som der er skrevet i Herrens Lov, at alt Mandkøn, som åbner Moders Liv, skal kaldes helligt for Herren, 	 (acit man ci e gɔɔr e loŋ e Bɛnyditic, yan, Mɛwa ebɛn, ke ee mɛnh kɛɛi, abi tɔ ye keɣer tede Bɛnydit),


Men en sagde til ham: "Herre mon de ere få, som blive frelste?" Da sagde han til dem: 	 Go raan tok thieec, yan, Bɛnydit, kɔc bi kony wei, kek iik? Go ke yɔɔk, yan,


Men hvad om nu Gud, skønt han vilde vise sin Vrede og kundgøre sin Magt, dog med stor Langmodighed tålte Vredes-Kar, som vare beredte til Fortabelse, 	 Ku na Nhialic, te de yen piɔu luɔi bi en agɔnhde nyuɔɔth, ku tɔ riɛlde ŋic, eeŋodaŋ, acakaa yen eci tony ke agɔth guum ne liɛɛr diit e yenpiɔu, kek tony ci roŋ ne riaak bi ke riɔɔk;


Og den fjerde Engel udgød sin Skål over Solen; og det blev givet den at brænde Menneskene med Ild. 	 Ku luuŋ ŋuɛɛnden gulde e akɔl nyin; go gam nyum bi en kɔc nyop e mac.


Vandrer i Visdom overfor dem, som ere udenfor, så I købe den belejlige Tid. 	 Rɛɛrki ne kɔc nu biic e reer e kɔc pelniim, ku yak ka ke enɔɔne wɛɛr bei e keracic.


Og de forstode ikke det Ord, som han talte til dem. 	 Goki jam ci lɛk keek cuo yokic.


så at de endogså bare de syge ud på Gaderne og lagde dem på Senge og Løjbænke, for at når Peter kom, endog blot hans Skygge kunde overskygge nogen af dem. 	 acakaa kɔc tok acike bɛɛi bei, leereke e kuɛɛr yiic, ku tɛɛuwekeek e laŋareep niim ku kurthii niim, yan, bi yien dɛ te le atieptiep de Petero e kɔc gup kɔc kɔk e keyiic, te teek en.


Han havde sin Bolig i Gravene, og ingen kunde længer binde ham, end ikke med Lænker. 	 raan ee reer te nu rɛŋ: ku acin raan dueer e mac, acakaa yen e mac e kuat:


Men Kongen blev vred og sendte sine Hære ud og slog disse Manddrabere ihjel og satte Ild på deres Stad. 	 Na wen, aci malik e piŋ, ke goth; ku tooc tɔɔŋke, lek kɔc e kɔc nɔke nɔk, ku nyop panydɛnditt e mac.


Da sagde Jøderne til hverandre: "Hvor vil han gå hen, siden vi ikke skulle finde ham? Mon han vil gå til dem, som ere adspredte iblandt Grækerne, og lære Grækerne? 	 Go Judai lueel kapac, yan, Ee tenou bi raane lɔ thin, te cii wok en bi yok? bi lɔ tede kɔc ci thiei e Giriku yiic, le Girikii aa wɛɛt?


Den Herres Jesu Nåde være med alle! 	 E dhueeŋ de Bɛnydan Yecu Kritho piɔu e ye tɔu ke kɔc ɣerpiɔth kedhie. Amen.


og lade sig hilse på Torvene og kaldes Rabbi af Menneskene. 	 ku nhiaarki thiec ee kɔc ro thieec e thuk yiic, ku kɔɔrki luɔi bi keek aa cɔɔl e kɔc, yan, Rabi, Rabi.


som vandt Nåde for Gud og bad om at måtte finde en Bolig for Jakobs Gud. 	 raan nu e Nhialic piɔu, ku aa de piɔu luɔi bi en luak yik luaŋ bi Nhialic de Jakop reer thin.


Men have I bitter Avind og Rænkesyge i eders Hjerter, da roser eder ikke og lyver ikke imod Sandheden! 	 Ku na yak yiic dɛ tiɛɛl kec ku dɛki piɔth ater, ke we duoki rot e leec, ku duoki yin e cak thok.


Men Jesus sagde: "Der rørte nogen ved mig; thi jeg mærkede, at der udgik en Kraft fra mig." 	 Go Yecu lueel, an, Ade raan toŋ ci a jak: aŋiɛc nɔn ci riɛl bɛn bei e yaguop.


Men Krigsøversten tog ham ved Hånden, gik hen til en Side og spurgte: "Hvad er det, som du har at melde mig?" 	 Go bɛnydit alathker dɔm cin, ku jɔki rot miɛɛt kec, te cin kɔc, go thieec, yan, Ee kaŋo ke cath ke yin ke ba lɛk ɛn?


Jeg beder for dem; jeg beder ikke for Verden, men for dem, som du har givet mig; thi de ere dine. 	 Yɛn laŋ ne biakden: yɛn cii laŋ ne biak de kɔc ke piny nɔm, ee biak de kɔc waan game yɛn; luɔi ee kek kɔcku.


Og de havde nogle få Småfisk; og han velsignede dem og sagde, af også disse skulde lægges for. 	 Ku ciɛthki ne rec thii toktook: na wen, ke ke thieei, ku jɔ ke yɔɔk, bik ke taau e keniim ayadaŋ.


Og Folket stod og så til; men også Rådsherrerne spottede ham og sagde: "Andre har han frelst, lad ham frelse sig selv, dersom han er Guds Kristus, den udvalgte." 	 Ku kaac kɔc juec e ke daai. Go bany ceŋ piny goki geet guop aya, luelki, yan, Aci kɔc kɔk kony; tɔ kony rot, ten ee yen Kritho de Nhialic, raandɛn ci lɔc.


Derfor, hver den, som hører disse mine Ord og gør efter dem, ham vil jeg ligne ved en forstandig Mand, som byggede sit Hus på Klippen, 	 Yen ka, raan ebɛn raan e welkiene piŋ, ku ye ke looi, yen aba thɔɔŋ keke raan pelnɔm, raan e ɣonde yik e kuur nɔm;


Thi der må endog være Partier iblandt eder, for at de prøvede kunne blive åbenbare iblandt eder. 	 Ne gaar cie gɔɔr, yan, Yɛn bi pɛlenɔm e kɔc pelniim riɔɔk, Ku ŋinydekaŋ de kɔc ŋic kaŋ aba nyaai.


Thi jeg har modtaget fra Herren, hvad jeg også har overleveret eder: At den Herre Jesus i den Nat, da han blev forrådt, tog Brød, 	 ku wook, wok guiir Kritho, raan ci piaat e tim ci riiu nɔm kɔu, tede Judai, ee ke ye kɔc tɔ kɔth, ku tede Giriku ee keɣɔric;


Da gik Disciplene atter bort til deres Hjem. 	 Go kɔcpiooce keniim bɛ dhuony paanden.


Og Jesus sagde til ham: "Gå bort, din Tro har frelst dig." Og straks blev han seende, og han fulgte ham på Vejen. 	 Go Yecu yɔɔk, yan, Lɔ; gamdu aci yi tɔ dem. Go dap yin enɔnthiine, ku jɔ kuany cok kueer.


Og derfor forfulgte Jøderne Jesus, fordi han havde gjort dette på en Sabbat. 	 Yen aa ye Judai Yecu yɔŋ, ku yek kɔɔr, an, bik nɔk, ne ke ci en kake looi ekool e thabath.


Jerusalem! Jerusalem! som ihjelslår Profeterne og stener dem, som ere sendte til dig! hvor ofte vilde jeg samle dine Børn, ligesom en Høne samler sine Kyllinger under Vingerne! Og I vilde ikke. 	 Jeruthalem oou, Jeruthalem oou, paan e nebi nɔk, ku biook kɔc ne kur kɔc ci tuoc yin; ee nin kadi can piɔu dɛ kum kuom ɛn mithku, cit man ee ajith mithke kum e yewuok, ku acak rɛɛc?


Hvad skulle vi da sige? er Loven Synd? Det være langt fra! Men jeg kendte ikke Synden uden ved Loven; thi jeg kendte jo ikke Begæringen, hvis ikke Loven sagde: "Du må ikke begære." 	 Eeŋo buk jɔ lueel? Ee kerac en loŋ? Ei! Acie yen. Ku adi ca kerac jɔ kuc, tee loŋ liu; ku adi ca ŋɔɔŋ de kerac kuc, tee kene loŋ lueel, yan, Du kalei e woi e yiniɔu.


Men førend Troen kom, holdtes vi indelukkede under Lovens Bevogtning til den Tro, som skulde åbenbares, 	 Ku te ŋoote gam ke ken bɛn, wok ci mac, ku tit wo e loŋic, wo ci yok e wo mac aɣet kool bi gam bɛn, gam bi nyuoth kɔc elemiak.


Men da han holdt op med at tale, sagde han til Simon: "Far ud på Dybet, og kaster eders Garn ud til en Dræt!" 	 Na wen, aci jam thok, ke jɔ Thimon yɔɔk, yan, Gɛɛre abel e kolic, ku jaki bɔɔikun luai piny wiir, ba wek rec dɔm.


Men han sagde til ham: "Mester! det har jeg holdt alt sammen fra min Ungdom af." 	 Go bɛɛr, lueel, yan, Bɛny e weet, kake kedhie aca ke ya dot ɣɔn aa yɛn meth aɣɔl ci enɔɔne.


idet I dels selv ved Forhånelser og Trængsler bleve et Skuespil, dels gjorde fælles Sag med dem, som fristede sådanne Kår. 	 biak tok, ɣɔn ca we tɔ ye kɔc bi toom gup e kɔc ne caŋ ee we cak thook ku ne ka ye we dhal; ku biak tok, ɣɔn aa wek kɔc rom etok ne kɔc ci luoi karɛc yinya.


Arbejder ikke for den Mad, som er forgængelig, men for den Mad, som varer til et evigt Liv, hvilken Menneskesønnen vil give eder; thi ham har Faderen, Gud selv, beseglet." 	 Duoki e luui ne kecam e riaak, yak luui ne kecam e tɔu aɣet piir athɛɛr, piir bii Wen e raan gam week: yen acii Nhialic Waada gaar guop rinke.


Den, som slår dig på den ene Kind, byd ham også den anden til; og den, som tager Kappen fra dig, formen ham heller ikke Kjortelen! 	 Ku raan biak yin gem tok, ke yi wel gem daŋ aya; ku raan rum lupɔduon thiine, ke du pen lupɔduon dit aya.


da falde de fire og tyve Ældste ned for ham, som sidder på Tronen, og tilbede ham, som lever i Evighedernes Evigheder, og lægge deres Kranse ned for Tronen og sige: 	 ke roordit kathierou ku ŋuan ke ke ye rot jɔ cuat piny e Bɛnydit nɔm Bɛny rɛɛr e thoonydit nɔm, ku yek Bɛnydit lam Bɛny e piir aɣet athɛɛr ya, ku yek goolkɛn e dhueeŋ cuat e thoonydit nɔm tueŋ, ku yek lueel, yan,


Og da de opholdt sig der i flere Dage, forelagde Festus Kongen Paulus's Sag og sagde: "Der er en Mand, efterladt af Feliks som Fange; 	 Ku te ci kek guɔ reer etɛɛn e nhi juec, ke Petheto jɔ malik guieer jam de Paulo, yan, Ade raan cii Pelik nyaaŋ piny ke mac:


Og han sagde til dem: "Hvilket?" Men de sagde til ham: "Det med Jesus af Nazareth, som var en Profet, mægtig i Gerning og Ord for Gud og alt Folket; 	 Go ke thieec, yan, Ee kaŋo? Goki lueel, yan, Ka ke Yecu de Nadhareth, ee nebi ril e luɔide ku welke e Nhialic nɔm ku kɔc niim kedhie:


thi jeg er den ringeste af Apostlene, jeg, som ikke er værd at kaldes Apostel, fordi jeg har forfulgt Guds Menighed. 	 Aca gaar week waan e awarekic, yan, Duoki e mat ne dhoom etok;


Og Ypperstepræsterne og de skriftkloge søgte, hvorledes de kunde slå ham ihjel; thi de frygtede for Folket. 	 Go banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr goki ke bi kek e nɔk kɔɔr; acik riɔɔc e kɔc.


Men en af dem vendte tilbage, da han så, at han var helbredt, og priste Gud med høj Røst. 	 Go raan tok e keek, te ci en e tiŋ nɔn ci en dem, ke puk enɔm cieen, ke lec Nhialic ne rol dit,


Men de på Klippen ere de, som modtage Ordet med Glæde, når de høre det, og disse have ikke Rod; de tro til en Tid og falde fra i Fristelsens Tid. 	 Ku ka nu piny de kuur, ayek kɔc e jam piŋ, ku dɔmki ne piɔnmit: ku acinki mei, agoki gam tethiinakaŋ, ku bik rot dak cieen ekool theme ke.


de, som opæde Enkers Huse og på Skrømt bede længe, disse skulle få des hårdere Dom." 	 kek ee kɔc e ɣoot ke dieer thum cam, agoki kerɛɛcden aa thiaan ne luɔi ee kek lɔŋ e lɔŋ baar; kɔcke abik ketuc gok yok.


Og den skriftkloge sagde til ham: "Rigtigt, Mester, og med Sandhed har du sagt, at han er een, og der er ingen anden foruden ham. 	 Go raan e loŋ gɔɔr lueel, yan, Ee yen, Bɛny e weet, yin e yic lueel, nɔn ee yen Nhialic tok ee nu, ku acin daŋ ee kek rou ee yen etok:


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, som siger: 	 luɔi bi jam aa yic jam ɣɔn lueel nebi Yithaya, yan,


Men Jesus så på dem og sagde: "For Mennesker er dette umuligt, men for Gud ere alle Ting mulige." 	 Go Yecu ke woi, ku yook keek, yan, Kene ee ke dhal kɔc: ku Nhialic ee kaŋ leu kedhie.


og gerne ville have de fornemste Pladser i Synagogerne og sidde øverst til Bords ved Måltiderne; 	 ku nhiaarki tepiɛth ee reer e luek ke Nhialic yiic, ayi tepiɛth ee reer e akool ke kecamdit:


Ham vilde jeg gerne beholde hos mig, for at han i dit Sted kunde tjene mig i Evangeliets Lænker. 	 ku yɛn aa de piɔu luɔi ban e peen bi reer ke yɛn le e nyinduyic, bi kaki aa looi ne mac mac ɛn ne baŋ de welpiɛth:


(thi Loven har ikke fuldkommet noget); men der sker Indførelse af et bedre Håb, ved hvilket vi nærme os til Gud. 	 (luɔi cin en ke ci loŋ tɔ ye dikedik,) ago aŋɔth ŋuan bɛɛi thin, aŋɔth ee wo tɔ cuot rot tethiɔk ne Nhialic.


I tage Vare på Dage og Måneder og Tider og År. 	 Wek ee akool theek, ayi pɛi, ayi te cit nɔn e rut ku ruel, ayi run, ayak ke theek.


Og de sloge ham på Hovedet med et Rør og spyttede på ham og faldt på Knæ og tilbade ham. 	 Ku yek yup nɔm e wai aruoor, ku ŋuutki guop, ku jɔki kemiɔl tuk, lamki.


ved hvem vi også have fået Adgang ved Troen til denne Nåde, hvori vi stå, og vi rose os af Håb om Guds Herlighed; 	 raan ci wo liep kueer le wok e dhueeŋic dhueeŋ tɔu wok thin enɔɔne, ne gam ci wok gam, agoku piɔth miɛt ne ŋath ŋɛɛth wok dhueeŋ de Nhialic.


Men Herren svarede ham og sagde: "I Hyklere! løser ikke enhver iblandt eder sin Okse eller sit Asen fra Krybben på Sabbaten og fører dem til Vands? 	 Go Bɛnydit puk nɔm, yook, yan, Yin raan de yac aguk, raan ebɛn e weyiic cii miɔɔrde e lony ayi mulde ten ee yen rem thin ekool e thabath, ku jɔ thɛl wiir le dek?


Er du da ikke den Ægypter, som for nogen Tid siden gjorde Oprør og førte de fire Tusinde Stimænd ud i Ørkenen?" 	 Ci ye mony e Ripe, raan akɔlɔn cak anuɔɔn, raan waan leer agum kaŋuan e kɔc e jɔɔric, kek aye luuc e kɔc nɔk, ci ye yen?


Thi ikke ved Lov fik Abraham eller hans Sæd den Forjættelse, at han skulde være Arving til Verden, men ved Tros-Retfærdighed. 	 Luɛl ci ye kɔn lueel, an, bi aa raan bi piny lɔɔk lak, aaci bɔ tede Abraɣam ayi kaude ne loŋ, aa bɔ ne piathepiɔu ci yok ne gam.


Og da nogle sagde om Helligdommen, at den var prydet med smukke Sten og Tempelgaver. sagde han: 	 Na wen, a jam kɔc kɔk e kede luaŋdiit e Nhialic, kieer ci e kur e kur ci lak ku ka ci kɔc gam Nhialic, ke jɔ lueel, yan,


den femte Sardonyks, den sjette Sarder, den syvende Krysolit, den ottende Beryl, den niende Topas, den tiende Krysopras, den ellevte Hyacint, den tolvte Ametyst. 	 ke ye kek dhic, ee thardonuk; ke ye kek dhetem, ee thardiɔn; ke ye kek dherou, ee kurutholith; ke ye kek bɛt, ee berilo; ke ye kek dheŋuan, ee tophadiɔn; ke ye kek thieer, ee kuruparatho; ke ye kek thieer ku tok, ee wakintho; ke ye kek thieer ku rou, ee amethuthuto.


og hele Skaren søgte at røre ved ham; thi en Kraft gik ud fra ham og helbredte alle. 	 Ku kɔɔr kut e kɔc ebɛn luɔi bi kek e jak; riɛl aci bɛn bei e yeguop, ku tɔ ke dem kedhie.


Da hun havde hørt om Jesus, kom hun bagfra i Skaren og rørte ved hans Klædebon. 	 Na wen, aci kede Yecu piŋ, ke bɔ e kut e kɔcic e yekɔu cieen, bi ku jiɛk lupɔde.


Men han siger til dem: "Forfærdes ikke! I lede efter Jesus at Nazareth, den korsfæstede; han er opstanden, han er ikke her, se, der er Stedet, hvor de lagde ham. 	 Go keek yɔɔk, yan, Duoki gai: wek kɔɔr Yecu raan e Nadhareth, raan waan ci piaat e tim ci riiu nɔm kɔu: aci rot jɔt: aliu etene; wɔiki te waan tɛɛu kek en.


Thi vi have hørt ham sige, at denne Jesus af Nazareth skal nedbryde dette Sted og forandre de Skikke, som Moses har overgivet os." 	 acuk piŋ ke lueel, yan, Yecu de Nadhareth, yen abi wune riɔɔk, ago ciɛɛŋ puk, ciɛɛŋ cii Mothe yien wook.


Men han sagde til hende: "Hvad vil du?" Hun siger til ham: "Sig, at disse mine to Sønner skulle i dit Rige sidde den ene ved din højre, den anden ved din venstre Side." 	 Ago thieec, yan, Eeŋo kɔɔr? Go lueel, yan, Tɔ wɛɛtkiene kaarou rɛɛr e ciɛɛŋduyic, tok e baŋ cuenydu, ku tok e baŋ camdu.


Men hold dig fra tåbelige Stridigheder og Slægtregistre og Kiv og Kampe om Loven; thi de ere unyttige og frugtesløse. 	 Ku kaace ya ne lop ee kɔc luɔp e ɣɔric, ku jam ne kede kuarken e kɔc, ku ateer, ku teer ee kɔc teer ne kede loŋ; kake acin kepiɛth ee yok thin, ee ka ɣaar yiic.


Da kommer han til Disciplene og siger til dem: "Sove I fremdeles og Hvile eder? Se, Timen er nær, og Menneskesønnen forrådes i Synderes Hænder. 	 Na wen, ke bɔ te nu kɔckɛn e piooce, bi ku yook keek, yan, Yɔkki e we nin tethiinakaŋ, abak lɔŋ; tieŋki, thaar e guɔ thiɔk, ke Wen e raan anyiine ku yine kɔc e kerac looi.


Og da de så op, bleve de var, at Stenen var væltet fra; (thi den var meget stor) 	 Na wen, ajɔtki kenyin, ke ke tiŋ kuur aci guɔ laar wei: ku ye gokdiit e kuur.


Derfor sendte jeg straks Bud til dig, og du gjorde vel i at komme. Nu ere vi derfor alle til Stede for Guds Åsyn for at høre alt, hvad der er dig befalet af Herren." 	 Yen aa dap ɛn kɔc tuoc yin enɔnthiine; ku yin e kepiɛth looi nɔn ci yin bɛn. Na enɔɔne, wok ki etene e Nhialic nɔm wodhie, buk kaŋ bɛn piŋ kedhie, ka cii Nhialic thɔn yin.


Og da Ypperstepræsterne og Farisæerne hørte hans Lignelser, forstode de, at han talte om dem. 	 Na wen, ke banydit ke ka ke Nhialic keke Parithai, te ci kek kaaŋe piŋ, ke ke ŋic nɔn jiɛɛm en e keden.


Og når den kommer, finder den det fejet og prydet. 	 Na wen, aci bɛn, ke yok ɣot aci weec aci yic lak.


Filip svarede ham: "Brød for to Hundrede Denarer er ikke nok for dem, til at hver kan få noget lidet." 	 Go Pilip puk nɔm, yan, Kuin ci pam ɣɔc e jinii kathieer acii keek dueer leu, luɔi bi ŋɛk dɛ kethiinakaŋ, ku de ŋɛk kethiinakaŋ, raan ebɛn.


Et godt Træ kan ikke bære slette Frugter, og et råddent Træ kan ikke bære gode Frugter. 	 Tim piɛth acii dueer luɔk e mith rac, ayi tim rac, acii dueer luɔk e mith piɛth.


ham, som blev hengiven for vore Overtrædelsers Skyld og oprejst for vor Retfærdiggørelses Skyld. 	 yen Yecu, raan ci ro gam thuɔɔu ne kede wac cuk wooc, ku beye jat nhial ke bi wo tɔ piɛthpiɔth.


Markus, Aristarkus, Demas, Lukas, mine Medarbejdere, hilse dig. 	 ku Mak aya, ku Aritharko, ku Demath, ku Luk, kɔc e luui wok etok.


Og en Kvinde ved Navn Lydia, en Purpurkræmmerske fra Byen Thyatira, en Kvinde, som frygtede Gud, hørte til, og hendes Hjerte oplod Herren til at give Agt på det, som blev talt af Paulus. 	 Ku ade tiiŋ ci jamda piŋ, cɔl Ludia, tiiŋ e lupɔ thith amujuŋ ɣaac, abɔ panydit cɔl Thuatira, ku ye tiiŋ rieu Nhialic: piɔnde acii Bɛnydit liep, bi ka lueel Paulo cok e piŋ en ke.


Jesus svarede: "Siger du dette af dig selv, eller have andre sagt dig det om mig?" 	 Go Yecu bɛɛr, yan, E yi luel ekene ne kedu yitok, ku de kɔc kɔk ci e lɛk yin ne kedi?


Men da en af dem, som sade med til Bords, hørte dette, sagde han til ham: "Salig er den, som holder Måltid i Guds Rige." 	 Na wen, ke raan tok e kɔc wen rɛɛr ne yen etok tede cam, te ci en ekake piŋ, ke jɔ lueel, yan, Thieithieei raan bi kuin cam e ciɛɛŋ de Nhialicic.


Da sagde Jøderne: "Se, hvor han elskede ham!" 	 Go Judai lueel, yan, Wɔiki, nhieer e nhiɛɛr en en.


og Kanelbark og Hårsalve og Røgelser og Salve og Virak og Vin og Olie og fint Mel og Hvede og Okser og Får og Heste og Vogne og Slaver, ja, Menneskesjæle. 	 ku wɛɛl cɔl kinamonon, ku wɛɛl ee nyop go tumetum, ku miok tum, ku libano, ku wany, ku miok, ku agamɔ lɔ mot, ku agamɔ kene guoor, ku ɣɔk, ku thok; ku joŋgoor, ku abeelbiic, ku liim, ku wei ke kɔc.


Og Skarerne spurgte ham og sagde: "Hvad skulle vi da gøre?" 	 Go kɔc thieec yan, Eeŋo buk jɔ looi?


Og de tænkte med hverandre: "Det er, fordi vi ikke have Brød." 	 Goki jam kapac, luelki, yan, Ee luɔi cin wok niim kuin.


"Herre! nu lader du din Tjener fare i Fred, efter dit Ord. 	 Bɛnydit, tɔ limdu jel ke ci piɔu lɔ piny enɔɔne, Cit man e jamduon waan ci lueel;


Derfor, værer tålmodige, Brødre! indtil Herrens Tilkommelse. Se, Bonden venter på Jordens dyrebare Frugt og bier tålmodigt efter den, indtil den får tidlig Regn og sildig Regn. 	 Yak piɔth liɛɛr, wek mithekɔckuɔ, aɣet bɛn bi Bɛnydit bɛn. Wɔiki, raan de dom ee kapiɛth ee piny ke luɔk tiit, ke lir piɔu ne ye, aɣet te bi en deŋ yok, deŋ yaak ayi deŋ anyɔɔc.


toge vi Afsked med hverandre; og vi gik om Bord i Skibet, men de vendte tilbage til deres Hjem. 	 na wen, acuk rot tɔɔŋ, ke wo jɔ lɔ e abelic, ku dhunyki keniim bei.


Og medens han endnu talte, se, da kom Judas, en af de tolv, og med ham en stor Skare, med Sværd og Knipler, fra Ypperstepræsterne og Folkets Ældste. 	 Na wen, te ŋoot en ke jam, di, ke Judath bɔ, ee raan toŋ de kɔc kathieer ku rou, ku bɔ kut diit e kɔc ne yen etok, amukki abatɛɛu ku thieec, abiki tede banydit ke ka ke Nhialic ku roordit e kɔc yiic.


Men det er lettere, at Himmelen og Jorden forgå, end at en Tøddel af Loven bortfalder. 	 Jel bi tenhial jal ayi piny, en ee kepiɔl, ne luɔi dueere cook thiin toŋ de loŋ maar.


Men Agrippa sagde til Festus: "Denne Mand kunde være løsladt, dersom han ikke havde skudt sig ind under Kejseren." 	 Go Agiripa Petheto yɔɔk, yan, Raane adi ci lony, tee ken kede lɛɛr e Kaithar nɔm.


Og hvorfor dømme I ikke også fra eder selv, hvad der er det rette? 	 Ku eeŋo ca wek loŋ e guiir apiɛth wapac ayadaŋ?


Og oven over hans Hoved satte de Beskyldningen imod ham skreven således: "Dette er Jesus, Jødernes Konge." 	 Ku tueelki gɔnyde nhial, gɔny ci e gaany, aci gɔɔr ale, yan, KENE EE YECU MALIK DE JUDAI.


Thi ved den Nåde, som er given mig, siger jeg til enhver iblandt eder, at han ikke skal tænke højere om sig selv, end han bør tænke, men tænke med Betænksomhed, efter som Gud tildelte enhver Troens Mål. 	 Ku enɔɔne, ne dhueeŋdepiɔu ci gam ɛn, yen a lɛk raan ebɛn ne weyiic, yan, E cin raan e ro tɔ dit e dit cii roŋ ke ye; yak rot tɔ nu e kaamic, acit man ci Nhialic kɔc tɛk gam raan ebɛn.


da skal den Tjeners Herre komme på den Dag, han ikke venter, og i den Time, han ikke ved, og hugge ham sønder og give ham hans Lod sammen med de utro: 	 ke bɛny de lime abi bɛn ekool kene ye tiit, ku ne thaar kuc, ku jɔ dui aret, ago mat keke kɔc reec gam.


Derfor råbte Jesus, idet han lærte i Helligdommen, og sagde: "Både kende I mig og vide, hvorfra jeg er! Og af mig selv er jeg ikke kommen, men han, som sendte mig, er sand, han, hvem I ikke kende. 	 Go Yecu coot luaŋditt e Nhialic, te weet en kɔc, yan, Wek ŋic ɛn, ayi te e ba yɛn thin aya aŋiɛcki; ku yɛn ecii bɔ ne kede yenhdi, ku raan e toc ɛn, yen aye raan yic, raan kuocki.


kom til mig og stod for mig og sagde: Saul, Broder, se op! Og jeg så op på ham i samme Stund. 	 raane e jɔ bɛn tede yɛn, bi ku kɛɛc e yalɔɔm, go a yɔɔk, yan, Thaulo, mɛnhkai, bɛye yin. Guɔ yin enɔnthiine, ku wɔi guop.


Men Simon svarede og sagde: "Beder I for mig til Herren, for at intet af det, som I have sagt, skal komme over mig." 	 Go Thimon bɛɛr, yan, Laŋki Nhialic ne kedi, ke bi cien ke bi bɛn e yaguop ne ka wen cak lueel.


Således kan da ingen af eder, som ikke forsager alt det, han ejer, være min Discipel. 	 Yen acit week aya, raan ebɛn e weyiic raan cii kake pal kedhie, ka cii dueer aa raandien e piooce.


På den Dag bleve Herodes og Pilatus Venner med hinanden; thi de vare før i Fjendskab med hinanden. 	 Go Kerod keke Pilato goki jɔ mat kapac ekool mane guop: waan aake de ater ne rot.


Thi denne min Søn var død og er bleven levende igen, han var fortabt og er funden. Og de begyndte at være lystige! 	 wendiene aa ci thou, ku e bɛ piir enɔɔne; aa ci maar, ku aci jɔ yok. Goki piɔth jɔ miɛt.


Og nu se, bunden af Ånden drager jeg til Jerusalem uden at vide, hvad der skal møde mig, 	 Ku enɔɔne, yɛn lɔ Jeruthalem, ke yɛn ci mac ne weiki, ka ba yok etɛɛn akuoc ke:


Og se, der var en Mand i Jerusalem ved Navn Simeon, og denne Mand var retfærdig og gudfrygtig og forventede Israels Trøst, og den Helligånd var over ham. 	 Ku ade raan nu Jeruthalem, cɔl Thimeon; raane apiɛthpiɔu, ee Nhialic rieu, ku ye muŋ bi Yithrael muk piɔu tiit; ku tɔu Weidit Ɣer ne yen.


Men Faderen sagde til sine Tjenere: Henter det bedste Klædebon frem, og ifører ham det, og giver ham en Ring på hans Hånd og Sko på Fødderne; 	 Go wun liimke yɔɔk, yan, Bɛɛiki lupɔ piɛth alaldiite, ku taauki e yekɔu; ku bɛɛiki guelɔ kede yencin, ku war ka ke yencok:


To Mænd skulle være på Marken; den ene skal tages med. og den anden skal lades tilbage." 	 Abi dɛ kɔc nu domic kaarou; tok abi jɔt, ku nyieeŋe tok piny.


Ja, de have i Sandhed forsamlet sig i denne Stad imod din hellige Tjener Jesus, hvem du har salvet, både Herodes og Pontius Pilatus tillige med Hedningerne og Israels Folkestammer 	 kɔc acik gueer ne yic, kɔc de ater ne Yecu Wenduon ɣerpiɔu, Wenduon ci tɔc, yi Kerod ayi Pontio Pilato, keke Juoor ku kɔc ke Yithrael, aake gueer tetoŋe,


Men dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Guds Finger, da er jo Guds Rige kommet til eder. 	 Ku na ya jɔɔk rac cieec ne ciin e Nhialic, ke ciɛɛŋ de Nhialic ki, ci bɛn tede weeke.


Og han sendte fremdeles en tredje; men også ham sårede de og kastede ham ud. 	 Go daŋ bɛ tooc, goki dui abik yiek tetok, ku jɔki cuat e dom kec.


Og han var altid Nat og Dag i Gravene og på Bjergene, skreg og slog sig selv med Sten. 	 Ku e akoolnyiin kedhie, wakɔu ku akol, ee tɔu e kuurdit kɔɔth ku te nu rɛŋ, ke ye coot, ku ye rot ŋuɛɛt e kɔi.


Da kappede Stridsmændene Bådens Tove og lode den falde ned. 	 Go alathkeer wiin ke abel thiine ŋnith kɔɔth, ku palki a loony wiir.


Fred være med Brødrene og Kærlighed med Tro fra Gud Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 E mat tɔu ke mithekɔckuɔ, ayi nhieer keke gam, ne ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydit Yecu Kritho.


Thi hans usynlige Væsen, både hans evige Kraft og Guddommelighed, skues fra Verdens Skabelse af, idet det forstås af hans Gerninger, så at de have ingen Undskyldning. 	 Ka ke Nhialic ɣɔn ciɛke piny, ka cii dueere tiŋ, ka cit riɛldɛn thɛɛr, ku luɔi ee yen Nhialic, kake ayeke ŋic egɔk, ayeke ŋic ne ka ci cueec. Ku acin ke bi kek rot kɔc;


Og da hans Disciple hørte det, kom de og toge hans Lig og lagde det i en Grav. 	 Na wen, aci kɔckɛn e piooce ye piŋ, ke ke jɔ bɛn, bik ku nomki guopde, lek taau e raŋic.


Og se, en lovkyndig stod op og fristede ham og sagde: "Mester! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan arve et evigt Liv?" 	 Na wen, ke raan tok jɔt rot, ee bɛny de loŋ, ku jɔ them, thieec, yan, Bɛny e weet, eeŋo ba looi ke ban piir athɛɛr lɔɔk lak?


Thi disse ere ikke drukne, som I mene; det er jo den tredje Time på Dagen; 	 Kɔcke aken mɔu ke wit, ne ke wen cak lueel, ee thaar kadiak akol tei;


Da han havde sagt dette til dem, blev han i Galilæa. 	 Te ci en ekene lɛk keek, ke ŋoot ke rɛɛr e Galili.


Den første Bog skrev jeg, o Theofilus! om alt det, som Jesus begyndte både at gøre og lære, 	 Yɛn e jam waan gɔɔr, Yin Theopilo, jam de ka ci Yecu gɔl e luɔi ku weet, kaŋ kedhie,


Thi Himmeriges Rige ligner en Husbond, som gik ud tidligt om Morgenen for at leje Arbejdere til sin Vingård. 	 Ciɛɛŋ de paannhial athoŋ ke raan e bɛny de baai, raan ci riɛɛl biic miak etɛɛn, le kɔc kɔɔr, kɔc bi luui e weu e domdeyic, dom e tim cɔl enap.


Og da han havde sagt dette, faldt han på sine Knæ og bad med dem alle. 	 Na wen, aci kake lueel, ke jɔ emiɔl tuk, ku jɔ lɔŋ ke keek etok kedhie.


Og han gik om Bord i et Skib og for over og kom til sin egen By. 	 Na wen, ke lɔ e abelic, go wɛɛr teem, ku jɔ hɛn panydɛndit guop.


Og da jeg vilde vide Årsagen, hvorfor de anklagede ham, førte jeg ham ned for deres Råd 	 Na wen, aa dɛ piɔu luɔi ban goony gɔɔny kek en ŋic, ke ja bɛɛi e loŋden nɔm:


og derfra til Filippi, hvilken er den første By i den Del af Makedonien, en Koloni. I denne By opholdt vi os nogle Dage. 	 ku jelku etɛɛn lok Pilipoi, yen aye panydit de naamden dit e Makedonia biake, ku ye piny ci Romai ɣap thin aya: agoku reer e panydiite e akoolke.


Og han gik udenfor og græd bitterligt. 	 Go lɔ biic, le dhiau e dhien kec.


kun at vi skulde komme de fattige i Hu, hvad jeg også just har bestræbt mig for at gøre. 	 ee cooke etok tei, yan, taŋ bi wok kɔc kuany nyiin aa tak; ku yen ecook mane guop aa ya yɛn cool e lethic e ye.


Eders Lydighed er jo kommen alle for Øre; derfor glæder jeg mig over eder. Men jeg vil, at I skulle være vise med Hensyn til det gode og enfoldige med Hensyn til det onde. 	 Ku piŋ piɛŋ wek loŋ aci ɣet tede kɔc kedhie. Aguɔ piɔu miɛt ne baŋdun; ku enɔɔne yɛn kɔɔr luɔi ba wek aa kɔc pelniim te lɔ kepiɛth, ku yak kɔc kuc kaŋ te lɔ kerac.


Da de nu vare løsladte, kom de til deres egne og fortalte dem alt, hvad Ypperstepræsterne og de Ældste havde sagt til dem. 	 Na wen, acike pɔl, ke ke lɔ tede remden, lek ku guiirki keek jam ebɛn jam cii banydiit ke ka ke Nhialic lɛk keek ayi roordit.


Men da vi hørte dette, bade såvel vi som de der på Stedet ham om ikke at drage op til Jerusalem. 	 Na wen, acuk kake piŋ, ke wook ayi wathii nu etɛɛn ke jɔku lɔŋ, an, Du lɔ Jeruthalem.


Derfor er heller ikke den første bleven indviet uden Blod 	 Yen akene loŋ ci mac tueŋ cak thar aya te cin riɛm.


Eller er Gud alene Jøders Gud? mon ikke også Hedningers? Jo, også Hedningers; 	 Ku ye Nhialic de Judai kapac? Cie Nhialic de Juoor ayadaŋ? Ɣɛɛ, ee kede Juoor ayadaŋ;


Og den femte Engel basusnede, og jeg så en Stjerne, som var falden ned fra Himmelen på Jorden, og Nøglen til Afgrundens Brønd blev given den. 	 Na wen, ke tunynhial ee kek dhic koth kaaŋde, aguɔ kuel ci loony piny nhial tiŋ: ku aci gam mukthaar de adhum thuth cii thar tiec.


David sov jo hen, da han i sin Livstid havde tjent Guds Rådslutning, og han blev henlagt hos sine Fædre og så Forrådnelse; 	 Ku Dabid, te ci en remden kony ne kede piɔn e Nhialic, ke jɔ thou, go jɔ tɔɔu keke kuarken etok, go dhiap:


thi hvad der lønligt bedrives af dem, er skammeligt endog at sige; 	 Ka yek looi ecueer ee ayaar te ciɛk, an, lueel ke.


Siden åbenbarede Jesus sige atter for Disciplene ved Tiberias Søen; men han åbenbarede sig således. 	 Na wen, aci kake wan, ke Yecu be ro nyuoth kɔckɛn e piooce e wɛɛryɔu, wɛɛr cɔl Tiberia: go ro nyuɔɔth ale.


Og han faldt til Jorden og hørte en Røst, som sagde til ham: "Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig?" 	 go wiik, ku piŋ rol yook en, an, Thaulo, Thaulo, eeŋo yɔŋ yin ɛn?


Men Talsmanden, den Helligånd, som Faderen vil sende i mit Navn, han skal lære eder alle Ting og minde eder om alle Ting, som jeg har sagt eder. 	 Ku Raan e kɔc muk piɔth, yen aye Weidit Ɣer, Wei bii Waar tooc ne rinki, yen abi we wɛɛt e kerieec ebɛn, ago we tɔ tak weniim e ka ca lɛk week kedhie.


Men de vare på Vejen op til Jerusalem; og Jesus gik foran dem, og de vare forfærdede, og de, som fulgte med, vare bange. Og han tog atter de tolv til sig og begyndte at sige dem, hvad der skulde times ham 	 Na wen, aciɛthki kueer, ke ke lɔ Jeruthalem; ku cath Yecu e keniim tueŋ: agoki gai; ku ariɔcki te kuɛny kek ecok. Go kɔc kathieer ku rou bɛ cɔɔl te nu yen, ku jɔ keek lɛk ka bi yok,


Den, som kommer ovenfra, er over alle; den, som er af Jorden, er af Jorden og taler af Jorden; den, som kommer fra Himmelen, er over alle. 	 Raan bɔ nhial yen anu e kɔc niim kedhie. Raan bɔ e piny nɔm, yen aye kede piny, ku ye ka ke piny lueel: raan bɔ paannhial anu e kɔc niim kedhie.


Da råbte de alle igen og sagde: "Ikke ham, men Barabbas;" og Barabbas var en Røver. 	 Agoki bɛ coot kedhie, yan, Acie raane, ee Barabath. Ku Barabath ee raan e kɔc rum.


Simeons Søn, Judas Søn, Josets Søn, Jonams Søn, Eliakims Søn, 	 Lebi de Thimeon, Thimeon de Judath, Judath de Jothep, Jothep de Jonam, Jonam de Eliakim,


Eller når han beder om et Æg, mon han da vil give ham en Skorpion? 	 Ku na lip tuɔŋ, bi miɔɔc e mancieei?


Og da de, som vare udsendte, kom tilbage til Huset, fandt de den syge Tjener sund. 	 Na wen, te ci kɔc ci tooc keniim dhuony ɣot, ke ke jɔ lim wen tok yok ke ci guop pial.


Menneskesønnen kom, som spiser og drikker, og I sige: Se, en Frådser og en Vindranker, Tolderes og Synderes Ven! 	 Wen e raan aci bɛn ke ye cam ku deh; aguɔki lueel, yan, Tiŋ raane, ee mamith ku ye raan e dek e mɔu aret, ku ye mɛthe e kɔc e atholbo tɔ kut keke kɔc e kerac looi!


Nu var der syv Brødre; og den første tog en Hustru og døde barnløs. 	 Kɔc anuki kadherou wɛɛt ke raan tok: ku jɔ wendit tik thiaak, ago thou ke cin meth.


" Derfor, den, som taler i Tunger, han bede om, at han må kunne udlægge det. 	 leke wo kerac, ke wo laŋ kɔc: wo ci tɔ ye nuoon e piny nɔm, ku tɔ wook e ayil e kaŋ kedhie aɣet ci ekoole.


Og på de usyrede Brøds første Dag, da man slagtede Påskelammet, sige hans Disciple til ham: "Hvor vil du, at vi skulle gå hen og træffe Forberedelse til, at du kan spise Påskelammet?" 	 Na ɣɔn, ne kool tueŋ e akool ke knin cinic luɔu, kool ee kek nyɔŋamaal de Winythok nɔk, ke thieec kɔckɛn e piooce, yan, Ee tenou kɔɔr te bi wo guik thin, te bi yin Winythok cam?


Men de skriftkloge og Farisæerne toge Vare på ham, om han vilde helbrede på Sabbaten, for at de kunde finde noget at anklage ham for. 	 Go kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai goki woi guop, nɔn bi en raan tɔ dem ekool e thabath; ke ke bi kedaŋ yok ke bi kek e lɔ gaany.


Hvis der altså var Fuldkommelse at få ved det levitiske Præstedømme (thi på Grundlag af dette har jo Folket fået Loven), hvilken Trang var der da yderligere til, at en anden Slags Præst skulde opstå efter Melkisedeks Vis og ikke nævnes efter Arons Vis? 	 Ku enɔɔne, te ci dikdepiɔu guɔ bɛn ne bɛɛny de dhien e Lebi (ku kɔc acik loŋ yok ne yen), de ke ye bɛ dak, ke bi bɛny daŋ ro dhil bɛ jot, bɛny loony e bɛɛny e Melkidhedekic, ku cii loony e bɛɛny e Aronic?


Så steg Peter ned til Mændene og sagde: "Se, jeg er den, som I søge efter; hvad er Årsagen, hvorfor I ere komne?" 	 Go Petero lɔ piny te nu kɔc e tuce yen e Korunelio, le ku lueel, yan, Ya ki, yɛn ee raan wen kaarki: ee kaŋo ke ba wek?


Derfor,lader os ikke mere dømme hverandre, men dømmer hellere dette, at man ikke må give sin Broder Anstød eller Forargelse. 	 Yen du wo rot e bɛ gɔk; aŋuan luɔi bi wok loŋe lueel e wopiɔth, yan, E cin raan e kedaŋ taau kueer, ke bi mɛnhkene tɔ kɔth, ayi te bi e tɔ wieek.


Men efter disse Dage blev hans Hustru Elisabeth frugtsommelig, og hun skjulte sig fem Måneder og sagde: 	 Na wen, aci akoolke thok, ke Elithabeth tiiŋde ke liac, ku jɔ lɔ thiaan e pɛi kadhic, ku lueel, yan,


Og de talte med hinanden om alle disse Ting, som vare skete. 	 Ku jɔki guiir kapac ne ke ci tice kedhie.


Men Peter svarede og sagde til ham: "Forklar os Lignelsen!" 	 Go Petero bɛɛr, yan, Wɛɛre wook kaaŋe thar.


Men dette bekender jeg for dig, at jeg efter den Vej, som de kalde et Parti, tjener vor fædrene Gud således, at jeg tror på alt det, som står i Loven, og det, som er skrevet hos Profeterne, 	 Ku cooke aca gam e yinɔm tei, yan, Lam luelki, yan, ee lam mɛɛn, yen aya yɛn Nhialic de kuarkuɔ lam, ku yɛn gam ka ci gɔɔr e loŋ de Motheyic ku nebi yiic, kaŋ kedhie:


om I da have hørt om Husholdningen med den Guds Nåde, som blev given mig til eder, 	 te ca wek kede luɔi e dhueeŋ de Nhialic piɔuwe piŋ, luɔi ci gam ɛn e kedun:


I se, at et Menneske retfærdiggøres af Gerninger, og ikke af Tro alene. 	 Acak jɔ tiŋ enɔɔne, nɔn ee raan tɔ piɛthpiɔu ne luɔi, ku acie ne gam etok.


Men Peter fulgte ham i Frastand indtil Ypperstepræstens Gård, og han gik indenfor og satte sig hos Svendene for at se, hvad Udgang det vilde få. 	 Go Petero kuany cok temec aɣeet en kaldht e bɛnydht tueŋ e ka ke Nhialic, ku le thin, le nyuc keke kɔc cath e bɛny cok, ke bi thok bi jam thok bɛn tiŋ.


Have I Øjne og se ikke? Og have I Øren og høre ikke? Og komme I ikke i Hu? 	 We de nyin, ku caki ye daai? ku we de yith, ku caki ye piŋ? ku caki weniim e tak?


Derefter kom jeg til Syriens og Kilikiens Egne. 	 Na wen, ke ya lɔ piny de Thuria ku Kilikia.


Og Jesus sagde til dem: "Så siger ikke heller jeg eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting." 	 Go Yecu ke yɔɔk, yan, Ayi yɛn aya, we ca lek riɛl luɔɔi ɛn ekake.


Hvilket er lettest, at sige til den værkbrudne: Dine Synder ere forladte, eller at sige: Stå op, og tag din Seng, og gå? 	 Ee kenou piɔl e keek, yan, te yɔɔk ɛn raan ci duany, yan, Karɛcku acike pal yin; ku te luɛɛl ɛn en, yan, Jɔt rot, jɔt laŋarepdu, cathe?


Altså ere I Vidner og samtykke i eders Fædres Gerninger; thi de sloge dem ihjel, og I bygge. 	 Ee yin, wek ee caatɔɔ enɔɔne e gam ca wek luɔi de warkun gam; ee kek e nak keek, ku wek aye rɛŋken yik.


Men da Jesus hørte det, forundrede han sig og sagde til dem, som fulgte ham: "Sandelig, siger jeg eder, end ikke i Israel har jeg fundet så stor en Tro. 	 Na wen, aci Yecu e piŋ, ke gai, ago kɔc kuany ecok yɔɔk, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Acakaa Yithrael nɔm ebɛn, yɛn ken gam ditt cit ekene kɔn yok.


Thi han er den, om hvem der er talt ved Profeten Esajas, som siger: "Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne!" 	 Ku raane ee raan waan lueel nebi Yithaya, yan, Rol e raan cot e jɔɔric, Yan, Luɔiki caar e Bɛnydit, Taki kuɛɛrke lɔ cit.


frelser andre ved at udrive dem af Ilden, forbarmer eder over andre med Frygt, så I hade endog den af Kødet besmittede Kjortel. 	 ku yak kɔc kɔk kony ne riɔɔc riaac wek, abak ke ya dɔɔr bei mɛɛc; ayi lupɔ aya abak maan lupɔ ci nyuel ne rac de guop.


ligesom du har givet ham Magt over alt Kød, for at han skal give alle dem, som du har givet ham, evigt Liv. 	 acit man ci yin e gam riɛl e tiɔp nɔm ebɛn, ke bi kɔc gam piir athɛɛr, kɔc ci gam en kedhie.


En gives der nemlig ved Ånden Visdoms Tale; en anden Kundskabs Tale ifølge den samme Ånd; 	 Yen aye pɛlenɔm cin raan toŋ de bany ke pinye nɔm e ci e ŋic; tee cik ŋic, adi kenki Bɛnydiit e dhueeŋ piaat e tim ci riiu nɔm kɔu.


"Hvad skulle vi gøre med disse Mennesker? thi at et vitterligt Tegn er sket ved dem, det er åbenbart for alle dem, som bo i Jerusalem, og vi kunne ikke nægte det. 	 ku luelki, yan, Buk ŋo looi ne kɔcke? Aci kɔc rɛɛr e Jeruthalem ebɛn ŋic egɔk nɔn ci gok dit looi ne keek; ku acuku ke dueer jɔɔny.


Og han lærte og sagde til dem: "Er der ikke skrevet, at mit Hus skal kaldes et Bedehus for alle Folkeslagene? Men I have gjort det til en Røverkule." 	 Go ke wɛɛt, yook keek, yan, Kene gɔɔr, yan, Ɣondi abi tɔ ye ɣon e lɔŋ kede juoor ebɛn? Ku week, acak tɔ ye ruŋ e kɔc e kaŋ rum.


Han viste Træskhed imod vor Slægt og handlede ilde med vore Fædre, så de måtte sætte deres små Børn ud, for at de ikke skulde holdes i Live. 	 Go jurda luoi rueeny, yen emalike, ku jɔ kuarkuɔ cieŋ e ciɛɛŋ rac, an, bi miththiiken cuat wiir, ke ke bi thou.


Og han kaldte hver enkelt af sin Herres Skyldnere til sig og sagde til den første: Hvor meget er du min Herre skyldig? 	 Go kɔc cɔɔl kedhie, kɔc wen cath e ka ke bɛnyde; na wen, ke thiec raan bɔ tueŋ, yan, Cathe we ka ke bɛnydi kadi?


Men jeg svarede: Hvem er du, Herre? Og han sagde til mig: Jeg er Jesus af Nazareth, som du forfølger. 	 Guɔ thieec, yan, Ee yin ŋa, Bɛnydit? Go, an, Yɛn Yecu de Nadhareth, raan yɔŋe.


dem, som med Udholdenhed i god Gerning søge Ære og Hæder og Uforkrænkelighed, et evigt Liv; 	 Kɔc kɔɔr dhueeŋ ku rieeu ku luɔi cii kek bi dhiap, kɔc e kepiɛth looi ne iiɛɛr e kepiɔth, kek abi gam piir athɛɛr;


Og da Disciplene så ham vandre på Søen, bleve de forfærdede og sagde: "Det er et Spøgelse;" og de skrege af Frygt. 	 Na wen, aci kɔcpiooce ye tiŋ ke cath e piu niim, ke ke pau piɔth, agoki lueel, an, Ee jɔk; agoki kiu ne riɔɔc.


Og straks studsede hele Skaren, da de så ham, og de løb hen og hilsede ham. 	 Na wen, etethiine, aci kut e kɔc e tiŋ, ke ke gai aret, goki riŋ ke lɔ te nu yen lek mɔɔth.


Da udspurgte han dem om den Time, i hvilken det var blevet bedre med ham; og de sagde til ham: "I Går ved den syvende time forlod Feberen ham." 	 Go ke luɔp, yan, E pɛle juai piny e thaar kadi? Goki lueel, yan, Waanakol, e thaar kadherou, yen aa pɛle juai en.


Men han vidste deres Tanker; og han sagde til Manden, som havde den visne Hånd: "Rejs dig og stå frem her i Midten!" Og han rejste sig og stod frem. 	 Go ke cik tak e kepiɔth ŋic, ku jɔ raan ci cin riɔu yɔɔk, yan, Jɔt rot, kaace e ciɛɛlic etɛɛn. Go rot jɔt ku kɛɛc.


Jesus Kristus er i Går og i Dag den samme, ja, til evig Tid. 	 Yecu Kritho ee tɔu e tau mane guop, waanakol, ayi ekoole, yeka, aɣet athɛɛr.


Og nogle af Farisæerne i Skaren sagde til ham: "Mester! irettesæt dine Disciple!" 	 Go kɔc kɔk ke Parithai nu e kut e kɔc yiic, goki lueel, yan, Bɛny, jany kɔckuon e piooce.


Denne Overskrift læste da mange af Jøderne; thi det Sted, hvor Jesus blev korsfæstet, var nær ved Staden; og den var skreven på Hebraisk, Latin og Græsk. 	 Go Judai juec rinke kueen: luɔi thiɔɔke te pieete Yecu thin keke panydit; ku ci gɔɔr e thoŋ e Eberuu, ku Giriki, ku Roman.


Bliv vågen og styrk det øvrige, som ellers vilde dø; thi jeg har ikke fundet dine Gerninger fuldkommede for min Gud. 	 Ye ro tiit, ba ka ci doŋ tɔ ril, kak e ci thiɔk e thuɔɔu: luɔidu akɛn yok aci dikedik e Nhialic nɔm.


Men dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Guds Ånd, da er jo Guds Rige kommet til eder. 	 Ku ten aa yɛn jɔɔk rac cieec bei ne Wei ke Nhialic, ke ciɛɛŋ de Nhialic aci bɛn tede week.


Og vi ere det med Rette; thi vi få igen, hvad vore Gerninger have forskyldt; men denne gjorde intet uskikkeligt." 	 Ku ketuc cuk yok wook aci tiiŋ nɔm egɔk; wo ci ke roŋ ke luɔida jɔ yok: ku raane acin kerɛɛc ci looi.


Men de magtede det ikke, og deres Sted fandtes ikke mere i Himmelen. 	 agoki ke cuo tiaam, ku acin tedɛn ci ro bɛ yok paannhial.


Og dersom et Hus er kommet i Splid med sig selv, vil samme Hus ikke kunne bestå. 	 Ayi dhien, te tek en eyic ater, ka cii dueer kɔɔc en edhiene.


Og ingen i Himmelen, ej heller på Jorden, ej heller under Jorden, formåede at åbne Bogen eller at se i den. 	 Ku acin raan nu paannhial, ayi piny nɔm, ayi piny thar, raan dueer awarek leu e liep, ayi wui woi en en.


Og jeg hørte en Røst fra Himmelen, som sagde: Skriv: Salige ere de døde, som dø i Herren herefter. Ja, siger Ånden, de skulle hvile fra deres Møje, thi deres Gerninger følge med dem. 	 Guɔ rol e raan piŋ rol bɔ nhial, lueel, yan, Gaar, yan, Thieithieei e kɔc bi thou e Bɛnyditic gɔl enɔɔne aɣet wadaŋ: Ɣɛɛ, ee yic, alueel Weidit, ne ke lɔŋ ne luɔidɛn tuc; ku luɔidɛn cik looi ee keek biɔɔth cok.


"Mester, hvilket er det store Bud i Loven?" 	 Bɛny e weet, cook diit e loŋic ee cookou?


Have I ikke også læst dette Skriftord: Den Sten, som Bygningsmændene forkastede, den er bleven til en Hovedhjørnesten? 	 Acakaa cook ci gɔɔre kɛnki kueen, yan; Kuur ci yiik rɛɛc, Yenguop aci tɔ ye kuur e aguk nɔm:


Og en af dem, ved Navn Agabus, stod op og tilkendegav ved Ånden, at der skulde komme en stor Hungersnød over hele Verden, hvilken også kom under Klaudius. 	 Go raan tok e keek ro jɔt, raan cɔl Agabo, go kɔc yɔɔk ne Weidit, an, de cɔŋ diit bi dap bɛn e piny nɔm ebɛn: na wen, ke cɔŋe tul waan nu Kulaudio Kaithar.


til iblandt Hedningerne at være en Kristi Jesu Offertjener, der som Præst betjener Guds Evangelium, for at Hedningerne må blive et velbehageligt Offer, helliget ved den Helligånd. 	 ke yɛn bi aa raan e Yecu Kritho luooi e Juoor yiic, raan e welpiɛth ke Nhialic luoi keek, ke gɛm ci Juoor gam Nhialic ke bi aa lam mit e Nhialic piɔu, lam ci tɔ ɣeric ne Weidit Ɣer.


Derfor, når du giver Almisse, må du ikke lade blæse i Basun foran dig, som Hyklerne gøre i Synagogerne og på Gaderne, for at de kunne blive ærede af Menneskene; sandelig, siger jeg eder, de have allerede fået deres Løn. 	 Yen ka, te miɔɔe yin kɔe e dhueeŋdu, ke yi du kaaŋ tɔ koth e yinɔm tueŋ. cit man e luɔi de kɔe deyiie aguk, e luek ke Nhialic yiic ku ciɛɛr yiic, ke ke bi leec e kɔc. Wek yɔɔk eyic, yan, Acik ariopden guɔ yok.


med Håb om, at også Skabningen selv skal blive frigjort fra Forkrænkelighedens Trældom til Guds Børns Herligheds Frihed. 	 an, bi ka ci cak luony bei e himic, liim e dhiap de kaŋ, agoki aa cath e kede yenhden ne cath ee mith ke Nhialic cath e dhueeŋ.


men ham, som en kort Tid var bleven gjort ringere end Engle, Jesus, se vi på Grund af Dødens Lidelse kronet med Herlighed og Ære, for at han ved Guds Nåde må have smagt Døden for alle. 	 Ee Yecu yen woiku, raan waan ci tɔ koor emaath e tuucnhial ne guom bi en thuɔɔu guum, yen woiku aci yiek nɔm gol e dhueeŋ ku rieeu, luɔi bi en thuɔɔu thieep ne kede raan ebɛn ne dhueeŋ de Nhialic piɔu.


Våger derfor, thi I vide ikke Dagen, ej heller Timen. 	 Yen tiɛt wek rot, wek kuc akool ayi thaar bi Wen e raan bɛn.


Derfor sagde da Jesus dem rent ud: "Lazarus er død! 	 Go Yecu lɛk keek abik piŋ egɔk, yan, Ladharo aci thou.


hvis Tjener jeg er bleven ifølge den Guds Nådes Gave, som blev given mig ved hans Magts Virkekraft. 	 Ku yɛn ci tɔ ye raan e welpiɛthke looi, acit man ci a miɔɔc ne dhueeŋ e Nhialic piɔu ne luɔi de riɛlde luɔi e kaŋ tiiŋ yiic.


Og de fire og tyve Ældste og de fire levende Væsener faldt ned eg tilbade Gud, som sad på Tronen, og de sagde: Amen! Halleluja! 	 Go roordit kathierou ku ŋuan ku lai kaŋuan goki rot cuat piny lamki Nhialic Raan rɛɛr e thoonydit nɔm, ku luelki, yan, Amen. Aleluya!


hver Dal skal opfyldes, og hvert Bjerg og Høj skal nedtrykkes, og det krumme skal gøres lige, og de ujævne Veje skulle gøres jævne; 	 Tethuth ebɛn abi juok, Ku kuurdit ebɛn ayi kuurthii abike rai piny; Ɣaanŋɔl abike ric, Ku kuɛɛr lɔ ŋɔnyŋɔny abike looi abik lipelip;


Og om end de ingen Dødsskyld fandt hos ham, bade de dog Pilatus, at han måtte blive slået ihjel. 	 Ku na ciɛk cien cook cik yok cook dueereye nɔk, ke ke laŋ Pilato tei, yan, bi nɔk.


Den, som modtager eder, modtager mig; og den, som modtager mig, modtager ham, som udsendte mig. 	 Raan dɔm week ke dɔm ɛn aya, ku raan dɔm ɛn, ke dɔm raan e toc ɛn.


vil jeg, når jeg rejser til Spanien, komme til eder; thi jeg håber at se eder på Gennemrejsen og af eder at blive befordret derhen, når jeg først i nogen Måde er bleven tilfredsstillet hos eder. 	 ke yɛn bi jɔ lɔ tede week, miak te keny ɛn Thepaniya; (yɛn de piɔu luɔi ban we tiŋ miak te tɛɛk ɛn, aguɔki ya ruac kueer lɔ tɛɛn, te can piɔu kɔn a yum emaath e abarɔdun)


Nåden være med eder alle! 	 E dhueeŋdepiɔu e ye tɔu keke week wedhie. Amen.


Men da Hedningerne hørte dette, bleve de glade og priste Herrens Ord, og de troede, så mange, som vare bestemte til evigt Liv, 	 Te ci Juoor kene piŋ, agoki piɔth miɛt, ku lecki jam e Nhialic: ago kɔc ebɛn kɔc ci kɔn lɔc, an, bik dɛ piir athɛɛr, agoki gam.


Og da skulle de se Menneskesønnen komme i Sky med Kraft og megen Herlighed. 	 Na ele, ke kɔc abik Wen e raan tiŋ a bɔ e luatic ke cath ke riɛldit ku dhueeŋ dit.


han, som vil betale enhver efter hans Gerninger: 	 Ago raan ebɛn gam kede, ke bi roŋ ke luɔidɛn ci looi.


Og i det samme kom hans Disciple, og de undrede sig over, at han talte med en Kvinde; dog sagde ingen: "Hvad søger du?" eller: "Hvorfor taler du med hende?" 	 Na wen, ke kɔckɛn e piooce e ke bɔ; goki gai e ke jiɛɛm en keke tik; ku acin raan ci e thieec, yan, Eeŋo kɔɔr? ku, yan, Eeŋo jiɛɛm yin weke yen?


Men han sagde til Kvinden: "Din Tro har frelst dig, gå bort med Fred!" 	 Go tik yɔɔk, yan, Gamdu aci yi kony; lɔ tei, acin kerac.


som han også siger hos Hoseas: "Det, som ikke var mit Folk, vil jeg kalde mit Folk, og hende, som ikke var den elskede; den elskede; 	 Acit man ci e lueel ne Kothea, yan, Yɛn bi kɔc tɔ ye kɔcki, kɔc e cie kɔcki waan; Ku ta raan e raan nhiaar, raan e cie nhiaar waan.


Dersom jeg vidner om mig selv, er mit Vidnesbyrd ikke sandt". 	 Te ta yɛn rot e caatɔ e rot, ke kedi acie yic.


Men da de hørte dette, skar det dem i deres Hjerter, og de bede Tænderne sammen imod ham. 	 Na wen, acik kake piŋ, ke ke guute piɔth, agoki kelec reem e yenɔm.


Thi jeg ved, at i mig, det vil sige i mit Kød, bor der ikke godt; thi Villien har jeg vel, men at udføre det gode formår jeg ikke; 	 Ku aŋiɛc nɔn cin en kepiɛth toŋ rɛɛr e yayic; (ee guopdiyic en luɛɛl;) ku piɔn duɛɛr ɛn kaŋ looi acath ke yɛn, ku ke ban kepiɛth looi, aba thol, akɛn guɔ yok.


Fra den Tid begyndte Jesus at prædike og sige: "Omvender eder, thi Himmeriges Rige er kommet nær." 	 Kek e akoolke kek aa ciɛke Yecu guieer e wel, aa ye lueel, an, Pɔkki wepiɔth; ciɛɛŋ de paannhial e guɔ thiɔk.


Men de unge Mænd stode op og lagde ham til Rette og bare ham ud og begravede ham. 	 Go dhuok rot jɔt, ku dutki e lupo, goki lɛɛr biic lek thiɔk.


Og det skete, da de vare tvivlrådige om dette, se, da stode to Mænd for dem i strålende Klædebon. 	 Na wen, aŋootki ke ke gai ne kene, di, ke ke tiŋ kɔc kaarou ke ke kaac e kelɔm, aceŋki lupɔɔ lɔ bilbil:


Moses sagde: "En Profet skal Herren eders Gud oprejse eder af eders Brødre ligesom mig; ham skulle I høre i alt, hvad han end vil tale til eder. 	 Mothe e kuarkuɔ yɔɔk eyic, yan, Nebi tok abii Bɛnyduondit Nhialic jat nhial e mithekɔckun yiic, acit man e yɛn; jamde abak piŋ, jam bi lɛk week ebɛn.


Jesus siger til hende: "Kvinde! hvad vil du mig? min Time er endnu ikke kommen." 	 Go Yecu puk nɔm, yan, Tiiŋe, eeŋoda ne yin? Thaardi aŋoot ke ken bɛn.


Og han kaldte sine Disciple til sig og sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, denne fattige Enke har lagt mere deri end alle de som lagde i Tempelblokken. 	 Go kɔckɛn e piooce cɔɔl, ku yook keek, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Tiiŋ thuoom kuany nyine aci kajuec cuat thin, awar kɔc kedhie kɔc e kaŋ cuat e ken ee kaŋ juaar thinic:


men at Hedningerne skulle prise Gud for hans Barmhjertigheds Skyld, som der er skrevet: "Derfor vil jeg bekende dig iblandt Hedninger og lovsynge dit Navn," 	 ku luɔi bi Juoor Nhialic aa lɛc nɔm ayadaŋ ne baŋ de kok ci en piɔu kok ke keek; acit man ci e gɔɔr, yan, Yen aba yɛn kedu gam e Juoor yiic, Ku piaany rinku.


Alle Ting ere blevne til ved det, og uden det blev end ikke een Ting til af det, som er. 	 Kaŋ kedhie yen aa cak keek; ku acin ke ci cak ke liiu yen thin.


Men Livets Fyrste sloge I ihjel, hvem Gud oprejste fra de døde, hvorom vi ere Vidner. 	 Bɛnydiit e Wei acak nɔk, raan cii Nhialic jɔt bei e kɔc ci thou yiic, ku wok ee caatɔɔ ne cooke.


Og han sagde: "Jesus! kom mig i Hu, når du kommer i dit Rige!" 	 Ku lek Yecu, yan, Bɛnydit, tak yinɔm e yɛn, te ci yin lɔ e ciɛɛŋduyic.


Og end ikke således stemte deres Vidnesbyrd overens. 	 Ayi kaken aya akenki rɔm.


Men forud for alt dette skulle de lægge Hånd på eder og forfølge eder og overgive eder til Synagoger og Fængsler, og I skulle føres frem for Konger og Landshøvdinger for mit Navns Skyld. 	 Ku te ŋoote kake wei, ke we bii kɔc dɔm, ku yɔŋki week, ku leerki week e ɣoot ke Nhialic yiic, ku tɛɛuki week e aloc yiic, ku we bi aa bɛɛi e mahik niim ku bany niim ne biak de rinki.


og de skulle bringe Folkeslagenes Herlighed og Ære til den. 	 ku abik dhueeŋ de juoor bɛɛi thin ayi rieeuden.


Og straks blev han seende, og han fulgte ham og priste Gud; og hele Folket lovpriste Gud, da de så det. 	 Go dap yin enɔnthime, ku jɔ kuany cok, ke lec Nhialic: go kɔc ebɛn, te ci kek e tiŋ, goki Nhialic leec.


Men han sagde også til ham, som havde indbudt ham: "Når du gør Middags- eller Aftensmåltid, da byd ikke dine Venner, ej heller dine Brødre, ej heller dine Frænder, ej heller rige Naboer, for at ikke også de skulle indbyde dig igen, og du få Vederlag. 	 Go raan wen cɔl en yɔɔk, yan, Te looi yin kecamdit ayi miak ayi theen, ke yi du mathku cɔl, ayikɔc raan wek, ayi kɔc rɛɛr wek etok kɔc ci bany; ke ke cii yi bi bɛ cɔɔl, cuutki yin.


Hans Forældre svarede dem og sagde; "Vi vide, at denne er vor Søn, og at han, var født blind. 	 Go wun bɛɛr ayi man, luelki, yan, Mɛnhe aŋicku nɔn ee yen wenda, ku ŋicku nɔn e dhiethe yen ke ye cɔɔr:


Da hine nu kom til Kæsarea og havde overgivet Landshøvdingen Brevet, fremstillede de også Paulus for ham. 	 Na wen, acik bɛn Kaithareia, ke ke jɔ awarek yien mudhiir, ku tɛɛuki Paulo e yenɔm aya.


Men han sagde: Vore Fædres Gud har udvalgt dig til at kende hans Villie og se den retfærdige og høre en Røst af hans Mund. 	 Go lueel, yan, Nhialic de warkuɔ aci yi lɔc, ba kede piɔnde bɛn ŋic, ago Raan Piɛthpiɔuwe tiŋ, ku jɔ jam e yenthok piŋ.


Og han greb Dragen, den gamle Slange, som er Djævelen og Satan, og bandt ham for tusinde År 	 Bi ku dɔm ŋualdit, kerɛɛc thɛɛr, yen aye Jɔŋdiit Rac, ku ye Catan,


Og Engelen, som jeg så stå på Havet og på Jorden, opløftede sin højre Hånd imod Himmelen 	 Na wen, ke tunynhial wen ca tiŋ ke kaac e abapditic ku piny, ke jɔ ciin cuec yaak nhial,


Verden kan ikke hade eder; men mig hader den, fordi jeg vidner om den, at dens Gerninger ere onde. 	 Kɔc ke piny nɔm aciki we dueer maan; ee yɛn manki, ne luɛl aa yɛn e lueel, yan, luɔiden arac.


Men I vide, at det var på Grund af en Kødets Svaghed, at jeg første Gang forkyndte Evangeliet for eder; 	 ku aŋiɛcki nɔn can welpiɛth kɔn guieer week ne kɔc kaac ɛn guop;


Thi Menneskesønnen går bort, som det er beskikket; dog ve det Menneske, ved hvem han bliver forrådt!" 	 Wen e raan alɔ eyic, cit man ci e kɔn lueel, an, bi dhil lɔ: ku amawoou ne eraane raan bi e nyiɛɛn!


Dyret, som du så, har været og er ikke, og det skal stige op af Afgrunden og gå bort til Fortabelse; og de, som bo på Jorden, skulle undre sig, de, hvis Navne ikke ere skrevne i Livets Bog fra Verdens Grundlæggelse, når de se,at Dyret var og er ikke og skal komme. 	 Lɛn rɛɛc wen ci tiŋ aa nu, ku aliu; ku akɔɔr bɛn bei e adhum cii thar tiecic, le maar etaiwei. Ku kɔc rɛɛr e piny nɔm abik gai, kɔc kene rinken gɔɔr e awarek de piiric ɣɔn thɛɛr ciɛke piny thar, te woi kek lɛn rac, lɛn e nu, ku liu, ku abi nu.


og i deres Mund er der ikke fundet Løgn; thi de ere ulastelige. 	 Ku acin luenh ci yok e kethook: atɔuki e thoonydiit e Nhialic nɔm ke ke cin gaŋ dueere ke gɔk.


Det sande Lys, der oplyser hvert Menneske, var ved at komme til Verden. 	 Ɣɛɛrepiny yic ka, ɣɛɛrepiny e raan riaau ebɛn, raan e bɛn e piny nɔm.


Og de, der bleve såede i god Jord, det er dem, som høre Ordet og modtage det og bære Frugt,tredive og tresindstyve og hundrede Fold." 	 Ku kɔc kɔk ee ka ci com e tiɔm piɛthic; ayek kɔc e jam piŋ, ku gamki, ku lokki, tok abi thierdiak bɛɛi, ku bii tok thierdhetem, ku bii tok bɔt.


Og jeg hørte Vandenes Engel sige: Retfærdig er du, som er, og som var, du hellige, fordi du har fældet denne Dom; 	 Guɔ tunynhial de piu piŋ a lueel, yan, Yin piɛthpiɔu, yin Raan nu, ku yin Raan e nu, Raan Ɣerpiɔu, ne guieer ci yin loŋ guiir ale:


og da hun ser Peter varme sig, ser hun på ham og siger: "Også du var med Nazaræeren, med Jesus." 	 go Petero tiŋ ke ɣɔc, go toom guop, ku lueel, yan, Ayi yin aya, yin ee cath weke Yecu, raan e Nadhareth.


Og de vare udsendte fra Farisæerne, 	 Ku kɔc waan ci tooc aake ye kɔc ke Parithai.


Og alle de troende holdt sig sammen og havde alle Ting fælles. 	 Ku tɔu kɔc ci gam etok, agoki kaken rɔm etok kedhie;


Men fra nu af skal Menneskesønnen sidde ved Guds Krafts højre Hånd." 	 Gɔl enɔɔne, ke Wen e raan abi reer e biak cueny de riɛldiit e Nhialic.


Og jeg formaner eder des mere til at gøre dette, for at jeg desto snarere kan gives eder igen. 	 Ku kene a lɛk week alaldiite, ke ya bi dap tɔ puke nɔm week.


thi Farisæerne og alle Jøderne spise ikke uden at to Hænderne omhyggeligt, idet de fastholde de gamles Overlevering; 	 Ku Parithai, keke Judai ebɛn, aciki ye cam, te ŋoot kek e ke ken kecin piny aret, amukki ciɛɛŋ thɛɛr e kɔc dit:


Og medens de spiste, tog han Brød, velsignede og brød det og gav dem det og sagde: "Tager det; dette er mit Legeme." 	 Na wen, aciemki, ke nom kuin ci pam, go thieei, ku wɛɛkic, ku jɔ gam keek, lueel, yan, Ŋaki, camki: guopdi ki, ekene.


Men også han, som havde fået den ene Talent, kom frem og sagde: Herre! jeg kendte dig, at du er en hård Mand, som høster, hvor du ikke såede, og samler, hvor du ikke spredte; 	 Na wen, ke raan bɔ raan ci gam talentɔn tok, bi ku lueel, yan, Bɛny, yin ca ŋic nɔn ee yin raan ril, yin ee tem te ken yin kɔn com thin, ku yin ee kuany te ken yin kɔn pok thin;


Og Johannes's Disciple fortalte ham om alt dette. Og Johannes kaldte to af sine Disciple til sig 	 Go kɔcpiooce Jɔn goki Jɔn lɛk kake kedhie.


Og da de havde sunget Lovsangen, gik de ud til Oliebjerget 	 Na wen, acik dit kut, ke ke jɔ lɔ biic lek kuur e Olip.


Men han svarede og sagde til en af dem: Ven! jeg gør dig ikke Uret; er du ikke bleven enig med mig om en Denar? 	 Go bɛɛr, yook raan tok e keek, yan, Math, yin kɛn cam; e wo ken jam giim wen ne kede denariɔn tok?


Men iblandt dem var der nogle Mænd fra Kypern og Kyrene, som kom til Antiokia og talte også til Grækerne og forkyndte Evangeliet om den Herre Jesus. 	 Ku kɔc kɔk e keek ayek kɔc ke Kupurio ku Kurene; na wen, acik bɛn Antiokia, ke ke jam ne Girikii, guiirki ke welpiɛth wel ke Bɛnydit Yecu.


for at, ligesom Synden herskede ved Døden, således også Nåden skulde herske ved Retfærdighed til et evigt Liv ved Jesus Kristus, vor Herre. 	 luɔi bi dhueeŋdepiɔu piny cieŋ ayadaŋ ne piathepiɔu aɣet piir athɛɛr ne Yecu Kritho Bɛnydiitda, cit man e ciɛɛŋ cieŋe kerac piny aɣet thuɔɔu.


Salige ere de, som sørge, thi de skulle husvales. 	 Thieithieei e kɔc e dhiau; abike luk piɔth.


Ingen Tjener kan tjene to Herrer; thi han vil enten hade den ene og elske den anden, eller holde sig til den ene og ringeagte den anden; I kunne ikke tjene Gud og Mammon." 	 Acin raan dueer bany luooi kaarou: nɔn bi en tok maan, ku nhiɛɛr tok; ku nɔn bi en lɔ kuakkuak keke tok, ku tɔ tok cin naamde. Wek cii Nhialic dueer luooi ku luɔɔiki weu ayadaŋ.


Men eders Tale skal være ja, ja, nej, nej; hvad der er ud over dette, er af det onde. 	 Yak jamdun tɔ ye, Ɣɛɛ, Ɣɛɛ, tei; ku, Ei, Ei; jam war ejame ee kerac yen e bii en.


Og en af de Øverste spurgte ham og sagde: "Gode Mester! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan arve et evigt Liv?" 	 Go thieec e bɛny tok, yan, Bɛny piɛth bɛny e weet, eeŋo ba looi ke ban piir athɛɛr lɔɔk lak?


og hver Tunge skal bekende, at Jesus Kristus er Herre, til Gud Faders Ære. 	 go liep ebɛn Yecu Kritho gam, yan, ee Bɛnydit, ke Nhialic Waada bi dhueeŋ yok.


nemlig Guds Retfærdighed ved Tro på Jesus Kristus, for alle og over alle dem, som tro; thi der er ikke Forskel. 	 yen aye piathepiɔu bɔ tede Nhialic ne gam de Yecu Kritho, bi tede kɔc kedhie, ku bi e kɔc gup kedhie, kɔc gam; ku acin puny ee kɔc pɔɔc yiic;


Lad dem gå bort, for at de kunne gå hen i de omliggende Gårde og Landsbyer og købe sig noget at spise." 	 tɔ ke jel, leki dhaar thiɔke niim ku bɛi, lek rot ɣɔc kecam.


Da Pilatus hørte disse Ord, førte han Jesus ud og satte sig på Dommersædet, på det Sted, som kaldes Stenlagt, men på Hebraisk Gabbatha; 	 Na wen, aci Pilato jame piŋ, ke bii Yecu bei, ku jɔ nyuc piny e ken ee bany ke gɔny reer e yenɔm, te cɔl Kuur ci Yiu, ku cɔl Gabatha ne thoŋ e Eberuu.


Derfor glædede mit Hjerte sig, og min Tunge jublede, ja, også mit Kød skal bo i Håb; 	 En aca yɛn piɔu miɛt, aba piɔɔny e liemdi; Ku guopdi aya abi yok ke lɔŋ ne aŋɔth ŋaath:


Men han tog de tolv til sig og sagde til dem: "Se, vi drage op til Jerusalem, og alle de Ting, som ere skrevne ved Profeterne, skulle fuldbyrdes på Menneskesønnen. 	 Na wen, ke cɔl kɔcke kathieer ku rou, ku yook keek, yan, Tieŋki, wo lɔ Jeruthalem, ku kaŋ kedhie ka ci gɔɔr e nebii ne kede Wen e raan abike thol e luɔi.


Men Herren sagde: "Simon, Simon! se, Satan begærede eder for at sigte eder som Hvede. 	 Na wen, ke lueel Bɛnydit, yan, Thimon, Thimon, tiŋ, Catan aci we kɔɔr aret luɔi bi en we noom, bi we kiic cit man e agamɔ:


Den, som har Bruden, er Brudgom; men Brudgommens Ven, som står og hører på ham, glæder sig meget over Brudgommens Røst. Så er da denne min Glæde bleven fuldkommen. 	 Raan thiak nyan lueele thieeke, yen aye mony de thieek: ku mɛthe mony de thieek, raan kaac etɛɛn ku piŋ jamde, ee piɔu miɛt alal e rol e mony de thieek: miɛt miɛt ɛn piɔu ki, aci guɔ aa yic.


Ve Verden for Forargelserne! Thi vel er det nødvendigt, at Forargelserne komme; dog ve det Menneske, ved hvem Forargelsen kommer! 	 Amadinoou e kɔc ke piny nɔm ne biak de ka ye kɔc tɔ loi kerac! ka ye kɔc tɔ loi kerac abik dhil bɛn; ku amadinoou e raane raan e kedaŋ bɛɛi ke ye kɔc tɔ loi kerac!


Men disse vare mere velsindede end de i Thessalonika, de modtoge Ordet med al Redebonhed og ransagede daglig Skrifterne, om disse Ting forholdt sig således. 	 Ku kɔcke ee kɔc ci ŋiec dhieeth awarki Judai nu Thethalonike, agoki jam dap piŋ ne piɔnmit, ku jɔki kacigɔɔr aa woi yiic e akoolnyiin kedhie, ke bik ŋic nɔn tɔuwe kaŋ aya.


Også eder, som fordum vare fremmedgjorte og fjendske af Sindelag i eders onde Gerninger, 	 Ku week, wek kɔc ɣɔn ci tɔ ye kɔc lei ku yak kɔc de piɔth ater ne yen ne luɔiduon rac, we ci luook ne yen enɔɔne,


Og jeg så en stor, hvid Trone og ham, som sad derpå; for hans Åsyn flyede Jorden og Himmelen, og der blev ikke fundet Sted for dem. 	 Na wen, ke ya tiŋ gok de thoonydiit ɣer, ku tieŋ Raan rɛɛr e yenɔm, Raan ci piny kat e yenyin ayi tenhial; ku acin tedɛn ci ro yok.


Og de, som gik forbi, spottede ham, idet de rystede på deres Hoveder og sagde: 	 Go laat e kɔc wen e teek etɛɛn, ke ke lek keniim,


Men han sagde til dem: "Så giver da Kejseren, hvad Kejserens er, og Gud, hvad Guds er." 	 Go keek yɔɔk, yan, Yak Kaithar yinn ka ke Kaithar, ku yak Nhialic yien ka ke Nhialic.


Men personlig var jeg ukendt for Judæas Menigheder i Kristus; 	 Ku yɛn ŋoot ke ya kuc guop e kanithɔɔ ke Judaya, kanithɔɔ nu e Krithoyic:


"Hvorfor blev denne Salve ikke solgt for tre Hundrede Denarer og given til fattige?" 	 Eeŋo kene mioke ɣaac e jinii kathieer, agoke gam kɔc kuany nyiin?


Men de fleste af Folkeskaren bredte deres Klæder på Vejen, andre huggede Grene af Træerne og strøede dem på Vejen. 	 Go tedit e kut e kɔcic goki lupɔɔken thiɛth kueer; ku tem kɔc kɔk keer ke tiim, ku thiethki ke kueer.


Men ligeledes skulle også I glæde eder, og glæde eder med mig! 	 Ku yen acit miɛt duɛɛr wek piɔth miɛt ayadaŋ, abak piɔth ayum ne yɛn etok.


Og en anden sagde: Jeg har købt fem Par Okser og går hen at prøve dem; jeg beder dig, hav mig undskyldt! 	 Ku jɔ raan daŋ lueel, yan, Yɛn e mioor ɣɔɔc kathieer, bik aa luui, rene pei ku rene pei, ku yɛn lɔ la keek them: yin laŋ, an, Pal ɛn.


Da siger Pilatus til ham: "Hører du ikke, hvor meget de vidne imod dig?" 	 Go Pilato thieec, yan, Kɛne juec e ka gɔɔnye ke yi piŋ?


Men dette er skrevet, for at I skulle tro, at Jesus er Kristus, Guds Søn, og for at I, når I tro, skulle have Livet i hans Navn. 	 ku kake acike gɔɔr luɔi ba wek Yecu gam, nɔn ee yen Kritho, Wen e Nhialic; ku gam gam wek, yen aba wek dɛ piir ne rinke.


Men Rygtet om dem kom Menigheden i Jerusalem for Øre, og de sendte Barnabas ud til Antiokia. 	 Na wen, ke jam de kene ke piŋ kanithɔ nu e Jeruthalem: goki Baranaba tooc bi ɣet Antiokia:


Mene I, at jeg er kommen for at give Fred på Jorden? Nej, siger jeg eder, men Splid, 	 Luɛlki nɔn ba yɛn ba mat bɛn bɛɛi e piny nɔm? Wek yɔɔk, yan, Acie yen; ater en a bɛɛi:


Nikodemus svarede og sagde til ham: "Hvorledes kan dette ske?" 	 Go Nikodemo bɛɛr, thieec, yan, Dueer kake tic adi?


Men han sagde til dem: "En af de tolv, den, som dypper med mig i Fadet 	 Go bɛɛr, yook keek, Ee raan tok e thieer ku rou yiic, raan gem wok etok e athaanic.


Og de råbte og spurgte, om Simmon med Tilnavn Peter havde Herberge der. 	 goki coot, thiecki nɔn de raan etɛɛn, raan cɔl Thimon, ku cɔl Petero aya.


Ved eders Udholdenhed skulle I vinde eders Sjæle. 	 We bi weikun yok ne guom aa wek kaŋ ŋiec guum.


ved hvilket I også frelses, hvis I fastholde, med hvilket Ord jeg forkyndte eder det - ellers troede I forgæves. 	 Ku we e niim dham, ku kɛnki dhiau, ke raan ci ekene looi bi jɔt e weyiic.


Og han sagde til hende: "For dette Ords Skyld gå bort; den onde Ånd er udfaren af din Datter" 	 Go yɔɔk, yan, Ne baŋ de jame, jɔ lɔ; jɔŋ rac e jal e nyandu guop.


Og jeg hørte en høj Røst i Himmelen sige: Nu er Frelsen og Kraften og Riget blevet vor Guds, og Magten hans Salvedes; thi nedstyrtet er vore Brødres Anklager, som anklagede dem for vor Gud Dag og Nat. 	 Guɔ rol dit piŋ, rol jam paannhial, lueel, yan, Kunydewei e bɛn enɔɔne, ku bɔ riɛldit, ku ciɛɛŋ de Nhialic, ku riɛl e Krithode; ne cuɛt wen ci raan e mithekɔckuɔ gaany cuat piny raan e keek gaany e Nhialicda nɔm akol ku wakɔu.


Derefter så jeg, og se en stor Skare, som ingen kunde tælle, af alle Folkeslag og Stammer og Folk og Tungemål, som stod for Tronen og for Lammet, iførte lange, hvide Klæder og med Palmegrene i deres Hænder; 	 Na wen, aci kake thok, ke ya jɔt anyin, ku ja kut diit e kɔc tiŋ, kut cin raan dueer e leu e kuɛn, kɔc e bɔ bei e juooric ebɛn, ku dhien yiic ebɛn, ku thaiyic ebɛn, ku liep yiic ebɛn, ke ke kaac e thoonydit nɔm ku Nyɔŋamaal nɔm, ke ke ceŋ lupɔɔ ɣer, ku mukki yith ke akoot e kecin;


Men den Broder, som er ringe, rose sig af sin Højhed, 	 E mɛnhkenedan nu cieen e mit piɔu nɔn ci e taau tueŋ:


Derfor agtede jeg heller ikke mig selv værdig til at komme til dig; men sig det med et Ord, så bliver min Dreng helbredt. 	 yen aa kɛn ɛn rot tɔ piɛth aya luɔi ban lɔ tede yin: jɔ jam lueel tei, ke mɛnhdi abi dem.


Ham håber jeg altså at sende straks, når jeg ser Udgangen på min Sag. 	 Yen aŋiɛc nɔn ban e dap tooc miak, te can jamdi tiŋ, tau bi en tɔu;


Og der blev en Kamp i Himmelen: Mikael og hans Engle gave sig til at kæmpe imod Dragen, og Dragen kæmpede og dens Engle. 	 Na wen, ke tɔŋ biɔk paannhial: Mikael keke tuuckɛnnhial acik biok e ŋualdit; ku biɔk ŋualdit keke tuuckɛnnhial;


Thi de styrende ere ikke en Skræk for den gode Gerning, men for den onde. Men vil du være uden Frygt for Øvrigheden, så gør det gode, og du skal få Ros af den. 	 Ku bany aciki kɔc e kepiɛth looi e tɔ riɔc, ee kɔc e kerac looi kek ayek tɔ riɔc. De yipiɔu luɔi cii yin bi riɔɔc e bany? Ye kepiɛth looi, ke bi yin leec yen bɛny;


Thi "der er endnu kun en såre liden Stund, så kommer han, der skal komme, og han vil ikke tøve. 	 E doŋ ke ye tethiinakaŋ tei, Ke raan bɔ ke bi bɛn, ku cii bi bɛ gaau.


Det er Disciplen nok, at han bliver som sin Mester, og Tjeneren som sin Herre. Have de kaldt Husbonden Beelzebul, hvor meget mere da hans Husfolk? 	 E loi tede raanpiooce te thoŋ en keke raan weet en, ku e loi tede lim te thoŋ en keke bɛnyde. Te ci kek bɛny de dhien lat tɔki ye Beeldhebub, ciki kɔc ke dhiende bi aa lat aret awar luɔi ee kek bɛnyden lat?


Da kom Stridsmændene og knuste Benene på den første og på den anden; som vare korsfæstede med ham. 	 Go alathkeer bɛn, bik ku kɔnki raan tok dhuɔŋ cok, ku beki raan daŋe dhuɔŋ cok, raan e pieete keke yen etok.


Thi jeg glæder mig ved Guds Lov efter det indvortes Menneske; 	 Yɛn mit piɔu woke loŋ de Nhialic e yayin thin;


og han gik hen til hende, tog hende ved Hånden og rejste hende op, og Feberen forlod hende, og hun vartede dem op. 	 Go bɛn, bi ku dɔm cin, jɔt nhial; go juai pal piny enɔnthiine, go kaken looi.


Og han så sig om for at se hende, som havde gjort dette. 	 Go kɔc caath nyiin, ke bi raan tiŋ raan e loi kene.


Men en Herrens Engel talte til Filip og sagde: "Stå op og gå mod Syd på den Vej, som går ned fra Jerusalem til Gaza; den er øde." 	 Na wen, ke tunynhial tuny e Bɛnydit jɔ Pilip yɔɔk, yan, Jɔt rot, lɔ te lɔ wowic, te nu kueer jel e Jeruthalem le Gadha, kueer tek e jɔɔric.


Men søger hans Rige, så skulle disse Ting gives eder i Tilgift. 	 Yak ciɛɛŋ de Nhialic kɔn kɔɔr, ku kake abike juɛk week kedhie.


Af denne Årsag har jeg altså ladet eder kalde hid for at se og tale med eder; thi for Israels Håbs Skyld er jeg sluttet i denne Lænke." 	 Ke e caal ɛn week ka, ee tiŋ ban week tiŋ, aguɔ jam wo week: ne baŋ de aŋɔth de Yithrael, yen a mɛce yɛn e jothe.


De sagde da til ham: "Hvem er du?" Og Jesus sagde til dem: "Just det, som jeg siger eder. 	 Goki thieec, yan, Ee yin ŋa? Go Yecu ke yɔɔk, yan, Ee raan waan aa cool e lɛk ɛn e week ecaŋɣɔn.


Ligesom du har udsendt mig til Verden, så har også jeg udsendt dem til Verden. 	 Acit man ci yin a tuɔɔc e piny nɔm, yen aa tuɔɔc ɛn keek e piny nɔm aya.


Og han gik bort derfra Og han kommer til sin Fædreneby, og hans Disciple følge ham. 	 Na wen, ke jel etɛɛn, le paanden; ku kuany cok e kɔckɛn e piooce.


og bad ham om Breve til Damaskus til Synagogerne, for at han, om han fandt nogle, Mænd eller Kvinder, som holdt sig til Vejen, kunde føre dem bundne til Jerusalem. 	 le ku kɔɔr awareek tede yen awareek bi gaar kɔc ke luek ke Nhialic Damathko, yan, te de yen kɔc ci yok kɔc cath e Kueere, nɔn ee kek roor, ku nɔn ee kek diaar, yan, bi ke bɛɛi Jeruthalem ke ke mac.


Derfor må I ikke bekymre eder og sige: Hvad skulle vi spise? eller: Hvad skulle vi drikke? eller: Hvormed skulle vi klæde os? 	 Yen duo wek e diɛɛr, yan, Buk ŋo cam? ku, yan, Buk ŋo dek? ku, yan, Buk ŋo cieŋ?


Men Peter svarede og sagde til ham: "Om end alle ville forarges på dig, så vil jeg dog aldrig forarges." 	 Go Petero puk nɔm, lueel, yan, Na cak kɔc niim mum kedhie ne baŋdu, ke yɛn, yɛn cii nɔm bi mum anandi.


Og hele Folket, som hørte ham, endog Tolderne, gav Gud Ret, idet de bleve døbte med Johannes's Dåb. 	 Go kɔc ci welke piŋ kedhie, ayi kɔc e atholbo tɔ kut, agoki piath e Nhialic piɔu leec, wen ci ke baptith e baptinh e Jɔn.


Og Dagen efter gik Paulus ind med os til Jakob, og alle de Ældste kom derhen. 	 Na ɣɔnmiak, ke Paulo lɔ ke wook etok tede Jakop; ku nu roordit kedhie ne yen etok.


hvilke også fulgte ham og tjente ham, da han var i Galilæa, og mange andre Kvinder, som vare gåede op til Jerusalem med ham. 	 aake ye kuany cok waan nu yen e Galili, ku yek luooi; ku nu dieer juec kɔk dieer waan ci bɛn Jeruthalem ne yen etok.


og da de lærte den mig givne Nåde at kende, gave Jakob og Kefas og Johannes, som ansås for at være Søjler, mig og Barnabas Samfundshånd for at vi skulde gå til Hedningerne og de til de omskårne; 	 na wen, te ci kek dhueeŋ ŋic dhueeŋ ci gam ɛn, ke yi Jakop, ku Kepath, ku Jɔn, kɔc ci tɔ ye meen ke kanithɔ, ke ke gɛm wook cin cueec ke maath, wo woke Baranaba, yan, buk lɔ tede Juoor wook, ku leki tede aŋueel;


Og hele Folket svarede og sagde: "Hans Blod komme over os og over vore Børn!" 	 Go kɔc bɛɛr kedhie, yan, Ne riɛmde nu e woyieth, ayi mithkuɔ yieth.


men nu hige de efter et bedre, det er et himmelsk; derfor skammer Gud sig ikke ved dem, ved at kaldes deres Gud; thi han har betedt dem en, Stad. 	 Ku adhuurki paan ŋuan enɔɔne, yen aye paan nu nhial: en acii Nhialic e yaar e keek, ne luɔi bi e tɔ ye Nhialicden: ku aci keek guiek panydit.


Og han talte dette frit ud. Og Peter tog ham til Side og begyndte at sætte ham i Rette. 	 E jame lueel a piŋ raan ebɛn. Na wen, ke Petero dɔm Bɛny cin, ku jɔ jɔɔny.


Men hvor I komme ind i en By eller Landsby, der skulle I spørge, hvem i den der er det værd, og der skulle I blive, indtil I drage bort. 	 Ku panyditt aa wek lɔ thin ebɛn, ayi wut, yak kɔc luɔp, an, Raan piɛth akou? Ku jaki reer ne yen aɣet te ba wek jal etɛɛn.


og råbte med høj Røst og sagde: "Velsignet er du iblandt Kvinder! og velsignet er dit Livs Frugt! 	 go coot e rol dit, yan, Yin ci thieei e diaar yiic, ku mɛnh nu e yiyace ee ke ci thieei!


Og da han var i Dødsangst, bad han heftigere; men hans Sved blev som Blodsdråber, der faldt ned på Jorden. 	 Na wen, aci piɔu jiɛth aret, ke jɔ lɔŋ aret awar man awen: arek abi tucde aa thuat cit man e rim dit kɔɔth ke ke loony piny.


men der var sammesteds en stor Hjord Svin, som græssede på Bjerget; og de bade ham om, at han vilde tilstede dem at fare i dem; og han tilstedte dem det. 	 Ku ade lunydiit e kudhuur etɛɛn, ke ke nyuath e kuurdit nɔm: goki lɔŋ, an, bi ke pal lɔ e keyiic. Go ke pɔl.


Og skriv til Menighedens Engel i Thyatira: Dette siger Guds Søn, der har Øjne som Ildslue, og hvis Fødder ere som skinnende Malm: 	 Ku gaar tuny de kanithɔ nu Thuatira ale: Kake aluel Wen e Nhialic keek, raan cit nyin liem e mac, ku cit cok malaŋ ci lɔ bilbil:


En ren og ubesmittet Gudsdyrkelse for Gud og Faderen er dette, at besøge faderløse og Enker i deres Trængsel, at holde sig selv uplettet af Verden. 	 Rieeu de Nhialic ki, rieeu ɣeric etop, ku cinic tenhiany e Nhialic Waada nɔm, yan, Nɛm ee raan abɛɛr ku dieer cin niim roor neem ne kedɛn tuc dhal keek, ku luɔi ee raan ro ŋiec muk ke cin piɔu tecol e biiye ka ke piny nɔm.


Når en har brudt med Mose Lov, dør han uden Barmhjertighed på to eller tre Vidners Udsagn; 	 Raan ci loŋ de Mothe tɔ cin naamde aye nɔk ke cin raan kok piɔu ke yen, ne liep ke caatɔɔ kaarou ayi diak:


Ser nu til, at ikke det, som er sagt ved Profeterne, kommer over eder: 	 Jaki rot tiŋ, ke kene cii bi bɛn tede week, ke ci lueel e nebii yiic, yan;


Men da Jakob hørte, at der var Korn i Ægypten, sendte han vore Fædre ud første Gang. 	 Na wen, aci Jakop e piŋ nɔn nu rap paan e Rip, ke kɔn kuarkuɔ tuɔɔc etɛɛn raan tok.


Og han råbte og sagde:"Jesus, du Davids Søn,forbarm dig over mig!" 	 Go coot, yan, Yecu Wen e Dabid, kok piɔu we yɛn.


Og de gjorde så og lode dem alle sætte sig ned. 	 Goki looi aya, tɔki ke nyuc kedhie.


Men ham, som formår over alle Ting at gøre langt ud over det, som vi bede eller forstå, efter den Magt, som er virksom i os, 	 Ku enɔɔne, Raan leu kaŋ e luɔi alaldit awar ka yok lip ayi ka yok tak ebɛn, ne riɛldit ee luui e woyiic,


Da vendte de tilbage til Jerusalem fra det Bjerg, som kaldes Oliebjerget og er nær ved Jerusalem, en Sabbatsvej derfra. 	 Na wen, ke ke dhuny keniim Jeruthalem ne kuur nɔm kuur cɔl Olip, kuur thiaak ke Jeruthalem, ee cath de kool e thabath tei.


Og Evangeliet bør først prædikes for alle Folkeslagene. 	 Ku welpiɛth abike dhil kɔn guieer juoor ebɛn.


Men efter tre Dages Forløb skete det, at han sammenkaldt de fornemste iblandt Jøderne. Men da de vare forsamlede, sagde han til dem: "I Mænd, Brødre! uagtet jeg intet har gjort imod vort Folk eller de fædrene Skikke, er jeg fra Jerusalem overgiven som Fange i Romernes Hænder, 	 Na wen, aci nin kadiak wan, ke Paulo cɔl kɔcdit ke Judai abik bɛn gueer te nu yen: te ci kek gueer, ke jɔ ke yɔɔk, yan, Wathii, ciɛk an, cin ater ca cak woke kɔc, ayi ciɛɛŋ de warkuɔ, ke yɛn ci yien Romai e Jeruthalem ke ya mac:


Og da han gik ind i en Landsby, mødte der ham ti spedalske Mænd, som stode langt borte, 	 Ku te ci en ɣet paan tok, ke jɔ rɔm ke roor kathieer, roor de gup wɛth, ke ke kaac temec:


Modtager ham altså i Herren med al Glæde og holder sådanne i Ære; 	 Yen dam wek en e Bɛnyditic, ke we mit piɔth aret, ku yak kɔc cit en rieu gup;


Og de gave ham Vin at drikke med Myrra i; men han tog det ikke. 	 Ku miɔcki e mɔn cɔl wany ci liaap keke wɛɛl ŋir cɔl meer: go rɛɛc.


Og da han drog ind i Jerusalem, kom hele Staden i Bevægelse og sagde: "Hvem er denne?" 	 Na wen, aci ɣet Jeruthalem, ke panydit lɔ waawaa ebɛn, go kɔc thiec, yan, Eeŋa ekene?


Dette Vidnesbyrd er sandt. Derfor skal du sætte dem strengelig i Rette, for at de må blive sunde i Troen 	 Ke lueel caatɔye ee yic. Yen ee yin keek jɔɔny e jany rac, ke ke bi a tɔu e gamic ke cin kerac,


Både til Grækere og Barbarer, både til vise og uforstandige står jeg i Gæld. 	 Ayi Giriki ayi juur ceŋ e ciɛɛŋden, ayi kɔc pelniim, ayi kɔc kuc wel, keden anu e yayeth.


Men også en anden sagde: "Herre! jeg vil følge dig; men tilsted mig først at tage Afsked med dem, som ere i mit Hus." 	 Ku lueel raan daŋ aya, yan, Bɛnydit, yin ba kuany cok; ku pal ɛn e ya kɔn lɔ la kɔc nu paanda tɔɔŋ.


så vist er Jesus bleven Borgen for en bedre Pagt. 	 Yen aye Yecu tɔ ye raan ci yeyeth mac e loŋ ŋuanic aret.


Dette skete i Bethania hinsides Jordan, hvor Johannes døbte. 	 Kake aake loi e Bethabara e Jordan nɔm lɔŋtni, te waan e Jɔn kɔn baptith thin.


Men de kom til Efesus; og der lod han hine blive tilbage; men han selv gik ind i Synagogen og samtalede med Jøderne. 	 Go bɛn Epetho, ku nyieeŋ keek piny etɛɛn: na wen, ke yenguop ke lɔ luaŋ e Nhialic, le wel guiir keke Judai.


Og Jesus kaldte dem til sig og siger til dem: "I vide, at de, der gælde for Folkenes Fyrster; herske over dem, og de store iblandt dem bruge Myndighed over dem. 	 Go Yecu ke cɔɔl te nu yen, ku yook keek, yan, We ŋic kɔc wen ci tɔ ye bany ceŋ piny e Juoor niim, nɔn ee kek kɔc cieŋ e ciɛɛŋ ril; ku kɔc dit e keyiic aye keek cieŋ.


og ikke holder fast ved Hovedet, ud fra hvem hele Legemet, idet det hjælpes og sammenknyttes ved sine Bindeled og Bånd, vokser Guds Vækst. 	 ku cii Nɔm e muk aril, Nɔm ee guop ebɛn tɔ dit e dit e Nhialic, ne muŋ ci e muk ku man ci en ro mat ne yomnyiin ku ral.


Hvem af disse syv skal nu have hende til Hustru i Opstandelsen? thi de have alle haft hende." 	 Ku enɔɔne, ekool e jonerot e kɔc, ke tiiŋe bi aa tiiŋ de raanou e keyiic kadherou? Aci aa keden kedhie.


Men da de fik at vide, at han var en Jøde, råbte de alle med een Røst i omtrent to Timer: "Stor er Efesiernes Artemis!" 	 Na wen, acik e ŋic nɔn ee yen Judai, ke ke cot alal ne rol tok, ku coolki e cɔt e thaar kaarou, luelki, yan, Diana de Epetho yen adit.


da tog han det på sine Arme og priste Gud og sagde: 	 ku jɔ dɔm e yecin, ku leec Nhialic lueel, yan,


Og den Herlighed, som du har givet mig, har jeg givet dem, for at de skulle være eet, ligesom vi ere eet, 	 Ku dhueeŋ ci gam ɛn aca gam keek; ke ke bi aa tok, cit man ee wok tok;


Og den yngste af dem sagde til Faderen: Fader! giv mig den Del af Formuen, som tilfalder mig. Og han skiftede Godset imellem dem. 	 na wen, ke mɛnh koor jɔ wun yɔɔk, yan, Waar, game yɛn biak bi lɔɔk aa biakdi e weuku yiic. Go keek tɛk weuke.


Da svarede Jøderne og sagde til ham: "Hvad viser du os for et Tegn, efterdi du gør dette?" 	 Go Judai bɛɛr, thiecki, yan, Ee gok ŋo nyuothe wook, ke loi yin ekake?


Og han stod op og tog straks Sengen og gik ud for alles Øjne, så de alle bleve forfærdede og priste Gud og sagde: "Aldrig have vi set noget sådant." 	 Go rot jɔt enɔnthiine, ku jɔt laŋarepde, ku jel e kɔc niim kedhie; arek abik gai kedhie, ku pionyki Nhialic, luelki, yan, Ke cit ekene akenku kɔn tiŋ ananda.


Da fastede de og bade og lagde Hænderne på dem og lode dem fare. 	 Na wen, acik cam bɛ rɛɛc, ku lɛŋki, goki kecin thany e keniim, ku tɔki ke jel.


Men Jesus vendte sig om, og da han så dem følge sig, siger han til dem: "Hvad søge I efter?" Men de sagde til ham: "Rabbi! (hvilket udlagt betyder Mester) hvor opholder du dig?" 	 Go Yecu liec, ago ke tiŋ akuanyki ecok, ku jɔ ke thieec, yan, Eeŋo kaarki? Goki lueel, yan, Rabi (yen aye Bɛny e weet, ne thoŋda), yan, Rɛɛre tenou?


til de hellige og troende Brødre i Kristus i Kolossæ: Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader! 	 awarek en gɛɛrku kɔc ɣerpiɔth ku mithekɔckuɔn adoot e Krithoyin kɔc nu Kolothai: E dhueeŋdepiɔu e tɔu ke week ayi mat, ne ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydit Yecu Kritho.


Men denne har efter at have ofret eet Offer for Synderne sat sig for bestandig ved Guds højre Hånd, 	 Ku raane, te ci en toŋ ci nɔk e baŋ de karac gaam ke bi dɛ naamde athɛɛr, ke jɔ nyuc e ciin cueny de Nhialic;


Og som det skete i Noas Dage, således skal det også være i Menneskesønnens Dage: 	 Ku acit man ɣɔn tɔuwe kaŋ e akool ke Noa, yen abi ciet tau bi kaŋ tɔu aya e akool ke Wen e raan.


Disse ere de tvende Olietræer og de tvende Lysestager, som stå for Jordens Herre. 	 Kɔcke ayek tiim ke olip kaarou ku yek camadaan kaarou, kaac e Bɛnydiit de piny nɔm.


Og en Mand, som var lam fra Moders Liv af, blev båren frem; ham satte de daglig ved den Dør til Helligdommen, som kaldtes den skønne, for at han kunde bede dem, som gik ind i Helligdommen, om Almisse. 	 Ku ade raan ɣɛɛce, raan e dhieth ke ye aduany, ku aa ye kɔc jɔt e akooinyiin kedhie lek taau e kal e luaŋdiit e Nhialic thok, kal thoŋ cɔl Lakelak, ke ye lip e kaŋ tede kɔc e lɔ luaŋdiit e Nhialic.


Og hver den, som lever og tror på mig, skal i al Evighed ikke dø. Tror du dette?" 	 ku raan ebɛn raan piir ku gam ɛn, ka cii bi thou athɛɛr. Ci kene gam?


Og de fandt Stenen bortvæltet fra Graven. 	 Goki kuur yok aci laar wei e raŋ thok.


Og jeg hørte Alteret sige: Ja, Herre, Gud, du almægtige! sande og retfærdige ere dine Domme. 	 Guɔ yiŋ de lam piŋ rol, ke lueel, yan, Yeka, yin Bɛnydit Nhialic Leu Kerieec Ebɛn, looŋkuon ci guiir ayek yith ku ci ke tiiŋ yiic egɔk.


Og pludseligt, da de så sig om, så de ingen mere uden Jesus alene hos dem. 	 Na wen, e tethiine, acik piny liaap, ke cin raan cik bɛ tin, ee Yecu etok keke keek.


Jøderne svarede ham: "Vi have en Lov, og efter denne Lov er han skyldig at dø, fordi han har gjort sig selv til Guds Søn." 	 Go Judai bɛɛr, yan, Wok de loŋ, ku ne kede loŋe adueer dhil thou, luɔi ci en ro tɔ ye Wen e Nhialic.


Eders Fædre åde Manna i Ørkenen og døde. 	 Kuarkun aake ye mana cam e jɔɔric, ku acik thou.


Og en anden Engel kom og stillede sig ved Alteret med et Guldrøgelsekar, og der blev givet ham megen Røgelse, for at han skulde føje den til alle de helliges Bønner på Guldalteret foran Tronen. 	 Ku bɔ tunynhial daŋ bi ku kɛɛc e yiŋ de lam nɔm, ke muk thaŋ e adhaap ee wɛɛl tum nyop thin; ago gam wɛl juec tum, bi ke mat ne lɔŋ etok lɔŋ ee kɔc ɣerpiɔth lɔŋ kedhie, ku nyop ke e yiŋ de lam nɔm yiŋ nu e thoonydit nɔm tueŋ.


Idet nu dette er således indrettet, gå Præsterne til Stadighed ind i det forreste Telt, når de forrette Tjenesten; 	 Ku te ci kake thok e guiɛɛk aya, ke bany ke ka ke Nhialic ke ke ye cool e lɔ e keemɔyin biak thiɔke, lek luɔidɛn e Nhialic aa looi;


Men også Toldere kom for at døbes, og de sagde til ham: "Mester! hvad skulle vi gøre?" 	 Go kɔc e atholbo tɔ kut bɛn bike bɛn baptith, ku thiecki, yan, Bɛny e weet, eeŋo buk looi?


Men han sagde til dem: "Ikke alle rummer dette Ord, men de, hvem det er givet: 	 Go ke yɔɔk, yan, Jame aci dueere muk e kɔc kedhie, ee kɔc ci yien en kapac, keek adueer e muk.


således som det jo er ret for mig at mene dette om eder alle, efterdi jeg har eder i Hjertet både under mine Lænker og under Evangeliets Forsvar og Stadfæstelse, fælles som I jo alle ere med mig om Nåden. 	 Ku apiɛth aya nɔn ban kene thɔɔŋ e yapiɔu ne kedun week wedhie, luɔi aa yɛn we tak e yapiɔu, ne rom aa wek dhueeŋ rɔm ne yɛn etok wedhie, ne many mɛce yɛn ayi kuny aa yɛn welpiɛth kony ke ke bi kɔɔc aril.


Og foruden alt dette er der fæstet et stort Svælg imellem os og eder, for at de, som ville fare herfra over til eder, ikke skulle kunne det, og de ikke heller skulle fare derfra over til os. 	 Ku pal cooke, daŋ anu, tethuth diit laauwic aci taau e kaamda ne week; ago kɔc wen, an, bik teek ke ke lɔ tede week, agoki cuo leu; ku cii kɔc e leu aya, kɔc wen, an, bik jal etɛɛn, bik tede wook.


den Hemmelighed, der var skjult igennem alle Tider og Slægter, men nu er bleven åbenbaret for hans hellige, 	 yen jamcimoony ɣɔn thɛɛr e run ebɛn ku rɛm ebɛn, ku aci nyuoth kɔckɛn ɣerpiɔth enɔɔne.


Efterdi vi have hørt, at nogle, som ere komne fra os, have forvirret eder med Ord og voldt eders Sjæle Uro uden at have nogen Befaling fra os, 	 Acuk piŋ nɔn de kɔc kɔk ci jal e woyiic, kɔc ci week jut ne wel weete ke, ku lieepki weniim, luelki, yan, bi we dhil cueel, ku bak loŋ aa dot; ku acin ke cuk thɔn keek;


Men da Skarerne så, hvad Paulus havde gjort, opløftede de deres Røst og sagde på Lykaonisk: "Guderne ere i menneskelig Skikkelse stegne ned til os." 	 Na wen, aci kut e kɔc luɔi e looi Paulo tiŋ, ke ke jɔt kerot, jamki ne thoŋdɛn e Lukaonia, luelki, yan, Yieth acik loony piny tede wook ke ke cit gup kɔc.


Således blev der Splid iblandt Mængden om ham. 	 Go ater ro cak e kut e kɔc yiic ne biakde.


Men det skete, medens de vare der, blev Tiden fuldkommet til, at hun skulde føde. 	 Na wen, te nu kek etɛɛn, ke pɛi e ke jɔ thok, pɛi bi en e ke dhieth.


Men denne bøjer sig op til Jesu Bryst og siger til ham: "Herre! hvem er det?" 	 Go raan wen kɛn rot e Yecu yɔu go thieec, yan, Bɛnydit, ee ŋa?


Thi nu vil jeg ikke se eder på Gennemrejse; jeg håber nemlig at forblive nogen Tid hos eder, om Herren vil tilstede det. 	 Yen aya wek kedaŋ jɔ wooc alaldiite, ne goony aa wek rot gaany wapac. Eeŋo ca wek kerac e guum tei? Eeŋo ca wek rot e tɔ cam tei?


at de må alle være eet; ligesom du, Fader! i mig, og jeg i dig, at også de skulle være eet i os, for at Verden må tro, at du har udsendt mig. 	 ke ke bi aa raan tok kedhie; acit man nu yin e yayic, Waar, ku nuo e yiyic, ke ke bi aa raan tok ne woyiic ayadaŋ: ago kɔc ke piny nɔm gam nɔn ee yin e toc ɛn.


i hvem vi have Forløsningen, Syndernes Forladelse, 	 Wendɛn ci wo wɛɛr bei ne riɛmde, ago wo tɔ pɛle karɛckuɔ.


Men han nægtede og sagde: "Jeg hverken ved eller forstår, hvad du siger;" og han gik ud i Forgården, og Hanen galede. 	 Go jai, yan, Yɛn kuc ke luel, ku kɛn piŋ aya. Ago lɔ biic le e katic: ku jɔ ajith kiu.


Lovet være Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader, som har velsignet os med al åndelig Velsignelse i det himmelske i Kristus, 	 Thieithieei e Nhialic, Wun Bɛnydan Yecu Kritho, Raan ci wo thieei e athiɛɛi de wei ebɛn, athiɛɛi de ka ke paanhial, ne Krithoyic;


"Hil være dig, du Jødernes Konge!" og de sloge ham i Ansigtet. 	 agoki bɛn te nu yen, bik ku luelki, yan, Thieithieei, yin Malik de Judai! ku bieekki e kecin.


Da sendte Søstrene Bud til ham og lod sige: "Herre! se, den, du elsker, er syg." 	 Go nyiirakecken raan tooc le ku lueel, yan, Bɛnydit, raanduon nhiaar ade guop juai.


Dog har jeg for en Del tilskrevet eder noget dristigere for at påminde eder på Grund af den Nåde, som er given mig fra Gud 	 Ku we ca gaar cok kɔk ke ya ril nyin aret, e taŋ tak ɛn weniim ne ke cak kɔn ŋic, ne baŋ de dhueeŋ ci Nhialic gam ɛn,


Således skulle også I, når I se alt dette, skønne, at han er nær for Døren. 	 Yen acit ekene ayadaŋ, te tieŋ wek kake kedhie, ke jaki ŋic nɔn ci en guɔ thiɔk, aci ɣeet e ɣoot thook.


Og han kaldte atter Folkeskaren til sig og sagde til dem: "Hører mig alle, og forstår! 	 Go kut e kɔc ebɛn cɔɔl te nu yen, ku jɔ ke yɔɔk, yan, Piɛŋki kedi week wedhie, ku mɔkki e wepiɔth: acin ken e lɔ e raan guop, ke wen nu biic, ke dueer raan tɔ rac: ee ka bɔ bei e raanic thin, kek aye kak e raan tɔ rac.


men samler eder Skatte i Himmelen, hvor hverken Møl eller Rust fortære, og hvor Tyve ikke bryde ind og stjæle. 	 Yak rot kuɛt weukun paannhial, te cin kɔm bi ke riɔɔk ku ciki ye keth, ku te cin cuɛɛr bi ɣot pii kɔu ku kuelki;


Værer også I tålmodige, styrker eders Hjerter; thi Herrens Tilkommelse er nær. 	 Ku week, yak piɔth liɛɛr ayadaŋ; cok e ruɔm wek wepiɔth: bɛn e Bɛnydit e guɔ thiɔk.


men de, som agtes værdige til at få Del i hin Verden og i Opstandelsen fra de døde, tage hverken til Ægte eller bortgiftes. 	 ku kɔc bi tɔ ye kɔc roŋ ne ɣet bi kek ɣet pinytui, ku yokki jonerɔt e kɔc ci thou yiic, aciki bi aa thieek, ku cike bi aa thiaak:


thi de have vederkvæget min Ånd og eders. Skønner derfor på sådanne! 	 Yak kat ne dhoom. Kerɛɛc ebɛn ken ee raan looi anu e raan guop biic; ku raan dhom ee guopde luoi kerac.


Men der var nogle, som bleve vrede hos sig selv og sagde: "Hvortil er denne Spilde af Salven sket? 	 Ku ade kɔc etɛɛn kɔc ci piɔth diu aret, agoki lueel, an, Eeŋo thueec en emioke aya?


Og han tilstedte ikke, at nogen bar nogen Ting igennem Helligdommen. 	 go jai, yan, acin raan bi tony aa ɣaac e luaŋdiit e Nhialicyic.


Da udskældte de ham og sagde: "Du er hans Discipel; men vi ere Mose Disciple. 	 Agoki lat, ku luelki, yan, Yin ee raandɛn e piooce; ku wok ee kɔcpiooce Mothe.


Vi sejlede da ud fra Troas og styrede lige til Samothrake og den næste Dag til Neapolis 	 Goku jal e Toroa e abel, ku ciɛthku kueer lɔ cit aɣet Thamotharake, na ɣɔnmiak ke wo jɔ ɣet Neapoli;


Glæder eder på den Dag og jubler; thi se, eders Løn er stor i Himmelen. Thi på samme Måde gjorde deres Fædre ved Profeterne. 	 Jaki piɔth miɛt ekoole abak kɛɛc nhial e piɔnmit: tieŋki, ariopdun adit paannhial; warken aake ye nebii luoi yikya.


efter at Johannes forud for hans Fremtræden havde prædiket Omvendelses-Dåb for hele Israels Folk. 	 te ci Jɔn baptinh e puŋdepiɔu kɔn guieer kɔc ke Yithrael kedhie, waan ŋoot Yecu ke ken bɛn.


Og han sagde til dem: "I ere nedenfra, jeg er ovenfra; I ere af denne Verden, jeg er ikke af denne Verden. 	 Go lɛk keek, yan, Wek e bɔ piny; ku yɛn e bɔ nhial: wek ee ka ke pinye nɔm; yɛn cie ke de pinye nɔm.


Men de sige til ham: "Vi have ikke her uden fem Brød og to Fisk." 	 Goki lueel, yan, Wok de kuiin ci pam kadhic tei etene, ku rec kaarou.


Ypperstepræsterne og Farisæerne sammenkaldte da et Møde af Rådet og sagde: "Hvad gøre vi? thi dette Menneske gør mange Tegn. 	 Go banydit ke ka ke Nhialic ku Parithai agoki yai tɔ gueer, ku luelki, yan, Eeŋo loiku? raane ee gook juec looi.


Ser derfor til, hvorledes I høre; thi den, som har, ham skal der gives; og den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, han synes at have." 	 Yak rot tht ne piŋ aa wek piŋ: raan de nɔm kaŋ, abi bɛ miɔɔc; ku raan cin nɔm kaŋ, acakaa ke ye tɔ ye kede abi noom tede ye.


Og straks forlod Spedalskheden ham, og han blev renset. 	 Go wɛth jal e yeguop enɔnthiine, ku jɔ guop waar.


Men alle, som hørte det, forbavsedes og sagde: "Er det ikke ham, som i Jerusalem forfulgte dem, der påkaldte dette Navn, og var kommen hertil for at føre dem bundne til Ypperstepræsterne?" 	 Go kɔc piŋ jamde agoki gai kedhie, ku thiecki rot, yan, Kene cie yen e raan waan e kɔc yɔŋ kɔc e rinke cɔɔl e Jeruthalem, ku bi etene, luɔi bi en keek lɛɛr e banydit ke ka ke Nhialic niim ke ke mac?


Og da han gik forbi så han et Menneske, som var blindt fra Fødselen. 	 Na wen, ateek, ke tiŋ raan e dhieth ke ye cɔɔr.


Thi Solen står op med sin Hede og hentørrer Græsset, og dets Blomst falder af, og dens Skikkelses Ynde forsvinder; således skal også den rige visne på sine Veje. 	 Te ci akɔl ruɛl ago tuoc cit man e mac, ee wal tɔ biɔɔr, ku jɔ gaakde tɛŋ wei, ago lak de yenguop liu; yen acit yom bi raan juec e kake yom e kuɛɛrke yiic.


Den, som har Øren, han høre!" 	 Raan de yith ee yen ke piŋ, ke piŋ.


Da sagde mange af hans Disciple, som havde hørt ham: "Dette er en hård Tale; hvem kan høre den?" 	 Ago kɔc juec e kɔckɛn e piooce yiic, te ci kek e piŋ, agoki lueel, yan, Ee jam ril ekene; eeŋa dueer e piŋ?


Men Ananias gik hen og kom ind i Huset og lagde Hænderne på ham og sagde: "Saul, Broder! Herren har sendt mig, den Jesus, der viste sig for dig på Vejen, ad hvilken du kom, for at du skal blive seende igen og fyldes med den Helligånd." 	 Go Anania jal, le ɣot; na wen, ke thɛny ecin e yenɔm, ku lueel, yan, Thaulo mɛnhkai, yɛn aa tooc Bɛnydit Yecu, raan e tiec tede yin kueer waan bi yin ene, yen aa toc ɛn, ke yi bi piny bɛ tiŋ, ku ba thiaŋ ne Weidit Ɣer.


Jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere til Omvendelse." 	 Yɛn e cii bɔ ba kɔc piɛthpiɔth bɛn cɔɔl, bik kepiɔth puk, ee kɔc e kerac looi kek aa ba bɛn cɔɔl.


Og han nægtede det atter med en Ed: "Jeg kender ikke det Menneske." 	 Go bɛ jai ke luel guutguut, yan, Raane akuoc.


Og han siger til dem "Have I aldrig læst, hvad David gjorde, da han kom i Nød og blev hungrig, han selv og de, som vare med ham? 	 Go keek yɔɔk, yan, Kɛnki kɔn kueen e awarekic ne ke cii Dabid looi, ɣɔn dɛk kaŋ tede yen, nɛk cɔk en, yen ku kɔc cath ne yen?


Og de bringe ham en døv, som også vanskeligt kunde tale, og bede ham om, at han vilde lægge Hånden på ham. 	 Goki raan bɛɛi te nu yen, raan miŋ, ku cie jam apiɛth; goki lɔŋ, an, bi ecin thany e yeguop.


Derfor bør vi des mere agte på det, vi have hørt, for at vi ikke skulle rives bort. 	 Yen a dueer wok dhil aa cok e dot wok ka cuk piŋ alal, ke bi cien te bi wo jal e keyiic ke kucku rot.


Thi han, om hvem dette siges, har hørt til en anden Stamme, af hvilken ingen har taget Vare på Alteret. 	 Ku raan cii kake lueel ne kede, ee raan e dhien mɛɛn, acin raan e dhienden ee luui ten ee lam.


Men hvad de åndelige Gaver angår, Brødre! vil jeg ikke, at I skulle være uvidende. 	 Ku yɛn, mithekɔckuɔ, waan ba yɛn tede week, yɛn aa cii bɔ wo ŋiec jam ayi pɛlenɔm, waan guieer ɛn week jam ne kede Nhialic.


Men I skulle endog forrådes af Forældre og Brødre og Frænder og Venner, og de skulle slå nogle af eder ihjel. 	 Ku we bi kɔc e dhieth week nyiɛɛn, ku nyiin mithekɔckun week, ayi kɔc raan e week, ayi mathkun; ku kɔk ne weyiic abike tɔ nak abik thou.


Skaren, som var med ham, vidnede nu, at han havde kaldt Lazarus frem fra Graven og oprejst ham fra de døde. 	 Go kut e kɔc waan nu ne yen, waan cɔɔl en Ladharo bei e raŋic, ku jɔt e kɔc ci thou yiic, goki aa caatɔɔ luelki keden.


Nåde være med eder og Fred fra Gud Fader og vor Herre Jesus Kristus, 	 E dhueeŋdepiɔu keke mat e ke tɔu ne week, ne ke bɔ tede Nhialic Waada, ku Bɛnydan Yecu Kritho,


Thi da Loven kun har en Skygge af de kommende Goder og ikke Tingenes Skikkelse selv, kan den aldrig ved de samme årlige Ofre, som de bestandig frembære, fuldkomme dem, som træde frem dermed. 	 Ku loŋ, luɔi ciɛth en keke atiep de kapiɛth bi bɛn tei, ku cie cath ke guop de kaŋ gup, ka cii kɔc dueer tɔ ye piɔth dikedik ananden, kɔc e ro cuɔt tethiɔk, ne ka yek cool e lɛm kek ke ku nakki keek e run nyiin ebɛn.


Og Slangen spyede Vand som en Flod ud af sin Mund efter Kvinden for at bortskylle hende med Floden. 	 Go ŋual piu ŋɔk bei e yethok e tik cok cit man e amool, an, tɔ tik jɔte wei e amool.


Og han sagde: "Den som har Øren at høre med, han høre!" 	 Go lueel, yan, Raan de yith ee yen ke piŋ, ke piŋ.


Thi sande og retfærdige ere hans Domme, at han har dømt den store Skøge, som fordærvede Jorden med sin Utugt, og krævet sine Tjeneres Blod af hendes Hånd. 	 looŋkɛn ci guiir ayek yith ku piɛthki egɔk; luɔi ci en loŋ de gok de akɔɔrroor guɔ guiir atuc, akɔɔrroor waan ci piny riɔɔk e bɛɛlde, ago riɛm de liimke guoor eliŋliŋ e yen.


Men vi ønske at høre af dig, hvad du tænker; thi om dette Parti er det os bekendt, at det alle Vegne finder Modsigelse." 	 Wo de piɔth tei, luɔi bi wok ke ba lueel piŋ: ku na ereme, aŋicku nɔn lueele kɔc ater e yen e baai nɔm ebɛn.


Men Jøderne ophidsede de fornemme gudfrygtige Kvinder og de første Mænd i Byen; og de vakte en Forfølgelse imod Paulus og Barnabas og joge dem ud fra deres Grænser. 	 Na wen, ke Judai ke ke keek dieer dit dieer rieu Nhialic, ku roor dit ke panydit, ku riirki keniim bik Paulo yɔŋ keke Baranaba, goki ke cieec pinyden.


Men når vi, idet vi søgte at blive retfærdiggjorte i Kristus, også selv fandtes at være Syndere, så er jo Kristus en Tjener for Synd? Det være langtfra! 	 Ku enɔɔne, te kɔɔr wok luɔi bi wo tɔ piɛthpiɔu e Krithoyic, ku wo wogup, wo ci yok a ye kɔc e kerac looi ayadaŋ, ke Kritho ee raan e kede kerac looi? Acie yen!


Og Jesus siger til ham: "Sandelig siger jeg dig, i Dag, i denne Nat, førend Hanen galer to Gange, skal du fornægte mig tre Gange." 	 Go Yecu lueel, yan, Yin yɔɔk eyic, yan, Ekoole, elewakɔu, te ŋoot ajith ke ken kiu raanrou, ke yin bi a jai etaiwei raandiak.


hvorfor gav du da ikke mine Penge til Vekselbordet, så jeg ved min Hjemkomst kunde have krævet dem med Rente? 	 eeŋo ken yin weuki yien kɔc e kaŋ kan, na enɔɔn can bɛne, ka di ca kaki yok acike nyin ŋuak?


Og går hastigt hen og siger hans Disciple, at han er opstanden fra de døde; og se, han går forud for eder til Galilæa; der skulle I se ham. Se, jeg har sagt eder det." 	 Ku jaki dap lɔ, lɛkki kɔckɛn e piooce nɔn ci en ro jɔt e kɔc ci thou yiic; ku tieŋki, akɔn lɔ tueŋ e week Galili; abak tiŋ etɛɛn; yeka, aca lɛk week.


Da nu Stridsmændene havde korsfæstet Jesus, toge de hans Klæder og gjorde fire Dele, een Del for hver Stridsmand, og ligeledes Kjortelen; men Kjortelen var usyet, vævet fra øverst helt igennem. 	 Na wen, aci alathkeer Yecu piaat e tim kɔu, ke ke jɔ lupɔɔke noom, ku tekki keyiic e ŋuan, ke ŋek bi dɛ biak, ku ŋɛk ke biak, alathker ebɛn; ayi alulutdɛn dit: ku alulut dit acin te ci kɔɔc, aa cueec aya, ciɛk nhial leer piny.


Og da hun kendte Peters Røst, lod hun af Glæde være at åbne Porten, men løb ind og forkyndte dem, at Peter stod uden for Porten. 	 Na wen, aci Petero ŋic rol, ke cii kal tuer thok ne mietepiɔu, aci bɛ kat ke lɔ ɣot, le kɔc yɔɔk, yan, Petero ki, kaace e kal thok.


Og se, der var en Kvinde, som havde haft en Svagheds Ånd i atten År, og hun var sammenbøjet og kunde aldeles ikke rette sig op. 	 Ku ade tiiŋ nu etɛɛn, di, tiiŋ cath ke jɔŋ e ye tɔ kɔc guop e run kathieer ku bɛt, ku acii jɔk tot kɔu, ku aci ekɔu e leu e jot.


Og i Forvisning herom ved jeg, at jeg skal blive i Live og forblive hos eder alle til eders Fremgang og Glæde i Troen, 	 Ku ŋiny ŋiɛc ɛn ekake egɔk, yen a ŋiɛc ɛn en nɔn ban tɔu, ku rɛɛr woke week wedhie, ke we bi lɔ tueŋ ku miɛtki piɔth e gam,


Derfor siger Skriften: "Gud står de hoffærdige imod, men de ydmyge giver han Nåde." 	 Acie yen; ee dhueeŋdepiɔu ŋuak nyin. En a lueel en en, yan, Nhialic ee kɔc e rot tɔ dit ŋɛny, ku ye kɔc e ro tɔ kor miɔɔc e dhueeŋdepiɔu.


Men Maria gemte alle disse Ord og overvejede dem i sit Hjerte. 	 Ku jɔ Mari welke dot kedhie, aye ke tak e yepiɔu.


Men fordi I ere Sønner, har Gud udsendt i vore Hjerter sin Søns Ånd, som råber: Abba, Fader! 	 Ku luɔi aa wek wɛɛtke, ke Nhialic jɔ Wei ke Wende tuɔɔc e wepiɔth, ke ke cot, yan, Abba, Waar.


Men Peter bød dem alle at gå ud, og han faldt på Knæ og bad; og han vendte sig til det døde Legeme og sagde: "Tabitha, stå op!" Men hun oplod sine Øjne, og da hun så Peter, satte hun sig op. 	 Go Petero ke tɔ lɔ biic kedhie, go emiɔl tuk ku lɛŋ; na wen, ke wel enɔm raan ci thou, ku yook, yan, Tabitha, jɔt rot. Go enyin liep: na wen, aci Petero tiŋ, ke jɔt rot reer.


Men hvad der var mig Vinding, det har jeg for Kristi Skyld agtet for Tab; 	 Ku ka de naamdɛn dit tede yɛn waan, kek aca ke tɔ ye riaak tei ne biak de Kritho.


Men nu, da jeg ikke mere har Rum i disse Egne og i mange År har haft Længsel efter at komme til eder, 	 Ku enɔɔne luɔi cin en tedien be nu e bɛike yiic, ku luɔi aa yɛn piɔu dɛ lɔ la yɛn tede week e run juecke,


Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne!" 	 Rol e raan cot e jɔɔric, yan, Luɔiki caar e Bɛnydit apiɛth, Luɔiki kuɛɛrke abik lɔ cit.


"I Mænd! jeg ser, at Sejladsen vil medføre Ulykke og megen Skade, ikke alene på Ladning og Skib, men også på vort Liv." 	 yan, Bany, yɛn e cathe tiŋ, cath ciɛth wok, nɔn bi wo dak aret, ku riaak abi nu, acie riaak de weu tei ayi abel, ee weikuɔ ayadaŋ.


Hvem er du, som dømmer en andens Tjener? For sin egen Herre står eller falder han; men han skal blive stående, thi Herren er mægtig til at lade ham stå. 	 Ee yin ŋa, yin raan e lim de raan daŋ gɔk? Kɔɔc kɛɛc en, ku wiik wiik en, ee kede bɛnyde guop etok. Yeka, ku abi mɔk nhial; Nhialic ade riɛl bi en e tɔ kaac.


Da spyttede de ham i Ansigtet og gave ham Næveslag; andre sloge ham på Kinden 	 Goki ŋuoot nyin, ku guutki e kecin; ku mɛŋ kɔc kɔk e kecin,


thi Nådegaverne og sit Kald fortryder Gud ikke. 	 Miɔc de Nhialic ku cɔt cɔɔl en kɔc, Nhialic acii keek e bɛ riic.


I Mænd, Brødre, Sønner af Abrahams Slægt, og de iblandt eder, som frygte Gud! Til os er Ordet om denne Frelse sendt. 	 Week wathii, mith ke kuɛɛredan Abraɣam, ku kɔc nu e weyiic ebɛn kɔc rieu Nhialic, jame aci tuoc week, jam de kunydeweiye.


og råbte med høj Røst og sagde: "Hvad har jeg med dig at gøre, Jesus, den højeste Guds Søn? Jeg besvæger dig ved Gud, at du ikke piner mig." 	 ku coot e rol dit, yan, Eeŋodi wo yin, Yecu, yin Wen e Nhialic diit aret? Yin yɔɔk ne rin ke Nhialic, yan, Du ya leŋ wei.


Og dersom Landshøvdingen får det at høre, ville vi stille ham tilfreds og holde eder angerløse." 	 Ku na ci mudhiir kene piŋ, abuk weŋ, agoku week tɔ cin diɛɛr ba wek diɛɛr.


Thi hvert Træ kendes på sin egen Frugt; thi man sanker ikke Figener af Torne, ikke heller plukker man Vindruer af en Tornebusk. 	 Tim ebɛn aye ŋic ne mɛnhdɛn ee yen luɔk. Kɔc aciki ŋaap e tet e kiir kɔu, ku aciki eenap e tet e peth kɔu.


så lader os træde frem med et sandt Hjerte, i Troens fulde Forvisning, med Hjerterne ved Bestænkelsen rensede fra en ond Samvittighed, og Legemet tvættet med rent Vand; 	 yen cot wo rot tethiɔk ne piɔn yic ne gam ci wo ŋiec gam alal, te ci wo yoor piɔth ke bi cien ke ŋicku rot, ku ci wo waak gup ne piu atop:


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 E dhueeŋdepiɔu e tɔu ke week, ku mat, ne ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydit Yecu Kritho.


Hilser Brødrene i Laodikea og Nymfas og Menigheden i deres Hus. 	 Thiecki mithekɔckuɔn nu Laodikia, ku Numpa, ku kanithɔ nu ɣonde.


Alle, som ere hos mig, hilse dig. Hils dem, som elske os i Troen. Nåden være med eder alle! 	 Yin thieec kɔc rɛɛr ne yɛn etok kedhie. Thiec kɔc nhiaar wook ne gam. E dhueeŋdepiɔu e ye tɔu ke week wedhie. Amen.


Og da de gik ud derfra, vandrede de igennem Galilæa; og han vilde ikke, at nogen skulde vide det. 	 Na wen, acik jal etɛɛn, ke ke jɔ teek e Galili; ku acii kɔɔr luɔi bi en dɛ raan bi e ŋic.


Jesus sagde til dem: "Jeg er Livets Brød. Den, som kommer til mig, skal ikke hungre; og den, som tror på mig, skal aldrig tørste. 	 Go Yecu ke yɔɔk, yan, Yɛn ee kuin e piir: raan bɔ tede yɛn, acin cɔŋ bi ye bɛ nɔk, ku raan gam ɛn, acii bi bɛ yal anande.


Men nu, da I ere blevne frigjorde fra Synden og ere blevne Guds Tjenere, have I eders Frugt til Helliggørelse og som Enden derpå et evigt Liv; 	 Ku enɔɔne, nɔn ci we luony bei e kerac cin, aguɔki aa him ke Nhialic, ke we de kakuon ci luɔk enɔɔne ka ke ɣɛɛrepiɔu, ku thok bi en thok ee piir athɛɛr.


Da jeg var hos dem, bevarede jeg dem i dit Navn, hvilket du har givet mig, og jeg vogtede dem, og ingen af dem blev fortabt, uden Fortabelsens Søn, for at Skriften skulde opfyldes. 	 Te waan nuo yɛn wo keek etok e piny nɔm, aca ke muk apiɛth e rinku: kɔc ci gam ɛn aca ke tiit, ku acin raan tok e keek ci maar, ee wen e maar e kaŋ etok; ke kecigɔɔr bi aa yic.


Men uden Lignelse talte han ikke til dem; men i Enerum udlagde han det alt sammen for sine Disciple. 	 ku acin wel ci guieer keek wel cin yiic kaaŋ: na wen, ke weer kɔckɛn e piooce kɛŋ thaar kedhie kapac pei.


Men Overengelen Mikael turde, da han tvistedes med Djævelen og talte om Mose Legeme, ikke fremføre en Bespottelsesdom, men sagde: "Herren straffe dig!" 	 Ku Mikael tuny nu e tuucnhial niim, ɣɔn teer en keke jɔŋdiit rac, teerki guop de Mothe, aken nyin riɛl bi lat ɣɔn gɔɔny en en, aa lueel tei, yan, Ee Bɛnydit en bi yi jɔɔny.


Giv enhver, som beder dig; og af den, som tager, hvad dit er, kræve du det ikke igen! 	 Miɔc raan ebɛn raan lip yin; ku raan rum weuku, du ke be kɔɔr tede yen.


Men han svarede og sagde til dem: "Også jeg vil spørge eder om en Ting, siger mig det: 	 Go pɔk nɔm keek, yan, Ku yɛn aya, we ba thiec cook tok; ku abak bɛɛr:


Og Barnabas og Saulus vendte tilbage fra Jerusalem efter at have fuldført deres Ærinde, og de havde Johannes, med Tilnavn Markus, med sig. 	 Na wen, ke Baranaba keke Thaulo ke ke dhuny keniim e Jeruthalem, te ci kek luɔiden thol, ku cath Jɔn keke keek, rinkɛn kɔk acɔlke Mak.


Og da de kom til ham, sagde han til dem: "I vide, hvorledes jeg færdedes iblandt eder den hele Tid igennem fra den første Dag, jeg kom til Asien, 	 Na wen, acik bɛn te nu yen, ke ke yook, yan, Week, wek ŋic reer aa yɛn reer e weyiic ecaŋɣɔn gɔl ekool tueŋ e kan ɛn bɛn Athia aɣet ci enɔɔne.