Thi den, der er kaldet i Herren som Træl, er Herrens frigivne; ligeså er den, der er kaldet som fri, Kristi Træl. 	 Quˈn qa at jun nimil, a otaq tzˈok te aqˈnil te jun majx kyukˈaxjal, tej ttxoklajtz tuˈn qAjaw, exla qa aqˈnil, me atziˈn jaˈlin tej tnimin, ma tzaqpaj tuˈn tajbˈin toj taqˈin qAjaw. Ex ikyxjo, qa tzaqpiˈntaq jun xjal, tej ttxoklajtz, atziˈn jaˈlin ma tzˈok te aqˈnil te jun majx te Crist. Quˈn junx kyoklin kykabˈilx twutz Dios.


Jesus svarede og sagde til ham: "Tror du, fordi jeg sagde dig, at jeg så dig under Figentræet? Du skal se større Ting end disse." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma man txi tnimiˈn noq tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey, qa o tzˈiwliy wuˈn t‑xe tqan iw? Me tzaluˈn ok tlaˈbˈila txqantl tiˈ, a nimixixtl tzeˈnku lo.


Og da Havnen ikke egnede sig til Vinterleje, besluttede de fleste, at man skulde sejle derfra, om man muligt kunde nå hen og overvintre i Føniks, en Havn på Kreta, som vender imod Sydvest og Nordvest, 	 Ex tuˈn nya wentaqjo najbˈil anetziˈn tuˈn tikyˈx jbˈalil quˈn antza; tuˈntziˈn, chˈime kykyaqilx kubˈ bˈisinte qa wen tuˈn qexa, ex tuˈn tok qqˈoˈn tilil, tuˈn qkaniˈn tzma Fenice, jun tnam toj txˈotxˈ Creta, a at tumil tjawitz qˈij, ex antza tuˈn tikyˈe jbˈalil quˈn.


om hans Søn, født af Davids Sæd efter Kødet, 	 Atziˈn Tbˈanil Tqaniljo nyolin tiˈjjo Tkˈwal Dios, a qAjaw Jesucrist, a at kabˈe tten: Xjal ex Tkˈwal Dios. Tnejil, xjal teˈ tzeˈnku qeˈ, quˈn antza tzajnin tyajil tiˈj jun xjal, a qtzan nmaq kawil David.


Så står da omgjordede om eders Lænd med Sandhed og iførte Retfærdighedens Panser. 	 Kukx chi weˈkujiˈy kujxix. Kypasim kykˈuˈja tukˈa twutzxix, nyakuj jun kˈalbˈil kykˈuˈja. Ex kykˈlonkxixa wen tukˈa jun chwinqil tzˈaqle, tzeˈnku jun kxbˈil tok tiˈj kykˈuˈj xoˈl qˈaqˈ te kolbˈilkye.


Og jeg faldt ned for hans Fødder for at tilbede ham, og han siger til mig: Gør det ikke! Jeg er din Medtjener eg dine Brødres, som have Jesu Vidnesbyrd; tilbed Gud! thi Jesu Vidnesbyrd er Profetiens Ånd. 	 Bˈeˈx in kubˈ mejeˈy t‑xe tqan angel, tuˈn nkˈulin te. Me tzaj tqˈmaˈn weˈy: Mi kubˈ tbˈinchinjiy ikyjo, qalaˈ kˈuliˈn twutz Dios. Quˈn aqˈnilqin weˈ tzeˈnkuxjo te, junx kyukˈa termana, aye lipcheqek tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Jesús. Quˈn atzin Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús, atzin t‑xilin kyyoljo tkyaqil nchi yolin tiˈj tojjo uˈj lo.


for at Lovens Krav skulde opfyldes i os, som ikke vandre efter Kødet, men efter Ånden. 	 Tuˈntzin tjapin bˈajjo t‑xilin tumil ojtxe kawbˈil, mina nqo bˈet jaˈlin tzeˈnku ntqanin qxmilil, qalaˈ tzeˈnku taj Xewbˈaj Xjan.


Står op, lader os gå; se, han, som forråder mig, er nær." 	 ¡Kux chi jaw weˈksa! ¡Qoˈqe! Quˈn luˈ tzul a kxel kˈayin weˈy.


og denne Verdens Bekymringer og Rigdommens Forførelse og Begæringerne efter de andre Ting komme ind og kvæle Ordet, så det bliver uden Frugt. 	 me oˈkxtza nchi bˈisine tiˈj tkyaqiljo tkubˈ twutz txˈotxˈ. Ex kyaj tuˈn tten tkyaqil tiˈchaqku tiˈ kye ex jniˈ kyqˈinimil. Tuˈntzintzjo anetziˈn, n‑el naje kynimbˈil tiˈj Dios. Ikyxsin tzeˈnku triy njaw chˈiy toj txˈiˈx. Noq n‑el xkyˈiˈsix ex ntiˈ toj n‑el.


Men han sagde dem også en Lignelse: "Mon en blind kan lede en blind? Ville de ikke begge falde i Graven? 	 Kubˈtzin tyolin Jesús jun techil kywutz kyjaluˈn, tuˈn mi cheˈxe lipe kyiˈjjo xnaqˈtzbˈil nya wen: ¿Ma akutzin bˈant tuˈn tkubˈ nej jun moẍ, yekˈil teˈ tbˈe juntl moẍ? ¿Ma nyapetzila kykabˈilx aku chi kux lankˈaj toj xaq?


Men hvad jeg skriver til eder - se, for Guds Åsyn vidner jeg, at jeg ikke lyver. 	 Kxel nqˈmaˈnjiˈy luˈn twutz qMan Dios: Tkyaqiljo ma txi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, twutzxix.


Jesus så på dem og siger: "For Mennesker er det umuligt, men ikke for Gud; thi alle Ting ere mulige for Gud." 	 I ok tkaˈyin Jesús, ex i xi ttzaqˈwin: Nlay bˈant tuˈn kyklet‑xjal kyuˈnx kyibˈx. Me mete Dios kbˈantil teˈ tuˈn tkyaqil.


udvalgte efter Gud Faders Forudviden, ved Åndens Helligelse, til Lydighed og Bestænkelse med Jesu Kristi Blod: Nåde og Fred vorde eder mangfoldig til Del! 	 Ayiˈy o chi jaw skˈoˈn tuˈn qMan Dios, a tzeˈnkuxjo t‑xim attaq te tnejil, noq tuˈn kysaqixa tuˈn Xewbˈaj Xjan, tuˈntzintla tkubˈ kynimiˈn, ex tuˈn kyoka tzˈaqle tuˈn tchkyˈel Jesucrist. Noqit nim t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil kyibˈaja toj tkyaqil.


Bærer da Frugter, som ere Omvendelsen værdige, og begynder ikke at sige ved eder selv: Vi have Abraham til Fader; thi jeg siger eder, at Gud kan opvække Abraham Børn af disse Sten. 	 Quˈn ojtzqiˈn kyuˈn kykyaqilxjal, qa axjo kybˈinchbˈiˈn nyekˈinte qa naˈm tajtz tiˈj kyanmiˈn. ¿Tzeˈntzin tten nkubˈ kyximiˈn kyxola, qa aku chi kleta noq tuˈn Judiyqiˈy, a tyajil qtzan Abraham, ex nya tuˈn tajtz tiˈj kyanmiˈn? Tunpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, noqpetzin at kolbˈiltz ikyjo, majqexpetla kyeˈ abˈj luˈn, aku chi ok tqˈoˈn Dios te tyajil Abraham, tuˈn kyklet.


Disse skulle føre Krig med Lammet, og Lammet skal sejre over dem - fordi det er Herrers Herre og Kongers Konge - og de: som ere med det, de kaldede og udvalgte og trofaste. 	 Ex ok chi qˈojil tiˈjjo Jesús, a tal Tal rit. Me ante Jesús kˈwel kyiˈj tuˈn, quˈn a teˈ Tajaw kyibˈaj tkyaqil tajaw, ex Kawil tibˈaj tkyaqil kawil. Ex ayetziˈn iteˈ tukˈa o chi txket, ex o chi jaw skˈoˈn tuˈn Dios, ex o chi ok lipe tiˈj te jun majx.


Da han nu hørte, at han var syg, blev han dog to Dage på det Sted, hvor han var. 	 me tej tbˈinte Jesús, qa yabˈtaq Lázaro, axsa kyije tenl kabˈe qˈij, a jaˈ taˈyetaq.


Dersom det er muligt - såvidt det står til eder - da holder Fred med alle Mennesker: 	 Kyqˈonka tilil, tuˈn kyjyon tumil tuˈn kyanqˈiˈn tukˈa jun nukˈbˈil kyukˈa kykyaqil xjal.


Mattathias's Søn, Amos's Søn, Naums Søn, Eslis Søn, Naggajs Søn, 	 Atzin te Jse tkˈwaltaql te Matatías, a tkˈwaltaq Amós, a tkˈwaltaq Nahum, a tkˈwaltaq Esli, a tkˈwaltaq Nagai.


Kommer hid til mig alle, som lide Møje og ere besværede, og jeg vil give eder Hvile. 	 Tuˈnpetziˈn, ku kytzaja wukˈiy, ayiˈy sikytlin iteˈy, ex ayiˈy ma chi yajxa tojjo kychwinqila. Ex kxel nqˈoˈn ajlabˈl kyeˈy te jun majx.


Og en af de Ældste tog til Orde og sagde til mig: Disse, som ere iførte de lange, hvide Klæder, hvem ere de? og hvorfra ere de komne? 	 Ex tzaj tqanin jun nejinel weˈy: ¿Ankyeqe luˈn, a tok kyxbˈalin sjanin, ex jaˈtzin ẍi tzaje?


for Konger og alle dem, som ere i Højhed, at vi må leve et roligt og stille Levned i al Gudsfrygt og Ærbarhed; 	 ex tuˈn kynaˈn Dios kyiˈjjo tkyaqil nejinel ex jniˈ kawil, tuˈntzintla qbˈet toj tumil, ex tukˈa jun bˈaˈn nukˈbˈil, ex tuˈn tajtz tiˈj qanmin twutz Dios, ex tuˈntzin qok tzˈaqlexix toj tkyaqil.


Dit Øje er Legemets Lys; når dit Øje er sundt, er også hele dit Legeme lyst, men dersom det er dårligt, er også dit Legeme mørkt. 	 Ajo kywutza tzeˈnku jun tzaj te kyxmilila ex te kyanmiˈn. Qa wen kywutza, at spikyˈin toj kyanmiˈn tuˈn tel kynikyˈa tiˈj tkyaqiljo wen. Me qatzin ma txi kyqˈoˈn ambˈil te kywutza noq tuˈn tkaˈyin tiˈjjo nya wen, ex ikyx ok k‑okil kyanmiˈn te nya wen, ex toj qxopin.


Og nu vide I, hvad der holder ham tilbage, indtil han åbenbares i sin Tid. 	 Ex atzin jaˈlin, bˈiˈn kyuˈn tiˈ ma tzˈok meqonte, tuˈn mi tzule ichin lo. Naˈmx tkanin tqˈijil.


Eller vide I ikke, at de hellige skulle dømme Verden? og når Verden dømmes ved eder, ere I da uværdige til at sidde til Doms i de ringeste Sager? 	 ¿Ma mitzin bˈiˈn kyuˈn, qa aye nimil kchi kawil kyiˈjjo xjal nya nimilqe tkyaqil twutz txˈotxˈ? Exsin qa ikytzjo, ¿Ma ntiˈtzin kyetza kynabˈl, tuˈn kynikˈetjo junjun tiˈ, a noq chˈin t‑xilin?


Peter siger til ham: "Du skal i al Evighed ikke to mine Fødder." Jesus svarede ham: "Dersom jeg ikke tor dig, har du ikke Lod sammen med mig." 	 Me ante Pegr xi tqˈmaˈn: Nlayx ntziyiˈy jun maj tuˈn tel ttxjoˈn nqaˈn. Xi ttzaqˈwin Jesús: Qa mi s‑el ntxjoˈn tqan, ntiˈxpen toklintza wukˈiy.


Og de forstode ikke det Ord, som han talte til dem. 	 Me mix oke kybˈiˈne Jse ex Mariyjo ikyjo.


Men Josef fra Arimathæa, som var en Jesu Discipel, dog lønligt, af Frygt for Jøderne, bad derefter Pilatus om, at han måtte tage Jesu Legeme, og Pilatus tillod det. Da kom han og tog Jesu Legeme. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, attaq jun ichin, Jse aj Arimatey, xi tqanin ambˈil te Pilat, tuˈn t‑xi tiˈn t‑xmilil Jesús. Atzin teˈ Jse lipchek toj tanmin tiˈj t‑xnaqˈtzbˈil Jesús; me tkyˈeˈtaq tuˈn tel tqanil, noq tuˈn t‑xobˈil kye Judiy. Ante Pilat xi tqˈoˈn ambˈil te Jse, tuˈn t‑xi tiˈn t‑xmilil Jesús.


Ve Verden for Forargelserne! Thi vel er det nødvendigt, at Forargelserne komme; dog ve det Menneske, ved hvem Forargelsen kommer! 	 ¡Ay! Ntiˈx kyajbˈin xjal aj il twutz txˈotxˈ, a ipbˈilxix iteˈke tuˈn kykubˈ tzˈaq txqantl toj il. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kukx at te iljo tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me nim bˈisbˈajil texjal, a tzunx nlabˈte kyiˈjjo txqantl, tuˈn kykubˈ tzˈaq toj il.


Thi den, som skammer sig ved mig og mine Ord i denne utro og syndige Slægt, ved ham skal også Menneskesønnen skamme sig, når han kommer i sin Faders Herlighed med de hellige Engle." 	 Ikytziˈn, aj qa at jun saj txˈixwe wiˈja ex tiˈjjo nyola kywutzjo jniˈ xjal aj il, ex ikyx wejiˈy, ayiˈn Tkˈwal Ichin, ex ok kchin tzajil txˈixwe weˈ te, aj wula tukˈa nkawbˈila ex tukˈa tkyaqil tqoptzˈajiyil nMaˈn junx kyukˈa jniˈ xjan angel.


om I da have hørt om ham og ere blevne oplærte i ham, således som Sandhed er i Jesus, 	 Qalaˈ ma tzˈok kybˈiˈn te, ex ma chi xnaqˈtzajtza, a tzeˈnkuxjo twutzxix, a at tiˈj Crist.


I Trælle! adlyder eders Herrer efter Kødet med Frygt og Bæven i eders Hjertes Enfold som Kristus; 	 Ex ayiˈy aqˈnil, kyniminqekujiˈy tajaw aqˈuntl tzaluˈn twutz txˈotxˈ tukˈa kymutxbˈil kyibˈa, ex tuˈn kykubˈ kynimin toj tumil, ex tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, nyakuxtlaj te Crist nchi ajbˈiniˈy.


han, som sætter sig imod og ophøjer sig over alt. hvad der kaldes Gud eller Helligdom, så at han sætter sig i Guds Tempel og udgiver sig selv for at være Gud. 	 Quˈn atzin ichin lo kjawil tnimsin tibˈ twutz Dios, ex kqˈojlil tiˈj tkyaqil kydiosxjal ex tiˈj tkyaqil kˈulbˈil. Ex okpe kˈwel qe toj tnejil ja te kynabˈl nxjalila Dios, ayeˈ aj Judiy. Ex k‑okil tqˈoˈn tibˈ nyakuj Dios. Ex ok tqˈmaˈbˈil: Ayiˈn weˈ Dios, chilaˈ.


Når altså den hele Menighed kommer sammen, og alle tale i Tunger, men der kommer uindviede eller vantro ind, ville de da ikke sige, at I rase? 	 Quˈn ajtzin tok kychmoˈn kyibˈa toj kˈulbˈil, ayiˈy Ttanim Dios, ex qa kykyaqilxa nchi yoliˈn toj tzeˈnchaqku yol, exsin qa aku s‑okpin jun nya nimil bˈil kyiˈja, ¿Nyapela aku kubˈ tbˈisin qa txˈuˈjqiˈy?


men den, som lever efter sine Lyster, er levende død. 	 Me anteˈ mebˈe, a kˈwel tqˈon tibˈ, tuˈn tbˈinchin tzeˈnkux ntqanin t‑xmilil, ma naj twutz Dios.


- Se, jeg kommer som en Tyv Salig er den, som våger og bevarer sine Klæder, så han ikke skal gå nøgen, og man skal se hans Skam. - 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn Jesús: Kykaˈyinktziˈn, loqin chin ul, a ntiˈ bˈiˈn kyuˈn, tzeˈnku jun ileqˈ. Tuˈnpetziˈn, kyˈiwlinqexixla kyeˈ, ayeˈ ma chi tzaj sakˈpaj toj kynimbˈil, ex ma bˈant kyten, tuˈntzin mi chi ele toj kytxˈixew, tzeˈnku jun xjal nbˈeteje ẍbˈiq kywutz txqantl.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I give Tiende af Mynte og Dild og Kommen og have forsømt de Ting i Loven, der have større Vægt, Retten og Barmhjertigheden og Troskaben. Disse Ting burde man gøre og ikke forsømme hine. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn nxi kyqˈoˈn twutz tlajajin tnej menta, anís, ex kominis, tzeˈnkuˈ ntqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil. Me mi n‑ok kybˈinjiˈy xnaqˈtzbˈil, a nimxixtl toklin toj kawbˈil: A tuˈn kynajaˈn tzˈaqle, ex tuˈn tten tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyiˈj txqantl, ex tuˈn tten kynimbˈila tiˈj Dios. Atzin tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy, ex tuˈn mi kyij kytzaqpinjiˈy txqantl.


Thi idet Herren opgør Regnskab og afslutter det i Hast, vil han fuldbyrde det på Jorden." 	 Quˈn jun paqx japin bˈaj te Dios Tyol twutz txˈotxˈ te jun majx.


Men elsker eders Fjender, og gører vel, og låner uden at vente noget derfor, så skal eders Løn være stor, og I skulle være den Højestes Børn; thi han er god imod de utaknemmelige og onde. 	 Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn tok kykˈuˈjlin kyeˈ kyajqˈoj, ex tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen. Kyqˈonxa txˈex ex mina bˈaj kubˈ kyyoˈn, tuˈn tbˈaj tzaj qˈoˈn manbˈilte. Ikytzin ktzajile nim t‑xeljo kyeˈy, ex ikytzin kchi okilejiˈy te tbˈanil tkˈwal Dios, nimxix tbˈi. Qo ok tzeˈnku te qMan, quˈn ntzaj pax teˈ tanmin kyiˈjjo mibˈin chi qˈon chjonte ex kyiˈjjo nya wen xjalqe.


Jeg er bleven en Dåre. I tvang mig dertil. Jeg burde jo anbefales af eder; thi jeg har ikke stået tilbage i noget for de såre store Apostle, om jeg end, intet er. 	 Ma chin oka tzeˈnku jun at toj twiˈ o tzˈokx tuˈn ma bˈaj nnimsin wibˈa kywutza, me ayexa at kypaja tiˈj. Quˈn noqit ma chi koliˈn wiˈja kywutzjo ma tzˈok kylimoˈn kyibˈ nyakuj tbˈanilxix tsanjil Jesús. ¿Ma nyapetzila nim chˈintl weˈ woklin, tzeˈnqeku xjal anetziˈn, exla qa ntiˈ wajbˈiˈn toj kywutz junjun kyxola?


Og han sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, der er nogle af dem, som stå her, der ingenlunde skulle smage Døden, førend de se Guds Rige være kommet med Kraft." 	 Ex xi tqˈmaˈnl Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; at junjun iteˈ tzaluˈn wukˈiy, mi kyli kyimin, tzmaxi aj kylonte nimku tipin Tkawbˈil Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


og arbejde møjsommeligt med vore egne Hænder. Udskælder man os, velsigne vi; forfølger man os, finde vi os deri; 	 Nqo aqˈniˈn kujxix wen, tuˈn tkanbˈitjo telix qqˈija. Aj kyqanbˈinxjal qiˈja, nqo qanin tkyˈiwbˈil qMan kyibˈaj; ex kukx ntzaj yajbˈiljo qiˈja, me kukx n‑ikyˈxiˈ quˈn;


Og medens de spiste, sagde han: "Sandelig, siger jeg eder, en af eder vil forråde mig." 	 Ex tzmataq nqo waˈn, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at jun kyeˈ kxel qˈoˈn weˈy toj kyqˈobˈxjal, chiˈ.


Thi Gud har påbudt og sagt: "Ær din Fader og Moder;" og: "Den, som hader Fader eller Moder, skal visselig dø." 	 Quˈn chte Diosjo kyjaluˈn: Kyniminku kytatiy, ex kynaniy, ex ankye teˈ k‑elil tzaqpaj ttzi te ttata ex te tnana, il tiˈj tuˈn tkyim.


Men den, som står fast i sit Hjerte og ikke er tvungen, men har Rådighed over sin Villie og har besluttet dette i sit Hjerte at holde sin Datter ugift, han gør vel. 	 Ex qa at juntl nkubˈ t‑ximin qa nya wen tuˈn tmeje, ex qa ax t‑ximjo twutz Dios, ex nya noq nxi lipe tiˈj tyol juntl, qalaˈ tukˈa tkyaqil tkˈuˈj, ex bˈaˈn tuˈn mi mejeye.


komme dit Rige; ske din Villie, som i Himmelen således også på Jorden; 	 Noqit tkuˈtzjo Tkawbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈntzintla tbˈantjo tajbˈila tzaluˈn, tzeˈnkuxjo nbˈant toj kyaˈj.


Men han svarede og sagde til dem: "Om Aftenen sige I: Det bliver en skøn Dag, thi Himmelen er rød; 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús kye: ¿Tzeˈntzin tten n‑el kynikyˈa tiˈjjo qˈij? Quˈn qa manyor chikyˈx twutz kyaˈj qale, nkyqˈmaˈn qa tbˈanilx qˈij nchiˈj.


Thi når på Grund af dennes Fald Døden herskede ved den ene, da skulle meget mere de, som modtage den overvættes Nåde og Retfærdigheds Gave, herske i Liv ved den ene, Jesus Kristus. 	 Qa noq tuˈn tpaj til Adán, tkyaqil xjal il tiˈj tuˈn tkyim, exsin ikyxjo, noq tuˈn juntl ichin, a Jesucrist, ayeˈ a ma chi ok tzˈaqle twutz Dios, nimxixtl kye kyipin tuˈn tkubˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn toj kychwinqil, noq tuˈn t‑xtalbˈil.


Dette er ikke den Visdom, som kommer ovenfra, men en jordisk, sjælelig, djævelsk; 	 Quˈn nya te Dios teˈ ẍtijil ikyjo; ikytzin teku te xjaljo te twutz txˈotxˈ ex te tajaw il.


Og se, det blev en stærk Storm på Søen, så at Skibet skjultes af Bølgerne; men han sov. 	 Me n‑okku ten txqan qˈankyaq tukˈa txqan kyqˈiqˈ toj nijabˈ; bˈeˈx bˈaj okx piqˈj txqan aˈ tzma toj bark. Exsin otaq tzikyˈ ktan Jesús.


Thi "for eders Skyld bespottes Guds Navn iblandt Hedningerne", som der er skrevet. 	 Bˈisbˈajilxla ayiˈy Judiyqiy. Noq tuˈn kyxmiletzˈila ikyjo, kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios, qa noq tuˈn kypaja nchi yolin aye nya Judiy, qa ntiˈ tajbˈin Dios.


Og Søen rejste sig, da der blæste en stærk Vind. 	 Bˈeˈx tzaj jun nim kyqˈiqˈ xupil te aˈ, tuˈn tja pulj tiˈj bark.


Jesus siger til ham: "Fordi du har set mig, har du troet; salige ere de, som ikke have set og dog troet." 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Tmas, ¿Man txi tnimiˈn noq tuˈn ma chin tliˈy? Me kyˈiwlinqexix kyeˈ, a mi ẍin kyliˈy, me ma txi kynimin.


Og da hans nærmeste hørte det, gik de ud for at drage ham til sig thi de sagde: "Han er ude af sig selv." 	 Atziˈn teˈ tel tqanil toj kywiˈ t‑xjalil, jniˈxtaqjo nbˈaj bˈant tuˈn Jesús, bˈeˈx i xiˈ tnana exqetziˈn titzˈin kˈlelte, tuˈn tmeltzˈaj tja, quˈn otaq tzˈok kyqˈoˈn, aj qa otaq tzaj toj twiˈ.


Men for at vi ikke skulle forarge dem, så gå hen til Søen, kast en Krog ud, og tag den første Fisk, som kommer op; og når du åbner dens Mund, skal du finde en Stater; tag denne, og giv dem den for mig og dig!" 	 Me noq tuˈn mi tzajeku kyqˈoj, okla qo chojil. Tuˈnpetziˈn, ku txiˈy toj nijabˈ. Kˈaˈ kux t‑xonjiˈy bˈaq te tzuybˈil kyiẍ. Atzin tnejil kyiẍ ktzyetil tuˈn, kˈaˈ kux tjyoˈn toj ttzi, ex kjyetil jun pwaq tuˈn antza. Kˈaˈ txi tiˈn te chojbˈil te weˈ ex tey, quˈn atzin pwaq kˈaˈ tzˈajbˈin te qkabˈil.


I Damaskus holdt Kong Aretas's Statholder Damaskenernes Stad bevogtet for at gribe mig; 	 Tej nteˈn toj tnam Damasco, a kawil n‑ajbˈintaq te nmaq kawil Aretas, xi tqˈmaˈn tuˈn t‑xqˈuqit tkyaqil ttzija te tnam, tuˈn wok kytzyuˈn.


Og når de føre eder hen og overgive eder, da bekymrer eder ikke forud for, hvad I skulle tale; men hvad der bliver givet eder i den samme Time, det skulle I tale; thi I ere ikke de, som tale, men den Helligånd. 	 Me mina chi jaw bˈisin kyeˈ, aj kyxi qˈiˈn kywutzjo nmaq kawil, ex tiˈ tuˈn txi kyqˈmaˈn kye, quˈn nyaqe kyeˈ kchi yolil, qalaˈ ikytzin ate Xewbˈaj Xjan k‑yolil kyiˈja.


Kvinden siger til ham: "Herre! jeg ser, at du er en Profet. 	 Tej tbˈinte qya ikyjo, xi tqˈma: Ay Tata, ma tzˈel we nnikyˈ te, qa atejiy jun yolil Tyol Dios, tzeˈnku ojtxe.


Sandelig, siger jeg eder, den, som siger til dette Bjerg: Løft dig op og; kast dig i Havet, og ikke tvivler i sit Hjerte, men tror, at det sker, som han siger, ham skal det ske. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa at jun xjal at‑xix tnimbˈil, ex nya njawje, qa ma txi tqˈmaˈn te wutz luˈn, Ku tela tzaluˈn, ex ku txiˈy toj ttxuyil aˈ, qa at‑xix tqˈuqbˈil tkˈuˈj, ok kbˈantil.


Stræber efter Fred med alle og efter Helliggørelsen, uden hvilken ingen skal se Herren; 	 Atzin jaˈlin, kyqˈonktziˈn tilil tuˈn kynajan tukˈa jun kymujbˈil kyibˈa kyxol kyxjalila, ex tuˈn kybˈeta jikyin wen toj kychwinqila, ex tuˈn tel kypaˈn kyibˈa tiˈj bˈinchj il. Quˈn qa mina, nlay chi najaˈn tukˈa qMan Dios toj kyaˈj.


Men ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I tillukke Himmeriges Rige for Menneskene; thi I gå ikke derind, og dem, som ville gå ind, tillade I det ikke. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn n‑ok kyjpunjiˈy kynabˈljo xjal, tuˈn mi chi okxa tojjo Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ex ayeku kyeˈ mi chi okxa. Ex mi nkytziyiˈn tuˈn kyokxjo ayeˈ kyaj tuˈn kyokx.


"Mester, hvilket er det store Bud i Loven?" 	 Xnaqˈtzil, ¿Ankyeˈ tkawbˈil Dios nimxixtl toklin txoljo txqantl?


Men Paulus stod frem midt på Areopagus og sagde: ""I athemiensiske Mænd! jeg ser, at I i alle Måder ere omhyggelige for eders Gudsdyrkelse. 	 Jawtzin weˈks Pabl kyxoljo kawil tnam antza, ex tqˈma: Ayiˈy xjal te Atenas, tiˈj tkyaqiljo a n‑ok nkaˈyiˈn kyiˈja, tzuntzin n‑el nnikyˈtza te, qa ayejiˈy xjal, a nimin ilaˈku dios kyuˈn,


Og han siger til dem: "Følger efter mig, så vil jeg gøre eder til Menneskefiskere." 	 xi tqˈmaˈn Jesús kye: Chi lipeka wiˈja. Quˈn ayetzin kyeˈ nchi chmoˈn kyiẍ jaˈlin, me kchi xel nxnaqˈtziˈn tzeˈn tten tuˈn tbˈant kychmoˈn xjal tuˈn kyklet.


Da nu Stridsmændene havde korsfæstet Jesus, toge de hans Klæder og gjorde fire Dele, een Del for hver Stridsmand, og ligeledes Kjortelen; men Kjortelen var usyet, vævet fra øverst helt igennem. 	 Tbˈajlinxiˈ kypejkˈin xoˈl qˈaqˈ Jesús twutz cruz, bˈaj jaw kychmoˈn t‑xbˈalin, ex bˈaj kubˈ kysipin kyxol te kyaje elnin, junjun te junjun xoˈl qˈaqˈ. Me atx juntl kamiẍj kyij, a ntiˈ slepinte; qalaˈ junx chinbˈinte tkyaqil.


Disse have eet Sind, og deres Kraft og Magt give de til Dyret. 	 Ayetziˈn lajaj nmaq kawil kchi kyjel toj wen, ex kxel kyqˈoˈn kyoklin ex kykawbˈil teyile junjun tejo ma tijxix txuk.


"Og det skal ske i de sidste Dage, siger Gud, da vil jeg udgyde af min Ånd over alt Kød; og eders Sønner og eders Døtre skulle profetere, og de unge iblandt eder skulle se Syner, og de gamle iblandt eder skulle have Drømme. 	 Chi Diosjo kyjaluˈn: Aj kyxi xkye qˈij te chˈixtaq tuˈn nkaniˈn, kxel nqˈoˈn Xewbˈaj Xjan tibˈaj tkyaqil xjal. Ok chi yolil kykˈwala txin ex qˈa wiˈja. Ok k‑elil kyeˈ kuˈxin qˈa kynikyˈ tiˈjjo kbˈantil tuˈn Dios. Ex ok k‑okil kywutzikyˈjo ichin, a ma chi tijin, tuˈn Dios, tiˈjjo kbˈajil.


Og de kappede Ankrene, som de lode blive i Søen, og løste tillige Rortovene, og idet de satte Råsejlet til for Vinden, holdt de ind på Strandbredden. 	 Tuˈn ikyjo, kubˈ kytajkˈin kˈalbˈil kyeˈ kxbˈil te tzuybˈilte bark, ex bˈeˈx xi kytzaqpiˈn toj ttxuyil aˈ, ex tzaj kykoˈpin tze, a n‑ajbˈin te xuybˈilte bark. Ex texjo or anetziˈn, bˈeˈx jax kyqˈoˈn jun xbˈalin, a attaq twutz bark. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx xi laqˈe tej bark tuˈn kyqˈiqˈ toj tzˈawin ttzi aˈ.


Du gav mig intet Kys; men hun ophørte ikke med at kysse mine Fødder, fra jeg kom herind. 	 Ex mi ẍin el tmaˈtziˈn te qˈolbˈil weˈy, tzeˈnku ntene qxol; qalatzin teˈ qya lo, noqx teˈ ẍin oktza, bˈeˈx s‑ok ten maˈtzilkye nqaˈn, ex naˈmx tuˈn tkubˈ qen jaˈlin.


Ligesom du har udsendt mig til Verden, så har også jeg udsendt dem til Verden. 	 Ikyxjo tzeˈnku ma chin tzaj tchqˈoˈn kyxolxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex ikyx kchi xel nchqˈonjiˈy kyxolxjal qˈmalte Tyola.


og ser til, at ikke nogen går Glip af Guds Nåde, at ikke nogen bitter Rod skyder op og gør Skade, og de mange smittes ved den; 	 Ikytziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, quˈn noqtzin kyij kytzaqpiˈn t‑xtalbˈil qMan Dios. Quˈn jun xjal ikyjo, a mina tzˈel tpaˈn tibˈ tiˈj il, iky tzˈelpineˈ tzeˈnku jun tlokˈ tze xi ttzˈuˈbˈin jun aˈ kˈaxix wen. Ex bˈeˈx nnajjo tze tkyaqilx. Ikyxixsin tzˈeleˈ kyxol Ttanim Dios; bˈeˈx nchi txalpajjo txqantl nimil tuˈn jun xjal ikyjo, ex bˈeˈx nbˈaj kyyajin kyibˈ.


Thi dadlende siger han til dem: "Se, der kommer Dage, siger Herren, da jeg vil slutte en ny Pagt med Israels Hus og med Judas Hus; 	 ¿Me tiquˈnil il tiˈj ul kanin juntl tumil? Quˈn tuˈn mix japine kyuˈnxjal te tnejil. Tuˈn ikyjo, chitzin Tyol Dios kyjaluˈn toj Tuˈjil Tyol: Tzul tqˈijil, chi tAjaw Tkyaqil, ex ktzajil nqˈoˈn jun akˈaj tumil kye xjal aj Israel ex aj Judá.


Dog gjorde I vel i at tage Del i min Trængsel. 	 Me ikytziˈn, ex wen teˈ xbˈant kyuˈn, tej ẍin tzaj kyoniˈn toj tkyaqiljo n‑ikyˈx wuˈn.


Af denne Årsag har jeg altså ladet eder kalde hid for at se og tale med eder; thi for Israels Håbs Skyld er jeg sluttet i denne Lænke." 	 Tuˈnpetziˈn, ma chi tzaj ntxkoˈn, tuˈn kyok nkaˈyiˈn, ex tuˈn nyoliˈn kyukˈiy, quˈn awo aj Judiyqo at junqe qqˈuqbˈil qkˈuˈj tuˈn tten tkawbˈil qMan Dios qxol, ex tuˈn qjaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, aj qkyim. Ex noq tuˈn tpajjo ikyjo, loqiˈn kˈloˈnqin tuˈn kxbˈil.


Og han har gjort, at hvert Folk iblandt Mennesker bor ud af eet Blod på hele Jordens Flade, idet han fastsatte bestemte Tider og Grænserne for deres Bolig, 	 Noq tuˈn tnejil ichin, kubˈ tbˈinchin Dios ẍi chˈiye kykyaqil nmaq tnam ex kykyaqil xjal, tuˈntzintla kyanqˈin toj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Ex o txi tyekˈin jtoj, ex jaˈ, tuˈn kyanqˈine;


Og vi forkynde eder den Forjættelse, som blev given til Fædrene, at Gud har opfyldt denne for os, deres Børn, idet han oprejste Jesus; 	 Ikytziˈn, chi Pabl, awotzin qeˈ nqo qˈmante Tbˈanil Tqanil kyeˈy, qa a t‑xilin yol otaq tqˈma qMan Dios kyeˈ ojtxe qxjalil, naˈmtaq tbˈant.


I ere Jordens Salt; men dersom Saltet mister sin Kraft, hvormed skal det da saltes? Det duer ikke til andet end at kastes ud og nedtrædes af Menneskene. 	 Ayetzin kyeˈ ma chi oka tzeˈnku atzˈin te twutz txˈotxˈ, tuˈn mi naje toj il. Quˈn qa ma tzˈel naj tpitzˈmejil atzˈin, nlay bˈant tuˈn tel pitzˈmejix juntl majl, quˈn ntiˈxla tajbˈin, qalaˈ noq tuˈn tex xoˈyit, ex tuˈn kyjax weˈxjal tibˈaj. Tuˈntzintzjo, kykaˈyinkxix kyibˈa, tuˈn mi naje a at toj kyanmiˈn.


Og det skete efter tre Dage, da fandt de ham i Helligdommen, hvor han sad midt iblandt Lærerne og både hørte på dem og adspurgte dem. 	 Otaqxi bˈant oxe qˈij kyjoybˈin tiˈj, teˈ tjyet kyuˈn, tokxtaq tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, kyxoljo jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil nbˈintaq tiˈjjo jniˈ kyyol, ex nbˈaj xi tqanintaq junjun tiˈ kye. Ex ikyqextaqjo xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil ex nbˈaj xi kyqanintaq junjun tiˈ te.


Og straks prædikede han i Synagogerne om Jesus, at han er Guds Søn. 	 Bˈeˈx xi t‑xikyˈbˈin Saulo, tuˈn tyolin kyojile ja te naˈbˈl Dios, ex tqˈma qa a Crist, Tkˈwal Dios.


Ingen, som gør Krigstjeneste, indvikler sig i Livets Handeler for at han kan behage den, som tog ham i Sold. 	 Quˈn ntiˈ jun xoˈl qˈaqˈ nxiˈ jyol juntl aqˈuntl, qa tokx te xoˈl qˈaqˈ, quˈn ex nlay tzˈel wen toj twutzjo a nejinel.


Og Peter tog til Orde og siger til Jesus: "Rabbi! det er godt, at vi ere her, og lader os gøre tre Hytter, dig en og Moses en og Elias en." 	 Bˈeˈx i xobˈxjo t‑xnaqˈtzbˈin, teˈ kylonte ikyjo. Ante Pegr ntiˈl tumil jyet tuˈn; oˈkx xi tqˈmaˈn te Jesús: ¡Xnaqˈtzil! Tbˈanilx teˈ otoˈ tzaluˈn. Kˈaˈ kubˈ qbˈinchiˈn oxe tal pach; jun te, ex jun te Moisés, ex jun te Elías.


Jesus siger til dem: "Bringer hid af de Fisk, som I nu fangede." 	 Tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Kyintza junjun kyiẍ tiˈjjo tzma xjatz kyuˈn.


Men han stod op og gik fra Synagogen ind i Simons Hus; og Simons Svigermoder plagedes at en stærk Feber; og de bade ham for hende. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo; jaw weˈ, ex etz Jesús toj muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios. Bˈeˈx xiˈ, ex okx toj tja Simun. Ataqtziˈn tnana t‑xuˈjil Simun yabˈtaq tuˈn txqan kyaq. Tuˈntziˈn, i kubˈsin kywutz te Jesús, tuˈntaq tkubˈ tqˈanin.


Men lykkeligere er hun, om hun forbliver således, som hun er, efter min Mening; men også jeg mener at have Guds Ånd. 	 Me toj nwutza, tbˈanilxitla noqit aku kyij kukxjo, tuˈn mi mejeye. Ex atzin nyola lo, nya noq wekuy, qalaˈ tuˈn Xewbˈaj Xjan toj wanmiˈn.


Eller vide I ikke, at eders Legeme er et Tempel for den Helligånd, som er i eder, hvilken I have fra Gud, og at I ikke ere eders egne? 	 ¿Ma nyatzin bˈiˈn kyuˈn, qa a kyxmilila o tzˈok te tnajbˈil Xewbˈaj Xjan, a o tzaj tqˈoˈn Dios toj kyanmiˈn? Tuˈnpetziˈn, nyaqe kyeˈ tajawjo kyxmilila, qalaˈ a Dios.


Men han sagde også til Disciplene: "Der var en rig Mand, som havde en Husholder, og denne blev angiven for ham som en, der ødte hans Ejendom. 	 Kubˈ tqˈmaˈn Jesús jun techil kye t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: Attaq jun xjal n‑aqˈnintaq te kaˈyilte taqˈin jun qˈinin. Me bˈeˈx xtaj patbˈaj kyuˈnxjal teˈ tajaw aqˈuntl, quˈn tuˈn otaq tzˈok ten yajil teˈ tqˈinimil tajaw aqˈuntl.


Men Kvinderne, som vare komne med ham fra Galilæa, fulgte efter og så Graven, og hvorledes hans Legeme blev lagt. 	 Ayetzin kyej qya, a otaq chi tzaj lipe tiˈj Jesús tzmax Galiley, i pon kanin tzmax ttzi jul, ex ok kykaˈyin tzeˈn oke t‑xmilil Jesús, tej tkyij muquˈn.


Og Engelen lod sin Segl gå hen over Jorden og afskar Frugten på Jordens Vintræ og kastede den i Guds Harmes store Persekar. 	 Ex bˈeˈx xi tnuqpin tqˈobˈ tibˈaj txˈotxˈ, ex jaw tchmoˈn xjal anetziˈn, ex bˈeˈx i kux tqˈoˈn toj jyoj qˈoj, tzeˈnku jun jitzˈbˈil taˈl twutz uv, tuˈn tex yitzˈet. Ajo jitzˈbˈil lo jun yekˈbˈil tiˈj tyabˈ twiˈ Dios.


Og dersom nogen spørger eder: Hvorfor løse I det? da skulle I sige således: Herren har Brug for det." 	 Qa at jun aˈla saj qaninte kyeˈy: ¿Tiquˈnil n‑el kypjuˈn? qa chiˈ. At k‑okile te qAjaw, chichkujiˈy.


Gælder da denne Saligprisning de omskårne eller tillige de uomskårne? Vi sige jo: Troen blev regnet Abraham til Retfærdighed. 	 Ma qo yolin tiˈj, qa a Dios ok qˈoˈnte Abraham te tzˈaqle twutz, noq tuˈn tnimbˈil. A kyˈiwbˈil lo ¿Ma noqpela kyeku xjal aj Judiy, a aye tok kyechil tiˈj kychibˈjil, mo qa ikyxjo kyeˈ aye ntiˈ kyechil tok?


Thi på visse Tider for en Engel ned i Dammen og oprørte Vandet. Den, som da, efter at Vandet var blevet oprørt, steg først ned, blev rask, hvilken Sygdom han end led af.) 	 Quˈn chitzin qa attaq jun t‑angel Dios nkˈuˈltaq ttzi tkubˈil aˈ junjun maj, te yekilte. Noq aj t‑xi yekjjo aˈ, ankye te nxi t‑xoˈn tibˈ tnejil, bˈeˈx tzul Dios te aˈlchaqx kye yabˈiltz tiˈj.


Maria Magdalene kommer og forkynder Disciplene: "Jeg har set Herren," og at han havde sagt hende dette. 	 Ikytziˈn, bˈeˈx xiˈ Mariy, aj Xleˈn qˈmalte qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex tzaj tqˈmaˈn: Ma nli weˈ qAjaw. Ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy tkyaqiljo otaq bˈaj tqˈmaˈn Jesús te.


Men han sagde til hende: "Datter! din Tro har frelst dig; gå bort med Fred, og vær helbredt fra din Plage!" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús te: Nkˈwal, tuˈn tnimbˈila wiˈja ma tzˈel weˈy. Kux tzˈajxiy jaˈlin.


Jesus kommer og tager Brødet og giver dem det, ligeledes også Fiskene. 	 Ex jun paqx tzaj laqˈe Jesús qkˈatza, ex jaw ttzyuˈn wabˈj toj tqˈobˈ, exsin tzaj tqˈoˈntz qeˈy, ex ikyx oke kyiẍjo tuˈn.


Thi jeg vil være nådig imod deres Uretfærdigheder og ikke mere ihukomme deres Synder." 	 Ex kˈwel nnajsin kybˈinchbˈin nya wen, ex nlay tzaj nnaˈntla juntl majl kyil.


Og de komme til Jeriko; og da han gik ud af Jeriko tillige med sine, Disciple og en stor Skare, sad Timæus's Søn, Bartimæus, en blind Tigger, ved Vejen. 	 Tej kyxiˈ Jerusalén, iltaq tiˈj tuˈn kyikyˈ tojjo jun tnam, Jericó. Teˈ kyex ttxanxi tnam, lipcheqektaq txqan xjal kyiˈj. Ex attaq jun moẍ qˈuqle ttzi bˈe, Bartimey tbˈi, tkˈwal Timey, nmoˈntaq.


Og hendes Ånd vendte tilbage, og hun stod straks op; og han befalede, at de skulde give hende noget at spise. 	 Bˈeˈxsin jaw anqˈin juntl majl tej txin, ex texjo paq anetziˈn bˈeˈx jaw weˈks. Xitzin tqˈmaˈn Jesús tuˈn t‑xi qˈoˈn twa.


Men han svarede og sagde: "Der er skrevet: Mennesket skal ikke leve af Brød alene, men af hvert Ord, som udgår igennem Guds Mund." 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Kyij tzˈibˈin toj Tyol Dios, qa nya noq oˈkx tuˈn wabˈj k‑anqˈile texjal; qalaˈ ex tuˈn tkyaqiljo yol, a n‑etz toj ttzi Dios.


da ros dig ikke imod Grenene; men dersom du roser dig, da bærer jo ikke du Roden, men Roden dig. 	 Me mi jaw kynimsin kyibˈa kyibˈajjo aj Judiy, quˈn akula kyqˈmay: Ma chi el txˈemit kye aj Judiy, ex ma qo oka te kyxel toj Tkawbˈil Dios, qa chi chijiˈy. Nya bˈaˈn kyxima ikyjo, quˈn nyaqe kyeˈ nchi kaˈchin te tlokˈ tze; qalaˈ a tlokˈ tze nkˈaˈchin kyiˈja.


Have vi ikke Ret til at føre en Søster med om som Hustru, som også de andre Apostle og Herrens Brødre og Kefas? 	 Ex at wokliˈn tuˈn tok lipe jun nxuˈjila wiˈja, a nimil, tzeˈnku te Pegr ex kyeˈ txqantl tsanjil, exqetziˈn titzˈin qAjaw.


Knurrer ej heller, som nogle af dem knurrede og bleve ødelagte af Ødelæggeren. 	 Ex mi chi yolbˈiˈn tiˈj Dios tzeˈnku junjunkye i yolbˈin, ex bˈeˈx i kyim tuˈn angel te kyimin.


Derfor skal hele Israels Hus vide for vist, at denne Jesus, hvem I korsfæstede, har Gud gjort både til Herre og til Kristus," 	 Ayiˈy Judiy, ayiˈy nxjalil, chi Pegr, bˈinkuxix kyuˈn. Ax Jesúsjo, aj kubˈ kybˈyoˈn twutz cruz, jaw anqˈin juntl majl tuˈn qMan Dios, tuˈn tok qˈoˈn te qAjaw ex te Crist, a Kolil qiˈj.


Men Elimas, Troldkarlen, (thi dette betyder hans Navn), stod dem imod og søgte at vende Statholderen bort fra Troen. 	 Me atzin tej yuẍ, a Elimas tbˈi toj yol griego, bˈeˈx i kubˈ tmeqoˈn, quˈn tajtaq, tuˈn mina t‑xi tnimin nmaq kawil Tyol Dios.


Og alle de, som hørte det, undrede sig over det, der blev talt til dem af Hyrderne. 	 Jotqexjo aye nchi bˈaj bˈintaq, bˈeˈx i el kyim tuˈn kyqˈma kyikˈlel.


Disse derimod bespotte, hvad de ikke kende; og hvad de som de ufornuftige Dyr vide Besked om af Naturen, dermed ødelægge de sig selv. 	 Qalaqetziˈn xjal kyxola, loqe nchi yolbˈin nya bˈaˈn tiˈjxjo a mina n‑el kynikyˈ te. Noq n‑ok kyuˈn, ex atziˈn a ojtzqiˈn kyuˈn qa nya wen, axixsin ncheˈxjo bˈinchilte, ikyqe tzeˈnqe txuk ntiˈ kynabˈl. Tuˈntzintzjo, chi xeˈltz toj najin te jun majx.


Og han kom til Nazareth, hvor han var opfødt, og gik efter sin Sædvane på Sabbatsdagen ind i Synagogen og stod op for at forelæse. 	 Xiˈ te Jesús tojjo tnam Nazaret, a jaˈ jawe chˈiye. Tzeˈnkuxtaqjo n‑oke tuˈn, okx tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios toj tqˈijil ajlabˈl, ex jawtzin weˈtz uˈjil teˈ Tyol Dios.


Jeg har ingen større Glæde end denne, at jeg hører, at mine Børn vandre i Sandheden. 	 Ntiˈ juntl tzaljbˈil te wey toj wanmiˈn tzeˈnku tej nbˈintiˈy tqanil, qa aye nkˈwala toj qnimbˈil tiˈj qMan Dios nchi bˈet tojjo twutzxix, tzeˈnkuxjo taj qMan Dios.


da tilstede I ham ikke mere at gøre noget for sin Fader eller Moder, 	 Ex nkyqˈmaˈn: Aˈltziˈn kqˈmalte ikyjo, ntiˈl il tiˈj tuˈn tmojin tiˈj ttata mo tiˈj tnana.


men vi tale Visdom fra Gud, den hemmelige, den, som var skjult, som Gud før Verdens Begyndelse forudbestemte til vor Herlighed, 	 Qalaˈ, atzin tnabˈl Dios, a ewintaq tuˈn, atxix naˈmxtaq tbˈant twutz txˈotxˈ tuˈn. Atzin tnabˈljo lo, ximintaq tuˈn atxix ojtxe, tuˈn ttzaj tqˈoˈn qe jaˈlin te jun tzaljbˈil.


Formaner derfor hverandre og opbygger den ene den anden, ligesom I også gøre. 	 Tuˈnpetziˈn, kynimsinx kykˈuˈja kyxolilixa, ex kykujsinx kyibˈa, tzeˈnkuxjo ntena kyuˈn.


Og de kom og gave dem gode Ord, og de førte dem ud og bade dem at drage bort fra Byen. 	 Tuˈntzintzjo, i xtaˈj kubˈsil kywutz te Pabl ex Silas, tuˈn tkubˈ najsin kyil, ex tukˈa jun mutxin, xi kyqanin kye, tuˈn kyex tojjo tnam anetziˈn.


Vi ere Dårer for Kristi Skyld, men I ere kloge i Kristus; vi svage, men I stærke; I hædrede, men vi vanærede. 	 Quˈn ma qo oka toj kywutza nyakuj ntiˈ qnabˈla, ex ntiˈ qipiˈn toj chˈin tal qaqˈiˈn toj tbˈi Crist. Qalatzin kye, ma tzˈok kyqˈoˈn kyibˈa twutz Crist, manyor ẍtijx ex nim kyipiˈn wen. Quˈn ma kubˈ kynimiˈn kyibˈa kyxola; me atzin qeˈ, ma qo el kyikyˈiˈn.


Thi Skriften siger til Farao: "Netop derfor lod jeg dig fremstå, for at jeg kunde vise min Magt på dig, og for at mit Navn skulde forkyndes på hele Jorden." 	 Ex ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol te nmaq kawil toj txˈotxˈ te Egipto: Ma jaw nskˈoˈn te tuˈn tyekˈit wipiˈn tiˈja, ex tuˈn tel tnikyˈtzajiljo nbˈiˈy toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


og opdrager os til at forsage Ugudeligheden og de verdslige Begæringer og leve sindigt og retfærdigt og gudfrygtigt i den nærværende Verden; 	 Ajo xtalbˈil lo ntzaj tyekˈin qe, tuˈn tkyij qtzaqpiˈn tkyaqiljo nya bˈaˈn, a tajjo ojtxe qten, ex tuˈn qbˈet‑xix toj qchwinqil jikyinxix wen tukˈa qnabˈl, ex tukˈa jun tumil tuˈn qximin tiˈj qMan Dios toj tkyaqil.


Og da hans Disciple kom over til hin Side, havde de glemt at tage Brød med. 	 Tej qjlajinxa tjlajxi nijabˈ, bˈeˈx el naj toj qkˈuˈja tuˈn t‑xi qiˈn qwaˈy.


Og de adløde ham; og de kaldte Apostlene frem og lode dem piske og forbøde dem at tale i Jesu Navn og løslode dem. 	 I tzajtzin qˈolbˈiˈn tsanjil, ok jubˈchin, ex xi qˈmaˈn kye, tuˈn ntiˈxl tuˈn kyyolin tiˈj tumil tbˈi Jesús. Tbˈajlinxitzin ikyjo, i xi tzaqpiˈn.


for at deres Hjerter må opmuntres, idet de sammenknyttes i Kærlighed og til den fuldvisse Indsigts hele Rigdom, til Erkendelse af Guds Hemmelighed, Kristus. 	 Nchin aqˈniˈn tuˈn tnimsit kykˈuˈj toj kynimbˈil, ex tuˈn kymujbˈinte kyibˈ, noq tuˈnjo kyqˈaqˈbˈil kykˈuˈj kyxolx; ex noq tuˈn tel kynikyˈxix wen tiˈj tkyaqil t‑xilin Tyol Dios, ex tuˈn tqe kykˈuˈj tiˈjjo a ewintaq ojtxe tuˈn Dios, a Crist ewintaq.


Men han svarede hende ikke et Ord. Da trådte hans Disciple til, bade ham og sagde: "Skil dig af med hende, thi hun råber efter os." 	 Me mix xi ttzaqˈwin Jesús jun tyol. Tuˈnpetziˈn, o tzaj laqˈeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz, ex o kubˈsin qwutza te: Qalaˈ, qˈmanxa te qya tuˈn taj tja, quˈn luˈ tzunx nẍchˈinx wen, ex luˈtz lipchek qiˈj.


Hans Disciple sige til ham: "Står Mandens Sag med Hustruen således, da er det ikke godt at gifte sig." 	 Me awotzin qeˈ, a t‑xnaqˈtzbˈin xi qqˈmaˈn: Qa iky tten jun ichin tukˈa t‑xuˈjiltz, bˈaˈnpetlatz tuˈn mi mejeye ichin.


for at han ikke, når han kommer pludseligt, skal finde eder sovende! 	 ¿Yajtzin qa nchin ulkuy, ex nya bˈinchin kyteˈn?


Jeg vidner for enhver, som hører denne Bogs Profetis Ord: Dersom nogen lægger noget til disse Ting, da skal Gud lægge på ham de Plager, som der er skrevet om i denne Bog. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kye kykyaqiljo nbˈin tiˈjjo Tyol Dios, a tzˈibˈin tojjo uˈj lo, qa at jun s‑ok tzˈaqtzin teˈ jun yol tibˈajjo lo, kxel nqˈmaˈn qa kxel ttzˈaqtzin Dios tkyaqil kyˈixsbˈajil tibˈaj, a kubˈ tzˈibˈin tojjo uˈj lo.


Derfor, da vi have denne Tjeneste efter den Barmhjertighed, som er bleven os til Del, så tabe vi ikke Modet; 	 Tuˈnpetziˈn, mi qo kubˈ numj, quˈn axte Dios tukˈa tkyaqil tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ma tzaj toqxenin taqˈin qe toj akˈaj tumil, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa.


Og han sendte fremdeles en tredje; men også ham sårede de og kastede ham ud. 	 Tzaj chqˈoˈn juntl, me ikyx ikyˈjo tiˈj, noqx techx bˈaj kybˈyoˈn, ex bˈeˈx aj kylajoˈn.


Men en af Skaren sagde til ham: "Mester! sig til min Broder, at han skal dele Arven med mig." 	 At junte xjal kyxoljo xjal, xi qˈmante te Jesús kyjaluˈn: Xnaqˈtzil, qˈmanxa te ntzikya tuˈn ttzaj tyekˈin alkye weˈ wetzbˈil, a at wokliˈn tiˈj, tiˈjjo tqˈinimil qtzan ntatiy.


Og han lærte dem meget i Lignelser og sagde til dem i sin Undervisning: 	 Exsin ok tentz xnaqˈtzil noq tukˈa techil tiˈchaqku tiˈ; ok ten yolil tiˈj jun awal exsin tqˈma:


Og i samme Stund skete der et stort Jordskælv, og Tiendedelen af Staden faldt, og syv Tusinde Personer bleve dræbte i Jordskælvet; og de andre bleve forfærdede og gave Himmelens Gud Ære. 	 Me tojxjo or anetziˈn, tzaj jun nim kyaqnajnabˈ, ex tuˈn tpajjo kyaqnajnabˈ, bˈeˈx tzaj tzˈaqjo tlajajin tnejjo tnam, ex bˈeˈx i kyim wuq mil xjal toj. Ayetziˈn i kyij tukˈa kychwinqil, tukˈa nim kyxobˈil, i nimsin tbˈi Dios, a Tajaw Kyaˈj.


Og Nat skal der ikke være mere, og de trænge ikke til Lys af Lampe eller Lys af Sol, fordi Gud Herren skal lyse over dem; og de skulle, være Konger i Evighedernes Evigheder. 	 Ntiˈ qnikyˈin ktenbˈil antza; ayetziˈn iteˈ antza ntiˈ tajbˈin tqan tzaj kye. Ex ntiˈ spikyˈin te tqan qˈij, quˈn ate qAjaw Dios ktzajil qˈoˈnte tspikyˈemil kye. Ex aye taqˈnil kchi kawil te jun majx.


og sagde: "Der var i en By en Dommer, som ikke frygtede Gud og ikke undså sig for noget Menneske. 	 Chiˈ kyjaluˈn: Toj jun tnam attaq jun kawil, a mina ntzajx tchewil Dios tiˈj, ex ntiˈxtaq chˈin kyiwle jniˈ xjal te.


Jøderne svarede ham: "For en god Gerning stene vi dig ikke, men for Gudsbespottelse, og fordi du, som er et Menneske, gør dig selv til Gud." 	 Xi kytzaqˈwin Judiy te: Nlay tzˈok qxoˈn te tuˈn abˈj noq tuˈn wen nbˈant tuˈn; qalaˈ noq tuˈn nxoˈn yol tiˈj Dios tuˈn tyola, a noq jun tal ichin tzeˈnku qeˈ. ¿Me ma tzˈok tqˈoˈnnaj tibˈa te Dios?


Men nu har han fået en så meget ypperligere Tjeneste, som han også er Mellemmand for en bedre Pagt, der jo er grundet på bedre Forjættelser. 	 Me atzin jaˈlin, a tnejilxix qpale toj kyaˈj, Jesús tbˈi, nimxixtl teˈ toklin tibˈaj kyaqˈin ojtxe pale toj jun taqˈin tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios. Quˈn atzin taqˈin Jesús tzajnin tiˈjjo yol, a kujsit wen tuˈn Dios. Me mix yoline Dios ikyjo kyukˈa txqantl pale, aye tzajninqe tiˈj Leví.


Men de lagde Hånd på ham og grebe ham. 	 Noqxsin iteˈkl xjaltz tzyulte, tuˈn tkux kyqˈoˈn toj tze.


Men da han havde sagt dette, tog han Brød og takkede Gud for alles Øjne og brød det og begyndte at spise. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Pabl ikyjo, jaw ttzyuˈn jun pan, ex kywutz kykyaqil, xi tqˈoˈn chjonte tiˈj te qMan Dios.


Og de forlade Folkeskaren og tage ham med, som ham sad i Skibet; men der var også andre Skibe med ham. 	 Bˈeˈx i bˈaj kyij kytzaqpiˈn t‑xnaqˈtzbˈin jniˈ xjal attaq, exsin i jax tukˈa Jesús toj bark, ex i xiˈ. Me bˈeˈx i xi lipe jniˈ xjal kyiˈj toj junjuntl bark.


Men Forgården uden for Templet, lad den ude og mål den ikke, thi den er given til Folkeslagene; og de skulle nedtræde den hellige Stad i to og fyrretyve Måneder. 	 Me mi kubˈ techinjiy twiˈ peˈn tiˈjxi ja, quˈn ma txi qˈon teˈ kyeˈ, a nya Judiyqe. Ex kbˈajil kywaˈbˈin tkyaqiljo tnam xjan toj kabˈe toj ox kˈal xjaw.


Vinden blæser, hvorhen den vil, og du hører dens Susen, men du ved ikke, hvorfra den kommer, og hvor den farer hen; således er det med hver den, som er født af Ånden." 	 Quˈn ikyxjo tzeˈnku te kyqˈiqˈ njumin wen, me mina nqloˈn jaˈ ntzaje ex tzeˈn txiˈ, ex ikyqetzin kyeˈ aye nchi itzˈje tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Og da de gik ned fra Bjerget, bød han dem, at de ikke måtte fortælle nogen, hvad de havde set, førend Menneskesønnen var opstanden fra de døde. 	 Teˈ kymeltzˈaj twiˈ wutz, xi toqxeninxix Jesús kyeˈ kyjaluˈn: Mix alqe kxele kyqˈmaˈnjiˈy a ma kyliy, tzmaxi aj njatz anqˈin, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, kyxol kyimnin, chiˈ.


Men Åndens Frugt er Kærlighed, Glæde, Fred, Langmodighed, Mildhed, Godhed, Trofasthed, 	 Me atzin teˈ ntqˈoˈn Xewbˈaj Xjan kyjaluˈn: A qkˈuˈjbˈil qibˈ qxolx, tzaljbˈil, qmujbˈil qibˈ, tqˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj Dios, ex qwenil, tkyaqil bˈaˈn, tzˈaqleqoxix tuˈn tjapin bˈaj qyol,


glæder sig ikke over Uretfærdigheden, men glæder sig ved Sandheden; 	 Mi qo tzalaj tiˈjjo nya wen, qalaˈ qo tzalaj tiˈjjo a twutzxix.


Og hvem er der, som kan volde eder ondt, dersom I ere nidkære for det gode? 	 ¿Ma atpela jun aku tzˈok bˈinchin te jun nya bˈaˈn kyiˈja, qa kukx tok tililjo kyuˈn, tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen?


Men, uden dit Samtykke vilde jeg intet gøre, for at din Godhed ikke skulde være som af Tvang, men af fri Villie. 	 Me mix kubˈ nbˈinchiˈn a naˈmtaqx nyoliˈn tukˈiy, tuˈntzintla qa ma tbˈinchiy jun bˈaˈn wiˈja, noq tzeˈn ktzajil itzˈje toj tanmiˈn, ex nyaqiˈn nchin qaninte.


Derfor påminder jeg dig, at du opflammer den Guds Nådegave, som er i dig ved mine Hænders Pålæggelse. 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nnaˈnxixjiˈy luˈn teˈy, tuˈn tja tiˈn tibˈa wen, ex tuˈn mi tzˈel tyajinjiy tokliˈn, a ma tzaj tqˈoˈn Dios, tej tkubˈ nqˈoˈn nqˈobˈa tibˈaja, tuˈn toka te jun nejinel toj Ttanim Dios.


Blive I vrede, da synder ikke; lad ikke Solen gå ned over eders Forbitrelse; 	 Ex qa ma tzaj kyqˈoja, mi chi bˈinchin ila; ex atzin qˈoj mi txi kykˈuˈn ajxi tex qˈij.


hvad vi have set og hørt, forkynde vi også eder, for at også I må have Samfund med os; men vort Samfund er med Faderen og med hans Søn Jesus Kristus. 	 Ex nxi qchikyˈbˈinjiˈy luˈn kyeˈy, a o qliˈy, ex o qbˈiˈy, noq tuˈn kymujbˈin te kyibˈa junx qukˈiy, ikyxjo tzeˈnku nqmujbˈin qe qibˈ tukˈa qMan ex tukˈa Tkˈwal, a Jesucrist.


Og med stor Kraft aflagde Apostlene Vidnesbyrdet om den Herres Jesu Opstandelse, og der var stor Nåde over dem alle. 	 Ex ayetziˈn tsanjil nchi yolintaq tiˈjjo tjawlintz anqˈin Jesús juntl majl, a tAjaw Tkyaqil, quˈn tuˈn otaq kyli. Ex nimxix kubˈ kyˈiwlin kykyaqilx tuˈn Dios.


Hver Gren på mig, som ikke bærer Frugt, den borttager han, og hver den, som bærer Frugt, renser han, for at den skal bære mere Frugt. 	 N‑el ttxˈemin tkyaqiljo tqˈobˈ, a ntiˈ twutz n‑el. Ex tkyaqiljo tqˈobˈ, a at twutz n‑el, k‑elitz ttxˈemin jniˈ ttzqijlin kyxolile, tuˈntzin twutzin nimxix.


Men Manden, af hvem de onde Ånder vare udfarne, bad ham om, at han måtte være hos ham; men han lod ham fare og sagde: 	 Me naˈmtaq tikyˈ, atzin te ichin, a otaq chi etz taqˈnil tajaw il toj tanmin, kubˈsin teˈ twutz, tuˈn t‑xi lipe tiˈj Jesús, me mix ttziye te Jesús. Tzajtzin qˈmaˈntz te kyjaluˈn:


Thi sådanne ere falske Apostle, svigefulde Arbejdere, som påtage sig Skikkelse af Kristi Apostle. 	 Quˈn ayetziˈn ichin lo noqx ttenku kyuˈn, ex sbˈulqe; n‑ok kyqˈon kyibˈ tzeˈnku tsanjil Crist.


Og da Skarerne hørte dette, bleve de slagne af Forundring over hans Lære. 	 Atzaj teˈ kybˈinte xjaljo ikyjo, kykyaqilx i bˈaj jaw kaˈylaj tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil.


Vi takke Gud altid for eder alle, når vi komme eder i Hu i vore Bønner, 	 Kukx nqo qˈoˈnjiˈy chjonte te qMan Dios kyiˈja,


Og ingen i Himmelen, ej heller på Jorden, ej heller under Jorden, formåede at åbne Bogen eller at se i den. 	 Mixpe noq toj kyaˈj, ex twutz txˈotxˈ, ex tzmax tjaqˈxi txˈotxˈ, mix aˈlx jun attaq toklin tuˈn tjqet tuˈn, mixpe noq tuˈn tok tkaˈyin.


thi for Kristi Gernings Skyld kom han Døden nær, idet han satte sit Liv i Vove for at udfylde Savnet af eder i eders Tjeneste imod mig. 	 Quˈn, chjonte Dios, mi xkyim te erman tzaluˈn, teˈ attaq nkˈatza, noq tuˈn tpajjo n‑ajbˈin te Crist. Chˈime xkyije tchwinqil noq tuˈn tpajjo n‑ajbˈin weˈy te kyxeljo, tuˈntaq kymojin wukˈiy.


dersom vi ere utro, forbliver han dog tro; thi fornægte sig selv kan han ikke. 	 Ex qa at jun xkyij ttzaqpiˈn tnimbˈil, me mete Crist kukx te tten te jun majx, ex nlay bˈant tuˈn tkyij ttzaqpiˈn Tyol, a tuˈn tqˈon jun chojbˈil teˈyila junjun tzeˈnkux tbˈinchbˈin, exla qa te tkyˈiwbˈil qibˈaj mo minaj, quˈn nlay ja ttxˈixpin Tyol, a o tqˈma.


Du Dåre! det, som du sår, bliver ikke levendegjort, dersom det ikke dør. 	 Qa ikyjo, me ntiˈ tumiljo nabˈl ikyjo. Quˈn ¿Ma mitzin ojtzqiˈn kyuˈn, tzeˈn aj tkuˈx awet jun twutz ijaj, il tiˈj tuˈn tjatz twiˈ, exsin tuˈn tqˈayjtz?


Er da Loven imod Guds Forjættelser? Det være langtfra! Ja, hvis der var givet en Lov, som kunde levendegøre, da var Retfærdigheden virkelig af Lov. 	 ¿Ma attzin tkyˈitzjo tkawbˈil Moisés tukˈa tnejil yol, a bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham? ¡Ntiˈ! Quˈn noqit at kolbˈil tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés quˈn, matla qo ok tzˈaqle tuˈn toj qchwinqil.


Medens nu Paulus ventede på dem i Athen, harmedes hans Ånd i ham, da han så, at Byen var fuld af Afgudsbilleder. 	 Me tzuntzin nyontaq Pabl toj Atenas, tuˈn tkanin Silas ex Timotey, bˈeˈx jaw tikyˈin, tej tok tkaˈyin txqan twutzbˈiyil, qˈoˈnk kyuˈn te kydios.


Når jeg sender Artemas til dig eller Tykikus, da gør dig Flid for at komme til mig i Nikopolis;thi der har jeg besluttet at overvintre. 	 Aj t‑xi nsmaˈn Artemas mo qa Tíquico te t‑xela, liweyx txiˈy toj tnam Nicópolis, quˈn ma kubˈ nbˈisiˈn tuˈn tikyˈx jbˈalil wuˈn antza.


Og han satte sig lige over for Tempelblokken og så, hvorledes Mængden lagde Penge i Blokken, og mange rige lagde meget deri. 	 Qˈuqletaq Jesús jun maj tkˈatz jun tkubˈil oyaj pwaq, tokxtaq toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, nkaˈyintaq kyiˈjjo jniˈ xjal tzeˈn nbˈaj kux kyqˈoˈntaq kyoyaj. Ex ayetzin qˈinin, nimx pwaq bˈaj kux kyqˈoˈn.


Men lærer Lignelsen af Figentræet: Når dets Gren allerede er bleven blød, og Bladene skyde frem, da skønne I, at Sommeren er nær. 	 Kykaˈyinkjiˈy techil tiˈj tqan iw: Aj ttzaj xulin tal tqˈobˈ, ex aj tzaj poqˈle t‑xaq, antza k‑elile kynikyˈa te, qa chˈix tul kanin qˈijil.


Hvor er da nu eders Saligprisning? Thi jeg giver eder det Vidnesbyrd, at, om det havde været muligt, havde I udrevet eders Øjne og givet mig dem. 	 Ex noq tuˈn tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja wiˈja, i etztaqpe kyinjiˈy kywutza, noq tuˈn tulku Dios weˈy. Nimxtaq nchi tzalaja tuˈn kynimbˈila. Me atzin jaˈlin, ¿Ntaˈtzin tzaljbˈil, a attaq te tnejil?


Derfor være det eder vitterligt, at denne Guds Frelse er sendt til Hedningerne; de skulle også høre." 	 Bˈiˈnkuxix kyuˈn, chi Pabl, qa ajo kolbˈil tuˈn qMan Dios, qˈoˈntz jaˈlin kye nya Judiy, ex ayepenkye ok chi kˈwel bˈiˈn teˈ Tbˈanil Tqanil.


"Gå bort, thi Pigen er ikke død, men hun sover." Og de lo ad ham. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Ku kybˈaj exa peˈn. Quˈn a tal txin lo nya ma kyim, qalaˈ noq nktan. Me noqx i bˈaj jaw tzeˈnxjal tiˈj.


Thi den vantro Mand er helliget ved Hustruen, og den vantro Hustru er helliget ved Manden; ellers vare jo eders Børn urene, men nu ere de hellige. 	 Quˈn atzin ichin, nya nimil, ma tzˈel paˈn tuˈn Dios, bˈalaqa tuˈn tnimin noq tuˈn t‑xuˈjil. Ex atzin qya, nya nimil, ma tzˈel paˈn tuˈn Dios, bˈalaqa tuˈn tnimin tuˈn tchmil. Quˈn qa ma kubˈ kypaˈn kyibˈ, bˈalaqa ayejo kyal, nlay tzˈel kynikyˈ te qAjaw. Me qa kukx nchi najan junx, at ambˈil tuˈn kynimin, ex tuˈn kyok te xjan twutz qMan.


Da skal han svare dem og sige: Sandelig, siger jeg eder: Hvad I ikke have gjort imod een af disse mindste, have I heller ikke gjort imod mig. 	 Me kxel ntzaqˈwiˈn: Okxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, tkyaqilxjo mi s‑ok kybˈinchiˈn kyiˈjjo tal yaj, mo tiˈj jun aˈlaj, ayeˈ kˈuˈjlinqexix wuˈn; toj twutz Dios, wiˈja mi s‑oke kybˈinchiniˈy.


"Omvender eder, thi Himmeriges Rige er kommet nær." 	 ex ntqˈmaˈntaq: Ku tajtz tiˈj kyanmiˈn, quˈn a Tkawbˈil Dios toj kyaˈj kyja tul laqˈe.


Og vi fore bort derfra og sejlede ind under Kypern, fordi Vinden var imod. 	 Tej qexa toj Sidón, o ex juntl majla toj bark. Mix bˈante tuˈn qxiˈy jikyin, quˈn qumila ntzaje juˈmintaq kyqˈiqˈ. Tuˈnpetziˈn, xi qtxalpin chˈin qibˈa toj qman qˈobˈa, tuˈn qikyˈxa ttxlajjo txˈotxˈ, Chipre.


Jesus svarede og sagde til ham: "Er du Israels Lærer og forstår ikke dette? 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ay Nicodem, jun tnejil xnaqˈtzila kyxol aj Israel, exsin ¿Mi n‑el tnikyˈa tiˈjjo lo?


velsigner dem, som forbande eder, og beder for dem, som krænke eder. 	 Kyqaninxa kyˈiwbˈil kyibˈajjo nchi qanbˈin kyiˈja. Chi naˈn Diosa kyiˈjjo nchi ok yison kyeˈy.


Og Jesus sagde til Høvedsmanden:"Gå bort,dig ske, som du troede!" Og Drengen blev helbredt i den samme Time. 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús te nejinel: Kux tzˈaja tjay. Quˈn tzeˈnkuxsiˈn ma txi tnimiˈn, ikyx kbˈantiljo. Ex atzin tej qˈa, jun paqx qˈanit.


Men da Simon Peter så det, faldt han ned for Jesu Knæ og sagde: "Gå bort fra mig, thi jeg er en syndig Mand, Herre!" 	 Tej tok tkaˈyin Simun Pegrjo ikyjo, bˈeˈx kubˈ meje twutz Jesús, exsin xi tqˈmaˈntz te: Tata, chin ttzaqpinkja, quˈn jun aj ilqin weˈ.


men da vi vide, at et Menneske ikke bliver retfærdiggjort af Lovens Gerninger, men kun ved Tro på Jesus Kristus, så have også vi troet på Kristus Jesus, for at vi måtte blive retfærdiggjorte al Tro på Kristus og ikke af Lovens Gerninger; thi af Lovens Geringer skal intet Kød blive retfærdiggjort. 	 Me bˈiˈnqe quˈn, qa mix aˈlx junqe kkletil noq tuˈn Judiyqe, ex tuˈn tjapin bˈaj ojtxe tkawbˈil Moisés quˈn, qalaˈ noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Klolqe Jesucrist. Tuˈnpetziˈn, o kubˈ qnimiˈnqe Jesucrist. Ex noq tuˈn ikyjo, qo kletil toj najin, ex nya tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil quˈn. Quˈn mix aˈlx junqe kkletil tuˈn ikyjo.


Men når jeg kommer, vil jeg sende, hvem I måtte finde skikkede dertil, med Breve for at bringe eders Gave til Jerusalem. 	 Quˈn tuˈntzin aj nkaniˈn kyxola, kxel nqˈoˈn jun uˈj kye erman te oqxenbˈilkye, ayeˈ kchi jawil kyskˈoˈn, tuˈn t‑xi kyiˈn oyaj, tuˈn tpon kye erman toj Jerusalén.


Efterdi du har bevaret mit Ord om Udholdenheden, vil også jeg bevare dig ud af Fristelsens Stund, som skal komme over hele Jorderige for at friste dem, som bo på Jorden. 	 Toj tkyaqil ma tzikyˈx kyuˈn, kukx ma chi wejiˈy toj kynimbˈila, tzeˈnkuxjo xi nqˈmaˈn. Tuˈnpetziˈn, kchi kletila wuˈn, aj ttzajjo nimx kyixkˈoj kyiˈj tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, te jun nikyˈbˈil tiˈj kynimbˈil.


Og når dette Brev er oplæst hos eder, da sørger for, at det også bliver oplæst i Laodikensernes Menighed, og at I også læse Brevet fra Laodikea. 	 Ajtzin tbˈaj kyuˈjinjiˈy uˈj luˈn, kysmaˈnxa toj Laodicey, tuˈn tjaw uˈjin kyxol Ttanim Dios antza. Ex ikyxjo, kyuˈjinksjiˈy uˈj, a xi nsmaˈn antza.


Ved Tro velsignede Jakob døende hver af Josefs Sønner og tilbad, lænende sig over sin Stav. 	 Ex noq tuˈn tnimbˈil Jacob, tej chˈixtaq tkyim, jaw weˈks, ex xi joqe tibˈaj tvar, noq tuˈn kykyˈiwlitjo tkˈwal Jse, ex tuˈn tnimsin tbˈi qMan Dios.


Jesus hørte, at de havde udstødt ham; og da han traf ham sagde han til ham: "Tror du på Guds Søn?" 	 Atzaj teˈ tbˈinte Jesús, qa otaq tzˈex lajoˈn tej ichin toj ja te naˈbˈl Dios, el tkˈulbˈin tibˈ tukˈa, ex xi tqanin te: ¿Niminxsiˈn Tkˈwal Ichin tuˈn?


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, som siger: 	 Bˈajjo ikyjo, noq tuˈn tjapin bˈajjo a kubˈ ttzˈibˈin Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma:


Går derfor ud på Skillevejene og byder til Brylluppet så mange, som I finde! 	 Ku kyxiˈ toj xkyˈich bˈe, ex kyojileˈ jniˈ nim bˈe toj tnam, ex kytxkonqetza aˈlchaqx kye xjaltz jaˈlin, tuˈn kytzaj toj mejebˈlin.


Avind, Drukkenskab, Svir og deslige; hvorom jeg forud siger eder, ligesom jeg også før har sagt, at de, som øve sådanne Ting, skulle ikke arve Guds Rige. 	 Ex noq nloˈchj kykˈuˈj; bˈyol xjalqe; twiˈ txˈujtilqe; ma txi kytolinx kyibˈ toj tkyaqil achbˈil; ex nchi bˈinchin tkyaqil wiq il. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy tzeˈnkuxjo xi nqˈmaˈn kyeˈy ojtxe: Kykyaqiljo iky nbˈantjo kyuˈn, ntiˈx kyoklin tiˈj Tbˈanil Tkawbˈil qMan Dios.


Og han kaldte et Par af Høvedsmændene til sig og sagde: "Gører to Hundrede Stridsmænd rede til at drage til Kæsarea og halvfjerdsindstyve Ryttere og to Hundrede Spydkastere fra den tredje Time i Nat; " 	 Tzaj tchqˈoˈn tnejil xqˈuqil, kabˈe xoˈl qˈaqˈ, ex xi tqˈmaˈn kye, tuˈn kyok kyjyoˈn lajaj kˈal xoˈl qˈaqˈ, tuˈn kyxi lipe kyiˈj, lajaj toj jun mutxˈ xoˈl qˈaqˈ kyibˈaj chej, junx kyukˈa lajaj kˈal tukˈa kybˈiybˈil; tuˈn kyxiˈ tzma Cesarea, aj tok bˈeljaj or toj qnikyˈin.


Og nogle af dem, som stode der, sagde til dem: "Hvad gøre I, at I løse Føllet?" 	 Me xi kyqanin jun chˈuq xjal kye, a iteˈtaq antza: ¿Titziˈn nbˈaj kyeˈy? ¿Ti qe n‑el kypjunjiˈy tal bur?


som der er skrevet: "Der er ingen retfærdig, end ikke een; 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios: Mix aˈl jun xjal tzˈaqle twutz Dios, me tukˈaxpetla jun.


så I bære over med hverandre og tilgive hverandre,dersom nogen har Klagemål imod nogen; ligesom Kristus tilgav eder, således også I! 	 Tzikyˈxku kyuˈn kyxolxa, ex kynajsinkuy qa at jun kyqˈoja kyxola. Il tiˈj tuˈn kynajsiˈn kyil txqantl, ikyx tzeˈnku kubˈ najsit kyila tuˈn qAjaw.


Og da hun kendte Peters Røst, lod hun af Glæde være at åbne Porten, men løb ind og forkyndte dem, at Peter stod uden for Porten. 	 Atzaj tel tnikyˈ teˈ tqˈajqˈojil twiˈ Pegr, nimx ja tzalaj, ex tuˈn ttzaljbˈil, mix oktze tjqoˈne ja, qalaˈ kyja oktze rininil tuja, tuˈn t‑xi tqˈmaˈn qa ataq Pegrjo nwokˈchin.


Thi jeg er kommen ned fra Himmelen, ikke for at gøre min Villie, men hans Villie, som sendte mig. 	 Quˈn nya ma chin tzaj weˈ toj kyaˈj, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn noqx alkye waja; qalaˈ oˈkx tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn a tajjo Dios, a saj smaˈn weˈy.


Derfor sendte jeg straks Bud til dig, og du gjorde vel i at komme. Nu ere vi derfor alle til Stede for Guds Åsyn for at høre alt, hvad der er dig befalet af Herren." 	 Tuˈnpetziˈn, chi Cornelio, bˈeˈxkux ẍi ex nchqˈoˈnjiˈy oxe ichin te jyoltiy, ex luˈy ma tzul tukˈa twenila. Loqotzintz otoˈ twutz Dios jaˈlin qkyaqilx, ex qaja tuˈn qbˈintiˈy tkyaqiljo ma tzaj tqˈmaˈn Dios tey, a tuˈn ttzaj tqˈmaˈn qeˈy.


Men tværtimod, da de så, at jeg har fået Evangeliet til de uomskårne betroet, ligesom Peter til de omskårne, 	 Qalaˈ, ayex kyexjal el kynikyˈ te, qa a Dios tzaj oqxenin teˈ aqˈuntl weˈy, tuˈn t‑xi wiˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye xjal nya Judiy, ikyxjo tzeˈnku xi toqxenin te Pegr kye aj Judiy.


Derfor skal et Menneske forlade sin Fader og Moder og holde fast ved sin Hustru, og de to skulle være eet Kød. 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tuˈntzin tpajjo, kyjel ttzaqpiˈn ichin ttata ex tnana, tuˈn tok meje tukˈa t‑xuˈjil, ex kabˈe kchi okil te junchˈin xmilil.


Men dersom jeg gør dem, så tror Gerningerne, om I end ikke ville tro mig, for at I kunne indse og erkende, at Faderen er i mig, og jeg i Faderen." 	 Me exla qa mi ẍinx kynimiˈn, me antza k‑elile kynikyˈa te te jun majx, noq kyuˈn jniˈ nbˈinchbˈiˈn bˈaˈn, qa a qMan Dios mujle tibˈ wukˈiy, ex qa ayiˈn mujleqin tukˈa.


Thi jeg siger eder, at mange Profeter og Konger have ville se det, I se, og have ikke set det, og høre det, I høre, og have ikke hørt det." 	 Twutzxjo kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ilaˈ qtzan yolil Tyol Dios, ex qa ilaˈ qtzan nmaq kawil kyibˈaj tnam kyajtaq tuˈn tok kykaˈyin a loqiˈy nchi kaˈyin tiˈj jaˈlin, me mina xkylonte. Ex kyajtaq tuˈn tok kybˈiˈn ajo nchi bˈiˈn tiˈj jaˈlin, ex ikyxjo mina xkybˈi, chiˈ.


Men Paulus sagde til dem: "De have ladet os piske offentligt og uden Dom, os, som dog ere romerske Mænd, og kastet os i Fængsel, og nu jage de os hemmeligt bort! Nej, lad dem selv komme og føre os ud!" 	 Me atzin te Pabl xi tqˈmaˈn kyeˈ xqˈuqil tnam: Qkyˈeˈ qeˈ, tuˈn qexa ikyjo, quˈn nya wenjo xbˈant kyuˈn qiˈja, quˈn awoˈy at qokliˈn twutzjo tkawbˈil Rom, chi chiˈ. Ma qo bˈaj kyjubˈin kywutzxjal, ex ma qo kuˈx qˈoˈn toj tze, ex mina xqo txketa toj kawbˈil tuˈn tchikyˈbˈitjo nbˈanttaq quˈn. Ex atzintzjo jaˈlin, kyajnaj tuˈn qex kytzaqpiˈn toj ewajil. Me minapentetz ikyjo, qalaˈ ayekutz kˈaˈ chi tzaj qˈil qeˈy.


Er jeg end ulærd i Tale, så er jeg det dog ikke i Kundskab; tværtimod på enhver Måde have vi lagt den for Dagen for eder i alle Stykker. 	 Bˈalaqa a chin yoliˈn nyaxix tbˈanil toj kywutza; me metzin nnabˈla, ojtzqiˈnl kyuˈn, ex o bˈaj nyekˈiˈn ilaˈ maj toj tkyaqil nbˈinchbˈiˈn.


hvilke også fulgte ham og tjente ham, da han var i Galilæa, og mange andre Kvinder, som vare gåede op til Jerusalem med ham. 	 Ayetziˈn qya, ayeˈ i bˈaj bˈet tukˈa Jesús teˈ nbˈettaq toj Galiley, ex i mojin tukˈa, me nya oˈkqexjo, ex iteˈxtaq txqantl ncheˈxtaq tukˈa Jerusalén.


"Ser, I Foragtere, og forundrer eder og bliver til intet; thi en Gerning gør jeg i eders Dage, en Gerning, som I ikke vilde tro, dersom nogen fortalte eder den." 	 Kybˈinkuy, ayiˈy bˈaˈn chi ikyˈin. Kux chi jaw kaˈylaja, ex kux chi oqˈa, quˈn kyojjo qˈij lo, nimx kawbˈil kˈwel nbˈinchiˈn, a nlayla txi kynimin, qa junxil xi qˈmaˈnte kyeˈy, chi Pabl kye xjal antza.


Holder ud og lader eder tugte; Gud handler med eder som med Sønner; thi hvem er den Søn, som Faderen ikke tugter? 	 Tuˈnpetziˈn, chi weˈkuxixa toj tkyaqiljo n‑ikyˈx kyuˈn, ex tzˈokxit tilil kyuˈn tzeˈnku jun kawbˈil toj kychwinqila, quˈn axte qMan Dios ntzaj qˈoˈnte tumil kyeˈy tojjo lo, tuˈn kybˈeta jikyin wen, quˈn tuˈn kˈwalbˈajqiˈy. Ikytziˈn tzeˈnku tkyaqil kˈwal nkubˈ jikysin tchwinqil tuˈn ttata, tuˈn tbˈet toj tumil,


Men de skriftkloge og Farisæerne føre en Kvinde til ham, greben i Hor, og stille hende frem i Midten. 	 Ayetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xi kyiˈn jun qya, a knet kyuˈn tzmataq nchi kyˈaˈjin. Kubˈ kywaˈbˈin kyxol tkyaqilxjal, ayeˈ iteˈtaq antza,


Men da det behagede Gud, som fra min Moders Liv havde udtaget mig og havde kaldet mig ved sin Nåde, 	 Me ax te Dios xjaw skˈoˈn weˈy; teˈ naˈmxtaq witzˈjiˈy, ex noq tuˈn t‑xtalbˈil wiˈja, ma chin tzaj ttxkoˈn, a tzeˈnkuxjo taj.


Og han svarede og sagde: "Vel kommer Elias og skal genoprette alting. 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzx teˈ. Ate Elías tuˈntaq tul nej, tuˈntzintla noq bˈinchil kytenxjal, aj wula.


Medens han talte dette til dem, se, da kom der en Forstander og faldt ned for ham og sagde: "Min Datter er lige nu død; men kom og læg din Hånd på hende, så bliver hun levende." 	 Tzmataq nyolin Jesús kyiˈjjo luˈn, tej tkanin jun nejinel kyxol aj Judiy. Kubˈ meje twutz, ex xi tqˈmaˈn te: Ma kyim jun nkˈwala txin. Me qa ma tzaja, ex qa ma kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈa tibˈaj, kjawil anqˈin juntl majl.


Thi Menneskesønnen går bort, som det er beskikket; dog ve det Menneske, ved hvem han bliver forrådt!" 	 Twutzxix teˈ, qa kchin xel qˈoˈn weˈ, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, toj kyqˈobˈxjal, tzeˈnkuxjo tzˈibˈiˈn taˈye toj Tuˈjil Tyol Dios; me bˈisbˈajilxla teˈ ichin, a kxel qˈon weˈy toj kyqˈobˈxjal.


Men mange af de første skulle blive de sidste, og af de sidste de første." 	 Me nimx jaˈlin iteˈk te tnejil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me chi kyjel te tchˈibˈil, qa ntiˈ kynimbˈil. Ex nimx ntiˈ kyoklin tzaluˈn twutz txˈotxˈ jaˈlin, me kchi okil te tnejil noq tuˈn kynimbˈil.


Og den næste Dag anløb vi Sidon. Og Julius, som behandlede Paulus venligt. tilstedte ham at gå hen til sine Venner og nyde Pleje. 	 Ex o xiˈy toj junxil qˈij, ex o kaniˈn toj Sidón. Xi qˈoˈn ambˈil te Pabl tuˈn Julio, noq tuˈn t‑xiˈ qˈolbˈil kyeˈ tukˈa, ex tuˈn tok kaˈyin kyuˈn.


Og den, som holder hans Bud, han bliver i Gud, og Gud i ham; og derpå kende vi, at han bliver i os; af den Ånd, som han gav os. 	 Ayetziˈn nchi kubˈ nimin teˈ nukˈbˈil lo, najleqe tukˈa qMan Dios ex Dios najle kyukˈa. Ex ma tzˈel qnikyˈ te qa najle Dios qukˈa, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, a o tzaj tqˈoˈn toj qanmin.


Hvem er Løgneren uden den, som nægter, at Jesus er Kristus? Denne er Antikristen, som fornægter Faderen og Sønnen. 	 ¿Ankye noq nja bˈant tuˈn? Atzin xjal, a ntqˈmaˈn qa nya te Jesús, a Crist, a skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios. Atziˈn xjal luˈn, ajqˈoj tiˈj Klolqe Jesús, ex n‑el tiˈjlin Dios tukˈax Tkˈwal.


Elsker ikke Verden, ikke heller de Ting, som ere i Verden! Dersom nogen elsker Verden, er Faderens Kærlighed ikke i ham. 	 Werman, kxel nqˈmaˈnjiˈy luˈn kyeˈy: Mi tzˈok kykˈuˈjlinjiˈy tkyaqiljo nya bˈaˈn twutz txˈotxˈ, ex tkyaqiljo nya bˈaˈn ntzaj tqˈoˈn. Qa at jun xjal nkˈuˈjlin tiˈj tkyaqiljo luˈn, nlay bˈant tkˈuˈjlin tiˈj qMan Dios.


Ypperstepræsten spurgte nu Jesus om hans Disciple og om hans Lære. 	 Ex atziˈn tnejilxix pale ok ten qanilte te Jesús, ankyeqe te t‑xnaqˈtzbˈin ex tiˈtzin xi t‑xnaqˈtzin kye.


Og denne Tale behagede hele Mængden; og de udvalgte Stefanus. en Mand fuld af Tro og den Helligånd, og Filip og Prokorus og Nikaiior og Timon og Parmenas og Nikolaus, en Proselyt fra Antiokia; 	 Kykyaqilx i kyij toj wen tiˈjjo tumil, ex jaw skˈoˈn Esteban, jun ichin nojnin tanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan ex nim tnimbˈil; junx tukˈa Lip; Prócoro; Nicanor; Timón; Parmenas; ex Nicolás, a tzajnin te Antyokiy. A ichin lo, otaq nimin tiˈj kynimbˈil Judiy, me nya jun Judiy te titzˈjlin.


Da lod Kvinden sin Vandkrukke stå og gik bort til Byen og siger til Menneskene der: 	 Ex jun paqx kyij ttzaqpiˈn tej qya tẍoqˈ, ex bˈeˈx xi rinin tzmax toj tnam qˈmalte kyexjal.


efterdi vi vide, at Kristus, efter at være oprejst fra de døde, ikke mere dør; Døden hersker ikke mere over ham. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa tuˈn tjawlintz anqˈin juntl majl Crist kyxol kyimnin, ntiˈ tipin kyimin tiˈj.


Vorder ligesom jeg, thi også jeg er bleven som I, Brødre! jeg beder eder. I have ikke gjort mig nogen Uret. 	 Ayiˈy werman, tej t‑xi nnimiˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil, mix oke qeye nkˈuˈja tiˈj Tkawbˈil Moisés te Klol wey. Tuˈn ikyjo, ma tzˈok nqˈoˈn wibˈa tzeˈnku kyeˈ, ayiˈy nya Judiyqe, quˈn atzin kolbˈil kyeˈy nya tzajnin tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil kyuˈn, qalaˈ noq tuˈn tqe kykˈuˈja tiˈj Crist. Me atzin jaˈlin, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kymeltzˈaja, ex tuˈn kyoka tzeˈnku weˈ toj kynimbˈila. Quˈn tej intintaqa kyukˈiy, ntiˈx chˈin nya bˈaˈn s‑ok kybˈinchiˈn wiˈja. Me atzin jaˈlin, ma kyij kytzaqpinjiˈy nxnaqˈtzbˈila.


Ild er jeg kommen at kaste på Jorden, og hvor vilde jeg, at den var optændt allerede! 	 Ma chin ula tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tzeˈnku jun qˈaqˈ njulin wen te kolbˈil ex te joybˈil qˈoj kyxolxjal. ¡Me atla wajiˈy noqit nkˈant jaˈlin!


Men Jesus tog ham ved Hånden og rejste ham op; og han stod op. 	 Me ante Jesús jaw t‑xkoˈn ex kubˈ twaˈbˈin.


Men hine Vingårdsmænd sagde til hverandre: "Der er Arvingen; kommer lader os slå ham ihjel, så bliver Arven vor." 	 Atzin teˈ t‑xi kykaˈyin manil txˈotxˈ teˈ ttzajjo kˈwalbˈaj, bˈeˈx i bˈaj ja yolin kyxolile: Ate luˈn kyjel te tajaw txˈotxˈ. Tuˈnpetzintzjo, qbˈyoˈnku, tuˈntzin qkyij te tajaw.


Og Judas og Silas, som også selv vare Profeter, opmuntrede Brødrene med megen Tale og styrkede dem. 	 Ayetzin kye Judas ex Silas, a qˈoˈntztaq kyoklin tuˈn qMan Dios te qˈmal teˈ Tyol, i nimsin kykˈuˈjjo nimil tuˈn kyyol, ex xi kyqˈmaˈn, tzeˈn tuˈn tjaw kyin kyibˈ tojjo kynimbˈil.


Da Jesus havde sagt dette, gik han ud med sine Disciple over Kedrons Bæk, hvor der var en Have, i hvilken han gik ind med sine Disciple. 	 Tej tbˈaj naˈn Jesús Dios, bˈeˈx o etza tukˈa, tuˈn qxiˈy tjlajxi xlokˈ aˈ, Cedrón tbˈi. Antza taˈtaq jun chˈlaj te awbˈil tqan lobˈj, jaˈ o ok xiˈy tukˈa.


så skal han drikke af Guds Harmes Vin, som er iskænket ublandet i hans Vredes Bæger; og han skal pines med Ild og Svovl for de hellige Engles og for Lammets Åsyn. 	 okla k‑ikyˈixjo chojbˈil tuˈn, kywutzjo angel, a xjanqe, ex twutzjo tal Tal rit, a tukˈa qˈaqˈ ex tzˈeˈnaq te jun majx. Ajo chojbˈil lo, a tyabˈ twiˈ Dios, a ktzajil tqˈoˈn tzeˈnku jun kˈwabˈj, a il tiˈj tuˈn t‑xi kykˈwaˈn, a nya smoˈn twutz tukˈa jun tiˈ.


Og de, som gik forbi, spottede ham, idet de rystede på deres Hoveder og sagde: "Tvi dig! du som nedbryder Templet og bygger det op i tre Dage; 	 Ex jniˈqe xjal nchi bˈaj ikyˈxtaq antza, noqx nchi bˈaj yasintaq tiˈj, ex noqx nja kyyekin tiˈj kywiˈ te kyxmaybˈil tiˈj, ex kyqˈma: ¡Nyakutzin atejiy nqˈmante tuˈn tjaw tyuchˈiˈn tnejil ja te naˈbˈl Dios, exsin tuˈn tbˈant juntl tuˈn toj oxe qˈij!


Jesus siger til dem: "Kommer og holder Måltid! Men, ingen af Disciplene vovede at spørge ham: "Hvem er du?" thi de vidste, at det var Herren. 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Ku kytzaja waˈl te qlixjech. Mix jun qxola xi qaninte te: ¿Ankyetaq? quˈn bˈiˈn quˈn qa a qAjaw.


Og han kom til os og tog Paulus's Bælte og bandt sine egne Fødder og Hænder og sagde: "Dette siger den Helligånd: Den Mand, hvem dette Bælte tilhører, skulle Jøderne binde således i Jerusalem og overgive i Hedningers Hænder." 	 Tej tpon qkˈatza, tzaj ttzyuˈn tkˈalbˈil Pabl, ex tukˈa anetziˈn, i ok tkˈloˈn tqˈobˈ exqetziˈn tqan, te yekˈbˈil teˈ tiˈjjo tuˈn tikyˈx tiˈj Pabl, exsin tqˈma kyjaluˈn: Tqˈma Xewbˈaj Xjan, chi Agabo, qa toj tnam Jerusalén, kkˈletileˈ tajaw kˈalbˈil luˈn kyuˈn aj Judiy, exsin kxel qˈoˈn toj kyqˈobˈ nya Judiy.


Thi han kendte den, som forrådte ham; derfor sagde han: "I ere ikke alle rene." 	 Xi tqˈmaˈn ikyjo: Nya kykyaqilxa ma chi saqixa, quˈn bˈiˈntaq tuˈn, alkye tuˈn t‑xi kˈayinte toj kyqˈobˈ aj il.


Så troede Jøderne ikke om ham, at han havde været blind og var bleven seende, førend de fik kaldt på Forældrene til ham, som havde fået sit Syn. 	 Me ayetzin kye Judiy kykyˈeˈtaq tuˈn txi kynimiˈn, qa ataqjo a moẍtaq otaq bˈant tkaˈyin, tzmaxix xi kyniminxjo, teˈ kytzaj kytxkoˈn ttataˈ a moẍtaq.


en Frelse fra vore Fjender og fra alle deres Hånd, som hade os, 	 A tuˈn tel klonqe kye qajqˈoj ex kye aye kykyˈeˈx qiˈj;


i Stedet for at I skulle sige: Dersom Herren vil, og vi leve, da ville vi gøre dette eller hint. 	 Qalaˈ, chi chiˈtla kyejiˈy kyjaluˈn: Qa iky tajbˈil qAjaw, ex qa atx toj qchwinqil, okla kbˈantiljo a qaja.


Mene I, at jeg er kommen for at give Fred på Jorden? Nej, siger jeg eder, men Splid, 	 ¿Tzeˈntzintz toj kywutza? ¿Ma man chin kˈuˈl wetza noq tuˈn kytzalajxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ? Me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ¡Mina! Qalaˈ ma chin kˈuˈl weˈ noq tuˈn tpaˈyit kynabˈlxjal.


Mængden svarede: "Du er besat; hvem søger at slå dig ihjel?" 	 Xitzin kytzaqˈwinxjal: ¿Qape yabˈ te? ¿Ankye taj tuˈn tkubˈ bˈyontiy?


Ved Tro udtalte Isak Velsignelse over Jakob og Esau angående kommende Ting. 	 Ex ikyxjo, noq tuˈn tnimbˈil Isaac, i kubˈe tkyˈiwlin tkˈwal, a Jacob ex Esaú, ex xi tqˈmaˈn tiˈjjo jniˈ tuˈntaq ttzaj tqˈoˈn Dios kye.


Men den, som har sat os i Stand just til dette, er Gud, som gav os Åndens Pant. 	 Quˈn axte Dios xqˈmante tuˈn tokjo qxmilil ikyjo. Ex a saj qˈonte Xewbˈaj Xjan toj qanmin te jun techiljo Tyol, qa yajxi, il tiˈj tuˈn ttzaj tqˈoˈn qxmilil anetziˈn.


eller siger han det ikke i hvert Tilfælde for vor Skyld? For vor Skyld blev det jo skrevet, fordi den, som pløjer, bør pløje i Håb, og den, som tærsker, bør gøre det i Håb om at få sin Del. 	 Qalaˈ nyolin qiˈj, quˈn bˈiˈn quˈn qa jun kjol exsin jun waˈbˈil triy qˈuqle tkˈuˈj tiˈj tawal, tuˈn tjaw, quˈn atzin chojbˈil teˈ.


De andre Disciple sagde da til ham: "Vi have set Herren." Men han sagde til dem: "Uden jeg får set Naglegabet i hans Hænder og stikker min Finger i Naglegabet og stikker min Hånd i hans Side, vil jeg ingenlunde tro." 	 Atzaj teˈ t‑xi qqˈmaˈn te qa otaq qliˈy qAjaw, tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Qa mix nliˈy tkyˈixlbˈin tqˈobˈ, ex qa mi s‑okx nlimoˈn twiˈ nqˈobˈa kyojjo jaˈ okxi kxbˈil; ex qa mi s‑okx nqˈoˈn nqˈobˈa toj tẍutil t‑xukˈ, nlayx txi nnimiˈn.


og underordne eder under hverandre i Kristi Frygt; 	 Atzin jaˈlin, kyniminku kyibˈa kyxolxa, noq te nimsbˈil tbˈi Crist.


Altså er Loven vel hellig, og Budet helligt og retfærdigt og godt. 	 Quˈn ikytzin bˈiˈn quˈn, qa a kawbˈil xjanxix, ex qa a nukˈbˈil xjanxix, tzˈaqlexix ex wenxix.


Og da han gik bort igen fra Tyrus's Egne, kom han over Sidon midt igennem Dekapolis's Egne til Galilæas Sø. 	 Etz Jesús tojjo txˈotxˈ, jaˈ i ponin kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, ex i ikyˈku tojjo najbˈil Sidón, tuˈn kykanin juntl majl toj ttxˈotxˈ Decápolis, ttzi Nijabˈ te Galiley.


da fuldkommer min Glæde, at I må være enige indbyrdes, så I have den samme Kærlighed, samme Sjæl, een Higen, 	 kyqˈonktzintza jun kytzaljbˈila weˈy, tuˈn kyyekˈin kyibˈa, tuˈntla junx tuˈn tbˈete kynabˈla, ex junx tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, ex tukˈa junxchˈin kyumila ex junxchˈin kyajbˈila.


Men uden al Modsigelse er det den ringere, som velsignes af den ypperligere. 	 Ex bˈiˈn quˈn, qa alkye jun nkubˈ qˈoˈnte kyˈiwbˈil kyibˈajjo xjal, nimxixtl teˈ toklin kyibˈajjo txqantl xjal, aye nchi kubˈ tkyˈiwlin. Tuˈn ikyjo, ate Melquisedec nimxixtl toklin tibˈaj Abraham.


Jeg har stor Frimodighed over for eder; jeg roser mig meget af eder, jeg er fuld af Trøst, jeg strømmer over af Glæde under al vor Trængsel. 	 Nimxix qˈuqle nkˈuˈja kyiˈja, expe nchin yoliˈn kyiˈja kywutz txqantl; ma chewx wanmiˈn kyuˈn. Noq toj tkyaqiljo n‑ikyˈx wuˈn, me nchin tzalaja kyiˈja toj tkyaqil.


Og dersom nogen vil gøre dem Skade, udgår der Ild af deres Mund og fortærer deres Fjender; og dersom nogen vil gøre dem Skade, bør han således ihjelslås. 	 Ex qa at jun nt‑ximin tuˈn tkubˈ bˈinchin mibˈin kyiˈj, ok k‑okil qˈaqˈ toj kytzi, tuˈn kytzˈeˈy te jun majx. Ex ikytzin kchi kyimileˈ aye kyaj tuˈn kybˈinchin mibˈin kyiˈj.


Fra den Stund Husbonden er stået op og har lukket Døren, og I begynde at stå udenfor og banke på Døren og sige: Herre, luk op for os! da vil han svare og sige til eder: Jeg kender eder ikke, hvorfra I ere; 	 Quˈn pon kanin jun te qˈij, jaˈ tuˈn tjpete ja wuˈn, a ayiˈn tajaw ja. Me ayetzin kyetza, a kchi kyjela peˈn, oktzin k‑okix kyqˈolbˈin, ex chi chilajiˈy kyjaluˈn: Taa, jqonkxa ja qeˈy. Me atzin weˈ k‑elitz ntzaqˈwin kyjaluˈn: Nya bˈiˈn wuˈn jaˈ tzajninqe kyeˈ.


Ved Tro fik endog Sara selv Kraft til at undfange endog ud over sin Alders Tid; thi hun holdt ham for trofast, som havde forjættet det. 	 Ex atzin te Sara, a t‑xuˈjil Abraham, mibˈintaq tzˈalin, ex noq taˈẍtaqljo tchmil. Me tuˈn tnimbˈil Abraham, ja tzaj qˈoˈn kyoklin tuˈn tul jun kyal, quˈn xi tnimin Abraham, qa tilil tiˈj tuˈn tbˈajjo a tqˈma Dios te, qa tuˈntaq tul jun kyal.


Og der blev givet det at føre Krig imod de hellige og at overvinde dem; og der blev givet det Magt over hver Stamme og Folk og Tungemål og Folkeslag. 	 Ex xi qˈoˈn ambˈil tuˈn tqˈojin kyiˈj nimil, ex tuˈn tkubˈ kyiˈj tuˈn. Ex xi qˈoˈn toklin tibˈaj tkyaqil xjal, aˈlchaqx kye kyxeˈchiltz, kytanim, kyyol, ex kytxˈotxˈ.


Men den, som holder os med eder fast til Kristus og salvede os, er Gud, 	 Quˈn axte Dios ma qˈonte qe, tuˈn qweˈ wen toj qnimbˈil tiˈj Crist, ex o qo jaw tskˈoˈn, tuˈn qbˈinchin taqˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Da sagde han til dem: "Når I bede, da siger: Fader, Helliget vorde dit Navn; komme dit Rige; 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Ajtzin kyok ten kyeˈ naˈl Dios, chichkujiˈy kyjaluˈn: Ay qMan Dios, noqit tzˈel kynikyˈxjal qa xjanxixjo tbˈiy. Noqit kuˈtzjo Tkawbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Andre sagde: "Det er Elias; " men andre sagde: "Det er en Profet ligesom en af Profeterne." 	 At junjuntl qˈmante: A Elías, a yolil Tyol Dios. Ex junjuntl qˈmante: Jun yolil Tyol Dios tzeˈnkuj yolil Tyol Dios ojtxe.


som fordum vare genstridige, dengang Guds Langmodighed ventede i Noas Dage, medens Arken byggedes, i hvilken få, nemlig otte, Sjæle bleve frelste igennem Vand, 	 ayeˈ mi kubˈ kynimin Tyol Dios ojtxe kyojjo qˈij, tej tzmataq nbˈinchin Noé tiˈj arka, exla qa chebˈetaq n‑ayoˈn Dios kyiˈj tuˈn tajtz tiˈj kyanmin. Me mix i nimine; qalaˈ oˈkxjo wajxaq kybˈaj i klet toj aˈ.


Og den Frugt, din Sjæl lystedes ved, er vegen fra dig og alt det lækre og glimrende er forbi for dig, og man skal aldrig finde det mere. 	 Ex kxel kyqˈmaˈn te tnam luˈn: Atzin jaˈlin, ntiˈ tkyaqiljo lobˈj, a tbˈanilx wen, a npontaq tkˈuˈja tiˈj. Ex tkyaqiljo tqˈinimila, ex jniˈ tzeqbˈil, a attaq, ma naj te jun majx.


Eders Fædre åde Manna i Ørkenen og døde. 	 Ayetziˈn qtzan kytaˈẍa ojtxe, i bˈaj waˈn tiˈjjo wabˈj, a maná, a tzaj smaˈn tuˈn Dios toj tzqij txˈotxˈ te qˈol chwinqil te twutz txˈotxˈ; me kykyaqilx bˈeˈx i bˈaj kyim.


ja, ikke det alene, men vi rose os også af Trængslerne, idet vi vide, at Trængselen virker Udholdenhed, 	 Ex nya noq oˈkxjo lo; ex ikyxjo, nqo tzalaj toj tkyaqiljo n‑ikyˈx quˈn, quˈn bˈiˈn quˈn, aj qa ma tzikyˈx quˈn tukˈa tkyaqil qanmin, nten tumil tzeˈn tten tuˈn qayon tiˈj tkyaqiljo tajbˈil Dios.


for at alle Profeternes Blod, som er udøst fra Verdens Grundlæggelse, skal kræves af denne Slægt, 	 Me ayetzin kyeˈ xjal, a loqe nchi anqˈin jaˈlin, ok kˈwel tzˈaq tkawbˈil Dios kujxix kyibˈaj tuˈn tpaj kychkyˈeljo jniˈ yolil Tyol Dios ojtxe, atxix t‑xe tnejil,


Tag ikke imod noget Klagemål imod en Ældste, uden efter to eller tre Vidner. 	 Ex mi txi tqˈoˈn ambˈil te jun patbˈil tuˈn jun xjal tiˈj jun nejinel toj Ttanim Dios, qa mix aˈl jun mo kabˈe xlonte.


Men den, som ophøjer sig selv, skal fornedres, og den, som fornedrer sig selv, skal ophøjes. 	 Quˈn ankye teˈ kjawil tnimsin tibˈ, kˈwel mutxsin teˈ tuˈn Dios kywutzxjal. Me anteˈ kˈwel tmutxsin tibˈ, poˈn qˈij jaˈ kjawile nimsin teˈ tuˈn Dios.


og sover og står op Nat og Dag, og Sæden spirer og bliver høj, han ved ej selv hvorledes. 	 Exla qa nktan mo itzˈj, n‑ex junjun qnikyˈin ex junjun qˈij, anteˈ ijaj n‑ulxixe teˈ twiˈ, ex nchˈiyxi. Mina n‑el tnikyˈ te tzeˈn nchˈiye ex tzeˈn n‑ele twutz,


Alle de, som ere komne før mig, ere Tyve og Røvere; men Fårene hørte dem ikke. 	 Kykyaqilxjo ẍi ul nej nwutza ileqˈqe kyeˈ, mo bˈyol xjalqe tuˈn kyelqˈin; me ayetzin kye rit mix ẍi kybˈiˈn.


Vær ædru, våger; eders Modstander, Djævelen, går omkring som en brølende Løve, søgende, hvem han kan opsluge. 	 Tenxit kynabˈla, ex kykaˈyinktzin kyibˈa, quˈn a tajaw il ajqˈoj kyiˈja, ex nbˈeteje kyiˈjiliy jyol tumil tuˈn kybˈaja tuˈn, ikyx tzeˈnku jun bˈalun ntzanin wen.


Og han drog atter bort hinsides Jordan til det Sted, hvor Johannes først døbte, og han blev der. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, meltzˈaj Jesús tjlajxi Nim Aˈ Jordán. Antza kyije ten tojjo txˈotxˈ, a jaˈ nchi kuxa tqˈoˈntaq Juan xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


Men han gav hende Hånden og rejste hende op, og han kaldte på de hellige og Enkerne og fremstillede hende levende for dem. 	 Jaw ttzyuˈn Pegr tqˈobˈ, ex jaw tjkˈuˈn. I xi tqˈolbˈin mebˈe qya junx kyukˈa txqantl nimil, ex xi tqˈmaˈn: Lu Tabita lo; ex itzˈl.


Lader da os, så mange som ere fuldkomne, have dette Sindelag; og er der noget, hvori I ere anderledes sindede, da skal Gud åbenbare eder også dette. 	 Qkyaqilx a ma qo kujix toj qnimbˈil, atzin qeˈ tuˈn tkubˈ qbˈise. Me meqa mikyxil kyeˈ kyxim, ax Dios kqˈolte tumil kyeˈy,


Men Fjerdingsfyrsten Herodes hørte alt det, som skete; og han var tvivlrådig, fordi nogle sagde, at Johannes var oprejst fra de døde; 	 Jotxjo a nyolajtztaq tiˈj Jesús, ex tiˈj tkyaqiljo nbˈanttaq tuˈn. Bˈeˈx bˈijte teˈ tuˈn Herodes, a nmaq kawiltaq, me mix elexix tnikyˈ te, quˈn ilaˈtaq nqˈmante a qa ataq Juan, a Jawsil Aˈ, otaq jatz itzˈje juntl majl.


Og Folket råbte til ham: "DeterGudsRøstog ikke et Menneskes." 	 Tzuntaq nyolin, tej kyok ten xjal ẍchˈil, me noq tuˈn tkubˈ tkˈuˈj, ex kyqˈma: Nya ichin teˈ nyolin, qalaˈ jun dios, chi chiˈ.


"Går hen til den Landsby, som ligger lige for eder, og straks, når I komme ind i den, skulle I finde et Føl bundet, på hvilket der endnu aldrig har siddet noget Menneske; løser det og fører det hid! 	 Xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy tojjo tal kojbˈil jlajxi. Ajtzin kyokxa ttxaˈn tnam, ok knetil jun tal bur kyuˈn, kˈloˈn, me mix jun xjal o chejinxi tibˈaj. ¡Kypjumila, exsin kyintza tzaluˈn!


thi for hans Skyld gik mange af Jøderne hen og troede på Jesus. 	 quˈn noq tuˈn tpaj Lázaro, nimx Judiy otaq tzˈel kypaˈn kyibˈ kyiˈj, noq tuˈn kyxi lipe tiˈj Jesús.


i et Nu, i et Øjeblik, ved den sidste Basun; thi Basunen skal lyde, og de døde skulle oprejses uforkrænkelige, og vi skulle forvandles. 	 te jun paqx, tzeˈnku jun qmutzˈbˈin qwutz, aj t‑xi qbˈiˈn tqˈajqˈojil chun, te yekˈbˈil, aj tjapin bˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Ex ayetzin kyimnin kchi jawitz anqˈin, tuˈntzin mi chi kyime juntl majl, ex awotzin qe, awo itzˈqo, qo txˈixpitil.


Vær ikke hastig til at lægge Hænder på nogen, og gør dig ikke delagtig i andres Synder; hold dig selv ren! 	 Mi kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈa jun paqx tibˈaj jun aˈla tuˈn tok te nejinel toj Ttanim Dios, qa naˈmxtaq tok tkaˈyin tbˈinchbˈin. Quˈn yajtzilaˈ, qa nyataqku wen tbˈinchbˈin, ajin kxel bˈlen toj til. Qalaˈ kaˈyinkxix tibˈa wen.


Thi dette er den Pagt, som jeg vil oprette med Israels Hus efter de Dage, siger Herren: Jeg vil give mine Love i deres Sind, og jeg vil indskrive dem i deres Hjerte, og jeg vil være deres Gud, og de skulle være mit Folk. 	 Qalatziˈn tbˈajlinxiˈ aye qˈij anetziˈn, chi Dios, kbˈantil wuˈn jun akˈaj tumil kyukˈa tkyaqil xjal, ayeˈ tzajninqe tiˈj Israel kyjaluˈn: Kˈwel nkawbˈila toj kynabˈl. Ex kyjel ntzˈibˈiˈn toj kyanmin. Oktzin kchin okiltza te kyDios te jun majx. Ex ayetzin kyetz kchi okil te Ntanima.


Dømmer ikke,for at I ikke skulle dømmes; thi med hvad Dom I dømme, skulle I dømmes, 	 Mi chi oka kawil kyibˈaj kynimbˈil txqantl, tuˈntzintla mi kawine Dios kyibˈaja.


I have hørt Gudsbespottelsen; hvad tykkes eder?" Men de fældede alle den Dom over ham, at han var skyldig til Døden. 	 Ma kybˈintejiˈy xoˈj yol tuˈn tiˈj Dios. ¿Tzeˈn kyeˈ toj kywutz? Kykyaqilx bˈaj qˈmante qa axtaq at tpaj, ex qa toj tiltaq tuˈn tkubˈ bˈyet.


Og han siger til dem: "Hvis Billede og Overskrift er dette?" 	 Atzaj teˈ tok tkaˈyin Jesús, xi tqanin kye: ¿An qwutzbˈiyiljo lo, ex an qbˈi tzˈibˈink twutz?


Og Farisæerne kom til ham, fristede ham og sagde: "Er det tilladt at skille sig fra sin Hustru af hvilken som helst Grund?" 	 Ex at junjun Parisey tzaj laqˈe tkˈatz Jesús, noq tuˈn tkubˈ tzˈaq kyuˈn toj til. Xi kyqanin te: ¿Wenpetzila tuˈn tkubˈ tpaˈn jun ichin tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, qa noq tiˈ s‑etza til?


Og det blev ham meddelt: "Din Moder og dine Brødre stå udenfor og begære at se dig." 	 Tuˈntziˈn, noq xi qˈmaˈn te kyjaluˈn: Lu tej tnaniy exqetziˈn titzˈin iteˈ peˈn, ex kyaj tuˈn kyyolin tukˈiy.


Men da de vare blevne mætte, siger han til sine Disciple: "Samler de tiloversblevne Stykker sammen, for at intet skal gå til Spilde." 	 Atzaj teˈ kybˈaj noj wen, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Kychmoˈnksjiˈy tbˈuchil, a ma kyij, tuˈntzin ntiˈx chˈin tuˈn tkubˈ naj.


men alt dette bliver åbenbaret, når det revses af Lyset. Thi alt det, som bliver åbenbaret, er Lys. 	 Me qa ma kubˈ qchikyˈbˈin tqan qˈijil, kyjel qˈanchaˈlix jaˈ ntzaje.


hvor dog Engle, som ere større i Styrke og Magt, ikke fremføre bespottende Dom imod dem for Herren. 	 Me meqetzin kyeˈ t‑angel Dios, exla qa nimxix kyoklin ex nimxix kyipin, ntiˈ n‑okx kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kypatin, ex tuˈn kyyasin kyiˈjjo tajaw il ex jniˈ nmaq tkawbˈil.


Se, jeg sender eder som Får midt iblandt Ulve; vorder derfor snilde som Slanger og enfoldige som Duer! 	 ¡Kaˈn! Kchi xel nsmaˈn tzeˈnqekuˈ rit kyxol xoˈj. Me chi okxixa ẍtij tzeˈnku jun kan, ex bˈuninxix tzeˈnku jun tal palom.


Og han bøjede sig atter ned og skrev på Jorden. 	 Ex kubˈ mukˈe juntl majl, ex ok tenl tzˈibˈil toj quq.


Og han går ind og siger til dem: "Hvorfor larme og græde I? Barnet er ikke død, men det sover." 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¿Tiquˈn nchi labˈin, ex nchi bˈaj oqˈa wen? Noq nktan teˈ txin luˈn, nya ma kyim, chiˈ.


Men Herodias bar Nag til ham og vilde gerne slå ham ihjel, og hun kunde det ikke. 	 Tajtaq Herodías tuˈn tkubˈ bˈyet Juan, me mina ntentaq tumil toj twutz, tzeˈn tuˈn ttene,


Men jeg formaner eder, Brødre! ved vor Herres Jesu Kristi Navn, at I alle skulle føre samme Tale, og at der ikke må findes Splittelser iblandt eder, men at I skulle være forenede i det samme Sind og i den samme Mening. 	 Ayiˈy werman, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy noq toj tbˈi qAjaw Jesucrist, tuˈn tkubˈ kyxmoxin kyibˈa, tuˈn mi bˈaj kypaˈne kyibˈa; qalaˈ noqpe kyja tuˈn tok kymujbˈinxix kyibˈa wen, tuˈntzintla tten kynabˈla junx, ex jun elnin kyyola.


når de derimod omvende sig til Herren, da borttages Dækket. 	 Me qatzin qa ma nimin jun xjal tiˈj qAjaw, atzin kutxbˈil bˈeˈx k‑elil.


Men som han sagde dette, gav en af Svendene, som stode hos, Jesus et Slag i Ansigtet og sagde: "Svarer du Ypperstepræsten således?" 	 Atzaj teˈ tbˈaj tqˈmaˈn Jesús ikyjo, attaq jun xqˈuqil ja te naˈbˈl Dios antza, okx ttzˈajchin toj twutz, ex xi tqˈmaˈn te: ¿Ma ikytzin ma txi ttzaqˈwinjiy te tnejil pale?


Men Ypperstepræsterne og hele Rådet søgte falsk Vidnesbyrd imod Jesus, for at de kunde aflive ham. 	 Ayetziˈn kynejil pale exqetziˈn kynejilxjal, ex kykyaqilxjo txqantl kawil nchi bˈaj jyontaq tumil exla qa nya twutz, tzeˈn tten tuˈn tkubˈtaq tzˈaq toj jun til, tuˈn tkyim.


"O, du Djævelens Barn, fuld af al Svig og al Underfundighed, du Fjende af al Retfærdighed! vil du ikke holde op med at forvende Herrens de lige Veje? 	 ex xi tqˈmaˈn: ¡Ay, txalpil yol, ma najxa, kˈwalbˈaja te tajaw il, ex ajqˈoja tiˈj tkyaqil bˈaˈn! ¿Tiquˈn mina nkyij ttzaqpiˈn, tuˈn tnajsin tnabˈljo nmaq kawil, a taj tuˈn tbˈet tojjo tbˈeyil Dios jikyin wen?


Men han sagde til ham: Barn! du er altid hos mig, og alt mit er dit. 	 Xitzin ttzaqˈwin manbˈaj kyjaluˈn: Ay nkˈwal, luˈ te majx at wukˈiy, ex te tejiy jotxjo jniˈ at weˈy.


Meleas Søn, Mennas Søn, Mattathas Søn, Nathans Søn, Davids Søn, 	 Ataqtzin te Eliaquim kˈwalbˈajtaql teˈ te Melea, a tkˈwaltaq Mena, a tkˈwaltaq Matata, a tkˈwaltaq Natán.


Og han gjorde ingen Forskel imellem os og dem, idet han ved Troen rensede deres Hjerter. 	 Tuˈntzintzjo, junx qten kyukˈa twutz Dios, quˈn o txˈixpit kychwinqil noq tuˈn kynimbˈil, ikyxjo tzeˈnku qe.


Men jeg siger eder, at hver den, som ser på en Kvinde for at begære hende, har allerede bedrevet Hor med hende i sit Hjerte. 	 Me metzin weˈ kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankyeˈ qa ma txi tkaˈyin jun qya, ex qa ma pon tkˈuˈj tiˈj, ma bˈinchin aj pajil tukˈa toj tanmin twutz Dios.


Da besluttede Apostelene og de Ældste tillige med hele Menigheden at udvælge nogle Mænd af deres Midte og sende dem til Antiokia tillige med Paulus og Barnabas, nemlig Judas, kaldet Barsabbas, og Silas, hvilke Mænd vare ansete iblandt Brødrene. 	 Jaw kyskˈoˈn kye tsanjil exqe nejinel toj Ttanim Dios, jun jteˈ ichin kyxol nimil, ex tuˈn kyxi chqˈet tzma toj tnam te Antyokiy. I xitzin chqˈoˈn kabˈe nejinel kyxol, a Silas ex Judas, a Barsabásjo juntl tbˈi, tuˈn kyxiˈ junx tukˈa Pabl ex Bernabé.


(thi Loven har ikke fuldkommet noget); men der sker Indførelse af et bedre Håb, ved hvilket vi nærme os til Gud. 	 quˈn ntiˈ tumil tuˈn ttzqet‑xix kyanmin xjal tuˈn. Me metziˈn jaˈlin, tzaj tqˈoˈn jun tqˈuqbˈil qkˈuˈj tbˈanilxix wen, tuˈn qpon laqˈe tkˈatz qMan Dios:


Men jeg ved, at når jeg kommer til eder, skal jeg komme med Kristi Velsignelses Fylde. 	 Quˈn bˈiˈn wuˈn, aj npoˈn kyukˈiy, chin ponbˈila tukˈa t‑xilin Tbˈanil Tqanil, ex tukˈa tkyaqil tkyˈiwbˈil Crist.


og de burde nu være til Stede hos dig og klage, om de have noget på mig at sige. 	 Ayepetzintla kye xjaljo ẍi ul patil weˈy twutza, qa at wila toj kywutz.


Nu vide de, at alt det, som du har givet mig, er fra dig. 	 Atzin jaˈlin, ma kybˈi qa tkyaqiljo ma tzaj tqˈoˈn weˈy tukˈiy ntzaja.


og da selve Herodias's Datter kom ind og dansede, behagede hun Herodes og Gæsterne. Og Kongen sagde til Pigen: "Bed mig, om hvad som helst du vil, så vil jeg give dig det." 	 Nchi bˈaj waˈntaq ex nchi bˈaj txˈujtetaq, teˈ tokpin jun txin tal Herodías, exsin ok tentz bˈixil kyxol. Me jotqex bˈeˈx pon kykˈuˈj tiˈj, quˈn tbˈanilxnaj bˈant tuˈn. Tuˈntziˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn Herodes te: Qanintzin weˈy tiˈxjo taja, ex kˈaˈ txi nqˈoˈn, chiˈ.


Og han stillede sig hen over hende og truede Feberen, og den forlod hende. Men hun stod straks op og vartede dem op. 	 Kubˈ kˈweˈ Jesús, tuˈn tok tkaˈyinj yabˈ, exsin xi tqˈmaˈntz teˈ nim kyaq, tuˈn teltaq tpaˈn tibˈ tiˈjjo qya. Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx xi chewx kyaq, ex bˈeˈx jaw weˈks tej qya, ex n‑ok tentz bˈinchil chˈin tiˈ kye.


Og jeg hørte som en Røst af en stor Skare og som en Lyd af mange Vande og, som en Lyd af stærke Tordener, der sagde: Halleluja! thi Herren, Gud, den almægtige, har tiltrådt Kongedømmet. 	 Ex xi nbˈiˈn nyakuj tqˈajqˈojil twiˈ txqan xjal, mo tzeˈnku ntinin nim aˈ, mo tzeˈnku qˈankyaq npoqˈle wen. Ex tqˈma: ¡Aleluya! Ma txi xkye tuˈn tkawin te jun majx a qAjaw, a qDios nimxix tipin. ¡Nimxitjo tbˈi!


Og de råbte og spurgte, om Simmon med Tilnavn Peter havde Herberge der. 	 Tej kykanin, kujxix xi kyqanin qa antza taˈyetaq Simun, a ojtzqiˈntaq tukˈa juntl tbˈi, Pegr.


Men dette skete dem forbilledligt, men det blev skrevet til Advarsel for os, til hvem Tidernes Ende er kommen. 	 Bˈaj tkyaqiljo lo, ex bˈeˈx kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios te jun yekˈbˈil te qe, ex te jun aqˈbˈil qnabˈl, tuˈntzin mina kubˈ qbˈinchinqe ikyjo, a awo nqo anqˈin kyojjo qˈij jaˈlin, a chˈix tjapin bˈaj tkyaqil.


Og de solgte deres Ejendom og Gods og delte det ud iblandt alle, efter hvad enhver havde Trang til. 	 Xi kykˈayin kytxˈotxˈ ex tkyaqiljo attaq kye, ex kubˈ kypaˈn kypwaq kyxolilex, tzeˈnkuxjo, a attaq tajbˈin kye.


Men dette sagde de for at friste ham, for at de kunde have noget at anklage ham for. Men Jesus bøjede sig ned og skrev med Fingeren på Jorden. 	 O txi kyqˈmaˈn ikyjo, noq tuˈn tkubˈ tzˈaq toj jun til kyuˈn. Me bˈeˈx kubˈ mukˈe Jesús twutz txˈotxˈ, ex ok ten tzˈibˈil tukˈa twiˈ tqˈobˈ toj quq.


Jeg frygter for, at jeg måske har arbejdet forgæves på eder. 	 Erman, nim nchin bˈisiˈn kyiˈja, tuˈn ma kyij kytzaqpiˈn kynimbˈila, ex atziˈn waqˈiˈn kyxola bˈalaqa noqx ma kyij najx.


men have Sko på og: "Ifører eder ikke to Kjortler!" 	 Bˈaˈn tuˈn tok kyqˈoˈn kyxjabˈa, me mi txi kyiˈn kyxbˈaliˈn te txˈixpil kyiˈja.


og forkynde Evangeliet i Landene hinsides eder, men ikke rose os inden for en andens Grænselinie af det allerede fuldførte. 	 tuˈntzintla qyoliˈn Tbˈanil Tqanil kyojjo tnam najchaq iteˈ kykˈatza, jaˈ naˈmx tkanin Tyol Dios, me nya tuˈn tjaw qnimin qibˈa tiˈj taqˈnbˈin juntl.


Og en enkelt, et ungt Menneske, som havde et Linklæde over det blotte Legeme, fulgte med ham; og de gribe ham; 	 Me at jun qˈa ok lipe tiˈj Jesús, noq jun iqbˈil toktaq te ttxoˈw. Ex ikyxjo, ex ajin tzyet kyuˈnxjal,


Dyret, som du så, har været og er ikke, og det skal stige op af Afgrunden og gå bort til Fortabelse; og de, som bo på Jorden, skulle undre sig, de, hvis Navne ikke ere skrevne i Livets Bog fra Verdens Grundlæggelse, når de se,at Dyret var og er ikke og skal komme. 	 Atzin ma tij txuk, a ma tliˈy, atziˈn a attaq ojtxe, a ntiˈ jaˈlin, me il tiˈj tuˈn tjatz juntl maj tojjo jul te kawbˈil, a nimxix t‑xe, a naˈmtaqx txiˈ toj najin te jun majx. Ex ayetziˈn iteˈ twutz txˈotxˈ, bˈeˈx kchi jawil kaˈylaj, aj tok kykaˈyin ma tij txuk, a attaq ojtxe, a ntiˈ jaˈlin, me il tiˈj tuˈn tul juntl majl. Aye xjal lo, nya tzˈibˈin kybˈi tojjo Tuˈjil Chwinqil, a atxix teˈ ttzaj tchˈiysin Dios twutz txˈotxˈ.


Han bør vokse, men jeg forringes. 	 Quˈn te weˈy, tbˈanilx tuˈn tchˈiy toklin Jesús, exla qa kyja tkubˈ bˈaj we woklin.


Til denne nikker da Simon Peter og siger til ham: "Sig, hvem det er, han taler om?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tyekˈin Simun Pegr tqˈobˈ te jun techil, tuˈn t‑xi nqaniˈn te Jesús alqiˈj nyolineˈtaq.


Ved Tro undgik Skøgen Rahab at omkomme med de genstridige; thi hun modtog Spejderne med Fred. 	 Ex ikyx tej Rahab, aj qya te Jericó, a aj kyˈaˈjiltaq; mix kyime teˈ kyukˈa t‑xjalil, ayeˈ mix kubˈe kynimineˈ Dios, quˈn tuˈn attaq tnimbˈil Rahab, a kubˈ tyekˈin, tej kyewitj xjal tuˈn, ayeˈ aj Israelqe, ayeˈ i ul kanin kaˈyilte tnam. Kubˈ tbˈinchin ikyjo, quˈn nchi joylajtztaqjo xjal anetziˈn, tuˈn kykubˈ bˈyet.


"Når du bliver buden af nogen til Bryllup, da sæt dig ikke øverst til Bords, for at ikke en fornemmere end du måtte være buden af ham, 	 Aj qa at jun xi txkontiy toj jun nintz qˈij te mejebˈlin, nya bˈaˈn tuˈn tkubˈ qey tibˈaj jun tbˈanil qˈuqbˈil, quˈn yajtzaj qa xpon kaninku juntl txokenj, a nim chˈintl toklin tzeˈnku te,


Og i Huset spurgte Disciplene ham atter om dette. 	 Telninxitzin bˈajjo t‑xnaqˈtzbˈil, i xiˈ toj jun ja. Atzaj teˈ kykanin, xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin juntl majl te tiˈjxjo t‑xnaqˈtzbˈil kyiˈj paˈl kyibˈ.


Og Byen kom i fuldt Oprør, og de stormede endrægtigt til Teatret og reve Makedonierne Hajus og Aristarkus, Paulus's Rejsefæller, med sig. 	 Nimx i ja naj xjal tojjo tkyaqil tnam, ex ok kytzyuˈn kabˈe tukˈa Pabl, a Gay ex Aristarco kybˈi, kabˈe ichin te aj Macedonia, ex i el jukikin kyuˈn tzmax tkˈatz ja, jaˈ nchi chmete xjal.


Derfor, efterdi du er lunken og 'hverken varm eller kold, vil jeg udspy dig af min Mund; 	 Me metzin kyeˈ, ntiˈx kye kyajbˈin, quˈn noq tal chˈin maqˈmaj, a nya cheˈw ex nya kyaq. Tuˈnpetziˈn, kchi elitz nxabˈiˈn toj ntziˈy.


Og han sendte dem ud for at prædike Guds Rige og helbrede de syge. 	 Exsin i xi chqˈoˈntz tuˈn Jesús tuˈn kyxiˈ yolil teˈ Tkawbˈil qMan Dios, ex tuˈn kyqˈanin kyiˈjjo jniˈ yabˈ.


I Tro døde alle disse uden at have opnået Forjættelserne; men de så dem langt borte og hilsede dem og bekendte, at de vare fremmede og Udlændinge på Jorden. 	 Ayeˈ xjal lo: Abraham, Isaac ex Jacob, i kyim, teˈ naˈmxtaq kyetzin teˈ txˈotxˈ te Canaán, a tzaj tqˈoˈn Dios kye. Me noq tuˈn kynimbˈil, qe kykˈuˈj tiˈjjo a otaq tzaj tqˈmaˈn Dios kye. Ex tuˈn ikyjo, o chi tzalaj tiˈj qa toj jun qˈij, iltaq tiˈj tuˈn kyetzin teˈ txˈotxˈ anetziˈn, me noq kyuˈn kyyajil, a ẍi el anqˈin kyiˈj. Ikytziˈn ele kynikyˈjo tiˈj, qa a kynajbˈil twutzxix nya tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ toj kyaˈj. Tuˈn ikyjo, ok kyqˈoˈn kyibˈ te bˈetin xjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn tuˈn kyajtaq tuˈn kynajan tojjo kyaˈj, a jaˈ nimxixtl kyoklin tuˈn kynajan toj.


"Jeg er det sande Vintræ, og min Fader er Vingårdsmanden. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Ayin weˈ tzeˈnku jun tqan uv twutzxix, ex atzin nMaˈn tzeˈnku jun aqˈnil tiˈj.


Og det skete, medens han bad, da blev hans Ansigts Udseende anderledes, og hans Klædebon blev hvidt og strålende. 	 Tzmataq nnaˈn te Jesús Dios, tej ttxˈixpit tkaˈybˈil twutz, exsin ajo t‑xbˈalin ox qoptzˈajx wen.


Hver den, som er født af Gud, gør ikke Synd, fordi hans Sæd bliver i ham, og han kan ikke synde, fordi han er født af Gud. 	 Mix aˈl jun xjal aku tzˈok te tkˈwal qMan Dios qa kukx nbˈetjo toj il, quˈn tuˈn o tzˈok te tkˈwal Dios, ex quˈn o tzaj tqˈoˈn Dios jun akˈaj tchwinqil. Tuˈnpetziˈn, nya tuˈn tbˈinchin il, quˈn o tzˈok kˈwalbˈaj te Dios.


Men i hele Folkets Påhør sagde han til Disciplene: 	 Jotxtaq xjal antza nchi bˈintaq tiˈj Jesús, tej t‑xi tqˈmaˈn kye t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn:


Og hans Disciple spurgte ham og sagde: "Rabbi, hvem har syndet, denne eller hans Forældre, så han skulde fødes blind?" 	 Xi qqaniˈn, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Ay Aj Xnaqˈtzil, ¿Tiˈtzila quˈnil s‑itzˈje ichin moẍ lo; tuˈnpela kyiljo ttata, mo qa tuˈnx til?


Og alle, som bo på Jorden, skulle tilbede ham, enhver, hvis Navn ikke fra Verdens Grundlæggelse er skrevet i Lammets, det slagtedes, Livets Bog. 	 Tkyaqil xjal kchi kˈulil twutzjo txuk, ayeˈ a nya tzˈibˈin kybˈi toj Tuˈjil Chwinqil, a teˈ tal Tal rit, a kyim, a tzeˈnkuxtaqjo t‑xim Dios, a atxix naˈmtaq kubˈ tchˈiysin tkyaqil.


Og da han tilstedte det, stod Paulus frem på Trappen og slog til Lyd med Hånden for Folket. Men da der var blevet dyb Tavshed, tiltalte han dem i det hebraiske Sprog og sagde: 	 Kutzin, chi tnejil xqˈuqil. Jawtzin weˈ Pabltz twutz ja, ex tukˈa tqˈobˈ, xi tyekˈin tuˈn mina chi chˈotjexjal. Atzaj teˈ kykubˈ numj kykyaqilx, jawtzin yolintz toj kyyol aj Judiy, ex tqˈma:


Du Hykler! drag først Bjælken ud af dit Øje, og da kan du se klart til at tage Skæven ud af din Broders Øje. 	 Xmiletzˈa. Il tiˈj tuˈn tetz tiˈnjiy te nej a ma tij tze tokx toj twutza, tuˈntzin tlontejiy tal netzˈ tzˈis tokx toj twutz termana.


"Dette Folk ærer mig med Læberne; men deres Hjerte er langt borte fra mig. 	 Ayetziˈn xjal tzaluˈn, nchin kubˈ kynimiˈn, me noq tukˈa kytzi. Me atzin kyanmin najchaq taˈ wiˈja.


som er Pant på vor Arv, til Ejendommens Forløsning, til Pris for hans Herlighed. 	 a ma tzˈok te jun kujsbˈil Tyol qMan tiˈjjo qetzbˈil, a ktzajil tqˈoˈn, ajxi kykotpajjo tkyaqilx, a at toklin tiˈj, tuˈntzintla tjaw nimsitjo tbˈi, a nimxix t‑xilin.


Og hvad du end sår, da sår du ikke det Legeme, der skal vorde, men et nøgent Korn, være sig af Hvede eller af anden Art. 	 Quˈn ajtzin tkux awet jun wiq ijaj, qa triy mo qa alkye jun ijaj, nya otaq tzˈel twiˈ aj tkux awet; qalaˈ a tejo tal twutz kˈwelix awet.


Ligeså, at Kvinder skulle pryde sig i sømmelig Klædning med Blufærdighed og Ærbarhed, ikke med Fletninger og Guld eller Perler eller kostbar Klædning, 	 Ex waja tuˈn tok kyoksin qya kyxbˈalin tbˈanilx ex toj tumil, me nya noq tuˈn tjaw kynimin kyibˈ kywutzxjal, qalaˈ tukˈa jun mutxsbˈil; nya tuˈn tjax kyqˈoˈn txqan tiˈ toj kywiˈ tuˈn tqoptzˈaj, noq tuˈn kykaˈyinxjal kyiˈj, ex tuˈn mina tzˈok kyqˈoˈn kyxbˈalin ntzˈiltzˈin tukˈa taˈl qˈanpwaq, ex tuˈn mina tzˈokx kyqˈoˈn kyu noq tal abˈj nqopin wen,


Jeg taler det, som jeg har set hos min Fader; så gøre også I det, som I have hørt af eders Fader." 	 Ma chin yoliˈn tiˈjjo ma tzaj tyekˈin nMaˈn weˈy. Me metzin kye, atzin kubˈ kybˈinchinjiˈy a tzeˈnku ntzaj tqˈmaˈn kymaˈn kyeˈy.


men den, som ikke har kendt den og har gjort, hvad der er Hug værd, skal have få Hug. Enhver, hvem meget er givet, af ham skal man kræve meget; og hvem meget er betroet, af ham skal man forlange mere. 	 Me atziˈn teˈ aqˈnil, a nkubˈ tbˈinchin jun tiˈla a at tilil, me nkubˈ tbˈinchin quˈn tuˈn mina n‑el tnikyˈ te, a qa nya bˈaˈn, ok kbˈajil kawin, me nyala chˈintl kxel jikytzˈin teˈ. Tuˈnpetziˈn, alkye teˈ ma tzaj qˈoˈn chˈintl te, ex nim chˈintl teˈ ktzajil tqanin Dios te. Ex alkye teˈ ma nintz xi oqxenin, ex ma nintzx teˈ ktzajil qanin te, chi Jesúsjo.


Du blinde Farisæer! rens først det indvendige af Bægeret og Fadet, for at også det udvendige af dem kan blive rent. 	 Ayiˈy Parisey moẍqiˈy, kytxjonktzjiˈy tojxi tkˈwel kˈwabˈj nej ex tojxi laq. Quˈn ikytzin kyjela saqixjo tiˈjxi.


Da svarede Peter og sagde til ham: "Se, vi have forladt alle Ting og fulgt dig; hvad skulle da vi have?" 	 Me xi tqˈmaˈn Pegr te: Ma kyij qtzaqpiˈn qeˈ tkyaqiljo attaq qeˈy, ex ma qo ok lipeˈy tiˈja. ¿Tiˈtzila qetza qkanbˈe?


Der blev atter Splid iblandt Jøderne for disse Ords Skyld. 	 Atzaj teˈ kybˈinte Judiy jniˈ yol ikyjo, mix mejeye kyyol tiˈj.


Når Kvinden føder, har hun Bedrøvelse, fordi hendes Time er kommen; men når hun har født Barnet, kommer hun ikke mere sin Trængsel i Hu af Glæde over, at et Menneske er født til Verden. 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun qya, aj tjapin tqˈij tuˈn titzˈje tal, tzun njaw bˈisin tuˈn tkyixkˈojil. Me titzˈjlinxi neˈẍ, bˈeˈx el najjo kyixkˈoj toj tkˈuˈj, tuˈn ttzaljbˈil tiˈjjo tal, a otaq tzˈitzˈje tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Derfor, den, som fornedrer sig selv som dette Barn, han er den største i Himmeriges Rige. 	 Tuˈnpetziˈn, atzin te nim tokliˈn toj Tkawbˈil Dios, a kˈwel tmutxsin tibˈ tzeˈnku tal kˈwal lo.


Men ser, til, at ikke denne eders Frihed skal blive til Anstød for de skrøbelige! 	 Twutzx tetz qa tzaqpiˈnqo tuˈn t‑xi qchyoˈn chibˈj anetziˈn. Me kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈn mi jaw tzˈaq jun nimil, a naˈm tweˈ wen toj tnimbˈil noq tuˈn kypaja, aj t‑xi kychyoˈn.


for disse Tings Skyld kommer Guds Vrede. 	 Tuˈnpetziˈn jniˈ luˈn, ktzajil tkawbˈil Dios kujxix kyibˈaj kykyaqiljo a nchi bˈinchin ikyjo, ex mi nkubˈ kynimin Dios.


"Dersom nogen kommer til mig og ikke hader sin Fader og Moder og Hustru og Børn og Brødre og Søstre, ja endog sit eget Liv, kan han ikke være min Discipel. 	 Qa at jun xjal taj tuˈn tok lipe wiˈja, me nya kˈuˈjlinkqiˈn tuˈn tukˈa tkyaqil tanmin, qalaˈ oˈkxtza toka tkˈuˈj tiˈj tman, tiˈj ttxu, tiˈj t‑xuˈjil, kyiˈjqe tkˈwal, kyiˈjqe ttziky ichin ex qya, kyiˈjqe titzˈin ichin ex qya, mo qa axsa qˈuqle tkˈuˈj tiˈjx; nlay tzˈokjo xjal anetziˈn te nxnaqˈtzbˈiˈn, chiˈ.


og de to skulle blive til eet Kød. Således ere de ikke længer to, men eet Kød. 	 Ex kykabˈilx kchi okil te junchˈin.


Men Agrippa sagde til Festus: "Denne Mand kunde være løsladt, dersom han ikke havde skudt sig ind under Kejseren." 	 Atzin te Agripa xi tqˈmaˈn te Festo: Matla txi tzaqpet te ichin lo, noqit nya ax saj qaninte, tuˈn tok toj paˈbˈin twutz Augusto César, a tnejilxix kawil te Rom.


Og skriv til Menighedens Engel i Sardes: Dette siger han, som har de syv Guds Ånder og de syv Stjerner: Jeg kender dine Gerninger, at du har Ord for at leve og er dog død. 	 Tzˈibˈinkujiy lo te nejinel toj Ttanim Dios toj tnam Sardis: Ikytzin ntqˈmaˈn Jesús, a at Xewbˈaj Xjan tukˈa, ex a tzyul teˈ wuq cheˈw toj tman qˈobˈ: Wojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn, ex qa nchi ajbˈin weˈy toj kywutza. Me te weˈy, kyimninqiˈy toj kyanmiˈn.


Og de forlode straks Garnene og fulgte ham. 	 Tej kybˈinte ikyjo, bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn kytzuybˈil kyiẍ, ex i xi lipe tiˈj Jesús.


Eders Lænder være omgjordede, og eders Lys brændende! 	 Kybˈinchimtzin kyibˈtza, ex kyktxunktzin kyibˈtza, ex tukˈa kytzaja nkˈant wen.


Men jeg siger eder, at mange skulle komme fra Øster og Vester og sidde til Bords med Abraham og Isak og Jakob i Himmeriges Rige. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn qa nimjo xjal nya Judiy, ktzajil toj tjawitz qˈij ex toj telix, ex kchi kˈwel qe waˈl tukˈa Abraham, tukˈa Isaac ex Jacob toj nintz qˈij toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj.


"Går hen i den Landsby, som ligger lige for eder; og straks skulle I finde en Aseninde bunden og et Føl hos hende; løser dem og fører dem til mig! 	 ex xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy tojjo tal kojbˈil jlajxi. Antza kjyetila jun tal bur kyuˈn, kˈloˈn tukˈa tal tal. ¡Kypjumila, exsin kyintza tzaluˈn!


har han dog nu forligt i sit Køds Legeme ved Døden for at fremstille eder hellige og ulastelige og ustraffelige for sit Åsyn, 	 Me atziˈn jaˈlin, axte Dios o tzˈok mujbˈinqe junx tukˈa, noq tuˈn nimx ikyˈx tuˈn Jesús, tej tkyimjo t‑xmilil, tej tten tzaluˈn twutz txˈotxˈ. A Jesús skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios tuˈn tok te Crist te jun majx. O bˈantjo luˈn tuˈn, noq tuˈn qpon qˈiˈn twutz, saqxix toj qanmin, ex ntiˈ chˈin tzˈil qiˈj, ex ntiˈ chˈin qkyˈi.


ved Renhed, ved Kundskab, ved Langmodighed, ved Velvillighed, ved den Helligånd, ved uskrømtet Kærlighed, 	 Me tojjo lo, nkubˈ qbˈinchiˈn tkyaqil tukˈa jun qanmiˈn saqxix, ex tukˈa nim qnabˈla tiˈjjo twutzxix, ex ikyxjo tukˈa jun qanmiˈn tuˈn qxi laqˈeˈy toj qnimbˈila, ex tuˈn qbˈinchiˈn bˈaˈn kywutz kykyaqil, tuˈn Xewbˈaj Xjan toj qanmiˈn, ex tuˈn tqˈaqˈbˈil qkˈuˈja twutzxix.


Og jeg formaner eder des mere til at gøre dette, for at jeg desto snarere kan gives eder igen. 	 Ex nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kynaˈn Dios wiˈja, noqit liweyku, chin ul kaniˈn juntl majla qˈolbˈil kyeˈy.


Og den døde kom ud, bunden med Jordeklæder om Fødder og Hænder, og et Tørklæde var bundet om hans Ansigt, Jesus siger til dem: "Løser ham, og lader ham gå!" 	 Ex atzin tej kyimnin bˈeˈx etz, bˈaltzˈinqektaqjo tqˈobˈ kyukˈa tqan toj t‑xbˈalin kyimnin, ex ptzoˈntaq twutz tukˈa suˈtj. Bˈeˈx xi tqˈmaˈn Jesús kye: Kypoqˈimila, ex kytzaqpinxa.


Og Farisæerne og deres Skriftkloge knurrede imod hans Disciple og sagde: "Hvorfor spise og drikke I med Toldere og Syndere?" 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈjjo ojtxe kawbˈil ex kyukˈaxtaq kyibˈ i bˈaj jaw yolbˈin kyiˈj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús kyjaluˈn: ¿Tiˈquˈnil majqex kyeˈ nchi bˈaj waˈn, ex nchi bˈaj kˈwan kyukˈa maˈ peyil kˈaybˈil ex jniˈ bˈinchil il?


kom der en Kvinde til ham, som havde en Alabastkrukke med såre kostbar Salve, og hun udgød den på hans Hoved, medens han sad til Bords. 	 Antza, tzaj laqˈe jun qya qˈiˈntaq jun tal ẍunk tuˈn, bˈinchin tuˈn jun wiq abˈj tbˈanilx wen, ex nojnin tukˈa jun wiq jupsbˈil manyor wiˈyil wen, nardo tbˈi. Tzmataq qˈuqle Jesús tiˈj meẍ, tej tok tsuˈn qya jupsbˈil tiˈj twiˈ Jesús.


Og han kaldte en af Karlene til sig og spurgte, hvad dette var? 	 Tzajtzin tqˈolbˈintz jun taqˈnil ttata, exsin xi tqanin tiˈtaqjo nbˈaj.


Altså, ligesom det ved eens Fald blev for alle Mennesker til Fordømmelse, således også ved eens Retfærdighed for alle Mennesker til Retfærdiggørelse til Liv. 	 Ikytziˈn, noq tuˈn til Adán, tkyaqilxjal ma cheˈx toj najin; exsin ikyxjo, noq tuˈn t‑xi tqˈoˈn Jesucrist tibˈ tuˈn tkyim, ma chi ok tzˈaqle twutz qMan Dios tkyaqiljo, a ma chi nimin tiˈj.


Dersom jeg skal rose mig, da vil jeg rose mig af min Magtesløshed. 	 Ikytziˈn erman, qa iltaq tiˈj tuˈn nnimin chˈin wibˈa kywutza, me noq tuˈn tkubˈ nyekˈinkuy, qa ntiˈ wipiˈn wilx wibˈxa.