Men de fejge og utro og vederstyggelige og Morderne og de utugtige og Troldkarlene og Afgudsdyrkerne og alle Løgnerne, deres Lod skal være i Søen, som brænder med Ild og Svovl; dette er den anden Død. 	 Me ankye te at t‑xobˈil tuˈn t‑xi lipe wiˈja, junx kxele kyukˈa jniˈ nya nimil, ex aj ilqe, exqetziˈn bˈyol xjal, exqe aj pajil, exqetziˈn yuẍ, ex ayetziˈn nchi kˈulin twutzjo twutzbˈiyil, ex kykyaqiljo nikyˈil yol; antza chi xeˈle toj ttxuyil qˈaqˈ, a nkˈant tukˈa tkˈokˈjil tzˈeˈnaq. Atzin qˈaqˈ tkabˈ kyimin te jun majx.


Og sådanne vare I for en Del; men I lode eder aftvætte, ja, I bleve helligede, ja, I bleve retfærdiggjorte ved den Herres Jesu Navn og ved vor Guds Ånd. 	 Ikytaqtzin tten junjun kyejiˈy ojtxe. Me atzin jaˈlin, ma chi txjeta toj tkyaqiljo lo, ex ma chi el paˈn tuˈn Dios, tuˈn tsaqix kychwinqila, ex ma chi oka tzˈaqle twutz Dios toj tbˈi qAjaw Jesucrist, tuˈn Xewbˈaj Xjan.


hvorledes jeg ikke har unddraget mig fra at forkynde eder noget som helst af det, som kunde være til Gavn, og at lære eder offentligt og i Husene, 	 Me mina ẍin kubˈ numja, tuˈn tqˈmet kyxolxjal exsin toj kyjaˈy, a bˈaˈnxix te kyeˈy.


efterdi Paulus forsvarede sig og sagde: "Hverken imod Jødernes Lov eller imod Helligdommen eller imod Kejseren har jeg syndet i noget Stykke." 	 Chitzin Pabljo kyjaluˈn, tej tkolin tiˈjx: Ntiˈ jun weˈ wil ma kuˈx, quˈn ntiˈ nya bˈaˈn o bˈant wuˈn tiˈj kykawbˈil Judiy, tiˈjjo tnejil ja te naˈbˈl Dios ex nipe tiˈjjo tnejil kawil te Rom.


thi den Port er snæver, og den Vej er trang, som fører til Livet og de er få, som finde den 	 Me atzin tal muchˈ tjpel exsin bˈe tal muchˈ nqox tiˈn toj chwinqil te jun majx, ex nya ilaˈ taj tuˈn tbˈet toj.


Men Saulus plagede Menigheden og gik ind i Husene og trak både Mænd og Kvinder frem og lod dem sætte i Fængsel. 	 Atzin te Saulo ok ten jyolkye nimil, ex n‑okxtaq kyojileˈ ja, tuˈn kyetz qˈiˈn ichin ex qya, tuˈn kykux qˈoˈn toj tze.


Og revser nogle, når de tvivle, 	 At ilaˈ kyxola, a nkaˈmin kykˈuˈj tiˈj kynimbˈil. Kyqˈonk tilila, tuˈn tkubˈ tiˈj kynabˈl. Ex atx txqantl, ma chi el naj tiˈj kynimbˈil.


Og når I se en Søndenvind blæse, sige I: Der kommer Hede: og det sker. 	 Ex nimx kyaq ktzajil jaˈlin, chi chijiˈy, aj qa antza saja kyqˈiqˈ kubˈl. Ex ikyx te nbˈajjo; nimx kyaq ntzaj.


eller hvem gav ham først, så at der skulde gives ham Gengæld derfor? 	 Ex ¿Ma atpela jun o txi qˈoˈnte chˈin te qAjaw, tuˈntzintla tzaj tqˈoˈn t‑xel?


Men Apostlene og de Ældste forsamlede sig for at overlægge denne Sag. 	 Oktzin kychmoˈn kyibˈjo tsanjil exqetziˈn jniˈ nejinel, noq tuˈn kyximin tiˈj tkyaqiljo ikyjo.


Have vi ikke Ret til at spise og drikke? 	 Quˈn tuˈn tsanjil Jesúsqiˈn, il tiˈj tuˈn ttzaj kyqˈoˈn nwaˈy ex nkˈwaˈy.


Og han stod op og gik. Og se, der var en Æthioper, en Hofmand, en mægtig Mand hos Kandake, Æthiopernes Dronning, som var sat over alle hendes Skatte; han var kommen til Jerusalem for at tilbede. 	 Bˈajtzin tbˈinchin Liptz tibˈ, ex bˈeˈx xiˈ, ex ok tkˈulbˈin tibˈ toj bˈe tukˈa jun ichin te Etiopía, jun aj kawiljo ichin anetziˈn, kˈuˈl pwaq te jun qya, a nmaq kawil te Etiopía.


Og han gik til den anden og sagde ligeså. Men han svarede og sagde: Ja, Herre! og gik ikke derhen. 	 Atzaj teˈ t‑xiˈ lol teˈ juntl, ex ikyx xi tqˈmaˈn te: Kutzin tata. Kˈaˈ chiˈn chinaj teˈ, exsin mix xaˈyiltz.


Thi endog i Thessalonika sendte I mig både een og to Gange, hvad jeg havde nødig. 	 Ex ikyxjo, tej nteˈn toj tnam Tesalónica, ma tzaj kysmaˈn ilaˈ maj kyonbˈila, tzeˈnku atxtaq taj wey.


Paulus, Guds Tjener og Jesu Kristi Apostel til at virke Tro hos Guds udvalgte og Erkendelse at Sandheden angående Gudsfrygt, 	 Ayiˈn Pabl, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn, quˈn jun taqˈnil qMan Diosqiˈn, ex jun tsanjil Jesucrist, chqˈoˈnqiˈn tuˈn, tuˈn kyniminxjal, a skˈoˈnqe tuˈn Dios; ex tuˈntzin tel kynikyˈ tiˈj Tyol, a twutzxix, noq tuˈn kukx tuˈn kyximiˈn tiˈj Dios.


Himmelen og Jorden skulle forgå, men mine Ord skulle ingenlunde forgå. 	 A kyaˈj ex txˈotxˈ ok kchi bˈajil, me mex weˈ Nyol nlayx chi kyijx kyeˈ, tuˈn mi chi japin bˈaje.


Jeg har grant set mit Folks Mishandling i Ægypten og hørt deres Suk, og jeg er stegen ned for at udfri dem; og nu kom, lad mig sende dig til Ægypten!" 	 Twutzxix ma nliˈy nya bˈaˈn ma tzikyˈx tuˈn Ntanima tzachiˈn toj Egipto. Tzunx nchi latˈinx tzeˈn ncheˈx nbˈiˈn; tuˈnpetziˈn, ma chin kˈula kolil kyiˈj. Atzin jaˈlin, kxel nchqˈoˈn tzma Egipto kolil Ntanima, chi Diosjo te Moisés.


Men da det allerede var midt i Højtiden. gik Jesus op i Helligdommen og lærte. 	 Tzmataq nikyˈjin nintz qˈij, teˈ tokx Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex ok ten xnaqˈtzil.


Hvad ville I? Skal jeg komme til eder med Ris eller med Kærlighed og Sagtmodigheds Ånd? 	 Kyajsintz kyibˈa. ¿Ankye kyaja? Chin xela qˈol kawbˈil kujxix kyibˈaja, qa mi ẍin kubˈ kynimiˈn, ikyxjo tzeˈnku jun tata kyukˈa tkˈwal. Me qa ma chin kubˈ kynimiˈn, chin xela tukˈa nim nkˈuˈja kyiˈja ex tukˈa jun yol bˈunin wen.


Men sandelig, siger jeg eder: Der er nogle af dem, som stå her. der ingenlunde skulle smage Døden. førend de se Guds Rige." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at junjun iteˈ tzaluˈn wukˈiy, mi kyli kyimin, tzmaxi aj kylonte Tkawbˈil Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Derfor, bliver ikke meddelagtige med dem! 	 Tuˈnpetziˈn, mi tzˈok kymujbˈin kyibˈa kyukˈa.


og da hun ser Peter varme sig, ser hun på ham og siger: "Også du var med Nazaræeren, med Jesus." 	 Nxqˈnentaq Pegr tiˈj qˈaqˈ, teˈ tiwle tuˈn. Ok kyimxix tiˈj Pegr, exsin xi tqˈmaˈn te: ¡Ex ikyx tejiy ajintaq te nbˈet tukˈa Jesús aj Nazaret! chiˈ.


Thi hvem iblandt eder, som vil bygge et Tårn, sætter sig ikke først hen og beregner Omkostningen, om han har nok til at fuldføre det, 	 Qa at jun kyeˈ taj tuˈn tjaw tbˈinchin jun ja, a ma tijxix tweˈ, ¿Ma nyapela nej kˈwel qe ximilte jniˈ pwaq kbˈajil tuˈn, exsin kˈwel tnabˈlintz qa ok kkanilxixjo tpwaq at?


Dersom nogen siger: "Jeg elsker Gud," og hader sin Broder, han er en Løgner; thi den, der ikke elsker sin Broder, som han har set, hvorledes kan han elske Gud, som han ikke har set? 	 Tuˈn ikyjo, qa at jun a qˈmante: Kˈuˈjlinxix weˈ Tata Dios wuˈn, qa chiˈ; exsin n‑el tikyˈin txqantl, jun sbˈul xjal teˈ. Quˈn qa mi nyekˈin tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyiˈj txqantl, ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn tok tkˈuˈjlin Dios, a nya qˈanchaˈl?


Og se, i det samme stode tre Mænd ved det Hus, i hvilket jeg var, som vare udsendte til mig fra Kæsarea. 	 Texjo or anetziˈn, pon kanin oxe ichin xi chqˈoˈn toj tnam Cesarea jyol weˈy tojjo ja, jaˈ intintaqa junx kyukˈa wukˈiy.


Men Retfærdigheds Frugt såes i Fred for dem, som stifte Fred. 	 Atzin jaˈlintz, ayeqetziˈn kyaj tuˈn tanqˈin jun nukˈbˈil kyxol, ilxix tiˈj tuˈn kybˈinchin wen, tuˈntzin kykˈmonte a kyumil wen.


Dette befaler jeg eder, at I skulle elske hverandre. 	 Atzin kxel nqˈmanjiˈy juntl majl kyeˈy, tuˈn kykˈuˈjlin te kyibˈa kyxolxa.


Og da det tog Bogen, faldt de fire Væsener og de fire og tyve Ældste ned for Lammet, holdende hver sin Harpe og Guldskåle fyldte med Røgelse, som er de helliges Bønner. 	 Tej tjaw ttzyuˈnjo uˈj, ayetzin kyaje ajbˈil exqetziˈn kyaje toj kaˈwnaq nejinel i kubˈ meje twutzjo tal Tal rit. Teyile junjun nejinel attaq jun tchinibˈ, ex qˈiˈntaq junjun laq kyuˈn, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, ex nojnintaq tukˈa storak, a yekˈbˈil tiˈj naˈj Dios kyejo aye nimil tiˈj.


Men Herren styre eders Hjerter til Guds Kærlighed og til Kristi Udholdenhed! 	 Axit qAjaw tzˈonin kyeˈy, tuˈn tel kynikyˈa te tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios kyukˈiy, ex tuˈn kykujsin te kyibˈa, tzeˈnku te Crist, toj tkyaqiljo a n‑ikyˈx kyuˈn.


At I skulle afholde eder fra Afgudsofferkød og fra Blod og fra det kvalte og fra Utugt. Når I holde eder derfra, vil det gå eder godt. Lever vel!" 	 Tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi kubˈ bˈyet te chojbˈil il kywutzjo txqantl kydiosxjal; ex tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a njaw kyjtzˈoˈn kyibˈ; ex tuˈn mina chi tzqˈajsiˈn tiˈjjo chikyˈ te kychiˈy; ex nya wen tuˈn kykubˈ kẍeˈy kyukˈa junxil qya, qa nya kyxuˈjila. Qa ma kubˈ kytzyuˈn kyibˈa te tkyaqiljo lo, tbˈanilxsin kybˈinchbˈintza ikyjo. Kykaˈyinktzin kyibˈtza.


Men trofast er Herren, som skal styrke eder og bevare eder fra det onde; 	 Me me te Dios tzˈaqlexix teˈ, ex chi kˈwel tzyuˈn tuˈn jikyinxix, ajxi tjapin bˈaj tkyaqil; ex ok chi elil kloˈn tuˈn, toj tqˈobˈ tajaw il.


Derfor, skam dig ikke ved Vidnesbyrdet om vor Herre eller ved mig, hans Fange, men lid ondt med Evangeliet ved Guds Kraft, 	 Tuˈntzintzjo, Timotey, mi tzaj txˈixwiˈy tuˈn tyolin tbˈi qAjaw, ex mi tzaj txˈixwiˈy tuˈn ma chin kux jpuˈn toj tze noq tuˈn tpaj. Ex ikyxjo te, kˈaˈ tzikyˈx tuˈn, jniˈ yajbˈil tzul toj tchwinqila, noq tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil qMan Dios, quˈn ex ax ktzajil qˈonte tipin toj tkyaqil.


Hvem tjener vel nogen Sinde i Krig på egen Sold? Hvem planter en Vingård og spiser ikke dens Frugt? Eller hvem vogter en Hjord og nyder ikke af Hjordens Mælk? 	 Twutzx at qeˈ qoklin, tzeˈnku jun xol qˈaqˈ at toklin tiˈj twiˈ tkˈuˈj; ex tzeˈnku jun kjol, aj tbˈaj aqˈnin; ex tzeˈnku jun kyikˈlel, at toklin tuˈn tkˈwaˈn chˈin tal timiẍ aluˈmj.


Thi hverken Omskærelse eller Forhud er noget, men en ny Skabning. 	 Ikytziˈn luˈn: Ex qa at qechil tok, ex qa mina, me qa at qnimbˈil tiˈj Crist, a Jesús, o qo itzˈje tkabˈ majin tuˈn qnimbˈil tiˈj.


Thi Jesus vidnede selv, at en Profet ikke bliver æret i sit eget Fædreland. 	 Me aku Jesús tzaj qˈmaˈnte qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, qa jun yolil Tyol Dios nlay tzˈok kˈuˈjlin kyuˈn t‑xjalil.


Hvad er der da at gøre? Der må sikkert komme mange Mennesker sammen; thi de ville få at høre, at du er kommen. 	 ¿Tzeˈntzintz? chi Santyaw te Pabl. ¿Tiˈtzin kˈwel qbˈinchintz? Quˈn jotqex qxjalil kchi bˈilte qa ma tzula.


Men han har ikke Rod i sig og holder kun ud til en Tid; men når der kommer Trængsel eller Forfølgelse for Ordets Skyld, forarges han straks. 	 Me quˈn tuˈn ntiˈxix kykˈuˈj tiˈj, mi nchi kujix toj kynimbˈil. Qa akux saj jun tiˈ toj kychwinqil, mo qa akux ẍi ok lipinxjal kyiˈj noq tuˈn tpajjo nyola, bˈeˈx kchi kˈwel tzˈaq toj kynimbˈil.


Af dennes Sæd bragte Gud efter Forjættelsen Israel en Frelser, Jesus, 	 Ex ax David, ojtxe t‑xeˈchil Jesús, chi Pabljo, a tzaj tchqˈoˈn qMan Dios, tuˈn tkˈuˈl kolil qiˈj, awo aj Israel. Ikyxjo tzeˈnku otaq tzaj qˈmaˈn kyuˈn yolil Tyol Dios.


Men han svarede og sagde til dem: "Hvad har Moses budt eder?" 	 I xi ttzaqˈwin: ¿Tiˈtzin kyij ttzˈibˈin Moisés kyeˈy toj Ojtxe Kawbˈil?


idet vi nedbryde Tankebygninger og al Højhed, som rejser sig imod Erkendelsen af Gud, og tage enhver Tanke til Fange til Lydighed imod Kristus 	 ex tuˈn tyupitjo jniˈ kyximxjal, a ntiˈ tajbˈin, ex tkyaqil tiˈ, a nqˈojle tiˈj Dios, a nmiyon kyexjal tuˈn tel kynikyˈ te. Ex tok tilil quˈn, tuˈn tkubˈ tiˈjjo tkyaqil kyximxjal, a nya wen tiˈj Dios, tuˈntzintla kyniminxjal tukˈa tkyaqil kyanmin tiˈj Crist.


uforstandiges Opdrager, umyndiges Lærer, idet du i Loven har Udtrykket for Erkendelsen og Sandheden, 	 Nkubˈ t‑ximiˈn qa ma tzˈoka te xnaqˈtzil kyeˈ mi ojtzqiˈn Dios kyuˈn, ex kyeˈ kˈwal, a mi nkybˈiˈn. Tkyaqiljo lo qˈuqle tkˈuˈja tiˈj, quˈn qˈuqle tkˈuˈja qa tojjo ojtxe kawbˈil antza taˈye ttxuyiljo tkyaqil ojtzqibˈl, a twutzxix.


Se, også Skibene, endskønt de ere så store og drives af stærke Vinde, drejes med et såre lidet Ror, hvorhen Styrmandens Hu står. 	 Ex kaˈnqetzin kye bark, exsin tuˈnj ma tijqe, ex tzunx njuˈminx kyqˈiqˈ kyiˈj, tzeˈn nchi rinin toj ttxuyil aˈ, n‑okin jun tal netzˈ xuybˈilte kyuˈnxjal, a qˈilte, jaˈ tumil kyaje tuˈn kyxiˈye.


og han bar selv sit Kors og gik ud til det såkaldte "Hovedskalsted", som hedder på Hebraisk Golgatha, 	 Ex bˈeˈxsin etz kyiˈn Jesús iqin tcruz, tuˈn tkanin toj jun tal txˈotxˈ, a Tbˈaqil twiˈ kyimnin tbˈi, a Gólgota tbˈi toj kyyol aj Judiy.


Men vorder Ordets Gørere og ikke alene dets Hørere, hvormed I bedrage eder selv. 	 Ex nya noq oˈkx tuˈn tok kybˈiˈnjiˈy Tyol Dios; qalaˈ il tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy a ntzaj tqˈmaˈn. Qatzin qa mikyxi s‑oke kyuˈn, nkubˈ kysbˈuˈn kyibˈa kyil kyibˈxa.


Mine Børn! det er den sidste Time, og som I have hørt, at Antikrist kommer, således ere nu mange Antikrister fremtrådte; deraf kende vi, at det er den sidste Time. 	 Ayiˈy werman, a nyakuj nkˈwalqiˈy; chˈix tjapin bˈaj tqˈijil twutz txˈotxˈ. Tuˈn ikyjo, o tzˈok kybˈiˈn tiˈj jun jyol qˈoj tzul kanin, kjawil tnimsin tibˈ twutz Klolqe Jesús. Me atzin jaˈlin, ma chi bˈaj yekˈin ilaˈ jyol qˈoj tiˈj Klolqe. Ex tuˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn qa chˈix tjapin bˈaj tqˈijil twutz txˈotxˈ.


Og da han var gået ud derfra, begyndte de skriftkloge og Farisæerne at trænge stærkt ind på ham og at lokke Ord af hans Mund om flere Ting; 	 Atzaj teˈ tbˈaj tqˈmaˈn Jesúsjo jniˈ yol lo, ayetzaj jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey nimx kyqˈoj tzaj. Tuˈntziˈn, bˈeˈx i ok ten qanilte noq tiˈchaqku tiˈ,


Og han sagde til dem: "Hvorfor sove I? Står op og beder, for at I ikke skulle falde i Fristelse." 	 Chi Jesúsjo kye kyjaluˈn: ¿Tiquˈnil nchi ktaˈn? Kux chi jaw weˈksa, ex kux chi naˈn Dios, tuˈntzin mina chi kubˈ tzˈaqiˈy toj tqˈobˈ tajaw il.


Dersom da nogen holder sig ren fra disse, han skal være et Kar til Ære, helliget, Husbonden nyttigt, tilberedt til al god Gerning. 	 Ikyxsin otoˈke tzeˈn kye laq: Qa qaj tuˈn ttzaj qˈoˈn qoklin tbˈanil tuˈn qMan Dios, il tiˈj tuˈn tel qpaˈn qibˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn, tuˈntzintla qajbˈin te Dios toj tkyaqiljo wen.


Jeg kender dine Gerninger og dit Arbejde og din Udholdenhed, og at du ikke kan fordrage de onde; og du prøvede dem, som kalde sig selv Apostle og ikke ere det, og du har fundet, at de ere Løgnere; 	 Wojtzqinjiˈy tkyaqil kybˈinchbˈiˈn, a kyaqˈnbˈiˈn kujxix, ex qa ma chi weˈxixa toj kynimbˈila twutz tkyaqil ma tzikyˈx kyuˈn. Ex ojtzqiˈn wuˈn qa mi xi kyqˈoˈn ambˈil kyeˈ nya wenqe, a ma tzˈok kyqˈoˈn kyibˈ te nsanjila. Me teˈ t‑xi kyqaniˈn tzeˈn t‑xilin kynimbˈil, antza k‑elile kynikyˈa kye qa nya twutzxix nsanjilqiˈy; qalaˈ sbˈulqe.


Derfor hedder det: "Vågn op, du, som sover, og stå op fra de døde, og Kristus skal lyse for dig!" 	 Quˈn toj tspikyˈemil tqan qˈij, n‑ele tnikyˈtzajil tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Qˈimiltzin twatla, a ay nktan. Ex weˈksa kyxol kyimnin. Ex ktzajil tqˈoˈn Crist spikyˈin toj tanmiˈn.


Og store Skarer fulgte ham, og han helbredte dem der. 	 Nimku xjal ok lipe tiˈj, ex antza i qˈanite nim yabˈ tuˈn.


Og Ypperstepræsterne og de skriftkloge søgte, hvorledes de kunde slå ham ihjel; thi de frygtede for Folket. 	 Ayeˈ kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil nchi jyontaq tumil, tzeˈn tten, tuˈn tkyimetaq Jesús kyuˈn, quˈn tuˈn attaq kyxobˈil kyiˈjxjal tuˈn kyxi lipe tiˈj.


Derfor gav Gud dem hen i deres Hjerters Begæringer til Urenhed, til at vanære deres Legemer indbyrdes, 	 Tuˈn ikyjo, ax Dios kyij tzaqpinkye tuˈn kybˈinchinte tkyaqiljo a npon kykˈuˈj tiˈj. Ex el naj kytxˈixew tuˈn kybˈinchin tkyaqil wiq aj pajil jun tukˈa juntl.


Men jeg har den Tillid til Herren, at jeg også selv snart skal komme. 	 Me qˈuqle weˈ nkˈuˈj tiˈj qAjaw, tuˈn njatza tzaluˈn toj tze, ex loqinl weˈ, liweyku chin poˈn lol kyeˈy.


Og når han har fundet det, lægger han det på sine Skuldre med Glæde. 	 Ex ajtzin tjyettz tuˈn, nimx kjawil tzalaj, ex kjawix tqˈoˈn tiˈj tqul.


Hor, Havesyge, Ondskab, Svig, Uterlighed, et ondt Øje, Forhånelse, Hovmod, Fremfusenhed; 	 tzeˈnku tkyaqil kyˈaˈjin, ex tuˈn tpon tkˈuˈj jun xjal tiˈjjo at te juntl, ex jniˈ sbˈubˈl, ex tkyaqil tzeqbˈil, ex jniˈ loˈchj kˈuˈjbˈaj, ex jniˈ iqj yol, ex jniˈ kynimsil kyibˈxjal, exqetziˈn ntiˈ kynabˈl.


Men Jesus så på ham og fattede Kærlighed til ham og sagde til ham: "Een Ting fattes dig; gå bort, sælg alt, hvad du har, og giv det til de fattige, så skal du have en Skat i Himmelen; og kom så og følg mig!" 	 Xi tkaˈyin Jesús tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ex xi ttzaqˈwin: Noq junchˈintl tuˈn tbˈant tuˈn: Kux txiˈy kˈayil teˈ tkyaqiljo jniˈ at teˈy, ex oyinxjiy jniˈ tpwaqa kye yaj. Ikytzin ktenbˈila tqˈinimiljiy toj kyaˈj. Exsin ku tzajtza lipeka wiˈja.


Men min retfærdige skal leve af Tro; og dersom han unddrager sig, har min Sjæl ikke Behag i ham." 	 Tuˈn ikyjo, a xjal, a bˈaˈn taˈye; noq tuˈn tnimbˈil, at jun tchwinqil, a nlay bˈaj, quˈn nchin tzalaja tiˈj. Me qatzin qa ma tzˈaj meltzˈaja tiˈjxiy, mina nchin tzalaja tiˈja, chi Diosjo.


Men Påsken, Jødernes Højtid, var nær. 	 Chˈixtaq tul kaniˈn nintz qˈij te Xjan Qˈij, a n‑ikyˈ kyuˈn aj Judiy, te naˈbˈlte kyelintz ojtxe toj Egipto.


Og derfor er han Mellemmand for en ny Pagt, for at de kaldede, da der har fundet Død Sted til Genløsning fra Overtrædelserne under den første Pagt, må få den evige Arvs Forjættelse. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo lo, ate Jesús ok tqˈoˈn tibˈ te jun akˈaj tumil, tuˈn qmujbˈit, ex tuˈn qkyij toj wen tukˈa Dios. Tuˈn ikyjo, atzin tkyimlin Jesús at tipin tuˈn tnajsit qil, ex tuˈn tsaqsit qanmin, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn jun etzbˈil tbˈanilxix wen toj kyaˈj, a o tzaj tqˈoˈn Dios te qe, awo o qo txokle tuˈn. Me tojjo ojtxe kawbˈil, ntiˈ tumil tuˈn tjapin bˈaj tkyaqiljo lo, a tzeˈn nbˈant tuˈn Jesús jaˈlin.


Men om din Broder synder imod dig, da gå hen og revs ham mellem dig og ham alene; hører han dig, da har du vundet din Broder. 	 Qa ma kubˈ tbˈinchin jun nimil jun tiˈ tiˈja, a nya bˈaˈn, ku txiˈy yolil tukˈa tjunalx. Qˈmanxa te, tiˈ xbˈajte tiˈja. Qatzin qa ma kubˈ tbˈiˈntz, atpenl kymujbˈil kyibˈtza tukˈa juntl majl.


"deres Mund er fuld af Forbandelse og Beskhed;" 	 quˈn noq nchi qanbˈin ex nchi yasin kyiˈjxjal.


Men også nu ved jeg, at hvad som helst du beder Gud om, vil Gud give dig." 	 quˈn bˈiˈn weˈ wuˈn qa ntzaj tqˈoˈn Diosjo tkyaqilx nxi tqaniˈn te.


Og Peter fulgte ham i Frastand til ind i Ypperstepræstens Gård, og han sad hos Svendene og varmede sig ved Ilden. 	 Najchaq lipchexitaq Pegr tiˈj Jesús. Atzaj teˈ tkanin tpeˈn tja tnejilxix pale, axsa kyja qeye xqˈnel qˈaqˈ kyxoljo xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios.


Eders Lydighed er jo kommen alle for Øre; derfor glæder jeg mig over eder. Men jeg vil, at I skulle være vise med Hensyn til det gode og enfoldige med Hensyn til det onde. 	 Tkyaqilx bˈilte qa manyor nimilqiˈy, ex tuˈntzin ikyjo tzunx nchin tzalajxa. Ex waja tuˈn tkubˈ kyyekˈinjiˈy kynabˈla bˈaˈn, me nya te bˈinchbˈil te nya bˈaˈn, qalaˈ te bˈinchbˈil teˈ tbˈanil.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, en Tjener er ikke større end sin Herre, ikke heller et Sendebud større end den, som har sendt ham. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mix aˈl junte aqˈnil nimxtl toklin tzeˈnku te tajaw aqˈuntl; ex mix aˈl junte, a chqˈoˈn nimxtl toklin tzeˈnku saj chqˈonte.


Og foran Tronen er der som et Glarhav, ligesom Krystal, og midt for Tronen og rundt om Tronen fire levende Væsener, fulde af Øjne fortil og bagtil. 	 Ex twutz qˈuqbˈil, attaq jun tiˈ tzeˈnku ttxuyil aˈ, a ẍtilin twutz, tzeˈnku jun kaˈybˈil wutzbˈaj. Ex toj tanmin kyaˈj ex tiˈjile qˈuqbˈil, attaq kyaje ajbˈil te Dios, aye ikyx chi kaˈyin tzeˈnku txuk, me nojnin kyiˈj tukˈa tbˈaqˈ kywutz.


Men han sagde også til nogle, som stolede på sig selv, at de vare retfærdige, og foragtede de andre, denne Lignelse: 	 Ex kubˈ tyolinl Jesúsjo juntl techil lo kyiˈj junjuntl xjal, a tzuntaq n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te tbˈanilx, me tzuntaq nchi el kyikyˈiˈn jniˈ txqantl. Chiˈ kyjaluˈn:


Endnu medens han talte, komme nogle fra Synagogeforstanderens Hus og sige: "Din Datter er død, hvorfor umager du Mesteren længere?" 	 Tzunxtaq nyolin Jesús tukˈa qya, teˈ kykanin junjun xjal iteˈtaq tja Jayr qˈmalte te: Tata, ma kyim tkˈwala. Mi tzˈok ila tiˈj xnaqˈtzil. Mi txi tkˈleˈnla tjay jaˈlin, chi chiˈ.


I Hustruer! underordner eder under eders Mænd, som det sømmer sig i Herren. 	 Atzin jaˈlin, ayetziˈn xuˈjlbˈaj, kyniminqekutzinjiˈy kychmila, ikyx tzeˈnku taj Dios kyukˈiy.


thi idet Synden fik Anledning, forførte den mig ved Budet og dræbte mig ved det. 	 Quˈn noq tuˈn il, bˈeˈx txˈixpitjo kawbˈil, ex ma chin kubˈ sbˈuˈn, tuˈn nxiˈy toj najin, noq tuˈnxjo kawbˈil, a nqanintaq wiˈja, tuˈn tpaj wila.


Og Engelen sagde til ham: "Bind op om dig, og bind dine Sandaler på!" Og han gjorde så. Og han siger til ham: "Kast din Kappe om dig, og følg mig!" 	 ex xi tqˈmaˈnl angel te: Qˈonk t‑xbˈalin exqetziˈn t‑xjabˈa. Ikytzin kubˈ tbˈinchin Pegrjo. Bˈaltzˈink ttxoˈwa tiˈja, ex lipetza wiˈja, chi angeljo.


Og nogle af dem, som stode hos, sagde, da de hørte det: "Se; han kalder på Elias." 	 At junjun bˈaj bˈinte, kyxolxjo iteˈxtaq axsa ex bˈaj kyqˈma: Kybˈinxsiˈn, luˈ nqˈolbˈin tiˈj Elías, a yolil Tyol Dios.


Thi alle Profeterne og Loven have profeteret indtil Johannes. 	 Tkyaqiljo jniˈ t‑xilin kyxnaqˈtzbˈil yolil Tyol Dios ojtxe exsin ojtxe kawbˈil, noq jun tqanil tiˈjjo Tkawbˈil Dios, a tuˈntaq tul, tzeˈnku ma tzul Juan chikyˈbˈilte.


Og dersom han kommer i den anden Nattevagt og kommer i den tredje Nattevagt og finder det således, da ere disse Tjenere salige. 	 Jun tzaljbˈilx te kyeˈ aqˈnil, a qa itzˈqe aj kyel jyet tuˈn tajaw aqˈuntl, jniˈchaqxla ortz kanin, exla qa nikyˈjin aqˈwil mo chˈixtaq qsqixj.


Og hendes Forældre bleve forfærdede; men han bød dem, at de ikke måtte sige nogen det, som var sket. 	 Bˈeˈx i jaw kaˈylaj kyej ttata kˈwal tuˈn ikyjo, me bˈeˈx xi qˈmaˈn kye tuˈn Jesús, tuˈn mix alqeye, tuˈn t‑xi kyqˈmaˈne tkyaqilxjo otaq bˈaj.


Den næste Dag vilde han drage derfra til Galilæa; og han finder Filip. Og Jesus siger til ham: "Følg mig!" 	 Toj junxil qˈij, kubˈ t‑ximin Jesús tuˈn t‑xiˈ toj txˈotxˈ te Galiley. Antza oke tkˈulbˈin Lip, ex xi tqˈmaˈn te: Lipeka wiˈjach.


Men da Disciplene omringede ham, stod han op og gik ind i Byen. Og den næste Dag gik han med Barnabas bort til Derbe. 	 Me atzaj teˈ tok kychmoˈn nimil kyibˈ tiˈjile Pabl, bˈeˈx jaw weˈ, ex okx juntl majl toj tnam. Ex toj junxil qˈij, xiˈ tukˈa Bernabé tzma Derbe.


Men allerede medens han var på Hjemvejen, mødte hans Tjenere ham og meldte, at hans Barn levede. 	 Ex chˈixtaq tkanin tja, i etzjo taqˈnil kˈlulte, ex xi kyqˈmaˈn te: Lu tej tkˈwala; ma tzul Dios te.


Men Byskriveren fik Skaren beroliget og sagde: "I Mænd i Efesus! hvilket Menneske er der vel, som ikke ved, at Efesiernes By er Tempelværge for den store Artemis og det himmelfaldne Billede? 	 Atzin teˈ aj tzˈibˈil te tnam, tej kyxmoxit‑xjal tuˈn, tqˈma: Noq sameqiˈy, ayiˈy xjal te Éfeso. Tkyaqil xjal te twutz txˈotxˈ bˈiˈn tuˈn, qa a tnam lo, atzin qˈoˈnkjo te xqˈuqil te ja te naˈbˈlte Artemisa, a qdios nimxix toklin, ex te kaˈyil teˈ twutzbˈiyil, a tzaj tzˈaq toj kyaˈj.


Og han sagde til hende: "Lad først Børnene mættes; thi det er ikke smukt at tage Børnenes Brød og kaste det for de små Hunde." 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Yonkuy nej, tuˈn kyxi nmojinjiˈy nxjalila, quˈn nya wen tuˈn tel kywa tal kˈwal, exsin tuˈn t‑xiˈ kye chit, quˈn noqit tuˈn kybˈaj waˈn tal kˈwal nej, exsin kxel xiljo kye chittz. Ikyqintzin wejiˈy kyukˈa nxjalila; nej kchi okil nkaˈyiˈn, ex kxel nqˈoˈnjiˈy kyeˈ a ntiˈ at kye.


(som der er skrevet: "Jeg har sat dig til mange Folkeslags Fader"), over for Gud, hvem han troede, ham, som levendegør de døde og kalder det, der ikke er, som om det var. 	 ikyxjo tzeˈnku tqˈma Dios te Abraham toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: K‑okil nqˈoˈn te manbˈaj te ilaˈ chˈuq xjalch. Quˈn ate Dios nqˈonte kychwinqiljo kyimnin toj kyanmin, ex a kˈwel bˈinchin teˈ, a jniˈ naˈm tbˈant.


Men Ypperstepræsterne toge Sølvpengene og sagde: "Det er ikke tilladt at lægge dem til Tempelskatten; thi det er Blodpenge." 	 Ayetzin kyeˈ kynejil pale, jaw kyiˈn pwaq, ex kyqˈma: Mi kux mujbˈit teˈ pwaq luˈn toj kˈuˈbˈl oyaj toj tja Dios, quˈn ma tzˈokin te loqˈbˈil jun chwinqil, chi chiˈ.


På den Tid vandrede Jesus på Sabbaten igennem en Sædemark; men hans Disciple bleve hungrige og begyndte at plukke Aks og at spise. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, toj jun qˈij te ajlabˈl, nqo bˈettaqa tukˈa Jesús toj jun bˈe n‑extaq toj triy. Tzaj qˈaqˈin qkˈuˈja, o ok teˈn xbˈoqil triy, exsin el qxqˈuchin te qwaˈy.


Men også hine skulle indpodes, dersom de ikke blive i Vantroen; thi Gud er mægtig til atter at indpode dem. 	 Ex ikyxjo kye aj Judiy, qa ma chi meltzˈaj, kchi kˈwel xikybˈin juntl majl, quˈn at te Dios tipin tuˈn tbˈantjo ikyjo tuˈn.


Men Jesus tav. Og Ypperstepræsten tog til Orde og sagde til ham: "Jeg besværger dig ved den levende Gud, at du siger os, om du er Kristus, Guds Søn." 	 Me ntiˈx te Jesús xi ttzaqˈwin. Me xi tqˈmaˈn tnejilxix pale te: Twutz Dios itzˈ ex tiˈj tbˈi, kxel nqaniˈn teˈy tuˈn ttzaj tqˈmaˈn, qa twutzxix qa ajiy Crist, a Tkˈwal Dios.


Men Herren svarede og sagde til hende: "Martha! Martha! du gør dig Bekymring og Uro med mange Ting; 	 Me atzin te Jesús xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Ay, Mart, ¿Man jaw bˈisin te, ex man jaw bˈajxte tkˈuˈj tuˈn ma nintzx taqˈin?


Derfor ere mange skrøbelige og sygelige iblandt eder, og en Del sover hen. 	 Tuˈn tpajjo ikyjo, nimku kyxola ntiˈ kyipin, ex yabˈqe, ex ilaˈ o kyim.


Og da skulle de se Menneskesønnen komme i Skyerne med megen Kraft og Herlighed. 	 Exsin kchin xel kykaˈyintza, aj ntzaja toj muj twutz kyaˈj tukˈa tkyaqil wipiˈn ex jniˈ nqoptzˈajiyila, ayiˈn a Tkˈwal Ichin.


Men ve eder, I Farisæere! thi I give Tiende af Mynte og Rude og alle Hånde Urter og forbigå Retten og Kærligheden til Gud; disse Ting burde man gøre og ikke forsømme hine. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy Parisey. Quˈn nxi kyqˈoˈn twutz Dios tlajajin tnej tal menta, tal rud ex tkyaqil wiq itzaj, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil. Me mi nxi kyqˈoˈn ambˈil tiˈjjo xnaqˈtzbˈil, a nimxixtl toklin toj kawbˈil: A tuˈn kynajaˈn tzˈaqle, ex tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja tiˈj Dios. Atzin tuˈn tbˈantjo kyuˈn, ex tuˈn mi kyij kytzapinjiˈy txqantl.


Pilatus svarede: "Mon jeg er en Jøde? dit Folk og Ypperstepræsterne have overgivet dig til mig; hvad har du gjort?" 	 Xi ttzaqˈwin Pilat te Jesús: ¿Mejqa aj Judiyqin weja tzeˈnku kyeˈ? A ayeku t‑xjalila exqetziˈn kynejil pale ma chi tzaj qˈintiy nwutza. ¿Tiˈtzin ma kubˈ tbˈinchiˈn?


thi vore Stridsvåben er ikke kødelige, men mægtige for Gud til Fæstningers Nedbrydelse, 	 Quˈn atzin qipiˈn, nya ikyjo tzeˈnku kyexjal nya nimil te twutz txˈotxˈ. Quˈn a qipiˈn tzajnin te Dios, tuˈn tkubˈ tiˈjjo jniˈ tipin tajaw il,


og sagde: "Profeter os, Kristus, hvem var det, der slog dig?" 	 ex xi kyqanin te: Qa ajiy Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, pontzin tiˈj, ankyeˈ s‑ok tzˈajchintiy.


og at oplyse alle om, hvilken Husholdningen med den Hemmelighed er, som fra Evighed har været skjult i Gud, der skabte alle Ting, 	 Ex ma tzaj toqxenin weˈy, tuˈn t‑xi nchikyˈbˈiˈn kywutz tkyaqilxjal, a t‑xilin t‑xim Dios, a ewintaq atxix te tnejil, quˈn iky tajbˈil Diosjo, a kubˈ bˈinchinte tkyaqil.


Også eder, som vare døde i eders Overtrædelser og eders Køds Forhud, eder gjorde han levende tillige med ham, idet han tilgav os alle vore Overtrædelser 	 Tej naˈmtaq tel kypaˈn kyibˈa tiˈjjo ojtxe kyteˈn, kyimninqetaqa twutz Dios, ex otaq chi naja toj kyila. Me atziˈn jaˈlin, ma tzaj tqˈoˈn qMan Dios akˈaj kychwinqila junx tukˈa Jesucrist; ex noq tuˈn Jesús, o najsit tkyaqil kyila.


og Juda avlede Fares og Zara med Thamar; og Fares avlede Esrom; og Esrom avlede Aram; 	 Ante Judá tukˈa Tamar, ayeˈ kytata Fares tukˈa Zara. Ante Fares ttata Esrom, a ttata Aram,


Og det var nu ved den sjette Time, og der blev Mørke over hele Landet indtil den niende Time, 	 Teˈ tok kabˈlaj qˈij, ex tzmaxi toj oxe or te qale, bˈeˈx ok yupj twutz txˈotxˈ.


Men ved Jesu Kors stod hans Moder og hans Moders Søster, Maria, Klopas's Hustru, og Maria Magdalene. 	 Ayetziˈn tnana Jesús tukˈaxjo titzˈin; ex tukˈa Mariy, a t‑xuˈjil Cleofas; tukˈax Mariy aj Xleˈn, waˈlqetaq t‑xe tqan cruz, a jaˈ jawe pejkˈin Jesús.


Men den Time kommer, ja, den er nu, da de sande Tilbedere skulle tilbede Faderen i Ånd og Sandhed; thi det er sådanne Tilbedere, Faderen vil have. 	 Me ma pon kanin jun qˈij, ex atzin qˈijjo jaˈlin, ex ayetziˈn a kxel kyqˈoˈn kyibˈ twutz qMan tukˈa tkyaqil kyanmin, ayexixsin kye kchi kˈuliljo tukˈa tumil, exla qa noq jaˈchaqku iteˈye, quˈn ikytzin te Diosjo taj.


Fremdeles, vore kødelige Fædre havde vi til Optugtere, og vi følte Ærefrygt; skulde vi da ikke meget mere underordne os under Åndernes Fader og leve? 	 Kaˈntzinjiy qe tej kˈwalqoxtaq: Ntzajtaq tqˈoˈn jun tumil qe, ex atku nqo kawajtz kyuˈn qtata tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex nchi kubˈ qnimin, aj kykawin qiˈj. Qa ikyjo kyukˈa qtata twutz txˈotxˈ, ¿Me yajtzila teˈ tjaqˈ tkawbˈil qTatatz toj kyaˈj? Quˈn qa ma kubˈ qnimiˈn tumil, a ntzaj tqˈoˈn, at qchwinqil tukˈa te jun majx.


Se, den Løn skriger, som I have forholdt Arbejderne, der høstede eders Marker, og Høstfolkenes Råb ere komne ind for den Herre Zebaoths Øren. 	 Nchi qanbˈin kyaqˈnila kyiˈja, tuˈnjo mi ẍi ex kychjoˈn, tej tjaw kyawala. Ex ma chi bˈijtey tuˈn Dios, a tAjaw Tkyaqil.


men om Retfærdighed, fordi jeg går til min Fader, og I se mig ikke længer; 	 Ex k‑elil kynikyˈ tiˈjjo tumil tuˈn kyokxjal tzˈaqle, noq tuˈn aj waja tkˈatz nMaˈn. Exla qa mi ẍin ok kykaˈyintla, me aj njaw anqˈiˈn kyxol kyimnin, k‑okil te jun yekˈbˈil, qa ayin weˈ tzˈaqlexix.


O, I uforstandige Galatere! hvem har fortryllet eder, I, hvem Jesus Kristus blev malet for Øje som korsfæstet? 	 ¡Ay, aj Galacia! Najninx kye kynabˈl. ¿Altzila kye xkˈalin kyiˈja tuˈn tel kyiˈjlinjiˈy t‑xtalbˈil qMan Dios, a awokuy o qo kubˈ chikyˈbˈin teˈ wen kywutza: Qa a Kolil Jesucrist kyim twutz cruz te najsbˈil kyila?


Af en sådan vil jeg rose mig; men af mig selv vil jeg ikke rose mig, uden af min Magtesløshed. 	 Bˈaˈntla tuˈn tjaw nnimsin wibˈa tiˈjjo ichin ikyjo, me nya tuˈnx wibˈxa, qatzila qa maˈy, me noq tuˈn tyekˈitku qa ntiˈx wipiˈn.


som han rigeligt udøste over os ved Jesus Kristus, vor Frelser, 	 a saj tqˈoˈn qMan Dios qe, noq tuˈn Jesucrist, a Klolqe.


hvilket også er blevet vitterligt for alle dem, som bo i Jerusalem, så at den Ager kaldes på deres eget Mål Hakeldama, det er Blodager. 	 Tej kybˈinte aj Jerusalén ikyjo, ok kyqˈoˈn tbˈij txˈotxˈ anetziˈn: Acéldama, atzin tzˈelpineˈ toj qyol, Ttxˈotxˈil Chikyˈ.


for at oplade deres Øjne, så de må omvende sig fra Mørke til Lys og fra Satans Magt til Gud, for at de kunne få Syndernes Forladelse og Lod iblandt dem, som ere helligede ved Troen på mig. 	 Kxel nchqˈoˈn kyxol, tuˈntzintla tjqetjo kynabˈl, tuˈntzintla mina chi bˈet toj najin, tzeˈnku jun xjal nbˈet toj qxopin; qalaˈ toj tumilxix, tzeˈnku jun xjal nbˈet toj spikyˈin. Ikytzin kchi elitzeˈ tjaqˈ tkawbˈil tajaw il, tuˈn kyok lipe, ex tuˈn kynimin wiˈja, ayiˈn kyMan ex kyDios. Noq tuˈn ikyjo, knajsitiljo kyil, ex ktenbˈil kyoklin tojjo xjan Ntanima, ayiˈn kyDios.


Dog skulle I ikke agte ham for en Fjende, men påminde ham som en Broder! 	 Me mi tzˈel kyikyˈiˈn, qalaˈ kyqˈoˈnxa jun tnabˈl, quˈn erman.


Den, som har Øre, høre, hvad Ånden siger til Menighederne! Den, som sejrer, ham vil jeg give af den skjulte Manna, og jeg vil give ham en hvid Sten og på Stenen et nyt Navn skrevet, som ingen kender, uden den, der får det. 	 Aˈlchaqx kyetz k‑okil bˈinte a ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan kye wuq chˈuq Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kybˈinchin. Ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, kchin kolila kyiˈj tuˈn jun kolbˈil a ewintaq, ikyxjo tzeˈnku xi nqˈoˈn wabˈj maná kye aj Judiy ojtxe. Ex kxel nqˈoˈn jun abˈj sjanin wen, a jaˈ tzˈibˈinku jun akˈaj bˈibˈaj, a mix aˈl ojtzqilte, qalaˈ oˈkxjo a kxel tzyuˈnte.


og have smagt Guds gode Ord og den kommende Verdens Kræfter, og som ere faldne fra, - dem er det umuligt atter at forny til Omvendelse 	 ex qa ma tzˈel kynikyˈ tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Dios, ex qa ma chi ok qˈoˈn tuˈn kybˈinchin nim techil tipin Dios;


Men den, som virkelig er Enke og står ene, har sat sit Håb til Gud og bliver ved med sine Bønner og Påkaldelser Nat og Dag; 	 Me ayetziˈn qya, a o chi kyim kychmil, ex o chi kyij toj mebˈeyil, qˈuqlek kykˈuˈj tiˈj Dios, ex mi tzˈel najx toj kykˈuˈj tuˈn kynaˈn Dios qˈijl ex qnikyˈin.


Da de nu kom hen imod Mysien, forsøgte de at drage til Bithynien; og Jesu Ånd tilstedte dem det ikke. 	 tuˈn kykanin tzma ttxaˈn txˈotxˈ te Misia. Antza, kubˈe kynaˈbˈlin, tuˈn kyokx toj txˈotxˈ te Bitinia, me juntl majl, mix ttziye Xewbˈaj Xjan, a T‑xew Jesús.


Thi således er det Guds Villie, at I ved at gøre det gode skulle bringe de uforstandige Menneskers Vankundighed til at tie; 	 Quˈn ate Dios taj tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen, tuˈntzintla mi chi kybˈinxjal kyyoljo, a nchi yolbˈin kyiˈja, ayeˈ ntiˈ kynabˈl, ex ntiˈ tumil kyyol.


så føjede han til alt det øvrige også dette, at han kastede Johannes i Fængsel. 	 Nya wen ele ikyjo toj twutz Herodes; bˈeˈx xi tqˈmaˈn tuˈn tkux jpet Juan toj tze. Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx chmet nim til twutz Dios.


nemlig for de indsnegne falske Brødres Skyld, som jo havde listet sig ind for at lure på vor Frihed, som vi have i Kristus Jesus, for at de kunde gøre os til Trælle. 	 Quˈn junjun nyakuj nimil okx qxola toj ewajil, ex otaq tzˈok kykaˈyin qa ntiˈtaq techil Tito tok. Ex noq tuˈn ikyjo, ox chi labˈtex, tuˈn tkubˈ qniminjiˈy ojtxe kawbˈil, a tuˈn tel qitit ttzˈumil Tito, tuˈn tkyij toj wen twutz Dios. Me quˈn at jun qtzaqpibˈl tjaqˈ ojtxe kawbˈil jaˈlin, tuˈn qel wen twutz Dios noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Crist, a Jesús,


og Lys af Lampe skal ikke skinne i dig mere, og Brudgoms og Bruds Røst skal ikke høres i dig mere, fordi dine Købmænd vare Jordens Stormænd, fordi alle Folkeslagene bleve forførte ved dit Trylleri. 	 Ex nlayxla kˈantl tzaj toja. Ex mix jtojx tuˈn tbˈijte chnabˈ te mejebˈlin, exla qa aye kˈayil toja, i ok te nmaq xjal te twutz txˈotxˈ. Quˈn noq tuˈnjo tyuẍbˈiˈn, i kubˈ tsbˈuˈnejiy tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ.


Dersom Foden vilde sige: "Fordi jeg ikke er Hånd, hører jeg ikke til Legemet," så ophører den dog ikke derfor at høre til Legemet. 	 Ikytzintlaˈ chit qanbˈajjo kyjaluˈn: Tuˈn nya qˈobˈajqiˈn, ntiˈ wokliˈn tiˈjjo xmilil, chitjo. Me nya tuˈn ikyjo, ntiˈt toklin tiˈj qxmilil.


Og han begyndte fra Moses og fra alle Profeterne og udlagde dem i alle Skrifterne det, som handlede om ham. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, oktzin ten Jesús chikyˈbˈilte kye jotxjo jniˈ ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, ayeˈ jniˈ yol, a nchi yolin tiˈjjo tchwinqil; tzajx xkye tuˈn kyojjo tuˈj Moisés, exsin toj kyuˈjjo jniˈ txqantl yolil Tyol Dios.


Men han sagde til alle: "Vil nogen komme efter mig, han fornægte sig selv og tage sit Kors op daglig og følge mig; 	 Xitzin tqˈmaˈn kye kykyaqilx: Ankye jun taj tuˈn tok te nxnaqˈtzbˈiˈn, il tiˈj tuˈn tel tiˈn toj tkˈuˈj tkyaqil tajbˈil, ex tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn t‑xi lipe wiˈja tkyaqil qˈij, exla qa ma kyim twutz cruz.


Hvem vil anklage Guds udvalgte? Gud er den, som retfærdiggør. 	 A Dios o jaw skˈoˈnqe tuˈn qok te tzˈaqle twutz. ¿Ma atpela jun aku txi patinqe?


Og det skete, at han sad til Bords i hans Hus, og mange Toldere og Syndere sade til Bords med Jesus, og hans Disciple; thi de vare mange. Og der fulgte også 	 Me jun maj nwaˈntaq Jesús tja Matey kyukˈa txqantl xjal peyil pwaq te kˈaybˈil te Rom, junx kyukˈa nim xjal aj il qˈuqejqetaq tiˈj meẍ junx tukˈa Jesús, ex kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, quˈn ma nintzxtaq txqan xjal lipchektaq tiˈj.


Og dersom I hilse eders Brødre alene, hvad stort gøre I da? Gøre ikke også Hedningerne det samme? 	 Ex qa oˈkqex ẍi ok kyqˈolbˈinjiˈy aye nimil, ¿Tiˈtzin chˈin wen nbˈant kyuˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye xjaljo nbˈant kyuˈn, ayeˈ nya ojtzqiˈn Dios kyuˈn.


De ligne Børn, som sidde på Torvet og råbe til hverandre og sige: Vi blæste på Fløjte for eder, og I dansede ikke, vi sang Klagesange for eder, og I græd ikke. 	 Ikyqetziˈn tzeˈnqeku tal kˈwal nchi kubˈ qe saqchal toj kˈaybˈil. Ex nxi kyẍchˈin te kyukˈa, tuˈn kysaqchaˈn junx, ex nxi kyqˈmaˈn: Ma qo chinbˈiˈn kyukˈa xux, tuˈntzintla qsaqchan, ex tuˈn kytzalaja ex tuˈn kybˈixiˈn, me mi ẍi bˈixiˈn. Tuˈnpetziˈn, ma txi qbˈitziˈn bˈitz te bˈisbˈajil, tuˈntzintla qsaqchan, ex tuˈn kyoqˈa, me mix aˈl s‑oqˈ. ¿Tiˈxsin kyajtza? chi chiˈ.


Han gik til Pilatus og bad om Jesu Legeme. Da befalede Pilatus, at det skulde udleveres. 	 Xiˈ Jse tukˈa Pilat qanil t‑xmilil Jesús, ex xi tqˈmaˈn Pilat, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn.


thi hvor der er Avind og Rænkesyge, der er Forvirring og al ond Handel. 	 Quˈn jaˈtzin taˈye ikyˈbˈil ex bˈujbˈil; antza taˈye tkyaqil wiq il, jaˈ ntiˈye tumil.


Men de vare omtrent fire Tusinde; og han lod dem gå bort. 	 Ayetziˈn xjal, a i bˈaj waˈn, chˈime kyaje mil kybˈaj kykyaqilx. Ex bˈeˈx i bˈaj aj tchqˈoˈn, tuˈn kybˈaj aj kyja kykyaqil.


Og om jeg spørger, svare I mig ikke, ej heller løslade I mig. 	 Ex qatzin ma txi nqanintza jun nxjelbˈitza kyeˈy, nlay chin tzaj kytzaqˈwiˈn.


og var overbevist om, at hvad han har forjættet, er han mægtig til også at gøre. 	 quˈn elnintaql tnikyˈ te, qa at tipin Dios tuˈn tjapin bˈaj Tyol, a tqˈma.


Og de komme til en Gård, hvis Navn var Gethsemane; og han siger til sine Disciple "Sætter eder her, imedens jeg beder." 	 Bˈeˈx xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tojjo najbˈil Getsemaní. Teˈ kykanin antza, xi tqˈmaˈn kye: Ku kykyij qeˈy tzaluˈn. Ma chin weˈ naˈl Dios.


Og da Paulus var ved at blive ført ind i Borgen, siger han til Krigsøversten: "Er det mig tilladt at sige noget til dig?" Men han sagde: "Forstår du Græsk? 	 Atzaj teˈ chˈixtaq tokx qˈoˈn Pabl toj kyja xoˈl qˈaqˈ, xi tqanin te tnejil xqˈuqil. Chiˈ kyjaluˈn toj tyol: ¿Noqit aku chin yolin chˈiˈn tukˈiy? chi Pabl. Jaw kaˈylaj tnejil xqˈuqil tuˈn tyol, exsin xi ttzaqˈwintz: ¿Bˈaˈntzin te yolin toj griego? Bˈaˈn, chi Pabljo.


og han oplod sin Mund, lærte dem og sagde: 	 Ex ok ten Jesús xnaqˈtzil, ex tqˈma:


Og da de havde bedt, rystedes Stedet, hvor de vare forsamlede; og de bleve alle fyldte med den Helligånd, og de talte Guds Ord med Frimodighed. 	 Tej kybˈaj naˈn Dios, bˈeˈx tzaj luˈlinj txˈotxˈ jaˈ chˈuqleqetaq, ex kykyaqilx noj kyanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex i xiˈ yolil Tyol Dios tukˈa tkyaqil kyanmin.


Og se, der var en Kvinde, som var en Synderinde i Byen; da hun fik at vide, at han sad til Bords i Farisæerens Hus, kom hun med en Alabastkrukke med Salve; 	 tej tpon kanin jun qya, a bˈinchil il, a axsa najletaq tojjo tnam anetziˈn. Ex otaq tbˈi tej qya anetziˈn qa otaq pon kanin Jesús waˈl toj tja Parisey. Tuˈn ikyjo, xi tiˈn jun ẍunk nojnin tukˈa jun wiq aˈ kˈokˈjxix wen; ajo ẍunk bˈinchin tukˈa jun wiq abˈj tbˈanilx wen.


Salige ere de, som tvætte deres Klædebon, for at de kunne få Adgang til Livets Træ og gå ind igennem Portene i Staden. 	 Kyˈiwlinqexixjo aye ma txjet toj kyanmin, tzeˈnku jun xbˈalin sjanin wen. At kyoklin tiˈjjo Tze te Chwinqil, ex tuˈn kyokx tojjo Tnam te Dios.


Men da de syv Dage næsten vare til Ende, satte Jøderne fra Asien, som havde set ham i Helligdommen, hele Mængden i Oprør og lagde Hånd på ham 	 Chˈixtaq kyjapin bˈajjo wuq qˈij, jun jteˈbˈin Judiy tzajninqetaq toj txˈotxˈ te Asia, iwle Pabl kyuˈn, toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex bˈeˈx i ja najxjal kyuˈn, ok tzyuˈn Pabl kyuˈn,


Derfor kom jeg også uden Indvending, da jeg blev hentet; og jeg spørger eder da, af hvad Årsag I hentede mig?" 	 Tuˈnpetziˈn, noqx teˈ saj qˈmaˈn weˈy tuˈn wula, bˈeˈx ẍin tzaja, ex mi xjaw kaˈmin nkˈuˈja. Wajtzintza tuˈn nbˈintiˈy, tiquˈn ẍin tzaj kytxkoˈn.


Men efter disse Dage blev hans Hustru Elisabeth frugtsommelig, og hun skjulte sig fem Måneder og sagde: 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, n‑okku tzˈaq taljo t‑xuˈjil. Teˈ tok tzˈaq tal, ex jweˈ xjaw mix etz bˈete toj tja, ex tqˈma:


Thi medens du går hen med din Modpart til Øvrigheden, da gør dig Flid på Vejen for at blive forligt med ham, for at han ikke skal trække dig for Dommeren, og Dommeren skal overgive dig til Slutteren, og Slutteren skal kaste dig i Fængsel. 	 Quˈn qa ma txi qˈiˈn jun kyxola tuˈn jun tajqˈoj twutz kawil, i tok tilil tuˈn, tuˈn tkyij toj wen tukˈa patilte, a naˈmxtaq kykanin. Quˈn qa mina, bˈeˈxsin kpomil qˈintz tzmax twutz kawil, ex bˈeˈxsin kxel qˈontz toj kyqˈobˈ xqˈuqil tnam tuˈnj kawil, tuˈntzin tkuˈx toj tze.


"Velsignet være Kongen, som kommer, i Herrens Navn! Fred i Himmelen, og Ære i det højeste!" 	 Iky kyqˈmaˈ kyjaluˈn: ¡Kyˈiwlinxitjo a Nmaq Kawil, a luˈ ma tzul tiˈj tbˈi tAjaw Tkyaqil! Noqit jun nukˈbˈil toj kyaˈj, ex nimxitjo toklin tbˈiy toj tnajbˈila.


slukkede Ilds Kraft, undslap Sværds Od, bleve stærke efter Svaghed, bleve vældige i Krig, bragte fremmedes Hære til at vige. 	 Ex iteˈ junjuntl o yupj tipin qˈaqˈ kyuˈn, a njulintaq wen, tuˈn mi chi kyime tuˈn; ex iteˈ junjuntl o chi tzaqpaj, tuˈn mi chi kyime tuˈn kxbˈil, a at tste. Ex iteˈ junjuntl, a ntiˈtaq kyipin, me bˈeˈx tzaj qˈoˈn kyipin tuˈn Dios, tuˈn kykanbˈin kyiˈjjo jniˈ xoˈl qˈaqˈ, a ajqˈojqetaq kyiˈj.


Pigen, som var Dørvogterske, siger da til Peter: "Er også du af dette Menneskes Disciple?" Han siger: "Nej, jeg er ikke." 	 Me ante txin, a xqˈuqil tjpel ja, xi tqanin te Pegr: ¿Ma nyapela ajin jun t‑xnaqˈtzbˈin xjal lo? Xi ttzaqˈwin Pegr: Mina, nyaqin wejiˈy.


Og folket biede efter Sakarias, og de undrede sig over, at han tøvede i Templet. 	 Me ayetziˈn jniˈ xjal nchi bˈaj naˈntaq Dios peˈn otaq chi bˈaj jaw qanlaj kyxolile, quˈn tuˈn nqˈaltex n‑etztaq Zakariy toj ja te naˈbˈl Dios.


Men i de dage, efter den Trængsel, skal Solen formørkes, og Månen ikke give sit Skin, 	 Noqx aj kybˈaj ikyˈjo qˈij te yajbˈil, k‑okil qlolqex twutz qˈij, ex mi kˈantl yaye.


Sandelig, siger jeg eder, hvor som helst i hele Verden Evangeliet bliver prædiket, skal også det, som hun har gjort, omtales til hendes Ihukommelse." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, jaˈchaqx kubˈeˈ yolite nyola twutz txˈotxˈ, ex kˈwel yolitjo a ma bˈant tuˈn qya wiˈja, ex kˈwel naˈyit.


Men da Kvinden vidste, hvad der var sket hende, kom hun frygtende og bævende og faldt ned for ham og sagde ham hele Sandheden. 	 Me atziˈn qya nluˈlin wen tuˈn t‑xobˈil, tuˈn nqanlajtaq Jesús alkye otaq tzˈok mikonte, bˈeˈx kubˈ meje twutz, ex xi tqˈmaˈn tkyaqiljo jniˈ otaq bˈaj tiˈj, qa otaq weˈ.


for at vi ikke; mere skulle være umyndige, der omtumles og omdrives af enhver Lærdommens Vind, ved Menneskenes Tærningspil, ved Træskhed efter Vildfarelsens Rænkespind; 	 tuˈntzintla mi qo okil tzeˈnku kyekˈwal, a jun paqx ntxˈixpit kynabˈl, ex jun paqx nchex lipe tiˈj alkyechaqku xnaqˈtzbˈil, a nya toj tumil; ex nxi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kykubˈ sbˈuˈn kyuˈnxjal, a ẍtijqe, a nchi chuˈchin kyiˈj, tuˈn kyxiˈ toj jun bˈe te najin.


mon alle have Gaver til at helbrede? mon alle tale i Tunger? mon alle udlægge? 	 mo tuˈn kyqˈanin yabˈ, mo tuˈn kyyolin toj tzeˈnchaqkul yol, mo tuˈn tpjet yol kyuˈn? ¡Mina!


Salige ere I, som nu hungre, thi I skulle mættes. Salige ere I, som nu græde, thi I skulle le. 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ, a ayiˈy at waˈyaj kyiˈja jaˈlin, quˈn tzul jun qˈij tuˈn kynoja. Kyˈiwlinqexix kyeˈ, a ayiˈy nchi bˈaj oqˈa jaˈlin, quˈn tzul jun qˈij, jaˈ kchi tzeˈjilxa.


ikke heller som de, der ville herske over Menighederne, men som Mønstre for Hjorden; 	 Ex mi tzˈok kyqˈoˈn kyibˈa te kyajawjo oqxeninqe kyeˈy; qalaˈ tok tilil kyuˈn, tuˈn kyoka te jun yekˈbˈil kywutz.


Andre måtte friste Forhånelser og Hudstrygelser, tilmed Lænker og Fængsel; 	 Ex ikyxjo, noq tuˈn tpaj kynimbˈil, iteˈ junjuntl i ok yisoˈn, ex i bˈaj jubˈchin. Ex ilaˈ maj, i kubˈ kˈloˈn tukˈa kxbˈil, ex i kuˈx toj tze.


Og de spurgte ham: "Hvad da? Er du Elias?" Han siger: "Det er jeg ikke." "Er du Profeten?" Og han svarede: "Nej." 	 Nxiku kyqanin juntl majl te: ¿Tzeˈntzin ttentz? ¿Me qa atejiy Elías? I xi ttzaqˈwin Juan. Nyaqin wejiˈy. ¿Me qa atejiy Tsan Dios, a attaq tulil? Ex xi tqˈmaˈnl Juan: Mina.


Paulus, Apostel, ikke af Mennesker, ikke heller ved noget Menneske, men ved Jesus Kristus og Gud Fader, som oprejste ham fra de døde, 	 Ayiˈn Pabl jun tsanjil Jesús, ex nya qexjal ma chi jaw skˈoˈn weˈy, ex ma tzˈok qˈoˈn te wokliˈn, qalaˈ a qAjaw Jesucrist, junx tukˈa qMan Dios, axjo jaw anqˈsinte Jesús kyxol kyimnin.


Jeg døber eder med Vand til Omvendelse, men den, som kommer efter mig, er stærkere end jeg, han, hvis Sko jeg ikke er værdig at bære; han skal døbe eder med den Helligånd og Ild. 	 Me metzin weˈ nchi kux nqˈoˈnxjal toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa ma tzˈajtz tiˈj kyanmin. Me ante tzul wiˈjxiˈy nya noq oˈkx tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, qalaˈ kxel tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin te jun majx te patbˈil jniˈ il toj. Quˈn at nimxixtl tipin tzeˈnku weˈ, nipela at wokliˈn tuˈn woka te taqˈnil.


Disse tolv udsendte Jesus, bød dem og sagde: "Går ikke hen på Hedningers Vej, og går ikke ind i Samaritaners By! 	 Ex bˈeˈx o xi tsmaˈn Jesús tukˈa jun nukˈbˈil kyjaluˈn: Mi cheˈxa toj kytanim nya aj Judiyqe; ex mi chi okxa toj kytanim aj Samaria.


Men da nogle forhærdede sig og strede imod og over for Mængden talte ilde om Vejen, forlod han dem og skilte Disciplene fra dem og holdt daglig Samtaler i Tyrannus's Skole. 	 Me iteˈ junjun, a noq xi kychˈuẍsin kyanmin, tuˈn mina t‑xi kynimin, ex noq i ja yolbˈin kywutzxjal tiˈjjo nimbˈil tiˈj Jesús. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx etz Pabl toj ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, junx kyukˈa nimil, exsin i xi tkˈleˈntz toj jun ja te xnaqˈtzbˈil, a tetaqjo jun ichin, Tirano tbˈi.


men at Hedningerne skulle prise Gud for hans Barmhjertigheds Skyld, som der er skrevet: "Derfor vil jeg bekende dig iblandt Hedninger og lovsynge dit Navn," 	 Ex nya oˈkqox; qalaˈ tuˈn tnimsit tbˈi qMan Dios kyuˈnxjal nya Judiyqe, noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan kyiˈj, tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tuˈnpetziˈn, kchin bˈitzila bˈitz, ex ok kjawil nnimsiˈn tbˈiy kyxol txqantl xjal, ayeˈ nya Judiyqe.


Og Jesus svarede og siger til dem: "Haver Tro til Gud! 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Tenxix kynimbˈila tiˈj Dios, ex tiˈjjo jniˈ nbˈaj bˈant tuˈn.


Og da vi nu vare reddede, så fik vi at vide, at Øen hed Malta. 	 Noq kloˈnqotaqla qkyaqilxa, tej qbˈintiˈy qa Maltataq tbˈi chˈin txˈotxˈ, a tkuˈxtaq toj aˈ.


Men al Nådes Gud, som kaldte eder til sin evige Herlighed i Kristus Jesus efter en kort Tids Lidelse, han vil selv fuldelig berede eder, styrke, bekræfte, grundfæste eder! 	 Tikyˈlinxi chˈin yajbˈil kyuˈn toj jteˈbˈin qˈij, axte Dios, a tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil kyeˈy, k‑okil qˈoˈn kyeˈy tzˈaqle, jikyinxix ex kujxix, tuˈn mi yekje, a ma tzaj txkon kyeˈy, tuˈn kyoka te tkˈwal, ex tuˈn kyxiˈ toj tqoptzˈajiyil kyaˈj te jun majx noq tuˈn Crist.


Ved Tro har Abraham ofret Isak, da han blev prøvet, ja, den. enbårne ofrede han, som havde modtaget Forjættelserne, 	 Ex ikyxjo te Abraham, junchˈintaq tkˈwal, Isaac tbˈi. Me noq tuˈn tnimbˈil, tej tok toj joybˈil tiˈj tuˈn Dios, xi tiˈn Isaac, tuˈn toktaq te jun chojbˈil twutz Dios. Ex xi ttziyin tuˈn tkubˈ bˈyettaqjo tkˈwal te chojbˈil,


Og han forlangte en Tavle og skrev disse Ord: "Johannes er hans Navn." Og de undrede sig alle. 	 Xi tqanin ttata jun tzˈlan, jaˈ tuˈn tkubˈ tzˈibˈite tbˈi. Atzaj teˈ tzaj ttzyuˈn, kubˈ ttzˈibˈin, Juan tbˈi. Teˈ tok kybˈiˈn jniˈ xjal ikyjo, jotx bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylaj.


Og Josef tog Legemet og svøbte det i et rent, fint Linklæde 	 Kuˈtz tiˈn Jse t‑xmilil Jesús, ex kubˈ tbˈaltzˈin toj jun iqbˈil tbˈanilx wen.


Det samme Sindelag være i eder, som også var i Kristus Jesus, 	 Junxit tel kyximbˈitza kykyaqila, ikyxjo tzeˈnku te Crist, a Jesús;


Derfor, Brødre! gører eder des mere Flid for at befæste eders Kaldelse og Udvælgelse; thi når I gøre dette, skulle I ingen Sinde støde an. 	 Tuˈnpetziˈn werman, qa ma chi txokliˈy, ex qa ma chi jaw skˈoˈn tuˈn Dios, tzˈokx tilil kyuˈn, tuˈn kykujixa tojjo lo, noq tuˈn kybˈetin toj tumil. Quˈn qa ma bˈant kyuˈn ikyjo, nlay chi kubˈ tzˈaqa toj kynimbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Thi Skriften siger: "Du må ikke binde Munden til på en Okse, som tærsker;" og: "Arbejderen er sin Løn værd." 	 Quˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios: Mi tzˈok kykˈloˈn ttxaˈn wakx, qa nwaˈbˈin triych. Ex ikyxjo ntqˈmaˈn: Jun aqˈnil at toklin tuˈn t‑xi chjet twiˈ tkˈuˈjch.


Eller har jeg ikke Lov at gøre med mit, hvad jeg vil? Eller er dit Øje ondt, fordi jeg er god? 	 ¿Ma ntiˈtzin weˈ woklin tiˈj npwaqa, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn noq alqe wajiˈy? ¿Mo qa nloˈchj kyeˈ kykˈuˈj, tuˈn soˈjqiˈn?


Thi ere vi blevne sammenvoksede med ham ved hans Døds Afbillede, skulle vi dog også være det ved hans Opstandelses, 	 Quˈn qa ma tzˈok qmujbˈin qibˈ junx tukˈa Crist tojjo tkyimlin, tej qkuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ex ikyxjo ma tzˈok qmujbˈin qibˈ tojjo akˈaj chwinqil, tuˈn tjawlintz anqˈin juntl majl.


for den Sandheds Skyld, som bliver i os og skal være med os til evig Tid. 	 Nchi ok nkˈuˈjliˈn noq tuˈn Tyol Dios, a twutzxix, a at toj qanmin, ex ktenbˈil qukˈa te jun majx.


Og de fire og tyve Ældste, som sidde for Guds Åsyn på deres Troner, faldt ned på deres Ansigter og tilbade Gud og sagde: 	 Ex ayetzin kyaje toj kaˈwnaq nejinel, a qˈuqleqetaq toj kyqˈuqbˈil twutz Dios, bˈeˈx i kubˈ mukˈe twutz txˈotxˈ, ex i kˈulin twutz.


Men en løb hen og fyldte en Svamp med Eddike og stak den på et Rør og gav ham at drikke og sagde: "Holdt! lader os se, om Elias kommer for at tage ham ned." 	 Ex jun paqx el rinin jun jyolte chˈin bˈuˈẍ. Kux tmulin toj vin txˈam, ex ok tkˈloˈn tiˈj twiˈ jun ptzˈan, tuˈn t‑xi tkˈwaˈn Jesús. Bˈaj xi kyqˈmaˈn xjal te: ¡Ax tenkuj! Jekytzin tzul Elías qˈilte, tuˈn tkuˈtz twutz tcruz.


Og da det åbnede det syvende Segl, blev der Tavshed i Himmelen omtrent en halv Time. 	 Tej tjaw tlaqin tal Tal rit twuqin jupbˈilte uˈj, bˈeˈx kubˈ nume toj kyaˈj nikyˈjin or.


Hans Herre sagde til ham: Vel, du gode og tro Tjener! du var tro over lidet, jeg vil sætte dig over meget; gå ind til din Herres Glæde! 	 Me antej tajaw pwaq xi tqˈmaˈn: Chjontiy. Jun aqˈnil, a tbˈanilx wen ex tzˈaqlexix. Atzin jaˈlin, quˈn tuˈn nimx xbˈant tuˈn tukˈa tal chˈin, nimxixtl kxel nqˈoˈn tey. Ku toktza ex ku ttzalaja wukˈiy.


Og da Tiden kom, sendte han en Tjener til Vingårdsmændene, for at han af Vingårdsmændene kunde få af Vingårdens Frugter. 	 Teˈ tul kanin tqˈij awal, tzaj tchqˈoˈn jun taqˈnil qanil teˈ twutz awal te manbˈil ttxˈotxˈ.


Hvem skulde ikke frygte dig, Herre! og prise dit Navn? Thi du alene er hellig; ja, alle Folkeslagene skulle komme og tilbede for dit Åsyn, fordi dine retfærdige Domme ere blevne åbenbarede. 	 ¿Ankye jun nlay jaw xobˈ teˈy, Ay qAjawa? ¿Ex ankye jun nlay jaw nimsin te tbˈiy? Quˈn oˈkx teˈ xjanxix. Ex tkyaqil tnam twutz txˈotxˈ tzul tkˈatza kˈulil teˈy, quˈn tkyaqil taqˈnbˈiˈn tzˈaqlexix, ex ma qˈanchaˈlix.


Derefter, da Jesus vidste, at alting nu var fuldbragt, for at Skriften skulde opfyldes, siger han: "Jeg tørster." 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqˈmaˈn Jesús: At kˈwaj wiˈja. Xi tqˈmaˈn ikyjo tuˈntzin tjapin bˈajjo tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios, quˈn bˈiˈntaq tuˈn qa il tiˈj tuˈn tjapin bˈajjo tkyaqil otaq tqˈma Dios.


hvortil han kaldte eder ved vort Evangelium, for at I skulde vinde vor Herres Jesu Kristi Herlighed. 	 Ikytziˈn, ma chi txokliˈy tuˈn qMan Dios tuˈn kykleta, noq tuˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a xi qqˈmaˈn kyeˈy, tuˈntziˈn jaˈlin at kyokliˈn tiˈjjo a at toj kyaˈj, jaˈ nqoptzˈaje qAjaw Jesucrist.


Og han sagde til dem: "Hvorfor ledte I efter mig? Vidste I ikke, at jeg bør være i min Faders Gerning?" 	 I xi ttzaqˈwin Jesús. ¿Tiquˈn nchi jyon wiˈja? ¿Ma nya bˈiˈn kyuˈn qa ilxix tiˈj tuˈn nteˈn toj taqˈin nMaˈn?


Og Troens Bøn skal frelse den syge, og Herren skal oprejse ham, og har han gjort Synder, skulle de forlades ham. 	 Me ajtzin kynaˈn Dios tukˈa kynimbˈil, oktzin kweˈbˈil yabˈ, exsin a qAjaw kˈwel qˈaninte. Ex qa at til o tbˈinche, ok kˈwel najsin tuˈn Dios.


Og efter at have tilbedt ham vendte de tilbage til Jerusalem med stor Glæde. 	 Tej kybˈaj kˈulin twutz, bˈeˈxsin i meltzˈajtz toj tnam te Jerusalén, me ox chi tzalajx wen.


Og da hun havde sagt dette, gik hun bort og kaldte hemmeligt sin Søster Maria og sagde: "Mesteren er her og kalder ad dig." 	 Tbˈajlinxiˈ tyolin ikyjo, bˈeˈx aj Mart qˈolbˈil te Mariy, ex xi tjaskˈin te: Lu Xnaqˈtzil at tzaluˈn, ex luy ntxokle tuˈn.


Da udskældte de ham og sagde: "Du er hans Discipel; men vi ere Mose Disciple. 	 Bˈeˈxsin i bˈaj ok tentz yisolte, ex xi kyqˈmaˈn te: Ma txi lipey tiˈjjo maˈ ichin anetziˈn; me metzin qe, axsa qo xela lipe qe tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil Moisés.


Thi Jorden, som drikker den ofte derpå faldende Regn og frembringer Vækster, tjenlige for dem, for hvis Skyld den også dyrkes, får Velsignelse fra Gud; 	 Tkyaqil xjal tzaj tkyˈiwbˈil Dios kyibˈaj tzeˈnku txˈotxˈ, aj ttzaj jbˈal tibˈaj. Qa ma tzaj tbˈanilx tawaljo txˈotxˈ, attzin tkyˈiwbˈil Diostz tibˈaj, ex nim n‑ajbˈin kye xjal, a nchi aqˈnin tiˈj.


Jeg ved, at der efter min Bortgang skal komme svare Ulve ind iblandt eder, som ikke ville spare Hjorden. 	 Bˈiˈnxix wuˈn, chi Pabl, qa aj wikyˈa, chi ul txqantl xjal te najsilte Ttanim qMan Dios, iky tzeˈnqeku txqan txˈuˈj xoˈj kyxol rit.


Thi førend der kom nogle fra Jakob, spiste han sammen med Hedningerne; men da de kom, trak han sig tilbage og skilte sig fra dem af Frygt fr dem af Omskærelsen. 	 Quˈn tnejil, nwaˈntaq Pegr junx kyukˈa xjal nya Judiyqe. Me atzaj teˈ kyul kanin junjun xjal, a tzajninqe kyxol junjun tukˈa Santyaw, tukˈa jun kyximxjal, qa nyaxix toj tumiltaq a nbˈanttaq tuˈn Pegr. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx el tpaˈn Pegr tibˈ kyiˈj nimil, a nya Judiyqe, tuˈn twaˈntaq kyukˈa. Quˈn bˈeˈx tzaj t‑xobˈil kye xjal Judiyqe, a kyajxix tuˈn tjapin bˈajjo tkyaqil tkawbˈil Moisés.


Og de gik hen og bevogtede Graven sikkert med Vagten efter at have sat Segl for Stenen. 	 Bˈeˈxsin i xiˈtz, jpulte wen, ex ok kyqˈoˈn juntl jupbˈilte, tuˈn mi yekˈjex. Ex kyij kyoqxenin kye xoˈl qˈaqˈ, tuˈn mi chi ikyˈ ktaneˈ.


"Den, som modtager eet af disse små Børn for mit Navns Skyld, modtager mig; og den, som modtager mig, modtager ikke mig, men den, som udsendte mig." 	 Alkye kxel kˈmonte jun tal kˈwal tzeˈnku lo, noq tuˈn tnimbˈil tiˈj nbˈiˈy, nya noq oˈkxjo kˈwal kxel tkˈmoˈn, qalaˈ majqinxa; ex atziˈn xjal kxel kˈmon weˈy, nya noq oˈkqinxa kchin xel tkˈmoˈn, qalaˈ majxjo Dios, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Men da en rum Tid var forløben, og Sejladsen allerede var farlig, såsom endog Fasten allerede var forbi, formanede Paulus dem og sagde: 	 Nimxtaq ambˈil otaq qnajsiˈy, noq tuˈn tpaj kyqˈiqˈ, ex nimxtaq xobˈajil tuˈn qbˈeta toj ttxuyil aˈ, quˈn tuˈn chˈixtaq tok jbˈalil. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Pabl jun tumil. Chiˈ kyjaluˈn:


Men der skal komme Dage, da Brudgommen bliver tagen fra dem; da skulle de faste i de Dage." 	 Me pon kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn wele najiˈy, a ayiˈn, a ikyxjo tzeˈnku chmilbˈaj kyxol. Ajtzin tjapin kaninjo qˈij anetziˈn, okpetzila kˈwel kypaˈntz waˈyaj, tuˈn kynaˈn Dios wen.


Kvinder bør ligeledes være ærbare, ikke bagtaleriske, ædruelige, tro i alle Ting. 	 Ex aye qya, a mojilqe, il tiˈj tuˈn kybˈet toj tumil, tuˈn kynimajtz kyuˈn txqantl, ex nya iqil yolqe, qalaˈ mutxin kyten, ex tzˈaqleqe toj tkyaqil.


Men da Jesus hørte dette, forundrede han sig over ham; og han vendte sig om og sagde til Skaren, som fulgte ham: "Jeg siger eder, end ikke i Israel har jeg fundet så stor en Tro." 	 Tej tbˈinte Jesúsjo ikyjo, bˈeˈx jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx tzaj meltzˈaj, exsin tzaj tqˈmaˈntz kyeˈ xjal, a lipcheqetaq tiˈj. Chiˈ kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, naˈmx nbˈintiˈy jun ichin kyxol aj Israel, a atit nim tnimbˈil tzeˈnku tnimbˈiljo ichin lo, chiˈ.


Sælges ikke fem Spurve for to Penninge? og ikke een af dem er glemt hos Gud. 	 Kanqetzin kyeˈ tal pichˈ. ¿Ma nyatzin jweˈ kyeˈ tal kybˈaj nkˈayajtz tuˈn kabˈe tal pwaq? Me iˈchaqx nya tal wiˈyilqetz, mix aˈlx junte n‑el naj toj tkˈuˈj qMan Dios.


Og det skete en af de Dage, at han gik om Bord i et Skib tillige med sine Disciple, og han sagde til dem: "Lader os fare over til hin Side af Søen;" og de sejlede ud. 	 Jun majjo ikyjo, okx Jesús exqetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin toj jun bark, exsin xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Qo ikyˈx tzma tjlajxi nijabˈ, chiˈ. Ex bˈeˈxsin i xiˈtz.


Altså retfærdiggjorte af Tro have vi Fred med Gud ved vor Herre Jesus Krist, 	 Ma qo ok tzˈaqle twutz qMan Dios noq tuˈn qnimbˈil. Tuˈntziˈn ikyjo, at qmujbˈil qibˈ tukˈa, noq tuˈn qAjaw Jesucrist.


Går ud! Se, jeg sender eder som Lam midt iblandt Ulve. 	 Kuxsin cheˈxtza, ex kykaˈyink kyibˈa, quˈn ma chex nchqˈoˈn tzeˈnqekuˈ tal rit kyxol txqan xoˈj.


Giver Agt på Ravnene, at de hverken så eller høste og de have ikke Forrådskammer eller Lade, og Gud føder dem; hvor langt mere værd end Fuglene ere dog I? 	 Kykaˈyinktzin kyejiˈy kychwinqil joj: Mina nchi awan, ex mina nchi chmon twutz kyawal. Ntiˈ jun kykˈubˈl te tkubˈil kywa, ex ntiˈ jun kytxˈutxˈ. Me ate Dios nxi qˈonte kywa. ¿Yajtziljo kyetza? ¿Ma nyapela nimxtl kyeˈ kyoklin kywutzjo jniˈ joj?


Og han tilstedte ingen at følge med sig uden Peter og Jakob og Johannes, Jakobs Broder. 	 Ex bˈeˈx i xiˈ Jesús tja Jayr tukˈa Pegr, tukˈa Santyaw ex Juan, kyitzˈin kyibˈ, ex mix tqyaˈye tuˈn kyxi lipe txqantl xjal kyiˈj.


og de opløftede Røsten og sagde: "Jesus, Mester, forbarm dig over os!" 	 exsin i jaw ẍchˈintz kyjaluˈn: ¡Jesús! Ay Xnaqˈtzil, qˈaqˈintzin teˈ tkˈuˈj qiˈja.


Thi dette er Kærlighed til Gud, at vi holde hans Bud; og hans Bud ere ikke svære; 	 Atzin tuˈn kykubˈ nimitjo tnukˈbˈil; ex ayetziˈn tnukˈbˈil, nya jun iqtzqe.


Thi tre ere de, som vidne: 	 Quˈn at oxe nqˈonte tqanil qa ax Diosjo Jesús:


Men efterdi Lydda var nær ved Joppe, udsendte Disciplene, da de hørte, at Peter var der, to Mænd til ham og bade ham: "Kom uden Tøven over til os!" 	 Tej kybˈinte nimil qa antza taˈyetaq Pegr toj Lida, ex quˈn tuˈn nqayintaq iteˈye, xi kychqˈoˈn kabˈe ichin qˈmalte te: Liwey ku tzaja qukˈiy toj Jope, chi chiˈ.


Der gjorde de da et Aftensmåltid for ham, og Martha vartede op; men Lazarus var en af dem, som sade til Bords med ham. 	 Antza kubˈe kybˈinchin jun wabˈj te aqˈbˈil chjonte te Jesús. Ate Mart nsipintaq wabˈj, ex ajin te Lázaro qˈuqlektaq waˈl kyukˈa tiˈj meẍ.


Men de halvfjerdsindstyve vendte tilbage med Glæde og sagde: "Herre! også de onde Ånder ere os lydige i dit Navn." 	 Tzunx nchi tzalajx kyej kabˈlajaj toj jun mutxˈ xjal, tej kymeltzˈaj. Chi chiˈ kyjaluˈn: Taa, majqexpe kyeˈ taqˈnil tajaw il nqo kubˈ nimiˈn kyuˈn, tzeˈnku nqo yoliˈn toj tumil tbˈiy.


Men dersom din Hånd eller din Fod forarger dig, da hug den af, og kast den fra dig! Det er bedre for dig at gå lam eller som en Krøbling ind til Livet end at have to Hænder og to Fødder og blive kastet i den evige Ild. 	 Tuˈnpetziˈn, qa noq tuˈn tpaj jun tqˈobˈa mo jun tqan, aku kubˈ tzˈaqiy toj il, bˈantla tuˈn tel ttxˈemiˈn, ex qˈimila toj tkˈuˈja te jun majx. Quˈn wenitla tuˈn tokxa toj kyaˈj noq tukˈa jun tqˈobˈa mo jun tqan, tzeˈnkul teˈ, tuˈn t‑xiˈy kyukˈa kykabˈil toj qˈaqˈ.


Men Gud vendte sig fra dem og gav dem hen til at tjene Himmelens Hær, som der er skrevet i Profeternes Bog: "Have I vel, Israels Hus! bragt mig Slagtofre og andre Ofre i fyrretyve År i Ørkenen? 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el tlaqˈbˈin te Dios tibˈ kyiˈj, ex xi tqˈoˈn ambˈil kye, tuˈn kykˈulin kywutz qe cheˈw te twutz kyaˈj, quˈn ikytziˈn tzˈibˈin tojjo uˈj kye yolil Tyol Dios: Ayiˈy aj Israel, twutzxix qa kubˈ kybˈyoˈn aluˈmj te chojbˈil kyila, ex tuˈn t‑xi kyqˈoˈn oyaj toj kaˈwnaq abˈqˈe, tej kybˈeta toj tzqij txˈotxˈ. Me ntiˈ tajbˈin, quˈn nya te weˈy tzaje kyqˈoˈniˈy tkyaqiljo luˈn,


og Salmon avlede Boas med Rakab; og Boas avlede Obed med Ruth; og Obed avlede Isaj; 	 Ante Salmón tukˈa Rahab, ayeˈ ttata Booz, ex ante Booz tukˈa Rut, ayeˈ ttata Obed, a ttata Isaí.


Og jeg ved, at dette Menneske (om han var i Legemet, eller uden Legemet, det ved jeg ikke, Gud ved det), 	 Me atziˈn bˈiˈn wuˈn ajo ichin, qa tukˈa t‑xmilil mo minaj; oˈkx Dios ojtzqilte,


Men ham, som formår over alle Ting at gøre langt ud over det, som vi bede eller forstå, efter den Magt, som er virksom i os, 	 Atzin jaˈlin, qo qˈoˈn chjonte te qMan Dios, a at tipin tuˈn tbˈant nimxixtl tuˈn, tibˈaj tkyaqiljo nxi qqanin te, ex nqo ximin tiˈj, noq tuˈnjo tipin, a n‑aqˈnin toj qanmin.


Men Jødernes Højtid, Løvsalsfesten, var nær. 	 Chˈixtaq tul kanin nintz qˈij kye aj Judiy, a jaˈ nchi najan toj tal pach toj kˈul, noq te jun naˈbˈl tiˈjjo tej kyten qtzan qtaˈẍ toj tzqij txˈotxˈ ojtxe.


Men Paulus kaldte en af Høvedsmændene til sig og sagde: "Før denne unge Mand hen til Krigsøversten; thi han har noget at melde ham." 	 Tej tbˈinte Pabl ikyjo, bˈeˈxsin tzaj tqˈolbˈintz jun xoˈl qˈaqˈ, ex xi tqˈmaˈn te: Qˈinxjiy kuˈxin qˈa lo twutz tnejil xqˈuqil, quˈn at jun tyol tuˈn t‑xi tqˈmaˈn.


Men da han holdt op med at tale, sagde han til Simon: "Far ud på Dybet, og kaster eders Garn ud til en Dræt!" 	 Tbˈajlinxitzin yolin, xitzin tqˈmaˈn te Simun kyjaluˈn: Qˈinkxsinjiy bark jaˈ nim t‑xe nijabˈ, exsin kyxoˈnkuxjiˈy kypaˈy te tzuybˈil kyiẍ.


"Dette er den Pagt, som jeg vil oprette med dem efter de Dage," siger Herren: "Jeg vil give mine Love i deres Hjerter, og jeg vil indskrive dem i deres Sind, 	 Tuˈn kykyijxjal toj wen wukˈiy, chi Dios, nya ikyxjo tzeˈnku ojtxe, quˈn atziˈn ojtxe tumil ma kyij naj. Qalaˈ atziˈn jaˈlin, kˈwelix nqˈoˈn saq Nkawbˈila toj kyanmin, ex k‑okix ntzˈibˈiˈn toj kynabˈl.


Og jeg så, og se, Lammet stod på Zions Bjerg, og med det hundrede og fire og fyrretyve Tusinde, som havde dets Navn og dets Faders Navn skrevet på deres Pander. 	 Ex ikyxjo, xi nkaˈyinjiˈy tal Tal rit, ajo Jesús, waˈltaq twiˈ wutz Sion, junx kyukˈa 144,000 xjal, a toktaq tbˈi tal Tal rit tiˈj kyplaj ex tbˈi Ttata.


Derfor måtte han blive sine Brødre lig i alle. Ting, for at han kunde blive en barmhjertig og trofast Ypperstepræst over for Gud til at sone Folkets Synder. 	 Tuˈntzin qklet, iltaq tiˈj tuˈn tok Jesús tzeˈnkuxixjo qe, awo xjalqo. Oˈkx jun tumiljo, tuˈn tten tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qukˈa, ex tuˈn tok qˈoˈn toklin te tnejilxix pale, tuˈn tyolin kyiˈj xjal twutz qMan Dios; ex tuˈn tchjet qil tuˈn tchkyˈel el chitj twutz cruz, noq tuˈn qklet awo, a o qo nimin tiˈj.


Men sige vi: Fra Mennesker, da vil hele Folket stene os; thi det er overbevist om, at Johannes var en Profet." 	 Ex nlay txi qqˈmaˈn qa noq aye xjal ẍi tzaj chqˈonte qtzan Juan, quˈn qa ma txi qqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈx aku qo kubˈ kybˈyoˈnxjal tukˈa abˈj, quˈn tuˈn kykyaqiljo maˈ xjal lo i xi niminte qa ate Juan jun yolil Tyol Dios.


Men Peter rejste ham op og sagde: "Stå op! også jeg er selv et Menneske." 	 Me ante Pegr xi tqˈman te, tuˈn tjaw weˈks. Chiˈ kyjaluˈn: Weˈksa, quˈn ex ichinqin weˈ tzeˈnkuxjo ay.


thi han elsker vort Folk, og han har bygget Synagogen for os." 	 Tbˈanilxjo nejinel anetziˈn, ex at toklin tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn, quˈn tajxix tiˈj qtanim, ex o kubˈ tbˈinchin jun ja te qnabˈl Dios, chi chiˈ.


i hvem vi have Frimodigheden og Adgang med Tillid ved Troen på ham. 	 Atzin jaˈlin, at jun akˈaj tumil ma jqet, tuˈn qkyij qkyaqilx toj wen tukˈa Dios, noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Crist, ex tuˈnjo qˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj.


men lider han som en Kristen, da skamme han sig ikke, men prise Gud for dette Navn! 	 Me qa at jun n‑ikyˈx tuˈn, noq tuˈn tpajjo tbˈi Crist, mina jaw txˈixwe tuˈn; qalaˈ bˈaˈn tuˈn tnimsin tbˈi Dios, quˈn tuˈn at toklin tuˈn tok tbˈi te nimil tiˈj.


Og længe vilde han ikke. Men derefter sagde han ved sig selv: Om jeg end ikke frygter Gud, ej heller undser mig for noget Menneske, 	 Ilaˈxitaq qˈij otaq tzikyˈ, ex mix jaˈxitaq n‑oke bˈiˈnnaj tal mebˈe qya. Me chebˈe kubˈ mutxe tej kawil bˈisilte kyjaluˈn: Exla qa mina ntzaj weˈ tchewil Dios wiˈj, exla qa ntiˈx chˈin kyiwle jniˈ xjal weˈy,


og Herodes ikke heller, thi han sendte ham tilbage fil os; og se, han har intet gjort som han er skyldig at dø for. 	 ex ikyx te Herodesjo, ntiˈ tilx xjyet tuˈn. Quˈn tzeˈn ttentz saj tmeltzˈintl. Kan lo, ntiˈ tetz il ma bˈant tuˈn, a atit kyimin tiˈj.


Og under indbyrdes Uenighed gik de bort, da Paulus havde sagt dette ene Ord: "Rettelig har den Helligånd talt ved Profeten Esajas til eders Fædre og sagt: 	 Tbˈajlinxiˈ yolin Pabl, bˈeˈx el kypaˈn kyibˈ, quˈn tuˈn mix jaˈtaq nchi kyija toj wen kyxolilex. Xitzin tqˈmaˈn Pabl kye kyjaluˈn: Wen teˈ a bˈaj tyolin Xewbˈaj Xjan kyeˈ ojtxe qxjalil, tej tkyij tzˈibˈin tuˈn Isaías, a yolil Tyol Dios, a chiˈ kyjaluˈn:


Paulus; Kristi Jesu Apostel ved Guds Villie, for at bringe Forjættelse om Livet i Kristus Jesus 	 Ayiˈn Pabl, jun tsanjil Jesucrist; chqˈoˈnqiˈn tuˈn tajbˈil qMan Dios, ikyxjo tzeˈnku bˈantnin tiˈj tuˈn, tiˈjjo tkabˈ qchwinqil noq tuˈn s‑ok qmujbˈin qibˈ tukˈa Crist, a Jesús.


hvor meget mere skal da Kristi Blod, hans, som ved en evig Ånd frembar sig selv lydeløs for Gud, rense eders Samvittighed fra døde Gerninger til at tjene den levende Gud? 	 ¿Yajtzilaˈ te Cristtz tchkyˈel ma ntiˈtzin teˈ tipin tuˈn tsaqix toj qanmin tuˈn? Quˈn noq tuˈn attaq Xewbˈaj Xjan tukˈa Jesús, xi tqˈoˈn tibˈ te chojbˈil qil te jun majx twutz qMan. Ex atzin chojbˈil anetziˈn tzˈaqlexix wen, ex ntiˈ chˈin tkyˈi. Tuˈn ikyjo, atziˈn tchkyˈel nimxix tipin twutz kychkyˈel aluˈmj tuˈn tsaqix qanmin ex qnabˈl, ex tuˈn tnajsit tkyaqil qbˈinchbˈin nya wen, a nxi qˈinqe toj kyimin, tuˈntzin qajbˈin te qMan Dios itzˈxix te jun majx.


Men for at I skulle vide, at Menneskesønnen har Magt på Jorden til at forlade Synder," da siger han til den værkbrudne: "Stå op, og tag din Seng, og gå til dit Hus!" 	 Me mi xi kynimiˈn qa ikyjo. Me atzin jaˈlin, kxel nyekˈiˈn kywutza qa ayiˈn weˈ, a Tkˈwal Ichin, at wokliˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyilxjal te jun majx. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn te yabˈ: ¡Weˈksa! ¡Qˈinxjiy tkuẍbˈila, ex kux tzˈaja tjay!


da Jesus vidste, at Faderen havde givet ham alle Ting i Hænde, og at han var udgået fra Gud og gik hen til Gud: 	 Me bˈintaql te Jesús tuˈn, qa tukˈa Dios otaq tzaje, ex iltaq tiˈj tuˈn taj tukˈa juntl majl, ex ax Dios o tzaj qˈonte toklin tibˈaj tkyaqil.


Og de vendte tilbage fra Graven og kundgjorde alle disse Ting for de elleve og for alle de andre. 	 Ex atzaj teˈ kyaj meltzˈaj ttzi jul, bˈeˈx i ok ten qˈmalte jniˈxjo otaq kybˈi, exsin otaq kyli kyeˈ junlajaj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, ex kye kykyaqil xjal.


Og han sendte atter en anden Tjener til dem; og ham sloge de i Hovedet og vanærede. 	 Toj juntl majl tzaj tchqˈoˈn juntl taqˈnil, ex ikyxjo, bˈeˈx kyˈixbˈe twiˈ, noqx jniˈ bˈaj kyyisoˈn, ex kukxljo, aj kychqˈoˈn.


Og de holdt fast ved Apostlenes Lære og Samfundet, Brødets Brydelse og Bønnerne. 	 Kykyaqilxix qˈiˈntaq kyibˈ tuˈn tkubˈ bˈinchitjo kyyol tsanjil. Ex nkymojin kyibˈ kyxolilex, i naˈn Dios, ex ok kychmoˈn kyibˈ tuˈn tkubˈ ikyˈsitjo Xjan Wabˈj.


Men Dødens Brod er Synden, og Syndens Kraft er Loven. 	 A bˈiybˈil tuˈn kyimin, atziˈn a bˈinchj il. ¿Ex jaˈn ntzaje tipin bˈinchj il? Noq tuˈn qbˈinchbˈin tiˈjbˈinxiˈ tkawbˈil Dios.


Således også med eder: når I tragte efter åndelige Gaver, da lad det være til Menighedens Opbyggelse, at I søge at blive rige derpå 	 Me ayetzin kyeˈ ma chi oka te junchˈin Ttanim Dios, ex kyaja tuˈn tyekˈit Xewbˈaj Xjan kyxola tuˈn kyokliˈn, tzeˈnku tuˈn kyyoliˈn toj junxilchaq yol. Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kyqˈonktzintza tilil kyiˈjjo kyoklin tuˈn tbˈant kyyoliˈn tzeˈnkuxjo chi yolinxjal tuˈn tchˈiyjo Ttanim Dios.


Vore Fædre have tilbedt på dette Bjerg, og I sige, at i Jerusalem er Stedet, hvor man bør tilbede." 	 Qa ikyjo, at jun nxjela teˈy: Ayetziˈn qxeˈchila aj Samaria i kˈulin te Dios twiˈ wutz lo; me ayetzin kyeˈ aj Judiy nkyqˈmaˈn qa noq oˈkx toj Jerusalén aku qo kˈuline.


Hans Disciple kom i Hu, at der er skrevet: "Nidkærheden for dit Hus vil fortære mig." 	 Bˈeˈxsin tzaj kynaˈntz t‑xnaqˈtzbˈin, aj tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios: Ay, Dios, Nimxix nchin xkyˈaqiˈn tiˈj Tjaych.


Der er intet uden for Mennesket, som, når det går ind i ham, kan gøre ham uren; men hvad der går ud af Mennesket, det er det, som gør Mennesket urent. 	 Nya teˈ tiˈchaqku tiˈ nbˈaj tuˈn jun xjal, nxi qˈonte toj il, qalaˈ ikytzin a teˈ n‑etz toj ttzi, quˈn toj tanmin njatze.


Men da han havde læst Brevet og spurgt, fra hvilken Provins han var, og havde erfaret, at han var fra Kilikien, sagde han: 	 Tbˈajlinxiˈ uˈjin uˈj, xi tqanin Félix te, jaˈtaq tzajnin Pabl. Atzaj teˈ tbˈinte, qa te Ciliciataq,


efterdi en Ven af mig er kommen til mig fra Rejsen, og jeg har intet at sætte for ham; 	 noq tuˈn at jun weˈ wukˈa tzajnin toj tbˈe, ex luˈ ma kanin njaˈy. Me ntiˈx chˈin weˈ at we, a tuˈn t‑xi nqˈoˈn te.


Bekymrer eder derfor ikke for den Dag i Morgen; thi den Dag i Morgen skal bekymre sig for sig selv. Hver Dag har nok i sin Plage. 	 Mi chi bˈisin kyeˈ tiˈjjo nchiˈj, quˈn nchiˈjxi teˈ, ex tex teˈ tkyaqiljo kbˈajil toj. Quˈn toj jun qˈij nimku aku bˈaj.


"Mester! Moses har sagt: Når nogen dør og ikke har Børn, skal hans Broder for Svogerskabets Skyld tage hans Hustru til Ægte og oprejse sin Broder Afkom. 	 Kyij tyolin Moisés, qa ma kyim jun ichin, ex qa ntiˈ jun tkˈwal xkyij tukˈa t‑xuˈjil, il tiˈj tuˈn tjaw meje tukˈa titzˈin mo tukˈa ttziky qtzan tchmil, tuˈntzin aj tuljo tnejil kyal, te tkˈwaljo qtzan tchmil tuˈn toke.


Og da de om Morgenen gik forbi, så de, at Figentræet var visnet fra Roden af. 	 Toj junxil qlixje, ikyˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatzjo tqan iw, ex ok kykaˈyin otaq jaw tzqij.


Og han vendte tilbage og fandt dem atter sovende; thi deres Øjne vare betyngede, og de vidste ikke, hvad de skulde svare ham. 	 Teˈ tmeltzˈaj juntl majl kykˈatzjo t‑xnaqˈtzbˈin, ex ikyxljo, nchi ktantaql teˈ kyel knetl tuˈn. Ex mix tene tumil kyyol te, quˈn mix kypaˈyix watl.


og han løslod den, de forlangte, som var kastet i Fængsel for Oprør og Mord; men Jesus overgav han til deres Villie. 	 Jatztzin ttzaqpiˈn Pilatjo Barrabás, a ichin tkuˈxtaq toj tze noq tuˈn tpaj tbˈujbˈin ex tbˈiˈybˈin, ikyxjo tzeˈnku nkyqanintaqxjal, exsin kubˈ tbˈinchin tukˈa Jesús tzeˈnkuxjo nkyqanintaq.


Da fastede de og bade og lagde Hænderne på dem og lode dem fare. 	 Tej kybˈaj naˈn Dios, ex kybˈaj paˈn waˈyaj, kubˈ kyqˈoˈn nimil kyqˈobˈ kyibˈaj Bernabé ex Saulo, noq tuˈn kyxi oqxeniˈn toj tqˈobˈ qMan Dios, exsin i xi chqˈoˈntz toj tbˈi qAjaw.


Og da de frygtede, at vi skulde støde på Skær, kastede de fire Ankre ud fra Bagstavnen og bade til, at det måtte blive Dag. 	 Tuˈn chˈixtaq qkaniˈn tkˈatzjo txˈotxˈ, bˈeˈx tzaj kyxobˈiljo aqˈnil, qa akutaq tzˈok takpajjo bark kyiˈj ma tij abˈj, ex toj qxopin. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx kux kyqˈoˈn kyaje kxbˈil tiˈjxi bark, tuˈn mina bˈetl. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i ja naˈn Dios, ex xi kyqanin tuˈn liwey tuˈn qsqix.


men enhver fristes,når han drages og lokkes af sin egen Begæring; 	 Qalaˈ, qa at jun xtnaˈ jun tbˈis tuˈn tkubˈ tbˈinchin a nya bˈaˈn, ikyxjo tzeˈnku jun tiˈ tkuˈx toj jun tzuybˈil txuk; ax tbˈis xkubˈ sbˈunte. Ex ikytziˈn nkubˈe tzˈaqe toj il.


Og de, som bo på Jorden, glæde sig over dem og fryde sig; og de sende hverandre Gaver, fordi disse to Profeter vare til Plage for dem, som bo på Jorden. 	 Ex ayetziˈn itzˈqex twutz txˈotxˈ kchi tzalaje tiˈjjo kyimin, ex kxel kysmaˈn oyaj kyxolx, quˈn aye xjal lo kubˈ kybˈinchin mibˈin kyiˈj kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ.


de sige da atter til den blinde: "Hvad siger du om ham, efterdi han åbnede dine Øjne?" Men han sagde: "Han er en Profet." 	 Bˈeˈx xi kyqanin majl teˈ moẍtaq: ¿Yajtzin te? ¿Tiˈtzin te ntqˈmaˈn tiˈjjo ichin, ax jqonte twutza? I xi ttzaqˈwin tej ichin: Bˈa we wuˈn jun yolil Tyol Dios teˈ.


Og han tog ham afsides fra Skaren og lagde sine Fingre i hans Øren og spyttede og rørte ved hans Tunge 	 Ex kypaˈn Jesús kyibˈ kyjunalx tukˈaˈ xjal, jaˈ mixtaq aˈl at, exsin i okx tqˈoˈn twiˈ tqˈobˈ kyoj tẍkyin, ex i ok takˈsin twiˈ tqˈobˈ tukˈa taˈl ttzi. Ok tmikoˈn taqˈjo xjal,


Thi der har indsneget sig nogle Mennesker, om hvem det for længe siden er forud skrevet, at de vilde falde under denne Dom: Ugudelige, som misbruge vor, Guds Nåde til Uterlighed og fornægte vor eneste Hersker og Herre Jesus Kristus. 	 Quˈn ikytziˈn, iteˈ xjal n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ nyakuj nimilqe; chebˈe ma chi okx kyxola sbˈul kyeˈy. Ayetzin wiq xjal luˈn, o chi yolajtz toj Tuˈjil Tyol Dios, qa te najinqe te jun majx. Aye xjal luˈn, mina nkubˈ nimin Dios kyuˈn, ex nya wen kybˈinchbˈin. Tzunxix nxi kyqˈmaˈn qa tuˈn nimilqo, ntiˈl qil twutz Dios; noq tuˈn t‑xtalbˈil, aku qo bˈinchin tkyaqil noq tzeˈn qaj, chi chiˈ. Mina ntzaj tchewil tkawbˈil qMan Dios kyiˈj, ex n‑el kyiˈjlin Jesucrist, a oˈkx qAjaw ex Klolqe te jun majx.


Men da det nu skete, at Peter kom ind, gik Kornelius ham i Møde og faldt ned for hans Fødder og tilbad ham. 	 Tej tkanin Pegr, etz Cornelio qˈolbˈilte, ex bˈeˈx kubˈ meje, tuˈn tkˈulin twutz.


Og Skarerne spurgte ham og sagde: "Hvad skulle vi da gøre?" 	 Ayetzin kyej xjaltz antza xi kyqanin te kyjaluˈn: ¿Tiˈtzin aku kubˈ qbˈinchintza?


Og derefter så jeg fire Engle stå på Jordens fire Hjørner; de holdt ordens fire Vinde; for at ingen Vind skulde blæse over Jorden, ej heller over Havet, ej heller over noget Træ. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn kyaje angel waˈlqetaq toj kyaje tumil txˈotxˈ, a tzyuˈntaq kyaje kyqˈiqˈ kyuˈn, tuˈntzintla mi xupin kyqˈiqˈ tibˈaj txˈotxˈ, ex tibˈaj ttxuyil aˈ, mixpe tibˈaj jun tze.


og han, som indbød dig og ham, måtte komme og sige til dig: Giv denne Plads, og du da med Skam komme til at sidde nederst. 	 ex atziˈn xjal, a xtxokin kyiˈja kykabˈila, aku tzaj qˈmante tey kyjaluˈn: ¡Weˈksa! Qˈonx tqˈuqila teljo juntl lo chitjo tey. Ex tukˈatzin ttxˈixewtza, bˈeˈx aku txiˈy qebˈil twiˈ qˈuqbˈil, a at tzma tiˈjxi.


Og de førte det til Jesus, og de lagde deres Klæder på Føllet og lod Jesus sætte sig derpå. 	 Tzajtzin kyiˈntzjo tal bur, jaˈtaqjo taˈye Jesús. Jax kyqˈoˈn jniˈ kytxoˈw tibˈaj, exsin jax qe Jesústz tibˈaj.


Dersom jeg nyder det med Taksigelse, hvorfor hører jeg da ilde for det, som jeg takker for? 	 Quˈn qa ma xi nqˈoˈn chjonte te Dios tiˈjjo a nxi nchyoˈn, ¿Tiquˈntzin nyolbˈin wiˈja tuˈn xi nchyoˈn?


Og han stod op og tog Barnet og dets Moder med sig om Natten og drog bort til Ægypten. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx jaw weˈ Jse, ex xi tchleˈn tal kˈwal tukˈa toj qnikyˈin tukˈaxjo tnana, tuˈn kyxiˈ Egipto.


Han havde sin Bolig i Gravene, og ingen kunde længer binde ham, end ikke med Lænker. 	 Atzin ichin otaq najan tojjo muqbˈil kyimnin kyuˈn taqˈnil tajaw il. Kujxtaq teˈ ichin anetziˈn; mixtaq aˈl nxkye tiˈj, tuˈn tkubˈ kˈloˈn tukˈa kxbˈil.


"Himmelen er min Trone, og Jorden mine Fødders Skammel, hvad Hus ville I bygge mig? siger Herren, eller hvilket er min Hviles Sted? 	 A wejiˈy nqˈuqil kyaˈj, ex atzin txˈotxˈ kykubˈil nqaˈn, ex ayin weˈ Bˈinchilte tkyaqiljo lo. Tuˈnpetziˈn, ¿Tzeˈntzin tten njaˈy kˈwel kybˈinchiˈn; ex ankyeˈ nnajbˈila te ajlabˈl ktzajil kyqˈoˈn? chi tAjaw Tkyaqiljo.


Hilser Brødrene i Laodikea og Nymfas og Menigheden i deres Hus. 	 Atziˈn jaˈlin, kyqˈolbˈinqexa Ttanim Dios toj tnam Laodicey, ex ikyx kyqˈolbˈinxjiˈy qya, Ninfa tbˈi, junx kyukˈa kykyaqil nimil, a nchi chmet toj tja.


Og han sagde til hende: "For dette Ords Skyld gå bort; den onde Ånd er udfaren af din Datter" 	 Tuˈntziˈn tyoljo qya ikyjo, xi ttzaqˈwin Jesús te: At nim tnimbˈila wiˈja, tuˈn ẍin tzaj ttzaqˈwin ikyjo. Kux tzˈajxiy tjay. Atzin taqˈnil tajaw il ma tzˈex toj tanmin tala.


Dette Menneske begyndte at bygge og kunde ikke fuldende det. 	 Chi chilaˈ kyjaluˈn: Ax teˈ xjal chiˈ, ma tzyetnajjo tbˈinchajtz tja, me mina xjapin bˈaj tuˈn, chi chilaˈ. Ikytziˈn, il tiˈj tuˈn tkubˈ kyximiˈn wen qa tuˈn kyxi lipey wiˈja.


Men Ypperstepræsten sønderrev sine Klæder og sagde: "Hvad have vi længere Vidner nødig? 	 Teˈ tqˈmante ikyjo, noqx el kyimjo kynejilxix pale, ex bˈeˈx xi lipin laqil kye t‑xbˈalin tuˈn tqˈoj, ex tqˈma: ¿Tiˈ qe txqantl tstiyil qe?


og deres Ord vil æde om sig som Kræft. Iblandt dem ere Hymenæus og Filetus, 	 Ex atzin kyxnaqˈtzbˈil ikyjo tzeˈnku jun yabˈil qxol, a chebˈe nxi lemimin, ex aku qo kyim tuˈn. Atzin xbˈajjo tukˈa t‑xnaqˈtzbˈil Himeneo exsin Fileto,


Kærligheden er langmodig, er velvillig; Kærligheden bærer ikke Nid; Kærligheden praler ikke, opblæses ikke, 	 Qa at qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, il tiˈj tuˈn tikyˈx quˈn, ex soˈjqo, mi nloˈchj qanmin kyiˈj, nya nimsil qibˈqo, nya yekˈbˈil qibˈqo,


Og han siger til dem: "Min Sjæl er dybt bedrøvet indtil Døden; bliver her og våger!" 	 ex xi tqˈmaˈn kye: Ma tzajx jun tij bˈis toj wanmiˈn, nya tzaj chin kyimila, chiˈ. Ku kykyija tzaluˈn, me noq tzaj kywatla.


og mange ville efterfølge deres Uterligheder, så Sandhedens Vej for deres Skyld vil blive bespottet, 	 Nimxjal nxi lipe kyiˈj, noq tuˈn nxi kyqˈoˈn ambˈil tejo kyachbˈil. Ex noq tuˈnjo lo, nchi yolbˈinxjal nya bˈaˈn tiˈjjo qnimbˈil, a aku Tbˈanil Tqanil twutzxix.


Men fra Johannes Døberens Dage indtil nu tages Himmeriges Rige med Vold, og Voldsmænd rive det til sig. 	 Quˈn tukˈaxiˈ tulil Juan, a Jawsil Aˈ, ex tzmax tzaluˈn, nimxjal tok tilil kyuˈn, tuˈn tchˈiy Tkawbˈil Dios, a tzajnin toj kyaˈj. Ex nimxjal tok tilil kyuˈn, tuˈn tkubˈ bˈaj.


Og Djævelen, som forfømte dem, blev kastet i Ild og Svovlsøen, hvor også Dyret og den falske Profet var; og de skulle pines Dag og Nat i Evighedernes Evigheder. 	 Ex a tajaw il, a otaq kubˈ sbˈuˈnkye, bˈeˈx xi xoˈn tojjo ttxuyil qˈaqˈ, a at tkˈokˈjil tzˈeˈnaq, a jaˈ otaq chexe xoˈneˈ a tkabˈ ma tij txuk ex ajo txuk, a bˈinchil nikyˈj yol. Axsi kchi kyˈixsbˈajile te jun majx, qˈijtl ex qnikyˈin toj tkyaqil tabˈqˈeyil.


Men da han kom til Stedet, sagde han til dem: "Beder om ikke at falde i Fristelse." 	 Atzaj teˈ kykanin, iky xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kux chi naˈnqiˈy Dios, tuˈntzintla mina chi kubˈ tzˈaqa toj tqˈobˈ tajaw il.


Og Jesus siger til ham: "Se til, at du ikke siger det til nogen; men gå hen, fremstil dig selv for Præsten, og offer den Gave, som Moses har befalet, til Vidnesbyrd for dem." 	 Ex xi tqˈmaˈntl Jesús te: Bˈiˈnkuy. Mi txi tqˈmaˈn te aˈla. Qalaˈ ku txiˈy, ex yekˈinx tibˈa te kypale aj Judiy, ex qˈonxa jun oyaj te aqˈbˈil chjonte, tuˈn ma tzul Dios tey, a tzeˈnkuxjo kubˈ ttzˈibˈin Moisés ojtxe, tuˈntzin kybˈin texjal qa ma qˈanita.


Men da han så Jesus. Langt borte, løb han hen og kastede sig ned for ham 	 Tetziˈn tiwle Jesús tuˈn, xi rinin tkˈatz, ex kubˈ meje twutz.


Jøderne undrede sig nu og sagde: "Hvorledes kan denne have Lærdom, da han ikke er oplært?" 	 Ex nimx aj Judiy jaw kaˈylaj tiˈj t‑xnaqˈtzbˈil, ex kyqˈma: ¿Tzeˈntzin tten nimx tumil toj tnabˈl ichin lo, ex ntiˈ o tzˈokx toj xnaqˈtzbˈil?


Men jeg siger eder, I, som høre: Elsker eders Fjender, gører dem godt, som hade eder; 	 Me atzin kyetza, a loqiˈy nchin kubˈ kybˈiˈn, kxel nqˈmaˈn: Kykˈuˈjlinqektzinjiˈy kyajqˈoja; kybˈinchinktziˈn jun wen kye nchi el ikyˈin kyeˈy.


og derefter i omtrent fire Hundrede og halvtredsindstyve År gav han dem Dommere indtil Profeten Samuel. 	 Kykyaqiljo lo, bˈaj bˈalaqa toj 450 abˈqˈe. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, chi Pabl, i jaw tskˈoˈn nejinel kyxol, ex atzin Samuel, a yolil Tyol Dios, pon kanin te tchˈibˈil.


Han har taget sig af sin Tjener Israel for at ihukomme Barmhjertighed 	 Mi ẍi el najjo aj Judiy toj tkˈuˈj. Ma chi tzaj tmojin tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj.


eftersom både Jøder kræve Tegn, og Grækere søge Visdom, 	 Quˈn ayetzin kye Judiy nchi qanin tiˈj jun techil tipin Dios, tuˈn tyekˈin qa twutzxixjo Tbˈanil Tqanil. Ex ayetzin aj uˈjil te Grecia, nchi jyoˈn txqan tumil tbˈanilx kywutz xjal.


Han svarede dem: "Den, som gjorde mig rask, han sagde til mig: Tag din Seng og gå!" 	 I xi ttzaqˈwiˈn ichin: Ajo xjal, a xkubˈ qˈanin weˈy, saj qˈmante weˈy, tuˈn t‑xi wiqiˈn nkuẍila, ex tuˈn nbˈeta.


Thi det hedder i et Skriftsted: "Se, jeg lægger i Zion en Hovedhjørnesten, som er udvalgt og dyrebar; og den, som tror på ham, skal ingenlunde blive til Skamme." 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Kˈwel nqˈonjiˈy Abˈj toj tnam Sion, a nimxix toklin te tqˈuqiljo ja. Atzin Abˈj lo, skˈoˈnxix wuˈn ex tbˈanilxix. Alkyejo knimil tiˈj, nlay tzˈel toj txˈixewch.


ham, som blev hengiven for vore Overtrædelsers Skyld og oprejst for vor Retfærdiggørelses Skyld. 	 A xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn tkyim, noq tuˈn tpaj qil, ex jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, noq tuˈn qok tzˈaqle twutz Dios.


Thi Gud har indesluttet alle under Ulydighed, for at han kunde forbarme sig over alle. 	 Quˈn tkyaqil xjal o tzˈok tqˈoˈn Dios tjaqˈ tqanbˈil, tuˈn tel kyiˈjlin, ex tuˈn ntzaj qˈaqˈinl tkˈuˈj Dios kyiˈj kykyaqil xjal tuˈntzintla kyklet, aye aj Judiy ex nya Judiy.


I øvrigt, Brødre! alt, hvad der er sandt, hvad der er ærbart, hvad der er retfærdigt, hvad der er rent, hvad der er elskeligt, hvad der har godt Lov, enhver Dyd og enhver Hæder: lægger eder det på Sinde! 	 Tuˈnpetziˈn werman, chi ximinqiˈy tiˈj tkyaqiljo a twutzx, ex tiˈj tkyaqiljo a at tajbˈin, ex tiˈj tkyaqiljo jikyin taˈye, ex tiˈj tkyaqiljo a tzˈaqlexix, ex tiˈj tkyaqiljo wen, ex tiˈj tkyaqiljo at tokin twutz qMan Dios. Atzin kyejiˈy kyximbˈitz, quˈn tuˈntzin wen kyyol xjaltz kyiˈja, ex okpela kˈwel kynimsin tbˈi Dios tuˈn ikyjo.


han, som også gav os eders Kærlighed i Ånden til Kende. 	 Ex tej tul tzaluˈn, a ul qˈinte tqanil kyiˈja, qa nimxix tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja qiˈja, a tzajnin tiˈj Xewbˈaj Xjan.


Og det skete i de dage, at Jesus kom fra Nazareth i Galilæa og blev døbt af Johannes i Jordan. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, tzuntaq nchi kux tqˈoˈn Juan xjal toj Nim Aˈ Jordan te jawsbˈil aˈ, teˈ tpon Jesús kykˈatz, tzajnin toj tnam Nazaret, toj ttxˈotxˈ Galiley. Bˈeˈxsin kux tqˈoˈn Juan Jesús toj Nim Aˈ Jordán te jawsbˈil aˈ.


Og når han kommer, skal han overbevise Verden om Synd og om Retfærdighed og om Dom. 	 Ajtzin tkˈuˈl, kˈwel tiˈj kynabˈlxjal tuˈn, qa aj ilqe, ex qa at jun tumil tuˈn kyokxjal tzˈaqle, ex qa kykyaqilxjal il tiˈj tuˈn kyok toj paˈbˈin twutz Dios.


Men han talte denne Lignelse til dem og sagde: 	 Tuˈnpetziˈn, kubˈ tyolin Jesúsjo jun techil lo kyexjal. Chiˈ kyjaluˈn:


Og han sagde til dem: "Smukt ophæve I Guds Bud, for at I kunne holde eders Overlevering. 	 ex tuˈn mina tzˈel naje toj kykˈuˈja, ma kyij kytzaqpinjiˈy te Dios.


og den, som vil blive den første af eder, skal være alles Tjener; 	 Ex ankye taj tuˈn tok te tnejil, il tiˈj tuˈn tok tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx kye txqantl.


Ved Tro adlød Abraham, da han blev kaldet, så han gik ud til et Sted, som han skulde tage til Arv; og han gik ud, skønt han ikke vidste, hvor han kom hen. 	 Ex ikyxjo te Abraham, kubˈ tnimin teˈ, tej ttzaj qˈolbˈin tuˈn Dios, ex bˈeˈx xiˈ tuˈn tkanin tojjo jun txˈotxˈ, a tuˈntaq ttzaj qˈoˈn te tuˈn Dios te jun oyaj, tuˈn tnajan antza. Tuˈn ikyjo, etz Abraham toj ttanim, me ntiˈtaq bˈiˈn tuˈn, jaˈ tuˈntaq tkanine.


Og en Kvinde ved Navn Lydia, en Purpurkræmmerske fra Byen Thyatira, en Kvinde, som frygtede Gud, hørte til, og hendes Hjerte oplod Herren til at give Agt på det, som blev talt af Paulus. 	 Lidiataq teˈ jun tbˈi, te aj Tiatira, ex jun kˈayiltaq tbˈanil xbˈalin, a wiˈyilxix. Ajo qya lo, a bˈaˈnxixtaq kˈulin twutz Dios, ex nbˈintaq tiˈjjo nyolajtztaq. Ok tyekin Dios tanmin, tuˈn tok tbˈiˈnxixjo, a nqˈumletaq tuˈn Pabl.


Og Kongen sendte straks en at Vagten og befalede at bringe hans Hoved 	 Bˈeˈx xi tchqˈoˈnkux jun xqˈuqil tnam, tuˈn tel ttxˈemin twiˈ Juan, ex tuˈn ttzaj tiˈn. Teˈ tkanin toj tze, bˈeˈx el ttxˈemin twiˈ Juan,


men dersom en anden, som sidder der, får en Åbenbarelse, da tie den første! 	 Me qa aku s‑ok tyekˈin Dios jun tumil toj tnabˈl jun xjal qˈuqle bˈil toj kˈulbˈil, atziˈn nyolintaq bˈaˈn tuˈn t‑xi tqˈoˈn ambˈil te tkabˈ tuˈn tyolin.


Lyver ikke for hverandre, da I have afført eder det gamle Menneske med dets Gerninger 	 Mina chi sbˈuˈn tukˈa juntl, quˈn o chi tzaqpaja toj ojtxe kyteˈn ex tkyaqiljo nya bˈaˈn, a nkubˈ kybˈinchintaqa ojtxe.


Men en af dem, som stode hos, drog Sværdet, slog Ypperstepræstens Tjener og afhuggede hans Øre. 	 Me attaq jun xjal, teˈ tok tkaˈyin txi qˈiˈn Jesús, bˈeˈx jatz tiˈnku tkxbˈil tuˈn tel tjaspin tẍkyin jun taqˈniljo tnejilxix kypale aj Judiy.


De fattige have I jo altid hos eder, og når I ville, kunne I gøre vel imod dem; men mig have I ikke altid. 	 Quˈn bˈapeˈ kye yaj kukx kyeˈ kytenku kyxola, bˈaˈn kyxi kymojiˈn alkye qˈij kyaja, qalatzin weˈ nya axsi chin kˈwel teniy kyxola.


Og de kunde ikke give Svar derpå. 	 Ex mix aˈlx jun tzaj tzaqˈwinte jun tyol.


De viste os også megen Ære, og da vi sejlede bort, bragte de om Bord i Skibet, hvad vi trængte til. 	 Nimku bˈant kyuˈn te kaˈybˈil qeˈy. Atzin teˈ qokxa jun majla toj juntl bark, nimku tzaj qˈoˈn qeˈy, a ilxix tiˈj, tuˈn tokin quˈn toj bˈe.


Og Jesus sagde til dem: "En Profet er ikke foragtet uden i sit eget Fædreland og iblandt sine Slægtninge og i sit Hus." 	 Me xi tqˈmaˈn Jesús kye: Jaˈchaqx taˈ jun yolil Tyol Dios twutz txˈotxˈ, nxi qˈoˈnx toklin. Me qa tojx ttxˈotxˈ, ex kyxol t‑xjalil, ex tojx tja, ntiˈx toklin.


for hvem han også, efter at han havde lidt, fremstillede sig levende ved mange Beviser, idet han viste sig for dem i fyrretyve Dage og talte om de Ting, der høre til Guds Rige. 	 Tkyimlinxitzin Jesús, jaw anqˈin juntl majl, ex xi tyekˈin tibˈ, ex ten kyukˈa toj kaˈwnaq qˈij, tuˈntzin tel kynikyˈ qa twutzxix itzˈtaq; ex yolin kyukˈa tiˈjjo Tkawbˈil qMan Dios.


idet jeg altid, i hver min Bøn, beder for eder alle med Glæde, 	 Ex ikyxjo a tzeˈnku nchin aqˈiy naˈl Dios, majx nxi nqaniˈn tukˈa tzaljbˈil jun kyˈiwbˈil kyibˈaja.


Derefter hælder han Vand i Vaskefadet og begyndte at to Disciplenes Fødder og at tørre dem med Linklædet, som han var ombunden med. 	 ex kux tqoˈn aˈ toj jun txˈajbˈil, ex ok ten txjol qqaˈn, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex i el ttzqijsin tuˈn bˈuˈẍ, a otaq tzˈok tbˈaltzˈin tiˈj tkˈuˈj.


Derpå kommer Enden, når han overgiver Gud og Faderen Riget, når han har tilintetgjort hver Magt og hver Myndighed og Kraft. 	 aj tjapin bˈaj tkyaqil. Tojjo qˈij anetziˈn, kykyaqilx otaq kubˈ tiˈj, tuˈn Crist: Jniˈ nmaq kyoklin, junx tukˈa tkyaqil kawbˈil, ex jniˈ atnaj tipin qibˈaj. Ex k‑okil tchmoˈn Crist twutz Dios tkyaqiljo jniˈ tchˈiysbˈin, tuˈn tkawin qMan tibˈaj te jun majx.


at I, hvad eders forrige Vandel angår, skulle aflægge det gamle Menneske, som fordærves ved bedrageriske Begæringer, 	 Tuˈnpetziˈn, tzeˈnku nchi anqˈintaqa ojtxe, kytzaqpinkjiˈy ojtxe kyteˈn, a ntiˈ tajbˈin, a ma kubˈ sbˈuˈn tuˈn kyajbˈila nya wen.


Og de gik ind i Huset og så Barnet med dets Moder Maria og faldt ned og tilbade det og oplode deres Gemmer og ofrede det Gaver, Guld og Røgelse og Myrra. 	 Atzaj teˈ kyokx tuja, kyli tal kˈwal tukˈax tnana, a Mariy, ex bˈeˈx i kubˈ meje kˈulil twutz. Ex xi kyoyin qˈanpwaq, exsin storak ex jun kˈokˈjsbˈil, mir tbˈi.


Nikodemus svarede og sagde til ham: "Hvorledes kan dette ske?" 	 Xi tqanin juntl majl te Jesús: ¿Tzeˈntzin ttxoliljo ikyjo?


men den, som er på Taget, stige ikke ned eller gå ind for at hente noget fra sit Hus; 	 Ex atzin xjal, a tokxtaq twiˈja, nlay taqˈ ambˈil tuˈn tkuˈtz qˈilte jun tiˈ te tuja.


Dette har jeg skrevet til eder, for at I skulle vide, at I have evigt Liv, I, som tro på Guds Søns Navn. 	 Atzin jaˈlin, ma kyij ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn te kyeˈy, a ayiˈy o chi nimiˈn tiˈj Jesús, a Tkˈwal Dios, tuˈnxixsin tel kynikyˈa tiˈj, qa at kychwinqila te jun majx.


Thi David for ikke op til Himmelen; men han siger selv: "Herren sagde til min Herre: Sæt dig ved min højre Hånd, 	 Nya te David jaw twutz kyaˈj, quˈn ikytzin tqˈma kyjaluˈn: Xi tqˈmaˈn qMan Dios te wAjawa: Qekuy toj nman qˈobˈa kawil wukˈiy,


og i ham have I eders Fylde, ham, som er Hovedet for al Magt og Myndighed; 	 Ex ayetzin kyeˈ tzˈaqleqexixa tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Jesucrist, ex tuˈn najle Crist toj kyanmiˈn. Ex ax Jesús at nimxixtl toklin tibˈaj tkyaqil nmaq nejinel ex jniˈ kawbˈil.


Og han lukkede Bogen sammen og gav Tjeneren den igen og satte sig; og alles Øjne i Synagogen stirrede på ham. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx kubˈ tjpuˈn Jesúsjo uˈj, exsin xi tqˈoˈntz teˈ mojil tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, ex bˈeˈx kubˈ qe. Kykyaqilxjo iteˈtaq antza, noqx otaq chi ok kyim tiˈj.


Men hvad de dødes Opstandelse angår, have I da ikke læst, hvad der er talt til eder af Gud, når han siger: 	 Me tiˈjtziˈn tuˈn kyjatz anqˈintl kyimnin, ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjiˈn, a aku Dios qˈmante kyjaluˈn:


forventende det salige Håb og den store Guds og vor Frelsers Jesu Kristi Herligheds Åbenbarelse, 	 Ex ikyxjo, ntzaj tyekˈin Dios qe, tzeˈn tuˈn qayoˈn tukˈa tzaljbˈil a tulil Jesucrist, a qDios ex qAjaw, tukˈa tkyaqil tqoptzˈajiyil, ikyxjo tzeˈnku tzaj tqˈmaˈn Jesús qe.


Men han sagde til dem: "Dette er mine Ord, som jeg talte til eder, medens jeg endnu var hos eder, at de Ting bør alle sammen opfyldes, som ere skrevne om mig i Mose Lov og Profeterne og Salmerne." 	 Xitzin tqˈmaˈnl kyjaluˈn: Atziˈn ma tzikyˈ toj nchwinqila jaˈlin, atzaj bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy tej intintaqxa kyukˈiy: Qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈajjo jniˈ tzˈibˈin wiˈja toj tkawbˈil Moisés, kyoj kyuˈj yolil Tyol Dios, ex kyojjo jniˈ Uˈj te Bˈitz.


Men Farisæerne sagde: "Ved de onde Ånders Fyrste uddriver han de onde Ånder." 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey, bˈeˈx jaw kyikyˈin kyeˈ, ex kyqˈma: Axte tajaw il ma tzaj qˈonte toklin ichin lo, tuˈn kyetz taqˈnil tuˈn toj kyanminxjal, chi chiˈ.


Og han, som talte med mig, havde en Målestok, et Guldrør, for at han skulde måle Staden og dens Porte og dens Mur. 	 Atzin a nyolintaq wukˈiy, qˈiˈntaq jun ajlaj tuˈn te malbˈil, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, tuˈn tkubˈ echitjo tnam, exqetziˈn tjpel, exsin tiˈjile bˈinchink.


Men da der blev et Opløb, både af Hedningerne og Jøderne med samt deres Rådsherrer, for at mishandle og stene dem, 	 Tuˈnpetziˈn, i kyij toj wen a xjal Judiy exqetziˈn nya Judiy, junx kyukˈa kawil toj tnam, tuˈn kyok yiset Pabl ex Bernabé, ex tuˈn kyok xoyit tukˈa abˈj.


Thi jeg holder for, at den nærværende Tids Lidelser ikke ere at regne imod den Herlighed, som skal åbenbares på os. 	 Atzin jaˈlin, te weˈy, tkyaqiljo n‑ikyˈx quˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ mixla chˈin aku pon, tzeˈnku a tqoptzˈajiyil qMan Dios, a tzul, aj tjapin bˈajjo qanbˈil tkubˈ twutz txˈotxˈ, ex aj tyekˈajtz ankye qe tkˈwal Dios twutzxix.


Og Tredjedelen af de Skabninger i Havet, som havde Liv, døde; og Tredjedelen af Skibene blev ødelagt. 	 ex jun toxin tnej tkyaqil txuk toj, bˈeˈx i kyim. Ex jun toxin tnej bark, bˈeˈx i kubˈ yuchˈj.


så at det er blevet åbenbart for hele Livvagten og for alle de øvrige, at mine Lænker bæres for Kristi Skyld, 	 ex tuˈn kybˈiˈnte jniˈ aj kawil kyukˈaˈ kyaqˈnil toj ja te kawbˈil, ikyqexjo xjal tojile tnam. Kykyaqilxjo luˈn, ma kybˈi, ex ma tzˈel kynikyˈ, qa noq tuˈnjo nchin ajbˈin te qˈmal te Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist, ma chin kutz kyqˈoˈn toj tze.


Og hvorfor skulde vi da ikke, som man bagvasker os for, og som nogle sige, at vi lære, gøre det onde, for at det gode kan komme deraf? Sådannes Dom er velforskyldt. 	 ¡Ntiˈxla tumil ikyjo! Quˈn qa ikyjo, ¿Titzin quˈntz mi nqo bˈinchintz nya bˈaˈn, noq tuˈn tkubˈ tnajsin Dios qil, ex noq tuˈnjo lo, tuˈn tyekˈin twenil qMan? Quˈn apetzinkye xjaljo nkyximin te kolbˈil kyibˈ twutz kyil. Quˈn at junjun nstzˈimin yol qiˈja qa iky qxnaqˈtzbˈiljiˈy. Me ayetzin xjal luˈn, noqit aku tzaj tkawbˈil Dios kyibˈaj kujxix wen.


Men på den Tid opstod der et ikke lidet Oprør i Anledning af Vejen. 	 Tojjo tnam anetziˈn, jaw tilj xjal tiˈjjo Tbˈanil Tqanil,


Og de skriftkloge, som vare komne ned fra Jerusalem, sagde: "Han har Beelzebul, og ved de onde Ånders Fyrste uddriver han de onde Ånder:" 	 Ex ikyjo kyqˈmaˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, a i tzaj toj Jerusalén, qa tzyuˈntaq tuˈn tajaw il, ex qa tuˈn tkawbˈil tajaw il nchi exetaqjo taqˈnil tajaw il tuˈn.


Men de tænkte ved sig selv og sagde: "Det er, fordi vi ikke toge Brød med." 	 Me bˈeˈx o bˈaj jaw yolin awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin qxolxa, ex qqˈmaˈy: Ma tzaj tqˈmaˈn qe, tuˈn tok qkaˈyin qibˈ, bˈalaqa tuˈn mi saj qiˈn qwa; yaj qa saj kyqˈoˈnku Parisey qwa, exsin qa tiˈku xi kyqˈoˈn toj.


Jeg er Livets Brød. 	 Ayin wejiˈy a wabˈj, a qˈol teˈ chwinqil anetziˈn.


Men ve de frugtsommelige og dem, som give Die, i de Dage; thi der skal være stor Nød på Jorden og Vrede over dette Folk. 	 ¡Ayex kyeˈ tal qya, a chˈixtaq kykubˈ tzˈaq, ex ayeˈ tzmataq nbˈaj miˈẍin kyal, quˈn tuˈn nimx kyixkˈoj tzul tojjo tnam anetziˈn tuˈnjo kawbˈil ktzajil, kujxix wen, kyibˈajjo jniˈ xjal antza!


Og han lærte daglig i Helligdommen; men Ypperstepræsterne og de skriftkloge og de første i Folket søgte at slå ham ihjel. 	 Kykyaqil qˈij o xnaqˈtzin te Jesús tojjo tnejil ja te nabˈl Dios. Me ayetzin kyej jniˈ kynejil pale, jniˈqetaqjo xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn jniˈ nejinel toj tnam, tzuntaq nchi jyon kyeˈ tumil tzeˈntaq tuˈn tkubˈe kybˈyoˈn.


Jeg og Faderen, vi ere eet." 	 Quˈn junxchˈin qeˈ qteˈn tukˈa nMaˈn.


Dog, Guds faste Grundvold står og har dette Segl: "Herren kender sine" og: "Hver den, som nævner Herrens Navn, afstå fra Uretfærdighed." 	 Me ate Dios o kubˈ qˈoˈnte tqˈuqiljo Ttanim, a nlay yekj, quˈn ate Dios o kujsin teˈ kabˈe Tyol lo: Tnejil, tojtzqiˈnqexix te Diosjo, aye o chi ok te te; ex tkabˈ; kykyaqiljo o chi nimin tiˈj, il tiˈj tuˈn tel kypaˈn kyibˈ tiˈj il.


thi han lærte dem som en, der havde Myndighed, og ikke som deres skriftkloge. 	 quˈn atzin t‑xnaqˈtzbˈil tbˈanilxix tukˈa tkyaqil toklin Dios, ex mikyxiˈ tzeˈn kyxnaqˈtzbˈil xnaqˈtzil tiˈj ojtxe tkawbˈil Judiy.


Men Øksen ligger allerede ved Roden af Træerne; så bliver da hvert Træ, som ikke bærer god Frugt, omhugget og kastet i Ilden. 	 Tuˈnpetziˈn, chˈix tul tkawbˈil Dios kujxix kyibˈaj kykyaqiljo ayeˈ kykyˈeˈ tuˈn tajtz tiˈj kyanmin, ikyxjo tzeˈnku tajaw jun wiˈ tze kjawil ttxˈemin, qa ntiˈ twutz n‑el. Ex a tze, a ntiˈ tajbˈin, k‑okix toj qˈaqˈ; ikyxtzin kchi tenbˈilajiˈy, qa mi s‑ajtz tiˈj kyanmiˈn.


Og han bød Skarerne at sætte sig ned i Græsset og tog de fem Brød og de to Fisk, så op til Himmelen og velsignede; og han brød Brødene og gav Disciplene dem, og Disciplene gave dem til Skarerne. 	 Ex xi tqˈmaˈn kye jniˈ xjal, tuˈn kybˈaj kubˈ qe tibˈaj kˈul. Ex i jaw ttzyuˈn jweˈ tal wabˈj exqetziˈn kabˈe tal kyiẍ, ex jaw tkaˈyin twutz kyaˈj, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios kyiˈj. Ex i bˈaj tpiẍiˈn tal wabˈj, ex tzaj tqˈoˈn qeˈy, ex xi qsipiˈn kyexjal.


Hilser Ampliatus, min elskede i Herren! 	 Kyqˈolbˈinxa Ampliato, jun wukˈiy kˈuˈjlinxix wuˈn, quˈn nimilxix tiˈj qAjaw.


Og han gjorde en Svøbe af Reb og drev dem alle ud af Helligdommen, både Fårene og Okserne, og han spredte Vekselerernes Småpenge og væltede Bordene. 	 Tej tok tkaˈyiˈn tkyaqiljo ikyjo; kubˈ tbˈinchin jun asyal te poqˈchbˈil, ex i bˈajetz tlajoˈn xjal iteˈ toj tja Dios, tukˈa jniˈ kykˈaẍjil, kywakix ex kyrit. Ex ja ttolpin kymeẍjo txˈexbˈil pwaq, ex bˈaj kubˈ chitjjo pwaq twutz txˈotxˈ.


Tjenerne kom nu til Ypperstepræsterne og Farisæerne, og disse sagde til dem: "Hvorfor have I ikke ført ham herhen?" 	 Ayetzin xqˈuqil te tnejil ja te naˈbˈl Dios, i meltzˈaj jaˈ iteˈyetaq Parisey exqetziˈn kynejil pale, ex xi kyqanin kyeˈ. ¿Tiquˈn mi saj kyinjiˈy ichin, a xi qqˈmaˈn kyeˈy?


Og straks gik han om Bord i Skibet med sine Disciple og kom til Dalmanuthas Egne. 	 Bˈeˈxsin xiˈkux kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun bark, tuˈn kykanin tojjo jun najbˈil Dalmanuta tbˈi.


Og Engelen svarede og sagde til hende: Den Helligånd skal komme over dig, og den Højestes Kraft skal overskygge dig; derfor skal også det hellige, som fødes,. kaldes Guds Søn. 	 Xi tqˈmaˈn angel te: A t‑xlekemil Xewbˈaj Xjan kˈwel tibˈaja tzeˈn t‑xlekemil muj, ex noq tuˈn tipin Dios, a nimxix toklin, k‑okil tzˈaq tala. Tuˈntziˈn ikyjo, a tala tzul itzˈje xjanxix ex k‑okil tbˈi te Tkˈwal Dios.


Thi jeg har givet eder et Eksempel, for at, ligesom jeg gjorde ved eder, skulle også I gøre. 	 Ma kubˈ nqˈoˈn jun yekˈbˈil, tuˈntzin tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnkuxjo ma kubˈ nbˈinchiˈn kywutza.


Thi når du blev afhugget af det Olietræ, som er vildt af Naturen, og imod Naturen blev indpodet i et ædelt Olietræ, hvor meget mere skulle da disse indpodes i deres eget Olietræ, som de af Natur tilhøre! 	 Quˈn qa ayiˈy nya Judiyqiˈy, ma chi el txˈemiˈn tiˈj jun toj kˈul tqan lobˈj, tuˈn kyok xikybˈiˈn tiˈj jun toj ja tqan lobˈj, a mixsin yaˈtzjo kyeˈ, ayeˈ tqˈobˈkuxix tqan lobˈj, ayeˈ aj Judiy, qa ma chi meltzˈaj, chi okil xikybˈin tiˈjxixjo ttxuyil tbˈanil tqan lobˈj.


Thi i hvad jeg end har rost mig af eder for ham, er jeg ikke bleven til Skamme; men ligesom vi i alle Ting have talt Sandhed til eder, således er også vor Ros for Titus bleven Sandhed. 	 Quˈn otaq nqˈmay te Tito, tej naˈmxtaq txiˈ kyukˈiy, qa tbˈanil xjalqetaqa. Ex twutzx nya noq ẍin ela toj ntxˈixewa tiˈjjo nqˈmay kyiˈja. Qalaˈ, tzeˈnkuxjo nqˈmaˈy kyeˈy, twutzxix s‑ele teˈ, ex tkyaqiljo xi nqˈmaˈn kyiˈja te Tito, ex twutzxix s‑ele.


Men om jeg også dømmer, er min Dom sand; thi det er ikke mig alene, men mig og Faderen, han, som sendte mig. 	 Qalaˈ kchin kawila tukˈa t‑xilin tumil tzˈaqlexix, a tzajnin te nMaˈn. Quˈn nya njunalx weˈ kchin kawil; qalaˈ ajin nMaˈn wukˈiy, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Salige ere de barmhjertige, thi dem skal vises Barmhjertighed. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ nqˈaqˈin kykˈuˈj kyiˈjjo txqantl, quˈn axte Dios ktzajil qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈj.


Og da jeg så ham, faldt jeg ned for hans Fødder som død; og han lagde sin højre Hånd på mig og sagde: 	 Atzaj teˈ nlontiˈy, bˈeˈx in kubˈ tzˈaqa t‑xe tqan, nyakuj jun kyimnin. Me bˈeˈx kubˈ tqˈoˈn tman qˈobˈ wibˈaja, ex tzaj tqˈmaˈn weˈy kyjaluˈn: Mi tzaj xobˈa. Ayin wejiˈy intiˈn te tnejil, ex kbˈajil tkyaqil wuˈn.


Og det blev givet hende at iføre sig skinnende, rent Linklæde; thi Linklædet er de helliges Retfærdshandlinger. 	 Ex ma txi qˈoˈn ambˈil te, tuˈn tok t‑xbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen, a saqxix ex nqoptzˈaj wen. (Atzin xbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen, jun techil tiˈjjo kybˈinchbˈin tzˈaqle kyejo kykyaqil nimil, aye ma tzˈel kypaˈn kyibˈ, tuˈn kyajbˈin te Dios.)


Men af Profeter tale to eller tre, og de andre bedømme det; 	 Atzin jaˈlin kyiˈjjo aye nchi yolin Tyol Dios, bˈaˈn tuˈn kyyolin kabˈe mo oxe, ex ayetzin txqantl toj kˈulbˈil bˈaˈn tuˈn kyximinxix tiˈjjo a nqˈumle.


Det er frygteligt at falde i den levende Guds Hænder. 	 Bˈisbˈajilxla teˈ, te jun xjal qa ma kubˈ tzˈaq toj tqˈobˈ Dios itzˈ, ex qa ma kyij ttzaqpiˈn tnimbˈil tiˈj.


I vide, at da I vare Hedninger, droges I hen til de stumme Afguder, som man drog eder. 	 Bˈiˈn kyuˈn, teˈ naˈmtaq kynimiˈn Tyol Dios, nxi kyqˈoˈntaq kyibˈa tuˈn kykubˈ sbˈuˈn, ex nchex qˈiˈntaqa kˈulil kywutzjo twutzbˈiyil, a mibˈin chi yolin.


Og hun havde en Søster, som hed Maria, og hun satte sig ved Herrens Fødder og hørte på hans Tale. 	 Me atzin te Mart, attaq jun teˈ ttziky, Mariy tbˈi. Bˈeˈx kubˈ qe te Mariy t‑xe tqan Jesús, bˈilte jniˈ Tyol.


Men på den første Dag af de usyrede Brøds Højtid kom Disciplene til Jesus og sagde: "Hvor vil du, at vi skulle træffe Forberedelse for dig til at spise Påskelammet?" 	 Tojjo tnejil qˈij te Waˈj Pan, a waˈj pan ntiˈ txˈamsbˈilte nxiˈ, o xi laqˈeˈy tkˈatz Jesús, ex xi qqaniˈn te: ¿Jaˈtzin tajiy tuˈn tkubˈ qbˈinchinjiˈy wabˈj te ikyˈsbˈil Xjan Qˈij?


I ere vort Brev, som er indskrevet i vore Hjerter, og som kendes og læses af alle Mennesker, 	 ¡Mina! Quˈn ayeku kyeˈ ma chi ok tzeˈn jun uˈj te oqxenbˈil qey. Quˈn tzˈibˈinqe kyeˈ tuˈn Crist toj qanmiˈn, nya tukˈa jun tzˈibˈbˈil, a aku naj, qalaˈ tukˈa Xewbˈaj Xjan, a T‑xew Dios, itzˈ te jun majx. A uˈj lo, ayeku kyeˈ; mikyxi tzeˈnku ojtxe kawbˈil noq tzˈibˈin twutz abˈj, a nlay bˈant tbˈinchinte jun tiˈ; qalaˈ tzˈibˈin toj kyanmiˈn, a itzˈ, ex aku tzˈel tnikyˈtzajil kywutzxjal noq tiˈjjo kybˈinchbˈiˈn bˈaˈn, ex aku bˈant tuˈjit qaqˈiˈn kyuˈnxjal noq kyiˈja.


Men Krigsøversten Lysias kom til og borttog ham med megen Vold af vore Hænder 	 me atziˈn tej tnejil xqˈuqil, Lisias tbˈi, bˈeˈx okx tlimoˈn tibˈ, ex tukˈa tkyaqil tipin, bˈeˈx el tiˈn qeˈy,


Da sagde jeg: Se, jeg er kommen (i Bogrullen er der skrevet om mig) for at gøre, Gud! din Villie." 	 Tuˈn ikyjo, xi nqˈmaˈn tey: Ay, nMan Dios, loqiˈn ma chin ul bˈinchil teˈ tajbˈila, ikyxjo tzeˈn kyij tzˈibˈit wiˈja toj Tuˈjil Tyola.


Men til de andre siger jeg, ikke Herren: Dersom nogen Broder har en vantro Hustru, og denne samtykker i at bo hos ham, så forlade han hende ikke! 	 Me ayetziˈn, a mujleqe tukˈa jun nya nimil, mix yoline qAjaw Jesús tiˈjjo lo; qalaˈ ayiˈn kchin xel qˈmaˈnte: Qa at jun nimil, a nya nimil t‑xuˈjil, me qa tajqya tuˈn tnajan tukˈa, mi kubˈ tpaˈn tibˈ.


De svarede og sagde til ham: "Var han ikke en Ugerningsmand, da havde vi ikke overgivet ham til dig." 	 Xi kytzaqˈwin te: Noqit nya jun bˈinchil il, mitla saj qiˈn twutza.


Jeg Johannes, eders Broder og meddelagtig i Trængselen og Riget og Udholdenheden i Jesus, var på den Ø, som kaldes Patmos, for Guds Ords og for Jesu Vidnesbyrds Skyld. 	 Ayiˈn, a Juan, kyermanqiˈn, ex noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Jesús, at wokliˈn junx kyukˈiy tiˈj Tbˈanil Tkawbˈil qMan Dios, ex tiˈj jniˈ yajbˈil ma tzikyˈx quˈn tuˈn tpaj, ex tiˈj tqˈuqbˈil qkˈuˈj tuˈn tikyˈx quˈn toj tkyaqil, tuˈntzintla qok tjaqˈ Tkawbˈil qMan. Atzin jaˈlin, ma chin ex lajoˈn kyuˈn kawil aj Rom tzma tojjo netzˈ txˈotxˈ, Patmos tbˈi, toj ttxuyil aˈ, noq tuˈn tpaj Tyol Dios ex tuˈn nyoliˈn Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús.


Og han sagde til dem: "Men I hvem sige I, at jeg er?" Og Peter svarede og sagde: "Guds Kristus." 	 ¿Yajtzin kye toj kywutz? ¿Ankyeqiˈn? Ate Pegr xi tzaqˈwinte kyjaluˈn: A tejiy Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, tuˈn tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ, chiˈ.