Men Farisæerne og de lovkyndige have foragtet Guds Råd med dem selv, idet de ikke bleve døbte af ham. 	 Me ayeqetzin kyej Parisey exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, mix kytziye kyeˈ tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tuˈn Juan. Tuˈn ikyjo bˈeˈxsin el kyikyˈin a tajtaq Dios kyukˈa.


Men glemmer ikke at gøre vel og at meddele; thi i sådanne Ofre har Gud Velbehag. 	 Mitzin tzˈel naj toj kykˈuˈja tuˈn kybˈinchintejiˈy wen, ex tuˈn tkubˈ kysipiˈn kyxola a at kyeˈy, quˈn atziˈn kybˈinchbˈin ikyjo, ayetzin tbˈanilx oyajjo ntzalaj Dios kyiˈj.


Og de, som havde set det, fortalte dem, hvorledes den besatte var bleven frelst. 	 Bˈeˈx tzyet tej lo tqˈumle kyuˈnj xjal i lonte, tzeˈn tten tqˈanitj ichin anetziˈn.


Men jeg anser det for ret at vække eder ved Påmindelse, så længe jeg er i dette Telt, 	 Quˈn at wokliˈn tuˈn kyxi nkˈasiˈn toj kynimbˈila kyuˈnjo tumil lo, a naˈmxtaq nkyima,


Men hvorfor ser du Skæven, som er i din Broders Øje; men Bjælken, som er i dit eget Øje, bliver du ikke var? 	 Mi chi oktza tzeˈnqeku xnaqˈtzil, a at jun il nbˈant tuˈn, bˈalaqa tzeˈnku jun ma tij tze toj twutz, exsin taj tuˈn tmojin, tuˈn tetz jun tal netzˈ tzˈis toj twutz tukˈa.


Thi der er skrevet: "Så sandt jeg lever, siger Herren, for mig skal hvert Knæ bøje sig, og hver Tunge skal bekende Gud." 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Twutzxix itzˈqin weˈ, chi qAjaw. Ex twutzxix qa tkyaqil xjal kˈwel meje, ex kˈwel tpaˈn tbˈinchbˈin nwutza, qa wen ex qa minajch.


Den, som modtager eder, modtager mig; og den, som modtager mig, modtager ham, som udsendte mig. 	 Ex ankyeˈ ok kˈwel xkˈamin kyeˈy, ayiˈn chin kˈwel t‑xkˈaˈmin. Ex ankyejo ma kˈmon weˈy, a Dios ma kˈmet tuˈn, a saj smaˈn weˈy.


Og Paulus svarede, da Landshøvdingen gav ham et Vink, at han skulde tale: "Efterdi jeg ved, at du i mange År har været Dommer for dette Folk, vil jeg frimodigt forsvare min Sag, 	 Atzin tej tnejil kawil xi tyekˈin tukˈa tqˈobˈ, tuˈn tyolin Pabl. Chi Pabljo, tej tjaw yolin: Noq same, tata. Tukˈa tkyaqil wajbˈila kxeˈl nqˈmaˈn kabˈe tal nyola te kolbˈil weˈy twutza, quˈn bˈiˈn wuˈn, qa ay kawil tojjo txˈotxˈ luˈn, atxix ojtxe.


Men det skete på den næstførste Sabbat, at han vandrede igennem en Sædemark, og hans Disciple plukkede Aks og gned dem med Hænderne og spiste. 	 Toj jun qˈij te ajlabˈl, nchi bˈettaq Jesús kyxol awal. Me ayetaqtziˈn t‑xnaqˈtzbˈin nbˈaj jawtaq kyxbˈoqin triy, ex nbˈaj kubˈ kyxqˈuchintaq toj kyqˈobˈ, exsin bˈaj xi kywaˈntz.


Thi efterdi Død kom ved et Menneske, er også dødes Opstandelse kommen ved et Menneske. 	 Quˈn ikyxjo tzeˈnku s‑ul kanin kyimin kye jniˈ xjal noq tuˈn jun ichin, ex ikyxjo noq tuˈn jun ichin, kchi jawitz anqˈin kyimnin, aye kchi nimil tiˈj, tuˈn tten kychwinqil te jun majx.


Således skal det ikke være iblandt eder; men den, som vil blive stor iblandt eder, han skal være eders Tjener; 	 Me atzin kyxola, nya iky teˈ. Qalaˈ ankye teˈ taj tuˈn tok te nim toklin kyxola, il tiˈj tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Og hun kom ind i Sakarias's Hus og hilste Elisabeth. 	 Teˈ tkanin, okx toj tja Zakariy, ex qˈolbˈin te Lisabet.


Men jeg har noget lidet imod dig, at du har nogle hos dig, som holde fast ved Bileams Lære, der lærte Balak at sætte Snare for Israels Børn, for at de skulde spise Afgudsofferkød og bedrive Utugt. 	 Me at junjuntl kyila nwutza. Quˈn at junjun kyxola, a ikyxjo nbˈant kyuˈn tzeˈnku t‑xnaqˈtzbˈin Balaam ojtxe, a kaˈmin tkˈuˈj. A bˈaj oksinte tkˈuˈj Balac, a attaq tqˈoj kyiˈj aj Judiy, tuˈn kyok t‑xmoxin tuˈn kyjaw tzˈaq toj il, noq tuˈn t‑xi kychyoˈn chibˈj, a xi oyit kywutzjo kywutzbˈiyil kydiosxjal, ex tuˈn kybˈinchin aj kyˈaˈjil toj kybˈi.


Men da det var blevet Dag, sendte Høvedsmændene Bysvendene hen og sagde: "Løslad de Mænd!" 	 Qlixje wen, xi chqˈoˈn jun jteˈ xqˈuqil tnam kyuˈn kawil, tuˈn kyxiˈ tukˈa xqˈuqil tze, ex tuˈn t‑xi qˈmet te, qa tuˈntaq ttzaqpaj Pabl ex Silas.


Og medens de spiste, tog han Brød, velsignede og brød det og gav dem det og sagde: "Tager det; dette er mit Legeme." 	 Nchi bˈaj waˈntaq, teˈ tjaw ttzyuˈn Jesús jun pan, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj, exsin xi tsipin kye t‑xnaqˈtzbˈin, me nej xi tqˈmaˈn: Kywanxjiˈy pan luˈn, quˈn atziˈn nxmililjiˈy.


Og han bød dem at lade dem alle sætte sig ned i små Flokke i det grønne Græs. 	 Xi tqˈmaˈn kye jniˈ xjal tuˈn kybˈaj kubˈ qe twiˈ txaˈx kˈul toj junjun chˈuq.


Men dersom dette at leve i Kødet skaffer mig Frugt af min Gerning, så ved jeg ikke, hvad jeg skal vælge; 	 Qa atx toj nqˈija tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ok chin ajbˈilx weˈ toj taqˈin qAjaw. ¿Me tzeˈntzila k‑okile aqˈuntltz qa ma chin kyima? Ntiˈ n‑el nnikyˈa tuˈn ikyjo.


Herren vil fri mig fra al ond Gerning og frelse mig til sit himmelske Rige; ham være Æren i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 Ax qAjaw kklol weˈy te tkyaqiljo nya bˈaˈn, ex kchin kletila tuˈn, te jun majx, tuˈn wokxa toj Tkawbˈil toj kyaˈj. Nimxit tbˈi qAjaw jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


for at Guds-Mennesket må vorde fuldkomment, dygtiggjort til al god Gerning. 	 tuˈntzintla aye xjal, a nchi ajbˈin te Dios, tuˈn kyok tzˈaqleqe tiˈj tkyaqil, ex bˈantninl kyten, tuˈn kybˈinchin te tkyaqiljo bˈaˈn.


Da nu hans Medtjenere så det, som skete, bleve de såre bedrøvede og kom og forklarede for deres Herre alt, hvad der var sket. 	 Tej tok kykaˈyin txqantl aqˈnil ikyjo, bˈeˈx tzaj chyoˈn kyanmin tiˈj. Bˈeˈx i xiˈ qˈmalte te kawil tkyaqiljo otaq bˈaj.


Og da Pilatus vilde gøre Mængden tilpas, løslod han dem Barabbas; og Jesus lod han hudstryge og gav ham hen til at korsfæstes. 	 Tkyˈeˈtaq Pilat tuˈn ttzaj kyqˈoj xjal tukˈa. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx xi ttzaqpiˈn Barrabás, ex bˈeˈx xi tqˈoˈn Jesús kye xqˈuqil te aj Rom, tuˈn tok kypejkˈin twutz cruz tuˈn tkyim.


skønt jeg forhen var en Bespotter og en Forfølger og en Voldsmand; men der blev vist mig Barmhjertighed, thi jeg gjorde det vitterligt i Vantro, 	 Nejlku nim ma chin qˈojliˈy tiˈj, ex ajinqiˈn ẍin el iˈjlin kye Ttanim, ex ma chin yasin tiˈj. Me ma tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj wiˈja, quˈn naˈmtaq nnimiˈn tiˈj, ex mi n‑eltaq nnikyˈa teˈ nbˈanttaq wuˈn.


Så gører da også I eders Fædres Mål fuldt! 	 Ex qa kykyˈeˈy tuˈn kyok lipeˈy wiˈja, in tjapin bˈaj kyuˈn, tzeˈnkuxjo kyij yekˈin kyeˈy kyuˈn qtzan kychmaˈn ojtxe, aye bˈyol xjal. Me bˈiˈnku kyuˈn qa japin jun qˈij, tuˈn tul kawbˈil kyibˈaja kujxix wen tiˈj tkyaqiljo lo.


som byde, at man ikke må gifte sig, og at man skal afholde sig fra Spiser, hvilke Gud har skabt til at nydes med Taksigelse af dem, som tro og have erkendt Sandheden. 	 Ex n‑el kyikyˈin mejebˈlin, ex n‑el kyikyˈin junjun tiˈ, a tchˈiysbˈin Dios, a wen tuˈn t‑xi qnikyˈbˈin te jun tzaljbˈil te qe, ex tuˈn t‑xi qqˈoˈn chjonte te Dios, a awo ma qo nimin tiˈjjo yol twutzxix.


"Herren er virkelig opstanden og set af Simon." 	 Xi kyqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Twutzxix tetz qa ma jatz anqˈin juntl majl te qAjaw, ex qa ma tzˈok tyekˈin tibˈ te Simun.


Og her har han Fuldmagt fra Ypperstepræsterne til at binde alle dem, som påkalde dit Navn." 	 Ex atziˈn jaˈlin, ma tzul tzaluˈn tukˈa toklin qˈoˈntz kyuˈn kynejil pale, tuˈn kyxi qˈiˈn toj tze kykyaqilxjo nchi naˈn tiˈj tbˈiy.


Og han sender to af sine Disciple og siger til dem: "Går ind i Staden, så skal der møde eder en Mand, som bærer en Vandkrukke; følger ham; 	 Bˈeˈxsin i xi ttxkoˈn kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy toj tnam. Ex aj kylontiy jun ichin iqin jun ẍoqˈ aˈ tuˈn, bˈeˈx kˈaˈ chi ok lipey tiˈj, ex tojjo ja, jaˈ k‑okixe,


Thi den, som byder ham velkommen, bliver delagtig i hans onde Gerninger. 	 Quˈn atzin a kˈwel tziyinte, ajin ma tzˈok tqˈoˈn tibˈ tukˈa xjal, a nya wen tten.


I kende jo vor Herres Jesu Kristi Nåde, at han for eders Skyld blev fattig, da han var rig, for at I ved hans Fattigdom skulde blive rige. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn a t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist: Attaq tkyaqil qˈinimil tukˈa toj kyaˈj, me noq tuˈn kypaja, bˈeˈx kyij ttzaqpiˈn tkyaqil, exsin kubˈ tqˈoˈn tibˈtz tzaluˈn twutz txˈotxˈ tzeˈnku jun xjal yaj, tuˈntzintla kyoka te qˈinin tojjo kynimbˈila tiˈj, noq tuˈn yajbˈil n‑ikyˈxtaq tuˈn.


Og I ville ikke komme til mig, for at I kunne have Liv. 	 Quˈn ayetzin kye kykyˈeˈy tuˈn kyxi lipeˈy wiˈja, tuˈn kyten kychwinqila te jun majx.


Men da Silas og Timotheus kom ned fra Makedonien, var Paulus helt optagen af at tale og vidnede for Jøderne, at Jesus er Kristus. 	 Atzaj teˈ tkanin Silas ex Timotey, a tzajninqetaq toj txˈotxˈ te Macedonia, bˈeˈxsin ok ten Pabltz yolil tiˈj Tbˈanil Tqanil, ex oˈkx kubˈ tbˈinchiˈn, quˈn tuˈn bˈeˈx kyij ttzaqpiˈn tuˈn tbˈinchin ja, a xbˈalin kyten. Tuˈntzintzjo, bˈante tyekˈit‑xix kye Judiy qa a Jesúsjo Crist.


Undrer eder ikke herover; thi den Time kommer, på hvilken alle de, som ere i Gravene, skulle høre hans Røst, 	 Mi chi jaw kaˈylaja tiˈj tkyaqiljo lo, quˈn pon kanin jun qˈij nimxixtl tzeˈnku lo, aj kybˈinte tkyaqil kyimnin muquˈnqekux toj txˈotxˈ, tqˈajqˈojil nwiˈy,


Thi han vidste, at det var af Avind, de havde overgivet ham. 	 Xi tqanin kyexjal, quˈn otaq tzˈel tnikyˈ te, qa noq tuˈn tlochˈj kykˈuˈj kynejil pale, otaq txi kyqˈoˈne Jesús tuˈn tkyim.


Men han svarede og sagde til dem: "Hvorfor overtræde også I Guds Bud for eders Overleverings Skyld? 	 Ex xi tqanin Jesús kye: Ex ikyxjo kyeˈ. ¿Tiquˈn n‑el kyiˈjlinjiˈy Tkawbˈil Dios, noq tuˈn kyokku lipeˈy tiˈjjo xnaqˈtzbˈil xkyij kyqˈoˈn qtzan qtaˈẍ?


Jesus Kristus er i Går og i Dag den samme, ja, til evig Tid. 	 quˈn ax te Jesucrist ewe, ex jaˈlin, ex te jun majx. Ex bˈaˈn tuˈn ttzaj tqˈon tkyˈiwbˈil kyibˈaja, ikyxjo tzeˈnku tzaj tqˈoˈn kyibˈaj nejinel ojtxe.


Og han så omkring på dem alle og sagde til ham: "Ræk din Hånd ud!" Og han gjorde det; da blev hans Hånd sund igen som den anden. 	 Tbˈajlinxi tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈx xi tkaˈyinku toj kywutzxjal iteˈtaq tiˈjile, exsin xi tqˈmaˈntz te ichin, yabˈtaqjo tqˈobˈ: Nuqpinx tqˈobˈa. Atzin tej ichin kubˈ tbˈinchin tzeˈnku otaq txi qˈmaˈn te, ex texjo tqan, bˈeˈx el weˈ tyabˈil tqˈobˈ.


Og jeg har set det og har vidnet, at denne er Guds Søn." 	 Ma nliˈy, ex ayinkuxixa ẍin lonte qa a Jesúsjo Tkˈwal Dios.


Viser mig Skattens Mønt!" Og de bragte ham en Denar". 	 Kyyekˈintzin jun pwaq weˈy, a n‑ajbˈin te chojbˈil kˈaybˈil te kawil te Rom. Ex tzaj kyiˈn jun pwaq.


Endnu een havde han, en elsket Søn; ham sendte han til sidst til dem, idet han sagde: "De ville undse sig for min Søn." 	 Noq jun tkˈwal kyij, tuˈn ttzaj tchqˈoˈn, a kˈuˈjlinxixtaq tuˈn. Quˈn kubˈ tbˈisin: Nyapela kˈwel kynimin nkˈwala.


og råbte, da de så Røgen af hendes Brand, og sagde: Hvor var der Mage til den store Stad? 	 Ex aj t‑xi kykaˈyin tsbˈeljo qˈaqˈ te yuchˈbˈil tiˈjjo tnam, kxel kyẍchˈiˈn: ¿Ma attaqtzin juntl tnam attaq tzeˈnku a nim tnam lo?


I ere Vidner, og Gud, hvor fromt og retfærdigt og ulasteligt vi færdedes iblandt eder, som tro; 	 Aye kyeˈ kaˈyilte, ex a Dios ojtzqilte, tzeˈn xqo bˈetiˈy kyxola. Ma qo bˈeta tzˈaqle ex jikyin toj qnimbˈila.


Thi ligesom Lynet udgår fra Østen og lyser indtil Vesten, således skal Menneskesønnens Tilkommelse være. 	 Quˈn ikytzin k‑ikyˈile tzeˈnku jun xloqˈlin kyaˈj qˈanchaˈl toj tkyaqil twutz kyaˈj; ktzajil qoptzˈaj toj tjawitz qˈij ex toj telix qˈij. Ex tkyaqil xjal kxel kaˈyin weˈy, ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, aj wula.


Se, han kommer med Skyerne, og hvert Øje skal se ham, også de, som have gennemstunget ham, og alle Jordens Stammer skulle jamre ved hans Komme. Ja, Amen! 	 Ikyxjo tzeˈnku nqˈumle: Kykaˈyinxa. Tzul Crist toj muj. Ex tkyaqilx klolte, majqexpeˈ aye i ok xyunte. Ex tkyaqiljo xjal twutz txˈotxˈ tzulx toj kykˈuˈj tukˈa bˈisbˈajil, tuˈn mi ẍi nimin, ex kchi oqˈil tiˈj. Ikytzin kbˈajileˈ. Ikyxitjo.


Men de råbte til ham og sagde: "Korsfæst, korsfæst ham! 	 Me noqx jaw kyiˈn kyexjal tqˈajqˈojil kywiˈ: ¡Pejkˈinksa twutz cruz tuˈn tkyim! ¡Pejkˈinksa twutz cruz tuˈn tkyim! chi chiˈ.


Vilde man ikke ellers have ophørt at frembære dem, fordi de ofrende ikke mere havde nogen Bevidsthed om Synder, når de een Gang vare rensede? 	 Quˈn noqit tuˈn ojtxe tumil, aku tzˈok jun xjal tzˈaqle toj tanmin te jun majx, nyatla il tiˈj tuˈn t‑xi oyit chojbˈil til ilaˈ maj, quˈn matla tnaˈ qa a il, o kubˈ naj tuˈn chojbˈil.


Du, som roser dig af Loven, du vanærer Gud ved Overtrædelse af Loven! 	 Me noq njaw tnimsin tbˈiy tibˈajjo ojtxe kawbˈil, ex n‑el tiˈjliˈn Dios, noq tuˈn mi nkubˈ tbˈinchiˈn a tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn ojtxe kawbˈil.


Og Menneskene brændtes i stor Hede og bespottede Guds Navn, som har Magt over disse Plager; og de omvendte sig ikke til at give ham Ære. 	 Ex kykyaqilxjal i bˈaj tzˈeˈy kujxix wen, me ntiˈ ajtz tiˈj kyanmin, ex mix i nimsin tbˈi Dios, a at toklin kyibˈaj kykyaqil kyˈixsbˈajil lo, qalaˈ i yolbˈin tiˈj.


Og han gik ind i Jerusalem, i Helligdommen, og da han havde beset alt, gik han, da det allerede var Aftenstid, ud til Bethania med de tolv. 	 I oˈkx Jesús toj Jerusalén kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, ex xiˈ tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios. Bˈaj tkaˈyin tiˈchaq tokxtaq toj. Bˈeˈxsin xiˈtz juntl majl kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tzma Betania, quˈn otaq qoqix, teˈ tok kykaˈyin.


Og omtrent en Time derefter forsikrede en anden det og sagde: "I Sandhed, også denne var med ham; han er jo også en Galilæer." 	 Bˈalaqa otaq tzikyˈ jun or ikyjo, tej tjaw tiˈn tibˈ juntl xjal, a chiˈ kyjaluˈn: Twutzxpen teˈ, ajin teˈ xjal lo attaq tukˈa Jesús, quˈn ex aj Galiley te luˈn.


Den Bonde, som arbejder, bør først have Del i Frugterne. 	 Ex ikyxjo tzeˈnku jun aqˈnil toj kojbˈil, il tiˈj nej tuˈn tok tqˈoˈn tilil taqˈin, tuˈn tjaw tchmoˈn yajxi twutz tawal.


Barmhjertighed og Fred og Kærlighed vorde eder mangfoldig til Del! 	 Ax qMan Dios ktzajil qˈoˈnte nim tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyeˈy, ex tkyaqil tnukˈbˈil, ex tuˈn tok kykˈuˈjlin kyibˈa kyxola.


Men de bleve ivrigere og sagde: "Han oprører Folket, idet han lærer over hele Judæa fra Galilæa af, hvor han begyndte, og lige hertil." 	 Me noqx jaw kyinx kyibˈ, tej kybˈin teˈ ikyjo, ex xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Me noqx ma chi jaw najx kyexjal tojjo tnam lo kyuˈnjo jniˈ t‑xnaqˈtzbˈil. Antza tzaje xkyeye tuˈn toj txˈotxˈ te Galiley, exsin luˈltz lajoˈn tuˈn tojjo txˈotxˈ lo te Judey.


Men end ikke min Ledsager, Titus, som var en Græker, blev tvungen til at omskæres, 	 Me bˈaˈn ele nyola toj kywutz tiˈj t‑xtalbˈil qMan Dios. Tuˈntziˈn ikyjo, mixpe a te Tito mix oke il tiˈj tuˈn tok qitit techil tiˈj ttzˈumil, tzeˈnku tzˈibˈin toj ojtxe qkawbˈila, awoˈy aj Judiy. Mix kubˈe nimitjo lo, quˈn a te Tito nya Judiy, qalaˈ aj griego.


Og når de få fuldendt deres Vidnesbyrd, skal Dyret, som stiger op af Afgrunden, føre Krig imod dem og overvinde dem og ihjelslå dem. 	 Me ajtzin tjapin bˈajjo kyaqˈin tuˈn kyqˈoˈn yekˈbˈil, jun ma tij txuk kjawitz tojjo jul te kawbˈil, a ma nintz t‑xe. Kˈwel kyiˈj tuˈn, ex kchi kˈwel bˈyoˈn tuˈn.


Hvert Skrift er indåndet af Gud og nyttig til Belæring, til Irettesættelse, til Forbedring, til Optugtelse i Retfærdighed, 	 Quˈn tkyaqiljo Tuˈjil Tyol qMan Dios, ax o qˈmante. Tuˈnpetziˈn, at tajbˈin te xnaqˈtzbˈil, te kawbˈil tiˈjjo nya wen, te jikysbˈil, ex te qˈolte tumil, tuˈntzin qbˈet tzˈaqle toj qchwinqil,


Og han gik om Bord i et Skib og for over og kom til sin egen By. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, okx Jesús toj bark, ex ikyˈx tjlajxi nijabˈ, ex kanin toj ttanim.


Vist nok er Gudsfrygten sammen med Nøjsomhed en stor Vinding. 	 Twutzx teˈ qa at jun qˈinimil tuˈnjo qnimbˈil, a tuˈn qtzalaj tiˈjjo chˈin, a at qe.


Thi Johannes kom til eder på Retfærdigheds Vej, og I troede ham ikke, men Toldere og Skøger troede ham; men endskønt I så det, fortrøde I det alligevel ikke bagefter, så I troede ham. 	 Quˈn tej tul Juan, a Jawsil Aˈ, qˈmalte tumil kyeˈy tzeˈn tuˈn kybˈetiˈy tzˈaqle, me mix xi kynimiˈn. Me ayetzinl kyeˈ, aye peyil pwaq exqetziˈn aj kyˈaˈjil ma txi kynimin. Me qalatzin kyeˈ, nixpela tuˈn ma kyliˈy tkyaqiljo lo, me mi s‑ajtz koˈpjx kyanmiˈn tuˈn txi kynimiˈn.


Sandelig siger jeg eder, der er nogle af dem, som stå her, der ingenlunde skulle smage Døden, førend de se Menneskesønnen komme i sit Rige." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at junjun iteˈ tzaluˈn wukˈiy, mi kyli kyimin, tzmaxiˈ aj kylonte aj wula, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, kawil tibˈaj tkyaqil.


I ere mine Venner, dersom I gøre, hvad jeg befaler eder. 	 Me ayetzin kye ma chi oka te wukˈiy, qa ma kubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnkuxjo ma txi nqˈmaˈn.


Ved Tro forlod han Ægypten uden at frygte for Kongens Vrede; thi som om han så den usynlige, holdt han ud. 	 Noq tuˈn tnimbˈil Moisés, kyij ttzaqpiˈn Egipto kyukˈa tkyaqil t‑xjalil. Ex mix tzaje xobˈ te tqˈoj kawil, quˈn nyakuj otaq tzˈiwle Dios tuˈn, a nya qˈanchaˈl.


Er denne ikke Tømmermandens Søn? Hedder ikke hans Moder Maria og hans Brødre Jakob og Josef og Simon og Judas? 	 ¿Ma nyapetzila a ttata, a jsol tzˈlan? ¿Ma nya tnana, a Mariy? ¿Ma nyaqetzin titzˈin Santyaw, Jse, Simun, ex Judas?


men i de Dage, da den syvende Engels Røst lyder, når han skal til at basune, da er Guds skjulte Råd fuldbyrdet således, som han har forkyndt sine Tjenere Profeterne. 	 Quˈn aj tkanin tqˈijiljo twuqin angel, tuˈn toqˈsin tchun, atzin qˈijjo tuˈn tjapin t‑xim Dios, a ewintaq te tnejil, ikyxjo tzeˈnku kyqˈma yolil Tyol Dios ojtxe.


Men forud for alt dette skulle de lægge Hånd på eder og forfølge eder og overgive eder til Synagoger og Fængsler, og I skulle føres frem for Konger og Landshøvdinger for mit Navns Skyld. 	 Me naˈmxtaq txi xkyeˈ lo, aye kyeˈ nej kchi okil tzyuˈn kyuˈnxjal, ex ktzyetil kylajchiy. Ok kchi xel qˈiˈn tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, tuˈn kykawita. Ex ok kchi kˈwelix qˈoˈn toj tze, ex ok kchi xel patiˈn kyuˈnxjal kywutz nmaq kawil ex kywutzjo txqantl nejinel noq tuˈn npaja.


Thi se, just dette, at I bleve bedrøvede efter Guds Sind, hvor stor en Iver virkede det ikke hos eder, ja Forsvar, ja Harme, ja Frygt, ja Længsel, ja Nidkærhed, ja Straf! På enhver Måde beviste I, at I selv vare rene i den Sag. 	 Kykaˈyinktzinjiˈy a wen ma bˈant tuˈn bˈis tzaj kyiˈja, quˈn a tzeˈnkuxjo taj Dios: Quˈn ma kubˈ kyximiˈn tuˈn tok tilil kyuˈn, tuˈn tyupjjo qˈoj qxol; ex ma tzaj tyabˈ kywiˈy tuˈn otaq kubˈ kywutzlinjiˈy ajo il kyxola; ex nchi xobˈtaqa weˈy, tuˈn npoˈn ilil kyeˈy. Atzin jaˈlin kyajxixa tuˈn kylontiˈy nwutza, ex nchi koliˈn wiˈja kywutz txqantl, qa nchin yoliˈn twutzxix. Ex ma kubˈ kyximiˈn liwey tuˈn kykawiˈn tibˈajjo bˈinchil il. Tuˈn tkyaqiljo luˈn, ma kubˈ kyyekˈiˈn, qa ma kubˈ kypaˈn kyibˈa tiˈjjo il bˈant kyxola, ex ntiˈ kypaja jaˈlin.


Medens han først siger: "Slagtofre og Madofre og Brændofre og Syndofre havde du ikke Lyst til og ej heller Behag i" (og disse frembæres dog efter Loven), 	 Tukˈa jun yol lo, a tzajnin toj Tuˈjil Tyol Dios, chitzin Jesús toj tnejil, qa ntiˈ taj qMan Dios, ex ntiˈ ntzalaj kyiˈjjo chojbˈil ex kyiˈjjo tkyaqil wiq oyaj, ayeˈ aluˈmj, a nchi kubˈ patit, tuˈn tnajsit il kyuˈn, exla qa iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit, quˈn ikyjo ntqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil.


Og Barbarerne viste os en usædvanlig Menneskekærlighed; thi de tændte et Bål og toge sig af os alle for den frembrydende Regns og Kuldens Skyld. 	 Toj tbˈanil oke kaˈyiniˈy qkyaqilxa kyuˈn xjal najleqetaq antza, ex tuˈn tzuntaq nkubˈ jbˈal, ex nimku cheˈw, bˈeˈx kubˈ kykchoˈn qˈaqˈ, exsin o xi txkoˈntza kykˈatz.


Og nogle af vore gik hen til Graven, og de fandt det således, som Kvinderne havde sagt; men ham så de ikke." 	 Ex iteˈ junjuntl qeˈ qukˈa, a chi txaˈj ttzi jul anetziˈn, ex ikyx s‑iwle kyuˈn, tzeˈnku otaq bˈaj qˈmaˈn kye kyuˈn qya. Ex ikyxjo mina s‑iwle Jesús kyuˈn.


Men en Engel fra Himmelen viste sig for ham og styrkede ham. 	 Tzmataq nyolin, jun paqx tzaj jun angel toj kyaˈj qˈolte tipin.


Men jeg siger eder, at både er Elias kommen, og de gjorde ved ham alt, hvad de vilde, efter som der er skrevet om ham." 	 Ex kxel nqˈmaˈn kyeˈy, o tzul te Elías, quˈn ate Juan, a Jawsil Aˈ, ul te t‑xel. Ex kubˈ kybˈinchinxjal tiˈj tzeˈnkuxtaq kyaj, ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn Tyol Dios.


den femte Sardonyks, den sjette Sarder, den syvende Krysolit, den ottende Beryl, den niende Topas, den tiende Krysopras, den ellevte Hyacint, den tolvte Ametyst. 	 ex tjweˈyin ónice, ex tqaqin tuˈn cornelina, ex twuqin crisólito, exsin twajxaqiyin berilo, ex tbˈeljiyin topacio, ex tlajajin crisopraso, ex tjunlajajin jacinto, ex tkabˈlajajin amatista.


men i alting anbefale vi som Guds Tjenere os selv ved stor Udholdenhed i Trængsler, i Nød, i Angster, 	 Qalaˈ, qaja tuˈn tkubˈ qyekˈiˈn toj tkyaqil, qa jun bˈaˈn aqˈnilqoˈy te Dios, quˈn noqx paˈn tkyaqil wiq yajbˈil quˈn; ex atku maj ntiˈx chˈin at qey, ex atku maj nim bˈis ntzaj toj qchwinqila;


Og de bandt ham og førte ham bort og overgave ham til Landshøvdingen Pontius Pilatus. 	 Ex bˈeˈx bˈaj kyjtzˈoˈn, ex xi kyiˈn, ex xi kyqˈoˈn toj tqˈobˈ Pilat, aj kawil.


Og de onde Ånder bade ham og sagde: "Dersom du uddriver os, da send os i Svinehjorden!" 	 Ayetziˈn taqˈnil tajaw il i jaw kubˈsin kywutz te Jesús kyjaluˈn: Qa ma qo etz tlajoˈn toj kyanminjo xjal lo, tziyintza qeˈy, tuˈn qokxa kyoj kyanmin kuch.


Min Fader, som har givet mig dem, er større end alle; og ingen kan rive noget af min Faders Hånd. 	 Ma chi tzaj tqˈoˈn nMaˈn weˈy, a nimxix toklin tibˈaj tkyaqil. Quˈn tkyaqiljo a ma tzaj lipe wiˈja teqe nMaˈn, ex mix aˈlx aku tzˈel qˈinkye toj tqˈobˈ.


Den, som tror på Sønnen, har et evigt Liv; men den, som ikke vil tro Sønnen, skal ikke se Livet, men Guds Vrede bliver over ham." 	 Ankye te kxel nimin teˈ Tkˈwal Dios, at jun tchwinqil te jun majx; me atziˈnl te, a tkyˈeˈ txi tnimin, ntiˈ teˈ toklin tiˈjjo chwinqil anetziˈn, qalaˈ ktzajil tqˈoˈn Dios tkawbˈil kujxix tibˈaj, a nlay bˈaj.


Men da Solen gik ned, førte alle de, som havde syge med alle Hånde Svagheder, dem til ham; og han lagde Hænderne på hver enkelt af dem og helbredte dem 	 Atzaj teˈ qqoqix, tuˈn otaq kybˈinte, ex otaq tzˈok kykaˈyiˈn xjal jniˈ otaq bˈant tuˈn Jesús, kykyaqilx xjal attaq yabˈ kyja ex noq tiˈchaqku kyyabˈil, i bˈaj xi kyiˈn tkˈatz Jesús, tuˈn kybˈaj kubˈtaq tqˈanin. I kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈajile junjun, ex bˈeˈx i qˈanit.


Det er nemlig ikke Meningen, at andre skulle have Lettelse og I Trængsel; nej, det skal være ligeligt. Nu for Tiden må eders Overflod komme hines Trang til Hjælp, 	 Mi nxi nqˈmanjiˈy luˈn, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn tkyaqiljo at kyeˈy, ex tuˈn tok yajil kyiˈja, noq tuˈn kypajjo txqantl; qalaˈ tuˈntzin junx tuˈn kyeliˈy.


Jamrer og sørger og græder; eders Latter vende sig til Sorg og Glæden til Bedrøvelse! 	 I tjawje kykˈuˈja tuˈn bˈis. Chi oqˈa. Kynaˈnkuy tchibˈl kyila o bˈant. Atzin kytzebˈla i tokin te taˈl kywutza, ex atzin kytzaljbˈila i tokin te bˈisbˈajil.


Thi han sagde til ham: "Far ud af Manden, du urene Ånd!" 	 Ja yolin ichin ikyjo, quˈn tuˈn t‑xi tqˈmaˈn Jesús, tuˈn kyexjo taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Thi komme skal den over alle dem, der bo på hele Jordens Flade. 	 tzeˈnku jun txuk nkyij tjaqˈ jun tzuybˈil txuk. Quˈn kykyaqilxjal, a najleqe toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, mi naˈbˈinx kyuˈn, aj kykyij tjaqˈ tkawbˈil Dios, a kujxix wen.


der skal forvandle vort Fornedrelses-Legeme til at blive ligedannet med hans Herligheds-Legeme, efter den Kraft, ved hvilken han også kan underlægge sig alle Ting. 	 Atzin kjawil txˈixpinte qxmililjo, a qˈiˈntaq quˈn twutz txˈotxˈ tzaluˈn, tuˈn tok tzeˈnku t‑xmilil Jesús toj kyaˈj, a tbˈanilx wen. Ex nya oˈkx kbˈantiljo tuˈn Jesús, qalaˈ okpe kbˈantil tetz tuˈn, tuˈn tokx tkyaqil tjaqˈ tkawbˈil, tuˈnxjo tipin.


Jeg er det levende Brød, som kom ned fra Himmelen; om nogen æder af dette Brød, han skal leve til evig Tid; og det Brød, som jeg vil give, er mit Kød, hvilket jeg vil give for Verdens Liv." 	 Ayin wejiˈy wabˈj itzˈ, a kuˈtz toj kyaˈj te qˈol te kychwinqilxjal. Ankye teˈ kxel waˈnte, k‑anqˈil teˈ te jun majx. Atzin wabˈj kxel nqˈoˈn, aku nchibˈjila, a kxel nqˈoˈn te qˈol chwinqil tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ.


Og de iføre ham en Purpurkappe og flette en Tornekrone og sætte den på ham. 	 Ok kyqˈoˈn jun xbˈalin tiˈj, kyaq kaˈyin, tzeˈn t‑xbˈalin jun kawil, noq tuˈn tok kyxmayinku. Bˈaj kubˈ kyxpatxˈiˈn tqan txˈiˈx, ex ok kymujbˈin ttxaˈn. Jax kyqˈoˈn toj twiˈ nyakuj jun toj twiˈ nmaq kawil,


Og da han kiggede ind, ser han Linklæderne ligge der, men gik dog ikke ind. 	 Ex in kubˈ kˈweˈy kaˈyilte, ex ok nkaˈyinjiˈy bˈuˈẍ, a jaˈ bˈaltzˈinkutaq. Me mix in okxiˈy toj jul.


Og i det samme kom hans Disciple, og de undrede sig over, at han talte med en Kvinde; dog sagde ingen: "Hvad søger du?" eller: "Hvorfor taler du med hende?" 	 Tzmataq nyolin, tej qmeltzˈaja. Bˈeˈx o jaw kaˈylaja tuˈn nyolin Jesús tukˈa jun qya. Me mix aˈl jun qeˈ ten tipin tuˈn t‑xi qaninte te, tiˈ taj, mo tiquˈn nyolin tukˈa.


En Discipel er ikke over sin Mester; men enhver, som er fuldt færdig, skal være som sin Mester. 	 Ex mix aˈl jun xnaqˈtzbˈin aku tzˈok nimxixtl toklin tzeˈnku xnaqˈtzilte. Qalaˈ tzmaxi aj tjapin bˈaj xnaqˈtzbˈil tuˈn, okpin japin toklintz tzeˈnxjo te xnaqˈtzilte.


hver Dal skal opfyldes, og hvert Bjerg og Høj skal nedtrykkes, og det krumme skal gøres lige, og de ujævne Veje skulle gøres jævne; 	 Tkyaqiljo a nya bˈaˈn toj kychwinqila, il tiˈj tuˈn ttxˈixpit; ikyxjo tzeˈnku jun bˈe, a tuˈn tjikyimixjo, a ma txlaẍ taˈye, ex tuˈn tnojsitjo jniˈ jul at toj, ex tuˈn tbˈaj jaw pixkˈitjo ma tij jawnin, aj tul jun nimx toklin. Ikytziˈn, il tiˈj tuˈn qbˈinchinte tkyaqil, tuˈntzin bˈantnin qten, aj tul qAjaw.


Endnu en liden Stund, og Verden ser mig ikke mere, men I se mig; thi jeg lever, og I skulle leve. 	 Nya ilaˈ qˈijl tuˈn nkyima. Mi chin ok kykaˈyintl xjala, me metzin kye, kchin okil kykaˈyintla, aj ul nmeltzˈaja kyukˈiy, a otaq chin jaw anqˈintla juntl majl kyxol kyimnin. Ex noq tuˈn akˈaj nchwinqila, ktenbˈil kye kychwinqil a nlay bˈaj, quˈn itzˈqin weˈ te jun majx.


Da stod Peter frem med de elleve og opløftede sin Røst og talte til dem: "I jødiske Mænd og alle I, som bo i Jerusalem! dette være eder vitterligt, og låner Øre til mine Ord! 	 Jawtzin weˈks Pegr junx kyukˈa junlajajtl tsanjil, ex tukˈaxix tajqˈojil twiˈ wen, xi tqˈmaˈn: Ayiˈy nxjalil, aj Judiy, ex kykyaqila najleqiˈy toj Jerusalén, bˈiˈnku kyuˈn ex kybˈinkuxixa wen a kxel nqˈmaˈn kyeˈy.


"Og da jeg brød de syv til de fire Tusinde, hvor mange Kurve fulde af Stykker toge I da op?" Og de sige til ham: "Syv." 	 Ex tej tbˈaj nsipinjiˈy wuq wabˈj kyxoljo kyaje mil, ¿Jteˈn chiˈljo tbˈuchil jaw kychmoˈn? Xi kytzaqˈwin juntl majl: Wuq.


Ja, dersom jeg endog vilde rose mig noget mere af vor Magt, som Herren gav os til eders Opbyggelse og ikke til eders Nedbrydelse, skal jeg dog ikke blive til Skamme, 	 Exla qa ma jaw nnimin wibˈa tibˈajxi wokliˈn, nlay chin tzaj txˈixwiˈy tuˈn, quˈn ax qAjaw ma tzaj qˈoˈnte wokliˈn tuˈn kychˈiya wuˈn toj kynimbˈila, ex nya noq tuˈn kykubˈ numja.


Endog det Støv, som hænger ved vore Fødder fra eders By, tørre vi af til eder; dog dette skulle I vide, at Guds Rige er kommet nær. 	 Majxpe quq tiˈj qqaˈn k‑elil qchtoˈn te jun yekˈbˈil kyiˈja, qa kykyˈeˈy tiˈj Tyol Dios. Me bˈiˈnkuxix kyuˈn, a Tkawbˈil Dios ma tzul laqˈe kykˈatza.


Men på den sidste, den store Højtidsdag stod Jesus og råbte og sagde: "Om nogen tørster,han komme til mig og drikke! 	 Toj bˈajsbˈil qˈij, atzin qˈijjo nimxixtaq toklin toj nintz qˈij, jaw weˈ Jesús, ex xi tqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: Qa iteˈ junjun at kˈwaj kyiˈj toj kyanmin, ku kytzaja wukˈiy, ex chi kˈwaˈn.


Og de forargedes på ham. Men Jesus sagde til dem: "En Profet er ikke foragtet uden i sit eget Fædreland og i sit Hus," 	 Quˈn tuˈn kyojtzqiˈntaq, mix xi kynimine. Me xi tqˈmaˈn Jesús kye: Jaˈchaqx taˈ jun yolil Tyol Dios twutz txˈotxˈ, nxi qˈoˈnx toklin. Me qa tojx ttxˈotxˈ ex tojx tja ntiˈx toklin.


Lad du dig nu ikke overtale af dem; thi mere end fyrretyve Mænd af dem lure på ham, og de have under Forbandelser forpligtet sig til hverken at spise eller at drikke, førend de have slået ham ihjel; og nu ere de rede og vente på dit Tilsagn." 	 Me mina txi ttziyiˈn, quˈn bˈalaqa jun kaˈwnaq ichin kchi ewil toj bˈe, ex kˈwel kyayoˈn, tuˈn tkubˈ bˈyet, quˈn ma kubˈ kykˈluˈn twutz Dios, qa nlay chi waˈn ex nlay chi kˈwan, qa mina xkyim Pabl kyuˈn. Atzin jaˈlin, noq nchi ayon qa kxel ttziyin kye.


Thi hvad? om nogle vare utro, skal da deres Utroskab gøre Guds Trofasthed til intet? 	 ¿Tiˈn kbˈajiltz qa atku junjun mi weˈ toj tnimbˈil? ¿Ma tuˈntzintzjo ikyjo, okla kyjel ttzaqpiˈn te Dios twenil kyukˈa, noq tuˈn tmeltzˈin te Dios tibˈ, ex tuˈn mi japin bˈaje Tyol?


Derfor, lader os tragte efter det, som tjener til Fred og indbyrdes Opbyggelse! 	 Tuˈnpetziˈn, i tok tilil quˈn tuˈn qmujbˈin te qibˈ qxolx, ex tuˈn qchˈiy toj qnimbˈil.


Og de korsfæste ham, og de dele hans Klæder ved at kaste Lod om dem, hvad enhver skulde tage. 	 Bˈeˈxsin jaw kypejkˈiˈn xqˈuqil te Rom twutz cruz, ex bˈaj kubˈ kypaˈn t‑xbˈalin Jesús kywutz. Me nej, i bˈaj saqchan tiˈj alkyetaq tuˈn tkanbˈinte, tuˈn t‑xi tiˈn.


Men de nuværende Himle og Jorden holdes ved det samme Ord i Forvaring til Ild, idet de bevares til de ugudelige Menneskers Doms og Undergangs Dag. 	 Ex ikyxjo jaˈlin, atzin kyaˈj exsin txˈotxˈ kˈuˈnqe tuˈn tyuchˈit tuˈn qˈaqˈ tuˈnxjo Tyol Dios. Tojjo qˈij anetziˈn, ktzajil tkawbˈil Dios kujxix wen kyibˈaj tkyaqil aj il. Ok kchi najil te jun majx.


Ser til, at I ikke foragte en eneste af disse små; thi jeg siger eder: Deres Engle i Himlene se altid min Faders Ansigt, som er i Himlene. 	 Mi chi el kyikyˈinjiˈy tal muchˈqe lo. Quˈn twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, loqe ky‑angel majx iteˈ yolil kyiˈj twutz nMaˈn toj kyaˈj.


Derfor har jeg sagt eder, at I skulle dø i eders Synder; thi dersom I ikke tro, at det er mig, skulle I dø i eders Synder." 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn, qa mina ẍinx kynimiˈn qa ayinjiˈy, a xi nqˈmaˈn kyeˈy, kchi kyimila tjaqˈ tqanbˈil kyila.


Og de samlede dem til det Sted,som kaldes på Hebraisk Harmagedon. 	 Ex aye oxe taqˈnil tajaw il i etz chmol te tkyaqiljo nmaq kawil tojjo txˈotxˈ Armagedón, a n‑ele toj kyyol aj Judiy.


Og Apostlene samle sig om Jesus, og de forkyndte ham alt, hvad de havde gjort, og hvad de havde lært. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, teˈ kybˈaj meltzˈaj t‑xnaqˈtzbˈin, bˈaj ok kychmoˈn kyibˈ kykyaqilx tukˈa Jesús, ex bˈaj i ok ten qˈmalte jniˈ otaq bˈaj bˈant kyuˈn.


De svarede og sagde til ham: "Er også du fra Galilæa? Ransag og se, at der ikke fremstår nogen Profet fra Galilæa." 	 I jaw yasin tiˈj Nicodem, ex xi kyqˈmaˈn: ¿Mej qa aj Galiley teja? Kaˈyinkuxa toj Tuˈjil Tyol Dios, ex k‑elil tnikyˈa te qa mix tiˈx jun yolil Tyol Dios k‑elitz antza toj txˈotxˈ Galiley.


Og han kaldte sine Disciple til sig og sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, denne fattige Enke har lagt mere deri end alle de som lagde i Tempelblokken. 	 I tzaj ttxkoˈn Jesúsjo t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi tqˈmaˈn kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; ajo tal qya lo, nim chˈintljo toyaj ma kux tqˈoˈn kywutzjo txqantl,


Det vil sige: Ikke Kødets Børn ere Guds Børn, men Forjættelsens Børn regnes for Sæd. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, n‑el qnikyˈ te, qa mix aˈl jun at toklin te tkˈwal Dios noq tuˈn t‑xeˈchil jaˈ itzˈje. Qalaˈ oˈkqexjo aye o chi itzˈje tkabˈ majin tzeˈnkuxjo tqˈma Dios. Aye xjal anetziˈn at kyoklin twutz te twutzxix tyajil Abraham.


Og da det åbnede det femte Segl, så jeg under Alteret deres Sjæle, som vare myrdede for Guds Ords Skyld og for det Vidnesbyrds Skyld, som de havde. 	 Tej tjaw tlaqin tal Tal rit tjweˈyin jupbˈilte, nliy tjaqˈ t‑altar qMan toj kyaˈj aye kyanminjo a otaq chi kubˈ bˈyoˈn noq tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil tiˈj Dios, ex noq tuˈn kyyekˈin kywutzxjal Tyol Dios toj kychwinqil.


Du elskede! efterfølg ikke det onde, men det gode. Den, som gør godt, er af Gud; den, som gør ondt, har ikke set Gud. 	 Werman, nimxix nkˈuˈja tiˈja. Mi txi lipey tiˈjjo nya wen bˈant kyuˈnxjal, qalaˈ a wen. Quˈn ayetzin kchi kˈwel bˈinchinte wen, te Diosqe kyeˈ. Me ayetzin kyeˈ nchi kubˈ bˈinchinte nya wen, naˈm tel kynikyˈ te qMan Dios.


For eder først har Gud oprejst sin Tjener og sendt han for at velsigne eder, når enhver af eder vender om fra sin Ondskab." 	 Tej tjaw anqˈin juntl majl Jesús tuˈn Dios, chi Pegr, tnejil tzaj tsmaˈn te kyeˈy, ayiˈy aj Judiyqiˈy, tuˈn kykyˈiwlita, ex tuˈn ttzaqpaj junjun kyeˈ toj til.


Hilser Urbanus, vor Medarbejder i Kristus, og Stakys, min elskede! 	 Kyqˈolbˈinxa Urbano, jun qukˈa toj taqˈin Crist, ex te Estaquis, quˈn kˈuˈjlinxix wuˈn.


Og jeg, Brødre! da jeg kom til eder, kom jeg ikke og forkyndte eder Gud Vidnesbyrd med Stormægtighed i Tale eller i Visdom; 	 Tuˈnpetziˈn werman, tej nkaniˈn kyukˈiy qˈmalte Tbˈanil Tqanil tiˈj Dios, mix in kaniniˈy tukˈa jun yol mo tukˈa jun nabˈl nimxix kywutzxjal.


"Se, vi drage op til Jerusalem, og Menneskesønnen skal overgives til Ypperstepræsterne og de skriftkloge, og de skulle dømme ham til Døden og overgive ham til Hedningerne; 	 Ikytziˈn tzeˈnku n‑ok kykaˈyiˈn, chˈix qjapin Jerusalén, a jaˈ ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, kchin xel kˈayiˈn kyeˈ kynejil kypale Judiy exsin kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Kyqˈmaˈbˈil qa ayiˈn at npaja, noq tuˈn nkubˈ bˈyokuy kyuˈn aj il.


Nu glæder jeg mig over mine Lidelser for eder, og hvad der fattes i Kristi Trængsler, udfylder jeg i mit Kød for hans Legeme, som er Menigheden, 	 Atziˈn jaˈlin, tzun nchin tzalaja tiˈjjo n‑ikyˈx wuˈn, quˈn bˈiˈn wuˈn, qa n‑ajbˈin luˈn tuˈn kychˈiya, ikyx tzeˈnku a ma tzikyˈx tuˈn Jesús n‑ajbˈin te kolbˈilqe. Ayintzin weˈ loqiˈn nchin ikyˈsin tiˈjjo a atx taj noq tuˈn tel wenjo Ttanim Dios, a t‑xmilil Crist.


Således vide vi fra nu af ikke af nogen efter Kødet; om vi også have kendt Kristus efter Kødet, gøre vi det dog ikke mere nu. 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈ tuˈn qkawin tiˈj juntl tzeˈnku tumil te twutz txˈotxˈ, a noq paˈj yol nbˈaj; exla qa ikyxjo ojtxe nqo kawintaqa tiˈj Crist, a noq tzeˈnku jun aˈla. Me atziˈn jaˈlin, mikyxi qximjo.


nemlig Guds Retfærdighed ved Tro på Jesus Kristus, for alle og over alle dem, som tro; thi der er ikke Forskel. 	 Ma qo ok tzˈaqle qkyaqilx, a awo o qo nimin tiˈj Jesucrist, exla qa aj Judiy ex qa mina; quˈn twutz Dios jun elninqo qkyaqilx.


efter det evige Forsæt, som han fuldbyrdede ved Kristus Jesus, vor Herre, 	 Quˈn ikyx t‑xim Diosjo atxix te tnejil, a naˈmtaq tkubˈ tbˈinchin tkyaqil. Ajo xim lo ma japin tuˈn qAjaw Jesucrist.


men han, som ikke regner sin Slægt fra dem, har taget Tiende af Abraham og har velsignet den, som havde Forjættelserne. 	 Me qalatziˈn te Melquisedec, nya tzajnin tiˈj Leví. Atzin te Abraham, nimtaq teˈ toklin, quˈn tuˈn otaq yolin qMan Dios tukˈa, ex otaq tzaj tqˈoˈn Dios nim tkyˈiwbˈil tibˈaj. Me atzin te Melquisedec, nimxixtl te toklin tibˈaj Abraham, quˈn atzin Melquisedec el tpeyin ajo tlajajin tkanebˈ Abraham toj jyoj qˈoj. Ex ikytzin kubˈe tqˈoˈn Melquisedecjo tkyˈiwbˈil tibˈaj Abraham.


Da kappede Stridsmændene Bådens Tove og lode den falde ned. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el kytajkˈin kyej xoˈl qˈaqˈ aqwil, a kˈalbˈil teˈ muchˈ bark, ex bˈeˈx xi kytzaqpiˈn, tuˈn t‑xi mulqˈaj toj ttxuyil aˈ.


Den Tale er troværdig; dersom nogen begærer en Tilsynsgerning har han Lyst til en skøn Gerning. 	 Twutzxix te luˈn: Qa at jun nimil taj tuˈn tok te nejinel kyxol nimil, tbˈanilxjo t‑xim ikyjo.


Nåden være med alle dem, som elske vor Herre Jesus Kristus i Uforkrænkelighed! 	 Ex atjo t‑xtalbˈil Dios at kyukˈiy ex kyukˈa kykyaqiljo, a nkykˈuˈjlin qAjaw Jesucrist tukˈa jun kykˈuˈjbˈil, a nlay bˈaj. Ikyxitjo.


og alle Brødrene, som ere med mig, til Menighederne i Galatien: 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx kyukˈa txqantl nimil iteˈ wukˈiy tzaluˈn, kye kykyaqil Ttanim Dios iteˈ toj tkyaqil txˈotxˈ Galacia.


Så forbarmer han sig da over den, som han vil, men forhærder den, som han vil. 	 Quˈn ate Dios at tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj tiˈj jun xjal noq aˈlchaqx kyetz, ex ax Dios aku txi kujsin te tanmin jun xjal, ex aˈlchaqx kyetz, noq qa taj.


Men det skete, medens de vare der, blev Tiden fuldkommet til, at hun skulde føde. 	 Iteˈxtaq Belén, teˈ tjapin kaniˈn qˈij, jaˈ tuˈn tkubˈ tzˈaqe Mariy,


Og da de så ham tilbade de ham; men nogle tvivlede. 	 Tej tok qkaˈyiˈn Jesús, o kˈuliˈn twutz, me attaq junjun qxola attaq kabˈe kykˈuˈj tiˈj.


Man kommer heller ikke ung Vin på gamle Læderflasker, ellers sprænges Læderflaskerne, og Vinen spildes, og Læderflaskerne ødelægges; men man kommer ung Vin på nye Læderflasker, så blive begge Dele bevarede." 	 Ex tkabˈ, tzeˈn aj tkux bˈinchit vin; nlay kuˈx bˈinchit toj jun ttxˈaqin tzˈuˈn, quˈn ajtzin tloqlin, bˈeˈx aku tzˈex laqj, ex noq aku chi kubˈ najx kykabˈil. Tuˈntzintzjo, il tiˈj tuˈn tkux bˈinchit vin toj jun saq tzˈuˈn, tuˈntzin mi chi kubˈ naje kykabˈil. Ikytziˈn wejiˈy nxnaqˈtzbˈil, nlay bˈant tuˈn tok smet tukˈa juntl tumil.


Og da Jesus gik videre derfra, så han en Mand, som hed Matthæus, sidde ved Toldboden; og han siger til ham: "Følg mig!" Og han stod op og fulgte ham. 	 Tej tikyˈ Jesús antza, in xi tkaˈyiˈn ayiˈn, Matey, qˈuqleqintaqa toj jun tal ja te peybˈil pwaq tuˈn tajbˈin kye aj Rom, a nchi kawintaq kyibˈaj aj Israel. Tzaj tqˈmaˈn Jesús weˈy: Lipeka wiˈjach. Ex bˈeˈx in ikyˈ lipeˈy tiˈj Jesús.


Hilser Priska og Akvila, mine Medarbejdere i Kristus Jesus, 	 Kˈaˈ chex kyqˈolbˈiˈn Priscila ex Aquila, quˈn ayetziˈn wukˈajiˈy toj taqˈin Crist, a Jesús.


Thi ikke ved Lov fik Abraham eller hans Sæd den Forjættelse, at han skulde være Arving til Verden, men ved Tros-Retfærdighed. 	 Quˈn bˈantnintaq tiˈj tuˈn Dios te Abraham ex kye jniˈ tyajil, qa tuˈntaq t‑xi qˈoˈn jniˈ twutz txˈotxˈ kye, tuˈn kyetzinte te jun majx; me nya tuˈn tjapin bˈajjo ojtxe kawbˈil kyuˈn, qalaˈ ikytzin noq tuˈn kynimbˈil tiˈj Dios. Tuˈntziˈn, ok tqˈoˈn Dios te tzˈaqle twutz.


Nogle af Mængden, som hørte disse Ord, sagde nu: "Dette er sandelig Profeten." 	 Tej tbˈaj kybˈiˈn tyol, attaq junjun kyxol xjal kyqˈma: Twutzxix qa ajo ichin lo atzin yolil Tyol Dios, a iltaq tiˈj tuˈn tul.


Og den anden 'Engel basunede, og det var, som et stort brændende Bjerg blev kastet i Havet; og Tredjedelen af Havet blev til Blod. 	 Atzin tkabˈ angel xi toqˈsin tchun, ex bˈeˈx tzaj tzˈaq toj ttxuyil aˈ jun tiˈ tzeˈnku jun tij wutz, a njulin wen tukˈa taqˈ qˈaqˈ. Ex atzin toxin tnej ttxuyil aˈ bˈeˈx kubˈ chikyˈix;


Og han ynkedes inderligt og udrakte Hånden og rørte ved ham og siger til ham: "Jeg vil; bliv ren!" 	 Tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj Jesús tiˈj. Noq ok tmikoˈn, ex xi tqˈmaˈn te: Waja. ¡Bˈeˈx ma qˈanita jaˈlin!


Thi ser, Brødre! på eders Kaldelse, at I ere ikke mange vise efter Kødet, ikke mange mægtige, ikke mange fornemme; 	 Ayiˈy erman, bˈiˈn kye kyuˈn, qa ma chi txokliˈy tuˈn kyoka te Ttanim Dios, exla qa nya ilaˈ aj uˈjil kyxola, ex qa nya ilaˈ at kyipin mo at kyoklin kywutzxjal.


som Sara var Abraham lydig, så hun kaldte ham Herre, hun, hvis Børn I ere blevne, når I gøre det gode og ikke frygte nogen Rædsel. 	 ikytziˈn tzeˈnku te Sara, kubˈ tnimin Abraham, ex xi tqˈoˈn toklin te tnejil. Atzin jaˈlin, ayetzin kyeˈ, ma chi oka te tal Sara, qa ma kubˈ kybˈinchinjiˈy wen, ex qa mi xi kyqˈon kyibˈa toj xobˈajil twutz txˈotxˈ.


Og vi løb ind til Syrakus, hvor vi bleve tre Dage. 	 O xiˈy toj, ex o kaniˈn toj tnam Siracusa. Oxe qˈij o kyija antza.


Da Festus nu havde tiltrådt sit Landshøvdingembede, drog han efter tre Dages Forløb fra Kæsarea op til Jerusalem. 	 Kanin te Festo, tuˈn tkubˈ qe tojjo toklin te kawil, ex tbˈajlinxiˈ oxe qˈij, bˈeˈx ex toj Cesarea, tuˈn tkanin tzma Jerusalén.


Og Fristeren gik til ham og sagde: "Er du Guds Søn, da sig, at disse Sten skulle blive Brød." 	 Tej tok tkaˈyin tajaw il ikyjo, tzaj laqˈe tkˈatz, tuˈn tok tnikyˈbˈin toklin, exsin xi tqˈmaˈn te: Qa Kˈwaˈlbˈajxixtza te Dios, qˈmanxa kye abˈj lo, tuˈn kyok te wabˈj, quˈn manyor waˈyajx tiˈja.


I Fornedrelsen blev hans Dom taget bort; hvem kan fortælle om hans Slægt, efterdi hans Liv borttages fra Jorden?" 	 Kubˈ mutxe, ex nya toj tumiljo kubˈ bˈinchin tiˈj. ¿Me ankye aku yolin kyiˈjjo tkˈwal? Ntiˈ, quˈn bˈeˈx jatz xbˈoqin tchwinqil toj txˈotxˈ, chi Isaías.


(Men Filip sagde: "Dersom du tror, af hele dit Hjerte, kan det ske." Men han svarede og sagde: "Jeg tror, at Jesus Kristus er Guds Søn.") 	 Xi tqˈmaˈn Lip kyjaluˈn: ¡Bˈaˈn! Qa ma kubˈ tnimin Tyol qMan Dios tukˈa tkyaqil tanmiˈn. Xitzin ttzaqˈwin aj Etiopía: Ma tzˈel nnikyˈa te. Tuˈnpetziˈn, ma txi nnimiˈn, qa ate Jesús Tkˈwal qMan Dios.


Men han lå i Strid med Tyrierne og Sidonierne. Men de kom endrægtigt til ham og fik Blastus, Kongens Kammerherre, på deres Side og bade om Fred, fordi deres Land fik Næringsmidler tilførte fra Kongens Land. 	 Tzuntaq qˈojle Herodes kyukˈa xjal te Tiro ex te Sidón. Tuˈnpetziˈn, i kyij toj wen tuˈn kyxiˈ yolil tukˈa Herodes, me ntiˈtaq tumil tzeˈn tuˈn kyyoline. Tuˈn ikyjo, nej i yolin tukˈa Blast, jun kawil tkˈatz tnejil kawil Herodes; ex noq tuˈn Blast, xi kyqanin, tuˈn mina chi qˈojine, quˈn attaq kyoklin tiˈjjo awal njaw toj txˈotxˈ tjaqˈ tkawbˈil Herodes.


Og Jesus trådte frem, talte til dem og sagde: "Mig er given al Magt i Himmelen og på Jorden. 	 Ex tzaj laqˈe Jesús qkˈatza, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Ma tzaj tqˈoˈn qMan Dios tkyaqil toklin weˈy toj kyaˈj ex twutz txˈotxˈ.


Vore Fædre i Ørkenen havde Vidnesbyrdets Tabernakel, således som han, der talte til Moses, havde befalet at gøre det efter det Forbillede, som han havde set. 	 Ayetziˈn ojtxe qxjalil, kyojjo qˈij anetziˈn, tkubˈtaqjo jun ja te naˈbˈl Dios kyuˈn, a xbˈalin tten, a iqintaq kyuˈn, tej kyok ten bˈetil tojjo tzqij txˈotxˈ jaˈ ntiˈ najbˈil. Atziˈn ja, kubˈ bˈinchin tzeˈnkuxjo tzaj tqˈmaˈn Dios te Moisés tuˈn tkubˈ bˈinchit, tzeˈnkuxjo a otaq tzˈiwle tuˈn Moisés twiˈ wutz Sinaí.


Men han gik bort til Ørkenerne og bad. 	 Me ataqtzin te Jesús, bˈeˈxtaq n‑el tpaˈn teˈ tibˈ kyiˈj, ex nxiˈtaq teˈ naˈl Dios jaˈ mixtaq aˈl jun at.


Ham har Gud ved sin højre Hånd ophøjet til en Fyrste og Frelser for at give Israel Omvendelse og Syndernes Forladelse. 	 O jaw tiˈn qMan Dios, ex o txi qˈoˈn toklin tuˈn tkawin junx tukˈa, ex o tzˈok qˈoˈn te Tnejil ex te Kolil, tuˈntzin tajtz tiˈj qanim, qkyaqil awo aj Israel, ex tuˈn tkubˈ tnajsin qil.


efterdi Kødets Higen er Fjendskab imod Gud, thi det er ikke Guds Lov lydigt, det kan jo ikke heller være det. 	 Ayetziˈn k‑okil kyxoˈnx kyanmin tiˈjjo taj ojtxe kyten, ajqˈojqe tiˈj qMan Dios, quˈn kykyˈeˈ tuˈn tkubˈ kynimin tkawbˈil, ex nlay japin kyuˈn.


Men da han mærkede deres Træskhed, sagde han til dem: "Hvorfor friste I mig? 	 Ex bˈeˈx el te Jesús tnikyˈ te, qa nya bˈaˈntaqjo kyximxjal anetziˈn. Tuˈnpetziˈn, xi ttzaqˈwin kyjaluˈn:


Martha siger til ham: "Jeg ved at han skal opstå i Opstandelsen på den yderste Dag." 	 Xi ttzaqˈwin Mart te: Ikytziˈn. Bˈiˈn weˈ wuˈn qa ok kjawil anqˈintl tojjo tqˈijil, a jaˈ tuˈn kyjaw anqˈintl kyimnin, aj tjapin bˈaj tkyaqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Thi vel bliver jeg ikke en Dåre, om jeg vilde rose mig; thi det vil være Sandhed, jeg siger; men jeg afholder mig derfra, for at ingen skal tænke højere om mig, end hvad han ser mig være, eller hvad han hører af mig. 	 Aku txi nqˈmaˈn kyeˈy, qa ayinjiˈy ichin xtaˈj toj kyaˈj, noq tuˈn nnimsinku wibˈa kywutza. Exla qa ma txi nqˈmaˈn, ex nya noq nchin laˈjiˈn, quˈn twutzxix. Me ex nya nxi nqˈmanjiˈy luˈn noq tuˈn tkubˈ kybˈisiˈn qa nimxix wokliˈn tibˈajjo n‑ok kykaˈyiˈn tiˈjjo nbˈinchbˈiˈn mo tuˈn nyola.


Men da Pilatus hørte om Galilæa, spurgte han, om Manden var en Galilæer. 	 Tej tbˈinte Pilatjo yol lo, xitzin tqanintz, qa aj Galileytaq Jesús.


Og på den Dag, da det var blevet Aften, siger han til dem: "Lader os fare over til hin Side!" 	 Teˈ qok yupj texjo qˈij anetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin: Qo ikyˈx tjlajxi nijabˈ.


Men mig tro I ikke, fordi jeg siger Sandheden. 	 Me metzin weˈ nxi nqˈmanjiˈy a twutzxix, me mi nxi kynimiˈn.


Ved Tro gik de igennem det røde Hav som over tørt Land, medens Ægypterne druknede under Forsøget derpå. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, noq tuˈn kynimbˈil aj Israel, bˈaj ikyˈtze tojjo ttxuyil aˈ, Chikyˈ tbˈi, a xi tpaˈn tibˈ tuˈntzintla tten jun bˈe, nyakutzintlaj toj jun tzqij txˈotxˈ. Ex ikyqextaq kyeˈ aj Egipto kyajtaq kyeˈ tuˈn kyikyˈtz, me bˈeˈx i xi mulqˈaj toj aˈ, tej tok tmujbˈin aˈ tibˈ.


Men hold dig fra den vanhellige, tomme Snak; thi sådanne ville stedse gå videre i Ugudelighed, 	 Ikyˈimilijiy jniˈ kyyolxjal, a nya wen, quˈn ayetziˈn xjal nchi yolin ikyjo, noqx ipin kyxiˈ toj il.


at skulle spise og drikke ved mit Bord i mit Rige og sidde på Troner og dømme Israels tolv Stammer." 	 Ex kxel nqˈoˈn kyokliˈn tuˈn kywaˈn ex tuˈn kykˈwaˈn wukˈiy tojjo Kawbˈil anetziˈn. Ex kchi kˈwel qeˈy toj qˈuqbˈil tuˈntzin kykawiˈn wukˈiy kyibˈajjo kabˈlajaj chˈuq xjal, a tzajnin tiˈj te qtzan qxeˈchil Israel.


Derfor harmedes jeg på denne Slægt og sagde: De fare altid vild i Hjertet; men de kendte ikke mine Veje, 	 Tuˈntzin ikyjo, o tzaj nqˈoja kyiˈj, chi Diosjo. Ex kukx ntxalpajjo kyanmin, ex kukx nchi txalpajjo toj kychwinqil, ex ntiˈx nchi ximin tiˈjjo wajbˈila.


Forman ligeledes de unge Mænd til at være sindige, 	 Ex ikyxjo, qˈmanxa kye kuˈxin ichin tuˈn tten kynabˈl.


Men han sagde også til ham, som havde indbudt ham: "Når du gør Middags- eller Aftensmåltid, da byd ikke dine Venner, ej heller dine Brødre, ej heller dine Frænder, ej heller rige Naboer, for at ikke også de skulle indbyde dig igen, og du få Vederlag. 	 Ex ikyx xi tqˈmaˈn Jesúsjo te Parisey, a xi txkonte, tuˈn t‑xiˈ tja. Chiˈ kyjaluˈn: Aj tbˈaj jun nim waˈn toj tjay, mina chi tzaj ttxkoˈnjiy jniˈ tukˈiy, ex mina qeˈ jniˈ ttzikya ex titzˈiˈn ex qeˈ jniˈ xjal, a at tlonte tibˈa kyukˈa, exqetziˈn jniˈ t‑xjalila tiˈjiliy, a qˈininqe. Quˈn aye xjal lo, bˈeˈx aku txi txkoˈnla waˈl kyukˈa, tuˈntzin bˈeˈx kchjetiljo wabˈj, a otaq txi toyiˈn kye.


Indtil jeg kommer, så giv Agt på Oplæsningen, Formaningen, Undervisningen. 	 A naˈmxtaq nkaniˈn, jaˈkx n‑uˈjin Tyol Dios kywutzxjal, tuˈn t‑xi tqˈoˈn tumil kye, ex tuˈn kyxi t‑xnaqˈtziˈn.


Derfor, retter de slappede Hænder og de lammede Knæ, 	 Me ilaˈ at kyxola tzeˈnkuˈ ntzaj nya bˈaˈn kyiˈj, mina nbˈantl kyjaw weˈ toj kynimbˈil. Iky tzˈelpineˈ tzeˈn jun xjal ma qˈajle tqˈobˈ moj qa tqan.


eller det høje eller det dybe eller nogen anden Skabning skal kunne skille os fra Guds Kærlighed i Kristus Jesus, vor Herre. 	 Ex ikyxjo, mixla aˈlx aku tzˈel paˈnqe tiˈj Dios, jaˈchaqxla otoˈtz: Exla qa jawl, exla qa kubˈl. Ntiˈxla juntl tbˈinchbˈin Dios aku tzˈel paˈnqe tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, a ma tzaj tqˈoˈn tuˈn qAjaw Crist, a Jesús.


Våger, står faste i Troen, værer mandige, værer stærke! 	 Kykaˈyinktzin kyibˈa, ex chi weˈkuxixa toj kynimbˈila; chi okxa jun xjal kujxix wen, at kyipin toj kynimbˈil.


Derfor, da Gud ydermere vilde vise Forjættelsens Arvinger sit Råds Uforanderlighed, føjede han en Ed dertil, 	 Ex ikyxjo, taj Dios tuˈn tyekˈin qa twutzxix tiˈjjo qoklin, a ma tzaj tqˈmaˈn tuˈn ttzaj tqˈoˈn qe, awo nimilqo. Tuˈn ikyjo, tukˈaxix tkyaqil tipin, kubˈ tqˈmaˈn Dios tiˈjjo a at qoklin tiˈj toj kyaˈj te jun majx, ex nlay jaw meltzˈajl tiˈjjo kyij tyolin.


Peter vendte sig og så den Discipel følge, som Jesus elskede, og som også lå op til hans Bryst ved Nadveren og sagde: "Herre! hvem er den, som forråder dig?" 	 Atzaj teˈ tajtz meltzˈaj Pegr, xi tkaˈyin qa lipcheqintztaqa tiˈjxi Jesús, quˈn kˈuˈjlinqinxixtaqa tuˈn. Ex ayinxjiˈy, a intintaq ttxlaj Jesús, tej t‑xi nqaniˈn te: WAjaw, ¿Ankye kxel qˈontiy toj kyqˈobˈxjal?


ligesom du har givet ham Magt over alt Kød, for at han skal give alle dem, som du har givet ham, evigt Liv. 	 Quˈn ma tzaj tqˈoˈn wokliˈn, ayiˈn Tkˈwala, tibˈaj tkyaqilxjal, tuˈn t‑xi nqˈoˈn kychwinqil te jun majx kykyaqilxjo, a ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy.


Og deres Hyrder flyede og forkyndte det i Byen og på Landet; og de kom for at se, hvad det var, som var sket. 	 Atzaj teˈ tiwle lo kyuˈnxjal, a nchi kyikˈlentaq kyiˈj kuch, bˈeˈxsin i kubˈtz toj bˈe yolilte kyeˈ xjal, a iteˈtaq toj tnam ex kyoj jniˈ kojbˈil. Bˈeˈxsin i bˈajetz kyej xjal lolte, qa twutzxtaqjo a otaq kybˈi.


Men nogle af dem sagde: "Ved Beelzebul, de onde Ånders Fyrste, uddriver han de onde Ånder." 	 Me iteˈ junjun xjal i qˈmante kyjaluˈn: Nchi etz teˈ xjal taqˈnil tajaw il tuˈn, quˈn tuˈn a te Beelzebú, a tajaw il, o txi qˈonte tipin, chi chi xjaljo tiˈj Jesús.


Men Jesus svarede og sagde til dem: "I fare vild, idet I ikke kende Skrifterne, ej heller Guds Kraft. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Najninx iteˈ kyeˈ. ¿Naˈmxsin tel kynikyˈa te Tyol Dios, ex te jniˈ tipin?


Thi dersom deres Forkastelse er Verdens Forligelse, hvad bliver da deres Antagelse andet end Liv ud af døde? 	 Quˈn noq tpajlin ẍi el iˈjlin Judiy tuˈn Dios, tkyaqil nimil nya Judiy ma kyij toj wen tukˈa Dios. Me noqit chi meltzˈaj, manyorxitla kyˈiwbˈilx tuˈn qMan Dios tibˈaj tkyaqil nimil Judiy ex nya Judiy, exsintla jun anqˈbˈil kyxol kyimnin.


Og han bød dem meget, at ingen måtte få dette at vide; og han sagde, at de skulde give hende noget at spise. 	 Me ante Jesús xi toqxeninxix kye, tuˈn mix aˈl qe txi kyqˈmaˈne a otaq bˈant tiˈjjo txin. Ex xi tqˈmaˈn kye, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn twa.


at åbenbare sin Søn i mig, for at jeg skulde forkynde Evangeliet om ham iblandt Hedningerne: da spurgte jeg straks ikke Kød og Blod til Råds, 	 Ex ma taqˈ, tuˈn tel nnikyˈa te Tkˈwal, ex tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye tkyaqil xjal. Tej ttzaj tqˈoˈn wokliˈn anetziˈn, mix ja in xtaˈjiˈy qanil jun tumil kyexjal.


Men dersom deres Fald er Verdens Rigdom, og deres Tab er Hedningers Rigdom, hvor meget mere skal deres Fylde være det! 	 Tuˈntzin tej kykubˈ tzˈaq aj Judiy, bˈeˈx tzaj tqˈoˈn qMan Dios kolbˈil kye txqantl, aye nya Judiyqe. Exsin qa nimx tkyˈiwbˈil qMan Diostz tzaj kyibˈaj kykyaqil xjal tuˈn ikyjo, ¿Mixla yaˈtzjo aj kymeltzˈaj aj Judiy tuˈn kyok te Ttanim Dios junx kyukˈaˈ txqantl xjal, a nya Judiyqe?


Men han sagde til ham: "Hvad er der skrevet i Loven, hvorledes læser du?". 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Titziˈn o kubˈ tzˈibˈit toj kawbˈil? ¿Titzin tetza nkux tuˈjin?


Men Farisæerne gik ud og lagde Råd op imod ham, hvorledes de kunde slå ham ihjel. 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey, bˈeˈx i ok ten jyol tumil tzeˈn tuˈn tkubˈe kybˈyoˈne Jesús.


Skaffer eder ikke Guld, ej heller Sølv, ej heller Kobber i eders Bælter; 	 Mi txi kyiˈn qˈanpwaq, saqpwaq mo tzeˈn juntl pwaq toj kybˈeˈy.


Alt er rent for de rene; men for de besmittede og vantro er intet rent, men både deres Sind og Samvittighed er besmittet. 	 Me metzin kye nimil, a tzˈaqle taˈ kynabˈl, wen teˈ te kye tkyaqil. Me ayetzin kye nya tzˈaqle toj kynabˈl, tkyaqil n‑ok kyqˈoˈn te nya wen, tuˈn ma naj kyanmin ex kynabˈl tuˈn il.


Men Esajas udråber over Israel: "Om end Israels Børns Tal var som Havets Sand, så skal kun Levningen frelses. 	 Ex ikyxjo kye aj Israel, tqˈma Isaías kyiˈj toj Tuˈjil Tyol Dios: Exla qa ma nintzxix kybˈaj aj Israel tzeˈnku tzˈawin ttzi ttxuyil aˈ, me noqx jteˈbˈin kkletil.


at overgive den pågældende til Satan til Kødets Undergang, for af Ånden kan frelses på den Herres Jesu dag. 	 tuˈn tex kylajonjiˈy ichin luˈn, tuˈn t‑xiˈ juntl majl kyxol nya nimil, jaˈ nkawin tajaw il, tuˈn tkyˈixbˈajtzjo t‑xmilil, tuˈn tajtz tiˈj tanmin, ex tuˈn tklet te jun majx, aj tul tqˈijil qAjaw.


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eder! 	 Noqit kukx tten t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist kyukˈiy. Ikyxitjo.


Alle disse vare endrægtigt vedholdende i Bønnen tillige med nogle Kvinder og Maria, Jesu Moder, og med hans Brødre. 	 Kykyaqilx n‑ok kychmoˈntaq kyibˈ, tuˈn kynaˈn Dios kyukˈa titzˈin Jesús, tukˈa Mariy, a tnana; ex kyukˈa txqantl qya. Ex nimxtaq kykˈuˈjbˈil kyibˈ kyxolx.


Mon en Kilde udgyder sødt Vand og besk Vand af det samme Væld? 	 ¿Ma attzin jun xlokˈ aˈ, a n‑etz aˈ wen toj, ex axsa k‑elitze aˈ kˈa? ¡Mina!


Den Herre Jesus være med din Ånd! Nåden være med eder! 	 Axit qAjaw ten toj tanmiˈn. Ex noqxit a t‑xtalbˈil ten kyukˈiy toj tkyaqil.


Men da de stege op af Vandet, bortrykkede Herrens Ånd Filip, og Hofmanden så ham ikke mere; thi han drog sin Vej med Glæde. 	 Tej kyjatz toj aˈ, bˈeˈx xi qˈiˈn te Lip tuˈn Xewbˈaj Xjan. Antej aj Etiopía mix tlonte juntl majl, me nojnin tanmin tuˈn tzaljbˈil, xi tiˈn tbˈe.


Nogle af Farisæerne sagde da: "Dette Menneske er ikke fra Gud, efterdi han ikke holder Sabbaten." Andre sagde: "Hvorledes kan et syndigt Menneske gøre sådanne Tegn?" Og der var Splid imellem dem. 	 At junjun Parisey xi kyqˈma: Ajo ichin kubˈ tbˈinchin ikyjo, nya te Dios teˈ, quˈn mina nkubˈ tnimin qˈij te ajlabˈl. Me attaq junjunltl xi kyqˈmaˈn: ¿Tzeˈntzin tten ikyjo? ¿Akupela bˈant tbˈinchin jun yekˈbˈil tipin nimx kyoklin, qa aj il? Tuˈntzin ikyjo, mix mejeye kyyol, ex bˈeˈx bˈaj kubˈ kypaˈn kyibˈ.


Derfor vil jeg, at unge Enker skulle giftes, føde Børn, styre Hus, ingen Anledning give Modstanderen til slet Omtale. 	 Tuˈnpetziˈn, wajatlaˈy tuˈn kymejeˈ qya kuˈxinqex, aye o chi kyim tnejil kychmil, tuˈntzintla kyul kyal, ex tuˈn tbˈant kykawin toj kyja, ex tuˈn mi txi kyqˈoˈne ambˈil te tajaw il, tuˈn kyyolinxjal nya bˈaˈn tiˈj qnimbˈil noq tuˈn kypaj.


men eet er fornødent. Maria har valgt den gode Del, som ikke skal tages fra hende." 	 ¿Me tiqunil? Quˈn junchˈinte ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit. Atzin nkubˈ tbˈinchin Mariy, atzin te ilxix tiˈjjo tuˈn tkubˈ bˈinchit, quˈn mix aˈlx jun aˈla k‑elil qˈinte te.


Men Jesus siger til ham: "Følg mig, og lad de døde begrave deres døde!" 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Lipeka wiˈja jaˈlin. Chi tenku kyeˈ, a kyimninqe toj kynimbˈil, kˈaˈ kux kymuquˈn kyeˈ kyibˈ.


og de spurgte ham og sagde til ham: "Hvorfor døber du da, dersom du ikke er Kristus, ej heller Elias, ej heller Profeten?" 	 Qa nya tejiy Crist mo Elías mo jun yolil Tyol Dios, ¿Ankye saj qˈonte tokliˈn tuˈn kykux tqˈoˈnxjal toj aˈ, te jawsbˈil aˈ?


Og da det blev Sabbat, begyndte han at lære i Synagogen, og de mange, som hørte ham, bleve slagne af Forundring og sagde: "Hvorfra har han dog dette, og hvad er det for en Visdom, som er given ham,og hvilke kraftige Gerninger der dog sker ved hans Hænder! 	 ex teˈ tkˈul kanin jun qˈij te ajlabˈl, xiˈ tojjo muˈẍ ja te naˈbˈl Dios, ex ok ten xnaqˈtzil teˈ Tyol Dios te tkyaqil xjal. Teˈ tok kybˈiˈnxjal ikyjo, noq i bˈaj jaw kaˈylaj, ex i ja qanlaj kyxolile: ¿Jaˈtzila xbˈaj t‑xnaqˈtzin xjal tibˈ luˈn, tuˈn tbˈaj bˈant jniˈ tiˈchaqku tiˈ tuˈn? ¿Jaˈtzila saje tbˈiˈne txqan tumil ikyjo? chi chiˈ.


og at de skulle bære dig på Hænderne, for at du ikke skal støde din Fod på nogen Sten." 	 Ex kjawil qˈiˈn kyuˈn toj kyqˈobˈ, tuˈntzintla mi kyˈixbˈiy twiˈ abˈj.


takker i alle Forhold; thi dette er Guds Villie med eder i Kristus Jesus. 	 Kyqˈonxa chjonte te qMan Dios tojjo bˈaˈn ex qa tojjo nya bˈaˈn, quˈn ikytzin taj Diosjo qukˈa, awo nimilqo tiˈj tbˈi Crist, a Jesús.


Og Jesus svarede og sagde til dem: "I ere gåede ud som imod en Røver, med Sværd og med Knipler for at fange mig. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye jniˈ xjal: ¿Tiquˈn ma chi ula tzaluˈn kyukˈa jniˈ kykxbˈila ex jniˈ kytzeˈy wiˈja nyakuj ileqˈqiˈn toj kywutza?


Og Jesus gik omkring i alle Byerne og Landsbyerne, lærte i deres Synagoger og prædikede Rigets Evangelium og helbredte enhver Sygdom og enhver Skrøbelighed. 	 Nxnaqˈtzintaq Jesús tiˈj Tkawbˈil Dios ex tiˈj Tbˈanil Tqanil kyojile jniˈ muˈẍ ja te kynabˈl Judiy Dios. Kyojile jniˈ tnam ex kojbˈil nqˈanintaq tkyaqil wiq yabˈil kyiˈj xjal ex tkyaqil wiq kyixkˈoj.


Og Saulus rejste sig op fra Jorden; men da han oplod sine Øjne, så han intet. Men de ledte ham ved Hånden og førte ham ind i Damaskus. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, jaw weˈks Saulo, me atzaj teˈ tjaw tjqoˈn twutz, mix bˈantil tkaˈyin. Tuˈn ikyjo, noq xi xkoˈn, ex xi qˈiˈn toj Damasco.


der var tro imod den, som beskikkede ham, ligesom også Moses var det i hele hans Hus. 	 Atzin te Jesús jikyinxix twutz Dios tojjo toklin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ikytziˈn tzeˈn te Moisés ok jikyin tojjo toklin toj tja Dios ojtxe.


Den, som sejrer, ham vil jeg gøre til en Søjle i min Guds Tempel, og han skal ikke mere gå ud derfra; og jeg vil skrive på ham min Guds Navn og min Guds Stads Navn, det nye Jerusalem, der kommer ned fra Himmelen fra min Gud, og mit nye Navn. 	 Ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, kchi okil te nim kyoklin toj kyaˈj tukˈa Dios, ex mix jtojx tuˈn kyetz antza. Ex k‑okil ntzˈibˈiˈn tbˈi nMaˈn kyiˈj, tuˈn tyekˈin qa teˈqe; ex k‑okil ntzˈibˈiˈn tbˈi akˈaj tnam Jerusalén kyiˈj, a tzajnin te qMan Dios toj kyaˈj, tuˈn tyekˈin qa at kyoklin tiˈj. Ex k‑okil ntzˈibˈiˈn akˈaj nbˈiˈy kyiˈj.


at de må alle være eet; ligesom du, Fader! i mig, og jeg i dig, at også de skulle være eet i os, for at Verden må tro, at du har udsendt mig. 	 Nchin kubˈsin nwutza teˈy, tuˈn kytzaj tmojiˈn, tuˈntzintla junx kyanmin toj tkyaqil, ex junx kyteˈn toj kymujbˈil kyibˈ qukˈa, tzeˈnku we mujle wibˈa tukˈiy, ex a te wukˈiy. Nxi nqaninjiˈy luˈn teˈy, tuˈntzin tel kynikyˈxjal te, qa ay saj chqˈoˈn weˈy.


Og han skal aftørre hver Tåre af deres Øjne, og Døden skal ikke være mere, ej heller Sorg, ej heller Skrig, ej heller Pine skal være mere; thi det forrige er veget bort. 	 Ex k‑elil tsuˈn taˈl kywutz, a jaˈ ntiˈl kyimin ex oqˈil ex labˈil ex kyixkˈoj, quˈn tkyaqilxjo attaq nej ma tzikyˈ.


Og der samledes mange, så at der ikke mere var Plads, end ikke foran Døren; og han talte Ordet til dem. 	 Ul chmet txqan xjal lolte, me a mix bˈante kyten tuja; noq twutz ja i bˈaj oke tene txqan. Ante Jesús nyolintaq teˈ tiˈj Tyol Dios.


Og du, Bethlehem i Judas Land, er ingenlunde den mindste iblandt Judas Fyrster; thi af dig skal der udgå en Fyrste, som skal vogte mit Folk Israel." 	 Ante Belén, toj ttxˈotxˈ Judá, nya tal muˈẍ tnam te kyxol tkyaqil nmaq tnam kye aj Judiy. Quˈn toja, k‑elitze jun tnejil, a k‑okil kaˈyinte Ntanima, ayeˈ aj Israel, tzeˈnku jun kyikˈlel.


Der fandt han en Mand ved Navn Æneas, som havde ligget otte År til Sengs og var værkbruden. 	 Antza el jyete jun ichin tuˈn, Eneas tbˈi, a otaq bˈaj wajxaq abˈqˈe tkubˈlin tzyet tuˈn jun yabˈil. Tuˈntziˈn, kuẍletaq twiˈ jun watbˈil, ex minataq njaw yekj.


og landede i Kæsarea, drog op og hilste på Menigheden og drog så ned til Antiokia. 	 Tej tbˈajjo ikyjo, bˈeˈx okx toj bark, ex bˈeˈx ex toj tnam te Éfeso, tuˈn tkanin tzma Cesarea. Tej tkanin antza, bˈeˈx xiˈ toj Jerusalén qˈolbˈil kye nimil toj Ttanim Dios antza. Tej tbˈajjo ikyjo, bˈeˈx xiˈ toj tnam te Antyokiy.


Thi hvad ved du, Hustru! om du kan frelse din Mand? eller hvad ved du, Mand! om du kan frelse din Hustru? 	 Nkubˈ ntzˈibˈiˈnjiˈy luˈn, quˈn ¿Ma bˈiˈntzin tuˈn, ay qya, qa aku kletjo tchmila tuˈnjo yekˈbˈil tuˈn? Ex ay, ichin, ¿Ma bˈiˈntzin tuˈn, qa aku kletjo t‑xuˈjila tuˈnjo yekˈbˈil tuˈn?


Dersom I holde mine Befalinger, skulle I blive i min Kærlighed, ligesom jeg har holdt min Faders Befalinger og bliver i hans Kærlighed. 	 Qa ma kubˈ kyniminjiˈy jniˈ nnukˈbˈila, okpin kchi okil lipetza tiˈjjo tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja, a at kyiˈja, ikytziˈn tzeˈnku weˈ nkubˈ nniminjiˈy tnukˈbˈil nMaˈn, ex loqin lipcheqink tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, a at wiˈja.


Men Jesus sagde: "Forbyder ham det ikke; thi der er ingen, som gør en kraftig Gerning i mit Navn og snart efter kan tale ilde om mig. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn kye: ¡Mina txi kyqˈmaˈn kye ikyjo! Quˈn alkyeˈ nkubˈ tbˈinchin jun tiˈ wen nimx toklin tiˈj nbˈiˈy, nya ajqˈoj wiˈja, ex nlay jaw yolbˈin wiˈja.


Men han sagde en Lignelse til de budne, da han gav Agt på, hvorledes de udvalgte sig de øverste Pladser ved Bordet, og sagde til dem: 	 Tlonte te Jesús, qa ataq kyajjo jniˈ txokenj, tuˈn kykubˈ qe kyibˈajjo tbˈanil qˈuqbˈil, a iteˈkutaq kyiˈjile meẍ te wabˈl. Tuˈntziˈn, xi tqˈoˈn jun tumil kye, tuˈn mi kynimsinxjal kyibˈ:


Men da sendte Brødrene straks Paulus bort, for at han skulde drage til Havet; men både Silas og Timotheus bleve der tilbage. 	 Me ayetzin kye nimil, ok kyqˈoˈn tilil, tuˈntzintla jun paqx, tzˈex Pabl tzmax ttzi ttxuyil aˈ. Atzin te Silas ex Timotey, axsa i kyije kyeˈ toj Berea.


Men jeg håber snart at se dig, og da skulle vi mundtligt tale sammen. 	 quˈn waja tuˈn nkaniˈn loltiy, ex tuˈn nyolinkuy tukˈiy.


Men hvad jeg siger eder, det siger jeg alle: Våger!" 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nqˈmaˈn kyeˈy, ex nya noq kyekuy ex majx kye jniˈ xjal tkyaqil twutz txˈotxˈ: ¡Kybˈinchim kyteˈn!


Dersom vi sige, at vi ikke have syndet, gøre vi ham til en Løgner, og hans Ord er ikke i os. 	 Qa ma txi qqˈmaˈn qa bˈajxi qo bˈinchin il, n‑ok qqˈoˈn Dios nyakuj jun nikyˈil yol, ex ntiˈ Tyol toj qanmin.


Lader derfor ikke eders Gode blive bespottet! 	 Ex mi txi tqˈoˈn ambˈil, tuˈn kyyolbˈin tiˈja, noq tuˈn tpajjo wen n‑ele toj twutza.


Da vendte de tilbage til Jerusalem fra det Bjerg, som kaldes Oliebjerget og er nær ved Jerusalem, en Sabbatsvej derfra. 	 Tbˈajlinxitzin ikyjo, i meltzˈaj tsanjil Jesús twiˈ wutz Olivos, tuˈn kyul toj tnam Jerusalén, nya najchaq tzaj kybˈetin, noqla jun nikyˈjin ajlabˈ.


Og dersom et Hus er kommet i Splid med sig selv, vil samme Hus ikke kunne bestå. 	 Ex ikyxjo, toj jun ja xjal, aj qa kyajqˈoj kyibˈ, nlay chi el wen.


Men på den første Dag; i Ugen kommer Maria Magdalene årle, medens det endnu er mørkt, til Graven og ser Stenen borttagen fra Graven, 	 Toj tnejil qˈij te seman, xiˈ Mariy aj Xleˈn ttzi jul, a naˈmtaqx chˈintl qel sqix. Xi tkaˈyin qa otaq tzˈel te abˈj, a toktaq te jupil ttzi jul.


Men dette bekender jeg for dig, at jeg efter den Vej, som de kalde et Parti, tjener vor fædrene Gud således, at jeg tror på alt det, som står i Loven, og det, som er skrevet hos Profeterne, 	 Me okpetzin kˈwel nqˈmaˈntza, qa nchin ajbˈin te kyDios nxeˈchila, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil, a tok tbˈi te maˈ chˈuq xjal kyuˈn. Quˈn nxi nnimiˈn a jotxjo tzˈibˈin kyojjo uˈj te kawbˈil, exsin tzˈibˈin kyuˈn yolil Tyol qMan Dios ojtxe.


Men vi fuldendte Sejladsen og kom fra Tyrus til Ptolemais, og vi hilste på Brødrene og bleve een Dag hos dem. 	 Tbˈajlinxitzin ikyjo, o kaniˈn tzma Tolemaida. Antza, o qˈolbˈiniˈy kyukˈa nimil, ex axsa, o kyijiˈy kyukˈa jun qˈij.


Men hele Mængden tav og de hørte Barnabas og Paulus fortælle, hvor store Tegn og Undere Gud havde gjort iblandt Hedningerne ved dem. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, kykyaqilx kubˈ numle, exsin kubˈ kybˈiˈn kyyol Bernabé ex Pabl, a nchi yolintaq tiˈj tkyaqiljo tbˈanil techil exqetziˈn nim kyoklin, a otaq bˈant kyuˈn kyxoljo aj nya Judiyqe, me noq tuˈn attaq Dios kyukˈa.


Vorder mine Efterlignere, Brødre! og agter på dem, der vandre således, som I have os til Forbillede. 	 Ayiˈy werman, chi lipektziˈn wiˈja, ex tiˈjjo a nxi nqˈmaˈn, ex kykaˈyinktziˈn kyiˈjjo aye iky nchi bˈete tzeˈnku a o txi qxnaqˈtziˈn kyeˈy.


Og det skete, da han sad til Bords i Huset, se, da kom der mange Toldere og Syndere og sade til Bords med Jesus og hans Disciple. 	 Juntl maj, nwaˈntaq Jesús toj njaˈy junx kyukˈa txqantl t‑xnaqˈtzbˈin. Ex ilaˈku peyil pwaq exqetziˈn junjun aj il iteˈtaq antza, ex o ok qeˈy tiˈj meẍ junx tukˈa Jesús.


Men han vendte sig og så på sine Disciple og irettesatte Peter og siger: "Vig bag mig, Satan! thi du sanser ikke, hvad Guds er, men hvad Menneskers er." 	 Ajtz meltzˈaj Jesús kaˈyil kyiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈin, exsin ok ten yisolte Pegr: ¡Pegr! Ayetziˈn tyola ikyjo, tyol tajaw il, quˈn a taj tajaw iljo tuˈn tbˈantjo kyaj xjal, ex nya a taj Dios. ¡Ay, tajaw il, laqˈemila nkˈatza! chiˈ.


Simon Peter, som havde et Sværd, drog det nu og slog Ypperstepræstens Tjener og afhuggede hans højre Øre. Men Tjeneren hed Malkus. 	 Me ante Simun Pegr, qˈiˈntaq jun tmachet. Jatz tiˈn, ex el ttxˈemin tẍkyin jun taqˈnil tnejil pale toj tman qˈobˈ. Ajo ichin luˈn, Malco tbˈi.


Og mange bredte deres Klæder på Vejen, andre Kviste, som de afskare på Markerne. 	 Bˈaj kubˈ kylikyˈin jniˈ xjal kytxoˈw toj tbˈe, ex ayetziˈn txqantl bˈaj tzaj kytoqin t‑xaq tze, tuˈn tkubˈ kychtoˈn toj tbˈe.


Men der var der efter Jødernes Renselsesskik fremsat seks Vandkar af Sten, som rummede hvert to eller tre Spande. 	 Ex attaq qaq ma tij ẍoqˈ tkubˈil aˈ, abˈj julsinqe, ex nchi ajbˈin te kytxˈajbˈil xjal Judiy, tzeˈnkuxtaqjo ojtxe tumil kyuˈn. Teyile junjun nkux bˈaj junjun winqin ẍoqˈ aˈ toj.


Derfor bør vi des mere agte på det, vi have hørt, for at vi ikke skulle rives bort. 	 Tuˈn tel qnikyˈ tiˈj jaˈlin, qa a Tkˈwal Dios nimxixtl toklin kywutz angel, il tiˈj tuˈn tok tilil quˈn, tuˈn tkubˈ qnimin Tyol, a Tbˈanil Tqanil, a o qbˈi, tuˈn mi qo el txalpaj toj qnimbˈil.


De gik ud af Byen og kom gående til ham. 	 Ex jun paqx i bˈajetzxjal toj tnam, ex i xiˈ jaˈ taˈye Jesús.


Og i Tillid hertil havde jeg i Sinde at komme først til eder, for at I skulde få Nåde to Gange, 	 Quˈn qˈuqletaq nkˈuˈja tiˈjjo lo, kubˈ nbˈisiˈn tuˈn wikyˈa lol kyeˈy kabˈe maj, tuˈntzintla nmojiˈn kyiˈja.


Og jeg så i hans højre Hånd, som sad på Tronen, en Bog, beskreven indeni og udenpå, forseglet med syv Segl. 	 Ex xi nkaˈyiˈn toj tman qˈobˈjo a qˈuqletaq toj qˈuqbˈil jun uˈj bˈaltzˈin tten, ex tzˈibˈin tojxi ex tiˈjxi. Ajo uˈj jpuˈn wen kyukˈa wuq jupbˈilte.


Han siger til dem: "Kommer og ser!" De kom da og så, hvor han opholdt sig, og de bleve hos ham den Dag; det var ved den Tiende Time. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Ku kytzaja loltech. Ex bˈeˈx i xi lipe kaˈyilte jaˈ najle Jesús. Ex tej kykanin, bˈeˈx i kyij ten tukˈa tzmaxi tex qˈij, quˈn otaq qoqix kye; quˈn otaq tzˈok kyaje or te qale.


Jeg kommer snart! Hold fast ved det, du har, for at ingen skal tage din Krone. 	 Kchin ula liwey. Tuˈnpetziˈn, mi kyij kytzaqpinjiˈy kynimbˈila, tuˈntzin mix aˈl jun k‑elil qˈintejo oyaj, a nchi yoˈn tiˈj.


Jesus svarede dem: "Har jeg ikke udvalgt mig eder tolv, og en af eder er en Djævel?" 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma nyatzin ayiˈn o chin jaw skˈoˈnte kabˈlajaj kybˈaja? Me atziˈn jaˈlin, at jun kyeˈ ma txi tqˈoˈn ambˈil te tajaw il, tuˈn tokx toj tanmin tuˈn tbˈinchin il wiˈja.


Og jeg så en Engel stige ned fra Himmelen, han havde Afgrundens Nøgle og en stor Lænke i sin Hånd. 	 Ex nliy jun angel tzaj toj kyaˈj, a qˈiˈntaq tal ja tuˈn, a taljo jul te tkawbˈil Dios kyibˈaj tkyaqil aj il, a nimxix t‑xe. Ex qˈiˈn jun ma tij kaden tuˈn, toj tqˈobˈ.


Da vilde de tage ham op i Skibet; og straks kom Skibet til Landet, som de sejlede til. 	 Ex bˈeˈx tzaj qkˈmoˈn Jesús tukˈa tzaljbˈil tuˈn tokx toj bark, ex jun paqx o poˈn tjlajxi aˈ, jaˈ iltaq tiˈj tuˈn qpon kaniˈn.


De, som nu toge imod hans Ord, bleve døbte; og der føjedes samme Dag omtrent tre Tusinde Sjæle til. 	 Ikytzin bˈajjo, ayetziˈn kubˈ kynimin tyol Pegr, bˈeˈx i kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ. Tojjo qˈij anetziˈn, bˈalaqa oxe mil xjal ok kychmoˈn kyibˈ kyukˈa txqantl nimil.


idet de lovede Gud og havde Yndest hos hele Folket. Men Herren føjede daglig til dem nogle, som lode sig frelse. 	 Nchi nimsintaq tbˈi qMan Dios, ex noq tuˈn nbˈanttaq kyuˈn, bˈaˈn ele twutz tkyaqilx xjal. Tkyaqil qˈij nchi nimintaq txqantl xjal tuˈn qMan Dios. Tuˈntziˈn ikyjo, nchmetiktaq kybˈaj.


og de skulle se hans Ansigt, og hans Navn skal være på deres Pander. 	 Ex k‑okil kykaˈyin twutz, ex k‑okil tqˈoˈn tbˈi tiˈj kyplaj.


og vi have troet og erkendt, at du er Guds Hellige." 	 Ex ma txi qnimiˈn, ex ma tzˈel qnikyˈa te, qa a tejiy Crist, a xjanxix, a Tkˈwal Dios itzˈ.


En gammel Mand må du ikke skælde på, men forman ham som en Fader, unge Mænd som Brødre, 	 Mi chi ok tmiyonjiy xjal ma chi tijin, qalaˈ chebˈe xmoxinqeka nyakuqexitlaj ttatiy ex tnaniy. Ex ikyqexjo kuˈxin qˈa, nyakutlaj titzˈinqiy; ex ikyqexjo txin nyakutlaj tanebˈqiy. Mi kubˈ tbˈinchin jun nya bˈaˈn kyiˈj, tuˈntzin mix aˈl jun jaw yolbˈin tiˈja.


Det er for denne Sags Skyld, at jeg, Paulus, Kristi Jesu Fange for eder, I Hedninger, 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈn Pabl intinkuxa toj tze, noq tuˈn tpajjo nchin yoliˈn Tyol Crist, a Jesús, noq tuˈn kyel wena ayiˈy, a nya Judiy.


Og Husbondens Tjenere kom til ham og sagde: Herre, såede du ikke god Sæd i din Mark? Hvor har den da fået Ugræsset fra? 	 Ayetziˈn taqˈniljo tajaw awal bˈeˈx i xiˈ qˈmalte, ex xi kyqˈmaˈn: Tata, ¿Mixsin ja tskˈoˈn toj tijaja, tej tok tawaˈn? Quˈn ¿Jaˈtzin saje jun wiq kˈul toj ikyjo tzeˈnku triy?


Hvad I have hørt fra Begyndelsen, det blive i eder! Dersom det, som I have hørt fra Begyndelsen, bliver i eder, skulle også I blive i Sønnen og i Faderen. 	 Tuˈnpetziˈn, kykˈuˈnkutziˈn toj kyanmiˈn a Tbˈanil Tqanil, a o kybˈiˈy atxix ojtxe. Quˈn tuˈn ikyjo, kchi tenbˈilxixa kujxix toj kynimbˈila tiˈj qMan Dios ex tiˈj Tkˈwal.


Den ene af de to, som havde hørt Johannes's Ord og havde fulgt ham, var Andreas, Simon Peters Broder. 	 Kyxoljo kabˈe ichin anetziˈn, a Andrésjo jun, a titzˈin Simun.


Ligner derfor ikke dem; thi eders Fader ved, hvad I trænge til, førend I bede ham, 	 Mitzin chi oka tzeˈnqekuˈ xjal xmiletzˈ anetziˈn, quˈn noqtzin chi oktza tzeˈnqe nya nimil. Quˈn ex ojtzqiˈnl te kyMan tuˈn, naˈmxtaq txi kyqaniˈn alkye ntiˈ kyeˈy.


Jeg har endnu meget at sige eder; men I kunne ikke bære det nu. 	 Atx nimxku tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy, me nlay tzˈel kynikyˈa te jaˈlin.


så have vi endrægtigt forsamlede, besluttet at udvælge nogle Mænd og sende dem til eder med vore elskelige Barnabas og Paulus, 	 Tuˈnpetziˈn, ma qo kyija toj wen, tuˈn kyxi chqˈet jun jteˈbˈin qxola, tuˈn kykanin kyukˈiy, junx kyukˈa qerman Bernabé ex Pabl, a kˈuˈjlinqexix quˈn,


Men da Jøderne gjorde Indsigelse, nødtes jeg til at skyde mig ind under Kejseren, dog ikke, som om jeg havde noget at anklage mit Folk for. 	 Me mina xkytziye Judiy. Tuˈnpetziˈn, xi nqanintza, tuˈn woka toj paˈbˈin twutzjo tnejilxix nmaq kawil tzaluˈn toj Rom. Me ntiˈ chˈin weˈ aku chin ja yolbˈin, ex ntiˈ nyola te patil kye xjal te ntanima.


Dersom I da ikke have været tro i den uretfærdige Mammon, hvem vil da betro eder den sande? 	 Tuˈnpetziˈn, qa nya bˈaˈnjo xkubˈ kybˈinchiˈn tukˈa qˈinimil, a at tzaluˈn twutzjo txˈotxˈ, ¿Me altzin kye jun aku tzˈok qe tkˈuˈjtz kyiˈja, tuˈn ttzaj qˈoˈn qˈinimil kyeˈy, a nlayx bˈaj?


Men da en af dem, som sade med til Bords, hørte dette, sagde han til ham: "Salig er den, som holder Måltid i Guds Rige." 	 Tej kybˈij teˈ yol lo kyuˈn xjal, a qˈuqleqetaq tiˈj meẍ, at junte, xi qˈmaˈnte te Jesús kyjaluˈn: ¡Kyˈiwlinxla teˈ xjal, a ok k‑okil qe waˈl tiˈjjo meẍ, a ok ktenbˈil toj Tkawbˈil qMan Dios!


Thi alt det, som er i Verden, Kødets Lyst og Øjnenes Lyst og Livets Hoffærdighed, er ikke af Faderen, men af Verden. 	 Tkyaqiljo nya bˈaˈn twutz txˈotxˈ ikyqetziˈn tzeˈnku tkyaqil achbˈil, a ntqanin qxmilil; tkabˈ, tkyaqil tiˈ, a qajxix tuˈn tten qe; ex toxin, tkyaqiljo qnimsbˈil qibˈ kyiˈj tkyaqil at qe.


Med Kristus er jeg korsfæstet, og det er ikke mere mig, der lever, men Kristus lever i mig; men hvad jeg nu lever, i Kødet, det lever jeg i Troen, på Guds Søn, som elskede mig og gav sig selv hen for mig. 	 Ex atziˈn jaˈlin, nya wunx wibˈa itzˈqiˈn, qalaˈ noq tuˈn Crist, a najle toj wanmiˈn. Ex nchin bˈeta toj nchwinqila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq tuˈn tipin Tkˈwal qMan Dios, a qˈaqˈin tkˈuˈj wiˈja, ex xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn tkyim noq tuˈn npaja.


Men nu skrev jeg til eder, at I ikke skulle have Samkvem, om nogen, der har Navn af Broder, er en utugtig eller en havesyg eller en Afgudsdyrker eller en Skændegæst eller en Dranker eller en Røver, ja, end ikke spise sammen med en sådan. 	 Qalaˈ a wejiˈy nxi nqˈmaˈn, tuˈn mi tzˈoka kymujbˈin kyibˈa tukˈa jun, a ntqˈmaˈn qa nimil, me qa nkyˈaˈjin, mo qa n‑el kyanmin tiˈj txqan tiˈ, mo qa nkˈulin kywutzjo twutzbˈiyil, mo qa iqil yolj, mo qa txˈujtinelj, mo qa ileqˈj. Mixpe tuˈn t‑xi kytzyuˈn jun kywaˈy tukˈa xjal ikyjo.


Men i Antiokia, i den derværende Menighed, var der Profeter og Lærere, nemlig Barnabas og Simeon, med Tilnavn Niger, og Kyrenæeren Lukius og Manaen, en Fosterbroder af Fjerdingsfyrsten Herodes, og Saulus. 	 Kyxoljo Ttanim Dios toj Antyokiy, iteˈtaq yolil Tyol Dios ex xnaqˈtzil. Bernabétaqjo jun; junx tukˈa Simun, Qˈaqeyin juntl tbˈi; ex Lucio te Cirene; Manaén, aj otaq jaw chˈiy junx tukˈa Herodes, a kawin toj txˈotxˈ te Galiley; exsin Saulo.


Men da de bleve ved at spørge ham, rettede han sig op og sagde til dem: "Den iblandt eder, som er uden Synd, kaste først Stenen på hende!" 	 Me noq tuˈn tzunx nchi labˈte tiˈj Jesús, jaw weˈks, ex xi tqˈmaˈn kye: Ankye jun kyeˈ a ntiˈx jun til, bˈaˈn tuˈn tok t‑xoˈn tnejil abˈj tiˈjjo qya lo.


Så kraftigt voksede Herrens Ord og fik Magt. 	 Tuˈntzintzjo, nim xjal i bˈinte, ex nim i lonte yekˈbˈil tipin Tbˈanil Tqanil tAjaw Tkyaqil.


Thi jeg siger eder, at jeg skal ingen Sinde mere spise det, førend det bliver fuldkommet i Guds Rige." 	 Quˈn twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nlay kubˈ wikyˈsiˈn juntl majla tzmaxi chin waˈl juntl majljiˈy tiˈj, aj tjapin bˈaj t‑xilin Xjan Qˈij tzma toj kyaˈj.


thi når vi leve, leve vi for Herren, og når vi dø, dø vi for Herren; derfor, enten vi leve, eller vi dø, ere vi Herrens. 	 Quˈn qa itzˈqo, te nimsbˈil tbˈi qAjaw; ex aj qkyim, ex ikyxjo, te nimsbˈil tbˈi qAjaw. Ex qa itzˈqo ex qa ma qo kyim, te qAjawqo.


Mine Brødre! ikke mange af eder bør blive Lærere, såsom I vide, at vi skulle få en desto tungere Dom. 	 Ayiˈy werman, nya noq aˈlchaqku kye, tuˈn tok te jun xnaqˈtzil Tyol Dios, quˈn bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, awoxixpeqe a nqo xnaqˈtzin tiˈj Tyol, ok qo tzajil kawin kuj tuˈn Dios, qa mina nqo bˈet toj tumiljo qxnaqˈtzbˈil.


Og ingen er faren op til Himmelen, uden han, som for ned fra Himmelen, Menneskesønnen, som er i Himmelen. 	 Quˈn mix aˈl jun tetz o jax toj kyaˈj qˈil tqanil; qalaˈ oˈkqinx we, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, ẍin kuˈtz tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj kyaˈj intinetaqa ojtxe.


Og han skyndte sig og steg ned og tog imod ham med Glæde. 	 Jun paqx kuˈtz te Zakey, ex bˈeˈx xi tkˈmoˈn Jesús tukˈa tkyaqil tanmin.


Thi det er Tiden til, at Dommen skal begynde med Guds Hus: men begynder den først med os, hvad Ende vil det da få med dem, som ere genstridige imod Guds Evangelium? 	 Quˈn chˈix tjapin tqˈijil tuˈn qok qkyaqilx toj paˈbˈin twutz Dios, ex kxel xkye kyxol nimil. Ex qa il tiˈj tuˈn tkawin Dios kyibˈaj nimil, ¿Yajtzila kye, a mi xi kynimin Tbˈanil Tqanil, a tzaj tqˈmaˈn Dios? ¿Jaˈtzila kchi kanile? Ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios:


og det for Verden uædle og det ringeagtede, det, som intet var, udvalgte Gud for at gøre det, som var noget, til intet, 	 Me ayetziˈn ntiˈx chˈin kyajbˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ayeˈ nchi el kyiˈjlinxjal, ex najnin iteˈye toj kywutzxjal; me ma chi jaw tskˈoˈn Dios, tuˈn tel yupitjo a attaq tajbˈin toj kywutz,


hvem han har sat til Arving af alle Ting, ved hvem han også har skabt Verden; 	 Me atzin jaˈlin, nyolin qMan Dios qe, noq tuˈn Jesús, a Tkˈwal; quˈn tuˈn a Dios bˈinchilte tkyaqil twutz txˈotxˈ ex tkyaqil twutz kyaˈj, noq tuˈn Tkˈwal. Ikytziˈn tzeˈnku jun kˈwal at toklin tiˈj tkyaqiljo a at te ttata, exsin ikyxjo te Jesús at toklin tiˈj tkyaqiljo a at te ttata, a qMan Dios.


Og Jesus kendte straks i sin Ånd, at de tænkte således ved sig selv, og sagde til dem: "Hvorfor tænke I dette i eders Hjerter? 	 Me ante Jesús, bˈeˈx el tnikyˈ te tiˈtaqjo nkybˈisin xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Bˈeˈx xi tqanin kye: ¿Tinquˈn nkubˈ kybˈisinjiˈy ikyjo?


"En Sædemand gik ud at så sin Sæd; og idet han såede, faldt noget ved Vejen og blev nedtrådt, og Himmelens Fugle åde det op. 	 Jun maj, attaq jun xjal ex, awal triy. Atzaj teˈ t‑xi tchtoˈn tijaj, ilaˈku ijaj i pon tzˈaq toj bˈe. Tuˈntziˈn, bˈeˈx i bˈaj kywaˈbˈinxjal, ex bˈeˈx jaw kywaˈn pichˈ.


Men han svarede og sagde til dem: "Se I ikke alt dette? Sandelig, siger jeg eder, her skal ikke lades Sten på Sten, som jo skal nedbrydes." 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: Tbˈanilqex kye junjun tij ja nchi ok kykaˈyiˈn, me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa tkyaqilx kchi kˈwel yuchˈj, ex ntiˈx jun abˈj kyjel tibˈaj juntl, aj tpon tqˈijil.


Men derefter udvalgte Herren også halvfjerdsindstyve andre og sendte dem ud to og to forud for sig, til hver By og hvert Sted, hvorhen han selv vilde komme. 	 Tbˈajlinxitzin tkyaqiljo lo, jaw tskˈoˈn Jesús, a tAjaw Tkyaqil, kabˈlajaj toj jun mutxˈ xjal. I xi tsmaˈn kakabˈile kybˈaj, tuˈn kyxiˈ nej twutz toj kykyaqil tnam ex toj kykyaqil najbˈil, jaˈ tuˈntaq tpone Jesús.


Dog, også I skulle elske hver især sin egen Hustru som sig selv; men Hustruen have Ærefrygt for Manden! 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy, ayiˈy chmilbˈaj, qa teyile junjun kye tuˈn tok kykˈuˈjliˈn kyxuˈjila tzeˈnkuxjo ayiˈy, ex ikyx te qya, tuˈn tkubˈ kynimin kychmil.


Og Jødernes Påske var nær, og Jesus drog op til Jerusalem. 	 Tej chˈixtaq tkˈul kaniˈn nintz qˈij te Waˈj Pan kye Judiy, jax Jesús tojjo tnam Jerusalén.


O Dyb af Guds Rigdom og Visdom og Kundskab! hvor uransagelige ere hans Domme, og hans Veje usporlige! 	 Ntiˈ juntl tzeˈnku te qMan Dios. Quˈn nimxla taˈye t‑xilin tnabˈl ex jniˈ tojtzqibˈl. Nlayxla tzˈel qnikyˈ te jniˈ t‑ximbˈitz; nlayxla tzˈel pjetjo jniˈ tkawbˈil; ex nlayxla bˈant xpichˈit tkyaqil tumil quˈn.


Øjet kan ikke sige til Hånden: "Jeg har dig ikke nødig," eller atter Hovedet til Fødderne: "Jeg har eder ikke nødig." 	 Tuˈnpetziˈn, a wutzbˈaj, nlay txi tqˈmaˈn te qˈobˈaj: Ntiˈ te tajbˈin weˈy. Ex a wiˈbˈaj, nlay txi tqˈmaˈn te qanbˈaj: Ntiˈ te tajbˈin weˈy, chitjo.


Ve eder, I Farisæere! thi I elske den fornemste Plads i Synagogerne og Hilsenerne på Torvene. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy Parisey. Quˈn oˈkx kyajiˈy tuˈn kykubˈ qeˈy kyibˈajjo meẍ tbˈanilqex wen, aj kyxiˈy toj muˈẍ ja te naˈbˈl Dios. Ex kyaj tuˈn kyqˈolbˈinxjal kyeˈy tukˈa kymutxbˈil kyibˈ kyojile bˈe.


Og hun skal føde en Søn, og du skal kalde hans Navn Jesus; thi han skal frelse sit Folk fra deres Synder." 	 Quˈn k‑itzˈjil jun tal qˈa, ex k‑okil tqˈoˈn tbˈi Jesús. K‑okil tbˈi ikyjo, quˈn kchi kletil xjal toj il tuˈn.


Ingen syr en Lap af uvalket Klæde på et gammelt Klædebon; ellers river den nye Lap på det gamle Klædebon dette itu, og der bliver et værre Hul. 	 Ex waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kabˈe tumil kyeˈy: Tnejil, qa kyaja tuˈn tkubˈ kyslepiˈn jun xbˈalin ttxˈaqin, nlay kubˈ kyqˈoˈn jun slepbˈilte saq, quˈn ajtzin tkuˈx txjetjo saq, bˈeˈx k‑okil jukˈpaj, exsin bˈeˈx k‑elix laqj txqantljo ttxˈaqin.


Og det, som han har set og hørt, vidner han; og ingen modtager hans Vidnesbyrd. 	 Quˈn ate Jesús tzaj tiˈn tqanil tiˈjjo tkyaqil a o tli ex o tbˈi toj kyaˈj, me mix aˈlx jun nxi niminte.


Og I skulle hades af alle for mit Navns Skyld; men den, som holder ud indtil Enden, han skal blive frelst. 	 Kykyaqilxjo xjal nya nimilqe kchi bˈaj okil ikyˈin kyuˈn noqx tuˈn npaja, me ankye teˈ mina tzˈel tiˈn tnimbˈil wiˈja, ajxi tjapin bˈaj tqˈijil, apente kkletiljo.


Men Skarerne sagde: "Det er Profeten Jesus fra Nazareth i Galilæa." 	 Me xi kytzaqˈwin txqantl: Antej yolil Tyol Dios, a Jesús aj Nazaret, toj txˈotxˈ te Galiley.


som der er skrevet: "Den, som sankede meget, fik ikke for meget, og den, som sankede lidet, fik ikke for lidt." 	 ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios tiˈjjo maná, a xi tqˈoˈn Dios kye aj Israel: Ayeˈ ilaˈ kybˈaj ex nim o chmet kyuˈn, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kypaˈn kyxolx, ex jun elnin tuˈn tele. Ex ayeˈ nya ilaˈ kybˈaj, ex nya nim o chmet kyuˈn, exla qa noq kyinchaqjo teyile junjunch.


Og nogle stode op og vidnede falsk imod ham og sagde: 	 At junjun bˈaj jaw kytxˈixpin teˈ tyol Jesús, ex kyqˈma:


Have I ikke også læst dette Skriftord: Den Sten, som Bygningsmændene forkastede, den er bleven til en Hovedhjørnesten? 	 ¿Naˈmtzin tel kynikyˈa te ntqˈmaˈn Tyol Dios? A abˈj, a xi kyxoˈn bˈinchil ja, a nyakuj ntiˈtaq tajbˈin, me axixpente abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin ja, a nimxix toklin.


af Asers Stamme tolv Tusinde, af Nafthalis Stamme tolv Tusinde, af Manasses Stamme tolv Tusinde, 	 Ex kyxoljo tyajil Aser, kabˈlajaj mil; ex kyxoljo tyajil Neftalí, kabˈlajaj mil; ex kyxoljo tyajil Manasés, kabˈlajaj mil.


Kajnans Søn, Arfaksads Søn, Sems Søn, Noas Søn, Lameks Søn, 	 Ataqtzin te Sala kˈwalbˈajtaqtzin teˈ te Cainán, a tkˈwaltaq Arfaxad, a tkˈwaltaq Sem, a tkˈwaltaq Noé, a tkˈwaltaq Lamec,


Og han sagde til dem: "Hvorfor ere I forfærdede? og hvorfor opstiger der Tvivl i eders Hjerter? 	 Me atzin te Jesús iky xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: ¿Titzin quˈn ma chi jaw xobˈa? ¿Ex tiˈtzin quˈn ma jaw kaˈmin kyanmiˈn?


men hos eder vil jeg måske blive eller endog overvintre, for at I kunne befordre mig videre, hvor jeg så rejser hen. 	 Me bˈalaqa chin tenbˈila kyukˈiy ilaˈ qˈij, ex bˈalaqa axsi kkyˈela jbˈalil wuˈn, tuˈntzintla kyoniˈn wiˈja toj nbˈey, a jaˈ kchin xeliˈy.


Men dersom I ikke forlade, skal eders Fader, som er i Himlene, ej heller forlade eders Overtrædelser" 	 Qatzin qa mina xkubˈ kynajsiˈn til jun xjal, ex nlay kubˈ najsin kyeˈ tuˈn Dios.


Men sammen med dem sende vi vor Broder, hvis Iver vi ofte i mange Måder have prøvet, men som nu er langt ivrigere på Grund af sin støre Tillid til eder. 	 Ex junx kyukˈa Tito, ma txi qsmaˈn juntl qerman, ex o tzˈok qkaˈyiˈn qa saqxix toj tkyaqil taqˈin Dios. Ex tajxix tuˈn tmojin tojjo lo, majxpe a jaˈlin qˈuqlekxix tkˈuˈj kyiˈja.


Og da de gik ud derfra, vandrede de igennem Galilæa; og han vilde ikke, at nogen skulde vide det. 	 Kyikyˈlinxi antza, i ikyˈku toj Galiley. Tkyˈeˈtaq Jesús tuˈn tel tqanil,


Erastus blev i Korinth, men Trofimmus efterlod jeg syg i Milet. 	 Ate Erasto kyij Corint, ex atzin te Trófimo, tej yabˈtaq, kyij nqˈoˈn toj Milet.


Og han førte mig i Ånden ud i en Ørken; og jeg så en Kvinde siddende på et skarlagenfarvet Dyr, som var fuldt af Bespottelsens Navne; det havde syv Hoveder og ti Horn. 	 Attaq tipin Xewbˈaj Xjan wibˈaja, ex toj jun wutzikyˈa nliˈy, ex ajo angel xi qˈiˈn weˈy tojjo txˈotxˈ, a ntiˈ kynajbˈilxjal toj. Antza, oke nkaˈyiˈn jun qya iqintaq tuˈnjo ma tij txuk kyaq tiˈj, a jaˈ tzˈibˈintaq ilaˈ bˈibˈaj tiˈj, te yasbˈil tiˈj Dios. Ex attaq wuq twiˈ ex lajaj tkach.


efterdi I fordre Bevis på, at Kristus taler i mig, han, som ikke er magtesløs over for eder, men er stærk iblandt eder. 	 Quˈn ayexa nchi qaninte jun yekˈbˈil weˈy, qa twutzxix jun yolil Tyol Cristqiˈn, quˈn nyapen noq alkyeku te Crist aj tkawin kyiˈja; qalaˈ okpin kˈwel tyekˈin tipintz kyxola.


Drager ikke i ulige Åg med vantro; thi hvad Fællesskab har Retfærdighed og Lovløshed? eller hvad Samfund har Lys med Mørke? 	 Mi tzˈok kymujbˈin kyibˈa junx kyukˈa xjal nya nimil. Quˈn ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tmujbˈinte tibˈjo bˈaˈn tukˈa nya bˈaˈn? Ex a spikyˈin, ¿Ma akutzin bˈant tmujbˈit tukˈa qxopin?


Thi ligesom Kvinden er af Manden, således er også Manden ved Kvinden; men alt sammen er det af Gud. 	 Quˈn te tnejil, ate qya tzajnin tiˈj ichin. Me ex ikyxjo, qa tkyaqil ichin n‑anqˈin tiˈjqya. Ex tkyaqiljo luˈn tzajnin tiˈj Dios.


Vogter eder for Menneskene; thi de skulle overgive eder til Rådsforsamlinger og hudstryge eder i deres Synagoger. 	 Bˈaˈnqexa, quˈn kchi xeˈl qˈoˈn kyuˈn toj kyqˈobˈ kawil, ex kchi okil lipin kyiˈja kyojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈlxjal Dios.


Thi eder er det forundt for Kristi Skyld - ikke alene at tro på ham, men også at lide for hans Skyld, 	 Ikytziˈn, noq tuˈn ma chi kleta tuˈn Crist, at kyokliˈn jaˈlin, nya noq oˈkxjo tuˈn kynimiˈn tiˈj, qalaˈ ikyxjo, tuˈn tikyˈx kyuˈn noq tuˈn tpaj tbˈi.


Og da han derfra gik videre, så han to andre Brødre, Jakob, Zebedæus's Søn, og Johannes, hans Broder, i Skibet med deres Fader Zebedæus, i Færd med at bøde deres Garn, og han kaldte på dem. 	 Tej kyxi laqˈe chˈintl, i xi tkaˈyin Jesús kabˈetl xjal kyitzˈin kyibˈ, ayeˈ Jacob, a toktaq juntl tbˈi Santyaw, tukˈax titzˈin, Juan, tkˈwalqe Zebedey. Iteˈkxtaq toj jun bark tukˈax kytata nchi slepintaq kypa te tzuybˈil kyiẍ. I tzaj ttxkoˈn Jesús,


De skulle udelukke eder af Synagogerne, ja, den Tid skal komme, at hver den, som slår eder ihjel, skal mene, at han viser Gud en Dyrkelse. 	 Quˈn kchi elitz lajoˈn kyojjo ja te naˈbˈl Dios. Expe tzul kanin jun qˈij, tuˈn kykubˈ bˈyoˈn kyuˈn, quˈn toj kywutz nyakuj nchi ajbˈin te Dios tuˈn ikyjo.


Verden kan ikke hade eder; men mig hader den, fordi jeg vidner om den, at dens Gerninger ere onde. 	 Quˈn nlay chi el ikyˈin kyeˈ kyuˈnxjal. Me metzin weˈ, nchin el ikyˈin kyuˈn, quˈn nxi nqˈmaˈnjiˈy kykyaqil kybˈinchbˈin nya wen.


Hver den, som viger ud og ikke bliver i Kristi Lære, har ikke Gud. Den, som bliver i Læren, han har både Faderen og Sønnen. 	 Qa at jun xjaw tnimsin tibˈ, ex qa ma ja ttxˈixpiˈn xnaqˈtzbˈil luˈn, a xkyij tyekˈin Crist, ex ntiˈ teˈ qMan Dios tukˈa. Me atzin k‑okil lipe tiˈjjo a t‑xnaqˈtzbˈil Jesús, at teˈ Dios tukˈa, junx tukˈa Jesús, a Tkˈwal.


Men vi håbede, at han var den, som skulde forløse Israel. Men med alt dette er det i Dag den tredje Dag, siden dette skete. 	 Qˈuqlexixtaq qeˈ qkˈuˈj, qapetzin ataq tetz, tuˈn tkolin kyiˈjjo aj Israel. Me ma bˈant‑xi oxe qˈij teˈ lo tbˈajlin, exsin ntiˈltz ma qliˈy.


Thi den, som giver eder et Bæger Vand at drikke i mit Navn, fordi I høre Kristus til, sandelig, siger jeg eder, han skal ingenlunde miste sin Løn 	 Aˈlchaqx kye jun xjaltz tzaj qˈoˈnte chˈin tiˈ kyeˈy, iˈchaqx noq jun tal pulbˈil aˈ, quˈn tuˈn weqiˈy, twutzxix kxel nqˈmaˈn, ok ktzajil chjon teˈ tuˈn Dios.


En Enke kan udnævnes når hun er ikke yngre end tresindstyve År, har været een Mands Hustru, 	 Tojjo kyajlal qya mebˈe, oˈkqex kˈwelix kybˈi aye ma japin ox kˈal abˈqˈe kyuˈn, ex qa ma japin mejebˈlin kyuˈn:


Paulus og Silvanus og Timotheus til Thessalonikernes Menighed i Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus: 	 Ayiˈn Pabl nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn, junx tukˈa Silvano ex Timotey. Nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, ayiˈy Ttanim Dios toj tnam Tesalónica, a ayiˈy ma tzˈok kymujbˈin kyibˈa tukˈa qMan Dios ex tukˈa qAjaw Jesucrist.


Betaler hende, som hun har betalt eder, og gengælder hende dobbelt efter hendes Gerninger; skænker hende dobbelt i det Bæger, som hun har iskænket. 	 Kyqˈonxa t‑xel kyejo xjal aj Babilonia, tzeˈnku ma tzaj kyqˈoˈn kye txqantl. Ex kychjonxa kabˈe maj t‑xel tzeˈnkuxjo ntqanin. Ajo kyachbˈil xi kysuqin kyexjal, ma tzˈok te nim kyil, tzeˈnku jun kˈwabˈj kˈaxix wen. Atzin jaˈlin, kyqˈonxa juntl kykˈwaˈ kabˈe maj kˈaxixtl tzeˈnku xkubˈ kybˈinchin kye txqantl.


Men Paulus holdt for, at de ikke skulde tage den med, som havde forladt dem i Pamfylien og ikke havde fulgt med dem til Arbejdet. 	 Me nya bˈaˈn ele luˈn toj twutz Pabl, quˈn tuˈn otaq tzˈel tpaˈn te Marks tibˈ kyiˈj, tej iteˈtaq toj txˈotxˈ te Panfilia, ex tkyˈeˈtaq tuˈn tten kyukˈa toj taqˈin Dios.


Der lagde de da Jesus, for Jødernes Beredelses dags Skyld, efterdi Graven var nær. 	 Ex antza kux kyqˈoˈne t‑xmilil Jesús, quˈn nqayin taˈtaqjo jul, ex chˈixtaq t‑xi xkyeˈ qˈij te ajlabˈl, jaˈ mix aˈl jun bˈaˈn tuˈn tbˈinchin jun tiˈ.


Men vi vide, at Guds Søn er kommen, og han har givet os Forstand til at kende den sande; og vi ere i den sande, i hans Søn Jesus Kristus. Denne er den sande Gud og evigt Liv. 	 Ex ikyxjo, bˈiˈn quˈn, qa Jesús, a Tkˈwal Dios, ul twutz txˈotxˈ tuˈn ttzaj tqˈoˈn qnabˈl, tuˈn tel qnikyˈ te Dios, a twutzxix. Ex nqo bˈet mujle qten tukˈa qMan ex tukˈa Tkˈwal, a Jesucrist. Atzin Jesús, ax Diosjo, a twutzxix ex qˈolte qchwinqil te jun majx.


Jeg glæder mig over, at jeg i alt kan lide på eder. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin tzalaja, quˈn ma qe nkˈuˈja kyiˈja toj tkyaqil.


Thi idet han har lidt, kan han som den, der selv er fristet, komme dem til Hjælp, som fristes. 	 Ikyˈx tkyaqil yajbˈil ex nimku tiˈ tuˈn, tuˈntaq tkubˈ tzˈaq toj il, me mix kubˈe tiˈj. Tuˈntzintzjo, nqˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj, ex ntzaj tqˈoˈn jun oˈnbˈil qe, tuˈn mina qo kubˈ tzˈaq toj il.


til en Jomfru, som var trolovet med en Mand ved Navn Josef, af Davids Hus; og Jomfruens Navn var Maria. 	 tuˈn t‑xiˈ yolil tukˈa jun txin, a naˈmtaq tlonte jun ichin. Atzin txin, Mariy tbˈi. Otaq ja yolin tuˈn tja meje tukˈa jun ichin, Jse tbˈi, tzajnin tiˈj tyajil qtzan nmaq kawil David.


Men efterdi vi have den samme Troens Ånd, som der er skrevet: "Jeg troede, derfor talte jeg," så tro også vi, og derfor tale vi også, 	 Quˈn qˈuqlek qkˈuˈja tiˈj Dios, ikyx tzeˈnkuxjo tqˈma jun xjal toj Tuˈjil Tyol Dios: Ma txi nnimiˈn. Tuˈnpetziˈn nchin yoliˈn tiˈjjo t‑xilin nnimbˈila. Ex ikyxjo qe jaˈlin. Ma txi qnimin. Tuˈnpetziˈn, nqo yolin tiˈjjo lo:


Men da denne din Søn kom, som har fortæret dit Gods med Skøger, slagtede du Fedekalven til ham. 	 Qalatziljo, ma kubˈ tbˈyonjiy ma qˈeˈs tal wakx te ikyˈsbˈil, teˈ tulin tkˈwala, a ma bˈaj tyajinxjo tpwaqa kyukˈa tkyˈaˈj.


Men når vi, idet vi søgte at blive retfærdiggjorte i Kristus, også selv fandtes at være Syndere, så er jo Kristus en Tjener for Synd? Det være langtfra! 	 Quˈn ma qo klet noq tuˈn ma tzˈok qe qkˈuˈj tiˈj Crist, ex nya tuˈn tjapin ojtxe kawbˈil quˈn. Exla qa ma qo klet, ¿Ma nyatzin aj il qotz? ¿Ma apela Cristtz at tpaj tiˈjjo qil? ¡Mina!


Men Utugt og al Urenhed eller Havesyge bør end ikke nævnes iblandt eder, som det sømmer sig for hellige, 	 Ayetzin kye, a te Diosqiˈy. Tuˈntziˈn, mi chi yoliˈn kukxjo tiˈjjo kyˈaˈjin, ex jniˈ nya wen, ex tkyaqilxjo npon kykˈuˈjxjal tiˈj. Quˈn nya wen tuˈn qyolin tiˈj qxolx.


da de harmedes over, at de lærte Folket og i Jesus forkyndte Opstandelsen fra de døde. 	 Nchi qˈojletaq, quˈn tuˈn nchi xnaqˈtzintaq Pegr ex Juan kyexjal, me nya tzeˈnku kyajtaq, quˈn kyqˈma Pegr ex Juan qa twutzxix jaw anqˈin juntl majl Jesús; ex tuˈntzin, kyij yekˈin qa kykyaqil kyimnin chi jawitz anqˈin juntl majl.


Og de fire Væsener have hvert især seks Vinger, rundt om og indadtil ere de fulde af Øjne; og uden Ophør sige de Dag og Nat: Hellig, hellig, hellig er Herren, Gud, den Almægtige, han, som var, og som er, og som kommer! 	 Ayetzin kyaje ajbˈil attaq qaq t‑xikyˈ teyile junjun, ex nojnintaq kyiˈj tukˈa tbˈaqˈ kywutz, tzmax tjaqˈ kyxikyˈ. Tkyaqil qˈij ex tkyaqil qnikyˈin mi nchi kubˈ numj tuˈn kykˈulin, ex nkyqˈmaˈntaq: Xjanxix te, xjanxix te, xjanxix te tAjaw Tkyaqil, a Dios nimxix tipiˈn tuˈn tbˈant tkyaqil tuˈn, a attaqa te tnejil; ex ate jaˈlin, ex axjiˈy tzul kanin juntl majl twutz txˈotxˈ.


Og da han havde sagt dette, viste han dem sine Hænder og sine Fødder. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈxsin i xi tyekˈintzjo tqˈobˈ exqetziˈn tqan.


Disse ere de tvende Olietræer og de tvende Lysestager, som stå for Jordens Herre. 	 Ayetziˈn kabˈe kujsilte yol lo, ayetziˈn kabˈe tze olivo ex kabˈe xtankoˈl iteˈku nwutza, ayiˈn Tajaw tkyaqil txˈotxˈ.


Men Bysvendene meldte disse Ord til Høvedsmændene; og de bleve bange, da de hørte, at de vare Romere. 	 Bˈeˈxsin i xtaˈjjo xqˈuqil tnam qˈmalte kye kawil. Atzaj teˈ tok kybˈiˈn, bˈeˈx i jaw xobˈ, quˈn nya bˈiˈntaq kyuˈn, qa te aj Romqetaqjo Pabl ex Silas.


Og da de opholdt sig der i flere Dage, forelagde Festus Kongen Paulus's Sag og sagde: "Der er en Mand, efterladt af Feliks som Fange; 	 Quˈn tuˈn ilaˈ qˈij i ten antza, bˈeˈx ok ten te Festo qˈmalte te Agripa, a tiˈjjo otaq tzikyˈx tiˈj Pabl. Chiˈ kyjaluˈn: At jun ichin tzaluˈn, a kyij qˈoˈn toj tze tuˈn Félix ojtxe.


Thi vi vide, at Loven er åndelig; men jeg er kødelig, solgt under Synden. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn qa a kawbˈil, tuˈn qMan Diosx. Me ayintzin weˈ, kukx ntqanin nxmilila tuˈn nbˈinchiˈn nya wen, quˈn atzin ojtxe nteˈn xi kˈayin weˈy tuˈn wokiˈn te il.


Og de grebe ham og sloge ham ihjel og kastede ham ud af Vingården. 	 Bˈeˈxsin tzaj kytzyuˈn, exsin kubˈ kybˈyoˈn, ex i xtaˈj xoˈlte ttxanxi txˈotxˈ.


Thi de ere DæmonersÅnder, som gøre Tegn; og de gå ud til hele Jorderiges Konger for at samle dem til Krigen på Guds, den almægtiges, store Dag. 	 Ayejo taqˈnil tajaw il lo, a nimtaq techil nbˈant kyuˈn te sbˈubˈl, ex tuˈn kyjaw kaˈylajxjal kyiˈj. Ex i etz chmol te tkyaqiljo nmaq kawil twutz txˈotxˈ, junx kyukˈa tkyaqil kyxoˈl qˈaqˈ, tuˈntzintla kyqˈojin toj nintz tqˈijil Dios, a nimxix tipin.


"Hvorfor overtræde dine Disciple de gamles Overlevering? thi de to ikke deres Hænder, når de holde Måltid." 	 ¿Tzeˈntzin kyten kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈiˈn mi nkubˈ kynimin a kyij yekˈin qe kyuˈn qtzan qtaˈẍ? Quˈn mi njapin techil kyuˈn, a tzeˈnku nbˈanttaq kyuˈn qtzan qtaˈẍ, tzeˈnku qe, a tuˈn tel kytxjon kyqˈobˈ tukˈa tumil, aj kyaqˈe waˈl.


Hvad vil da Vingårdens Herre gøre? Han vil komme og ødelægge Vingårdsmændene og give Vingården til andre. 	 ¿Tiˈtzila kbˈajil te tajaw txˈotxˈ kyiˈjjo manil, toj kywutza, aj tul? ¿Nyapela bˈeˈx kchi kˈwel tbˈyoˈn, ex kxel tqˈoˈn ttxˈotxˈ te kymajin txqantl?


Nej! men hvad Hedningerne ofre, ofre de til onde Ånder og ikke til Gud; men jeg vil ikke,at I skulle få Samfund med de onde Ånder. 	 Qalaˈ, a wejiˈy nxi nqˈmaˈn, qa ayeˈ nya nimil, tzeˈn nxi kyqˈoˈn tchibˈjil aluˈmj te oyaj kywutzjo kywutzbˈiyil, te taqˈnil tajaw il nxi kyqˈoˈne, ex nya te qMan Dios.


Men når Talsmanden kommer, som jeg skal sende eder fra Faderen, Sandhedens Ånd, som udgår fra Faderen, da skal han vidne om mig. 	 Me ajtzin tuljo Xewbˈaj Xjan, a Onil, ex Qˈuqbˈil kykˈuˈja, ktzajil tqˈmaˈnjo twutzxix wiˈja, quˈn tkˈatz Dios ktzajile.


Jesus svarede dem: "Er der ikke skrevet i eders Lov: Jeg har sagt: I ere Guder? 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¿Ma miˈtzin nkux kyuˈjiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, a jaˈ tzˈibˈine kyiˈj junjun xjal, tej t‑xi tqˈmaˈn Dios kye, qa diosqe?


Hvilket er lettest at sige: Dine Synder ere dig forladte? eller at sige: Stå op og gå? 	 ¿Ankye junx tzˈele tuˈn t‑xi qˈmet, tuˈn tkubˈ najsit til jun xjal, a tzeˈnkuljo tuˈn t‑xi qˈmet: Weˈksa, ex kux bˈeta? ¿Ma nyapela a te kujxixjo a tuˈn tnajsit til jun xjal?


Og da Jesus kom til Stedet, så han op og blev ham var og sagde til ham: "Zakæus! skynd dig og stig ned; thi jeg skal i Dag blive i dit Hus." 	 Atzaj teˈ tikyˈ Jesús antza, bˈeˈx jaw kaˈyin jawl, jaˈ tokxitaq Zakey, ex xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Kux tkuˈtza Zakey, quˈn il tiˈj tuˈn nkyija toj tjay jaˈlin.


Trofast er han, som kaldte eder, han skal også gøre det. 	 Quˈn tzˈaqlexix teˈ, a ma txkon kyeˈy, tuˈn tjapin bˈaj Tyol, tzeˈnkuxjo ma tzaj tqˈmaˈn kyeˈy.


Men dersom Førstegrøden er hellig, da er Dejgen det også; og dersom Roden er hellig, da ere Grenene det også. 	 Quˈn te Abraham te qMan Dios teˈ, ex ok te xjanxix, junx kyukˈa txqantl tnejil kyxeˈchil aj Judiy. Exsin ikyqex kye txqantl aj Judiy kchi okil xjanxix. Ikytziˈn tzeˈnku jun tze; qa bˈaˈn tlokˈ, il tiˈj tuˈn kyel tqˈobˈ bˈaˈn.


Men Peter oplod Munden og sagde: "Jeg forstår i Sandhed, at Gud ikke anser Personer; 	 Oktzin ten Pegr yolil, ex tqˈma: Mapetzin tzˈelxix nnikyˈtza te jaˈlin, qa mujbˈin kytenxjal tuˈn Dios.


der ved ham tro på Gud, som oprejste ham fra de døde og gav ham Herlighed, så at eders Tro også er Håb til Gud. 	 Quˈn noq tuˈn Crist, o chi nimiˈn tiˈj Dios, a jatz anqˈin kyxol kyimnin, ex ma jaw nimsin tuˈn Dios, tuˈntzintla ajo kynimbˈila ex qˈuqbˈil kykˈuˈja tuˈn tten tiˈj Dios.


Men Jesus sagde: "Der rørte nogen ved mig; thi jeg mærkede, at der udgik en Kraft fra mig." 	 Me kubˈ tqˈmaˈnl Jesús kabˈel tyol. Chiˈ kyjaluˈn: Ma tzˈel nnikyˈa te, qa at jun aˈla ma tzˈok tzyun weˈy, quˈn noq tuˈn wipiˈn ma qˈaniteˈ xjal anetziˈn.


Men han sagde til dem: "Også for de andre Byer bør jeg forkynde Evangeliet om Guds Rige; thi dertil blev jeg udsendt." 	 Me atzin te Jesús xi tqˈmaˈn kye: ¡Mina! Quˈn il tiˈj tuˈn t‑xi nqˈmaˈnjiˈy Tbˈanil Tqanil tiˈj Tkawbˈil Dios kyoj kykyaqil txqantl tnam, quˈn apen wiljiˈy ẍin tzaj chqˈoˈn.


Vil han ikke tværtimod sige til ham: Tilbered, hvad jeg skal have til Nadver, og bind op om dig, og vart mig op, medens jeg spiser og drikker; og derefter må du spise og drikke? 	 Nlay txi tqˈmaˈn ikyjo. Ikyla aku txi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Bˈinchim tibˈa, tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn nwaˈy te qale, ex tenkuy nkˈatza tuˈntzintla ttzaj tseˈnjiy jotxjo jniˈ k‑ajbˈil weˈy. Ajxitzin nbˈaj waˈntza ex nbˈaj kˈwantza, kˈaˈpen txiˈ tetza waˈl ex kˈwal.


Og de gik ud af Fængselet og gik ind til Lydia; og da de havde set Brødrene. formanede de dem og droge bort. 	 Atzaj teˈ tetz Pabl ex Silas toj tze, bˈeˈxsin i xiˈtz tzma tja Lidia. Tej kykanin antza, i nimsin kykˈuˈjjo nimil, a iteˈtaq antza. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx i xiˈ.


Jesus siger til ham: "Stå op, tag din Seng og gå!" 	 Ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Kux jaw weˈksa, qˈinqeksjiy tkuẍila, ex kux bˈeta.


Men da disse gik bort, begyndte Jesus at sige til Skarerne om Johannes: "Hvad gik I ud i Ørkenen at skue? Et Rør, som bevæges hid og did af Vinden? 	 Tej kymeltzˈajjo t‑xnaqˈtzbˈin Juan, bˈeˈx ok ten Jesús yolil tiˈj Juan kyukˈaxjal. Xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Tej kyxiˈy lolte Juan toj tzqij txˈotxˈ, ¿Tiˈtaqtzin wiq ichin kyajtaqa tuˈn kylontiˈy? ¿Ma noqpe jun ichin kabˈe tkˈuˈj, tzeˈnku jun ajlaj meltzˈaje tuˈn kyqˈiqˈ?


Men han sagde til dem: "Se, når I ere komne ind i Staden, skal der møde eder en Mand, som bærer en Vandkrukke; følger ham til Huset, hvor han går ind, 	 Xi ttzaqˈwin Jesúsjo kyjaluˈn: Aj kyokxa toj tnam, ok k‑okil kykˈulbˈiˈn jun ichin, a qˈiˈn jun ẍoqˈ aˈ tuˈn. Bˈeˈx kˈaˈ chex lipeˈy tiˈj tzma tja, jaˈ k‑okixi.


Og se, to af dem vandrede på den samme Dag til en Landsby, som lå tresindstyve Stadier fra Jerusalem, dens Navn var Emmaus. 	 Tojxjo qˈij anetziˈn, iteˈtaq kabˈe nimil tiˈj Jesús kyjaˈtaq kyxiˈ toj jun tnam, Emaús tbˈi, bˈalaqa chˈime oxe ajlabˈtaq taˈye tkˈatz tnam te Jerusalén.


Og den første trådte frem og sagde: Herre! dit Pund har erhvervet ti Pund til. 	 Uljo tnejil aqˈnil, ex xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ay Taa, atzin te tpwaq lajaj maj ma tzˈalin te.


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 Noqit ax qMan Dios junx tukˈa Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, tzaj qˈonte t‑xtalbˈil kyibˈaja junx tukˈa tnukˈbˈil toj tkyaqil.


Sandelig, siger jeg eder, iblandt dem, som ere fødte af Kvinder, er ingen større fremstået end Johannes Døberen; men den mindste i Himmeriges Rige er større end han. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn, qa kyxol kykyaqilxjal twutz txˈotxˈ, mix aˈl jun nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan, a Jawsil Aˈ. Me ankye teˈ, a noq tal chˈin toklin toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan.


Men dette sagde han om den Ånd, som de, der troede på ham, skulde få; thi den Helligånd var der ikke endnu, fordi Jesus endnu ikke var herliggjort. 	 Atzin tzˈelpineˈ tyol Jesús ikyjo: Ayetziˈn kchi xel niminte, iltaq tiˈj tuˈn t‑xi kykˈmoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin, tzeˈnku jun xlokˈ aˈ te chewsbˈilkye. Quˈn naˈmtaq tul Xewbˈaj Xjan, quˈn naˈmxtaq taj Jesús toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


Fra den Dag af rådsloge de derfor om at ihjelslå ham. 	 Tuˈnpetziˈn, ax qˈijjo anetziˈn, bˈeˈx i kyij aj kawil toj wen, tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn Jesús.


Og Jesus gik omkring i hele Galilæa, idet han lærte i deres Synagoger og prædikede Rigets Evangelium og helbredte enhver Sygdom og enhver Skrøbelighed iblandt Folket. 	 Nbˈettaq Jesús toj tkyaqil txˈotxˈ te Galiley, ex nxnaqˈtzintaq kyojile junjun tnam antza kyojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl aj Judiy Dios. Nyolintaq Tbˈanil Tqanil tiˈj Tkawbˈil Dios, ex nqˈanintaq tkyaqil wiq yabˈil, a otaq tzˈok lemtzˈaj kyiˈjxjal.


Dette toge også vore Fædre i Arv og bragte det under Josva ind i Landet, som Hedningerne besade, hvilke Gud fordrev fra vore Fædres Åsyn indtil Davids Dage, 	 Tzaj kytzyuˈn ojtxe qxjalil, a ojtxe ja te naˈbˈl Dios, a iqintaq kyuˈn, ex ayetziˈn i ul tukˈa Josué, tzaj kyiˈn kyukˈa, tej tkanbˈitjo txˈotxˈ lo, Canaán tbˈi, a kytxˈotxˈjo txqantl xjal aj il, ayej xi xoˈn kywutzjo qxjalil, tuˈn Dios. Ikytzin bˈajjo, teˈ naˈmxtaq titzˈje David.


Thi de, som lade sig lede af Kødet, hige efter det kødelige; men de, som lade sig lede af Ånden, hige efter det åndelige. 	 Quˈn ayetziˈn, a nchi bˈet tzeˈnkuxjo taj ojtxe kyten, ex oˈkx nchi ximin tiˈjjo nya bˈaˈn, a ntqanin kyxmilil. Me ayetziˈn, a nchi bˈet tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan, n‑ok tilil kyuˈn tzeˈnku taj Xewbˈaj Xjan.


Og han bød dem strengt,at de ikke måtte sige nogen dette om ham. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye, tuˈn mina chi ok tene qˈmalte kye jniˈ xjal.


Medens han nu holdt fast ved Peter og Johannes, løb alt Folket rædselsslagent sammen om dem i den Søjlegang, som kaldes Salomons. 	 Atziˈn ichin otaq qˈanit, bˈeˈx ok tzoje tiˈj Pegr ex Juan. Kykyaqil xjal jaw kaˈylaj, ex i xi rinin tuˈn kykanin tojjo twutz ja, Salomón tbˈi, jaˈ taˈtaqjo ichin, junx tukˈa Pegr ex Juan.


Evodia formaner jeg, og Syntyke formaner jeg til at være enige i Herren. 	 Atzin jaˈlin, chin kubˈsil nwutza kyeˈ erman qya, a Evodia tukˈa Síntique, noq tuˈn tkubˈ kyxmoxin kyibˈ wen kyxolx, ex tuˈn tok kymujbˈin kyibˈ toj kynimbˈil ex toj taqˈin qAjaw, a Klolqe te jun majx.


Og hans Disciple spurgte ham og sagde: "Hvad er det da, de skriftkloge sige, at Elias bør først komme?" 	 Me xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin te Jesús: ¿Tzeˈntzin ttentz nkyqˈmaˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, qa ataq Elías tuˈn tul nej twutza? ¿Nyapela tiˈjjo lo nchi yolinetaq, a ma qliˈy?


Men da Kong Herodes hørte det, blev han forfærdet, og hele Jerusalem med ham; 	 Atzaj teˈ tbˈinte Herodes, a nmaq kawil, bˈeˈx najx tnabˈl kyukˈa tkyaqilxjal toj Jerusalén.


Thi Adam blev dannet først, derefter Eva; 	 Quˈn ate Adán bˈant nej tuˈn Dios, exsin kubˈ bˈinchinxilte Eva.