Legemet er eet og har mange Lemmer, men alle Legemets Lemmer, skønt de ere mange, dog ere eet Legeme, således også Kristus. 	 Ku wok aa cii gɛme wei ke piny nɔm, ee wei e bɔ tede Nhialic kek aa gɛme wook, luɔi bi wo kaŋ ŋic ka cii Nhialic gam wook edhueeŋ.


Og den Røst, som jeg havde hørt fra Himmelen, talte atter med mig og sagde: Gå hen, tag den lille åbnede Bog, som er i den Engels Hånd, der står på Havet og på Jorden. 	 Go rol wen ca piŋ ke bɔ nhial, go bɛ jam ke yɛn, yan, Lɔ, nom awarek thiin pɛtic nu e tunynhial cin tuny kaac e abapditic ku piny.


Men Jerusalem heroventil er frit, og hun er vor Moder. 	 Ku Jeruthalem nu nhial ee cath e kede yenhde, yen aye maada wodhie.


Og de havde glemt at tage Brød med og havde kun eet Brød med sig i Skibet. 	 Na wen, acik kuin ruooi; ku acin ke cath ke keek e abelic, ee kuin tok tei kuin ci pam.


Og de sendte nogle til ham af Farisæerne og af Herodianerne, for at de skulde fange ham i Ord. 	 Na wen, ke ke jɔ kɔc kɔk ke Parithai tuoc en, keke kɔc ke Kerod, lek deep e wel yiic.


for at du ikke skal vise dig for Menneskene som fastende, men for din Fader, som er i Løndom; og din Fader, som ser i Løndom, skal betale dig. 	 ke yin cii bi aa tic e kɔc niim nɔn ee yin raan reec cam, yin bi tic e Wuoordun nɔm tei Wuoorduon nu te ci thiaan; ke Wuoordun raan e ke ci thiaan tiŋ, abi yin cuoot e kɔc niim.


han, som - efterdi han er hans Herligheds Glans og hans Væsens udtrykte Billede og bærer alle Ting med sin Krafts Ord - efter at have gjort Renselse fra Synderne har sat sig ved Majestætens højre Hånd i det høje, 	 Yen aye riau de dhueeŋde, ku ye ciet tau de yenguop, ku ye kaŋ mɔk teden kedhie ne jamdɛn ril etor, ku te ci en karɛckuɔ waak wei yen etok, ke jɔ nyuc piny e ciin cueny de Dhueeŋdiit nu nhial;


ham være Æren i Evigheders Evighed! Amen. 	 e dhueeŋ e ye tɔu keke yen aɣet athɛɛr ya. Amen.


idet I ophæve Guds Ord ved eders Overlevering, som I have overleveret; og mange lignende Ting gøre I." 	 aguɔki jam e Nhialic tɔ cin naamde ne ciɛɛŋduon thɛɛr: ku yak kajuec cit ekake looi ayadaŋ.


Men Tempelvielsens Fest indtraf i Jerusalem. Det var Vinter; 	 Ku nu ahith e Jeruthalem, aliith e kool cii luaŋdit gam Nhialic: ku piny ee rut;


Og alle Skarerne, som vare komne sammen til dette Skue, sloge sig for Brystet, da de så, hvad der skete, og vendte tilbage. 	 Ku kuut ke kɔc kedhie, kɔc wen ci gueer bik bɛn daai e kene, te ci kek ke ci looi tiŋ, ke ke dhuny keniim, ku biakki kepiɔth.


Sydens Dronning skal oprejses ved Dommen sammen med Mændene af denne Slægt og fordømme dem; thi hun kom fra Jordens Grænser for at høre Salomons Visdom; og se, her er mere end Salomon. 	 Tiiŋ malik de piny cieen abi rot jɔt ekool e guieereloŋ keke rem de enɔɔne etok, ago ke yiek yieth gaak: aci bɛn te le piny thar guut, bi wel ke Tholomon bɛn piŋ wel ke pɛlenɔm; ku raan dit e Tholomon ki ene.


Og den sjette Engel udgød sin Skål over den store Flod Eufrat; og dens Vand borttørredes, for at Vejen kunde beredes for Kongerne fra Solens Opgang. 	 Ku luuŋ dhetɛɛmden gulde e kiirditic, kiir cɔl Euparate; go piuke deu, ke kueer bi luoi maliik bɔ ten ee akɔl thok bɛn.


Da Jesus så ham ligge der og vidste, at han allerede havde ligget i lang Tid, sagde han til ham: "Vil du blive rask?" 	 Na wen, aci Yecu e tiŋ adhɔt piny, ku ŋic nɔn ci e took e run juec, ke jɔ thieec, yan, De yi piɔu nɔn bi yin guop pial?


Og de stode op og stødte ham ud af Byen og førte ham hen til Skrænten af det Bjerg, på hvilket deres By var bygget, for at styrte ham ned. 	 ku jɔki rot jɔt, ku cieecki wei panydit, ku thelki e kuurdit nɔm kuur ci panydɛndit yik e yenɔm, an, bik dɛɛny piny.


Og den, som modtager et eneste sådant Barn for mit Navns Skyld, modtager mig. 	 Ku raan dɔm menhthiin toŋ cit emɛnhe ne rinki, ke dɔm ɛn;


Da siger han til sine Disciple: "Høsten er stor, men Arbejderne ere få; 	 Go kɔckɛn e piooce yɔɔk, yan, Rɛɛp ci luɔk ajuecki, ku kɔc e luui aliki.


Men formaner hverandre hver Dag, så længe det hedder "i Dag", for at ikke nogen af eder skal forhærdes ved Syndens Bedrag. 	 ku yak wepiɔth riit wapac e akooinyiin kedhie, te ŋoot en ke ye tɔ ye Ekoole; ke cin raan tok e weyiic raan bi nɔm riɛl ne mɛth ee kerac kɔc math:


Og de græd alle og holdt Veklage over hende; men han sagde: "Græder ikke; hun er ikke død, men sover." 	 Kɔc aake dhiau kedhie, dhieuki meth; ku jɔ lueel, yan, Duoki dhiau; aken thou, anin tei.


Derfor øver også jeg mig i altid at have en uskadt Samvittighed for Gud og Menneskene. 	 Ku yɛn ee ro them e cooke, yan, ba ya cath ne piɔn agɔk anandi, ku cin ke ya wooc e Nhialic nɔm ku kɔc niim ayadaŋ.


Dog, det Ord, som er skrevet i deres Lov, må opfyldes: De hadede mig uforskyldt. 	 Ku kene e tic, luɔi bi jam aa yic jam ci gɔɔr e loŋdenic, yan, Acik a maan guop youyou.


Thi Folk skal rejse sig mod Folk, og Rige mod Rige, og der skal være Jordskælv her og der, og der skal være Hungersnød og Oprør. Dette er Veernes Begyndelse. 	 Jure abi tɔŋ yien jure, ku yin paane tɔŋ paane: ku piny abi rot niɛŋ tɛɛn ku tɛɛn; cɔŋdit abi aa nu, ayi kak e kɔc tɔ diɛɛr: kake ayek ciet kɛc de tiiŋ kɔɔr dhieth.


at gamle Mænd skulle være ædruelige, ærbare, sindige, sunde i Troen, i Kærligheden, i Udholdenheden; 	 an, e roordit e ke ye rot tiit apiɛth, ku yek kɔc piɛth niim, kɔc e niim tieer, kɔc e tɔu apiɛth e gam, ku nhieer, ku ruotepiɔu.


Men jeg har agtet det nødvendigt at sende Epafroditus til eder, min Broder og Medarbejder og Medstrider, og eders Udsending og Tjener for min Trang, 	 Aca lueel tei, yan, ba Epaprodito dhil tuoc week, ee mɛnhkai, raan luui wok etok, ku yok biok etok, ku ye tunydun, raan ci a kony ne ka ci a dak;


og årle om Morgenen kom han igen i Helligdommen, og hele Folket kom til ham; og han satte sig og lærte dem. 	 Na wen, aru piny, ke be bɛn luaŋdiit e Nhialic, ku bɔ kɔc te nu yen kedhie; go nyuc, weet keek.


Jeg har herliggjort dig på Jorden ved at fuldbyrde den Gerning, som du har givet mig at gøre. 	 Yin ca tɔ yok dhueeŋ e piny nɔm; luɔi ci gam ɛn, an, ba looi, aca thol.


Ligeså også den anden og den tredje, indtil den syvende; 	 Ayi wen lɔ e yecok aya, ayi wen ee kek diak aya, aɣet wen ee kek dherou, acik thou kedhie, ke ke cin mith.


til at vandre Herren værdigt, til alt Velbehag, idet I bære Frugt og vokse i al god Gerning ved Erkendelsen af Gud, 	 ke reerdun bi roŋ keke reer e kɔc ke Bɛnydit, ke Bɛnydit bi piɔu miɛt aret. Yak luɔk ne luɔi piɛth ebɛn, ku ŋuakki wenyiin e ŋiny ŋiɛc wek Nhialic.


og sagde: "Hvad have vi med dig at gøre, Jesus af Nazareth? Er du kommen for at ødelægge os; jeg kender dig, hvem du er, du Guds hellige." 	 yan, Yec! Eeŋoda ne yin, yin Yecu de Nadhareth? ci bɛn ba wo bɛn riɔɔk? Yin ŋiɛc nɔn ee yin Raan Ɣerpiɔu de Nhialic.


Jeg kender din Trængsel og din Fattigdom (dog, du er rig), og Bespottelsen fra dem, som kalde sig selv Jøder og ikke ere det, men ere Satans Synagoge. 	 Yɛn ŋic luɔidu, ku ŋiɛc ketuc e yin dhal, ayi kuany ci yin nyin kuany (ku yin ci bany), ku ŋiɛc lɛɛt rɛɛc de kɔc ee ye lueel, an, yek Judai, ku ciki ye Judai, ku yek luaŋ de Catan.


Men han sagde dem også en Lignelse: "Mon en blind kan lede en blind? Ville de ikke begge falde i Graven? 	 Go keek lɛk kaaŋ, yan, De cɔɔr dueer cɔɔr daŋ thel? ciki bi loony e pulic kedhie?


Og på den Dag, da det var blevet Aften, siger han til dem: "Lader os fare over til hin Side!" 	 Na wen, ekoole guop, te ci akɔl thei, ke yook keek, yan, Lok teemku lɔŋtui.


Men der kom Frygt over en hver Sjæl, og der skete mange Undere og Tegn ved Apostlene. 	 Ago riɔɔc kɔc dɔm kedhie: ku tuuc acik kagai juec looi, ayi gook.


Thi vi ere blevne delagtige i Kristus, såfremt vi fastholde vor første Fortrøstning urokket indtil Enden. 	 luɔi ci wo jɔ aa kɔc e kaŋ rɔm ne Kritho etok, ten ee wok gamdan cuk kɔn gam cok e muk wok en athooke kaŋ:


Fra den Dag af rådsloge de derfor om at ihjelslå ham. 	 Agoki loŋ cam kapac ekoole guop, an, bik nɔk.


Men de bøde dem at træde ud fra Rådet og rådførte sig med hverandre og sagde: 	 Na wen, acik ke yɔɔk, yan, bik lɔ biic e loŋic, ke jɔki guiir kapac,


Og de forlode straks Skibet og deres Fader og fulgte ham. 	 goki abel dap pɔl enɔnthiine ku pɛlki wuonden, ku kuanyki cok.


Thi idet Herren opgør Regnskab og afslutter det i Hast, vil han fuldbyrde det på Jorden." 	 abi luɔi thol, teem acek ne piathepiɔu; Bɛnydit abi luɔi ci teem acek looi e piny nɔm.


ham, som efter Guds bestemte Rådslutning og Forudviden var bleven forrådt, ham have I ved lovløses Hånd korsfæstet og ihjelslået. 	 yen acak noom, te ci e yien week ne kede loŋ cii Nhialic lueel e yepiɔu, ku ne ŋiny ci en e kɔn ŋic, aguɔki piaat e tim ci riiu nɔm kɔu ne ciin rac, ku nakki abi thou:


Men Satan gik ind i Judas, som kaldes Iskariot og var en af de tolv. 	 Na wen, ke Catan lɔ e Judath piɔu, rinkɛn kɔk acɔlke Yithkariɔt, ku ye raan toŋ e kɔc kathieer ku rou yiic.


Og han rakte sin Hånd ud over sine Disciple og sagde: "Se, her er min Moder og mine Brødre! 	 Go yecin riɛny tueŋ te nu kɔckɛn e piooce, ku lueel, yan, Maar ki! ku mithekɔckuɔ ki!


De, som handlede dermed og ere blevne rige ved hende, skulle stå langt borte af Frygt for hendes Pinsel grædende og sørgende og sige: 	 Ku ajaleep waan e kake ɣaac, kɔc waan ci tɔ kueth e weu, abik kɔɔc temec ne riɔɔc bi kek riɔɔc e lɛŋ bi e leeŋ wei, ke ke dhiau ku biekki keyoth; yan,


Og han gav Agt på dem, efterdi han ventede at få noget af dem. 	 Go keek woi, ke ŋɔth, an, de ke bi yien yok tede keek.


og de kastede et Klæde over ham og spurgte ham og sagde: "Profeter! hvem var det, som slog dig?" 	 Agoki kum nyin, ku jɔki yup nyin, ku thiecki, yan, Luel: eeŋa raan e yup yin?


Thi hvert Hus indrettes af nogen; men den, som har indrettet alt, er Gud. 	 Ku ɣot ebɛn ade raan e yik en; ku Raan e kerieec yik ebɛn ee Nhialic.


og han havde i sin Hånd en lille åbnet Bog. Og han satte sin højre Fod på Havet og den venstre på Jorden. 	 ku muk awarek thiin pɛtic e yecin: go cok cuec tuɛɛl e abapditic, ku tueel cok cam piny;


(Lysets Frugt viser sig jo i al Godhed og Retfærdighed og Sandhed,) 	 Kak e ɣɛɛrepiny ke luɔk ayek luɔi de kepiɛth ebɛn ku piathepiɔu ku yin.


Den, som hader mig, hader også min Fader. 	 Raan man ɛn ka man Waar aya.


Og når I stå og bede, da forlader, dersom I have noget imod nogen, for at også eders Fader, som er i Himlene, må forlade eder eders Overtrædelser. 	 Ku te kaac wek, ke we laŋ, ku ade raan ci we wac kedaŋ, ke palki; ke Wuoorduon nu paannhial ke bi we pal ke cak wooc ayadaŋ.


Og han kommer til Disciplene og finder dem sovende, og han siger til Peter: "Så kunde I da ikke våge een Time med mig! 	 Go bɛn te nu kɔcpiooce, ku yok keek a nin, go Petero thieec, yan, Ee kaŋo, caki thaar tok dueer leu ne yin ne yɛn etok?


Og Sakarias sagde til Engelen: "Hvorpå skal jeg kende dette? thi jeg er gammel, og min Hustru er fremrykket i Alder." 	 Go Dhakaria tunynhial thieec, yan, Ba kene jɔ ŋic adi? kɛn dhiɔp, ku ken tiiŋdi dhiɔp aya?


Og skriv til Menighedens Engel i Smyrna: Dette siger den første og den sidste, han, som var død og blev levende: 	 Ku gaar tuny de kanithɔ nu Thumurna ale: Kake aluel raan keek, raan tueŋ ku ye raan cieen, raan eci thou, ku be piir:


og midt imellem de syv Lysestager en, lig en Menneskesøn, iført en fodsid Kjortel og omgjordet om Brystet med et Guldbælte. 	 ku kaac ke cit Wen e raan e camadaan yiic cii, aceŋ ahilut pek e yecok piny, ku ci thionh e adhaap duoot e yeteŋ.


Brændofre og Syndofre havde du ikke Behag i. 	 Nyum de ka ci gam ku naŋ de kaŋ e baŋ de kerac aake cii yin e tɔ mit piɔu:


Derefter vandrede Jesus omkring i Galilæa; thi han vilde ikke vandre i Judæa, fordi Jøderne søgte at slå ham ihjel. 	 Na wen, aci kake thok, ke Yecu ye cath e Galili: acin piɔu luɔi bi en aa cath e Judaya, luɔi kɔɔre Judai luɔi bi kek e nɔk.


den Ed, som han svor vor Fader Abraham, at han vilde give os, 	 Guutguut ci lueel keke kuɛɛredan Abraɣam, yan,


Men de forfærdedes overmåde og sagde til hverandre: "Hvem kan da blive frelst?" 	 Goki gai e gai rac, ku thiecki rot kapac, yan, Ka ye ŋa dueere kony wei?


Men da de hørte det, gik de bort, den ene efter den anden, fra de ældste til de yngste, og Jesus blev alene tilbage med Kvinden, som stod der i Midten. 	 Te ci kek e piŋ, go piɔthken ke jɔɔny, goki lɔ biic elemlem, gɔl e kɔc dit, leer e kɔc kor: abi Yecu doŋ etok, ku kaac tiiŋe e ciɛɛlic tedɛn wen.


Og det skete, da Jesus havde fuldendt disse Lignelser, drog han bort derfra. 	 Na wen, aci Yecu kɛŋke thol, ke jel etɛɛn,


thi Faderen selv elsker eder, fordi I have elsket mig og troet, at jeg er udgået fra Gud. 	 Waar guop anhiaar week, luɔi nhiaar wek ɛn, ku luɔi ca wek a gam nɔn e ba yɛn tede Nhialic.


"Han har blindet deres Øjne og forhærdet deres Hjerte, for at de ikke skulle se med Øjnene og forstå med Hjertet og omvende sig, så jeg kunde helbrede dem." 	 Aci keek tɔ cɔɔr nyiin, ku tɔ ke ril piɔth; Ke ke cii bi daai e kenyiin, ku ciki kaŋ bi yok e kepiɔth, Agoki kepiɔth puk, Aguɔ ke tɔ dem.


Men Jesus råbte med høj Røst og udåndede. 	 Na wen, aci Yecu coot e rol dit, ke jɔ thook.


Men Jesus sagde til dem: "Jeg vil spørge eder om een Ting, og svarer mig derpå, så vil jeg sige eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting. 	 Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, We ba thieec aya ne cook tok, ku bak kedi bɛɛr, ke we ba lɛk riɛl luɔɔi ɛn ekake.


I min Faders Hus er der mange Boliger. Dersom det ikke var så, havde jeg sagt eder det; thi jeg går bort for at berede eder Sted. 	 Paan e Waar adeyic ɣoot juec: tee ke liu, adi ca lɛk week. Yɛn lɔ la tedun guik.


thi der er skrevet: Han skal give sine Engle Befaling om dig, at de skulle bevare dig, 	 aci gɔɔr, yan, Abi tuuckɛnnhial yien thok ne kedu, bik yin aa tiit:


Dog ikke alle løde Evangeliet; thi Esajas siger: "Herre! hvem troede det, (han hørte af os?") 	 Ku akenki welpiɛth gam kedhie, cit man ci Yithaya ye lueel, yan, Bɛnydit, eeŋa ci guieerda gam?


hvis Tjener jeg er bleven efter den Guds Husholdning, som blev given mig over for eder, nemlig fuldelig at forkynde Guds Ord, 	 Ku yɛn ci tɔ ye raan e ka ke kanithɔ looi, ne tɛɛu cii Nhialic luɔi taau e yacin ne kedun, ba jam e Nhialic thol e guieer,


Thi Gud har indgivet dem i deres Hjerte at gøre efter hans Sind og at handle af eet Sind og at give Dyret deres Kongemagt,indtil Guds Ord blive fuldbyrdede. 	 E luɔi ci Nhialic loŋ taau e kepiɔth, bik kede piɔnde looi, ke loŋden bi kit, agoki ciɛɛŋden gam lɛn rac, a thooke wel ke Nhialic e luɔi.


og i sin højre Hånd havde han syv Stjerner; og af hans Mund udgik der et tveægget, skarpt Sværd, og hans Udseende var som Solen, når den skinner i sin Kraft. 	 Ku aa muk kuɛl kadherou e ciin cuenyde: ku bɔ abatau bei e yethok, abatau moth e thok kaarou: ku cit nyin akɔl te ruel en alal.


Nogle af Farisæerne, som vare hos. ham, hørte dette, og de sagde til ham: "Mon også vi ere blinde?" 	 Te ci Parithai kake piŋ, Parithai nu e yelɔɔm, ke jɔki thieec, yan, Ayi wook, yok coor?


Og hvor som helst de ikke modtage eder, fra den By skulle I gå ud og endog ryste Støvet af eders Fødder til Vidnesbyrd imod dem." 	 Ku na de kɔc reec week nyuooc, te jal wek paanden, ke we teŋ abui wei e wecok, abi aa caatɔ bi dɛ ater ke keek.


Men nu kommer jeg til dig, og dette taler jeg i Verden, for at de må have min Glæde fuldkommet i sig. 	 Ku enɔɔne, yɛn lɔ tede yin; ku yɛn luel kake e piny nɔm, e luɔi bi kek cath e miɛt e yɛnpiɔu, abik piɔth a yum.


af Sebulons Stamme tolv Tusinde, af Josefs Stamme tolv Tusinde og af Benjamins Stamme tolv Tusinde beseglede. 	 Dhien e Dhebulun aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Jothep aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Benjamin aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin:


Endnu have I ikke stået imod indtil Blodet i eders Kamp imod Synden, 	 We ŋoot e we ken biok abi riɛm kueer, ne wit wiet wek e kerac.


Men efter at dette Røre var stillet, lod Paulus Disciplene hente og formanede dem, tog Afsked og begav sig derfra for at rejse til Makedonien. 	 Na wen, aci anuɔɔn jɔ thok, ke Paulo cɔl kɔcpiooce, ku jɔ ke riit piɔth; na wen, ke ke tɛɛŋ, ku jel le Makedonia.


Og der kom Lyn og Røster og Tordener; og der blev et stort Jordskælv, hvis Mage ikke har været, siden der blev Mennesker til på Jorden, et sådant Jordskælv, så stort. 	 ku jɔ deŋ wil alal, ku nu rot ke kɔc, ku maaredeŋ; ku bɔ nieŋ diit nieŋe piny rot, acin ke ci kɔn ciet en ecaŋɣɔn nu kɔc e piny nɔm, yen dit e nieŋ ci piny ro niɛŋ aretdiite.


Denne kom til et Vidnesbyrd, for at han skulde vidne om Lyset, for at alle skulde tro ved ham. 	 Aa bɔ ke ye caatɔ, bi kɔc bɛn lɛk ɣɛɛrepiny, bi kɔc kedhie ya gam ne liemde.


Hun gjorde, hvad hun kunde; hun salvede forud mit Legeme til Begravelsen. 	 Ke dueer leu e luɔi aci looi: aci kɔn bɛn tueŋ bi guopdi bɛn tɔc ne kede tau bi a tɔɔu.


Og da den sjette Time var kommen, blev der Mørke over hele Landet indtil den niende Time. 	 Na wen, aci thaar aa dhetem, ke jɔ piny guɔ cuɔl ecut e piny nɔm ebɛn aɣet thaar kadheŋuan.


Hver, som falder på denne Sten, skal slå sig sønder; men hvem den falder på, ham skal den knuse." 	 Raan ebɛn raan bi lony e kuure nɔm abi dhuɔŋ; ku raan bi kuure loony e yenɔm, ka bi mot abi ciet abuui!


Burde ikke Kristus lide dette og indgå til sin Herlighed?" 	 Ken Kritho kake dhil guum, ku jɔ lɔ tedɛn e dhueeŋ?


Men en Røst svarede anden Gang fra Himmelen: Hvad Gud har renset, holde du ikke for vanhelligt! 	 Go rol bɛ bɛn nhial, yan, Ke cii Nhialic tɔ piɛth, du tɔ rac, yin.


Og så vist som det ikke er sket uden Ed, 	 Ku akene dɔm aye bɛny ke cin guutguut ci lueel.


Men de gik ud og prædikede alle Vegne, idet Herren arbejdede med og stadfæstede Ordet ved de medfølgende Tegn. 	 Agoki lɔ, lek wel aa guiir e baaiyic ebɛn, ku ye Bɛnydit luui keke keek etok, ago jam tɔ ye yic ne kagook e lɔɔk tic e yecok. Amen.


Parthere og Medere og Elamiter, og vi, som høre hjemme i Mesopotamien, Judæa og Happadokien. Pontus og Asien, 	 Wo Parthoi, ku Medoi, ku Elumai, ku kɔc tɔu e Methopotamia, ku Judaya, ku Kapadokia, ku Ponto, ku Athia,


Befal derfor, at Graven skal sikkert bevogtes indtil den tredje Dag, for at ikke hans Disciple skulle komme og stjæle ham og sige til Folket: "Han er oprejst fra de døde; og da vil den sidste Forførelse blive værre end den første," 	 Jɔ kɔc thɔn enɔɔne, bik raŋ aa tiit apiɛth, aɣet kool ee kek diak, ke kɔckɛn e piooce ke ke cii bi bɛn, bik bɛn kual, ku yookki kɔc, yan, E ro jɔt e kɔc ci thou yiic; ke mɛth cieen abi mɛth tueŋ waan woor.


Kun dette vil jeg vide af eder: Var det ved Lovens Gerninger, I modtoge Ånden, eller ved i Tro at høre? 	 Ee cooke yetok en a kaar luɔi ban e piŋ tede week, Cak Weidit yok ne luɔi de loŋ, ku cak ke yok ne piŋ ca wek e piŋ, aguɔki gam?


Se, også Skibene, endskønt de ere så store og drives af stærke Vinde, drejes med et såre lidet Ror, hvorhen Styrmandens Hu står. 	 Woiki abeel wiir ayadaŋ, na cakaa kek e dit, ku yeke kuaath e yom dit alal, ku ayeke puk tei ne kethiin e abel puk, biake ku biake, ne kede raan piɔu raan e keek puk.


Og således så jeg Hestene i Synet og dem, som sade derpå, hvilke havde ildrøde og sorteblå og svovlgule Pansere; og Hestenes Hoveder vare som Løvers Hoveder, og af deres Munde udgik Ild og Røg og Svovl. 	 Ku joŋgoor wen ca tiŋ e nyuothic, keke kɔc rɛɛr e kekɔɔth, aake tieŋ ke ke cath ne kak e keyoth gel ka cit mac ku wakintho ku thulpur: ku joŋgoor acitki niim kɔɔr; ku bɔ mac bei e kethook, ku tol, ku thulpur.


"Ære være Gud i det højeste! og Fred på Jorden! i Mennesker Velbehag! 	 E dhueeŋ tɔu keke Nhialic tenhial ya, Ku tɔu reer piɛth e piny nɔm, Ku miɛtepiɔu e kɔc yiic.


Og han beder ham meget og siger: "Min lille Datter er på sit yderste; o! at du vilde komme og lægge Hænderne på hende, for at hun må frelses og leve!" 	 go lɔŋ aret, yan, Nyandien thiine aci tiaam akɔɔr thuɔɔu; yin laŋ, an, Ba, thany yicin e yeguop, ka bi guop waar, ago piir.


Og Jesus ynkedes inderligt og rørte ved deres Øjne. Og straks bleve de seende, og de fulgte ham. 	 Go Yecu piɔu kok keke keek, ku jiɛk kenyiin; agoki dap yin enɔnthiine, ku kuanyki cok.


Vagtafdelingen og Krigsøversten og Jødernes Svende grebe da Jesus og bandt ham. 	 Go rem ku bɛny de rem ku bany ke Judai agoki Yecu dɔm, ku dutki,


Og nu, I rige! græder og jamrer over de Ulykker, som komme over eder. 	 Cai week wek kɔc cuai, dhiauki abak kiɛɛu moc, ne katuc bɔ ka bi we dhal!


Og da man længe ikke havde taget Føde til sig, så stod Paulus frem midt iblandt dem og sagde: "I Mænd! man burde have adlydt mig og ikke været sejlet bort fra Kreta og have sparet os denne Ulykke og Skade. 	 Na wen, aci kɔc cam rɛɛc e nhi juec, ke Paulo jɔt rot e kɔc yiic cil, ku jɔ lueel, yan, Week bany, tee we e jamdi piŋ waan, ku tee wo ken lony Kerete, adi ci ŋuan, ku kerɛɛce adi ken nu enɔɔne ayi eriaake.


men, som der er skrevet: "De, for hvem der ikke blev kundgjort om ham, skulle se, og de, som ikke have hørt, skulle forstå." 	 ku acit man ci e gɔɔr, yan, Kɔc kene lɛk e kede, kek abi tiŋ, Ku kɔc ken kɔn piŋ, kek abi jam yokic.


Men I, vogter eder; jeg har sagt eder alt forud. 	 Ku week, yak rot tiit: tieŋki, we ca kɔn lɛk kaŋ kedhie.


Og han sagde: "Abba Fader! alting er dig muligt; tag denne Kalk fra mig; dog ikke hvad jeg vil, men hvad du vil." 	 Go lueel, yan, Abba, Waar, yin ee kaŋ leu kedhie; nyaaiye binye tede yɛn: ku acie kede yɛnpiɔu, ee kede yinpiɔu.


Og Kongen blev bedrøvet; men for sine Eders og for Gæsternes Skyld befalede han, at det skulde gives hende. 	 Na wen, ke malik dhiau piɔu; ku ne baŋ de guutguut wen ci lueel, ku ne baŋ de kɔc rɛɛr e yen etok tede cam, ke yook, an, bi gam en.


thi hun sagde ved sig selv: "Dersom jeg blot rører ved hans Klædebon, bliver jeg frelst." 	 aye lueel e yepiɔu, an, Te jak ɛn lupɔde tei, ke yɛn bi dem.


Lader os derfor forbigå Begyndelsesordet om Kristus og skride frem til Fuldkommenhed uden atter at lægge Grundvold med Omvendelse fra døde Gerninger og med Tro på Gud, 	 Yen pɛl wok jam de cook tueŋ e kede Kritho, ku jɔku lɔ tueŋ aɣet dit bi wo thok e dit; ku duku keerkeer e weet be wecic, yen aye jam de wel ee raan epiɔu wɛl wei e luɔi cinic piir, ku jam de gam ee raan Nhialic gam,


I den samme Stund frydede Jesus sig i den Helligånd og sagde: "Jeg priser dig, Fader, Himmelens og Jordens Herre! fordi du har skjult dette for vise og forstandige og åbenbaret det for umyndige. Ja, Fader! thi således skete det, som var velbehageligt for dig. 	 Ku ne thaar mane guop ke Yecu jɔ piɔu miɛt ne Weidit, ku lueel, yan, Yin lɛɛc, Waar, luɔi ci yin kake mɔny kɔc pel ku kɔc de niim, ku jɔ keek nyuoth mithi. thiiatetet: ee yen, Waar; en aci guɔ miɛt e yiniɔu.


Han svarede og sagde: "Hvem er han, Herre? for at jeg kan tro på ham." 	 Go bɛɛr, thieec, yan, Ye ŋa, Bɛnydit, ke ban e gam?


Hun siger til ham: "Ja, Herre! jeg tror, at du er Kristus, Guds Søn, den, som kommer til Verden." 	 Go lɛk en, yan, Ɣɛɛ, Bɛnydit; yin ca gam nɔn ee yin Kritho, Wen e Nhialic, raan e bɔ e piny nɔm.


de, som opæde Enkers Huse og på Skrømt bede længe; disse skulle få des hårdere Dom." 	 ku yek ɣoot ke dieer cin niim roor cam yiic, ku yek lɔŋ e lɔŋ baar thiɛɛn kek kerɛɛcden: kedɛn tuc bik yok kek ekɔcke abi dit.


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, der siger: "Han tog vore Skrøbeligheder og bar vore Sygdomme." 	 ago jam aa yic jam ɣɔn ci lueel e nebi Yithaya, yan, Yen guop aci tetokkuɔ noom, ku aci juɛikuɔ jɔt.


Efterdi du har bevaret mit Ord om Udholdenheden, vil også jeg bevare dig ud af Fristelsens Stund, som skal komme over hele Jorderige for at friste dem, som bo på Jorden. 	 Luɔi ci yin jamdi muk jam de ruot can apiɔu ruut, ke yin ba muk aya ne thaar e them, thaar bi dap bɛn e piny nɔm ebɛn, bi kɔc tɔu e piny nɔm bɛn them kedhie.


Men Engelen tog til Orde og sagde til Kvinderne: "I skulle ikke frygte! thi jeg ved, at I lede efter Jesus den korsfæstede. 	 Go tunynhial bɛɛr, yook diaar, yan, Duoki riɔc; aŋiɛc nɔn kaar wek Yecu, raan waan ci piaat e tim ci riiu nɔm kɔu.


Men Abraham siger til ham: De have Moses og Profeterne, lad dem høre dem! 	 Go Abraɣam lueel, yan, Adeki Mothe ku nebii; tɔ ke piŋ keden.


Og de spurgte ham: "Hvad da? Er du Elias?" Han siger: "Det er jeg ikke." "Er du Profeten?" Og han svarede: "Nej." 	 Agoki thieec, yan, Ka yee ŋa? Ye Eiija? Go, yan, Ei, yɛn cie Elija. Goki, yan, Ka ye nebi waane? Go bɛɛr, jiɛi, yan, Ɣei.


Og straks driver Ånden ham ud i Ørkenen. 	 Na wen, e tethiine, ke dap lɛɛr e jɔɔric e Weidit.


Mener ikke, at jeg er kommen for at bringe Fred på Jorden; jeg er ikke kommen for at bringe Fred, men Sværd. 	 Duoki e lueel nɔn e ba yɛn ba mat bɛn taau e piny nɔm; yɛn ecii bɔ ba mat bɛn taau e piny ncm, ee tɔŋ en aba bɛn taau.


Og de droge bort i Skibet til et øde Sted afsides. 	 Goki jal kapac e abel leki e jɔɔric.


"Lovet være Herren, Israels Gud! thi han har besøgt og forløst sit Folk 	 Thieithieei Bɛnydit, Nhialic de Yithrael; Aci kɔcke neem ku weer keek bei,


Og han sagde til dem: "Ser til og vogter eder for al Havesyge; thi ingens Liv beror på, hvad han ejer, selv om han har Overflod." 	 Go keek yɔɔk, yan, Yak rot tiŋ, ku tiɛtki rot ne kɔɔr e kajuec; juec de ka nu raan cin acii en ke e piir.


Og alt, hvad I begære i Bønnen troende, det skulle I få." 	 Ku na de ke bak lim te laŋ wek, ku gamki, abak keek aa yok.


"Frygt ikke, Zions Datter! se, din Konge kommer, siddende på en Asenindes Føl." 	 Du riɔc, nyan e Dhiɔn: Malikdu ka bɔye, ke cath e mɛnh e muul kɔu.


Og da han så, at det behagede Jøderne, gik han videre og lod også Peter gribe. Det var de usyrede Brøds Dage. 	 Na wen, aci luɔiye tiŋ nɔn mit en e Judai piɔth, ke look Petero dɔm aya. Akoolke aa yek akool ke kuin kene tup.


Det er Ånden, som levendegør, Kødet gavner intet; de Ord, som jeg har talt til eder, ere Ånd og ere Liv. 	 Ee wei kek ee kaŋ tɔ piir; guop acin ken ee leu: wel ca lɛk week, kek aye wei, ku yek piir.


Thi der er Gildinger, som ere fødte således fra Moders Liv; og der er Gildinger, som ere gildede af Mennesker; og der er Gildinger, som have gildet sig selv for Himmeriges Riges Skyld. Den, som kan rumme det, han rumme det!" 	 Rooc kɔk anuki, kɔc ci dhieeth ke ke ye rooc e marken yac; ku nu rooc kɔk, kɔc ci roc e kɔc; ku nu rooc, kɔc ci rot roc ne biak de ciɛɛŋ de paannhial. Raan dueer jame leu e muk, ke muk.


Og dersom Satan har sat sig op imod sig selv og er kommen i Splid med sig selv, kan han ikke bestå, men det er ude med ham. 	 Ku Catan aya, te jɔt en rot ku ciek rot ater, ago eyic tek, ka cii dueer kɔɔc, thok bi en thok adueer thiɔk.


O, I uforstandige Galatere! hvem har fortryllet eder, I, hvem Jesus Kristus blev malet for Øje som korsfæstet? 	 Wek Galatai mum niim oou, eeŋa ci we thueeth, ba we yin cuo piŋ, wek kɔc cii Yecu Kritho taau e weniim edei, ke ye piaat e tim ci riiu nɔm kɔu?


Og da det var blevet silde, var Skibet midt på Søen og han alene på Landjorden. 	 Na wen, aci piny guɔ cuɔl, ke abel tɔu e wɛɛric cil, ku tɔu biic etok.


De sige til ham: "Ilde vil han ødelægge de onde og leje sin Vingård ud til andre Vingårdsmænd, som ville give ham Frugterne i deres Tid." 	 Goki lueel, yan, Abi ke nɔk e naŋ tuc, kek kɔc racpiɔthe, ago domdɛn e enap taau e kɔc kɔk cin, kɔc bi dom aa tiit, kɔc bi yen aa yien mith ke tiim ekooldɛn ee kek luɔk.


Men Jesus sagde til ham: "I Dag er der blevet dette Hus Frelse til Del, efterdi også han er en Abrahams Søn; 	 Go Yecu lueel, yan, Kunydewei aci bɛn e ɣone ekoole, luɔi ee yen wen e Abraɣam aya.


Tager Del i de helliges Fornødenheder; lægger Vind på Gæstfrihed! 	 Yak kakun tek ne kɔc ɣerpiɔth, te de yen ke dak kek; yak kamaan ŋic aret.


ud fra hvem hele Legemet, idet det sammenføjes og sammenknyttes ved ethvert hjælpende Bindeled i Forhold til hver enkelt Dels tilmålte Virkekraft, fuldbyrder Legemets Vækst til Opbyggelse af sig selv i Kærlighed. 	 ago guop dit ebɛn ne yen ne duot ci e duut apiɛth abi lɔ kuendek, ne yomnyiin ebɛn yomnyiin cath ne yen, acit luɔi ee ka ke raan guop looi ebɛn, kene ke luɔide ku kene ke luɔide, ago guop dit abi ro yik e nhieeric.


Men også Judas, som forrådte ham, kendte Stedet; thi Jesus samledes ofte der med sine Disciple. 	 Ku Judath aya, raan bi e nyiɛɛn, aŋic etɛɛn: ne luɔi ee kek cool e mat keniim etɛɛn, yen Yecu keke kɔckɛn e piooce.


dem har Jason taget ind til sig; og alle disse handle imod Kejserens Befalinger og sige, at en anden er Konge, nemlig Jesus." 	 ku aci Jathon ke gam ɣot: ku kɔcke kedhie ayek looŋ ke Kaithar rɛɛc gam; ayek lueel, yan, de malik daŋ, cɔl Yecu.


Og han gjorde ingen Forskel imellem os og dem, idet han ved Troen rensede deres Hjerter. 	 ku acin puny ci en wo pɔɔc yiic, wook ne keek, waan ci en keek waak piɔth ne gam.


Men Jesus begyndte at sige til dem: "Ser til, at ingen forfører eder!" 	 Go Yecu jam gɔl, yan, Yak rot tiit ke cin raan bi we math.


Hustruerne skulle underordne sig under deres egne Mænd, som under Herren; 	 Wek diaar, yak tɔu e roorkun cok, roorkun gup, acit man tau wek e Bɛnydit cok.


Evodia formaner jeg, og Syntyke formaner jeg til at være enige i Herren. 	 Yɛn lek Ewodia, ku lɛk Thuntuke, yan, Yak jam toŋe lueel e Bɛnyditic.


Da blev Jesus af Ånden ført op i Ørkenen for at fristes af Djævelen. 	 Na wen, ke Yecu thel Weidit leere jɔɔric, lɔ them e jɔŋdiit rac.


Dette er det Brød, som kommer ned fra Himmelen, at man skal æde af det og ikke dø. 	 Kene ee kuin bɔ piny paannhial, bi raan aa cam e ye, ku cii thou.


Men da Josef vågnede op at Søvnen, gjorde han, som Herrens Engel havde befalet ham, og han tog sin Hustru til sig. 	 Na wen, aci paac e ninic, en Jothep, ke jɔ looi cit man ci tunynhial e Bɛnydit e lɛk en, go tiiŋde noom;


Men har han gjort dig nogen Uret eller er dig noget skyldig, da før mig det til Regning! 	 Ku te ci en yin wac kaŋ, ku na de keduon cath ke ye, ke jɔ taau e yayeth;


Salige ere de rene af Hjertet, thi de skulle se Gud. 	 Thieithieei e kɔc lɔ piɔth wai; abik Nhialic tiŋ.


og så op til Himmelen, sukkede og sagde til ham: "Effata!" det er: lad dig op! 	 na wen, ke liec paannhial, ku wei aret, ku yook, yan, Eppatha, yan, Liep rot.


Men Visdommen herovenfra er først ren, dernæst fredsommelig, mild, føjelig, fuld at Barmhjertighed og gode Frugter, upartisk, uden Skrømt. 	 Ku pɛlenɔm bɔ nhial ee kɔn yic ɣɛɛr etop, na wen, ke jɔ mat kɔɔr, ku ye jam emaath, ku ye kede dap pɔl, ee piɔu dap kok, ku ye dap luɔk e mithkɛn piɛth, acii kɔc e kuany yiic, ku cin yacaguk.


Simon Peter svarede ham: "Herre! til hvem skulle vi gå hen? Du har det evige Livs Ord; 	 Go Thimon Petero puk nɔm, yan, Bɛnydit, buk lɔ tede ŋa? Yin cath weke wel ke piir athɛɛr.


Men han sagde til ham: "Du svarede ret; gør dette, så skal du leve." 	 Go lueel, yan, Aci tiiŋ nɔm: na loiye wule, ke yin bi piir.


for at alle skulle ære Sønnen, ligesom de ære Faderen. Den, som ikke ærer Sønnen, ærer ikke Faderen, som udsendte ham. 	 ke kɔc e ke bi Wende aa rieu kedhie, cit man ee kek Waada rieu. Raan reec Wende rieu, ka reec Waada rieu aya, raan e toc e.


Og på samme Måde hånede også Røverne ham, som vare korsfæstede med ham. 	 Ayi kɔc e kaŋ rum aya, kɔc wen ci piaat ne yen etok, acik lat ne jam toŋ mane.


Det er disse Ting, som gøre Mennesket urent; men at spise med utoede Hænder gør ikke Mennesket urent." 	 kak ee raan tɔ rac ka; ku cam cieme raan ke ken ecin piny, acie yen ee raan tɔ rac.


Vorder mine Efterlignere, Brødre! og agter på dem, der vandre således, som I have os til Forbillede. 	 Yak taudi dɔmic, wek mithekɔckuɔ, ku thɛkki kɔc e reer cit man e wok, wok kɔc ba wek tauden dɔmic.


og de blive retfærdiggjorte uforskyldt af hans Nåde ved den Forløsning, som er i Kristus Jesus, 	 ku ayeke tɔ piɛthpiɔth youyou ne dhueeŋ de yenpiɔu ne weer ci ke wɛɛr bei e Kritho Yecuyic,


Men han sagde til Disciplene: "Der skal komme Dage, da I skulle attrå at se en af Menneskesønnens Dage, og I skulle ikke se den. 	 Go kɔcpiooce yɔɔk, yan, Akool abik bɛn, kool ba wek piɔth dɛ tiŋ tieŋ wek kool toŋ de akool ke Wen e raan yiic, ku acaki bi tiŋ.


Og Vingårdsmændene grebe hans Tjenere, og en sloge de, en dræbte de, og en stenede de. 	 Na wen, ke kɔc e dom tiit ke ke dɔm liimke, duiki tok, ku nakki tok, ku biookki tok e kur.


Thi dersom de, der ere af Loven, ere Arvinger, da er Troen bleven tom, og Forjættelsen gjort til intet. 	 Ku tee ye kɔc ke loŋ kek bi piny lɔɔk lak, ke gam adi bi aa ɣɔric, ku ke ci kɔn lueel adi bi aa ke cin namde.


Thi han sagde til ham: "Far ud af Manden, du urene Ånd!" 	 Ne yook ci en e yɔɔk, yan, Ba bei e raan guop, yin jɔŋ rac.


Dog talte ingen frit om ham af Frygt for Jøderne. 	 Ku acin raan e jam e kede yen e kɔc yiic, ne riɔɔc wen ci kek riɔɔc e Judai.


Dog, den Højeste bor ikke i Huse gjorte med Hænder, som Profeten siger: 	 Ku Awarjaŋ acie reer e luek yiic tei, luek ci yik e kɔc cin; acit nɔn lueele nebi yen, yan,


Og da de trådte ud af Skibet, kendte man ham straks. 	 Na wen, acik bɛn bei e abelic, ke jɔ kɔc ŋic enɔnthiine,


Men de brøde sig ikke derom og gik hen, den ene på sin Mark, den anden til sit Købmandsskab; 	 Goki lueel, yan, Eeŋoda thin, ku jelki, lɔ tok domde, ku lɔ tok tede ɣoocde;


Og han gik atter ud langs Søen, og hele Skaren kom til ham, og han lærte dem. 	 Na wen, ke be lɔ biic le e wɛɛryɔu; ku bɔ kut e kɔc ebɛn te nu yen, go ke wɛɛt.


Jesu Kristi Åbenbaring, som Gud gav ham for at vise sine Tjenere, hvad der skal ske snart, og han sendte Bud ved sin Engel og fremstillede det i Billeder for sin Tjener Johannes, 	 Nyuutii de Yecu Kritho, nyuuth cii Nhialic gam en, bi liimke bɛn nyuoth ka bi dhil dap tic: go tunydɛnnhial tuooc le limdɛn Jɔn lɛk:


og Judas Iskariot, han, som forrådte ham. 	 ku Judath Yithkariɔt, raan bi e nyiɛɛn aya. Go bɛn ku le ɣot.


Derfor led også Jesus uden for Porten, for at han kunde hellige Folket ved sit eget Blod. 	 Yen aa guume Yecu thuɔɔu e kalthok biic aya, luɔi bi en kɔc tɔ ɣerpiɔth ne riɛm de yenguop.


Og der viste sig for dem Tunger som af Ild, der fordelte sig og satte sig på hver enkelt af dem. 	 Na wen, ke liep e ke tul, liep cit mac, ci keyiic tek; ku jɔki nyuc e kegup kedhie.


Der er i Verden, lad os sige, så og så mange Slags Sprog, og der er intet af dem, som ikke har sin Betydning. 	 Wok ee dhan ne baŋ de Kritho, ku wek ee kɔc pelniim e Krithoyic; wok kɔc gup, ku wek ril; wek de niim dhueeŋ, wok cin naamda.


Thi jeg, vil give eder Mund og Visdom, som alle eders Modstandere ikke skulle kunne modstå eller modsige. 	 we ba gam thook pɛlenɔm, ke koc de ater ne week ke ke cii beer beer kek kedun bi leu, ayi teer teer kek ne week aya.


Sandelig, siger jeg eder, den, som ikke modtager Guds Rige ligesom et lille Barn, han skal ingenlunde komme ind i det." 	 Wek yɔɔk eyic, yan, Raan reec ciɛɛŋ de Nhialic noom cit man e mɛnhthiinakaŋ, ka cii bi lɔ thin etaitai.


Paulus, Apostel, ikke af Mennesker, ikke heller ved noget Menneske, men ved Jesus Kristus og Gud Fader, som oprejste ham fra de døde, 	 Yɛn Paulo, tuc, (ku ca ye tuny e kɔc, ku acie raan en ee toc ɛn, ee Yecu Kritho, keke Nhialic Waada, Raan e jɔt en e kɔc ci thou yiic),


Og han sagde i sin Undervisning: "Tager eder i Vare for de skriftkloge, som gerne ville gå i lange Klæder og lade sig hilse på Torvene 	 Go keek yɔɔk e weetdeyin, yan, Yak rot tiit e kɔc e loŋ gɔɔr, kɔc nhiaar cath ke ke ceŋ lupɔɔ bar, ku nhiaarki thiec e thuk yiic,


Men hans Hoved og Hår var hvidt som hvid Uld, som Sne; og hans Øjne som Ildslue; 	 Ku ɣeer nɔm e wic cit man e alanh ɣerewic, acit kɔɔi ɣeer e lony nhial paan hir e pinyde: ku cit nyin liem de mac;


Og Jesus svarede og sagde til dem: "Ser til, at ingen forfører eder! 	 Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Tiɛtki rot ke cin raan bi week math.


og til Søsteren Appia og Arkippus, vor Medstrider, og Menigheden i dit Hus; 	 ku Apia nyankeneda, ku Arkipo raan e tɔŋ biok ke wook etok, ku kanithɔ nu ɣondu:


Og han siger til dem: "Er det tilladt at gøre godt på Sabbaten eller at gøre ondt, at frelse Liv eller at slå ihjel?" Men de tav. 	 Go keek thieec, yan, Ee kenou ci pal kɔc ekool e thabath, ee luɔi de kepiɛth, ku ye luɔi de kerac? ee kunydewei, ku ye naŋ de kɔc? Goki lɔ diu.


En anden Lignelse talte han til dem: "Himmeriges Rige ligner en Surdejg, som en Kvinde tog og lagde ned i tre Mål Mel, indtil det blev syret alt sammen." 	 Go ke lɛk kaaŋ daŋ, yan, Ciɛɛŋ de paannhial acit luɔu ci tik noom, go ke liaap keke akop wac, cit aduuk kadiak, aɣet te bi en tuak ebɛn.


Udenfor ere Hundene og Troldkarlene og de utugtige og Morderne og Afgudsdyrkerne og enhver, som elsker og øver Løgn. 	 Ku jɔk, ku kɔc e thueth, ku kɔc e diaar kɔɔr, ku kɔc e kɔc nɔk akurki, ku kɔc e yieth lam, kek atɔuki biic, ayi raan ebɛn raan nhiaar lueth ku ye lueth toor.


Thi vi kunne ikke lade være at tale om det, som vi have set og hørt." 	 ku wo cii aguiɛɛr dueer pɔl ne ka cuk tiŋ ku piŋkuke.


Og Engelen tog Røgelsekarret og fyldte det med Ild fra Alteret og kastede den på Jorden; og der kom Torden og Røster og Lyn og Jordskælv. 	 Na wen, ke tunynhial noom thaŋ wen ee wal nyop thin, ku jɔ thiɔɔŋ e many de yiŋ de lam, ku cuɛt e piny nɔm; go kɔc rot tuol, ku tul maaredeŋ, ku wiledeŋ, ku nieŋ ci piny ro niɛŋ.


Så troede Jøderne ikke om ham, at han havde været blind og var bleven seende, førend de fik kaldt på Forældrene til ham, som havde fået sit Syn. 	 Ku reec Judai gam ne kede, nɔn ee yen cɔɔr, ku be piny tiŋ, a kɔn kek wun raan ci tɔ daai cɔɔl ayi man.


Derfor siger han, idet han indtræder i Verden: "Slagtoffer og Madoffer havde du ikke Lyst til; men et Legeme beredte du mig; 	 Yen a lueel en en, te bi en e piny nɔm, yan, Naŋ de kaŋ ku gɛm e kaŋ aake kɛne ya kɔɔr, Ee guop yen aa cueec yin ɛn;


Og de sagde til hende: "Der er ingen i din Slægt, som kaldes med dette Navn." 	 Goki yɔɔk, yan, Acin raan tok dhiendun ci kɔn cak e rinke.


ej, heller ere alle Børn, fordi de ere Abrahams Sæd, men: "I Isak skal en Sæd få Navn efter dig." 	 ku aciki e mith ke Abraɣam kedhie, e luɔi ee Abraɣam kuɛɛreden; ku aye lueel, yan, Kaudu abi kuɛɛn e Yithakic.


Mænd, som have vovet deres Liv for vor Herres Jesu Kristi Navn. 	 kɔc ci weiken kuɔɔn ne baŋ de rin ke Bɛnydan Yecu Kritho.


Men Vingårdens Herre sagde: Hvad skal jeg gøre? Jeg vil sende min Søn, den elskede; de ville dog vel undse sig, for ham. 	 Na wen, ke jɔ bɛny de dom lueel, yan, Eeŋo ba looi? wendien nhiaar aba tooc: abi dɛ te bi kek e rieu te tiŋ kek en.


Og han bryder op derfra og kommer til Judæas Egne og Landet hinsides Jordan, og atter samler der sig Skarer om ham; og han lærte dem atter, som han plejede. 	 Na wen, ke jel etɛɛn, bi piny de Judaya e Jordan nɔm lɔŋtui; go kuut ke kɔc bɛ gueer te nu yen; go keek bɛ wɛɛt, cit man e taudɛn thɛɛr.


Og Levi gjorde et stort Gæstebud for ham i sit Hus; og der var en stor Skare af Toldere og andre, som sade til Bords med dem. 	 Go Lebi luoi kecamdit ɣonde guop: ku ade kut ditt e kɔc e atholbo tɔ kut ayi kɔc kɔk kɔc wen rɛɛr ne yen etok.


Men jeg siger: Vandrer efter Ånden, så fuldbyrde I ingenlunde Kødets Begæring. 	 Ku aluɛɛl aleyɔɔ, yan, Cathki ne Wcidit yiic, ke we cii ka kɔɔr guop bi aa looi.


Thi Dommen er ubarmhjertig imod den, som ikke har øvet Barmhjertighed; Barmhjertighed træder frimodigt op imod Dommen. 	 Raan e kaŋ looi egiɛɛŋ, ke loŋde abi guiir egiɛɛŋ, ku acin kokdepiɔu bi yok; ku kokdepiɔu ee ro leec ekool e guieereloŋ.


Men Judas, som forrådte ham, svarede og sagde: "Det er dog vel ikke mig, Rabbi?" Han siger til ham: "Du har sagt det." 	 Na wen, ke Judath, raan e nyiin en, ke thieec, yan, Ee yɛn, Rabi? Go yɔɔk, yan, Ye ka, ci lueele.


Thi for eder er Forjættelsen og for eders Børn og for alle dem, som ere langt borte, så mange som Herren vor Gud vil tilkalde." 	 Ke ci lueel, an, bi gam kɔc, ee kedun week, ku ye kede niithkun, ku ye kede kɔc nu temec kedhie, kɔc bii Bɛnydit Nhialicda cɔɔl.


Dersom jeg ikke gør min Faders Gerninger, så tror mig ikke! 	 Te kɛn ɛn luɔi de Waar aa looi, duoki ya gam.


Eller hvad gik I ud at se? Et Menneske, iført bløde Klæder? Se, de, som bære bløde Klæder, ere i Kongernes Huse. 	 Ku e we lɔ biic lak ŋo tiŋ? Ee raan ceŋ lupɔ lɔ nip? Tieŋki, kɔc ceŋ lupɔ lɔ nip atɔuki e ɣoot ke maliik yiic.


Kom derfor i Hu, hvorfra du er falden, og omvend dig, og gør de forrige Gerninger; men hvis ikke, da kommer jeg over dig, og jeg vil flytte din Lysestage fra dens Sted, hvis du ikke omvender dig. 	 Tak yinɔm e te waan loony yin thin, ku puk yipiɔu, ba luɔi tueŋ waan looi; be, yan, cii e loi, ke yɛn bi dap bɛn tede yin, ba ku nyaai camadandu tede, te ken yin yipiɔu puk.


Eller lad disse her selv sige, hvad Uret de have fundet hos mig, da jeg stod for Rådet, 	 Ayi kɔcke etene, tɔ luelki keek gup, nɔn de kerɛɛcdien cik yok te waan kaac ɛn e loŋ nɔm,


Da. tager Djævelen ham med sig til den hellige Stad og stiller ham på Helligdommens Tinde og siger til ham: 	 Na wen, ke leere jɔŋdiit rac panydiit ɣeric, ku tɛɛu nhial e luaŋdiit e Nhialic nɔm,


Men Filip blev funden i Asdod, og han drog omkring og forkyndte Evangeliet i alle Byerne, indtil han kom fil Kæsarea. 	 Go Pilip rot a yok Adhoto: go teek e pɛɛnydit yiic kedhie, ke guiir welpiɛth, aɣet te ci en bɛn Kaithareia.


indtil den Dag, da han blev optagen, efter at han havde givet Apostlene, som han havde udvalgt, Befaling ved den Helligånd; 	 aɣet kool ci e jat nhial, te ci en tuuc ci lɔc kɔn yien thon ne Weidit Ɣer:


Og jeg har andre Får, som ikke høre til denne Fold; også dem bør jeg føre, og de skulle høre min Røst; og der skal blive een Hjord, een Hyrde. 	 Ku yɛn de thok kɔk aya, thok cie ka ke agane: kek ayadaŋ aba ke dhil bɛɛi, agoki roldi piŋ; agoki ya luny tok, ku tin tok.


Og fra Røgen udgik der Græshopper over Jorden, og der blev givet dem Magt, som Jordens Skorpioner have Magt. 	 Ku bɔ kɔyɔm bei e tolic, lek e piny nɔm; goki gam riɛl cit man e riɛl cath ke mancieei ke piny nɔm.


Men medens de talte dette, stod han selv midt iblandt dem; og han siger til dem: "Fred være med eder!" 	 Na wen, aŋootki ke ke luel kake, ke Yecu guop ke jɔ tuol e keyiic cil, yook keek, yan, E mat tɔu e weyiic.


Og vi forkynde eder den Forjættelse, som blev given til Fædrene, at Gud har opfyldt denne for os, deres Børn, idet han oprejste Jesus; 	 Ku wek guiirku wel piɛth, yan, Loŋ cii Nhialic mac ke kuarkuɔ,


Men også nogle af de omløbende jødiske Besværgere forsøgte at nævne den Herres Jesu Navn over dem, som havde de onde Ånder, idet de sagde: "Jeg besværger eder ved den Jesus, som Paulus prædiker." 	 Ku ade kɔc arieeu, kɔc ke Judai, kɔc e jɔɔk rac cieec. Na wen, ke kɔcke ke ke ye rin ke Yecu cɔɔl e kɔc niim kɔc de gup jɔɔk rac, ayek lueel, yan, Wek yookku ne Yecu, raan guiire Paulo rinke.


Dette var i Begyndelsen hos Gud. 	 Yenguop aa nu keke Nhialic te ɣɔn gɔle kaŋ.


Men jeg siger eder: Elsker eders Fjender, velsigner dem, som forbande eder, gører dem godt, som hade eder, og beder for dem, som krænke eder og forfølge eder, 	 Ku yɛn alɛk week, yan, Yak kɔe dɛ wek ater nhiaar, yak lɔŋ ne biak de kɔc e week yɔŋ;


Jeg Johannes, eders Broder og meddelagtig i Trængselen og Riget og Udholdenheden i Jesus, var på den Ø, som kaldes Patmos, for Guds Ords og for Jesu Vidnesbyrds Skyld. 	 Yɛn Jɔn, mɛnhkenedun, ku ya raan e mat woke week etok ne ketuc e wo dhal, ku yok mat etok aya ne ciɛɛŋ de Yecu Kritho ku ne liɛɛr e yenpiɔu, yɛn aa nu tuur cɔl Patmo, ne baŋ de jam e Nhialic ku ne luɔi aa yɛn caatɔ ne kede Yecu Kritho.


Men der opstod den Tanke hos dem, hvem der vel var den største af dem. 	 Na wen, ke ater cak rot e keyiic, yan, ee raanou bi lɔ tueŋ e keyiic.


Og er der sammesteds et Fredens Barn, skal eders Fred Hvile på ham; men hvis ikke, da skal den vende tilbage til eder igen. 	 Ku na nu raan nhiaar mat thin, ke mandun abi reer ke yen: ku na liu, ka bi rot pɔk week.


og Fjenden, som såede det, er Djævelen; og Høsten er Verdens Ende; og Høstfolkene ere Engle. 	 ku raan de ater raan e weer keek ee jɔŋ diit rac; ku kool e tem yen aye thok de piny de enɔɔne; ku kɔc tem kek aye tuucnhial.


thi hine tugtede os for nogle få Dage efter deres Tykke, men han gør det til vort Gavn, for at vi skulle få Del i hans Hellighed. 	 Ku ee yic aake ye wo wɛɛt e akool liaakaŋ e weet piɛth e kekpiɔth; ku weet weet en wook ee kede piathda, ke wo bi ɣɛɛr e yenpiɔu rɔm ne yen etok.


Men de andre Disciple kom med Skibet, thi de vare ikke langt fra Land, kun omtrent to Hundrede Alen, og de slæbte efter sig Garnet med Fiskene. 	 Go kɔc kɔk e piooce goki bɛn e abel thiineyic (aciki mec ne biic, acit dhirɔɔ bot kaarou tei), ke ke thel bɔi deyic rec.


Og noget faldt på Klippen; og da det voksede op, visnede det, fordi det ikke havde Væde. 	 Ku loony kɔk piny de kuur; na wen, acik goŋ, ke ke dap biɔɔr, ne cien tiɔptiɔɔp e piny.


Han siger til dem: "Hvorledes kan da David i Ånden kalde ham Herre, idet han siger: 	 Go ke yɔɔk, yan, Eeŋo e Dabid e tɔ ye Bɛnydit ne riɛl e Weidit, lueel, an,


Da de nu havde roet omtrent fem og tyve eller tredive Stadier, se de Jesus vandre på Søen og komme nær til Skibet, og de forfærdedes. 	 Na wen, acik abel gɛɛr te cit mail kadiak, ku nɔn ee kek ŋuan, ke ke tiŋ Yecu acath e wɛɛric e piu niim, ke bɔ te nu abel: agoki riɔɔc.


Derfor, den, som æder Brødet eller drikker Herrens Kalk uværdigt, pådrager sig Skyld over for Herrens Legeme og Blod. 	 ee dhan ke piny nɔm kek e lɔc Nhialic, bi kɔc pelniim tɔ yaar: ku lɔc Nhialic kɔc kɔc, bi kɔc ril tɔ yaar;


"Herre! min Dreng ligger hjemme værkbruden og, pines svarlig." 	 yan, Bɛnydit, lim e ya luooi adhɔt piny ɣoot, ke ci duany, aci cuil guop aret.


Men indtil det vilde dages, formanede Paulus alle til at tage Næring til sig og sagde: "Det er i Dag den fjortende Dag, I have ventet og tilbragt uden at spise og intet taget til eder. 	 Na wen, akɔɔr piny ru, ke Paulo jɔ kɔc lɔŋ kedhie, yan, bik kecam thieep, yan, Nin kathieer ku ŋuan ke we rɛɛr ecaŋwaan, ke we cii cam.


Jeg udgik fra Faderen og er kommen til Verden; jeg forlader Verden igen og går til Faderen." 	 Yɛn e bɔ tede Waar, ba e piny nɔm: ku enɔɔne, yɛn be piny nɔm nyaaŋ piny, la tede Waar.


Men han sagde til dem: "Hvorledes siger man, at Kristus er Davids Søn? 	 Go ke thieec, yan, Eeŋo lueele kɔc en, yan, Kritho ee wen e Dabid?


Da nu Peter så ham, siger han til Jesus: "Herre! men hvorledes skal det gå denne?" 	 Te ci Petero ye tiŋ, ke jɔ Yecu thieec, yan, Bɛnydit, ku raane bi yedi?


Thi ligesom vi have mange Lemmer på eet Legeme, men Lemmerne ikke alle have den samme Gerning, 	 Ku acit man de raan kajuec e yeguop, ku ye guop toŋe, ku luɔi de ka ke guop ebɛn aciki e kit;


Jeg vidste vel, at du altid hører mig; men for Skarens Skyld, som står omkring, sagde jeg det, for at de skulle tro, at du har udsendt mig." 	 Ku aŋiɛc nɔn ee yin kedi piŋ ecaŋɣɔn: ku ne biak de kut e kɔc kaac e yalɔɔm, en aa luɛɛl ɛn en, ke ke bi gam nɔn e tooc yin ɛn.


Derfor er det af Tro, for at det skal være som Nåde, for at Forjættelsen må stå fast for den hele Sæd, ikke alene for den af Loven, men også for den af Abrahams Tro, han, som er Fader til os alle 	 Yen abi yen ne gam, ke bi aa kede dhueeŋ; ago ke ci kɔn lueel, ago dhil aa kede kaude ebɛn; acie kede kɔc nu e loŋic kapac, ee kede kɔc nu e gamic aya, gam de Abraɣam, yen aye waarda wook wodhie;


Og der var Hyrder i den samme Egn, som lå ude på Marken og holdt Nattevagt over deres Hjord. 	 Ke ade kɔc e thok tit e paane amɛcki roor, ku titki lunydɛn e thok wakɔu.


Der var syv Brødre; og den første tog en Hustru, og da han døde, efterlod han ikke Afkom. 	 Wɛɛt ke raan tok anuki kadherou: go mɛnh tueŋ tik thiaak, ku jɔ thou ke cin mɛnh ci nyaaŋ piny.


og Herodes ikke heller, thi han sendte ham tilbage fil os; og se, han har intet gjort som han er skyldig at dø for. 	 acakaa Kerod aya, acin ke ci yok; aci bɛ pɔk nɔm wook; ku tieŋki, acin ke ci looi ke dueer en roŋ ke thuɔɔu.


så spurgte Farisæerne og de skriftkloge ham ad: "Hvorfor vandre dine Disciple ikke efter de gamles Overlevering, men holde Måltid med vanhellige Hænder?" 	 Na wen, ke Parithai ku kɔc e loŋ gɔɔr ke thiecki, yan, Na kɔckuon e piooce, eeŋo reec kek cieŋ e ciɛɛŋ thɛɛr e kɔc dit, ku yek knin cam ke ke ken kecin kɔn piny?


Hver første Dag i Ugen lægge enhver af eder hjemme hos sig selv noget til Side og samle, hvad han måtte have Lykke til, for at der ikke først skal ske Indsamlinger, når jeg kommer. 	 Kuocki kɔc ɣerpiɔth nɔn bi kek loŋ de kɔc ke piny nɔm aa gulir? Ku te bi loŋ de kɔc ke piny nɔm aa guiir e week, caki dueer roŋ ne guieer ba wek looŋ thiiakaŋ aa guiir?


Eller har jeg ikke Lov at gøre med mit, hvad jeg vil? Eller er dit Øje ondt, fordi jeg er god? 	 Kene pal ɛn nɔn ban ke nu yapiɔu looi ne kaki? Rac nyin, ne baŋ de piath e yɛnpiɔu?


Thi hun sagde: "Dersom jeg rører blot ved hans Klæder, bliver jeg frelst." 	 Aye lueel, yan, Na cakaa yɛn e jak lupɔɔke tei, ke yɛn bi guop pial.


Men de gøre alle deres Gerninger for at beskues af Menneskene; thi de gøre deres Bederemme brede og Kvasterne på deres Klæder store. 	 Ayek luɔiden looi ebɛn ke ke bi tiŋ e kɔc; ayek wɛlkɛn yek cieŋ tɔ laau yiic, ku tɔki lupɔɔken dit thook,


Jesus svarede og sagde til dem: "Knurrer ikke indbyrdes! 	 Go Yecu bɛɛr, yook keek, yan, Duoki ŋun wapac.


Men han sagde til dem: "Jeg så Satan falde ned fra Himmelen som et Lyn. 	 Go ke yɔɔk, yan, Yɛn e Catan tiŋ ke loony piny paannhial cit man e wiledeŋ.


Og jeg vil ikke, Brødre! at I skulle være uvidende om, at jeg ofte har sat mig for at komme til eder (men hidindtil er jeg bleven forhindret), for at jeg måtte få nogen Frugt også iblandt eder, ligesom iblandt de øvrige Hedninger. 	 Ku yɛn de piɔu luɔi ŋiɛc wek en, wek mithekɔckuɔ, nɔn can e lueel e yapiɔu raanjuec ne bɛn ban bɛn tede week, ku yɛn ci peen aɣet ci enɔɔne; yɛn kɔɔr ke bi luɔk e weyiic ayadaŋ, acit man can e yok e juoor kɔk yiic.


Han har øvet Vælde med sin Arm; han har adspredt dem, som ere hovmodige i deres Hjertes Tanke. 	 Aci keril looi e koŋde; Aci kɔc thiɔi kɔc e ro tɔ dit ne taŋ yek tak e kepiɔth.


Og se, de bare til ham en værkbruden, som lå på en Seng; og da Jesus så deres Tro, sagde han til den værkbrudne: "Søn! vær frimodig, dine Synder forlades dig." 	 Na wen, ke ke bii raan te nu yen, raan ci duany, adhɔt piny e laŋarep nɔm; go Yecu gamden tiŋ, ku yook raan ci duany, yan, Pale yipiɔu piny, mɛnhdi; karɛcku acike pal yin.


Men når han, Sandhedens Ånd, kommer, skal han vejlede eder til hele Sandheden; thi han skal ikke tale af sig selv, men hvad som helst han hører, skal han tale, og de kommende Ting skal han forkynde eder. 	 Ku te ci Raane bɛn, yen aye Wei yic, yen abi we wat te nu yic ebɛn: ku acii bi jam ne kede yenhde; na de ke ye piŋ, yen abi aa lueel: ku abi we nyuoth kaŋ, ka bi tic wadaŋ.


Og han beskikkede de tolv, og han tillagde Simon Navnet Peter; 	 ku jɔ Thimon cak bɛɛŋ, yan, Petero;


og alle Brødrene, som ere med mig, til Menighederne i Galatien: 	 yɛn woke mithekɔckuɔn tɔu ne yɛn etok, awarek en gɛɛrku kanithɔɔ ke Galatai.


Men da Sæden spirede frem og bar Frugt, da kom også Ugræsset til Syne. 	 Na wen, aci agamɔ cil, ku guɛthki, ke wɛɛl roor tiec aya.


Og de kastede Støv på deres Hoveder og råbte grædende og sørgende og sagde: Ve! ve! den store Stad, hvori alle, som havde Skibe på Havet, berigedes ved dens Pragt; thi i een Time er den bleven lagt øde. 	 Agoki abuni dɛɛny e keniim, kiuki, ku dhiauki, ku biekki keyoth, luelki, yan, Amawoou, madinoou, gok de panydit oou, panydiit ci kɔc tɔ kueth e weu thin kedhie, kɔc de abeelkɛn e cath e abapditic, ne juec juec e weuke! E thaar tok tei en aa tɔ ye kuany nyin oou!


Og det skete, at han sad til Bords i hans Hus, og mange Toldere og Syndere sade til Bords med Jesus, og hans Disciple; thi de vare mange. Og der fulgte også 	 Na wen, ke Yecu rɛɛr ten ee cam ɣon e Lebi, ku rɛɛr kɔc juec ne yen etok ku kɔckɛn e piooce, kɔc e atholbo tɔ kut ku kɔc e kerac looi: luɔi juec kek, ku yek kuany cok.


Men en Mellemmand er ikke kun for een Part; Gud derimod er een. 	 Ku raan e kɔc luk, acie raan tok en ee luook; ku Nhialic en aye tok.


Vore Fædre åde Manna i Ørkenen, som der er skrevet: Han gav dem Brød fra Himmelen at æde." 	 Kuarkuɔ aake ye mana cam e jɔɔric; acit man ci e gɔɔr, yan, Aa ye keek miɔɔc e knin bɔ paannhial yek cam.


Da svarede nogle af de skriftkloge og Farisæerne ham og sagde: "Mester! vi ønske at se et Tegn at dig." 	 Na wen, ke kɔc kɔk ne kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai ke beerki, yan, Bɛny e weet, wok kɔɔr gok buk tiŋ tede yin.


Og disse ere de tolv Apostles Navne: Først Simon, som kaldes Peter, og Andreas, hans Broder, og Jakob, Zebedæus's Søn, og Johannes, hans Broder, 	 Rdh ke tuuc kathieer ku rou, ki; mɛnh tueŋ, ee Thimon, acɔl Petero, ku Anderaya manhe; Jakop wen e Dhebedayo, ku Jɔn manhe;


Og atter siger Esajas: "Komme skal Isajs Rodskud og han, der rejser sig for at herske over Hedninger; på ham skulle Hedninger håbe." 	 Ku be Yithaya lueel, yan, Abi dɛ meei de Jethe, Ku bi dɛ raan bi ro jɔt le Juoor cieŋ; Yen abi Juoor aa ŋɔɔth.


Og I, spørger ikke efter, hvad I skulle spise, og hvad I skulle drikke; og værer ikke ængstelige! 	 Ku duoki ke bak aa cam e kɔɔr, ayi ka bak aa dek, ku duoki e diɛɛr e wepiɔth.


Og Mængden rejste sig imod dem, og Høvedsmændene lode Klæderne rive af dem og befalede at piske dem. 	 Na wen, ke kut e kɔc e ke jɔt rot kedhie luelki ater ne keek: go bany ke tɔŋ agoki lupɔɔken tɔ reete bei e kegup, ku luelki, an, bike dui e wɛt.


Og han tog en Kalk og takkede. gav dem den og sagde: "Drikker alle deraf; 	 Go biny noom, ku thieei, ku jɔ yien keek, lueel, yan, Dɛkki wedhie e yen;


Der blev atter Splid iblandt Jøderne for disse Ords Skyld. 	 Ago Judai teer bɛ gɔl e biak de welke.


Sandelig, siger jeg eder, han skal sætte ham over alt, hvad han ejer. 	 Wek yɔɔk eyic, yan, Abi taau e kake niim kedhie.


Men dette skulle I vide, at dersom Husbonden vidste. i hvilken Nattevagt Tyven vilde komme, da vågede han og tillod ikke, at der skete Indbrud i hans Hus. 	 Jaki kene ŋic, yan, Te e bɛny de baai ŋic thaar bi cuɛɛr bɛn thin wakou, adi ci yin, ku adi ken ɣonde pɔl abi thuur kɔu.


Og da han kom, trådte han straks hen til ham og siger: "Rabbi! Rabbi!" og han kyssede ham. 	 Na wen aci bɛn, ke jɔ lɔ tede yen enɔnthiine, le ku lueel, yan, Rabi, Rabi; go ciim alal.


Men han sagde til dem: "Derfor er hver skriftklog, som er oplært for Himmeriges Rige, ligesom en Husbond, der tager nyt og gammelt frem af sit Forråd." 	 Go ke yɔɔk, yan, Yen tede ka, raan ebɛn raan e loŋ gɔɔr raan ci wɛɛt ne kede ciɛɛŋ de paannhial, yen acit raan e bɛny de baai, raan e kaŋ bɛɛi bei ne weuke yiic ayi ka ci piac yok ayi kathɛɛr.


Og Engelen svarede og sagde til hende: Den Helligånd skal komme over dig, og den Højestes Kraft skal overskygge dig; derfor skal også det hellige, som fødes,. kaldes Guds Søn. 	 Go tunynhial bɛɛr, yook, yan, Weidit Ɣer abik yi lɔny, ku riɛl e Nhialic Awarjaŋ abi yi kuom piny: ago keɣeer ba dhieeth ago cɔl Wen e Nhialic.


Og han sagde til ham: "Gå ud af dit Land og fra din Slægt, og kom til det Land, som jeg vil vise dig." 	 go yɔɔk, yan, Jel paandun ku pal mithekɔckun, ku ba paan ba nyuoth yin.


Hvor meget er nu ikke et Menneske mere end et Får? Altså er det tilladt at gøre vel på Sabbaten." 	 Piath e raan wɛɛr piath e amaal awar ŋo? Yen tede ka, luɔi ee raan kepiɛth looi aye pal kɔc e akool ke thabath.


for at jeg må kende ham og hans Opstandelses Kraft og hans Lidelsers Samfund, idet jeg bliver ligedannet med hans Død, 	 ku luɔi ban e ŋic, ku ŋiɛc riɛl diit e jondɛn ci en ro jɔt, ku ŋiɛc rom ban ka ci guum rɔm woke yen etok, aguɔ guop kit woke yen ne thon ci en thou;


Thi de forstode endnu ikke Skriften, at han skulde opstå fra de døde. 	 Aŋootki e ke kuc kecigɔɔr, yan, bi ro dhil jɔt e kɔc ci thou yiic.


Og hans Disciple sagde til ham: "Du ser, at Skaren trænger dig, og du siger: Hvem rørte ved mig?" 	 Go kɔckɛn e piooce goki thieec, yan, Kɛne kut e kɔc tiŋ aci yin giŋ, ku ba jɔ thieec, yan, Eeŋa e jak ɛn?


Han er den Sten, som blev agtet for intet af eder, I Bygningsmænd, men som er bleven til en Hovedhjørnesten. 	 Kene ee kuur waan cak rɛɛc, wek kɔc yik alooc, ku aye tɔ ye kuur e agukic kuur de naamde.


Thi det at leve er mig Kristus og at dø en Vinding. 	 Ku tede yɛn, piir pieer ɛn ee Kritho, ku thon thuɔu ɛn ee kemit ba yok.


Og jeg hørte som en Røst af en stor Skare og som en Lyd af mange Vande og, som en Lyd af stærke Tordener, der sagde: Halleluja! thi Herren, Gud, den almægtige, har tiltrådt Kongedømmet. 	 Guɔ rol piŋ rol cit rol e kut diit e kɔc, ku cit awuoou de pieeu, ku cit rol diit e deŋ te mɛɛr en aret, ke luelki, yan, Aleluya! Bɛnydit Nhialicda Leu Kerieec Ebɛn, yen aceŋ piny.


Hilser Apelles, den prøvede i Kristus. Hilser dem, som ere af Aristobulus's Hus. 	 Thiecki Apele raan ci leec e Krithoyic. Thiecki kɔc ke dhien e Arithobolo.


Alt, hvad Faderen giver mig, skal komme til mig; og den, som kommer til mig, vil jeg ingenlunde kaste ud. 	 Kɔc kedhie kɔc ci Waar gam ɛn, abik bɛn tede yɛn; ku raan bɔ tede yɛn aca bi cieec anandi.


Og da de havde talt Ordet i Perge, droge de ned til Attalia. 	 Na wen, acik wel guiir e Perga, ke ke lɔ Atalia;


Men Esajas drister sig til at sige: "Jeg blev funden af dem, som ikke søgte mig; jeg blev åbenbar for dem. som ikke spurgte efter mig." 	 Ku Yithaya e ŋeeny aret, lueel, yan, Yɛn cii kɔc yok, kɔc e ken a kɔɔr; Yɛn ci nyuoth kɔc, kɔc e ken a luɔp.


til Titus, mit ægte Barn i fælles Tro: Nåde og Fred fra Gud Fader og Kristus Jesus vor Frelser! 	 awarek en gaar Tito, mɛnhdien yin ne kede gamdan cuk rɔm etok: E dhueeŋdepiɔu ku mat e ke ye tɔu ne yin, ne ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydit Yecu Kritho Konyda.


Og da han var dragen igennem disse Egne og havde formanet dem med megen Tale, kom han til Grækenland. 	 Ku te ci en pinye caathic, go kɔcpiooce riit piɔth ne wel juec, ke jɔ bɛn paan e Giriki.


Men nu har han fået en så meget ypperligere Tjeneste, som han også er Mellemmand for en bedre Pagt, der jo er grundet på bedre Forjættelser. 	 Ku enɔɔne, Kritho aci luɔi piɛth aret dɔm luɔi war luɔiden e piath, luɔi ee yen raan e kɔc maat, ku ye caatɔ de lɔŋ ci mac, loŋ piɛth waar loŋ waan, loŋ ci mac ne jam piɛth war jam waan jam de ka bi gam kɔc.


Men da han så Skarerne, steg han op på Bjerget; og da han havde sat sig, gik hans Disciple hen til ham, 	 Na wen, aci kut e kɔc tiŋ, ke lɔ dhial e kuurdit nɔm; na wen aci nyuc piny, ke kɔckɛn e piooce ke ke bɔ te nu yen;


Men også Nikodemus, som første Gang var kommen til Jesus om Natten, kom og bragte en Blanding af Myrra og Aloe, omtrent hundrede Pund. 	 Nikodemo aci bɛn aya, raan e kɔn bɛn waan thɛɛr tede Yecu wakɔu, bi ke muk wɛl ŋir kaarou ke ke ci liaap, wɛɛl cɔl thumurnai ku aloei, acit rotool kabɔt.


Og i Huset spurgte Disciplene ham atter om dette. 	 Na wen, areerki ɣoot, ke beye kɔckɛn e piooce thieec ne kede jame.


Og Jesus selv var omtrent tredive År, da han begyndte, og han var, som man holdt for, en Søn af Josef Elis Søn, 	 Ɣɔn gɔle Yecu weet, ke runke acik ciet nɔn ee thierdiak, ku ye wen e Jothep (cit man ee kɔc e lueel), Jothep de Eli,


Og han sagde til dem: "Hvorfor ere I så bange? Hvorfor have I ikke Tro?" 	 Go ke thieec, yan, Eeŋo riaac wek wakya? Ŋuɔɔtki e we cin gam?


Men også Jesus og hans Disciple bleve budne til Brylluppet. 	 ayi Yecu ayi kɔckɛn e piooce acike cɔɔl e thieekic ayadaŋ.


Enhver af os være sin Næste til Behag til det gode, til Opbyggelse. 	 Wook wodhie e ŋɛk e ye raan reer kek kony abi piɔu miɛt, e kede piathde, ku kede kuɛt bi ye kueet.


Han sagde: "Jo." Og da han kom ind i Huset, kom Jesus ham i Forkøbet og sagde: "Hvad tykkes dig, Simon? Af hvem tage Jordens Konger Told eller Skat, af deres egne Sønner eller af de fremmede?" 	 Go, an, Ɣɛɛ, aye ke kut. Na wen, aci bɛn ɣot, ke Yecu kɔn thieec, yan, Luel wudi, Thimon? yan, Mahik ke piny nɔm yek atholbo kɔɔr tede yiŋa ayi guaaric? Tede wɛɛtken, ku ye tede kɔc lei?


hvem vare da vel de, som hørte og dog voldte Forbitrelse? Mon ikke alle, som gik ud af Ægypten ved Moses? 	 Ku kɔc kɔk, te ci kek e piŋ, acik Nhialic tɔ gai piɔu; ku acie kɔc kedhie kɔc e bɔ bei e Rip ne Mothe etok.


Disse ere de, som volde Splittelser, sjælelige, som ikke have Ånd. 	 Kɔcke ee kɔc e rot pɔc bei, kɔc e kepiɔth tuom ka ke piny, kɔc liiuwe Weidit tede keek.


Martha siger til ham: "Jeg ved at han skal opstå i Opstandelsen på den yderste Dag." 	 Go Martha pɔk nɔm en, yan, Aŋiɛc nɔn bi en ro bɛ jɔt e jon jɔte kɔc rot ekool rial wadaŋ.


Thi stor Glæde og Trøst har jeg fået af din Kærlighed, efterdi de helliges Hjerter ere blevne vederkvægede ved dig, Broder! 	 Wok mit piɔth alal ku ci wo riit piɔth ne nhieerduon ee yin kɔc nhiaar, luɔi ci kɔc ɣerpiɔth tɔ lɔ piɔth guik piny ne yin, mɛwaar.


Thi af dine Ord skal du retfærdiggøres, og af dine Ord skal du førdømmes." 	 Welku kek abi yi tɔ cin yeth gaak, ku welku kek abi yi tɔ yike yeth gaak.


Simon Peter siger til ham: "Herre! ikke mine Fødder alene, men også Hænderne og Hovedet." 	 Go Thimon Petero lueel, yan, Bɛnydit, acii acok kapac ke wak, wak acin ayadaŋ ayik anɔm.


Derfor talte han i Synagogen med Jøderne og de gudfrygtige og på Torvet hver Dag til dem, som han traf på. 	 Go lɔ luaŋ ee Judai lɔŋ thin, le wel guiir keke Judai, ku kɔc kɔk rieu Nhialic, ku ye lɔ e thuukic e akoolnyiin kedhie le wel guiir keke kɔc ci yok etɛɛn.


Og dersom I låne dem, af hvem I håbe at få igen, hvad Tak have I derfor? Thi også Syndere låne Syndere for at få lige igen. 	 Ku na dhɛnki kɔc kaŋ kɔc ŋathki nɔn ba wek kaŋ bɛ noom tede keek, ee lɛc ŋo cath ke week? kɔc e kerac looi ayek kɔc e kerac looi dhɛn kaŋ, yan, bik kaŋ bɛ aa noom ka cit ka cik aa dhɛɛn.


Thi ligesom Jonas blev et Tegn for Niniviterne, således skal også Menneskesønnen være det for denne Slægt. 	 Acit man ɣɔn ee Jona gok cii kɔc ke Ninebe tiŋ agoki gai, en abi Wen e raan aa gok bii rem enɔɔne tiŋ agoki gai.


Men de elleve Disciple gik til Galilæa, til det Bjerg, hvor Jesus havde sat dem Stævne. 	 Na wen, ke kɔcpiooce kathieer ku tok ke ke jel lek Galili, lek te nu kuurdiit ci Yecu kɔn lɛk keek.


Men da det var blevet Morgen, holdt alle Ypperstepræsterne og Folkets Ældste Råd imod Jesus for at aflive ham. 	 Na ɣɔnmiak aru piny, ke banydit ke ka ke Nhialic kedhie ku roordit e kɔc yiic ke ke mɛt kethook Yecu kapac, an, bik tɔ nak;


Da skal han også sige til dem ved den venstre Side: Går bort fra mig, I forbandede! til den evige Ild, som er beredt Djævelen og hans Engle. 	 Na ele, ka bi kɔc yɔɔk aya kɔc nu e baŋ cam, yan, Jalki te nuo yɛn, wek kɔc de gup aciɛɛn, laki mɛɛc, many e dep athɛɛr, many ci looi ne kede joŋditt rac keke tuucke;


Og alle, som vare i Synagogen, bleve fulde af Harme, da de hørte dette. 	 Na wen, acik kake piŋ, kek kɔc nu ɣon e Nhialic kedhie, ke ke jɔ gɔth aret,


Lad ingen rådden Tale udgå af eders Mund, men sådan Tale, som er god til fornøden Opbyggelse, for at den kan skaffe dem Nåde, som høre derpå; 	 E cin jam nhiɛɛny e bɛn bei e wethook, e ye jam piɛth etok, jam dueer kɔc kueet e ke dak keek, ke kɔc piŋ en ke ke bi dhueeŋdepiɔu yok.


Og da det tog Bogen, faldt de fire Væsener og de fire og tyve Ældste ned for Lammet, holdende hver sin Harpe og Guldskåle fyldte med Røgelse, som er de helliges Bønner. 	 Na wen, aci awarek noom, ke lai kaŋuan ku roordit kathierou ku ŋuan ke ke cuɛt rot piny e Nyɔŋamaal nɔm, ke ke muk thoom raan ebɛn, ku mukki athɛn e adhaap de yiic wɛl ee nyop agoki tumetum, kek aye lɔŋ ee kɔc ɣerpiɔth Nhialic lɔŋ.


Men Martha havde travlt med megen Opvartning; og hun kom hen og sagde: "Herre! bryder du dig ikke om, at min Søster har ladet mig opvarte ene? Sig hende dog, at hun skal hjælpe mig." 	 Na wen, ke Martha nuan aret ke luɔi dit, ku jɔ bɛn te nu yen, bi ku lueel, yan, Bɛnydit, luɔi ci nyankai a pal luɔi yatok, cin kedu thin? Yɔɔke bi a kony.


Og den støre Ørns tvende Vinger bleve givne Kvinden, for at hun skulde flyve til Ørkenen, til sit Sted, der hvor hun næres en Tid og Tider og en halv Tid, borte fra Slangen. 	 Go tik gam wuok kaarou, wuok ke gok e aduŋuɛɛt, bi en ke kat e ŋual nɔm, le jɔɔric, tede, te bi e muk thin e ruun tok, ku run kaarou, ku nhuth e run.


ikke for hele Folket, men for de Vidner, som vare forud udvalgte af Gud, for os, som spiste og drak med ham, efter at han var opstanden fra de døde. 	 ku acie tede kɔc kedhie, yen e tic en, ee tede caatɔɔ cii Nhialic kɔn lɔc, ke wook, kɔc wen e cam ne yen ku dekki, te ci en rot jɔt e kɔc ci thou yiic.


"Og det skal ske i de sidste Dage, siger Gud, da vil jeg udgyde af min Ånd over alt Kød; og eders Sønner og eders Døtre skulle profetere, og de unge iblandt eder skulle se Syner, og de gamle iblandt eder skulle have Drømme. 	 Yan, Aci Nhialic lueel, yan, Rial wadaŋ, Weiki aba ke luooŋ e kɔc gup kedhie: Ku wɛɛtkun keke nyiirkun abik kaŋ aa caar, Ku roorkuondit abik aa nyuoth e kaŋ;


Men der blev også to andre Misdædere førte ud for at henrettes med ham. 	 Ku ade kɔc kɔk kaarou, kɔc ci kerac looi, ke ke thel ne yen etok lɔ ke nɔk.


Aminadabs Søn, Arams Søn, Esroms Søn, Fares's Søn, Judas Søn, 	 Nacon de Aniinadap, Aminadap de Aram, Aram de Kedhion, Kedhion de Peredh, Peredh de Juda,


Og jeg kendte ham ikke; men for at han skulde åbenbares for Israel, derfor er jeg kommen og døber med Vand." 	 Ku aa kuoc guop; ku luɔi bi e ŋic e Yithrael, yen aa ba yɛn, ba kɔc bɛn baptith ne piu.


giv os hver dag vort daglige Brød; 	 Ye wo miɔɔc e akoolnyiin e ke buk aa cam.


Han gik atter anden Gang hen, bad og sagde: "Min Fader! hvis denne Kalk ikke kan gå mig forbi, uden jeg drikker den, da ske din Villie!" 	 Go bɛ jal raanrou, le lɔŋ, yan, Waar, na ci binye dhal luɔi bi en a waan, te kɛn ɛn kɔn dek e ye, ke yi tɔ kede piɔndu loi.


men oven over den var Herlighedens Keruber, som overskyggede Nådestolen, hvorom der nu ikke skal tales enkeltvis. 	 ku kaac cerubiim ke dhueeŋ e athanduk nɔm, kumki thoony de luk e atiepden, ku kake acuku ke dueer giit nyiin e luɛl enɔɔne.


Sælges ikke fem Spurve for to Penninge? og ikke een af dem er glemt hos Gud. 	 Amɔr kadhic cike e ɣaac e miliim kaarou? ku acin tok e keek toŋ ee Nhialic moor nɔm.


"Jeg siger dig: Stå op, tag din Seng, og gå til dit Hus!" 	 Yin yɔɔk, yan, Jɔt rot, jɔt laŋarepdu, lɔ paandit


Og se, en kom til ham og sagde: "Mester! hvad godt skal jeg gøre, for at jeg kan få et evigt Liv?" 	 Na wen, ke raan tok bɔ tede yen, bi ku thieec, yan, Bɛny piɛth bɛny e weet, ba kepiɛth ŋo looi, ban dɛ piir athɛɛr?


Og hans Forældre droge hvert År op til Jerusalem på Påskehøjtiden. 	 Ku yi wun ku man aake ye lɔ Jeruthalem run ebɛn lek aliith cɔl Winythok looi.


"Herren er virkelig opstanden og set af Simon." 	 ku luelki, yan, Bɛny dit aci rot jɔt eyic, ku aci tuol tede Thimon.


Men på hvem harmedes han i fyrretyve År? Mon ikke på dem, som syndede, hvis døde Kroppe faldt i Ørkenen? 	 Ku ci piɔu diu ke yi ŋa e run kathierŋuan? Cie kɔc ci kerac looi, kɔc ci gupken doŋ e jɔɔric ɣɔn wieek kek?


Og nu har jeg sagt eder det, før det sker, for at I skulle tro, når det er sket. 	 Ku enɔɔne, aca kɔn lɛk week te ŋoot en ke ken guɔ tic; na miak, te tic en, ke we bi gam.


Men det var Maria Magdalene og Johanna og Maria, Jakobs Moder, og de øvrige Kvinder med dem; de sagde Apostlene disse Ting. 	 Ee yi Mari Magdalene, keke Joana, ku Mari man Jakop, ku dieer kɔk cath ne keek, kek aa lek tuuc ekake.


og Tørklædet, som han havde haft på sit Hoved, ikke liggende ved Linklæderne, men sammenrullet på et Sted for sig selv. 	 ku tiŋ mendil waan nu e yenɔm, ke cii tɔu keke lupɔɔ linon etok, aci matic, ku tɔu tede etok.


Og jeg så en anden Engel stige op fra Solens Opgang med den levende Guds Segl; og han råbte med høj Røst til de fire Engle, hvem det var givet at skade Jorden og Havet, og sagde: 	 Aguɔ tunynhial daŋ tiŋ, abɔ nhial ten ee akɔl thok bɛn, ke muk katim de Nhialic piir: go tuucnhial kaŋuan cɔɔl e rol dit, tuuc ci gam riɛl bi kek piny riɔɔk ayi abapdit,


Da siger Jesus til ham: "Vig bort, Satan! thi der er skrevet: Du skal tilbede Herren din Gud og tjene ham alene." 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Nyni, Catan; aci gɔɔr, yan, Ye Bɛnydit Nhialicdu lam, ku yen ee luooi etok.


Og Jesus og hans Disciple gik ud til Landsbyerne ved Kæsarea Filippi; og på Vejen spurgte han sine Disciple og sagde til dem: "Hvem sige Menneskene, at jeg er?" 	 Na wen, ke Yecu jel keke kɔckɛn e piooce lek bɛi ke Kaidhareia de Pilip: go kɔckɛn e piooce thieec kueer, yan, Ye kɔc lueel, an, aa ŋa?


Men de trængte på med stærke Råb og forlangte, at han skulde korsfæstes; og deres Råb fik Overhånd. 	 Goki ŋak nɔm e rol dit, ke laŋki, an, bi piaat e tim ci riiu nɔm kɔu. Go Pilato tiaam e rolden.


Men Jesus råbte og sagde: "Den, som tror på mig, tror ikke på mig, men på ham, som sendte mig, 	 Go Yecu coot, lueel, yan, Raan gam ɛn, acie yɛn e gɛm, ee raan e toc ɛn en a gɛm.


Thi Synd skal ikke herske over eder I ere jo ikke under Lov, men under Nåde. 	 Kerac acii we bi aa cieŋ, luɔi ca wek e tɔu e loŋic, wek e tɔu e dhueeŋdepiɔuwic.


Men om den Dag og Time ved ingen, end ikke Englene i Himmelen, heller ikke Sønnen, men alene Faderen. 	 Ku ne kede ekoole ayi thaare acin raan ŋic en, acakaa tuuc nu paannhial aciki ŋic, ayi Wende aya, ee Waada yetok, yen aŋic e.


Men Lejesvenden, som ikke er Hyrde, hvem Fårene ikke høre til ser Ulven komme og forlader Fårene og flyr, og Ulven røver dem og adspreder dem, 	 Ku raan ci kur, ku cie tit, thok aciki e ka ke yen, ee aŋni tiŋ, go thok nyaaŋ piny, ku kɔt, go aŋni thok gɔp, thiei ke:


Men den, som går ind igennem Døren, er Fårenes Hyrde. 	 Ku raan tek e agau thok, yen aye tin e thok.


Da han nu var gået ud, siger Jesus: "Nu er Menneskesønnen herliggjort, og Gud er herliggjort i ham. 	 Te ci en guɔ jal, ke lueel Yecu, yan, Wen e raan aci gam dhueeŋ enɔɔne, ku gɛme Nhialic dhueeŋ ne yen;


Således er også Tungen et lille Lem og fører store Ord. Se, hvor lille en Ild der stikker så stor en Skov i Brand! 	 Yen acit nɔn ee liep kethiinakaŋ, ku ye ro leec e kajuec. Wɔiki juec de tiim bi ɣɔk mac ne many thiinakaŋ!


Og Peter kom Jesu Ord i Hu at han havde sagt: "Førend Hanen galer, skal du fornægte mig tre Gange." Og han gik udenfor og græd bitterligt. 	 Go Petero jam de Yecu tak, jam wen ci lueel, an, Te ŋoot ajith ke ken kiu, ke yin bi a jai etaitai raandiak. Go lɔ biic, le dhiau e dhien tuc.


Og der kom nogle ned fra Judæa, som lærte Brødrene: "Dersom I ikke lade eder omskære efter Mose Skik, kunne I ikke blive frelste." 	 Na wen, ke kɔc kɔk e ke bɔ e Judaya, bik ku weetki wathii, yan, Te kene we cueel cit man e tau de ciɛɛŋ de Mothe, ke we cii dueere kony wei.


Og han sender to af sine Disciple og siger til dem: "Går ind i Staden, så skal der møde eder en Mand, som bærer en Vandkrukke; følger ham; 	 Go kɔc tooc kaarou e kɔckɛn e piooce yiic, ku yook keek, yan, Laki panydit, ku we bi rɔm e mony ɣɛɛc tony e piu: jaki kuany cok;


ikke besvige, men vise al god Troskab, for at de i alle Måder kunne være en Pryd for Guds, vor Frelsers Lære. 	 ku ciki kaŋ e noom ecueer, ku bik kaŋ aa dot apiɛth; agoki weet de Nhialic Konyda aa kiir e kerieecic ebɛn.


Men skønt I een Gang for alle vide det alt sammen, vil jeg minde eder om, at da Herren havde frelst Folket ud af Ægyptens Land, ødelagde han næste Gang dem, som ikke troede, 	 Ku yɛn de piɔu luɔi tak ɛn weniim, ciɛk an, cak kene kɔn ŋic, naŋ cii Bɛnydit kɔc reec gam nɔk, acakaa yen e ci kɔc kɔn kony bii ke bei paan e Rip.


fra Abels Blod indtil Sakarias's Blod, som blev dræbt imellem Alteret og Templet; ja, jeg siger eder: Det skal kræves af denne Slægt. 	 gɔl e riɛm de Aabel aɣet riɛm de Dhakaria, raan ci nɔk e kaam de yin de lam keke luaŋdiit e Nhialic: wek yɔɔk eyic, yan, Abi thieec tede rem de enɔɔne.


eller hvem gav ham først, så at der skulde gives ham Gengæld derfor? 	 Ku eeŋa ci e kɔn miɔɔc e kaŋ, ka bi bɛ cuol en?


for at vi ved to uforanderlige Ting, i hvilke det var umuligt, at Gud kunde lyve, skulde have en kraftig Opmuntring, vi, som ere flyede hen for at holde fast ved det Håb, som ligger foran os, 	 ke wo dueer wopiɔth riit alal ne kaŋ kaarou ka cii ro dueer puk, ka cii Nhialic ke lueth dueer toor thin, wok kɔc ci kat ke wo bɛɛk wei, lok aŋɔth ci taau e woniim dɔm;


derfor har også jeg, efter at have hørt om eders Tro på den Herre Jesus og om eders Kærlighed til alle de hellige, 	 Ku yɛn aya, te can gamduon ca wek Bɛnydit Yecu gam piŋ, ku piɛŋ nhieer nhiaar wek kɔc ɣerpiɔth kedhie,


de vise jo Lovens Gerning skreven i deres Hjerter, idet deres Samvittighed vidner med, og Tankerne indbyrdes anklage eller også forsvare hverandre 	 Anyoothki luɔi de loŋ nɔn ci e gɔɔr e kepiɔth, ku ŋiny de kepiɔth ee rɔm keke loŋ aya, agoki loŋ guiir e kepiɔth kapac, go raan rot gaany, ku nɔn de en te bi en ro kony, go ro kony,


Da jeg var Barn, talte jeg som et Barn, tænkte jeg som et Barn, dømte jeg som et Barn; efter at jeg er bleven Mand, har jeg aflagt det barnagtige. 	 Ku keerkeer daŋ acin raan dueer e leu e kɛɛr, ee ke ye thok e kɛɛr etok, yen aye Yecu Kritho.


Og han sagde til mig: De Vande, som du så, der hvor Skøgen sidder, ere Folk og Skarer og Folkeslag og Tungemål. 	 Go lɛk ɛn, yan, Pieeu wen ci tiŋ, te reere akɔɔrroore, ayek kɔc, ku kuut ke kɔc, ku juoor, ku liep.


Men da Vingårdsmændene så ham, rådsloge de indbyrdes og sagde: Det er Arvingen; lader os slå ham ihjel, for at Arven kan blive vor. 	 Ku te ci kɔc e dom tiit e tiŋ, ke ke jɔ kethook mat, yan, Wen bi kaŋ lɔɔk lak ki: bak nakku, ke ke bi lɔɔk lak bi aa keda.


Se, jeg har givet eder Myndighed til at træde på Slanger og Skorpioner og over hele Fjendens Magt, og slet intet skal skade eder. 	 Tieŋki, wek gam riɛl ba wek karac kac e wecok, ayi mancieei, ku gam week riɛl ba wek riɛl diit e raan de ater tiaam ebɛn: ku acin ke bi week nɔk anandun.


Men nogle af de skriftkloge sade der og tænkte i deres Hjerter: 	 Ku ade kɔc kɔk rɛɛr etɛɛn kɔc e loŋ gɔɔr, kɔc wen jam e kepiɔth, yan,


men stå op, stig ned, og drag med dem uden at tvivle; thi det er mig, som har sendt dem." 	 Jɔt rot, lɔ piny, ku lɔ we keek, du piɔu be cɔm; ee yɛn e toc keek.


Men vi ville holde trolig ved i Bønnen og Ordets Tjeneste." 	 Ku wook, wo bi ya ceŋ e wo laŋ, ku guiirku jam.


Og det skete i de dage, at Jesus kom fra Nazareth i Galilæa og blev døbt af Johannes i Jordan. 	 Na wen, e akoolke, ke Yecu bɔ Nadhareth de Galili, ago baptith e Jɔn e Jordanic.


Og dersom hun efter at have skilt sig fra sin Mand ægter en anden, bedriver hun Hor." 	 ayi tik, te pɛl en monyde, ku beye thiaak e mony daŋ, ka ye lɔ ke mony lei.


Og Dyret blev grebet og med det den falske Profet, som havde gjort Tegnene for dets Åsyn, hvormed han havde forført dem, som toge Dyrets Mærke, og dem, som tilbade dets Billede; de bleve begge kastede levende i Ildsøen, som brænder med Svovl. 	 Na wen, ke jɔ lɛn rac dɔm, ku dɔm nebi alueeth ne yen etok, nebi waan ee gook gɛiye looi e yenɔm, gook waan ee yen ke kɔc math kɔc ci ro tɔ gaar e gaar e lɛn rac, ku yek kecicueec cit guop en lam. Ku cuɛte ke kaarou ke ke piir, cuɛte ke e baaric baar e dep e thnipur.


Men Jesus var endnu ikke kommen til Landsbyen, men var på det Sted, hvor Martha havde mødt ham. 	 (Ku Yecu aken guɔ ɣeet bei, aŋoot te wen rɛm en keke Martha).


Da harmes Jesus atter i sit Indre og går hen til Graven. Men det var en Hule, og en Sten lå for den. 	 Go Yecu bɛn e raŋ nɔm, aa be keŋ e yeyic. Raŋe ee kok, ku tɔu kuur e yenɔm.


Meleas Søn, Mennas Søn, Mattathas Søn, Nathans Søn, Davids Søn, 	 Eliakim de Melca, Melca de Mena, Mena de Matath, Matath de Nathan, Nathan de Dabid,


Og den første basunede, og der kom Hagl og Ild, blandet med Blød, og blev kastet på Jorden; og Tredjedelen af Jorden blev opbrændt, og alt grønt Græs opbrændtes. 	 Go tunynhial tueŋ kaaŋde kooth, na wen, ke kɔɔi de deŋ bɔ, keke mɛc ci liaap e riɛm, ku cuɛte keek e piny nɔm: go baŋ toŋ de piny nɔm lɔ kuith piny e nyop, baŋ toŋ wen ee kek diak, ayi baŋ toŋ de tiim, ku lɔ wɛɛl tɔc kuith piny e nyop ebɛn.


Og hun var frugtsommelig og skreg i Barnsnød, under Fødselsveer. 	 ku amal guop, en etiiŋe: go dhiau, ne rɔp ci e rɔɔp, ku ne rɛm e dhienh dhieeth en.


Nu gik da også den anden Discipel, som var kommen først til Graven, ind, og han så og troede. 	 Go raan daŋ e piooce jɔ lɔ thin aya, raan wen ci kɔn bɛn te nu raŋ, go tiŋ, ku gɛm.


Men der er i Jerusalem ved Fåreporten en Dam, som på Hebraisk kaldes Bethesda, og den har fem Søjlegange. 	 Ku ade awol nu Jeruthalem awol thiaak ke kal thok kal e amɛl, awol de gol kadhic, ku acɔl Bethetheda ne thoŋ de Eberu.


thi dersom I leve efter Kødet, skulle I dø, men dersom l ved Ånden døde Legemets Gerninger, skulle I leve. 	 ku te ya wek ka ke guop looi, ke we bi thou; ku te ya wek luɔi de guop yiekic thuɔɔu ne riɛl e Wei, ke we bi piir.


Øretudere, Bagvaskere, Gudshadere, Voldsmænd, hovmodige; Pralere, opfindsomme på ondt, ulydige mod Forældre, 	 ayek kɔc e kɔc cak thook, kɔc man Nhialic, kɔc tat gup, kɔc dit piɔth, kɔc e rot leec, kɔc e cap rac cak, kɔc e ka ke kɔc e dhieth keek rɛɛc piŋ,


Og Jesus tog til Orde og sagde til ham: "Hvad vil du, at jeg skal gøre for dig?" Men den blinde sagde til ham: "Rabbuni, at jeg kan blive seende!" 	 Go Yecu bɛɛr, thieec, yan, Eeŋo kɔɔr ke ba luoi yin? Go cɔɔr lueel, yan, Raboni, ee luɔi ban yin, yen akaar.


Hvad skulle vi da sige? skulde vi blive ved i Synden, for at Nåden kunde blive desto større? 	 Eeŋo daŋ buk lueel? Buk aa cool e git kerac e luɔi, ke dhueeŋdepiɔu bi ro ŋuak?


Og han kaldte sine tolv Disciple til sig og gav dem Magt over urene Ånder, til at uddrive dem og at helbrede enhver Sygdom og enhver Skrøbelighed. 	 Na wen, aci kɔckɛn e piooce cɔɔl, kɔc kathieer ku rou, ke ke gɛm riɛl bi kek jɔɔk rac cieŋ, bik ke cieec bei, ku gɛm keek riɛl bi kek juai tɔ dem ebɛn ayi jɔɔk nu e kɔc gup.


Derefter forsøgte Pilatus at løslade ham. Men Jøderne råbte og sagde: "Dersom du løslader denne, er du ikke Kejserens Ven. Hver den, som gør sig selv til Konge, sætter sig op imod Kejseren." 	 Na wen, aci jame wan, ke Pilato ade piɔu luɔi bi en e lony: go Judai coot, luelki, yan, Te lony yin raane, ke we cii maath we Kaithar: raan ebɛn raan e ro tɔ ye malik ee ater lueel keke Kaithar.


Og ikke mange Dage derefter samlede den yngste Søn alt sit og drog udenlands til et fjernt Land og ødte der sin Formue i et ryggesløst Levned. 	 Na leer akool like, ke mɛnh koor jɔ weuke kut kedhie, ku jɔ jal keny paan mec, go weuke lɔ thiai wei etɛɛn ne thueec thueec en e kaŋ.


Thi intet vil være umuligt for Gud." 	 Nhialic acin ke bi e dhal.


Men de kloge svarede og sagde: Der vilde vist ikke blive nok til os og til eder; går hellere hen til Købmændene og køber til eder selv! 	 Go duet pelniim puk nɔm, luelki, yan, Ei; kaŋ abik wo dak ne week etok; aŋuan luɔi ba we lɔ tede kɔc e kaŋ ɣaac, lak ro ɣɔɔc.


"deres Mund er fuld af Forbandelse og Beskhed;" 	 Acik thook thiaŋ e lam rac ku kɛcdepiɔu; Aŋicki kat aret ne leu bi kek riɛm leu;


Da han nu hørte, at han var syg, blev han dog to Dage på det Sted, hvor han var. 	 Te ci en e guɔ piŋ nɔn tooke ye, ke jɔ reer e akool kaarou te waan nu yen thin.


Og da det åbnede det andet Segl, hørte jeg det andet Væsen sige: Kom! 	 Na wen, aci adoŋ ee kek rou kuɛk bei, ke ya piŋ lɛn ee kek rou ke lueel, yan, Ba tiŋ.


Og han sagde til dem: "Da jeg udsendte eder uden Pung og Taske og Sko, manglede I da noget?" Og de sagde: "Intet." 	 Na wen, ke ke thieec, yan, Waan tuɔɔc ɛn week ke cin kuth e weu, ku cin athep e kecam, ku cin war, de ke ci we bɛn dak? Goki, yan, Acinkedaŋ.


Men dersom vi håbe det, som vi ikke se, da forvente vi det med Udholdenhed. 	 Ku na ŋathku ka kenku tiŋ, yen abuk aa tiit ne piɔn lir.


Men hans ældste Søn var på Marken, og da han kom og nærmede sig Huset, hørte han Musik og Dans. 	 Ku nu wen tueŋ domic: na wen, aci bɛn, aci thiɔk ke baai, ke piŋ diɛt cɔŋe ke lɔɔr.


som han rigelig tildelte os i al Visdom og Forstand, 	 dhueeŋ ci ŋuak nyin tede wook ne pɛlenɔm ebɛn ku piathenɔm ebɛn.


og vi have troet og erkendt, at du er Guds Hellige." 	 Ku acuk gam ku ŋicku nɔn ee yin Kritho Wen e Nhialic plir.


Og han så et Figentræ ved Vejen og gik hen til det, og han fandt intet derpå uden Blade alene. Og han siger til det: "Aldrig i Evighed skal der vokse Frugt mere på dig!" Og Figentræet visnede straks. 	 Na wen, ke tiŋ tim ŋaap e kueer kec, go bɛn te nu yen, go cien ke yok e yenom, ee yith tei kapac. Go yɔɔk, yan, E cin mith bi bɛ aa tɔu e yinɔm athɛɛr! Go ŋaap riɔu enɔnthiine.


mod Øst tre Porte og mod Nord tre Porte og mod Syd tre Porte og mod Vest tre Porte. 	 biak ee akɔl thok bɛn anu thok kadiak; ku biak lɔ rute anu thok kadiak; ku biak lɔ wowice anu thok kadiak; ku biak ee akɔl lɔ piny anu thok kadiak.


Jesus sagde da atter til dem: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, jeg er Fårenes Dør. 	 Go Yecu ke bɛ yɔɔk, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Yɛn ee agau thok, agan e thok.


Og nogle af dem, som stode der, sagde til dem: "Hvad gøre I, at I løse Føllet?" 	 Ku thiec keek e kɔc kɔk e kɔc kaac etɛɛn, yan, Ee kaŋo ke luɔny wek mɛnh e muul?


Og jeg vil lade ske Undere på Himmelen oventil og Tegn på Jorden nedentil, Blod og Ild og rygende Damp. 	 Ku kagɛi aba ke tɔ tiec paan e Nhialic nhial, Ku ta gook tiec e piny nɔm, Riɛm, ku mac, ku toltol e piny:


O Dyb af Guds Rigdom og Visdom og Kundskab! hvor uransagelige ere hans Domme, og hans Veje usporlige! 	 Eeŋo diite pɛl e Nhialic nɔm aya, ayi ŋiny ŋic en kaŋ! Looŋkɛn ci guiir bi raan ke gii thaar nɛn, ku kuɛɛrke bi raan ke yok adi?


Men han sagde tredje Gang til dem: "Hvad ondt har da denne gjort Jeg har ingen Dødsskyld fundet hos ham; derfor vil jeg revse ham og lade ham løs." 	 Go keek bɛ yɔɔk raandiak, yan, Ee kaŋo, ee kerɛɛc ŋo ci raane looi? Acin ke ca yok tede yen ke dueere ye nɔk: yen a ban e dui, ku ja lony.


giver ikke heller Djævelen Rum! 	 Duoki jɔŋdiit rac pɛl te bi en reer e wepiɔth.


Seruks Søn, Ragaus Søn, Faleks Søn, Ebers Søn, Salas Søn, 	 Nakor de Theruk, Theruk de Reu, Reu de Pelek, Pelek de Eber, Eber de Cela,


Og da Vinen slap op, siger Jesu Moder til ham: "De have ikke Vin." 	 Na wen, aci mɔu dak, mɔndɛn cɔl wany, ke Yecu yook e man, yan, Acin keniim wany.


Men han svarede og sagde til dem: "En ond og utro Slægt forlanger Tegn, men der skal intet Tegn gives den uden Profeten Jonas's Tegn. 	 Go bɛɛr ku yook keek, yan, Rem rac piɔu e dieer lei kɔɔr akɔɔr gok bi tiŋ; ku acin gok bi gam en, ee gok e nebi Jona tei.


Men da Jesus mærkede det, drog han bort derfra; og mange fulgte ham, og han helbredte dem alle. 	 Na wen, aci Yecu e ŋic, ke ric rot etɛɛn; ago kuany cok e kuut dit ke kɔc, go ke tɔ dem kedhie,


Men hans Disciple toge ham ved Nattetid og bragte ham ud igennem Muren, idet de firede ham ned i en Kurv. 	 na wen, ke noom kɔcpiooce wakɔu, ku luɛiki piny e pany kɔu e dionyic.


Thi dersom hin første var udadlelig, da vilde der ikke blive søgt Sted for en anden. 	 Ku loŋ ci mac tueŋe, tee cinic ke bi e gɔk, ke tede loŋ ee kek rou adi kene kɔɔr.