og da han gik ud af Helligdommen, siger en af hans Disciple til ham: "Mester, se, hvilke Sten og hvilke Bygninger!" 	 Tetz Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx xi tqˈmaˈn jun t‑xnaqˈtzbˈin te: Xnaqˈtzil, ayex kye junjun tij abˈj ex junjun tij ja tbˈanilqex wen.


Og Hyrderne vendte tilbage, idet de priste og lovede Gud for alt, hvad de havde hørt og set, således som der var talt til dem. 	 Ayetzin kye kyikˈlel, ox chi tzalajx, exsin nchi bˈaj nimsintaq tbˈi Dios teˈ kyajtz, quˈn otaq kybˈi ex kyli a tzaj qˈmaˈn kye.


Men efter at Troen er kommen, ere vi ikke mere under Tugtemester. 	 Me atziˈn jaˈlin, tej xqo nimin, nya il tiˈj tuˈn qxi qˈiˈn tuˈn ojtxe kawbˈil, quˈn o japin bˈaj t‑xilin tajbˈil kawbˈil, a tuˈn qok tzˈaqle tuˈn qnimbˈil.


Og Gud, som kender Hjerterne, gav dem Vidnesbyrd ved at give dem den Helligånd lige så vel som os. 	 Ex tuˈn tojtzqiˈntaq te Dios kyanmin, xi tqˈoˈn kyoklin, ex xi tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin te jun techil qa o chi nimin tiˈj, ex qa nya il tiˈj jun techil tiˈj kytzˈumil, ikyxjo tzeˈnku qeˈ, awo aj Judiy.


Og hænder det sig, at han finder det, sandelig, siger jeg eder, han glæder sig mere over det end over de ni og halvfemsindstyve, som ikke ere farne vild. 	 Exsin qa aku xknet tuˈn, twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, maˈxla tzalajx tiˈjjo jun tzeˈnqekuljo bˈeljajlajaj toj jweˈ kˈal, a mi ẍi kyij naj.


Men I sige: Når en Mand siger til sin Fader eller sin Moder: "Det, hvormed du skulde være hjulpen af mig, skal være Korban (det er: Tempelgave)," 	 Me ankyeˈ nkyqˈmaˈn, qa at jun manbˈaj mo jun txubˈaj xkanin qanil jun tiˈ te tkˈwal mo te tal, bˈaˈn tuˈn t‑xi tqˈmaˈn kˈwalbˈaj te: Mina. Nlay txi nqˈoˈn kyeˈy, quˈn jotxjo jniˈ at weˈy corban, atzin n‑ele kxel nqˈoˈn te Dios, aj nkyima.


sund, ulastelig Tale, for at Modstanderen må blive til Skamme, når han intet ondt har at sige om os. 	 Qˈmanxa tukˈa tumil, tuˈn mi tzˈel ikyˈin kyuˈnxjal; qalaˈ noq tuˈn kyjaw txˈixwe aye nchi yolbˈin qiˈj, quˈn ntiˈ tumil tuˈn kyxoˈn yol ikyjo.


For denne Sags Skyld bøjer jeg mine Knæ for Faderen, 	 Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈ mejeˈy naˈl Dios twutz qMan Dios kyiˈja.


Men da Josef, hendes Mand, var retfærdig og ikke vilde beskæmme hende offentligt, besluttede han hemmeligt at skille sig fra hende. 	 Me ante Jse, a tuˈn toktaq te tchmil, tej tok tkaˈyin qa otaq tzˈok tzˈaq tal Mariy, kubˈ t‑ximin tuˈn tkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa, quˈn jun ichin tzˈaqle, ex kubˈ t‑ximin qa noq otaq skˈon Mariy tal. Me tkyˈeˈtaq tuˈn tel tqanil kywutzxjal, tuˈntzintla mi kubˈ kybˈinchinxjal mibˈin tiˈj Mariy; qalaˈ kubˈ t‑ximin tuˈn chebˈetaq tuˈn tkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa toj ewajil.


Thi hver Ypperstepræst indsættes til at frembære Gaver og Slagtofre; derfor er det nødvendigt, at også denne må have noget at frembære. 	 Ex tkyaqilxjo tnejilxix pale il tiˈj tuˈn tqˈoˈn oyaj te Dios, ex tuˈn tqˈoˈn chojbˈil te il. Ex quˈn tuˈn a Jesús tnejilxix qpale, il tiˈj tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun tiˈ twutz Dios. Me a Jesús, nya tnejilxix qpale tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ tzma toj kyaˈj.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I rense det udvendige af Bægeret og Fadet; men indvendigt ere de fulde af Rov og Umættelighed. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn ikyqetzinjiˈy tzeˈnku jun tkˈwel kˈwabˈj ex jun laq, a chebˈe txjoˈn tiˈj, me atzin tojxi, manyor tzˈil: Nojnin tukˈa jniˈ kyelaqˈa ex tukˈa jniˈ kyachbˈila.


at de gøre godt, ere rige på gode Gerninger, gerne give, meddele 	 Ex qˈmaˈnxa kye tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn wen, ex tuˈn kyok te soˈj.


Men da Jesus hørte det, forundrede han sig og sagde til dem, som fulgte ham: "Sandelig, siger jeg eder, end ikke i Israel har jeg fundet så stor en Tro. 	 Tej tbˈinte Jesúsjo ikyjo, bˈeˈx jaw kaˈylaj, ex xi tqˈmaˈn kye lipajqe tiˈj kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; bˈajxi nbˈintiˈy jun xjal kyxol kykyaqil aj Israel iky tnimbˈiljo tzeˈnku tnimbˈiljo ichin lo.


Men jeg har agtet det nødvendigt at sende Epafroditus til eder, min Broder og Medarbejder og Medstrider, og eders Udsending og Tjener for min Trang, 	 Ex il tiˈj tuˈn taj nchqˈoˈn a erman Epafrodito, axj ten te mojil wukˈiy toj aqˈuntl, ex n‑ikyˈx yajbˈil tuˈn junx wukˈiy, tuˈn tqˈmetjo Tyol Dios. Ex axjo erman, tzaj kychqˈoˈn te lolte weˈy, tuˈn tok bˈinchit jun tiˈ weˈy.


Men Peter sagde til dem: "Omvender eder, og hver af eder lade sig døbe på Jesu Kristi Navn til eders Synders Forladelse; og I skulle få den Helligånds Gave. 	 Xi ttzaqˈwin Pegr: Kux chi meltzˈaja, ex kytxˈixpinks kynabˈla, tuˈn kybˈeta toj tumil twutz Dios, ex kux chi kuˈxa toj aˈ, te jawsbˈil aˈ teyile junjun tiˈj tbˈi Jesucrist, tuˈntzin tkubˈ najsin kyila tuˈn qMan, ex tuˈn ttzaj qˈoˈn Xewbˈaj Xjan kyeˈy.


Men den, som holder sig til Herren, er een Ånd med ham. 	 Exsin ikyxjo, qa at jun xjal s‑ok tmujbˈin tibˈ tukˈa qAjaw, bˈeˈx k‑okil junxchˈin kyanmin tukˈa.


Men Mængden i Byen blev uenig, og nogle holdt med Jøderne, andre med Apostlene. 	 Me ayetzin kyexjal te toj tnam, paˈntaq iteˈye. Jteˈbˈin teˈ nchi mojintaq kyukˈa Judiy, ex txqantl kyukˈa tsanjil.


Og Jesus sagde til ham: "Ræve have Huler, og Himmelens Fugle Reder; men Menneskesønnen har ikke det, hvortil han kan hælde sit Hoved." 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Ma twutzxixsin tey qa aku txi lipey wiˈja? Me majx kxel nqˈmaˈn tey: At kye wech kyjul te kynajbˈil; ex at kye pichˈ kypaqbˈil. Me metzin weˈ, a Tkˈwal Ichin, nipe jaˈ tuˈn nxi qˈejeye chˈiˈn, ntiˈ.


Men Paulus gik ned og kastede sig over ham og omfavnede ham og sagde: "Larmer ikke; thi hans Sjæl er i ham." 	 Bˈeˈxsin kuˈtz Pabl, ex xi joqpaj tibˈajjo kuˈxin qˈa, exsin ok tchleˈntz, ex xi tqˈmaˈn kye nimil: Mina chi tzaj xobˈa. Luˈ tetz itzˈ.


hvilket de også gjorde, og de sendte det til de Ældste ved Barnabas og Saulus's Hånd. 	 Ikytzin bˈantjo kyuˈn, ex noq te Bernabé ex Saulo xi smaˈne mojbˈil kye nejinel toj Ttanim Dios toj Jerusalén, tuˈn t‑xi kysipin kye nimil antza.


Da siger Jesus til dem: "I skulle alle forarges på mig i denne Nat; thi der er skrevet: Jeg vil slå Hyrden, og Hjordens Får skulle adspredes. 	 Teˈ qkaniˈn antza, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Tojjo qnikyˈin luˈn, jotqexa k‑elil tqˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kˈwel nbˈyonjiˈy kyikˈlel, ex ayetziˈn rit kchi bˈajelil tilj, chiˈ.


Og han så omkring på dem med Vrede, bedrøvet over deres Hjertes Forhærdelse, og siger til Manden: "Ræk din Hånd ud!" og han rakte den ud, og hans Hånd blev sund igen. 	 I xi tkaˈyin Jesús tiˈjile; tzaj tqˈoj, ex jaw bˈisin tuˈn tkujil kyanminxjal. Ex xi tqˈmaˈn Jesús te ichin, tuˈn t‑xi tnuqpin tqˈobˈ. Noqx teˈ t‑xi tnuqpin, ex texjo paq, ul tanmin tqˈobˈ.


for at, ligesom Synden herskede ved Døden, således også Nåden skulde herske ved Retfærdighed til et evigt Liv ved Jesus Kristus, vor Herre. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ikyxsin tzeˈnku te il nkubˈ tiˈj tkyaqil xjal tuˈn, tuˈn kykyim; exsin ikyxjo, a t‑xtalbˈil qMan Dios nkubˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn tuˈn, tuˈn qok tzˈaqle twutz te jun majx, noq tuˈn qAjaw Jesucrist.


Modtager ham altså i Herren med al Glæde og holder sådanne i Ære; 	 Kykˈmonxa tukˈa tkyaqil kytzaljbˈila, tzeˈnkux jun erman, a wenxix tiˈj qAjaw Jesús, ex kynimsinqeksjiˈy kykyaqil nimil, a ikyx tumiljo kyuˈn tzeˈnku erman lo.


Og de gik til en anden Landsby. 	 Quˈn ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, mi ẍin ula yuchˈil kychwinqilxjal, qalaˈ tuˈn kyklet. Noqx teˈ tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈx i xiˈ toj junxil kojbˈil.


men gæstfri, elskende det gode, sindig, retfærdig, from, afholdende; 	 Qalaˈ, jun nejinel toj Ttanim Dios il tiˈj tuˈn tkubˈ t‑xkˈaˈmin bˈetin xjal toj tja, ex tuˈn tbˈinchin bˈaˈn toj tkyaqil, ex at‑xix tnabˈl, ex tzˈaqle toj tchwinqil, ex tzyuˈn tibˈ tiˈj jniˈ nya bˈaˈn.


Og se, en lovkyndig stod op og fristede ham og sagde: "Mester! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan arve et evigt Liv?" 	 Attaq jun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil xi laqˈe yolil tkˈatz Jesús, me noq tuˈn tkubˈ tzˈaq tuˈn toj til tuˈn tyol. Xitzin tqanintz kyjaluˈn: Xnaqˈtzil, ¿Tiˈtzin weˈ tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn, tuˈn nkanbˈintejiˈy chwinqil te jun majx?


da, siger jeg eder, om han end ikke står op og giver ham det, fordi han er hans Ven, så står han dog op for hans Påtrængenheds Skyld og giver ham alt, hvad han trænger til. 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, exla qa mi xjaw weˈks, noq tuˈn kyukˈa kyibˈ, me noq tuˈn tzunxix nlabˈte wen, kjawil weˈks qˈolte noq alkye ntqanin.


For denne Sags Skyld grebe nogle Jøder mig i Helligdommen og forsøgte at slå mig ihjel. 	 Noq tuˈn nyoliˈn kyukˈa nya aj Judiy, chi Pabl, in ok tzyuˈn kyuˈn Judiy toj tnejil ja te naˈbˈl Dios toj Jerusalén, ex kyajtaq tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn.


Farer ikke vild; slet Omgang fordærver gode Sæder! 	 Mi chi txalpaja toj kynimbˈila, ikyjo tzeˈnku ntqˈmaˈn juntl yol kyxolxjal: Mi chex kybˈinjiˈy yol nya tumilqe, tuˈn mi cheˈxa qˈiˈn kyuˈn.


og de fleste af Brødrene fik i Tillid til Herren ved mine Lænker end mere Dristighed til at tale Guds Ord uden Frygt. 	 Ex noq tej kylonte jun chˈuq erman, teˈ nkux qˈoˈn toj tze tuˈn tpaj nchin yolintaqa tiˈj tbˈi Jesús, bˈeˈx jaw kyiˈn kyibˈ, ex el kyxobˈil kyiˈj tuˈn tqˈmetjo Tbˈanil Tqanil, noq tuˈnjo qˈuqlexix kykˈuˈj tiˈj Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil.


Og de, som ere i Kødet, kunne ikke tækkes Gud. 	 Tuˈnpetziˈn, aye nchi bˈet tzeˈnkuxjo ntqanin tachbˈil kyxmilil, mi ntzalaj Dios kyiˈj.


Og det skete, da han havde sat sig med dem til Bords, tog han Brødet, velsignede og brød det og gav dem det. 	 Tetziˈn kyok qetz tiˈj meẍ, jawtzin ttzyuˈn Jesús jun wabˈj, exsin xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj. Bˈeˈx kubˈ tpiẍin, exsin xi tqˈoˈntz kye.


Det er Disciplen nok, at han bliver som sin Mester, og Tjeneren som sin Herre. Have de kaldt Husbonden Beelzebul, hvor meget mere da hans Husfolk? 	 Quˈn qa ma tzikyˈx te xnaqˈtzil tuˈn ¿Tzeˈntzin tteˈntz tuˈn mi tzikyˈxa kyuˈn nchi xnaqˈtzin kyibˈ? Ex ikyxjo te aqˈnil tukˈa tajaw aqˈuntl. Xi nqˈmaˈn ikyjo, quˈn ikyqintzin wejiˈy tzeˈnku jun manbˈaj toj ja. Quˈn mape tzˈok kyqˈmaˈn kyexjal weˈy qa tajaw ilqiˈn, a Beelzebú; ¿Yajtzilaˈ kyetza?


Og dersom I gøre vel imod dem, der gøre vel imod eder, hvad Tak have I derfor? Thi også Syndere gøre det samme. 	 Ex qa ma tzˈok kybˈinchiˈn jun wen noq kyiˈjku xjal nchi ok bˈinchin teˈ wen kyiˈja, ¿Tiˈtzin jun tbˈaniltz nkubˈ kybˈinchiˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye bˈinchil iljo nbˈant kyuˈn.


I Mænd, Brødre, Sønner af Abrahams Slægt, og de iblandt eder, som frygte Gud! Til os er Ordet om denne Frelse sendt. 	 Ayiˈy nxjalil, chi Pabl, a tzajninqiˈy tiˈj tyajil Abraham, ex ayiˈy nya Judiy, a bˈetin xjalqiˈy, ex at tchewil Dios kyiˈja; a Tbˈanil Tqanil kolbˈil lo te kye kyejiˈy.


Og de sang Mose, Guds Tjeners, Sang, og Lammets Sang, og sagde: Store og vidunderlige ere dine Gerninger, Herre, Gud, du Almægtige! retfærdige og sande' ere dine Veje, du Folkeslagenes Konge! 	 Ex i bˈitzin tiˈjjo tbˈitz tal Tal rit ex te Moisés, a taqˈnil Dios. Ex kyqˈma: Ay qAjawa Dios nimxix tipiˈn, ex te kaˈybˈajilxjo tkyaqil tbˈinchbˈiˈn; ex jikyin ex twutzqexixjo ayejo tumil, quˈn Ay, Kawil tibˈaj tkyaqil tnam.


Men nu er Kristus oprejst fra de døde, som Førstegrøde af de hensovede. 	 Me twutzxix tetz, qa ate Crist xjatz anqˈin kyxol kyimnin, tzeˈnku tnejil twutz awal, te jun yekˈbˈil te qe, qa il tiˈj tuˈn qjatz anqˈinqe.


Dette er den Discipel, som vidner om disse Ting og har skrevet dette; og vi vide, at hans Vidnesbyrd er sandt. 	 Ex ayinxjiˈy jun t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, a ma nliˈy tkyaqiljo o bˈaj, ex nxi nqˈoˈn tqanil tiˈj, ex bˈiˈn wuˈn qa twutzxixjo tkyaqiljo ma kyij ntzˈibˈiˈn.


beder uafladelig, 	 Mi txi kytzaqpiˈn tuˈn kynaˈn Dios.


Og også nogle af Disciplene fra Kæsarea rejste med os og bragte os til Mnason, en Mand fra Kypern, en gammel Discipel, hos hvem vi skulde have Herberge. 	 I tzaj jun jteˈbˈin nimil te aj Cesarea qukˈiy. Ayetziˈn i tzaj qˈinqejiˈy toj tja Mnasón, jun ichin te Chipre. Nimiltaqjo xjal anetziˈn atxix ojtxe, ex ataqtzintza tuˈn qkyijiˈy tukˈa.


"Han har blindet deres Øjne og forhærdet deres Hjerte, for at de ikke skulle se med Øjnene og forstå med Hjertet og omvende sig, så jeg kunde helbrede dem." 	 Quˈn ax Dios s‑ok moẍsinte kywutz, ex s‑ok chˈuẍsinte kyanmin, tuˈntzin mi tzˈele kynikyˈ te tuˈn kywutz. Ex tuˈn mi kybˈiye tuˈn kyanmin. Ex ntiˈx ma chi meltzˈaj wukˈiy, tuˈn kykubˈ nqˈaniˈn.


Thi medens vi endnu vare kraftesløse, døde Kristus til den bestemte Tid for ugudelige. 	 Ntiˈxtaq tumil tzeˈn tten tuˈn qklet quˈnx qibˈ. Tuˈnpetziˈn, ate Crist bˈeˈx kyim te qxel tojxix tqˈijil, noq tuˈn qpaj.


og hvad vi end bede om, det få vi af ham, fordi vi holde hans Bud og gøre det, som er velbehageligt for ham. 	 Ex noq tuˈn qbˈinchbˈin, ex tuˈn nkubˈ qnimin tnukˈbˈil, at qˈuqbˈil qkˈuˈj, tuˈn ttzaj tqˈoˈn Dios, ikyx tzeˈnku nxi qqanin te.


Og da jeg vilde vide Årsagen, hvorfor de anklagede ham, førte jeg ham ned for deres Råd 	 Me quˈn wajtaqa, tuˈn nbˈintiˈy tiˈtaq til, bˈeˈxsin xi wiˈntza kywutz Sanedrín.


ved hvilket I også frelses, hvis I fastholde, med hvilket Ord jeg forkyndte eder det - ellers troede I forgæves. 	 ex tuˈn yol lo ma chi kleta, qa ma kubˈ kykˈuˈnjiˈy, a xi nqˈmaˈn. Qatzin mina, ntiˈxla tajbˈin kynimbˈila ikyjo.


Ser derfor til, hvorledes I høre; thi den, som har, ham skal der gives; og den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, han synes at have." 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa. Quˈn tkyaqiljo, a nim n‑ok tilil Tyol Dios tuˈn, kyja kxela qˈoyit txqantl tnabˈl, tuˈn tel tnikyˈ tiˈj tkyaqil. Me ankye teˈ ntiˈ n‑ok tqˈoˈn tilil, majxpe ajo tnabˈl, a tbˈanilx toj twutz, me a ntiˈ tumil, k‑elil qˈiyit te jun majx.


Men medens Folkene sov, kom hans Fjende og såede Ugræs iblandt Hveden og gik bort. 	 Tej tok bˈaj, bˈeˈx ajtz. Me tej qok yupj, ul jun ajqˈoj, ex xi tchtoˈntl jun wiq kˈul toj triy, ex bˈeˈx oq.


Og de toge Vare på ham, om han vilde helbrede ham på Sabbaten, for at de kunde anklage ham. 	 Ex attaq junjun nchi bˈaj ẍlukˈintaq tiˈj Jesús, qa tuˈntaq tkubˈ tqˈanin yabˈ toj jun qˈij te ajlabˈl, noq tuˈn kystzˈimin tiˈj qa otaq kubˈ tzˈaq toj til, quˈn nya wentaq toj kywutz tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ toj qˈij te ajlabˈl.


Og medens han var sammen med dem, bød han dem, at de ikke måtte vige fra Jerusalem, men skulde oppebie Faderens Forjættelse, "hvorom," sagde han, "I have hørt af mig. 	 Tej atxtaq Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, xi tqˈmaˈn kye, tuˈn mina chi ikyˈ toj Jerusalén. Chiˈ kyjaluˈn: Kyyonkuy ajxi tbˈantjo a tzaj tqˈmaˈn nMaˈn kyeˈy, ex ax xi nqˈmanjiˈy kyeˈy:


Men vil du vide, du tomme Menneske! at Troen uden Gerninger er unyttig? 	 Ay, ntiˈ tnabˈla ikyjo. Quˈn qa noq oˈkx tuˈn bˈiˈn quˈn, ex qa nya il tiˈj tuˈn tyekˈit tuˈn qbˈinchbˈin, ntiˈ te jun nimbˈil tajbˈin ikyjo.


Dette er mit Forsvar imod dem, som bedømme mig. 	 Atzin tumiljo wuˈn kyeˈy te kolbˈil wibˈa kywutzjo nchi yolbˈin wiˈja.


Eller hine atten, som Tårnet i Siloam faldt ned over og ihjelslog, mene I, at de vare skyldige fremfor alle Mennesker, som bo i Jerusalem? 	 Yajqetzin kye wajxaqlajaj ichin toj tnam te Siloé, ayej i kyim, tej ttzaj yuchˈj jun ja, a jun tijxtaq tweˈ, kyibˈaj. ¿Tzeˈntzinla chˈin kyeˈ toj kywutz? ¿Ma tuˈnpetzilaˈ nimxixtl kyil tzeˈnqekuljo txqantl xjal, ayeˈ najleqetaq toj Jerusalén?


Straks råbte Barnets Fader og sagde med Tårer: "Jeg tror, hjælp min Vantro!" 	 Atzin ttata qˈa jaw ẍchˈin, ex xi tqˈmaˈn: Qˈuqle weˈ nkˈuˈj tiˈja. Me chin tmojintza tuˈn tok qexix wen.


Og han siger til dem: "Øser nu og bærer til Køgemesteren; " og de bare det til ham. 	 Ex xi tqˈmaˈnl kye: Kypluˈnktz chˈin, ex kyinxa te tnejil nukˈil. Ex kubˈ kybˈinchin ikyjo.


og at den Helligånd dalede ned over ham i legemlig Skikkelse som en Due, og at en Røst lød fra Himmelen: "Du er min Søn, den elskede, i dig har jeg Velbehag." 	 ex atziˈn Xewbˈaj Xjan kˈul kanin tibˈaj, ex iky kaˈyiˈn tzeˈnku jun palom. Ex qˈajqˈojin jun yol toj kyaˈj, ex tqˈma: Axixpen te nkˈwala, kˈuˈjlinxix wuˈn, a o jaw nskˈoˈn.


Thi vi ere blevne delagtige i Kristus, såfremt vi fastholde vor første Fortrøstning urokket indtil Enden. 	 Qa qaj tuˈn qten junx tukˈa Crist toj kyaˈj, il tiˈj tuˈn qten waˈlxix toj tkyaqil, tuˈn qbˈet wen toj qchwinqil, ex tuˈn tqexix qkˈuˈj, tzeˈnkuxjo tej xqo nimin te tnejil.


Når så vi dig syg eller i Fængsel og kom til dig? 	 ¿Ex jtojetzin xqliˈy tuˈn tyabˈtiy mo qa tkuxa toj tze, ex o xtajatlaˈy loltiˈy?


Dette Påbud betror jeg dig, mit Barn Timotheus, ifølge de Profetier, som tilforn ere udtalte over dig, at du efter dem strider den gode Strid, 	 Atzin jaˈlin, Timotey, ay nkˈwala, kxel woqxeninjiˈy nukˈbˈil lo tey: Tzˈokxit tilil tuˈn, tuˈn tbˈet‑xixa wen toj tnimbˈila ex tukˈa tnabˈla, tuˈntzin tjapin tuˈn, tzeˈnkuxjo yolajtz tiˈja ojtxe toj tbˈi qMan Dios.


Men de gik ud og droge fra Landsby til Landsby, idet de forkyndte Evangeliet og helbredte alle Vegne. 	 Bˈeˈxsin i xiˈ kyej t‑xnaqˈtzbˈin Jesús tojile junjun kojbˈil, qˈmal teˈ Tbˈanil Tqanil kolbˈil kyexjal, ex tuˈn kyqˈanitjo jniˈ yabˈ kyuˈn.


Og de spyttede på ham og toge Røret og sloge ham på Hovedet. 	 Ex bˈaj ok kytzuˈbˈin tiˈj, ex axjo ttze el kyiˈn, tuˈn tkux kyjemin toj twiˈ.


thi Demas forlod mig, fordi han fik Kærlighed til den nærværende Verden, og drog til Thessalonika; Kreskens drog til Galatien, Titus til Dalmatien. 	 quˈn ate Demas, ma chin kyij ttzaqpiˈn tuˈn t‑xi Tesalónica, quˈn ma pon tkˈuˈj tiˈjjo at tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Atzin te Crescente o txiˈ toj txˈotxˈ Galacia; ex ikyxjo te Tito, o txiˈ toj Dalmacia.


I vide selv, at disse Hænder have tjent for mine Fornødenheder og for dem, som vare med mig. 	 qalaˈ bˈin kyuˈn, qa ma chin aqˈniˈn kyukˈax nqˈobˈa, tuˈn tjyetjo, a iltaq tiˈj weˈy ex te kyeˈ iteˈtaq wukˈiy.


I bede og få ikke, fordi I bede ilde, for at øde det i eders Lyster. 	 Ex qa ma txi kyqaniˈn, mina ntzaj tqˈoˈn Dios, quˈn ojtzqiˈnqiˈy noq tuˈn tokin kyuˈn te bˈinchil il, a tzeˈnku kyaja.


Og idet han såede, faldt noget ved Vejen; og Fuglene kom og åde det op. 	 Atzin teˈ tok tchtoˈn, at pon chitj toj bˈe. I tzaj pichˈ, ex bˈeˈx jaw kyskˈoˈn.


Men også Toldere kom for at døbes, og de sagde til ham: "Mester! hvad skulle vi gøre?" 	 Ex i tzaj laqˈe junjun kyej xjal, tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ. Ayetzin xjal anetziˈn, a peyil pwaqqetaq toj tkawbˈil Rom. Me nej xi kyqanin te Juan kyjaluˈn: Ay xnaqˈtzil, ¿Yajtzin qeˈ? ¿Tiˈn qeˈ kˈwel qbˈinchin?


Skaren svarede ham: "Vi have hørt af Loven, at Kristus bliver evindelig, og hvorledes siger da du, at Menneskesønnen bør ophøjes? Hvem er denne Menneskesøn?" 	 Xi kytzaqˈwin xjal: ¿Ma nyatzin tzun ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa ate Crist il tiˈj tuˈn tten te jun majx? ¿Tzeˈntzin ttentz ntqˈmaˈntza, qa ajo Tkˈwal Ichin il tiˈj tuˈn tjaw twutz cruz tuˈn tkyim? ¿Tzeˈntzin tzˈelpineˈ Tkˈwal Ichin?


Men da Tjenerne kom derhen, fandt de dem ikke i Fængselet; og de kom tilbage og meldte det og sagde: 	 Me tej kykanin antza, mix i jyetil. Tuˈntziˈn, bˈeˈx i meltzˈaj tukˈa tqanil,


Salige ere de, som stifte Fred, thi de skulle kaldes Guds Børn. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ tok tilil kyuˈn, tuˈn kymujbˈin texjal kyibˈ kyxolile, quˈn axte Dios k‑okil qˈonte kybˈi te kˈwalbˈaj.


Salig er den, som oplæser, og de, som høre Profetiens Ord og bevare det, som er skrevet i den; thi Tiden er nær. 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ, aye nchi uˈjin ex nchi bˈin tiˈjjo Tqanil lo, a tzajnin te Dios, ex nchi ok lipe tiˈjjo yol tzˈibˈin, quˈn ajo tqˈijil tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil laqˈeqˈin ttzaj.


Da sagde de til ham: "Hvem er du? For at vi kunne give dem Svar, som have udsendt os; hvad siger du om dig selv?" 	 Xitzin kyqaniltz te: ¿Me ankye tetza? Qˈmantza qeˈy, tuˈntzin t‑xi qiˈn tqanil kyeˈ a saj chqˈoˈn qeˈy. ¿Ankye tetza toj twutza?


men efter den hellige, som kaldte eder, skulle også I vorde hellige i al eders Vandel; 	 Qalaˈ, chi bˈet‑xixa toj jun tumil xjanxix toj kychwinqila, quˈn ate Dios, a xtxkon kyeˈy, tuˈn kyxi lipeˈy tiˈj, xjanxix teˈ.


Men da Moses så det, undrede han sig over Synet, og da han gik hen for at betragte det, lød Herrens Røst til ham: 	 Bˈeˈx jaw kaˈylaj te Moisés tiˈjjo otaq tlonte, quˈn tuˈn mix jaˈ nkubˈe bˈajetaqjo tqan txˈiˈx tuˈn qˈaqˈ. Atzaj teˈ tok laqˈe tuˈn tlontexix wen, xi tbˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ tAjaw Tkyaqil. Chi kyjaluˈn:


Men jeg siger eder, at hver den, som bliver vred på sin Broder uden Årsag, skal være skyldig for Dommen; og den, som siger til sin Broder: Raka! skal være skyldig for Rådet; og den, som siger: Du Dåre! skal være skyldig til Helvedes Ild. 	 Me metzin weˈ kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankyeˈ noqx qˈoj kxel taqˈnin tukˈa tukˈa, at til twutz kawbˈil. Ex ankyeˈ k‑okil lipin yisol tukˈa, at til twutz tnejil kawbˈil. Ex ankyeˈ kxel tqˈmaˈn te tukˈa: Ntiˈ tnabˈl, kxeˈl toj qˈaqˈ te jun majx.


Men da to År vare forløbne, fik Feliks Porkius Festus til Efterfølger; og da Feliks vilde fortjene sig Tak af Jøderne, lod han Paulus blive tilbage i Lænker. 	 Japin kabˈe abˈqˈe ikyjo; me tbˈajlinxiˈ, bˈeˈx el tej Félix te kawil, ex okx Porcio Festo te t‑xel. Me atzinte Félix tajtaq teˈ, tuˈn tkanbˈitjo kyajbˈil aj Judiy tuˈn. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx kyij qˈoˈn te Pabl toj tze.


Da harmes Jesus atter i sit Indre og går hen til Graven. Men det var en Hule, og en Sten lå for den. 	 Atzin te Jesús, bˈeˈx tzaj chyoˈn juntl majl tanmin, ex bˈeˈx tzaj laqˈe ttzi jul, a jaˈ tokxitaq kyimnin, jpuˈntaq tukˈa jun ma tij abˈj.


Men alle, som hørte ham, undrede sig såre over hans Forstand og Svar. 	 Ayetziˈn nchi bˈaj bˈintaq tiˈj, noq i bˈajel kyim, quˈn tbˈanilxtaq tumil toj twutz tuˈn ttzaqˈwin a jniˈ nbˈaj xi kyqanintaq nmaq xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil te.


Derfor lader os træde frem med Frimodighed for Nådens Trone, for at vi kunne få Barmhjertighed og finde Nåde til betimelig Hjælp. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo luˈn, qo laqˈex tukˈa tkyaqil qanmin toj qnaˈj Dios twutz tkawbˈil at toj kyaˈj; jaˈ knetile tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, ex jun t‑xtalbˈil te onbˈilqe toj qchwinqil.


indtil den Dag, da han blev optagen, efter at han havde givet Apostlene, som han havde udvalgt, Befaling ved den Helligånd; 	 ex pon bˈaj, tej tjaw Jesús twutz kyaˈj. Me nej, i jaw tskˈoˈn tsanjil, ex xi tqˈoˈn tumil kye tuˈn Xewbˈaj Xjan, a tiˈtaqjo tuˈn tkubˈ kybˈinchin toj tumil.


Men Peter og Apostlene svarede og sagde: "Man bør adlyde Gud mere end Mennesker. 	 Xi ttzaqˈwin Pegr exqetziˈn txqantl tsanjil: Ate qMan Dios ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ qnimiˈn, ex nya aye ichin.


Men ligeså til Gengæld (jeg taler som til mine Børn), må også I udvide eders Hjerter! 	 Nimxix tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja kyiˈja tzeˈnku jun manbˈaj kyiˈj tkˈwal. Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈntzintla kykˈuˈjliˈn wiˈja, tzeˈnku weˈ at nkˈuˈja kyiˈja.


Jøderne sagde til ham: "Nu vide vi, at du et besat; Abraham døde og Profeterne, og du siger: Dersom nogen holder mit Ord, han skal i al Evighed ikke smage Døden. 	 Xi kytzaqˈwin Judiy: Tzmaxpin jaˈlin, kxel qnimiˈn qa at jun taqˈnil tajaw il toj tanmiˈn. Quˈn ate Abraham exqetziˈn nimku yolil Tyol Dios, a nimxix kyoklin ojtxe, bˈeˈx i kyim. Anajtzin te ntqˈmaˈn, ankye teˈ kˈwel nimin weˈy nlayx chi kyim, chijiˈy.


"Er du Guds Søn, da kast dig herned; thi der er skrevet: Han skal give sine Engle Befaling om dig, og de skulle bære dig på Hænder, for at du ikke skal støde din Fod på nogen Sten." 	 Ex xi tqˈmaˈn te: Qa Kˈwaˈlbˈajxixtza te Dios, xoˈnkuxsin tibˈtza, tuˈn tkupin tzmax twutz txˈotxˈ, quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios kyjaluˈn: Kchi tzajil tsmaˈn Dios t‑angel te kloltiy. Ex kjawil qˈiˈn kyuˈn toj kyqˈobˈ, tuˈntzintla mi kyˈixbˈiˈy twiˈ abˈj.


og Fjenden, som såede det, er Djævelen; og Høsten er Verdens Ende; og Høstfolkene ere Engle. 	 Ex atzin te ajqˈoj, a xi chtonte tyajil kˈul toj triy, ax tajaw il. Atzin teˈ joˈj triy, atzin teˈ aj tbˈaj twutz txˈotxˈ te jun majx. Ex ayetziˈn aqˈnil mo joˈl triy, ayetziˈn t‑angel Dios.


Og han sendte en anden; og ham sloge de ihjel; og mange andre; nogle sloge de, og andre dræbte de. 	 Tzaj tchqˈoˈn juntl taqˈnil; noqx teˈ tkanin, bˈeˈx kubˈ kybˈyoˈn. I tzaj tchqˈoˈnl txqantl. Me ikyx bˈajjo kyiˈj: At kyˈixbˈe, ex at bˈeˈx bˈaj kubˈ kybˈyoˈn.


Ved Tro blev han Udlænding i Forjættelsens Land som i et fremmed og boede i Telte med Isak og Jakob, som vare Medarvinger til samme Forjættelse; 	 Ex tuˈn tnimbˈil, najan Abraham tzeˈnku jun bˈetin xjal twutzjo txˈotxˈ, a tuˈntaq tzaj qˈoˈn te tuˈn Dios. Me najan kyojjo ja, a xbˈalinqe, a bˈaˈn kyikyˈ iqit. Ex ikyx bˈajjo tukˈa Isaac, a tkˈwal Abraham, ex tukˈa Jacob, a tkˈwal Isaac. Ex ikyxjo tqˈma Dios kye, qa iltaq tiˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn txˈotxˈ kye anetziˈn, ikyxjo tzeˈnkuˈ xi tqˈmaˈn te Abraham.


Men i den sjette Måned blev Engelen Gabriel sendt fra Gud til en By i Galilæa, som hedder Nazareth, 	 Tbˈajlinxiˈ qaq xjaw toklin tzˈaq tal Lisabet, teˈ t‑xi tchqˈoˈn Dios angel Gabriel tzma Nazaret, jun tnam toj txˈotxˈ te Galiley,


thi han var endnu i Faderens Lænd, da Melkisedek gik denne i Møde. 	 Quˈn kykyaqilx naˈmxtaq kyel itzˈje, ex iteˈkxtaq tiˈj t‑xmilil Abraham tej tchjetjo tkanebˈ. Ex tuˈn ikyjo, nimxixtl toklin Melquisedec kyibˈaj pale, ayeˈ tzajninqe tiˈj Leví.


Og Overskriften med Beskyldningen imod ham var påskreven således: "Jødernes Konge". 	 Ok kypejkˈin jun tzˈlan tibˈajxi twiˈ, me nej ok kytzˈibˈin twutz kyjaluˈn: Ate Jesúsjo, a Nmaq Kawil kye aj Judiy.


Og de kom til Kapernaum, og da han var kommen ind i Huset, spurgte han dem: "Hvad var det, I overvejede med hverandre på Vejen?" 	 Kykaninxitzin toj Capernaum; i okx toj jun ja, ex xi tqanin Jesús kye: ¿Titziˈn nkyyolintaqa toj bˈe?


Thi nu vil jeg ikke se eder på Gennemrejse; jeg håber nemlig at forblive nogen Tid hos eder, om Herren vil tilstede det. 	 Quˈn nkyˈeˈ weˈ noq tuˈn wikyˈ aja kyukˈiy, qalaˈ wajatlaˈy tuˈn nteˈn ilaˈ qˈij kyxola, qa iky taj qAjaw.


Jeg overleverede eder nemlig som noget af det første, hvad jeg også har modtaget: at Kristus døde for vore Synder,efter Skrifterne; 	 Kxel nqˈmaˈn qa a Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a tzaj nkˈmoˈn, a xi nqˈmaˈnjiˈy kyeˈy: Ajo t‑xilin yol lo: Bˈeˈx kyim Crist te chojbˈilte qil, tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tyol Dios;


Derfor, hvad Gud har sammenføjet, må et Menneske ikke adskille. 	 Tuˈnpetziˈn, nlay tzˈel tpaˈn te xjaljo, a s‑ok tmujbˈin Dios.


Men efter Forelæsningen af Loven og Profeterne sendte Synagogeforstanderne Bud hen til dem og lode sige: "I Mænd, Brødre! have I noget Formaningsord til Folket, da siger frem!" 	 Kybˈajlinxi uˈjitjo uˈj te kawbˈil exsin uˈj kyij tzˈibˈin kyuˈn yolil Tyol Dios ojtxe, i xi txkoˈn Pabl ex Bernabé kyuˈn qeˈ tnejil kawil toj ja te naˈbˈl Dios, ex xi kyqˈmaˈn: Ayiˈy nxjalil, qa at jun tumil kyuˈn kyexjal, tuˈn kynimsin kykˈuˈj, kyqˈmantza jaˈlin.


Og han sagde: "Hvem er du, Herre?" Men han svarede: "Jeg er Jesus, som du forfølger. 	 Xitzin tqanin Saulo: ¿Ankye te, Tata? Tzajtzin ttzaqˈwin: Ayin wejiˈy, Jesús; ayinxjiˈy, a ma chin el tikyˈiˈn. Axa n‑ok qˈoˈnte jun mibˈin tiˈjxa, ikyx tzeˈnku jun wakx nkjoˈn, aj tok twaˈbˈiˈn jun ma juchˈ kxbˈil, ex aj qa nya tumiljo nbˈant tuˈn.


Og de vare stedse i Helligdommen og priste Gud. 	 Axsintza, i kubˈe tene tkyaqil qˈij toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex nimx i qˈoˈn chjonte te.


Se I på det udvortes? Dersom nogen trøster sig til selv at høre Kristus til, da slutte han igen fra sig selv, at ligesom han hører Kristus til, således gøre vi det også. 	 At kabˈe kykˈuˈja wiˈja, quˈn noqx nchi yolbˈiˈn wiˈja tzeˈnqeku xjal te twutz txˈotxˈ. Me qa nkynaˈn qa te Cristqiˈy, exsin ikyx qejiˈy, te Cristqoˈy.


Hvad da Brødre? Når I komme sammen, da har enhver en Lovsang, en Lære, en Åbenbaring, en Tungetale, en Udlægning; alt ske til Opbyggelse! 	 Tuˈnpetziˈn werman, aj qa ma tzˈok kychmoˈn kyibˈa, i tbˈitzin junjun jun bˈitz, mo i tqˈoˈn junjun jun xnaqˈtzbˈil, mo jun tumil tzajnin te Dios, mo juntl tumil toj noq tzeˈnchaqku yol, mo jun pujbˈil kye yol ayeˈ. Bˈaˈn teˈ ikyjo, me noqit tkyaqil tzˈajbˈin te chˈiysbˈilte Ttanim Dios toj kynimbˈil.


Thi jeg var hungrig, og I gave mig at spise; jeg var tørstig, og I gave mig at drikke; jeg var fremmed, og I toge mig hjem til eder; 	 Quˈn tej ttzaj qˈaqˈin nkˈuˈja, tzaj kyqˈoˈn nwaˈy. Ex tej ttzaj kˈwaj wiˈja, tzaj kyqˈoˈn nkˈwaˈy. Tej woka bˈetin xjal, tzaj kyqˈoˈn nwatbˈila.


og de råbte med høj Røst og sagde: Frelsen tilhører vor Gud, som sidder på Tronen, og Lammet! 	 Ex kykyaqilxtaq nchi ẍchˈin tukˈa tqˈajqˈojil kywiˈ kujxix wen: Ajo kolbˈil tzajnin te qMan Dios, a qˈuqle tibˈajjo qˈuqbˈil tzaluˈn toj kyaˈj, ex tejo tal Tal rit.


han, som også skal stadfæste eder indtil Enden som ustraffelige på vor Herres Jesu Kristi Dag, 	 Ex axte Dios kˈwel waˈbˈin kyeˈy jikyinxix wen toj kynimbˈila te jun majx, tuˈntzin mix aˈl jun tzˈokx ẍchˈinte jun tiˈ toj kywutza, aj tpon tqˈijil tuˈn tul qAjaw Jesucrist.


Men de forfærdedes overmåde og sagde til hverandre: "Hvem kan da blive frelst?" 	 Ayetzin t‑xnaqˈtzbˈin, teˈ kybˈin teˈ ikyjo, i jaw kaˈylajxixtl, ex i jaw qanlaj kyxolilex: Qa nlay chi okx qˈinin toj kyaˈj, ¿Yajtzila qetz? ¿Altzila kye k‑okixtz?


Og da Sakarias så ham, forfærdedes han, og Frygt faldt over ham. 	 Teˈ tlonte Zakariy angel, noq jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx tzaj xobˈ.


Og de fastholdt dette Ord hos sig selv og spurgte hverandre, hvad det er at opstå fra de døde. 	 Ex mix al qe txi kyqˈmaˈne; noq kyij ten kyxolx, me nchi yolintaq tzeˈn tzˈelpineˈ yol, a tuˈn tjaw anqˈin juntl majl.


Men han faldt på Knæ og råbte med høj Røst: "Herre, tilregn dem ikke denne Synd!" Og som han sagde dette, sov han hen. (Kap.8) 1 Men Saulus fandt Behag i hans Mord. 	 Ex bˈeˈxsin kubˈ meje Esteban, ex jaw ẍchˈin kujxix wen, ex tqˈma: ¡Ay, wAjaw, najsinkujiy il nbˈant kyuˈn xjal lo! Tej tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈx el kyim.


Thi hvor eders Skat er, der vil også eders Hjerte være. 	 Quˈn jaˈ taˈyex kyqˈinimila, axsa kxel lipeye kyanmiˈn.


ikke at forhåne nogen, ikke være stridslystne, men milde, og udvise al Sagtmodighed imod alle Mennesker. 	 ex tuˈn mi chi yolbˈin tiˈj aˈla, qalaˈ tuˈn kymujbˈinte kyibˈ tukˈa tkyaqil, ex tuˈn kyyekˈinte kymutxbˈil kyibˈ, a twutzxix wen, kywutz kykyaqil xjal.


han, som var forud kendt for Verdens Grundlæggelse, men blev åbenbaret ved Tidernes Ende for eders Skyld, 	 Quˈn ate Crist jaw tskˈoˈn Dios, tuˈn tok te chojbˈil qil, a naˈmxtaq tkubˈ tbˈinchin tkyaqil tchˈiysbˈin. Me tzmax tzaluˈn, a chˈix tjapin bˈaj tqˈijil, ma kubˈ tyekˈin tibˈ, noq tuˈn kyel wena.


Og jeg så, og se en grøngul Hest, og han, som sad på den, hans Navn var Døden, og Dødsriget fulgte med ham; og der blev givet dem Magt over Fjerdedelen af Jorden til at ihjelslå med Sværd og med Hunger og med Pest og ved Jordens vilde Dyr. 	 Xi nkaˈyiˈn jun chej qˈan kaˈyin. Ex atzin nchejin tibˈaj, Kyimin tbˈi, ex tiˈjxi lipchetztaq tajaw kynajbˈil kyimnin. Ex xi qˈoˈn kyoklin tibˈaj tkyajin tnej xjal twutz txˈotxˈ, tuˈn kykubˈ bˈyoˈn toj qˈoj, tuˈn waˈyaj, tuˈn yabˈil ex kyuˈn txuk toj kˈul.


Så lader os da gå ud til ham uden for Lejren, idet vi bære hans Forsmædelse; 	 Tuˈnpetzintzjo lo, qpamiltzin qibˈ tiˈjjo ojtxe tumil tuˈn qkyij toj wen tukˈa Dios, ex qo lipexsintz tiˈj Jesús. Noq tuˈn ikyjo, qo elil kyiˈjlin xjal, ikyxjo tzeˈnku el iˈjlin te Jesús kyuˈnxjal, ex ex kyxoˈn ttxaˈn tnam tuˈn tkyim.


Ham vilde Paulus have til at drage med sig, og han tog og omskar ham for Jødernes Skyld, som vare på disse Steder; thi de vidste alle, at hans Fader var en Græker. 	 Tajtaq Pabl tuˈn tok lipe Timotey tiˈj, me nejtaq tuˈn tok tqitin techil tiˈj ttzˈumil, tuˈntzintla mina ja kyikyˈin aj Judiy a najleqetaq antza, exsintla tuˈn tkubˈ nimitjo a otaq tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios. Kubˈ bˈinchin ikyjo tukˈa Timotey, quˈn kykyaqil bˈiltetaq qa antza jawe chˈiye tjaqˈ tkawbˈil Moisés, quˈn a tnana jun aj Judiy, me naˈmtaq tok techil, quˈn nya Judiytaqjo ttata.


Men to Dage derefter var det Påske og de usyrede Brøds Højtid. Og Ypperstepræsterne og de skriftkloge søgte, hvorledes de med List kunde gribe og ihjelslå ham. 	 Atxtaql kabˈe qˈij, tuˈn tkubˈ ikyˈsit nintz qˈij te Xjan Qˈij, a jaˈ nchi waˈnxjal pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte. Ayetzin kynejil pale aj Judiy exqetziˈn xnaqˈtzil teˈ jniˈ kawbˈil nkyjyoˈntaq jun ttxolil toj ewajil, tuˈn ttzyet Jesús, ex tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn.


Men en af dem, Kajfas, som var Ypperstepræst i det År, sagde til dem: 	 Me attaq jun kyxol, a Caifás tbˈi, toktaq te kynejilxix pale tojjo abˈqˈe anetziˈn, ex xi tqˈmaˈn kye: Ntiˈx kye kynabˈl.


og Jesus, som kaldes Justus, hvilke af de omskårne ere de eneste Medarbejdere for Guds Rige, som ere blevne mig en Trøst. 	 Ex ikyxjo ncheˈx qˈolbˈiˈn tuˈn Jesús, a Justjo juntl tbˈi. Kyxol kykyaqil nimil, a aj Judiyqe, oˈkqexjo ichin luˈn o chi aqˈnin junx wukˈiy toj taqˈin qMan, tuˈn kyyolin tiˈj Tkawbˈil Dios. Ex nimxix ma chi ajbˈin te qˈuqbˈil nkˈuˈja.


Så finder jeg da den Lov for mig, som vil gøre det gode, at det onde ligger mig for Hånden 	 Tuˈn ikyjo, bˈiˈn wuˈn qa at jun tumil toj nwutza, tzeˈn tten tuˈn tbˈantjo bˈaˈn, me axixl il nkubˈ nej wuˈn, a nya wen.


Og i mange sådanne Lignelser talte han Ordet til dem, efter som de kunde fatte det. 	 Ikytziˈn nchi bˈaj kubˈe t‑xnaqˈtzintaqjo t‑xnaqˈtzbˈil tukˈa techil tiˈchaqku tiˈ. Noqtaq nbˈaj kubˈ tyolin tuˈn tbˈajel kynikyˈxjal te.


Thi hvem giver dig Fortrin? og hvad har du, som du ikke har fået givet? men når du virkelig har fået det, hvorfor roser du dig da, som om du ikke havde fået det? 	 ¿Ma atzin teˈ nimxix toklin tzeˈnqeˈ txqantl? ¿Ma nyatzin ax qMan Diostz ma tzaj qˈoˈnte tkyaqilxjo at teˈy? Ex qa ma tzaj tqˈoˈn teˈy, ¿Tiquˈniltz njaw tnimsin tibˈa, nyakuj tuˈnx tibˈxa ma jyeta tkyaqil?


thi når Hedninger, som ikke have Loven, af Naturen gøre, hvad Loven kræver, da ere disse; uden at have Loven sig selv en Lov; 	 Ex ikyxjo tukˈa tkawbˈil qMan Dios. Quˈn aye xjal nya Judiyqe, a ntiˈ bˈiˈn tkawbˈil Moisés kyuˈn; iˈchaqxla nya bˈiˈntz kyuˈn, me atku maj nkubˈ kybˈinchin wen, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn kawbˈil, ex at maj qa mina. Quˈn ax kynabˈl nqˈmante alkye wen tuˈn kybˈinchinte, ex alkye nya wen. Atzintzjo luˈn nyekˈinte qa at jun kawbˈil kyukˈa toj kyanmin.


Thi jeg glæder mig ved Guds Lov efter det indvortes Menneske; 	 Nnaˈn tzaljbˈil toj wanmiˈn, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tzeˈnku taj qMan Dios,


men den, som holder hans Ord, i ham er sandelig Guds Kærlighed fuldkommet. Derpå kende vi, at vi ere i ham. 	 Me atzin xjal, a nkubˈ tnimin Tyol Dios, mapen tzˈok tkˈuˈjlintz qMan Dios tukˈa tumil, ex antza k‑elile qnikyˈ te, qa at qmujbˈil qibˈ tukˈa.


Jeg kender dine Gerninger og din Kærlighed og Tro og Tjeneste og Udholdenhed, ja, dine Gerninger, de sidste flere end de første. 	 Ojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn wuˈn, a kykˈuˈjbˈila kyxola exsin kynimbˈila, a kyajbˈil kyibˈa kyxola exsin kynimsbˈil kykˈuˈja toj tkyaqil ma tzikyˈx kyuˈn. Ex ojtzqiˈn wuˈn qa ma chˈiyjo luˈn kyuˈn tzeˈnku tej kyniminkuy.


Og de sagde til ham: Herre! han har ti Pund. 	 Ayetzin kyej xjal xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Taa, me lajaj maj teˈ pwaq at tukˈa.


Og ingen kunde svare ham et Ord, og ingen vovede mere at rette Spørgsmål til ham efter den Dag. 	 Ex mix aˈl jun bˈant ttzaqˈwin teˈ yol lo. Atxixsiˈn, mix aˈl juntl ul toj tkˈuˈj tuˈn tokx tlimoˈn tibˈ qanil juntl tiˈ.


Og lidt derefter så en anden ham og sagde: "Også du er en af dem." Men Peter sagde: "Menneske! det er jeg ikke." 	 Aˈkxtaqku teˈ ikyjo, tej tiwle juntl majl Pegr tuˈn juntl xjal, a iky tqˈmaˈ kyjaluˈn: Ex majx te at kyxoljo xjal anetziˈn. Me ante Pegr chiˈ kyjaluˈn: Me mina, nyaqin wejiˈy.


Da nu Paulus og Barnabas kom i en ikke ringe Splid og Strid med dem, så besluttede man, at Paulus og Barnabas og nogle andre af dem skulde drage op til Jerusalem til Apostlene og de Ældste i Anledning af dette Spørgsmål. 	 Me atzin te Pabl ex Bernabé nimku i jaw chˈotj kyukˈaxjal. Me atzaj teˈ tjapin bˈajjo yol, bˈeˈx i xi chqˈoˈn Pabl ex Bernabé, junx kyukˈa junjun nimil, tuˈn kyxiˈ tzma Jerusalén tuˈn kyyolin kyukˈa tsanjil exqe nejinel toj Ttanim Dios, tiˈj tkyaqiljo a otaq kyij ttzˈibˈin Moisés.


Enhver af os være sin Næste til Behag til det gode, til Opbyggelse. 	 Qalaˈ ax junjunqe kˈwel bˈinchin teˈ bˈaˈn, tuˈntzin tajbˈin te onbˈil kye qukˈa, ex tuˈn kytzalaj tiˈj, ex tuˈn kychˈiy toj kynimbˈil.


idet I have den samme Kamp, som I have set på mig og nu høre om mig. 	 Ikytziˈn, ayiˈy ex ayiˈn junx n‑ikyˈx quˈn, ex tok tilil taqˈin qMan Dios quˈn. Ma tzˈok kykaˈyiˈn ojtxe qa ma tzikyˈx wuˈn, teˈ s‑ok tilil aqˈuntl wuˈn. Ex n‑ok kybˈiˈn jaˈlin, qa tzunx n‑ikyˈx wuˈn, tuˈn tzunx nchin aqˈninxa toj taqˈin qMan, ex luˈn tok tilil wuˈn.


Thi Guds Vrede åbenbares fra Himmelen over al Ugudelighed og Uretfærdighed hos Mennesker, som holde Sandheden nede ved Uretfærdighed; 	 Quˈn bˈiˈn quˈn qa nimxix tqˈoj Dios ktzajil kyiˈjjo xjal, a nya ojtzqiˈn Dios kyuˈn, ex bˈinchil ilqe, quˈn noq tuˈnjo kyil, mi nkytziyin tuˈn tel kynikyˈ te Tqanil twutzxix.


thi i ham leve og røres og ere vi, som også nogle af eders Digtere have sagt: Vi ere jo også hans Slægt. 	 quˈn itzˈqo noq tuˈn Dios, ex noq tuˈn, nqo yekje, ex nqo anqˈin. Tzeˈnkux kyyoljo junjun kyxjalila, a aj tzˈibˈilqe, a kyqˈma kyjaluˈn: Awotzinqe tyajil Diosqo, chi chiˈ.


Men de vare begge retfærdige for Gud og vandrede udadlelige i alle Herrens Bud og Forskrifter. 	 Kykabˈilx tbˈanil xjalqe; ntiˈxtaq chˈin bˈaˈn tok qˈmet kyiˈj qa nya wenqe, quˈn noqx niminkutaqjo tkawbˈil Dios kyuˈn.


og med hvad Mål I måle, skal der tilmåles eder. 	 Quˈn kchi okila toj xjelbˈil tuˈn nchi kawiˈn kyibˈaj txqantl. Atziˈn nukˈbˈil lo ikytziˈn tzeˈn nchi miloˈn kyiˈj txqantl. Tuˈntziˈn, jniˈx malbˈil k‑okil kyqˈoˈn kyiˈj txqantl, ikyxjo k‑okil kyiˈja tuˈn Dios.


Men han, som forrådte ham, havde givet dem et aftalt Tegn og sagt: "Den, som jeg kysser, ham er det; griber ham, og fører ham sikkert bort!" 	 Otaq bˈaj tqˈmaˈn Judas kye, tzeˈn ttxolil tuˈn tel tnikyˈtzajil: Ankye k‑okil nmaˈtzin, atzintzjo. Bˈeˈx kˈaˈ tzˈok kytzyuˈn, tuˈn t‑xi kyiˈn, ex tuˈn tkux jpet toj tze.


Men dette har jeg talt til eder, for at I, når Timen kommer, skulle komme i Hu, at jeg har sagt eder det; men dette sagde jeg eder ikke fra Begyndelsen, fordi jeg var hos eder. 	 Xi nqˈmanjiˈy luˈn, tuˈntzin aj tkaniˈn tqˈijil, tzul julkˈaj toj kykˈuˈja, qa otaq bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy ikyjo. Mix kubˈe nqˈmanjiˈy luˈn ojtxe, quˈn intinxtaqa kyukˈiy chewsil kykˈuˈja.


Og de gik om Bord i et Skib og vilde sætte over til hin Side af Søen til Kapernaum. Og det var allerede blevet mørkt, og Jesus var endnu ikke kommen til dem. 	 ex antza o okxa qeˈy toj jun bark, tuˈn qpon kaniˈn jlajxi tzma toj tnam Capernaum. Ex otaq qo ok qxopexix wen, ex naˈmtaq tmeltzˈaj Jesús.


Ærer alle, elsker Broderskabet, frygter Gud, ærer Kongen! 	 Kyqˈonxsiˈn nimbˈil te tkyaqil. Kˈuˈjlinqekjiˈy jniˈ nimil. Tenxit tchewil Dios kyiˈja. Ex kyniminkujiˈy nmaq kawil.


Thi se, da din Hilsens Røst nåede mine Øren, sprang Fosteret i mit Liv med Fryd. 	 Quˈn noqx teˈ xqˈolbˈin weˈy, bˈeˈx xjaw yekjo wala tuˈn tzaljbˈil toj nkˈuˈja.


Når en har brudt med Mose Lov, dør han uden Barmhjertighed på to eller tre Vidners Udsagn; 	 Bˈiˈn quˈn qa twutzxixjo lo, quˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, a kyij ttzˈibˈin Moisés ntqˈmaˈn qa attaq jun xjal mina nkubˈ tnimin kawbˈil, ex qa ma tzˈiwlin kyuˈn kabˈe mo oxe xjal, qa mina xjapin bˈaj kawbˈil tuˈn; il tiˈjtaq tuˈn tkyim, ex ntiˈtaq jun qˈaqˈbˈil kˈuˈjbˈaj tuˈn tnajsit tiljo xjal luˈn.


dette er det Brød, som er kommet ned fra Himmelen; ikke som eders Fædre åde og døde. Den, som æder dette Brød, skal leve evindelig." 	 Ayin wejiˈy wabˈj, a twutzxix, a kuˈtz toj kyaˈj te qˈol chwinqil te jun majx. Mikyxiˈ tzeˈnku te maná, a qˈol chwinqil te twutz txˈotxˈ, a xi kywaˈn qtzan qtaˈẍ. Quˈn ayetzin qtaˈẍ, exla qa i waˈn tiˈj, me bˈeˈx i bˈaj kyim. Me ankye te kwaˈl tiˈjjo wabˈj lo, atpen teˈ chwinqil te jun majx.


Derfor, lader os holde Højtid, ikke med gammel Surdejg, ej heller med Sletheds og Ondskabs Surdejg, men med Renheds og Sandheds usyrede Brød. 	 Tuˈnpetziˈn, qo ikyˈsin nintz qˈij te Xjan Qˈij jaˈlin, me nya tzeˈnku ojtxe tukˈa chˈin pan ntiˈ txˈamsbˈil toj; qalaˈ tukˈa qanmin txjoˈnxix wen te tkyaqil il ex te tkyaqil nya bˈaˈn, tuˈn qok tzˈaqlexix toj qchwinqil ex twutzxix qyol.


Thi der var mange, som havde urene Ånder, og af hvem disse fore ud, råbende med høj Røst; og mange værkbrudne og lamme bleve helbredte. 	 At txqan xjal attaq taqˈnil tajaw il toj kyanmin, bˈeˈx i qˈanit, ex ayetzaj taqˈnil tajaw il tzunxtaq chi ẍchˈin wen, tej kyetz. Ex ikyxjo, nimxtaq xjal otaq tzˈel kyim tanmin kyqan ex kyqˈobˈ, junx kyukˈa kox, bˈeˈx i qˈanit.


Og det Menneske, i hvem den onde Ånd var, sprang ind på dem og overmandede dem begge og fik sådan Magt over dem, at de flygtede nøgne og sårede ud af Huset. 	 Ex texjo paq anetziˈn, bˈeˈx xi joqpaj tej ichin, a attaq taqˈnil tajaw il toj tanmin kyibˈaj xjal, a nchi yolintaq, ex tukˈa txqan tipin, bˈeˈx i kubˈjo ichin tuˈn, ex i bˈaj tbˈyoˈn. Tuˈntzin ikyjo, ẍbˈiˈqqe ex iẍjlinqe tej kyoq tojjo ja, jaˈ iteˈkxtaq.


efter min Længsel og mit Håb, at jeg i intet skal blive til Skamme, men at Kristus skal med al Frimodighed, som altid, så også nu, forherliges i mit Legeme, være sig ved Liv eller ved Død. 	 Ex te Dios nxi nqaniˈn, tuˈn ntiˈtla jun nkyˈiy toj nchwinqila, tuˈn njaw tzˈaqa toj nnimbˈila, ex tuˈn njaw txˈixwiˈy tuˈn; qalaˈ tukˈa nimxixl wipiˈn, tuˈn nyoliˈn tiˈj kolbˈil tukˈa qˈuqbˈil nkˈuˈja. A jaˈlin ex kukxitlaˈ, chin yolinjiˈy tiˈj, tuˈntzin tqˈanchaˈlix nimsbˈil tbˈi Crist toj nchwinqila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex ajxi nkyima.


Og disse gik hen og forkyndte de andre det. Ikke heller dem troede de. 	 Teˈ kykanin kyukˈa txqantl kyukˈa, bˈaj ok ten qˈmalte qa otaq kyli. Me mix xaye kynimineˈ txqantl.


Han har sat sin Lid til Gud;han fri ham nu, om han har Behag i ham; thi han har sagt: Jeg er Guds Søn." 	 Quˈn qˈuqletzila tkˈuˈjtz tiˈj Dios. In tklettz tuˈn Dios jaˈlin, qa twutzx qa taj Dios tiˈj. ¿Ma nyatzin axtz qˈmante, qa Tkˈwal Dios?


Efterdi der altså står tilbage, at nogle skulle gå ind til den, og de, hvem der først blev forkyndt godt Budskab, ikke gik ind for deres Genstridigheds Skyld: 	 Tuˈntzintzjo jaˈlin, iteˈx junjuntl naˈmx kyokx tojjo ajlabˈl, tzeˈnqeku xjal ojtxe. ¿Ex tiquˈnil? Quˈn tuˈn mi nkubˈ kynimiˈn Tyol Dios, tzeˈnqeku xjal ojtxe.


Jesus svarede og sagde til ham: "Om nogen elsker mig, vil han holde mit Ord; og min Fader skal elske ham, og vi skulle komme til ham og tage Bolig hos ham. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ankye te nkˈuˈjlin weˈy, ex nkubˈ tbˈiˈn tkyaqiljo xi nqˈmaˈn, okpen k‑okil kˈuˈjlin teˈ tuˈn nMaˈn, ex ayin weˈ tukˈax nMaˈn qo ul qeˈ najal tukˈa te jun majx.


Og de spiste alle og bleve mætte; og de opsamlede det, som blev tilovers af Stykkerne, tolv Kurve fulde 	 Kykyaqilxjal i bˈaj waˈn, ex bˈaj noj kykˈuˈj wen. Atzaj teˈ kybˈaj waˈn, jaw qskˈoˈn jniˈ tbˈuchil, ex jaw noj kabˈlajaj chiˈl.


Og efter at han havde fået Stykket, da gik Satan ind i ham. Så siger Jesus til ham: "Hvad du gør, gør det snart!" 	 Tbˈajlinxiˈ twaˈn Judas, bˈeˈx okx tajaw il toj tanmin. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús te: Atzin tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn, bˈinchinkutziˈn jaˈlinxix.


Da komme Johannes's Disciple til ham og sige: "Hvorfor faste vi og Farisæerne meget, men dine Disciple faste ikke?" 	 Jun maj, i pon t‑xnaqˈtzbˈin Juan, a Jawsil Aˈ, tkˈatz Jesús, ex xi kyqanin te: ¿Tzeˈntzin tten qeˈ exqetziˈn Parisey noqx nqo paˈnkuy waˈyaj tuˈn qnaˈn Dios, ex ayetzin kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈiˈn mina?


Og de, som gik foran, og de, som fulgte efter, råbte: "Hosanna! velsignet være den, som kommer, i Herrens Navn! 	 I bˈaj kubˈ nejjo txqan xjal twutz, ex txqantl bˈaj ok lipe; kykyaqilxtaq nchi bˈaj bˈitzin wen, ex kyqˈmaˈntaq: Qo bˈitzin tiˈj tbˈi a tzul tiˈj tbˈi tAjaw Tkyaqil, quˈn kyˈiwlinxix.


Og jeg faldt til Jorden og hørte en Røst, som sagde til mig: Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig? 	 Ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx nkubˈ tzˈaqa twutz txˈotxˈ, ex xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil jun tqˈajqˈojil yol. Chiˈ kyjaluˈn: Saulo, Saulo, ¿Tiquˈn nchin lajchiˈy tuˈn?


Og der var Hyrder i den samme Egn, som lå ude på Marken og holdt Nattevagt over deres Hjord. 	 Me nqayin tkˈatz Belén, iteˈtaq junjun kyikˈlel nchi bˈaj xqˈuqintaq kyiˈj kyrit qnikyˈin.


Mon da han, som meddeler eder Ånden og virker kraftige Gerninger iblandt eder, gør dette ved Lovens Gerninger eller ved, at I høre i Tro? 	 Qalaˈ noqit aku tzˈokin te kyeˈy, tuˈn tel kynikyˈa tiˈj. Quˈn axte Dios o tzaj qˈoˈnte Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, ex nimku techil tipin kubˈ tbˈinchin kyxola. Me nya tuˈn tjapin bˈajjo ojtxe kawbˈil kyuˈn, qalaˈ noq tuˈn t‑xi kyniminjiˈy a Tbˈanil Tqanil, a o kybˈiˈy.


Men der var der ved Bjerget en stor Hjord Svin, som græssede; 	 Nqayintaq tkˈatzjo wutz antza, attaq bˈalaqa kabˈe mil kuch nchi waˈntaq kˈul. Ja yolin ichin kyuˈn taqˈnil tajaw il: Qo tqˈonxa toj kyanmin kuch, chi chiˈ. Xi ttziyin Jesús ikyjo; bˈeˈxsin i etz toj tanmin ichin. Ayetzin kyej kuch bˈeˈx i xi tilj kyeˈ kubˈl, ex atzaj teˈ kykupin, bˈeˈxsin xi kyxoˈn kyibˈtz tojjo nijabˈ, ex atzintza, bˈeˈx i jiqˈwe.


Men Agrippa sagde til Paulus: "Det tilstedes dig at tale om dig selv." Da udrakte Paulus Hånden og forsvarede sig således: 	 Xitzin tqˈmaˈn Agripa te Pabl kyjaluˈn: Aku yolin jaˈlin, tuˈn tkolin tiˈjxa. Jawtzin tiˈn Pabl tqˈobˈ, exsin ok tentz yolil. Chiˈ kyjaluˈn:


Hvor Ådselet er, der ville Ørnene samle sig. 	 Jun paqx k‑elil tqanil, ikyxjo tzeˈnku tqanil jun kyimnin n‑el kyxol kˈutz.


som han jo også siger et andet Sted: "Du er Præst til evig Tid, efter Melkisedeks Vis," 	 Ex ikyxjo ntqˈmaˈn toj juntl tumil: A te pale te jun majx, ikyxjo tzeˈn te Melquisedec.


Og atter: "Lover Herren, alle Hedninger, og alle Folkene skulle prise ham." 	 Ex toj juntl tnej Tuˈjil Tyol Dios, ntqˈmaˈn: Chi bˈitzinqiˈy tbˈi qAjaw, ayiˈy nya Judiyqiˈy. Ex chi nimsiˈn tbˈi kyxol tkyaqil xjal twutz txˈotxˈch.


Da svarede Peter: "Mon nogen kan formene disse Vandet; så de ikke skulde døbes, de, som dog havde fået den Helligånd lige så vel som vi?" 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn Pegr kyjaluˈn: ¿Ma akutzin tzˈel qiˈn kyoklin, tuˈn kykuˈxjo nimil lo te jawsbˈil aˈ, a ma txi kykˈmoˈn Xewbˈaj Xjan ikyxjo tzeˈnku qe?


som ere afvegne fra Sandheden, idet de sige, at Opstandelsen er allerede sket, og de forvende Troen hos nogle. 	 quˈn ma chi el txalpaj toj kynimbˈil. Nkyqˈmaˈn qa mi qo jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin tukˈax qxmilil, qalaˈ o bˈaj teˈ toj qanmin, chi chiˈ. Tuˈntzintzjo luˈn, ma chi ok ten meltzˈil tumil, tuˈn kyjaw naj junjun toj kynimbˈil.


hvilke ikke bleve fødte af Blod, ej heller af Køds Villie, ej heller af Mands Villie, men af Gud. 	 Quˈn bˈeˈx i itzˈje juntl majl tuˈn Dios, ex nya kyuˈn xjal mo noq tuˈn t‑xim jun ichin.


Da kommer Jesus med dem til en Gård, som kaldes Gethsemane, og han siger til Disciplene: "Sætter eder her, medens jeg går derhen og beder." 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús qukˈiy toj jun najbˈil, Getsemaní tbˈi. Tej qkaniˈn antza, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Ku kykyij qeˈy tzaluˈn. Ma chinka naˈl Dios tzachiˈn.


Menneskesønnen går vel bort, som der er skrevet om ham; men ve det Menneske, ved hvem Menneskesønnen bliver forrådt! Det var godt for det Menneske, om han ikke var født." 	 Okx kbˈajilx wiˈja, ayiˈn Tkˈwal Ichin, tzeˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios, tuˈn nxi kˈayiˈn. Me atzin kxel kˈayin weˈy, noqxpet mi s‑ul itzˈje twutz txˈotxˈ.


Thi for nogen Tid siden fremstod Theudas, som udgav sig selv for at være noget, og et Antal af omtrent fire Hundrede Mænd sluttede sig til ham; han blev slået ihjel, og alle de, som adløde ham, adsplittedes og bleve til intet. 	 Kynaˈntza, aj bˈaj tiˈj Teudas atxix ojtxe, tej tqˈma kujxix wen qa ataq nimxtaq toklin, ex kyaje syent ichin i ok lipe tiˈj. Me tej tkubˈ bˈyoˈn, bˈeˈx el kylaqˈwin, ex xiˈ kysipin kyibˈjo lipcheqetaq tiˈj, ex ikytzin pon bˈaje tkyaqil tbˈis Teudas.


Men de sagde til ham: "Giv os, at vi må sidde, den ene ved din højre Side og den anden ved din venstre Side i din Herlighed." 	 Xi kyqˈmaˈn: Qˈontza qokliˈn, tuˈn qkubˈ qeˈy toj Tkawbˈila toj tman qˈobˈa ex juntl toj tẍnayaja kawil tukˈiy.


og at de skulde bringe Lastdyr for at kunne lade Paulus ride og føre ham sikkert til Landshøvdingen Feliks. 	 Ex xi tqˈmaˈn, tuˈn kyjyet chej te iqilte Pabl. Ex xi tqˈmaˈn, tuˈn tok kaˈyinxix toj bˈe, tuˈntzintla ntiˈ tkyˈi, aj tkanin twutz tnejil kawil, Félix tbˈi.


Thi mine Øjne have set din Frelse, 	 Quˈn ma nli wejiˈy Kolil,


og Freds Vej have de ikke kendt." 	 Ex ntiˈx chˈin kymujbˈil kyibˈ kyukˈa kyukˈa.


Den, som har Øren at høre med, han høre! 	 Qa at kywiˈy te bˈilte, kybˈinkujiˈy tkyaqiljo nxi nqˈmaˈn kyeˈy.


Således har også du dem, som holde fast ved Nikolaiternes Lære på lignende Vis. 	 Ex iteˈ junjun ncheˈx lipe kyiˈjjo xnaqˈtzbˈil nya wen te aj Nicolaítas.


Mine Børn, som jeg atter føder med Smerte, indtil Kristus har vundet Skikkelse i eder! 	 Ayiˈy wermana, nyakuj tal nkˈwalqiˈy; juntl majl n‑ikyˈx kyixkˈoj wuˈn, ikyxjo tzeˈnku n‑ikyˈx tuˈn jun qya, aj tjaw qˈiˈn tukˈa tal, noq tuˈn kytijinkuy toj kynimbˈila, ex tuˈn tok qe kykˈuˈja tiˈj Crist.


Nogle Menneskers Synder ere åbenbare og gå forud til Dom; men for nogle følge de også bagefter. 	 At junjun xjal n‑el tnikyˈtzajil liwey qa aj ilqe. Me ex at junjuntl tzmaxiˈ k‑elil tnikyˈtzajiljo, aj tok toj xjelbˈil tuˈn qAjaw.


Salig er den Tjener, hvem hans Herre, når han kommer, finder handlende således. 	 Kyˈiwlinxix teˈ aqˈnil, qa nbˈinchintaq tiˈjjo taqˈin toj tumil, aj tuljo tajaw ja.


Thi deres Vredes støre Dag er kommen; og hvem kan bestå? 	 Quˈn ma kanin jaˈlin tqˈijiljo kujxix kawbˈil qibˈaja. ¿Ankye aku tzikyˈx tuˈn?


Ja, han var også syg og Døden nær; men Gud forbarmede sig over ham, ja, ikke alene over ham, men også over mig, for at jeg ikke skulde have Sorg på Sorg. 	 Twutzx teˈ, ma kubˈ yabˈte tetz, ex chˈintlx mi xkyime. Bˈaˈnpetzin ma qˈaqˈin tkˈuˈj qMan Dios tiˈj, ex nya noq oˈkx tiˈjkuˈ erman, ex ikyxjo weˈ, tuˈn mi tzaje juntl bˈis wiˈja tibˈajxiljo bˈis tok wiˈja tzaluˈn toj tze.


efterdi han længtes efter eder alle og var såre ængstelig, fordi I havde hørt, at han var bleven syg. 	 Nkubˈ t‑ximin tuˈn t‑xiˈ lol kyeˈy kykyaqila, ex tuˈn tpon tqanil kyeˈy, tuˈnjo chˈime xkyime, teˈ xyabˈte, quˈn ma kybˈiˈy qa ma yabˈte.


Derfor, som den Helligånd siger: "I Dag, når I høre hans Røst, 	 Tuˈntziˈn ikyjo, chitzin Xewbˈaj Xjan toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Qatzin ma kubˈ kybˈiˈn jaˈlin, a ntqˈman Tyol Dios,


for at ikke, når der kommer Makedoniere med mig, og de finder eder uforberedte, vi (for ej at sige I) da skulle blive til Skamme med denne Tillidsfuldhed. 	 Yajtzilaˈ qa ẍeˈx junjun aj Macedonia wukˈiˈy, exsin qa mikyxikutaq kytenjiˈy, ¿Nyapela kqo txˈixwela? ¿Yajxsila kyeˈ?


Da blev Jesus af Ånden ført op i Ørkenen for at fristes af Djævelen. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xiˈ Jesús tuˈn tkujil Xewbˈaj Xjan tzma tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈye kynajbˈilxjal toj, tuˈn tok toj joybˈil tiˈj tuˈn tajaw il, quˈn tjoy tajaw il ttxolil, tuˈn tel tikyˈin Jesús tkawbˈil tMan.


og vi give ikke i nogen Ting noget Anstød, for at Tjenesten ikke skal blive lastet; 	 Mi nkubˈ qbˈinchiˈn jun tiˈ toj qchwinqila tuˈn mi jaw tolpaj jun aˈla toj tnimbˈil, tuˈntzin mi chi yolbˈinxjal tiˈj qaqˈnbˈiˈn.


Men en vis Ananias, en Mand, gudfrygtig efter Loven, som havde godt Vidnesbyrd af alle Jøderne, som boede der, 	 Antza, chi Pabl, taˈyetaq jun ichin, Ananías tbˈi, jun xjal at‑xixtaq tchewil qMan Dios tiˈj, ex nkubˈ tnimintaqjo tkawbˈil Moisés. Tuˈntzintzjo, kykyaqiljo Judiy, a najleqetaq toj Damasco, tbˈanilxtaqjo kyyol tiˈj.


og de hentede Aseninden og Føllet og lagde deres Klæder på dem, og han satte sig derpå. 	 Tzaj kyiˈn bur tukˈaxjo tal tal, bˈaj jax kyqˈoˈn kytxoˈw tibˈaj, exsin jax qe Jesús tibˈaj.


Den næste dag så Skaren, som stod på hin Side af Søen, at der ikke havde været mere end eet Skib der, og at Jesus ikke var gået om Bord med sine Disciple, men at hans Disciple vare dragne bort alene, 	 Toj junxil qˈij, ayetzin xjal otaq chi kyij tjlajxi nijabˈ, tzaj kynaˈnl qa noq junchˈin bark attaq qnikyˈin iqil kyexjal, a jaˈ o xiyiy, ex nyajin Jesús okx qukˈiy.


Nu vide vi, at du ved alle Ting og ikke har nødig, at nogen spørger dig; desårsag tro vi, at du er udgået fra Gud." 	 ¿Mapen tzˈel qnikyˈtza te jaˈlin, qa ntiˈ jun tiˈ mi n‑el tnikyˈa te, ex nyapen il tiˈjtz tuˈn ttzaj tqˈmaˈn jun aˈla jun tumil teˈy? Atziˈn jaˈlin, ma tzˈel qnikyˈa te, qa tukˈa Dios sajiy.


Og en af Skaren svarede ham: "Mester! jeg har bragt min Søn til dig; han har en målløs Ånd. 	 Tzajtzin ttzaqˈwin jun ichin kyxoljo txqan xjal: Xnaqˈtzil, ma tzaj wiˈn nkˈwala twutza, tuˈn tkubˈ tqˈaniˈn, quˈn mina nbˈant tyolin, tuˈn tzyuˈn tuˈn jun taqˈnil tajaw il.


Er jeg ikke fri? er jeg ikke Apostel? har jeg ikke set Jesus, vor Herre? er I ikke min Gerning i Herren? 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, quˈn at wokliˈn te tsanjil Jesús, ex nchin yoliˈn jikyinxix wen tiˈj Tyol, ex ma chin tzaqpaja tjaqˈ kykawbˈil tkyaqil xjal. Tzeˈnku weˈ, ma nliy qAjaw Jesús, ex ayetzin kyeˈ ẍi ok te waqˈnbˈiˈn toj taqˈin.


Og hun gik ud og sagde til sin Moder: "Hvad skal jeg bede om?" Men hun sagde: "Om Johannes Døberens Hoved." 	 Tej tbˈin teˈ txin ikyjo, etz qanilte te tnana: ¿Tiˈn kxel nqaniˈn? chiˈ. Xi ttzaqˈwin tnana: Qaninxjiy twiˈ Juan, chiˈ.


hvorfor de forundre sig og spotte, når I ikke løbe med til den samme Ryggesløshedens Pøl; 	 Me atzin jaˈlin, nya wen n‑ele toj kywutzxjal, tuˈn mi nchi bˈettla toj kyachbˈil junx kyukˈa. Tuˈnpetziˈn, nchi yolbˈin nya wen kyiˈja.


Og jeg hørte en høj Røst i Himmelen sige: Nu er Frelsen og Kraften og Riget blevet vor Guds, og Magten hans Salvedes; thi nedstyrtet er vore Brødres Anklager, som anklagede dem for vor Gud Dag og Nat. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nbˈiˈn jun tqˈajqˈojil kujxix toj kyaˈj. Ex tqˈma: Ma kanin kolbˈil jaˈlin, tukˈa nim tipin ex Tkawbˈil qMan Dios, jaˈ tuˈn tkawine Crist te jun majx. Quˈn ma tzˈetz xoˈn ajo patil kye nimil, ajo npatintaq kyiˈj twutz Dios qˈijl ex qnikyˈin.


Thi med een Ånd bleve vi jo alle døbte til at være eet Legeme, hvad enten vi ere Jøder eller Grækere, Trælle eller frie; og alle fik vi een Ånd at drikke 	 Quˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan, qkyaqilx nqo kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, tuˈn qok te junchˈin Ttanim, a t‑xmilil Crist. Exla qa Judiy mo minaj, exla qa aqˈnil te jun majx, mo tzaqpiˈnj, ma qo ok te junchˈin Ttanim noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, a ma tzaj qkˈmoˈn.


Thi I vare forhen Mørke, men nu ere I Lys i Herren; vandrer som Lysets Børn; 	 Quˈn atzin ojtxe, nchi bˈettaqa toj qxopin; me atzin jaˈlin, noq tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa qAjaw, nchi bˈeta tqan qˈijil. Chi bˈet‑xsintza toj kychwinqila, tzeˈnqeku nchi bˈet tqan qˈijil.


Men når Menneskesønnen kommer i sin Herlighed og alle Englene med ham, da skal han sidde på sin Herligheds Trone. 	 Ok tenl Jesús qˈmalte: Aj wula, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, kchin ula tukˈa nim nqoptzˈajiyila ex kyukˈa kykyaqil n‑angela wukˈiy. Ex kchin kˈwel qeˈy tibˈaj nqˈuqbˈila kawil kyibˈaj kykyaqil tukˈa tkyaqil nqoptzˈajiyila.


Men da Jesus hørte det, sagde han: "De raske trænge ikke til Læge, men de syge. 	 Me tej tbˈinte Jesús ikyjo, xi tqˈmaˈn kye: Ayetziˈn bˈaˈnqe ntiˈ kye tajbˈin qˈanil kye; meqetziˈn yabˈqe, atpen kyeˈ tajbˈin kye.


Og dersom nogen vil gå i Rette med dig og tage din Kjortel, lad ham da også få Kappen! 	 Ex qa at jun s‑ok tstzˈiˈminte tkamiẍ kyiˈja, ex chex qˈiˈn twutz kawil tuˈn tpajjo ikyjo, kyqˈonxa te, expe qa majxjo kychaketa kykotpinxa.


Og vi have skuet og vidne, at Faderen bar udsendt Sønnen til Frelser for Verden. 	 Me awoqoxixa o lonte, ex nxi qkujsiˈn qa aku qMan Dios saj chqˈon teˈ Tkˈwal te Kolil kyiˈj tkyaqil xjal, a kchi xel niminte,


Men hvor I komme ind i et Hus, siger der først: Fred være med dette Hus! 	 Ajtzin kyokxa tuja, kchi qˈolbˈila kye iteˈkx toj tukˈa tnukˈbˈil Dios.


og således, opsamle sig selv en god Grundvold for den kommende Tid, for at de kunne gribe det sande Liv. 	 Quˈn tukˈaˈ ikyjo, kxel kyxikybˈin jun qˈinimil te jun majx toj kyaˈj, ex jun chwinqil, a mixla jtojx tuˈn tbˈaj.


Og et stort Tegn blev set i Himmelen: en Kvinde, iklædt Solen og med Månen under sine Fødder og en Krans af tolv Stjerner på sit Hoved. 	 Ex tzaj yekˈin jun techil toj kyaˈj: Jun qya bˈaltzˈin toj tqan qˈij, nyakuj tzeˈnku t‑xbˈalin, ex tokxtaq xjaw tjaqˈ tqan, ex tukˈa jun toj twiˈ tzeˈnku te nim toklin te kabˈlajaj cheˈw.


Og jeg så en anden Engel stige op fra Solens Opgang med den levende Guds Segl; og han råbte med høj Røst til de fire Engle, hvem det var givet at skade Jorden og Havet, og sagde: 	 Ex nliy juntl angel, a tzajnin toj tjawitz qˈij, a qˈiˈntaq tuˈn, ajo jupbˈilte uˈj tuˈn Dios, a itzˈ te jun majx.


Men da det var blevet Aften, og Solen var gået ned, førte de til ham alle de syge og besatte, 	 Tej qok yupj, nimx txqan yabˈ ex jniˈ tzyuˈnqetaq tuˈn taqˈnil tajaw il bˈaj xi qˈin twutz Jesús, tuˈn kybˈaj kubˈ tqˈanin.


I have ikke udvalgt mig, men jeg har udvalgt eder og sat eder til, at I skulle gå hen og bære Frugt, og eders Frugt skal blive ved, for at Faderen skal give eder, hvad som helst I bede ham om i mit Navn. 	 Quˈn nyaqe kyeˈ ẍi jaw skˈoˈn weˈy; qalaˈ ayin weˈ ẍin jaw skˈoˈn kyeˈy. Tuˈnpetziˈn, kxel woqxenin kyeˈy, tuˈn kyxiˈy, ex tuˈn tel kywutza nimxix toj kychwinqila, ex atzin kywutza, tuˈn tten te jun majx. Ikytziˈn, ktzajile tqˈoˈn nManjiˈy tkyaqiljo kxel kyqaniˈn toj tumil nbˈiˈy.


Og jeg skrev netop derfor, for at jeg ikke, når jeg kom, skulde have Bedrøvelse af dem, som jeg burde have Glæde af, idet jeg havde den Tillid til eder alle, at min Glæde deles af eder alle. 	 Qˈuqletaq nkˈuˈja kyiˈja, tuˈn qtzalaj junx qkyaqilx. Me tej tok nbˈiˈn qa attaq nya bˈaˈn kyxola, bˈeˈx xi ntzˈibˈiˈn wuˈja kyeˈy kuj chˈin, me ¿Nyapela tuˈn tkubˈ kybˈinchin kyibˈa, tuˈntzintla mi chin jaw bˈisiniˈy, aj nteˈn kyxola? Quˈn ayepen kyeˈ tuˈn kyqˈonte tzaljbˈil weˈy.


Og han sagde i sin Undervisning: "Tager eder i Vare for de skriftkloge, som gerne ville gå i lange Klæder og lade sig hilse på Torvene 	 Nxnaqˈtzintaq Jesús kye jniˈ xjal, ex xi tqˈmaˈn: Kykaˈyink kyibˈa, tuˈn mina chi ok lipeˈy kyiˈjjo xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Nbˈaj kubˈ kyyekˈin kyibˈ te tnejinel tnam, ex nbˈaj ok kyqˈoˈn kyxbˈalin tbˈanilx, manyor xqerx wen, noq tuˈn kyokku kaˈyin kyuˈnxjal. Ex kyajxix, tuˈn kyok qˈolbˈit wen jaˈchaq nchi bˈete.


Men dersom hin Tjener siger i sit Hjerte: "Min Herre tøver med at komme" og så begynder at slå Karlene og Pigerne og at spise og drikke og beruse sig, 	 Metzin qa ajo aqˈnil ma tzˈok te nya wen, xkubˈ t‑ximin toj tanmin: Yajla tzul te tajaw ja, qa chiˈ, ex k‑okil ten yisol kyeˈ txqantl aqˈnil, ayeˈ ichin ex qya, exsin qa bˈeˈx s‑ok tentz waˈl ex kˈwal ex majxpe k‑okil ten txˈujtil.


og tog de syv Brød og Fiskene, takkede, brød dem og gav Disciplene dem, og Disciplene gave dem til Skarerne. 	 Ex i jaw ttzyuˈn wuq wabˈj, exqetziˈn tal netzˈ kyiẍ, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios kyiˈj, i kubˈ tpiẍin, ex tzaj tqˈoˈn qeˈy, tuˈn t‑xi qsipiˈn kye jniˈ xjal.


Thi derfor lide vi Møje og Forhånelser, fordi vi have sat vort Håb til den levende Gud, som er alle Menneskers Frelser, mest deres, som tro. 	 Nqo aqˈnin ex n‑ikyˈx yasbˈil quˈn, noq tuˈn tpajjo yol luˈn: Qˈuqlek qkˈuˈj tiˈjjo Dios itzˈ, a Klol tkyaqil xjal, ayeˈ kchi nimil tiˈj.


Og Kong Herodes hørte det (thi hans Navn var blevet bekendt), og han sagde: "Johannes Døberen er oprejst fra de døde, og derfor virke Kræfterne i ham." 	 Atziˈn Herodes, a tnejil kawil, tbˈinte tqanil Jesús, ex jniˈ otaq bˈaj bˈant tuˈn kyojile kykyaqil najbˈil. Otaq jaw yolbˈil tiˈj kyuˈnxjal: Junjun qˈmante qa ataq Juan, a Jawsil Aˈ, otaq jaw anqˈin juntl majl, quˈn tuˈn nimxjo nbˈant tuˈn, ex tbˈanilx wen.


Men med Jesu Kristi Fødsel gik det således til. Da Maria, hans Moder, var trolovet med Josef, fandtes hun, førend de kom sammen, at være frugtsommelig af den Helligånd. 	 Atzin titzˈjlin Jesucrist ikytziˈn kyjaluˈn: Ante Mariy, a tnana, otaq bˈant tiˈj, tuˈn tmeje tukˈa Jse. Me tej naˈmtaqx kykubˈ kẍe junx, bˈeˈx ok tzˈaq tal Mariy, noq tuˈn tipin Xewbˈaj Xjan.


Pilatus gik da ud til dem, og han siger: "Hvad Klagemål føre I mod dette Menneske?" 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx etz Pilat yolil kyukˈa; ex xi tqˈmaˈn kye: ¿Ankye tiljo xjal lo toj kywutza?


Eller hvad gik I ud at se? En Profet? Ja, siger jeg eder, endog mere end en Profet! 	 ¿Me tiˈtzin chi txaˈjtza lolte? ¿Bˈalaqa jun yolil Tyol Dios? ¡Ikytziˈn! Me ante Juan nimxixtl toklin kyibˈaj tkyaqil yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol ojtxe.


Eller skulle vi vække Herrens Nidkærhed? Mon vi ere stærkere end han? 	 Qa nqo labˈte tuˈn qxiˈ tojjo kabˈe tumil ikyjo, n‑okx qyekin Dios tuˈn ttzaj tqˈoj qiˈj. Ex nlay miyet tqˈoj, qa ma tzaj. ¿Ma attzinqe qipin tzeˈnku te Dios?


Den, der taler af sig selv, søger sin egen Ære; men den, som søger hans Ære, der sendte ham, han er sanddru, og der er ikke Uret i ham. 	 Alkye jun xjal nyolin tuˈnx tibˈ, ntjyoˈn tuˈn tjaw nimsin kyuˈnxjal. Me anteˈ xjal taj tuˈn tjaw nimsin toklin tuˈn a saj chqˈonte, ante twutzxix tyoljo, ex nya sbˈul.


Og nu mine Børn! bliver i ham, for at vi, når han åbenbares, kunne have Frimodighed og ikke skulle blive til Skamme for ham ved hans Tilkommelse. 	 Atzin jaˈlin werman, nyakuj nkˈwalqiˈy; chi tenkuxixa kuj toj kynimbˈila tiˈj Klolqe Jesús, tuˈntzin tqe qkˈuˈj tiˈj, aj tul juntl majl, ex tuˈn mi qo tzaj txˈixwe twutz.


dette er smukt og velbehageligt for Gud, vor Frelser, 	 Quˈn tbˈanilxjo luˈn, ex ntzalaj Dios, a Klolqe te jun majx, tiˈj.


Derefter så jeg en anden Engel stige ned fra Himmelen; han havde stor Magt, og Jorden blev oplyst af hans Herlighed. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn juntl angel, kyjaˈtaq tkuˈtz toj kyaˈj tukˈa nim tkawbˈil, ex ante txˈotxˈ bˈeˈx qoptzˈaj tukˈa tqoptzˈajiyil.


Og han løb forud og steg op i et Morbær Figentræ, for at han kunde se ham; thi han skulde komme frem ad den Vej. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el rinin, tuˈntzintla tnej chˈintl, ex bˈeˈx jax toj twiˈ jun wiq tze, sicómoro tbˈi, tuˈntzintla tiwle Jesús tuˈn, quˈn antza tuˈn tikyˈetaq.


Men man burde være lystig og glæde sig, fordi denne din Broder var død og er bleven levende og var fortabt og er funden." 	 Me il tiˈj tuˈn tkubˈ ikyˈsit jun nintz qˈij jaˈlin, ex bˈaˈn tuˈn qtzalaj, quˈn tuˈn ma jaw anqˈin juntl majljo titzˈiˈn, a kyimnintaq toklin quˈn; otaq txi naj, me ma jyetl jaˈlin, chiˈ.


Og det kom og tog Bogen af hans højre Hånd, som sad på Tronen. 	 Me atzin teˈ tal Tal rit xiˈ, ex jaw ttzyuˈn uˈj toj tman qˈobˈ a qˈuqletaq toj qˈuqbˈil.


men der var sammesteds en stor Hjord Svin, som græssede på Bjerget; og de bade ham om, at han vilde tilstede dem at fare i dem; og han tilstedte dem det. 	 Me quˈn tuˈn iteˈtaq txqan kuch nchi waˈntaq twiˈ wutz, xitzin kyqaniˈn taqˈnil tajaw il te Jesús, tuˈntzintla t‑xi tqˈoˈn ambˈil kye, tuˈn kyokx kyojjo kye kuch. Xitzin tqˈoˈn Jesús ambˈil kye.


hvilken nogle have bekendt sig til og ere afvegne fra Troen. Nåden være med dig! 	 Quˈn iteˈ junjun nchi yolin ikyjo, me ayeˈ o chi el txalpaj tiˈj kynimbˈil. Noq a Dios tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil tibˈaja.


og de, der græde, som om de ikke græde, og de, der glæde sig, som om de ikke glæde sig, og de, der købe, som om de ikke besidde, 	 Ikytziˈn aye nchi bˈisin, ex aye nchi tzalaj, ex aye at chˈin kypwaq, mitla txi kyqˈoˈn ambˈil tuˈn tmaqsetjo taqˈin Dios tuˈn ikyjo.


Men for Elisabeth fuldkommedes Tiden til, at hun skulde føde, og hun fødte en Søn. 	 Teˈ tjapin qˈij tuˈn tkubˈ tzˈaq Lisabet, ul jun kyal qˈa.


Den, som siger, at han bliver i ham, han er også skyldig selv at vandre således, som han vandrede. 	 Ex qa at jun xjal ntqˈmaˈn qa mujle tukˈa Dios, bˈaˈn tuˈn tbˈet toj tchwinqil, tzeˈnku xbˈete Jesucrist.


Thi hver, som får Mælk, er ukyndig i den rette Tale, thi han er spæd; 	 Ex ayetzinjiˈy tzeˈnku neˈẍ, me toj kynimbˈila, quˈn mi nbˈant kyximiˈn tzeˈnku jun tij xjal, a n‑el tnikyˈ te alkye wen ex alkye nya wen.


Men de bragte den. Og han siger til dem: "Hvis Billede og Overskrift er dette?" Men de sagde til ham: "Kejserens." 	 Xi kyyekˈin te, ex xi tqanin Jesús kye: ¿An qwutzbˈiyiljo lo, ex an qbˈi tzˈibˈink twutz? Xi kytzaqˈwinxjal: Te nmaq kawil te Rom, chi chiˈ.


Og da de så nogle af hans Disciple holde Måltid med vanhellige, det er utoede, Hænder 	 Teˈ tok kykaˈyin junjun t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, qa mix i txˈajine, teˈ kyok ten waˈl, tzeˈnku ntenetaq kyuˈn Parisey exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil; tuˈntzin ikyjo, i bˈaj ok ten yolbˈilkye.


Og til eder, I Hedninger, siger jeg: For så vidt jeg nu er Hedningeapostel, ærer jeg min Tjeneste, 	 At jun nyola kyukˈiy, ayiˈy nya Judiyqiˈy, quˈn ma tzaj tqˈoˈn Dios wokliˈn te tsanjil kyxola. Tuˈnpetziˈn, tokxix tilil wuˈn toj waqˈiˈn,


Ligeså Skøgen Rahab, blev ikke også hun retfærdiggjort af Gerninger, da hun tog imod Sendebudene og lod dem slippe bort ad en anden Vej? 	 Ex ikyx bˈajjo tiˈj aj kyˈaˈjiltaq Rahab toj Tuˈjil Tyol Dios. Bˈaˈn ele twutz Dios tuˈn tbˈinchbˈin, tej i kubˈ tewin aye tsanjil Israel, ex i xi tmojin tuˈn kyoq toj junxil bˈe, tuˈn kyklettaq toj tqˈobˈ nmaq kawil te Jericó.


Når der nemlig kommer en Mand ind i eders Forsamling med Guldring på Fingeren, i prægtig Klædning, men der også kommer en fattig ind i smudsig Klædning, 	 Ikyettziˈn tzˈokpint jun xjal kyxola tok t‑xmilqˈobˈ twiˈ wiyil ex tbˈanilx toj t‑xbˈalin, ex ikyxjo tzˈokxit jun tal yaj tukˈa t‑xbˈalin ttxˈaqin; exsintla xi kyqˈmaˈntza te teˈ tbˈanilx toj t‑xbˈalin: ¡Qekuy! ¡Lu tqˈuqbˈila lo tbˈanilx wen! Exsintla xi kyqˈmaˈn te tal yaj: Axsa wekuy, mo qa qekuy iˈchaqx twutz txˈotxˈtz nej.


Men for at I skulle vide, at Menneskesønnen har Magt på Jorden til at forlade Synder," siger han til den værkbrudne: 	 Me mi nxi kynimiˈn qa at wokliˈn tiˈjjo lo. Me atzin jaˈlin, kxel nyekˈiˈn kywutza qa ayin weˈ, a Tkˈwal Ichin, at wokliˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyilxjal te jun majx. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn te yabˈ:


Jesus sagde til ham: "Vil du være fuldkommen, da gå bort, sælg, hvad du ejer, og giv det til fattige, så skal du have en Skat i Himmelen; og kom så og følg mig!" 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Qa taja tuˈn toka tzˈaqlexix, ku txiˈy, ex kˈayinxjiy jniˈ at tey, ex oyinxjiy tpwaqa kye yaj. Ikytzin ktenbˈile tqˈinimiljiy toj kyaˈj. Exsin lipektza wiˈja.


Johannes kom, han, som døbte i Ørkenen og prædikede Omvendelses-Dåb til Syndernes Forladelse. 	 Bˈajxsiˈn aj yol qˈumj. Ul te Juan tojjo tzqij txˈotxˈ, a jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj; nim xjal xiˈ lolte, ex bˈeˈx i bˈaj kuˈx toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, quˈn xi tqˈmaˈn Juan kye: Ilx tiˈj tuˈn kybˈinchinte kyteˈn twutz Dios, tuˈn kykuxa toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ex tuˈntzin tkubˈ tnajsin Dios kyila.


Men dette er alt sammen sket, for at det skulde opfyldes, som er talt af Herren ved Profeten, som siger: 	 O bˈaj tkyaqiljo lo, noq tuˈn tjapiˈn yol tzaj tqˈmaˈn qAjaw tuˈn yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma:


Paulus og Timotheus, Kristi Jesu Tjener, til alle de hellige i Kristus Jesus, som ere i Filippi, med Tilsynsmænd og Menighedstjenere. 	 Ayiˈn Pabl, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx tukˈa wukˈiy, Timotey. Awoˈy taqˈnil Crist, a Jesús, ex nxi qtzˈibˈiˈn te kyeˈy, kykyaqila nimilqiˈy, junx kyukˈa aye nejinel ex aye mojil kyxola, ayiˈy Ttanim qMan Diosqiˈy toj tnam te Filipos, ex at kymujbˈil kyibˈa tukˈa Jesús, a skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios te Klolqe.


Men de sagde: "Høvedsmanden Kornelius, en retfærdig og gudfrygtig Mand, som har godt Vidnesbyrd af hele Jødernes Folk, har at en hellig Engel fået Befaling fra Gud til at lade dig hente til sit Hus og høre, hvad du har at sige." 	 Xitzin kytzaqˈwin: Ma qo ula tiˈj tbˈi Cornelio, jun nejinel kywutz xoˈl qˈaqˈ, jun ichin tzˈaqlexix, at tchewil Dios tiˈj, ex kˈuˈjlinxix kyuˈn kykyaqil aj Judiy. Jun t‑angel Dios qˈmante te, qa iltaq tiˈj tuˈn t‑xi txketa, tuˈntzintla t‑xiy tzma tja, tuˈn tok tbˈiˈn, tiˈ tuˈn t‑xi tqˈmaˈn te.


Da gik Pilatus igen ind i Borgen og kaldte på Jesus og sagde til ham: "Er du Jødernes Konge?" 	 Okx juntl majl Pilat toj ja te kawbˈil, ex okx ttxkoˈn Jesús, ex xi tqanin te: ¿Atzin tejiy nmaq kawil kye aj Judiy?


Hvad skulle vi da sige? mon der er Uretfærdighed hos Gud? Det være langt fra! 	 Me qa tkyaqil nbˈant oˈkx tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Dios, akula txi qqˈmaˈn qa nya tzˈaqle te Dios. Me ntiˈx tumiljo xim lo,


Hvad er det for et Ord, han siger: I skulle lede efter mig og ikke finde mig, og der, hvor jeg er, kunne I ikke komme?" 	 ¿Tzeˈntzila t‑xilin tyol, a saj tqˈmaˈn qe, qa kqo jyol tiˈj, ex nlay knet quˈn, ex qa nlay qox jaˈ ktenbˈile?


Simeons Søn, Judas Søn, Josets Søn, Jonams Søn, Eliakims Søn, 	 a tkˈwaltaq Leví, a tkˈwaltaq Simeón, a tkˈwaltaq Judá, a tkˈwaltaq Jse, a tkˈwaltaq Jonam, a tkˈwaltaq Eliaquim.


Dersom nogen synes, at han dyrker Gud, og ikke holder sin Tunge i Tømme, men bedrager sit Hjerte, hans Gudsdyrkelse er forgæves. 	 Qa at jun xjal nkubˈ tbˈisin qa nimil, exsin qa nya jkˈuˈn ttzi, ax nkubˈ sbˈunte tibˈ tuˈnjo tbˈis, ex atzin tnimbˈil ntiˈ tajbˈin.


Og se, de bare til ham en værkbruden, som lå på en Seng; og da Jesus så deres Tro, sagde han til den værkbrudne: "Søn! vær frimodig, dine Synder forlades dig." 	 Antza, pon kyiqin jun ichin, a noq otaq tzˈok kˈolpaj kuẍletaq tibˈaj tkuẍbˈil. Tej t‑xi tkaˈyin Jesús qa qˈuqlektaq kykˈuˈj tiˈj tuˈn tqˈanj, xi tqˈmaˈn te yabˈ: Ay, nkˈwal, nimsinx tkˈuˈja, quˈn ayetziˈn tila ma chi kubˈ najsit jaˈlin.


i hvem også I, da I hørte Sandhedens Ord, Evangeliet om eders Frelse, i hvem I også, da I bleve troende, bleve beseglede med Forjættelsens hellige Ånd, 	 Ex ikyqex kyejiˈy jaˈlin, ma chi ok kyeˈ te Ttanim junx qukˈiy, noq tuˈn Crist, tej t‑xi kynimiˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil. Ex tej t‑xi kynimiˈn, ma tzˈok kyechila toj kyanmiˈn, a Xewbˈaj Xjan,


Og de ti Horn, som du så, ere ti Konger, som endnu ikke have fået Rige, men få Magt som Konger een Time sammen med Dyret. 	 Me ayetzin lajaj tkach, a ma tliˈy, ayetziˈn lajaj nmaq kawiljo, a naˈm t‑xi xkye tuˈn kykawin. Me ok ktzajil qˈoˈn kyoklin te kawil junx tukˈa ma tijxix txuk, me noq te jun paq.


og lagde det i sin nye Grav, som han havde ladet hugge i Klippen, og væltede en stor Sten for Indgangen til Graven og gik bort. 	 Ex attaq jun jul aˈkxtaq tbˈaj tbˈinchin twutz piky tuˈntaq tajbˈin te. Antza okxi tqˈoˈn t‑xmilil Jesús, ex ok tjpuˈn tukˈa jun ma tij abˈj, ex bˈeˈx aj.


Men Høvedsmanden, som vilde frelse Paulus, forhindrede dem i dette Forehavende og bød, at de, som kunde svømme, skulde først kaste sig ud og slippe i Land, 	 Me atzin teˈ kynejil xoˈl qˈaqˈ tajtaq teˈ tuˈn tkolin tiˈj Pabl. Tuˈnpetziˈn, mix ttziye, tuˈn kykubˈ bˈyet, qalaˈ xi tqˈmaˈn kyeˈ, a bˈaˈn chi xaˈlin aˈ, tuˈn nej tuˈn t‑xi kyxoˈn kyibˈ toj aˈ, tuˈn kykanin ttzi txˈotxˈ.


Derfor den, som tykkes at stå, se til, at han ikke falder! 	 Tuˈnpetziˈn, qa waˈlqiˈy wen toj kynimbˈila toj kywutza, kykaˈyinktzin kyibˈtza, tuˈn mi chi kubˈ tzˈaqiˈy, tzeˈnku kye aj Israel ojtxe.


lige fra Johannes's Dåb indtil den Dag, da han blev optagen fra os, blive Vidne sammen med os om hans Opstandelse." 	 tzaj xkye atxix tej tkuˈx Jesús toj aˈ, te jawsbˈil aˈ tuˈn Juan, ex pon bˈaj, tej tjaw qˈiˈn twutz kyaˈj. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn tjaw skˈet juntl qxol tuˈn tok te t‑xel Judas, tuˈn tten junx qukˈa, tuˈntzin tyolin tiˈj Jesús, qa ma jaw anqˈin juntl majl, chi Pegr.


Og det skete i Tiden der efter, at han rejste igennem Byer og Landsbyer og prædikede og forkyndte Evangeliet om Guds Rige, og med ham de tolv 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈaj bˈet Jesús tojile ilaˈ tnam ex tojile ilaˈ kojbˈil, tuˈn tqˈmet, ex tuˈn tchikyˈbˈitjo Tkawbˈil qMan Dios. Majqex kyeˈ kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, lipcheqektaq tiˈj.


da gik altså også de, som ere hensovede i Kristus, fortabt. 	 A noqpetzin iky tetzjo, ayetzintlaˈ nimil o chi kyim, najnintla iteˈ kyetzjo te jun majx.


Thi den, som gør Uret, skal få igen, hvad Uret han gjorde, og der er ikke Persons Anseelse. 	 Me ayetzin kyeˈ, a nkubˈ kybˈinchin nya wen, ok ktzajil kytzyuˈn jun chojbˈil nya wen tiˈjjo nya wen a kˈwel kybˈinchin. Ktzajil tqˈoˈn Dios oyaj ex chojbˈil il, tzeˈnxjo xbˈant quˈn toj qchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, iˈchaqx aqˈniltz twutz txˈotxˈ mo qa nmaq xjal; quˈn junx kyoklin twutz Dios.


Men straks slog en Herrens Engel ham, fordi han ikke gav Gud Æren; og han blev fortæret af Orme og udåndede. 	 Texjo or anetziˈn, jun t‑angel tAjaw Tkyaqil kubˈ tbˈinchin, tuˈn tyabˈte Herodes, quˈn tuˈn xi ttziyin tuˈn tok qˈoˈn te jun dios. Bˈeˈx kyim tukˈa nim kyixkˈoj, ikyjo tzeˈnku nchyoˈljtz jun aˈla kyuˈn ẍchuqˈ.


Men da de hørte, at han talte til dem i det hebraiske Sprog, holdt de sig end mere stille. Og han siger: 	 Atzaj teˈ tel kynikyˈxjal, qa toj kyyol nyolintaq Pabl, ntiˈx chˈin jaw chˈotj. Ok tenl Pabl yolil kyjaluˈn:


Men et andet er dette ligt: Du skal elske din Næste som dig selv. 	 Ex atzin tkabˈ chˈime ikyxjo tzeˈnku tnejil, tuˈn tok tkˈuˈjlin t‑xjalila, tzeˈnkux n‑ok tkˈuˈjlin tibˈa.


"Mester! Moses har foreskrevet os, at når nogens Broder dør og og efterlader, en Hustru og ikke efterlader noget Barn, da skal hans Broder tage hans Hustru og oprejse sin Broder Afkom. 	 Xnaqˈtzil, kyij ttzˈibˈin Moisés toj Tyol Dios, qa aj tkyim jun ichin, ex qa ntiˈ jun tkˈwal kyij tukˈa t‑xuˈjil, il tiˈj tuˈn tjaw meje tukˈaxjo ttziky mo titzˈin qtzan tchmil, quˈn tuˈntzin aj tuljo tnejil tal, te tkˈwaljo qtzan tchmil tuˈn toke.


og mange af Israels Børn skal han omvende til Herren deres Gud. 	 Nimx aj Judiy kˈwel kybˈinchin kyten twutz Dios tuˈn.


Og siger man til eder: Se der, eller: Se her er han, så går ikke derhen, og løber ikke derefter! 	 Iteˈ junjun kchi qˈmalte kyjaluˈn: Lu at tzaluˈn, mo lu at tzachiˈn, qa chiˈ. Me ayetzin kyeˈ mina cheˈxa lolte, ex mina chi ok lipey kyiˈjjo kchi qˈmalte ikyjo.


Og han prædikede og sagde: "Efter mig kommer den, som er stærkere end jeg, hvis Skotvinge jeg ikke er værdig at bøje mig ned og løse. 	 Ex ntqˈmaˈntaq Juan: Loqin weˈ nchin yolin kyxola tiˈj Tyol Dios. Me atx juntl tetz lipchetz wiˈja nimxixtl toklin tzeˈnku weˈ. Bˈinchil Tkyaqil ex nimxjo tkawbˈil. Ayintzin weˈ ntiˈx wokliˈn nipe tuˈn woka te taqˈnil.


Og Moses blev oplært i al Ægypternes Visdom; og han var mægtig i sine Ord og Gerninger. 	 Ikytzin xnaqˈtzajtz Moisésjo toj tkyaqil tumil kyxol aj Egipto, ex japin te jun ichin nim toklin kyuˈn tyol ex kyuˈn tbˈinchbˈin.


Og Apostlene kom tilbage og fortalte ham, hvor store Ting de havde gjort. Og han tog dem med sig og drog bort afsides til en By, som kaldes Bethsajda. 	 Atzaj teˈ kymeltzˈajjo t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, bˈeˈx i ok ten qˈmalte te Jesús jniˈ otaq bˈaj kybˈinchin. Bˈeˈxsin i xi qˈiˈntz kyjunalx, tuˈn kypon kanin tojjo jun najbˈil, Betsaida tbˈi.


Beder, så skal eder gives; søger, så skulle I finde; banker på, så skal der lukkes op for eder. 	 Qa ma txi kyqaniˈn, ktzajil tqˈoˈn Dios; qa ma chi jyoˈn tiˈjjo t‑xilin tajbˈil qMan, ex knetil kyuˈn; ex qa ma txi kyqˈolbˈiˈn toj kynaˈj Diosa, ex ktzajil ttzaqˈwin kyeˈy.


Ikke det, som går ind i Munden, gør Mennesket urent, men det, som går ud af Munden, dette gør Mennesket urent." 	 Nya teˈ tiˈchaqku tiˈ nbˈaj tuˈn jun xjal, nxi qˈonte toj il, qalaˈ ikytzin a teˈ n‑etz toj ttzi.


Dersom nogen taler i Tunger, da være det to, eller i det højeste tre hver Gang, og den ene efter den anden, og een udlægge det! 	 Aj kyyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol, bˈaˈn tuˈn kyyolin oˈkx kabˈe mo oxe, me junjunku. Ex il tiˈj tuˈn tpjetjo yol nkyqˈmaˈn.


Du elskede! en trofast Gerning gør du i alt, hvad du virker for Brødrene, og det for femmede, 	 Erman, nimxix nkˈuˈja tiˈja. Tbˈanilx taˈy tojjo aqˈuntl kyxoljo txqantl nimil, ex ikyxjo kyukˈaˈ xnaqˈtzilkye nchi tzaj najchaq.


Thi mange sagde falsk Vidnesbyrd imod ham, men Vidnesbyrdene stemte ikke overens. 	 At junjun noq tiˈchaqku bˈaj ja bˈant tuˈn tiˈj, me ayeˈ txqantl, mina nkytziyintaq.


Og I skulle føres for Landshøvdinger og Konger for min Skyld, dem og Hedningerne til et Vidnesbyrd. 	 Ex okpe kchi xel qˈiˈn kywutz nejinel ex nmaq kawil, noq tuˈn npaja, quˈn ikytzin k‑elile kynikyˈtzajiljiˈy kyuˈn nejinel ex kyuˈn jniˈ nya nimil, qa nimilqiˈy wiˈja.


Men tro I ikke hans Skrifter, hvorledes skulle I da tro mine Ord?" 	 Me mi nxi kyniminjiˈy a xkyij ttzˈibˈiˈn Moisés. ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn t‑xi kynimiˈn a xi nqˈmaˈn?


Og der var i deres Synagoge et Menneske med en uren Ånd, og han råbte højt 	 Tojjo ja te naˈbˈl Dios anetziˈn, attaq jun ichin tokxtaq jun taqˈnil tajaw il toj tanmin. Tej tbˈin teˈ jniˈ tyol Jesús, bˈeˈx jaw ẍchˈin. Chiˈ kyjaluˈn:


Dette skete i Bethania hinsides Jordan, hvor Johannes døbte. 	 Tkyaqiljo ikyjo; bˈaj tojjo txˈotxˈ Betania, a at tjlajxiˈ Nim Aˈ Jordán, jaˈ nchi kuxe tqˈoˈn Juan xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


Men nogle af Saddukæerne, som nægte, at der er Opstandelse, kom til ham og spurgte ham og sagde: 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i pon kanin junjun xjal Sadusey kybˈi lolte Jesús. Aye xjal anetziˈn minataq nxi kynimin, qa nchi jaw anqˈin juntl majljo kyimnin. Tuˈnpetziˈn, xi kyqanin te Jesús kyjaluˈn:


Thi det er nok i den forbigangne Tid at have gjort Hedningernes Villie, idet I have vandret i Uterlighed, Lyster, Fylderi, Svir, Drik og skammelig Afgudsdyrkelse; 	 Akuxjo jaˈlin, a nkubˈ kybˈinchintaqa ojtxe, a tzeˈnkuxjo kytzeqbˈilxjal nya nimilqe. Quˈn ikytaqtzin nchi bˈetejiˈy tojjo jniˈ nya wen, ex nimkutaq n‑el kyanmiˈn tiˈj, ex txˈujtinelqiˈy, ex manyor kyˈaˈjilqiˈy, ex noqx nchex lipe tiˈj tkyaqiljo il, ex nchi kˈuliˈn kywutzjo kywutzbˈiyil junxil kydiosxjal.


"Frygt ikke, Zions Datter! se, din Konge kommer, siddende på en Asenindes Føl." 	 Mi chi jaw xobˈa, ayiˈy najleqe toj tnam Sion. ¡Kykaˈyinxa! Luˈ kyNmaq Kawila tzul qˈuqlekx chejil tibˈaj jun tal bur.


Men dersom nogen af eder fattes Visdom, han bede derom til Gud, som giver alle gerne og uden Bebrejdelse, så skal den gives ham. 	 Qa at jun kyxola atx taj tuˈn tel tnikyˈ tuˈn tbˈet toj tumil, bˈaˈn txi tqanin te qMan Dios, ex ok ktzajil tqˈoˈn, quˈn ntzaj tqˈoˈn te Dios te qkyaqilx a at tajbˈin qe, ex mina nqo ok iˈlin tuˈn.


Men det er lettere, at Himmelen og Jorden forgå, end at en Tøddel af Loven bortfalder. 	 Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy. Jun paqx aku naj te kyaˈj exsiˈn jniˈ txˈotxˈ, me mexjo kawbˈil, a xi ttziyin Dios ojtxe, nipe jun tal tẍkyin yol, a tzˈibˈinku, nlayx tziyajtzx teˈ, tuˈn mi japin bˈaje.


eller om nogen formaner, på Formaningen; den, som uddeler, gøre det med Redelighed; den, som er Forstander, være det med Iver; den, som øver Barmhjertighed, gøre det med Glæde! 	 Qa ma tzaj qˈoˈn tuˈn qoksin kykˈuˈj txqantl, bˈaˈn tuˈn tok tilil quˈn; qa ma tzaj qˈoˈn qoklin tuˈn qsipin chˈin tiˈjjo at qe, qqˈonx tukˈa tkyaqil qanmin. Ex qa ma tzaj qˈoˈn qoklin te nejinel, bˈaˈn tuˈn tjapin bˈajx quˈn toj tumil; ex qa ma tzaj qˈoˈn qoklin tuˈn tqˈaqˈin qkˈuˈj tiˈj jun qukˈa, qˈaqˈinx qkˈuˈj tukˈa tzaljbˈil.


Og de to Disciple hørte ham tale, og de fulgte Jesus. 	 Tej kybˈinte t‑xnaqˈtzbˈin Juan yol ikyjo, bˈeˈx i xi lipe tiˈj Jesús.


Således har også Herren forordnet for dem, som forkynde Evangeliet, at de skulle leve af Evangeliet. 	 Ikytzin tumiljo xkyij tqˈmaˈn qAjaw Jesús, qa ayejo, a yolil Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex at kyoklin tiˈj jun onbˈil, quˈn tuˈn a kyaqˈiˈn.


Og se, der var en Kvinde, som havde haft en Svagheds Ånd i atten År, og hun var sammenbøjet og kunde aldeles ikke rette sig op. 	 Ex antza, taˈtaq jun qya, a otaqxi bˈaj wajxaqlajaj abˈqˈe tyabˈtlin. Otaq tzaj kˈolpaj tiˈj tuˈn jun taqˈnil tajaw il, ex ntiˈxtaq tumil tuˈn tjikyimix tzkyel tiˈj.


Men da den unge Mand hørte det Ord, gik han bedrøvet bort; thi han havde meget Gods. 	 Me atzaj teˈ tbˈinte kuˈxin ikyjo, jaw bˈisinx, quˈn tuˈn manyor qˈininxtaq; ex bˈeˈx aj tja.


Derfor, ligesom Synden kom ind i Verden ved eet Menneske, og Døden ved Synden, og Døden således trængte igennem til alle Mennesker, efterdi de syndede alle 	 Noq tuˈn jun ichin s‑oke il twutz txˈotxˈ. Ex noq tuˈn il, tkyaqilxjal il tiˈj tuˈn tkyim, quˈn tkyaqilxjal aj il.


Da de nu havde holdt Måltid, siger Jesus til Simon Peter: "Simon, Johannes's Søn, elsker du mig mere end disse?" Han siger til ham: "Ja, Herre! du ved,at jeg har dig kær." Han siger til ham: "Vogt mine Lam!" 	 Qbˈajlinxi waˈn te qlixje, xi tqanin Jesús te Simun Pegr: Simun, ay tkˈwal Juan, ¿Tzuntzin nchin ok tkˈuˈjliˈn nimxixtl tzeˈnku tkyaqiljo te twutz txˈotxˈ? Atzin te Pegr xi ttzaqˈwin te: Ikytziˈn wAjaw, ojtzqiˈn tuˈn qa nimx waja tiˈja. Xi tqˈmaˈn Jesús te: Kaˈyinqektzinjiy tal neˈẍ nimil, tzeˈnku jun kyikˈlel kyiˈj tal tal trit.


men Udholdenheden Prøvethed, men Prøvetheden Håb, 	 Ex tuˈn oybˈil luˈn, nqo el wen twutz Dios. Ex tuˈnjo qwenil, at jun qˈuqbˈil qkˈuˈj.


som der er skrevet: "Se, jeg sætter i Zion en Anstødssten og en Forargelses Klippe; og den, som tror på ham, skal ikke blive til Skamme." 	 tzeˈnkuxjo tqˈma Dios toj Tuˈjil Tyol: Kubˈ nqˈoˈn jun abˈj, tuˈn kyja pitkˈajxjal aj Judiy toj Sion, ex jun piky, tuˈn kyok takpaj tiˈj. Me alkyeˈ knimil tiˈj, nlay tzˈel toj ttxˈixewch.


Thomas svarede og sagde til ham: "Min Herre og min Gud!" 	 Tuˈnpetziˈn, xi ttzaqˈwin Tmas te: Ay wAjaw, ex nDiosa.


Dersom jeg ikke var kommen og havde talt til dem, havde de ikke Synd; men nu have de ingen Undskyldning for deres Synd. 	 Ntiˈtla kypajxjal noqit mi ẍin ula qˈmalte kye qa at kyil. Me tuˈn ma chin ula qˈmalte Tbˈanil Tqanil kye, ntiˈ kykolbˈil kyibˈ tiˈjjo kyil.


han, hvis Komme sker ifølge Satans Kraft, med al Løgnens Magt og Tegn og Undere 	 Atzin ichin aj ilxix tzul noq tuˈn tipin satanás, a tajaw il. Ex kˈwel tbˈinchin nim techil tipin, a noq tuˈn kyjaw kaˈylajkuxjal tiˈj, me noq te sbˈuˈbˈl.


Og han faldt på sit Ansigt for hans Fødder og takkede ham; og denne var en Samaritan. 	 Kubˈ meje, ex kupiˈn twiˈ tzmax twutz txˈotxˈ, tej t‑xi tqˈoˈn chjonte te Jesús. Teˈ aj Samariataq te ichin anetziˈn, a ikyˈin kyuˈn aj Israel.


Eller have alene jeg og Barnabas ingen Ret til at lade være at arbejde? 	 ¿Tzeˈntzin chˈin kye toj kywutz? ¿Ma oˈkqoxsin qeˈ tukˈa Bernabé ntiˈ qokliˈn tiˈj jun chojbˈil twiˈ qkˈuˈja tiˈjjo aqˈuntl nbˈant quˈn, tzeˈnku kye txqantl?


Men da Jakob hørte, at der var Korn i Ægypten, sendte han vore Fædre ud første Gang. 	 Me atzaj teˈ tbˈinte Jacob, qa attaq triy toj Egipto, bˈeˈx i xi tchqˈoˈn qe tkˈwal, aye qxeˈchil, antza. Me toj tnejil kybˈe tzma Egipto, i yolin tukˈa Jse, me mix ele kynikyˈ te, qa ataqjo kyitzˈin.


Disse have Magt til at lukke Himmelen, så at der ingen Regn skal falde i deres Profetis Dage; og de have Magt over Vandene til at forvandle dem til Blod og til at slå Jorden med al Slags Plage, så ofte de ville. 	 Me ayetzin kujsil yol luˈn at kyoklin tuˈn mi tzaja jbˈal kyojjo kyqˈijil, aj kyok ten yolil tiˈj Dios. Ex at kyipin tuˈn txˈixpit aˈ tuˈn tok te chikyˈ, ex tuˈn kyqanin tkyaqil wiq yajbˈil tibˈaj txˈotxˈ, tzeˈnku kyaj.


Men medens de gik for at forkynde hans Disciple det, se, da mødte Jesus dem og sagde: "Hil være eder!" Men de trådte til og omfavnede hans Fødder og tilbade ham. 	 Tzunxtaq nchi rinin wen, tej tkubˈ tyekˈin Jesús tibˈ kywutz, ex i ok tqˈolbˈin. Ex i xi laqˈe tkˈatz, i tzaj kychleˈn tqan, ex i kˈulin twutz.


Da kaldte Herodes hemmeligt de vise og fik af dem nøje Besked om Tiden, da Stjernen havde ladet sig til Syne. 	 Tuˈnpetziˈn, i tzaj ttxkoˈnte Herodes toj ewajil aye aj nabˈl, ex xi tqanin alkyexix qˈij, tej kylonte cheˈw.


Og Jesus gik ud, bort fra Helligdommen, og hans Disciple kom til ham for at vise ham Helligdommens Bygninger. 	 Tej tetz Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, kyjaˈtaq t‑xiˈ, bˈeˈx o tzaj laqˈeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz, ex xi qqˈmaˈn te: Kanqex kyejiˈy junjun tij ja te naˈbˈl Dios, tbˈanilqex wen, qo chijiˈy.


Og han stod op og tog Barnet og dets Moder med sig og kom til Israels Land. 	 Ex bˈeˈx jaw weˈks Jse; xi tiˈn tal kˈwal tukˈa tukˈax tnana tzmax toj txˈotxˈ te Israel.


Det andet Veer til Ende; se, det tredje Ve kommer snart. 	 Ma bˈaj te tkabˈ bˈisbˈajil lo. Me atx juntl chˈix tul kanin.


I bleve jo kaldede til Frihed, Brødre! kun at I ikke bruge Friheden til en Anledning for Kødet, men værer ved Kærligheden hverandres Tjenere! 	 Ayiˈy werman, ma chi txoklajtza tuˈn qMan Dios, tuˈn kytzaqpaja tjaqˈ tkyaqiljo lo. Me nya tuˈn ma chi tzaqpeta, kˈwel kybˈinchinjiˈy tkyaqiljo ntqanin ojtxe kyteˈn, a tkyaqil achbˈil. Qalaˈ il tiˈj tuˈn kyajbˈiˈn kyxolilixa, ex tuˈn tok kykˈuˈjlin kyibˈa.


Thi mange vandre, som jeg ofte har sagt eder, men nu også siger med Tårer, som Kristi Kors's Fjender, 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ilaˈx maj, o txi nqˈmaˈn kyeˈy, ex jaˈlin nxi nqˈmaˈn juntl majla tukˈa taˈl nwutza, quˈn tuˈn at ilaˈ nchi bˈet nyakuj ajqˈojqe tiˈj tcruz Crist, quˈn nkyqˈmaˈn qa nya noq oˈkx tuˈn tkyimlin Jesús at kolbˈil, qalaˈ il tiˈj tuˈn qqitin qechil tiˈj ttzˈumil qchibˈjil tuˈn qklet, chi chiˈ.


Atter siger jeg eder: Det er lettere for en Kamel at gå igennem et Nåleøje end for en rig at gå ind i Guds Rige." 	 Kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy: Jun paqxla aku tzˈex jun chej toj toyajil jun bˈaq te slepbˈil bˈuˈẍ, tzeˈnkul teˈ tuˈn tokx jun qˈinin toj Tkawbˈil Dios.


for at han skulde løskøbe dem, som vare under Loven, for at vi skulde få Sønneudkårelsen. 	 noq tuˈn qklet tjaqˈjo ojtxe kawbˈil, ex tuˈn qok te kˈwalbˈaj te qMan Dios te jun majx.


Men I vide det også selv, Filippensere! at i Evangeliets Begyndelse, da jeg drog ud fra Makedonien, var der ingen Menighed, som havde Regning med mig over givet og modtaget, uden I alene. 	 Ex ojtzqiˈn kyuˈn ayeqiˈy aj Filipos, teˈ tzaj xkye nqˈmantiˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil toj Macedonia, ex tzmax tzaluˈn, ex oˈkqex kyeˈ ma chi onin weˈy. Me mix aˈl juntl Ttanim Dios ma tzˈonin wiˈja tiˈjjo onbˈil, a xi nqˈoˈn kyeˈy, a Tbˈanil Tqanil kolbˈil.


Men dersom de alle vare eet Lem, hvor blev da Legemet? 	 Quˈn noqit junx tnej tkyaqil, ntiˈtla teˈ qxmilil.


Når I da komme sammen, er dette ikke at æde en Herrens Nadver. 	 Me kxel nqˈmaˈn qa ajo paˈbˈl lo ntiˈ tajbˈin, ex ajo Xjan Wabˈj, a nchi waˈn tiˈj, nyaxla xjan twutz qAjaw.


Og de ophidsede Folket og de Ældste og de skriftkloge, og de overfaldt ham og slæbte ham med sig og førte ham for Rådet; 	 Ikytzin oke kyuˈn, tuˈn tjaw tiljxjal. Ex ayeˈ nim kyoklin, junx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil i xi tˈilpaj tzyulte Esteban. Tej ttzyet kyuˈn, bˈeˈx xi kyiˈn twutz Sanedrín,


Prædike Ordet, vær rede i Tide og i Utide, irettesæt, straf, forman med al Langmodighed og Belæring! 	 Qˈmaˈnxixjiy Tyol Dios. Ex qa at ambˈil tiˈja ex qa ntiˈ, tzˈokx tilil tuˈn, tuˈn tbˈant. Kawinqexa, jikysinqexa, ex chebˈe qˈonxa kynabˈl tukˈa jun xnaqˈtzbˈil toj tumil.


Og da de havde fuldbyrdet alle Ting efter Herrens Lov, vendte de tilbage til Galilæa til deres egen By Nazareth. 	 Teˈ tbˈaj bˈant kyuˈn tzeˈntaqjo ntqˈmaˈn tkawbˈil Dios, bˈeˈx i meltzˈaj juntl majl tojxjo kytanim, a Nazaret te Galiley.


thi hvad der lønligt bedrives af dem, er skammeligt endog at sige; 	 quˈn manyor txˈixwejilx tuˈn qyolin tiˈj a nkubˈ kybˈinchin toj ewajil.


Thi heller ikke dømmer Faderen nogen, men har givet Sønnen hele Dommen, 	 Ex nya te Dios tuˈn tkawin toj qˈij te paˈbˈin; qalaˈ tzaj tqˈoˈn Dios wokliˈn tuˈn nkawiˈn tibˈaj tkyaqil.


men de, som agtes værdige til at få Del i hin Verden og i Opstandelsen fra de døde, tage hverken til Ægte eller bortgiftes. 	 Me ayetzin kyeˈ, a ktzajil qˈoˈn kyoklin tuˈn kyjatz itzˈje juntl majl toj tkabˈ chwinqil te toj kyaˈj, nlay chi jaw mejel kyeˈ, exla qa ichin exla qa qyaqe,


Da sagde de til ham: "Hvad gør du da for et Tegn, for at vi kunne se det og tro dig? Hvad Arbejde gør du? 	 Xitzin kyqˈmaˈntz te Jesús: Qa twutzxix qa ma tzaj smaˈn tuˈn Dios, ¿Tiˈtzin jun techiltz ktzajil tyekˈiˈn qeˈy, noq tuˈn qlontiˈy, ex tuˈn t‑xi qnimintza? ¿Tiˈtzin chˈin ma bˈanttz tuˈn?


Og de have overvundet ham i Kraft af Lammets Blod og i Kraft af deres Vidnesbyrds Ord; og de elskede ikke deres Liv, lige til Døden. 	 Quˈn ma kubˈ tiˈj kyuˈn noq tuˈn tchkyˈeljo Jesús, a tal Tal rit, ex kubˈ kyyekˈin kynimbˈil tukˈa kyyol ex tukˈa kybˈinchbˈin, tuˈn mix i xobˈe tuˈn kykyim tuˈn tpaj Tbˈanil Tqanil.


Og han beskikkede tolv, til at de skulde være hos ham, og til at han kunde udsende dem til at prædike 	 Kyxoltziˈn xjal anetziˈn, i jaw tskˈoˈn kabˈlajaj ichin, tuˈn kyxi tkˈleˈn qˈmalte Tyol Dios kyojile jniˈ najbˈil. Ex xi tqˈoˈn kyoklin te tsanjil.


En af Ypperstepræstens Tjenere, som var en Frænde af ham, hvis Øre Peter havde afhugget, siger: "Så jeg dig ikke i Haven med ham?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqanin jun aqˈnil te tnejil pale, a attaq kylonte kyibˈ tukˈa ichin, a otaq tzˈel txˈemin tẍkyin tuˈn Pegr: ¿Ma nyatzin o nliˈy toj chˈlaj te awbˈil tqan lobˈj tukˈa?


Men det var Kajfas, som havde givet Jøderne det Råd, at det var gavnligt, at eet Menneske døde for Folket. 	 Axte Caifásjo lo, a otaq qˈmante kye aj Judiy, qa wentaq kye tuˈn tkyimtaq jun ichin te kyxel tkyaqil kyxjalil.


Alt, hvad der sælges i Slagterbod, spiser det, uden at undersøge noget af Samvittigheds-Hensyn; 	 Bˈaˈn txi kychyoˈnjiˈy tkyaqil chibˈj nkˈayajtz toj kˈaybˈil chibˈj, ex mi kubˈ kybˈisiˈn, mo tuˈn t‑xi kyqaniˈn, qa nej xkubˈ bˈyet kywutzjo twutzbˈiyil.


Men dersom nogen ikke lyder vort Ord her i Brevet, da mærker eder ham; hav intet Samkvem med ham, for at han må skamme sig! 	 Ex qa at jun kyxola mi nkubˈ tbˈiˈn a nxi qqˈmaˈn kyeˈy tojjo uˈj lo, noq kykaˈyinka, exsin kypamil kyibˈa tiˈj, tuˈntzin ttzaj txˈixwe.


De Ældste, som ere gode Forstandere, skal man holde dobbelt Ære værd, mest dem, som arbejde i Tale og Undervisning. 	 Aye nejinel, a ma bˈant‑xix kykawin toj tumil toj Ttanim Dios, bˈaˈntla tuˈn t‑xiˈ jun onbˈil nimxix kyexixpetlaˈ ayeˈ ma txi kyqˈoˈnx kyibˈ tuˈn kyyolin ex tuˈn kyxnaqˈtzin tiˈj Tyol Dios.


Men straks oplodes hans Mund og hans Tunge, og han talte og priste Gud. 	 Ex tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx bˈantl tyolin Zakariy, exsin ok ten nimsil tbˈi Dios.


råbte og sagde: "I Mænd! hvorfor gøre I dette? Vi ere også Mennesker, lige Kår undergivne med eder, og vi forkynde eder Evangeliet om at vende om fra disse tomme Ting til den levende Gud, som har gjort Himmelen og Jorden og Havet og alt, hvad der er i dem; 	 Ayiˈy xjal, ¿Tiquˈnil nkubˈ kybˈinchinjiˈy lo? Ichinqo qeˈ tzeˈnku kyeˈ. Ex ma qo ula qˈmalte kyeˈy, tuˈn tkyij kytzaqpinjiˈy a nbˈant kyuˈn, quˈn ntiˈx tajbˈin twutzjo Dios, a nimxix toklin. Tuˈntzintzjo, kytxˈixpinks kynabˈla tukˈa Dios itzˈ, a kubˈ bˈinchinte kyaˈj, txˈotxˈ, ex ttxuyil aˈ, ex tkyaqiljo at kyoj.


Men den samme Tjener gik ud og traf en af sine Medtjenere, som var ham hundrede Denarer skyldig; og han greb fat på ham og var ved at kvæle ham og sagde: Betal, hvad du er skyldig! 	 Me aˈkxtaq tetzjo aqˈnil, tej tel knet jun tukˈa tuˈn, a kˈasbˈinintaq twutz noq jun tal jteˈbˈin pwaq. Me tzaj ttzyuˈn tukˈa tqul, ex ok tẍpoˈn, ex xi tqˈmaˈn te: Chjomjiy tkˈasa weˈy.


Skaren, som var med ham, vidnede nu, at han havde kaldt Lazarus frem fra Graven og oprejst ham fra de døde. 	 Me ayeqetziˈn xjal iteˈtaq tukˈa Jesús, tej ttzaj tqˈolbˈin Lázaro toj jul, ex tej tjaw anqˈintl tuˈn, tzunx nchi yolintaq tiˈj kyukˈa txqantl.


Og de, der bleve såede i god Jord, det er dem, som høre Ordet og modtage det og bære Frugt,tredive og tresindstyve og hundrede Fold." 	 Atziˈn xjal tzeˈnku tbˈanil txˈotxˈ nkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios, ex nbˈaj kubˈ kybˈinchin tzeˈnku ntqˈmaˈn, ikyqetziˈn tzeˈnku triy; n‑el lajaj toj kaˈwnaq twutz, junjuntl ox kˈal ex junjuntl te jweˈ kˈal.


han bringe eder til Fuldkommenhed i alt godt, til at gøre hans Villie, og han virke i eder det, som er velbehageligt for hans Åsyn, ved Jesus Kristus: ham være Æren i Evighedernes Evigheder: Amen. 	 Noqit aku Dios tzˈok qˈon kyeˈy tzˈaqle ex bˈaˈn kynabˈla, tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn ikyxjo tzeˈnkuxjo tajbˈil. Ex noqit aku bˈant quˈn tzeˈnku tajbˈil, noq tuˈn Jesús, quˈn at Xewbˈaj Xjan toj qanmin, a nbˈinchinte ikyxjo tzeˈnku taj qMan Dios. Nimxitjo tbˈi Jesucrist jaˈlin ex te jun majx. Ikyxit tzˈeleˈ.


Men han begyndte at forbande sig og sværge: "Jeg kender ikke dette Menneske, om hvem I tale." 	 Xi tqˈmaˈn Pegr kye: ¡Twutzx Dios kxel nqˈmaˈn kyeˈy! ¡Nya wojtzqiˈn wejiˈy ichin, a nchi yoliˈn tiˈj!


Paulus, ved Guds Villie Kristi Jesu Apostel, og Broderen Timotheus til Guds Menighed, som er i Korinth, tillige med alle de hellige, som ere i hele Akaja: 	 Ayiˈn Pabl jun tsanjil qAjaw Jesucrist tuˈn tajbˈil qMan Dios. Junx tukˈa erman Timotey, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn kye erman, ayeˈ Ttanim Dios toj tnam Corint ex toj tkyaqil txˈotxˈ te Acay.


Thi Korsets Ord er vel for dem, som fortabes, en Dårskab, men for dem, som frelses, for os er det en Guds Kraft. 	 Quˈn atzin Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a xi nqˈmaˈn tiˈjjo tkyimlin Crist twutz cruz, ntiˈ tajbˈin toj kywutzxjal, ayeˈ kyja kyxiˈ toj najin. Me atzin Tqanil luˈn tipin Dios teˈ te qe, awoˈ nqo okx toj tbˈeyil kolbˈil, tuˈn qklet tuˈn.


Og dersom vi vide, at han hører os, hvad vi end bede om, da vide vi, at vi have de Ting, om hvilke vi have bedt ham. 	 Ex ikyxjo tzeˈnkuˈ bˈiˈn quˈn, ntzaj tbˈiˈn Diosjo a qnaˈj Dios, ex bˈiˈn quˈn, qa ntzaj tqˈoˈn a nxi qqanin te.


Sydens Dronning skal oprejses ved Dommen sammen med denne Slægt og fordømme den; thi hun kom fra Jordens Grænser for at høre Salomons Visdom; og se, her er mere end Salomon. 	 Ok kjawil weˈks ajo qya, a nmaq kawil tzajnin te najchaq te twutz txˈotxˈ, tuˈn kykubˈ tzˈaqxjal toj kyil tuˈn, ayeˈ iteˈ kyojjo qˈij jaˈlin. Quˈn ajo qya anetziˈn bˈeˈx xiˈ bˈilte tnabˈlxix qtzan Salomón. Me ajo t‑xilin naˈbˈl wiˈja jaˈlin, nimxixtl toklin tzeˈnku te Salomón.


Men efter at jeg er bleven oprejst, vil jeg gå forud for eder til Galilæa." 	 Me ajtzin njaw itzˈjiˈy juntl majl, nej chin pon kaniˈn kywutza toj Galiley.


som du beredte for alle Folkeslagenes Åsyn, 	 a kkolil kyiˈjjo jniˈ xjal chi xel niminte tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Men de sagde: "Ikke på Højtiden, for at der ikke skal blive Oprør iblandt Folket." 	 Me bˈaj kyyolin, qa nya toj nintz qˈij te Xjan Qˈij, tuˈntzintla mi bˈaj jaw tiljxjal kyiˈj.


Men da vi havde fået Kypern i Sigte og vare komne den forbi til venstre for os, sejlede vi til Synen og landede i Tyrus; thi der skulde Skibet losse sin Ladning. 	 Tzuntaq nqo bˈeta ikyjo, tuˈn qxiˈy tzma Siria, tej qlontiˈy chˈin txˈotxˈ toj ttxuyil aˈ, ex toj tumil qẍnayaja, Chipre tbˈi. Atzaj teˈ qkaniˈn toj txˈotxˈ Siria, o okxa toj tnam, Tiro tbˈi, quˈn iltaq tiˈj tuˈn tkyij tiqitz bark.


Da Herren nu erfarede, at Farisæerne havde hørt, at Jesus vandt flere Disciple og døbte flere end Johannes 	 Pon tqanil kyukˈa Parisey, qa nimxtaql te Jesús xjal lipchek tiˈj, ex nimxtaql xjal nchi kuˈx toj aˈ tuˈn, te jawsbˈil aˈ, tzeˈnku te Juan.


at Kristus må bo ved Troen i eders Hjerter, 	 tuˈntzintla tnajan Crist tukˈa tkyaqil tipin toj kyanmiˈn noq tuˈnjo kynimbˈila. Ex nchin naˈn Diosa kyiˈja, tuˈntzintla kyteˈn jikyinxix toj kynimbˈila, ex atitla nimxix tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa, tzeˈnku jun tlokˈ tze, a nimx ma txaˈye;


Jeg besværger eder ved Herren, at dette Brev må blive oplæst for alle de hellige Brødre. 	 Ex kxel woqxeniˈn kyeˈy toj tbˈi qAjaw, tuˈn tkubˈ kyuˈjinjiˈy uˈj lo kyxol kykyaqil erman.


Dersom I vide, at han er retfærdig, da erkender, at hver den, som gør Retfærdighed, er født af ham. 	 Bˈiˈn kyuˈn, qa a Klolqe Jesús tzˈaqlexix toj tkyaqil. Tuˈn ikyjo, il tiˈj tuˈn tel kynikyˈa te, qa kykyaqiljo nchi bˈet tzˈaqlexix toj kychwinqil, o chi ok te Tkˈwal Dios.


Da gik Zebedæus's Sønners Moder til ham med sine Sønner og faldt ned for ham og vilde bede ham om noget. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj laqˈe tnana Santyaw ex Juan, ayeˈ tkˈwal Zebedey, tkˈatz Jesús junx kyukˈa tal, ex i kubˈ meje twutz, ex xi tqanin jun bˈaˈn kyiˈj tal.


Og I have ikke kendt ham, men jeg kender ham. Og dersom jeg siger: "Jeg kender ham ikke," da bliver jeg en Løgner ligesom I; men jeg kender ham og holder hans Ord. 	 Me nya ojtzqiˈn kyuˈn. Me metzin weˈ wojtzqiˈn weˈ. Qa ma txi nqˈmaˈn kyeˈy qa mi wojtzqiˈn, jun nikyˈil yolqintlaˈy tzeˈnku kyeˈ. Me twutzxix wojtzqiˈn weˈ ex nkubˈ nbˈinjiˈy Tyol.


Den, som har Øre, høre, hvad Ånden siger til Menighederne! Den, som sejrer, ham vil jeg give at æde af Livets Træ, som er i Guds Paradis. 	 Aˈlchaqx kyetz k‑okil bˈin te a ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan kye wuq chˈuq Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kybˈinchin. Ankye qe kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, kxel nqˈoˈn kyoklin tuˈn kywaˈn tiˈjjo twutz tze te chwinqil, a at tkˈatz Dios toj kyaˈj.


Burde ikke også du forbarme dig over din Medtjener, ligesom jeg har forbarmet mig over dig. 	 Ikytzintla tejiy matla tzaj qˈaqˈin tkˈuˈja tiˈj tukˈiy, tzeˈnku weˈ saj qˈaqˈin nkˈuˈja tiˈja.


Og Verden forgår og dens Lyst; men den, som gør Guds Villie, bliver til evig Tid. 	 Tkyaqiljo luˈn nya tzajnin tiˈj qMan Dios, quˈn tkyaqiljo luˈn kja kyikyˈ, ex tkyaqil txˈotxˈ kbˈajil te jun majx. Me atzin xjal, a nbˈinchin tzeˈnkuˈ taj Dios, ok ktenbˈil te jun majx.


Men alt dette er Veernes Begyndelse. 	 Me tkyaqiljo kbˈajil ikyjo, ikytziˈn tzeˈnku tnejil tchyoˈn tkˈuˈj jun qya tukˈa tal.


Thi jeg vil ikke, Brødre, at I skulle være uvidende om, at vore Fædre vare alle under Skyen og gik alle igennem Havet 	 Me waja tuˈn kybˈintiˈy werman, qa nya tkyaqilx kkanbˈil chojbˈil, a tzaj tqˈoˈn Dios. Quˈn kanqetzinjiˈy aj Israel ojtxe, aye qxeˈchil toj qnimbˈil. Quˈn kykyaqilxjo i etz toj Egipto tukˈa Moisés, ex i mujbˈin te kyibˈ tukˈa, tej kyten tjaqˈ muj, ex tej kyikyˈx toj ttxuyil aˈ, Kyaq tbˈi, nyakuj te jun jawsbˈil aˈ.


Da. tager Djævelen ham med sig til den hellige Stad og stiller ham på Helligdommens Tinde og siger til ham: 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xi tiˈn tajaw il Jesús toj xjan tnam te Jerusalén. Jax tkˈleˈn tzmax toj tjuchˈiljo tnejil ja te naˈbˈl Dios, a nimxix tweˈ.


Hvad skulle vi da sige til dette? Er Gud for os, hvem kan da være imod os? 	 ¿Tzeˈntzila quˈn? Qa a Dios at qukˈa, ¿Altzila kye aku tzˈok meltzˈajtz qiˈj?


Men nogle Dage efter kom Feliks med sin Hustru Drusilla, som var en Jødinde, og lod Paulus hente og hørte ham om Troen på Kristus Jesus. 	 Otaqxi bˈaj jun jteˈbˈin qˈij, tej tkanin juntl majl Félix junx tukˈa t‑xuˈjil, aj Judiytaq, Drusila tbˈi, exsin xi tqˈmaˈntz, tuˈn t‑xi txokbˈaj Pabl, ex antza kubˈe tbˈiˈne, tej tok ten Pabl yolil tiˈjjo qnimbˈil tiˈj qAjaw Jesucrist.


utugtige, Syndere imod Naturen, Menneskerøvere, Løgnere, Menedere, og hvad andet der er imod den sunde Lære, 	 ex kykyaqiljo nchi bˈinchin aj pajil tiˈjlbˈinxi mejebˈlin, ex aye nchi kyˈaˈjin, ichin tukˈax jun ichin ex qya tukˈax jun qya, exqetziˈn jniˈ elqˈil xjal, ex jniˈ sbˈul yol, ex tkyaqiljo nkujsinte tyol, a nya twutzx, twutz kawil; ex tkyaqiljo nkubˈ kybˈinchin nya bˈaˈn tiˈjjo xnaqˈtzbˈil twutzxix.


Og de græd alle og holdt Veklage over hende; men han sagde: "Græder ikke; hun er ikke død, men sover." 	 Tej kyokx tuja, kykyaqilxjal tzuntaq nchi oqˈ tuˈn bˈisbˈajil tiˈjjo tal txin, a otaq kyim. Me atzin te Jesús xi qˈmante kye kyjaluˈn: Mina chi oqˈ kyeˈ, quˈn nya ma kyim tetxin, qalaˈ luˈ noq nktan.


thi han forventede den Stad, som har fast Grundvold, hvis Bygmester og Grundlægger er Gud. 	 Me atziˈn te Abraham noqx xi tqˈuqbˈinx teˈ tkˈuˈj tiˈjjo juntl tnam te najbˈil te jun majx, a at toj kyaˈj, a kubˈ tnaˈbˈlin Dios, ex kubˈ tbˈinchin. Tuˈnpetziˈn, kubˈ tbˈisin Abraham tuˈn tnajan tzeˈnku jun bˈetin xjal kyojileˈ tnam tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Dersom da hele dit Legeme et lyst, så at ingen Del deraf er mørk, vil det være helt lyst, som når Lyset bestråler dig med sin Glans." 	 Qatzin toj spikyˈin taˈye kyximbˈitza exsin tkyaqiljo kychwinqila, ex ntiˈ chˈin qxopin toj; okpen k‑elil kynikyˈtza tiˈj tkyaqiljo nya wen, tzeˈnku tuˈn kybˈeta toj jun tqan tzaj.


eller Landshøvdinger som dem, der sendes af ham til Straf for Ugerningsmænd, men til Ros for dem, som gøre det gode. 	 ex ikyxjo kye aj kawil, a smaˈnqe tuˈn, tuˈn kykubˈ kawitjo bˈinchil il, ex tuˈn kyyolin wen kyiˈjjo aye nchi bˈinchin bˈaˈn.


Johannes til de syv Menigheder i Asien: Nåde være med eder og Fred fra ham, som er, og som var, og som kommer, og fra de syv Ånder, som ere foran hans Trone, 	 Ayiˈn Juan, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn te kyeˈy, ayiˈy wuq Ttanim Dios toj txˈotxˈ Asia. Noqit xtalbˈil ex jun nukˈbˈil kyukˈiy, aye tzajnin te qMan Dios, a itzˈ te jun majx, a attaq, ex tzul kanin; ex tuˈn Xewbˈaj Xjan, a tzˈaqlexix;


Hvorledes blev den ham da tilregnet? da han var omskåren, eller da han havde Forhud? Ikke da han var omskåren, men da han havde Forhud. 	 Kykaˈyinktziˈn Abraham. ¿Ma tzmaxipela s‑ok qˈoˈn Abrahamjo te tzˈaqle twutz Dios, tej tok techil, mo qa te naˈmtaq tok? Kxel nqˈmaˈn qa te naˈmtaq tok techil, ok qˈoˈn te tzˈaqle tuˈn Dios.