Efterdi da alt dette opløses, hvor bør I da ikke færdes i hellig Vandel og Gudsfrygt, 	 Axla twutz ok kbˈajil teˈ ikyjo. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn kybˈeta tukˈa jun kychwinqila xjanxix ex tzˈaqle.


Og det skete, da Jesus var færdig med at give sine tolv Disciple Befaling, gik han videre derfra for at lære og prædike i deres Byer. 	 Tej tbˈaj tnikˈuˈn Jesús qeˈy, awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx xiˈ kyojjo tnam toj txˈotxˈ te Galiley xnaqˈtzil ex yolil Tyol Dios.


og så ham, idet han sagde til mig: Skynd dig, og gå hastigt ud af Jerusalem, thi de skulle ikke af dig modtage Vidnesbyrd om mig. 	 Nliˈy tAjaw Tkyaqil, ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Qˈinx tibˈa, ex ajqelin wen tuˈn texa toj Jerusalén, quˈn nlayx kubˈ kybˈiˈn t‑xjalila, ex nlayx tzˈel kynikyˈ tiˈjjo o tqˈmay wiˈja.


Samler eder ikke Skatte på Jorden, hvor Møl og Rust fortære, og hvor Tyve bryde ind og stjæle; 	 Mi kubˈ kychmoˈnjiˈy kyqˈinimila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a jaˈ taˈye pokˈ tuˈn tyuchˈj, ex jaˈ aku tzˈoke jun tiˈ kyiˈj, ex a jaˈ aku chi okxi ileqˈ elqˈilte.


Men da de kom til Jerusalem, bleve de modtagne af Menigheden og Apostlene og de Ældste, og de kundgjorde, hvor store Ting Gud havde gjort med dem. 	 Tej kykanin Pabl ex Bernabé toj Jerusalén, i kˈmet tukˈa tzaljbˈil kyuˈn tsanjil, junx kyukˈa jniˈ nejinel ex tkyaqil Ttanim Dios. Xitzin kyyolintz tkyaqiljo otaq bˈant kyuˈn, noq tiˈj tbˈi Dios.


Saltet er altså godt; men dersom også Saltet mister sin Kraft, hvorved skal det da få den igen? 	 Tbˈanilx te atzˈin. Me qa ma tzˈel najjo tpitzˈmejiltz, ntiˈlxla tajbˈin.


Thi han, hvem Gud udsendte, taler Guds Ord; Gud giver nemlig ikke Ånden efter Mål. 	 Quˈn atzin a tzaj chqˈoˈn tuˈn Dios oˈkxtza nyoline Tyol qMan, quˈn ax Dios saj tqˈoˈn T‑xew tibˈaj te jun majx.


Meget alle Måder; først nemlig dette, at Guds Ord ere blevne dem betroede. 	 ¡Ma nintzx tumil! Tnejilxix, ma txi tqˈoˈn te Dios Tyol kye Judiy.


Derfor ere vi altid frimodige og vide, at medens vi ere hjemme i Legemet, ere vi borte fra Herren 	 Tuˈnpetziˈn, at tqˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj. Atziˈn jaˈlin, bˈiˈn quˈn, qa otoˈx tojjo qxmilil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex najchaqx otoˈ tiˈjjo kyaˈj, jaˈ taˈ qAjaw.


Den, som elsker sit Liv, skal miste det; og den, som hader sit Liv i denne Verden, skal bevare det til et evigt Liv. 	 Ankye teˈ taj noq tuˈn tok tkˈuˈjlin tchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ok kˈwel najsin tkyaqil. Me ankye teˈ kxel qˈonte tibˈ toj tqˈobˈ Dios, ex mi n‑ok tilil tuˈn tiˈjjo tchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, apente kkanbˈil jun tchwinqiljo, a nlay bˈaj.


Thi Loven blev given ved Moses; Nåden og Sandheden er kommen ved Jesus Kristus. 	 Atziˈn ojtxe tkawbˈil Dios, a ul qˈoˈn te Moisés, a nlay bˈant tuˈn tjapin quˈn. Me atzin jaˈlin, ma tzaj tqˈoˈn Jesucrist Tqanil twutzxix tiˈj jun najsbˈil qil ex tiˈj jniˈ t‑xtalbˈil qMan.


Men de råbte med høj Røst og holdt for deres Øren og stormede endrægtigt ind på ham. 	 Me ayetzin kyej xjal, bˈeˈx ok kymaqsiˈn kyẍkyin, ex bˈeˈx i jaw ẍchˈin kujxix wen, ex ok tilj tiˈj Esteban.


Ikke heller de syv Brød til de fire Tusinde, og hvor mange Kurve I da toge op? 	 Ex ¿Ma mitzin naˈn kyuˈn kyiˈjjo wuq wabˈj, ayej i kubˈ nsipiˈn kyxoljo kyaje mil xjal? ¿Jteˈxsin chiˈljo jaw chmet, tej kybˈaj waˈnxjal?


En ren og ubesmittet Gudsdyrkelse for Gud og Faderen er dette, at besøge faderløse og Enker i deres Trængsel, at holde sig selv uplettet af Verden. 	 Qalatzin teˈ nimbˈiltz tbˈanilx, ex ntiˈ tkyˈi twutz qMan Dios, a nmojin kyiˈj mebˈe, exqetziˈn qya, a o chi kyim kychmil, ex aye toj jun kyixkˈoj iteˈke; ex mi nxiˈ yajil tibˈ toj il tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Thi den, som har, ham skal der gives; og den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har." 	 Me alkye teˈ ntiˈ n‑ok tqˈoˈn tilil, majxpe ajo tnabˈl, a tbˈanilx toj twutz, me a ntiˈ tumil, k‑elil qˈiyit te jun majx.


Og da han havde hilst på dem, fortalte han Stykke for Stykke, hvad Gud havde gjort iblandt Hedningerne ved hans Tjeneste. 	 Qˈolbˈin Pabl kye, ex texjo or anetziˈn, ok ten qˈmalte, tzeˈnxix toketaqjo jotxjo jniˈ otaq bˈant tuˈn, tiˈj tbˈi Dios, kyxol aj nya Judiy.


Gud er Ånd, og de, som tilbede ham, bør tilbede i Ånd og Sandhed." 	 Quˈn ate Dios nya qˈanchaˈl teˈ, exla at toj tkyaqil tchˈiˈysbˈin. ¿Ma akutzin qo kˈulin twutz noq tukˈa qtzi? Qalaˈ tukˈa tkyaqil qanmin, ex tukˈa jun qnimbˈil twutzxix.


Thi han er vor Fred, han, som gjorde begge til eet og nedbrød Gærdets Skillevæg, 	 Quˈn ate Crist ma tzˈok te qmujbˈil qibˈ, quˈn ma qo ok tmujbˈin te junchˈin Ttanim, exla qa Judiy, tzeˈnku weˈ, exla qa nya Judiy, tzeˈnku kyeˈ. Quˈn ma kubˈ tyuchˈin qˈoj, a attaq tzeˈnku jun nim maqbˈil qxol.


Men skønt I een Gang for alle vide det alt sammen, vil jeg minde eder om, at da Herren havde frelst Folket ud af Ægyptens Land, ødelagde han næste Gang dem, som ikke troede, 	 Atzin jaˈlin, waja tuˈn t‑xi nnaˈntla juntl majl kyeˈy tojjo uˈj luˈn, a ojtzqiˈn kyuˈn: Tej kyetz tiˈn qAjaw tyajil Israel, a qxeˈchil, toj txˈotxˈ te Egipto, tkyaqil i etz, me tuˈn mix ok qeye kykˈuˈj tiˈj qMan Dios, nya tkyaqilx i klet; oˈkqexjo nimil, ayeˈ ok kyqˈuqbˈin kykˈuˈj tiˈj. Ex ayetziˈn mina, chebˈe kyij kyim tuˈn Dios.


Kærligheden bortfalder aldrig; men enten det er profetiske Gaver, de skulle forgå, eller Tungetale, den skal ophøre, eller Kundskab, den skal forgå; 	 Atzin qkˈuˈjbˈil mixla jtojx tuˈn tbˈaj. Me nya kukx k‑yolile Diosjo kyuˈn yolil Tyol; ex aye tzeˈnchaqku yol; exsin jniˈ nabˈl kchi bˈajil te jun majx.


Ja, Broder! lad mig få Gavn af dig i Herren, vederkvæg mit Hjerte i Kristus! 	 Ikytziˈn werman, nchin kubˈsin nwutza teˈy, tuˈn tbˈinchiˈn tzeˈnku nqaniˈn toj tbˈi tAjaw Tkyaqil. Chewsima wanmiˈn toj qnimbˈil tiˈj Crist.


Men da Jesus så hende, kaldte han på hende og sagde til hende: "Kvinde! du er løst fra din Svaghed." 	 Atzaj teˈ tiwle tuˈn Jesús, bˈeˈxsin tzaj ttxkoˈn, exsin xi qˈmaˈn te kyjaluˈn: Ay qya, ma tzaqpaj te tojjo yabˈil anetziˈn.


Og han fortalte os, hvorledes han havde set Engelen stå i hans Hus og sige: Send Bud til Joppe og lad Simon med Tilnavn Peter hente! 	 a tzaj qˈmante qeˈy tzeˈn tten, tej tlonte jun angel waˈltaq, ex tqˈma te kyjaluˈn: Chqˈonxa jun aˈla toj tnam te Jope, tuˈntzin ttzaj Simun, ojtzqiˈn tukˈa juntl tbˈi, Pegr.


Vorder ædrue, som det bør sig, og synder ikke; thi nogle kende ikke Gud; til Skam for eder siger jeg det. 	 Bˈaˈnqexa kykaˈyink kyibˈa noq chi bˈinchiˈn il. Nxi nqˈmanjiˈy luˈn kyeˈy, noq tuˈn kytzaj txˈixwekuy, quˈn at junjun kyxola, a naˈmx tel tnikyˈ te Dios.


for at Abrahams Velsignelse måtte komme til Hedningerne i Kristus Jesus, for at vi kunde få Åndens Forjættelse ved Troen. 	 Bˈajjo ikyjo, noq tuˈn qkˈmoˈnte kyˈiwbˈil, a tzaj tqˈoˈn qMan Dios te Abraham ojtxe, ex tuˈn qok te jun xjal tzˈaqle twutz qMan, exla qa Judiyqo, ex qa mina. Ex noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Crist, a Jesús, at Xewbˈaj Xjan toj qanmin, a o tzaj tqˈoˈn Dios, tzeˈnku tqˈma.


Og der var Jakobs Brønd. Jesus satte sig da, træt af Rejsen, ned ved Brønden; det var ved den sjette Time. 	 Antza taˈyetaq jun xoch, a toktaq tbˈi: T‑xoch Jacob. Ex tzajnin Jesús toj tbˈe, otaq sikyte. Kubˈ qe ajlal ttzi xoch; bˈalaqa otaq tzˈok kabˈlaj.


Men nu, da I ere blevne frigjorde fra Synden og ere blevne Guds Tjenere, have I eders Frugt til Helliggørelse og som Enden derpå et evigt Liv; 	 Me atzin jaˈlin tzaqpinqiˈy tjaqˈ tipin il, ex ma chi oka te taqˈnil qMan Dios. Quˈn atpen teˈ luˈn tajbˈin. O tzaj tqˈoˈn qe jun qchwinqil saqxix twutz, ex qo xel tiˈn toj jun tkabˈ chwinqil te jun majx, aj qkyim.


men glæder eder i samme Mål, som I have Del i Kristi Lidelser, for at I også kunne glæde og fryde eder ved hans Herligheds Åbenbarelse. 	 Qalaˈ, chi tzalajxa tuˈn n‑ikyˈx kyuˈn tzeˈnku s‑ikyˈx tuˈn Crist, tuˈntzintla kynojxa tukˈa tzaljbˈil, aj tuljo tqoptzˈajiyil tulil.


Men den, som går ind igennem Døren, er Fårenes Hyrde. 	 Me atzin teˈ n‑okx toj tjpel chˈlaj kye rit, atzin te bˈaˈn kyikˈleljo, ex nchi ok tkaˈyin trit.


Thi vi kende den, som har sagt: "Mig hører Hævnen til, jeg vil betale, siger Herren;" og fremdeles: "Herren skal dømme sit Folk." 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa a te qAjaw o qˈmante kyjaluˈn: Ayin weˈ kchin kawil kujxix wen, ex kchin qˈol chojbˈil kyibˈaj kykyaqil xjal, a nya wen. Ex ikyxjo o tqˈma: Atzin Ttanim Dios il tiˈj tuˈn tokx toj paˈbˈin twutz tAjaw Tkyaqil.


Demetrius har et godt Vidnesbyrd af alle og af Sandheden selv; også vi vidne, og du ved, at vort Vidnesbyrd er sandt. 	 Tkyaqil nimil tzaluˈn nkyqˈmaˈn tqanil tiˈj Demetrio, qa bˈaˈn taˈye toj tkyaqil, qa ikyx nbˈantjo tuˈn, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Tyol Dios, a twutzxix. Ex ajinqoˈy nqo qˈmante, ex tzeˈn te bˈiˈn tuˈn, twutzx qeˈ qo yolin.


Jesus sagde til hende: "Jeg er Opstandelsen og Livet; den, som tror på mig, skal leve, om han end dør. 	 Bˈeˈx xi tqˈmaˈn Jesús te: Ayiˈn weˈ Qˈol chwinqil, ex wuˈn weˈ kchi jawil anqˈinxjal kyxol kyimnin. Ankye teˈ knimil wiˈja, exla qa ma kyim t‑xmilil, me kjawil anqˈintl wuˈn, tuˈn tten jun chwinqil a nlay bˈaj.


og Folkeslagene vrededes, og din Vrede kom og Tiden til, at de døde skulle dømmes, og til at give Lønnen til dine Tjenere, Profeterne, og de hellige og dem, som frygte dit Navn, de små og de store, og til at ødelægge dem, som lægge Jorden øde. 	 Aye nya nimil bˈeˈx tzaj kyqˈoj. Me atzin jaˈlin, ma kanin tqˈijil tyabˈ twiˈy. Ex atzin paqjo jaˈlin, tuˈn kyok tkyaqil kyimnin toj paˈbˈin tuˈn. Ex kxel tqˈoˈn chojbˈil kyejo taqˈnila, aye yolil Tyola, junx kyukˈa kykyaqil nimil tiˈja, ayeˈ njaw kynimsin tbˈiˈy, exla qa ma nim kyoklin, ex qa mina. Ex kchi kˈwel tyuchˈinjiy toj najin, aye nchi yuchˈinte twutz txˈotxˈ.


såfremt en er ustraffelig, een Kvindes Mand og har troende Børn, der ikke ere beskyldte for Ryggesløshed eller ere genstridige. 	 Jun nejinel toj Ttanim Dios, il tiˈj tuˈn tnajan tzˈaqle toj tkyaqil, tuˈntzin mix aˈl jun aku tzaj qˈmante jun tiˈ tiˈj. Il tiˈj tuˈn tten junxchˈin t‑xuˈjil, ex aye tkˈwal, il tiˈj tuˈn kyok te nimil, ex nya meltzˈil kyibˈ, tuˈntzintla ntiˈ jun yol ktzajil kyiˈj, tuˈn nya wen kybˈinchbˈin.


Lader således eders Lys skinne for Menneskene, at de må se eders gode Gerninger og ære eders Fader, som er i Himlene. 	 Ikytzin kyejiˈy, kyyekˈima kynimbˈila kywutzxjal, tzeˈnku spikyˈin, tuˈntzin aj tok kykaˈyin xjaljo kybˈinchbˈiˈn tbˈanilx, ex kjawil kynimsin tbˈi qMan Dios toj kyaˈj.


Thi de lagde alle af deres Overflod; men hun lagde af sin Fattigdom alt det, hun havde, sin hele Ejendom." 	 quˈn jotxjo xjal, a ma kux qˈonte toyaj, a t‑xkyijlbˈin; qalatzinl teˈ tal yaj, a ma kux tqˈoˈn, a attaq tajbˈin te tuˈn tanqˈin.


Men da Farisæerne så det, sagde de til ham: "Se, dine Disciple gøre, hvad det ikke er tilladt at gøre på en Sabbat." 	 Atzaj teˈ tok kykaˈyin Parisey ikyjo, xi kyqˈmaˈn te Jesús: Kaˈyinqektzinjiy t‑xnaqˈtzbˈiˈn, a nchi bˈinchin jun tiˈ, a nya wen tuˈn tkubˈ bˈinchit toj qˈij te ajlabˈl.


idet I have en god Samvittighed, for at de, der laste eders gode Vandel i Kristus, må blive til Skamme, når de bagtale eder som Ugerningsmænd. 	 Me kytzaqˈwinxa tukˈa jun yol bˈunin ex tukˈa jun kymutxbˈil kyibˈa. Chi bˈet‑xa toj tumil, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, tuˈntzintla ttzaj kytxˈixewjo nchi yolbˈin kyiˈja, noq tuˈn tpajjo nimilqiˈy tiˈj Crist.


hvoraf I, når I læse det, kunne skønne min Indsigt i Kristi Hemmelighed, 	 Aj tjaw kyuˈjiˈn, antza k‑elile kynikyˈa tiˈj, qa wojtzqiˈnjiˈy, a t‑xim Crist lo,


Men den næste Dag, da disse vare undervejs og nærmede sig til Byen, steg Peter op på Taget for at bede ved den sjette Time. 	 Toj junxil qˈij, bˈalaqa otaq tzˈok kabˈlaj, tzuntaq nchi bˈetjo aye xjal, ex teˈ chˈixtaq kykanin tzma Jope, jax te Pegr naˈl Dios tzma twiˈ ja.


Men Peter og Johannes gik op i Helligdommen ved Bedetimen, den niende Time. 	 Jun qˈij, i xtaˈj Pegr ex Juan toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, teˈ tok oxe or te qale, quˈn antaq orjo te naˈbˈl Dios.


Men han sagde: "Jøderne have aftalt at bede dig om at lade Paulus føre ned for Rådet i Morgen under Foregivende af at ville have nøjere Underretning om ham. 	 Xitzin tqˈmaˈn tej kuˈxin qˈa kyjaluˈn: Ma chi kyij Judiy toj wen, tuˈn t‑xi qanit tey, tuˈn t‑xi qˈiˈn Pabl nchiˈj kywutz qeˈ iteˈkx toj Sanedrín.


Dømmer ikke efter Skinnet, men dømmer en retfærdig Dom!" 	 Mi chi kawiˈn wibˈaja noq tuˈn n‑ok kykaˈyiˈn; qalaˈ chi kawiˈn tukˈa jun tumil tzˈaqlexix.


Og mange falske Profeter skulle fremstå og forføre mange. 	 Ex kchi ul xjal sbˈul, a kbˈaj okil kyqˈoˈn kyibˈ qa chqˈonqe tuˈn Dios. Ex nimxxjal kˈwel kysbˈuˈn.


Gører alle Ting uden Knurren og Betænkeligheder, 	 Kybˈinchinkutziˈn tkyaqilx tukˈa tkyaqil kykˈuˈja, ex nya tuˈn kyjaw chˈotje, ex nya tuˈn kyjaw yolbˈiˈn,


Se, jeg har sagt eder det forud. 	 Tuˈnpetziˈn, ma txi nqˈmaˈn kyeˈy naˈmtaq tuˈn tul kanin ikyjo.


og styrkede Disciplenes Sjæle og påmindede dem om at blive i Troen og om, at vi må igennem mange Trængsler indgå i Guds Rige. 	 Ex kyojjo najbˈil anetziˈn, i nimsin kykˈuˈj nimil, ex xi kyqˈmaˈn kye, tuˈn kyok lipe jikyin wen tojjo kynimbˈil. Ex kubˈ qˈmaˈn kyxol, qa il tiˈj tuˈn tikyˈx nya bˈaˈn kyuˈn, qa kyajtaq tuˈn tkawin qMan Dios toj kyanmin ex toj kychwinqil, ex qa kyajtaq tuˈn kykanin tukˈa Dios toj kyaˈj.


Men dersom dit højre Øje forarger dig, så riv det ud, og kast det fra dig; thi det er bedre for dig, at eet af dine Lemmer fordærves, end at hele dit Legeme bliver kastet i Helvede. 	 Tuˈnpetziˈn, wenitla tuˈn tjatz kyiˈn toj kyanmiˈn tkyaqiljo, a nxi qˈiˈn kyeˈy toj il. Ikytziˈn, noqit qa tuˈn tpaj kywutza aku chi kubˈ tzˈaqiy toj il, kyimitza, ex kyxomixa najchaq. Quˈn wenitla tuˈn tnaj jun tnej kyxmilila, tzeˈnku tuˈn kyxiˈ kyxmilila tkyaqil toj qˈaqˈ te jun majx, aj kykyima.


Melkis Søn, Addis Søn, Kosams Søn, Elmadams Søn, Ers Søn, 	 Ataqtzin te Neri kˈwalbˈajtaql teˈ te Melkí, a tkˈwaltaq Adi, a tkˈwaltaq Cosam, a tkˈwaltaq Elmadam, a tkˈwaltaq Er.


men Herrens Ord bliver evindelig." Og dette er det Ord, som er forkyndt eder ved Evangeliet. 	 Me metzin teˈ Tyol qAjaw ktenbˈil teˈ te jun majx. Ex atzin yol lo, a Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a nyolajtz kyxola.


Kom Jesus Kristus i Hu, oprejst fra de døde, af Davids Sæd, efter mit Evangelium, 	 Ex naˈnkuy t‑xilin Jesucrist; ax Dios, quˈn jatz anqˈin kyxol kyimnin, ex ok te ichin, quˈn tzajnin tiˈj tyajil qtzan nmaq kawil David. Atzin Tbˈanil Tqanil kolbˈiljo lo, a nxi nyoliˈn.


vel vidende, at det ikke var med forkrænkelige Ting,, Sølv eller Guld, at I bleve løskøbte fra eders tomme Vandel, som var overleveret eder fra Fædrene, 	 Quˈn ate Dios ma klon kyeˈy tojjo kychwinqila, a ntiˈtaq tajbˈin, a tzeˈnku tzaj kyyekˈin ojtxe kyxeˈchila. Quˈn bˈiˈnxix kyuˈn, qa a chojbˈil tejo kolbˈil mix chjete tukˈa jun tiˈ, a kbˈajil, tzeˈnku qˈanpwaq mo saqpwaq;


Han, som nedfor, han er også den, som opfor højt over alle. Himlene, for at han skulde fylde alle Ting. 	 Ex atzin xkutz, axsin xjaxjo najchaq kyibˈajxi kyaˈj, tuˈntzin tnoj tkyaqil tuˈn tukˈa tkyaqil tqoptzˈajiyil.


men det at sidde ved min højre eller ved min venstre Side tilkommer det ikke mig at give; men det gives til dem, hvem det er beredt." 	 me atziˈn tuˈn tkubˈ qe jun kyeˈ toj nman qˈobˈa ex juntl toj nẍnayaja kawil wukˈiy, nyaqin weˈ tiˈj teˈ; qalaˈ a nMaˈn, quˈn oˈkx teˈ ojtzqilte ex bˈilte alqe kxele tqˈoˈne.


Og noget faldt iblandt Torne; og Tornene voksede op og kvalte det. 	 Ex at pon chitj kyxol txˈiˈx. Me atzin txˈiˈx jun paqx tchˈiy; atzin te triy noq jaw xkyˈiˈsix.


Men i alt dette mere end sejre vi ved ham, som elskede os. 	 Me tojxix kykyaqiljo lo, ma kubˈ kyiˈj quˈn, noq tuˈn Crist, a kˈuˈjlinqo tuˈn.


Men formaner hverandre hver Dag, så længe det hedder "i Dag", for at ikke nogen af eder skal forhærdes ved Syndens Bedrag. 	 Qalaˈ, kyqˈonx kynabˈla kyxolxa tkyaqil qˈij, tzeˈnku at ambˈil; tuˈntzin mi chi kubˈ sbˈuˈniˈy tuˈn il, ex tuˈn mina txi kykujsin kyanmiˈn tiˈjjo tajbˈil qMan Dios.


idet de med ondt i Sinde imod Paulus bade ham om at bevise dem den Gunst, at han vilde lade ham hente til Jerusalem; thi de lurede på at slå ham ihjel på Vejen. 	 Xi kyqanin, ex i kubˈsin kywutz te Festo, tuˈn t‑xi qˈiˈn Pabl Jerusalén, quˈn tuˈn antza toj Cesarea taˈyetaq, ex otaq bˈaj kyximin, qa tuˈntaq tkubˈ kybˈyoˈn Pabl toj bˈe.


Men ham, vor Gud og Fader, være Æren i Evigheders Evigheder! Amen. 	 Tuˈn tkyaqiljo luˈn, njaw nimsit tbˈi qMan Dios te jun majx. Ikyxit bˈantjo.


Thi ligesom Jonas var tre Dage og tre Nætter i Havdyrets Bug, således skal Menneskesønnen være tre Dage og tre Nætter i Jordens Skød. 	 Quˈn luˈtziˈn te Jonás ten oxe qˈij ex oxe qnikyˈin toj tkˈuˈj jun tij kyiẍ; ex ikyx wejiˈy, ayiˈn Tkˈwal Ichin, chin kˈwelix muquˈn toj txˈotxˈ oxe qˈij ex oxe qnikyˈin.


Men Pilatus forundrede sig over, at han allerede skulde være død, 	 Teˈ tbˈinte Pilat qa otaq kyim Jesús, bˈeˈx jaw kaˈylaj, exsin xi ttxkoˈn kynejiljo kawil xqˈuqil, tuˈn t‑xi tqanin te qa otaq kyim.


Mine Børn! dette skriver jeg til eder, for at I ikke skulle synde. Og dersom nogen synder, have vi en Talsmand hos Faderen, Jesus Kristus, den retfærdige, 	 Ayeqiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, a nyakuj tal nkˈwalqiˈy; nxi ntzˈibˈiˈn tkyaqiljo luˈn kyeˈy, tuˈn mi chi bˈinchiniˈy il. Me qa at jun nbˈinchin il kyxola, at najsbˈil, quˈn at jun Yolil qiˈj twutz qMan Dios, a Jesucrist, a tzˈaqlexix.


thi hine tugtede os for nogle få Dage efter deres Tykke, men han gør det til vort Gavn, for at vi skulle få Del i hans Hellighed. 	 Me metzin kye qtata tzaluˈn twutz txˈotxˈ nqo xi kykawin tzeˈnku n‑ele toj kywutz, me noq oˈkx toj jteˈbˈin abˈqˈe. Me metzin te qTata Dios nqo tzaj tkawin teˈ tukˈa tkyaqil tumil, tuˈn ttenxix jun bˈaˈn te qe, tuˈntzin qok jikyinxix wen tzeˈnku te.


Men den åndelige bedømmer alle Ting, selv derimod bedømmes han af ingen. 	 Me atzin teˈ at Xewbˈaj Xjan toj tanmin, n‑el teˈ tnikyˈ te tkyaqil, ex mix aˈlx jun aku tzaj qˈoˈnte juntl tumil te.


Og se, to blinde sade ved Vejen, og da de hørte, at Jesus gik forbi, råbte de og sagde: "Herre, forbarm dig over os, du Davids Søn!" 	 Ex attaq kabˈe moẍ qˈuqleqetaq ttzi bˈe. Tej kybˈinte tikyˈ Jesús antza, i jaw ẍchˈin: Tata, ay tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja qiˈja, chi chiˈ.


"Der er ikke Gudsfrygt for deres Øjne." 	 Ex ntiˈx chˈin tchewil Dios kyiˈj.


Men hans Moder og Brødre kom til ham og kunde ikke nå frem til ham for Skaren. 	 Tzuntaq nyolin Jesús ikyjo, tej tpon kanin tnana exqetziˈn titzˈin antza, me mix i pon laqˈeyexix tkˈatz, quˈn tuˈn ma nintzxtaq xjal at.


Men alt dette virker den ene og samme Ånd, som uddeler til enhver især; efter som han vil. 	 Me tkyaqiljo qoklin lo, ax Xewbˈaj Xjan ntzaj qˈoˈnte teyile junjun, noq alkyex wen toj twutz.


Og de gjorde så og lode dem alle sætte sig ned. 	 Jotx xjal i bˈaj kubˈ qe, tzeˈnxjo xi qˈmaˈn kye kyuˈnjo t‑xnaqˈtzbˈin Jesús.


ikke heller spiste vi nogens Brød for intet, men arbejdede med Møje og Anstrengelse, Nat og Dag,for ikke at være nogen af eder til Byrde. 	 ex mix jaˈ xqo ok waniˈy kyiˈja. Qalaˈ ma qo aqˈniˈn qˈijl ex qnikyˈin, tuˈntzin mi tzˈoke jun iqtz kyiˈja.


Og han svarer dem og siger: "Hvem er min Moder og mine Brødre?" 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús kye: ¿Ankye nnaniy exqetziˈn witzˈiˈn?


Men dersom vi bedømte os selv, bleve vi ikke dømte. 	 Quˈn noqit nqo xpichˈin wen tiˈjjo qchwinqil, ex noqit nkubˈ qbˈinchin tzeˈnkux taj Dios, nlaytla tzaj tqˈoˈn tkawbˈil qibˈaj.


Men denne, som er en Abrahams Datter, hvem Satan har bundet, se, i atten År, burde hun ikke løses fra dette Bånd på Sabbatsdagen?" 	 ¿Yajtzin teˈ qyatz lo, a tzajnintzx tyajil tiˈj qtzan Abraham, exsin wajxaqlajajtaq abˈqˈe otaq tzˈok xkye yabˈil tiˈj tuˈn tajaw il? ¿Ma nyapetzila iltaq teˈ tiˈj, tuˈn tel tzaqpet tjaqˈ tyabˈil toj qˈij te ajlabˈl?


Men hvem skal jeg ligne denne Slægt ved? Den ligner Børn, som sidde på Torvene og råbe til de andre og sige: 	 Kˈwel nqˈoˈn jun techil tzeˈnqe xjal jaˈlin: Ikyqetziˈn tzeˈnqekuˈ tal kˈwal nchi kubˈ qe saqchal toj kˈaybˈil. Ex nxi kyẍchˈin te kyukˈa, tuˈn kysaqchaˈn junx, ex nxi kyqˈmaˈn:


Thi Guds Nåde er bleven åbenbaret til Frelse for alle Mennesker 	 Nxi ntzˈibˈiˈn tkyaqiljo lo, quˈn ate Dios o tzaj yekˈinte t‑xtalbˈil toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn tklet tkyaqilxjal tuˈn.


Da sagde en til ham: "Se, din Moder og dine Brødre stå udenfor og begære at tale med dig." 	 Bˈeˈx xi qˈmaˈn te Jesús: Lu tnaniy exqetziˈn titzˈiˈn iteˈ peˈn, ex kyaj tuˈn kyyolin tukˈiy.


Men således skete det ikke alene dengang, men også med Rebekka, da hun var frugtsommelig ved een, Isak, vor Fader. 	 Quˈn nya oˈkxjo luˈn; ex ikyxjo te Rebeca, i ul itzˈje kabˈe tal, kwaˈchqe, tukˈa tchmil, Isaac, a ojtxe qxeˈchil.


til at få denne Tjenestes og Apostelgernings Plads, som Judas forlod for at gå hen til sit eget Sted." 	 tuˈn tok te t‑xel Judas, a toktaq te tsanjil Jesús, me bˈeˈx s‑el tiˈn tibˈ tuˈn til. Tuˈntziˈn, bˈeˈx xi qˈoˈn Judas tojjo najbˈil te chojbˈil il.


Men også Jesus og hans Disciple bleve budne til Brylluppet. 	 Ex ikyx te Jesúsjo kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin i tzaj txkoˈn toj mejebˈlin.


Jesus sagde til ham: "Sandelig, siger jeg dig, i denne Nat, førend Hanen galer, skal du fornægte mig tre Gange." 	 Me xi tqˈmaˈn Jesús te: Twutzxix kxel nqˈmaˈn teˈy, tojxjo qnikyˈin lo, a naˈmtaqx toqˈ tman ekyˈ, otaq chin kubˈ tewiˈn oxe maj kywutzxjal, ex kxel tqˈmaˈn kye qa nya ojtzqiˈnqiˈn tuˈnch.


Men vi tro, at vi bliver frelste ved den Herres Jesu Nåde på samme Måde som også de." 	 Awotzinqe nxi qnimin qa kloˈnqo toj il nya tukˈa juntl tiˈ, chi Pegr, qalaˈ noq tuˈn t‑xtalbˈil qAjaw Jesús, ikyxjo tzeˈnku kye nimil nya Judiy.


Da sagde Naboerne og de, som før vare vante til at se ham som Tigger: "Er det ikke ham, som sad og tiggede?" 	 Ayetziˈn t‑xjalil najleqetaq nqayin tkˈatz tja exqetziˈn jniˈ ojtzqilte, tej nmoˈntaq, i jaw yolin kyxolx: ¿Ma nyapetzilaˈ xjal lo a moẍtaq, a nkubˈ qe qanil tmobˈitz?


Hustruerne skulle underordne sig under deres egne Mænd, som under Herren; 	 Ayetzin xuˈjlbˈaj, kyniminqekutzinjiˈy kychmila, tzeˈnku te qAjaw.


Men da han hørte, at Arkelaus var Konge over Judæa i sin Fader Herodes's Sted, frygtede han for at komme derhen; og han blev advaret af Gud i en Drøm og drog bort til Galilæas Egne. 	 Me teˈ tbˈinte Jse, qa ataq Arquelao, a tkˈwal qtzan Herodes, toktaq te kawil te t‑xel qtzan ttata toj txˈotxˈ te Judey, mix xaˈyil, quˈn bˈeˈx xobˈ tuˈn t‑xiˈ antza. Me toj juntl wutzikyˈ ok qˈmaˈne te, tuˈn t‑xiˈ toj txˈotxˈ te Galiley.


Men fordi I ere Sønner, har Gud udsendt i vore Hjerter sin Søns Ånd, som råber: Abba, Fader! 	 Ex noq tuˈnjo lo, tzaj tyekˈin qa ma qo ok te tkˈwal: Tzaj tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan, a T‑xew Tkˈwal, toj qanmin, ex tuˈn Xewbˈaj Xjan nxi qqˈmaˈn te qMan Dios kyjaluˈn: Ay Ntatiˈy.


I Trælle! adlyder i alle Ting eders Herrer efter Kødet, ikke med Øjentjeneste som de, der ville tækkes Mennesker, men i Hjertets Enfold, frygtende Herren. 	 Ex ayetziˈn aqˈnil, kyniminqekutzinjiˈy tajaw aqˈuntl toj tkyaqil, a at toklin kyibˈaja tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex nya noq oˈkx tuˈn kykyija wen kyukˈa, tzeˈnku nchi kaˈyin kyiˈja; qalaˈ kybˈinchinkuy tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, ex tukˈa tkyaqil ambˈil kyiˈja, nyakaxtlaj te qAjaw Jesús nchi aqˈniniˈy, ex nya noq oˈkx texjal, quˈn bˈiˈn kyuˈn a qAjaw nkaˈyin kyiˈja.


Thi den, som gør Guds Villie, det er min Broder og Søster og Moder." 	 quˈn kykyaqiljo a nkubˈ bˈinchin teˈ a taj Dios, ayetzin wejiˈy witzˈin, ex wanebˈ ex nnaniy.


han vide, at den, som omvender en Synder fra hans Vejs Vildfarelse, han Frelser en Sjæl fra Døden og skjuler en Mangfoldighed af Synder. 	 Bˈiˈnku kyuˈn qa at jun kyeˈ kxel onil tiˈjjo ma txiˈ toj bˈe nya wen, kkletil tanmin xjal tuˈn, ex mi kyim tukˈa til. Atzin jniˈ til kˈwel najsin ikyjo tuˈn Dios.


Og da de gik bort, talte de med hverandre og sagde: "Denne Mand gør intet, som fortjener Død eller Lænker." 	 El kypaˈn kyibˈjo kawil, tuˈn kyyolin kyjunalx tiˈjjo til Pabl. Kyqˈma kyxolilex kyjaluˈn: Ntiˈ teˈ ichin til lo te kyimin, ex nya tuˈn tkuˈx toj tze.


for at din Delagtighed i Troen må blive virksom for Kristus i Erkendelse af alt det gode, som er i eder. 	 Nchin kubˈsin nwutza tiˈja, tuˈn tok tilil tuˈn, tuˈn tkubˈ tchikyˈbˈinjiy qnimbˈil, tuˈntzintla tel tnikyˈa te tkyaqiljo kyˈiwbˈil, a at qe, noq tuˈn Crist, a Jesús.


Thi så ofte, som I æde dette Brød og drikke Kalken, forkynde I Herrens Død, indtil han kommer. 	 Tkyaqil maj, aj t‑xi kykˈwanjiˈy kˈwabˈj, ex aj t‑xi kywaˈnjiˈy wabˈj, kukxitla xkubˈ kynaˈnjiˈy tkyimlin qAjaw, ajxi tul juntl majl.


Thi falske Krister og falske Profeter skulle fremstå og gøre store Tegn og Undergerninger, så at også de udvalgte skulde blive forførte, om det var muligt. 	 Quˈn chi ul sbˈul k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ te Crist, mo te jun xjal tzeˈnku jun yolil Tyol Dios ojtxe. Ex okpe kˈwel kybˈinchin nim techil kyipin, noq tuˈn kysbˈetkuxjal kyuˈn. Ex okpela k‑okil kynikyˈin tuˈn kykubˈjo skˈoˈnqe tuˈn Dios, me nlay chi kubˈ.


Thi hvilket er lettest at sige: Dine Synder forlades dig, eller at sige: Stå op og gå? 	 ¿Ankye junx tzˈele, tuˈn t‑xi qˈmet; tuˈn tkubˈ najsit til jun xjal, a tzeˈnkuljo tuˈn t‑xi qˈmet: Weˈksa, ex kux bˈeta? ¿Ma nyapela a te kujxixjo a tuˈn tnajsit til jun xjal?


Og hans Disciple sagde til ham: "Du ser, at Skaren trænger dig, og du siger: Hvem rørte ved mig?" 	 Me ayetzin t‑xnaqˈtzbˈin i xi tzaqˈwinte: ¡Kaˈyinktziˈn! Jniˈxsiˈn txqan xjal ntlimoˈn tibˈ tiˈja, exsin ntzaj tqaniˈn, ¿Alkye s‑ok mikontiy?


Og dette er den Frimodighed, som vi have over for ham, at dersom vi bede om noget efter hans Villie, hører han os. 	 Tuˈn ikyjo, at‑xix qˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj, quˈn bˈiˈn quˈn, qa ma txi qqanin jun tiˈ te toj qnaˈj Dios, a tzeˈnkuxjo tajbˈil, ok qo tzajil tbˈiˈn.


Og han viste mig Livets Vands Flod, skinnende som Krystal, udvæld de fra Guds og Lammets Trone. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tyekˈin angel jun nim aˈ ẍqiyin wen, a aˈ te chwinqil, a tzajnin tiˈj tqˈuqbˈil Dios ex tiˈjjo teˈ tal Tal rit.


Men når I se Jerusalem omringet af Krigshære, da forstår, at dens Ødelæggelse er kommen nær. 	 Ajtzin t‑xi kykaˈyinjiˈy tnam Jerusalén, aj tok kytxolbˈin xoˈl qˈaqˈ kyibˈ tiˈjile, bˈiˈnkutzintz kyuˈn, qa chˈixtaq tkubˈ yuchˈin.


Thi ligesom Legemet er eet og har mange Lemmer, men alle Legemets Lemmer, skønt de ere mange, dog ere eet Legeme, således også Kristus. 	 Qkaˈyinktzin tiˈjjo qxmilil. Junxchˈin, me ilaˈ elnin. Me exla qa ilaˈ elnin, me junxchˈin xmilil at. Exsin ikyxjo tukˈa Ttanim Crist.


Eller vide I ikke, at uretfærdige skulle ikke arve Guds Rige? Farer ikke vild! Hverken utugtige eller Afgudsdyrkere eller Horkarle eller de som lade sig bruge til unaturlig Utugt, eller de, som øve den, 	 ¿Ma mitzin bˈiˈn kyuˈn qa ayeˈ xjal bˈinchil ilqe, ntiˈ kyoklin toj Tkawbˈil Dios? Mitzin txi kyqˈoˈn sbˈubˈl kyibˈa, quˈn tkyaqiljo xjal lo ntiˈ kyoklin toj Tkawbˈil Dios: Jniˈ aj pajil, ex aj kˈulil kywutzjo twutzbˈiyil, ex aye n‑el kyiˈjlin mejebˈlin, ex jniˈ ichin, a n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te qya, noq tuˈn kykyˈaˈjin ichin tukˈa ichin;


Men når en stærkere end han er kommen over ham og har overvundet ham, da tager han hans fulde Rustning, som han forlod sig på, og uddeler hans Bytte. 	 Me tzulittzin juntl xjal, a nimxixtl tipin tzeˈnku tnejil, bˈeˈx aku kubˈ tuˈnljo xjal anetziˈn. Bˈeˈx aku chi el qˈiˈn jniˈ qˈuqle tkˈuˈj tiˈj te kolbˈil tibˈ, ex a xjal anetziˈn kqˈmalte tzeˈn aku chi oke jniˈ at toj tja.


Når nogen hungrer, han spise hjemme, for at I ikke skulle komme sammen til Dom. Men det øvrige skal jeg forordne, når jeg kommer. 	 Ex qa at jun kyxola, a at chˈin tqˈinimil, bˈaˈn tuˈn ttzaj waˈn tja, qa at waˈyaj tiˈj, tuˈntzin mi chi tzaj kawiˈn tuˈn Dios tuˈn tpajjo chmobˈl ikyjo. Ex atzin txqantl tiˈ, kˈwel nnikˈuˈn, aj npoˈn kyukˈiy.


Han erhvervede sig nu en Ager for sin Uretfærdigheds Løn, og han styrtede ned og brast itu, og alle hans Indvolde væltede ud, 	 Me atziˈn te Judas tzaj tlaqˈoˈn jun ttxˈotxˈ tukˈaj pwaq, a tzaj ttzyuˈn, tej t‑xi tkˈayin Jesús. Ex bˈeˈx tzaj tzˈaq Judas twutz txˈotxˈ, ex bˈeˈx el poqˈle tkˈuˈj, ex bˈeˈx etz qiˈyj t‑xqintxa.


Disse Ord talte Jesus ved Tempelblokken, da han lærte i Helligdommen; og ingen greb ham, fordi hans Time endnu ikke var kommen. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo lo, a tzmataq nxnaqˈtzin tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, nqayin tkˈatzjo kˈuˈbˈl pwaq te oyaj. Mix aˈl jun aqˈpin tqˈobˈ tiˈj, quˈn naˈmxtaq tpon kanin tqˈijil tuˈn tkyim.


"rappe ere deres Fødder til at udøse Blod; 	 Ex jun paqx njaw kyikyˈin tuˈn kybˈujin.


Men på den samme Tid var der nogle til Stede, som fortalte ham om de Galilæere, hvis Blod Pilatus havde blandet med deres Ofre. 	 Texjo qˈij anetziˈn, iteˈ junjun xjal i pon kanin lol Jesús. Xitzin kyqˈmaˈn te, a qa iteˈtaq junjun xjal aj Galiley otaq chi kubˈ bˈyoˈn tuˈn Pilat, ex qa otaq txi smoˈn kychkyˈel tukˈa kychkyˈel aluˈmj, a otaq chi kubˈ kybˈyoˈnj xjal anetziˈn te chojbˈil il twutz Dios.


Og jeg hørte Vandenes Engel sige: Retfærdig er du, som er, og som var, du hellige, fordi du har fældet denne Dom; 	 Ex xi nbˈiˈn ajo angel nejinel te aˈ, ex tqˈma: Tzˈaqlexix teˈ, tuˈn ma kawiˈn ikyjo, Ay Dios xjanxix, a itzˈx jaˈlin ex te tnejil, quˈn ikytzin t‑ximjiˈy kyibˈaj.


Giver os Rum; ingen have vi gjort Uret, ingen ødelagt, ingen bedraget. 	 Kybˈinkuy qyola. Mix aˈl jun kyeˈ ntzaj qˈonte ambˈil te qeˈy toj kyanmiˈn. Mi o kubˈ qbˈinchiˈn jun nya bˈaˈn tiˈj jun kyeˈ; ex mix aˈl jun o kubˈ tzˈaq toj tnimbˈil tuˈn qpaja; ex nya noq nqo sbˈuˈn kyiˈja tukˈa jun tiˈ.


thi fra eder har Herrens Ord lydt ud, ikke alene i Makedonien og Akaja, men alle Vegne er eders Tro på Gud kommen ud, så at vi ikke have nødig at tale derom. 	 Ex kyuˈn, ma txi laqˈe Tbˈanil Tqanil qAjaw jaˈlin, nya noq toj Macedonia ex toj Acay, qalaˈ toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, jaˈ ma chi bˈetiˈy. Ma tzˈel kynikyˈxjal tiˈjjo kynimbˈila tiˈj qMan Dios, ex tuˈn ikyjo, nya il tiˈj tuˈn qyoliˈn kyiˈja kyukˈa,


thi de lurede på ham for at opfange noget af hans Mund, for at de kunde anklage ham. 	 quˈn kyajtaqjo xjal anetziˈn, tuˈn tkubˈ tzˈaq Jesús kyuˈn toj til kyuˈnxjo tyol.


Men de bragte det unge Menneske levende op og vare ikke lidet trøstede. 	 Me atzin tej kuˈxin qˈa, itzˈ teˈ te t‑xi qˈiˈn. Tuˈntzintzjo, qexix kykˈuˈjjo nimil.


Og ligeså, når nogen møder i Væddekamp, bliver han dog ikke bekranset, dersom han ikke kæmper lovmæssigt. 	 Ex ikyxjo tzeˈn jun rinil, nlay kanbˈin jun chojbˈil, qa mi s‑ok tqˈoˈn tilil, tuˈn tjapin tuˈn, tzeˈnkuxjo nukˈbˈil.


Dette sagde han, og derefter siger han til dem: "Lazarus, vor Ven, er sovet ind; men jeg går hen for at vække ham af Søvne." 	 Tbˈajlinxitzin tyolin ikyjo, tzaj tqˈmaˈnl qeˈy: Ajo qukˈa Lázaro, a kˈuˈjlin quˈn, ma ktan. Me ma chiˈn kˈasilte.


Og Forhænget i Templet splittedes i to fra øverst til nederst. 	 Atzin xbˈalin tokxtaq tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx kubˈ laqj te kabˈe; tzaj xkye tiˈjjo ttxaˈn jawl, tuˈn tkˈul kanin tiˈjjo juntl ttxaˈn twutz txˈotxˈ.


Men Engelen sagde til ham: "Frygt ikke, Sakarias! thi din Bøn er hørt, og din Hustru Elisabeth skal føde dig en Søn, og du skal kalde hans Navn Johannes. 	 Me bˈeˈx xi tqˈmaˈn angel te: ¡Zakariy! Mina tzaj xobˈa, quˈn atziˈn tnaˈj Diosa, ma tzaj ttzaqˈwin Dios. Atzin t‑xuˈjila tzul jun tal, ex atzin tbˈi k‑okil tqˈoˈn, Juan.


Men da Jesus mærkede det, sagde han til dem: "Hvorfor volde I Kvinden Fortrædeligheder? Hun har jo gjort en god Gerning imod mig. 	 Atzaj teˈ tok tbˈiˈn Jesús ikyjo, bˈeˈx tzaj tqˈmaˈn qeˈy: ¿Tin qe n‑ok kyilinjiˈy qya lo? Quˈn atzin ma tbˈinchin wiˈja tbˈanilx wen.


Og den Salvelse, som I fik af ham, bliver i eder, og I have ikke nødig, at nogen skal lære eder; men således som hans Salvelse lærer eder alt, er det også sandt og er ikke Løgn, og som den har lært eder, skulle I blive i ham. 	 Me at Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, a tzajnin tiˈj Klolqe Jesús. Tuˈnpetziˈn, nya il tiˈj tuˈn kytzaj xnaqˈtziˈn tuˈn junl aˈla tiˈjjo luˈn, quˈn axte Xewbˈaj Xjan ktzajil xnaqˈtzin kyeˈy tiˈj tkyaqil. Quˈn a xnaqˈtzbˈil anetziˈn twutzxix, ex nya nikyˈj yol. Ex atzin xnaqˈtzbˈil luˈn, tuˈn kytenxixa kuj toj kynimbˈila.


Men de svarede og sagde: "Johannes Døberen; men andre: Elias; men andre: En af de gamle Profeter er opstanden." 	 Xitzin kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: At junjun nqˈmaˈnte qa ajiy qtzan Juan, a Jawsil Aˈ; at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy Elías, a yolil Tyol Dios ojtxe. Ex at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy jun yolil Tyol Dios jaw itzˈje juntl majl.


Og hans Hjerte drages inderligere til eder, når han mindes Lydigheden hos eder alle,hvorledes I modtoge ham med Frygt og Bæven. 	 Ex nimxix tkˈuˈj Tito kyiˈja, aj ttzaj tnaˈn tzeˈn xi kyniminjiˈy tyol, ex tzeˈn xkˈmete kyuˈn tukˈa jun kymutxbˈil kyibˈa, ex tukˈa nim tchewil qMan Dios kyukˈiy.


Og den sjette Engel udgød sin Skål over den store Flod Eufrat; og dens Vand borttørredes, for at Vejen kunde beredes for Kongerne fra Solens Opgang. 	 Ex atzin tqaqin angel xi tqonjo tlaq tibˈajjo ma tij nim aˈ, Eufrates tbˈi, ex atzin nim aˈ, bˈeˈx tzqij, tuˈn tjqet jun bˈe kye nmaq kawil, junx kyukˈa kyxoˈl qˈaqˈ, ayeˈ i tzaj te elnix.


og at have Magt til at uddrive de onde Ånder. 	 Xi tqˈoˈn kawbˈil kye, tuˈn tetz kylajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanmin xjal.


men at være Lærer tilsteder jeg ikke en Kvinde, ikke heller at byde over Manden, men at være i Stilhed. 	 Mi chin qˈoˈn qya xnaqˈtzbˈil kyibˈaj ichin, ex nya tuˈn kykawin kyibˈaj. Qalaˈ, noq tuˈn tkubˈ kybˈiˈn, ex nya tuˈn kychˈotj.


Men jeg formaner eder, Brødre! til at give Agt på dem, som volde Splittelseme og Forargelseme tvært imod den Lære, som I have lært, og viger bort fra dem! 	 Erman, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kyok kykaˈyinjiˈy ayeˈ nchi jyon tumil tuˈn tel kypaˈn kyibˈ, quˈn noq jun tze nkubˈ kyqˈoˈn toj kybˈeˈy tuˈn kyja tolpaja tiˈj. Nya wenjo ikyjo, quˈn nya iky kyejiˈy xnaqˈtzbˈil o kybˈi. Kypamil kyibˈa kyiˈj,


Kvinden svarede og sagde: "Jeg har ingen Mand." Jesus siger til hende: "Med Rette sagde du: Jeg har ingen Mand. 	 Tzajtzin ttzaqˈwin qya: Ntiˈ weˈ nchmil. Ex xi tqˈmaˈn Jesús te: Twutzx te ma tzaj tqˈmaˈn qa ntiˈ tchmila.


Men han sagde til dem: "Hvilket Menneske er der iblandt eder, som har kun eet Får, og ikke tager fat på det og drager det op, dersom det på Sabbaten falder i en Grav? 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ankye jun kyeˈ, qa akux xi tzˈaq jun trit toj jun jul toj jun qˈij te ajlabˈl, ¿Ma nlaypela aku jatz kyiˈn? ¿Ma atpela kyila tiˈjjo ikyjo?


Men mig er det såre lidet at bedømmes af eder eller af en menneskelig Ret; ja, jeg bedømmer end ikke mig selv. 	 Luˈtziˈn ayiˈn ntiˈ chˈin nkubˈ nbˈisiˈn qa nchi yolbˈiˈn wiˈja, qa bˈaˈn nbˈant wuˈn mo minaj, expela qa aye kawil twutz txˈotxˈ nchi yolbˈin wiˈja. Quˈn nixpe ayin weˈ ntiˈ chˈin nkubˈ nbˈisiˈn tiˈjjo ikyjo.


Derefter finder Jesus ham i Helligdommen, og han sagde til ham: "Se, du er bleven rask; synd ikke mere, for at ikke noget værre skal times dig,!" 	 Yajxi, el jyetjo ichin tuˈn Jesús tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex xi tqˈmaˈn te: Kaˈyinktziˈn. Ma tzul Dios teˈy. Mitzin bˈinchintla il, tuˈntzin mi tzaje juntl tiˈ tiˈja kujxix wen.


Thi disse Ting skete, for at Skriften skulde opfyldes: "Intet Ben skal sønderbrydes derpå". 	 Tkyaqiljo lo o bˈaj, noqx tuˈn tjapin bˈaj tkyaqiljo ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Ntiˈx jun tbˈaqil tuˈn tok waqˈit.


jeg er ikke længer værd at kaldes din Søn, gør mig som en af dine Daglejere! 	 ntiˈl weˈ woklin tuˈn wokla te tkˈwala; qalaˈ iky chin tqˈonkejiˈy tzeˈnku jun taqˈnila.


Men efter Bortførelsen til Babylon avlede Jekonias Salathiel; og Salathiel avlede Zorobabel; 	 Axsa toj Babilonia ante Jeconías ok te ttata Salatiel, a ttata Zorobabel,


Men dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Beelzebul, ved hvem uddrive da eders Sønner dem? Derfor skulle de være eders Dommere. 	 Ex noqit ikyjo tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qa tuˈn tipin Beelzebú nchi etza taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal wuˈn, ¿Yajqetzin kyeˈ, a lipcheqek kyiˈja? ¿Ankye kye tzaj qˈoˈnte kyipin tuˈn tetz kylajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal, qa nya ax Dios? Tuˈnpetziˈn, ayexjo kyukˈiy kchi qˈmalte qa nya toj tumil kyyola tiˈjjo lo.


Men Jesus fandt et ungt Æsel og satte sig derpå, som der er skrevet: 	 El jyet jun tal bur tuˈn Jesús, ex bˈeˈx jax qe tibˈaj, tzeˈnkuxtaqjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios:


Og en Røst udgik fra Tronen og sagde: Lover vor Gud, alle hans Tjenere, I, som frygte ham, de små og de store! 	 Ex bˈijte tzmax toj tqˈuqbˈil toj kyaˈj, jun tqˈajqˈojil twiˈ, a ntqˈmaˈn: Kynimsinksa tbˈi qDios, kykyaqila nchi ajbˈiˈn, ex at tchewil Dios kyiˈja, exla qa nmaq xjal mo minaj.


Han skal ikke kives og ikke råbe, og ingen skal høre hans Røst på Gaderne. 	 Mi qˈojle, ex mi jaw ẍchˈin, tuˈntzintla mix aˈl kxel bˈinte tqˈajqˈojil twiˈ kyoj tbˈeyil tnam.


indtil jeg får lagt dine Fjender som en Skammel for dine Fødder. 	 ex kˈwel kyiˈjjo tajqˈoja wuˈn.


Lad Kristi Ord bo rigeligt iblandt eder, så I med al Visdom lære og påminde hverandre med Salmer, Lovsange og åndelige Viser, idet I synge med Ynde i eders Hjerter for Gud. 	 Ex kyqˈonxsin kyibˈa, tuˈn tnoj kyanmiˈn tukˈa Tyol Crist. Kyxnaqˈtzimtzin kyibˈa, ex chi oksin kykˈuˈja kyxolxa tukˈa tkyaqil nabˈl, a axsa tzajnin tiˈjjo Tyol. Ex kybˈitzinxa Tyol Dios ex ilaˈ bˈitz te nimsbˈil tbˈi tukˈa nimxix chjonte te qMan toj kyanmiˈn.


Thi sådanne tjene ikke vor Herre Kristus, men deres egen Bug, og ved søde Ord og skøn Tale forføre de troskyldiges Hjerter. 	 quˈn mi nchi ajbˈin te qAjaw Jesucrist; qalaˈ texjo kyachbˈil nchi ajbˈine. Ex noq tuˈn kyyol ponix wen, nchi kubˈ kysbˈuˈn tal xjal, a mi ojtzqiˈn kyuˈn.


Alt, hvad Faderen har, er mit; derfor sagde jeg, at han skal tage af mit og forkynde eder. 	 Quˈn tkyaqiljo at te nMaˈn, ex we wejiˈy. Tuˈnpetziˈn xi nqˈmaˈn, qa a Xewbˈaj Xjan kxel tkˈmoˈn a at weˈy, tuˈn t‑xi tchikyˈbˈin kyeˈy.


Men ikke længe derefter for der en heftig Storm ned over den, den såkaldte "Eurakvilo". 	 Me aˈkxtaq tbˈajjo ikyjo, ox juminx txqan kyqˈiqˈ, tzajnin jawl, ex ok peqˈj tiˈj bark.


Farisæerne hørte, at Mængden mumlede dette om ham; og Ypperstepræsterne og Farisæerne sendte Tjenere ud for at gribe ham. 	 Atzaj teˈ kybˈinte Parisey kyyolxjal nkyqˈmaˈn tiˈj Jesús, i jaw labˈte tiˈj, ex i kyij toj wen kyukˈa kynejil pale, tuˈn tkux kyjpuˈn toj tze. Bˈaj xi kychqˈoˈn xqˈuqil teˈ tnejil ja te naˈbˈl Dios, tuˈn tok kytzyuˈn.


Således har jeg min Ros i Kristus Jesus af min Tjeneste for Gud. 	 Ex nim nchin tzalaja tuˈn waqˈnbˈiˈn tiˈj qMan Dios, noq tuˈn Crist, a Jesús.


Og han steg op i Skibet til dem, og Vinden lagde sig, og de forfærdedes over al Måde ved sig selv. 	 Jax Jesús toj bark kykˈatz, ex bˈeˈx kubˈ qen te kyqˈiqˈ. Ayetzin t‑xnaqˈtzbˈin noq i bˈaj jaw kaˈylaj,


når jeg nemlig igen bygger det op, som jeg nedbrød, da viser jeg mig selv som Overtræder. 	 Me qa ma kyij tiˈjliˈn tnimbˈila noq tuˈn t‑xiˈy juntl majl bˈinchil teˈ a ntqˈmaˈn ojtxe kawbˈil, tuˈn tnimsin tibˈa, axa at tpaj tiˈjxa. Atziˈn luˈn ikytzin tzeˈnku jun xjal nkubˈ tyuchˈin jun tiˈ, ex njaw tbˈinchin juntl majl. Ntiˈ tnabˈljo ikyjo. Ikytziˈn xi nqˈmanjiˈy te Pegr.


Og han drog ned med dem og kom til Nazareth og var dem lydig og hans Moder gemte alle de Ord i sit Hjerte. 	 Bˈeˈx aj kykˈleˈn, ex i kubˈ tnimin. Bˈeˈx xiˈ kyukˈa tzma Nazaret, quˈn antza najleqetaq, ex atziˈn tnana nbˈisintaq tjunalx toj tanmin tiˈjjo ikyjo.


Sælger, hvad I eje, og giver Almisse! Gører eder Punge, som ikke ældes, en Skat i Himlene, som ikke slipper op, der hvor ingen Tyv kommer nær, og intet Møl ødelægger. 	 Kykˈayinxjiˈy tkyaqil at kyeˈy, ex kyqˈonxa kyeˈ jniˈ yaj. Ikytziˈn kchmetila kyqˈinimiljiˈy twutz Dios toj kyaˈj, a nlay bˈaj. Tzˈok tilil kyuˈn tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy a taj Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn atzin k‑okiljo te kyqˈinimila, a kˈwel tkˈuˈn Dios toj kyaˈj, a jaˈ nlay tzˈokxi ileqˈ elqˈil, ex nlay bˈajjo qˈinimil anetziˈn tuˈn pokˈ.


Og han blev meget hungrig og vilde have noget at spise; men medens de lavede det til, kom der en Henrykkelse over ham, 	 Attaq waˈyaj tiˈj, ex tajtaq tuˈn twaˈn. Me tzunxtaq nbˈinchajtztaq twa, texjo tok jun twutzikyˈ.


Jeg er den gode Hyrde; den gode Hyrde sætter sit Liv til for Fårene. 	 Ayin weˈ Tbˈanil Kyikˈlel. Jun kyikˈlel tbˈanil kxel tqˈoˈn teˈ tchwinqil tuˈn tkyim, noq tuˈn kykletjo trit.


"Jeg agter mig selv lykkelig, fordi jeg i Dag skal forsvare mig for dig angående alle de Ting, for hvilke jeg anklages af Jøderne, Kong Agrippa! 	 Noq same, tata. Tzunx nchin tzalaja jaˈlin, ay, nmaq kawil Agripa, tuˈn nim toklin, tuˈn kchin yolila twutza, ex tuˈn tbˈant nklonte wibˈa, tiˈj tkyaqiljo nya bˈaˈn, a ma bˈaj kyqˈmaˈn Judiy wiˈja.


Men den, som holder ud indtil Enden, han skal frelses. 	 Me ankye teˈ kweˈbˈilx wen, ajxi tpon tqˈijil, apente kletiljo.


Den Herres Jesu Kristi Nåde og Guds Kærlighed og den Helligånds Samfund være med eder alle! 	 Ex tkyaqil erman tzaluˈn junx wukˈiˈy nxi kysmaˈn qˈolbˈil kyeˈy.


Derfor, endskønt jeg kunde med stor Frimodighed i Kristus befale dig det, som er tilbørligt, 	 Tuˈnpetziˈn, exla qa at wokliˈn tuˈn Crist, tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey, alkye tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn,


Men på eders Vandring skulle I prædike og sige: Himmeriges Rige er kommet nær. 	 Ku kyxiˈy yolil Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios at toj kyaˈj, a ma tzaj laqˈe jaˈlin.


Men da hendes Herrer så, at deres Håb om Vinding var forsvundet, grebe de Paulus og Silas og slæbte dem hen på Torvet for Øvrigheden. 	 Me atzaj teˈ tel kynikyˈ tajaw kuˈxin qya, qa nlay kykanbˈe txqantl pwaq tuˈn, bˈeˈxsin ok kytzyuˈntz Pabl ex Silas,


I kalde mig Mester og Herre, og I tale ret, thi jeg er det. 	 Quˈn n‑ok kyqˈoˈn nbˈiˈy te Xnaqˈtzil ex te kyAjawa. Twutzx kye kyuˈn, quˈn ayintzinjiˈy.


Men de fortalte ham, at Jesus af Nazareth kom forbi. 	 Xitzin qˈmaˈn te, qa ataq Jesús, a te aj Nazaret, tuˈn tikyˈ antza.


Men alt som de droge igennem Byerne, overgave de dem de Bestemmelser at holde, som vare vedtagne af Apostlene og de Ældste i Jerusalem, 	 Toj kykyaqiljo tnam, jaˈ nchi ikyˈetaq, xi kyqˈmaˈn kye nimil jotxjo tumil, a otaq tzaj kyqˈmaˈn tsanjil, exqetziˈn jniˈ nejinel toj Ttanim Dios toj Jerusalén.


Og da han så, at de havde deres Nød med at ro (thi Vinden var dem imod); kommer han ved den fjerde Nattevagt til dem vandrende på Søen. Og han vilde gå dem forbi. 	 Chebˈe nchi bˈet, teˈ kyxi tkaˈyin, quˈn kyjaˈtaq ntzaje kyqˈiqˈ tumil kybˈe. Qnuminx wen, teˈ t‑xi bˈet Jesús tibˈaj aˈ, nyakuj tuˈn tnej kywutz.


Den, som har modtaget hans Vidnesbyrd, har beseglet, at Gud er sanddru. 	 Me qa at jun xi tnimin, a ntkujsin qa twutzxixjo Tyol Dios.


Og de forlode straks Garnene og fulgte ham. 	 Jun paqx, kyij kytzaqpiˈn kypa te tzuybˈil kyiẍ, ex i xi lipe tiˈj.


Thi jeg mener ikke at stå tilbage i noget for de såre store Apostle. 	 Kybˈinkutzinjiˈy nyola, quˈn tzuntzin nchi kubˈ kybˈinjiˈy aye tbˈanilxix tsanjil Jesús toj kywutza. Me mikyxi kyokliˈn tzeˈnku weˈ woklin; me kukx nxi kybˈinjiˈy kyyol; ¿Yajtzila wetza?


Thi sandelig, siger jeg eder, mange Profeter og retfærdige attråede at se, hvad I se, og så det ikke; og at høre, hvad I høre, og hørte det ikke. 	 Quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nimjo yolil Tyol Dios ojtxe, ex nim xjal wen kyajtaq tuˈn kylon teˈ a kyeˈ ma kyli jaˈlin, ex tuˈn kybˈin teˈ a kyeˈ ma kybˈi jaˈlin, me mix bˈaje ikyjo.


Men han greb hendes Hånd og råbte og sagde: "Pige, stå op!" 	 Me atzin te Jesús, xiˈ teˈ tzyulte tqˈobˈjo txin, exsin jaw tiˈn tqˈajqˈojil twiˈ. Chiˈ kyjaluˈn: ¡Weˈksa, txin!


Thi Herodes havde selv sendt Bud og ladet Johannes gribe og kaste i Fængsel for sin Broder Filips Hustru, Herodias's Skyld; thi han havde taget hende til Ægte. 	 Otaq kux tjpuˈn Herodes Juan toj tze, noq tuˈn tpaj Herodías, a t‑xuˈjiltaq Lip, a titzˈinx, quˈn otaq jaw meje tukˈa Herodías. Noq tuˈn tpajjo, xi tqˈmaˈn Juan te Herodes, qa nya wentaq tuˈn tok t‑xuˈjlin t‑xuˈjil titzˈin. Tuˈn tpajjo ikyjo, tzaj tqˈoj Herodías tiˈj Juan, ex noq tuˈn tpaj, kux tjpuˈn Herodes Juan toj tze, ex kubˈ tkˈloˈn wen tukˈa kxbˈil.


Derefter forlod Paulus Athen og kom til Korinth 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx ex Pabl toj Atenas, exsin xiˈtz tzmax toj tnam Corint.


Og der kommer en af Synagogeforstanderne ved Navn Jairus, og da han ser ham, falder han ned for hans Fødder. 	 Waˈltaq ttzi nijabˈ, teˈ tpon jun kynejiljo kawil te jun muˈẍ ja te naˈbˈl Dios, Jayr tbˈi.


Overhovedet er jo allerede det en Fejl hos eder, at I have Retssager med hverandre. Hvorfor lide I ikke hellere Uret? hvorfor lade I eder ikke hellere plyndre? 	 Ex noq tiˈjjo kyjoybˈiˈn qˈoja kyxoliliˈy, n‑el tnikyˈtzajil qa ma kubˈ kyiˈja tuˈn nya bˈaˈn. ¿Ma nyapetzintla bˈaˈn tuˈn tikyˈx chˈin nya bˈaˈn kyuˈn, a n‑ok bˈinchin kyiˈja, ex tuˈn tikyˈx elqˈbˈin kyuˈn?


Thi ud fra Hjertet kommer der onde Tanker, Mord, Hor, Utugt, Tyverier, falske Vidnesbyrd, Forhånelser. 	 quˈn toj tanminxjal ntzaje jniˈ t‑xim nya bˈaˈn, jniˈ bˈiˈyin, jniˈ kyˈaˈjin, ex jniˈ aj pajil, jniˈ elqˈin, jniˈ sbˈubˈl, exsin tkyaqil yasin,


Men da han så det stærke Vejr, blev han bange; og da han begyndte at synke, råbte han og sagde: "Herre, frels mig!" 	 Me atzaj teˈ tnaˈnte txqan tipin kyqˈiqˈ, bˈeˈx tzaj xobˈ, ex kyjaˈtaq txi mulqˈaj toj aˈ. Bˈeˈx jaw ẍchˈin tuˈn t‑xobˈil: Chin tkloma, wAjawch.


Du, som siger, at man ikke må bedrive Hor, du bedriver Hor! Du, som føler Afsky for Afguderne, du øver Tempelran! 	 Ex ay, a nqˈmaˈnte qa nya wen tuˈn qkyˈaˈjin, ¿Tiquˈn akul te nkubˈ bˈinchinte nej? Ex ay, a nqˈmaˈnte qa nya wen tuˈn qkˈulin kywutzjo twutzbˈiyil juntl dios, ¿Me akupe te ma tzˈokx elqˈil toj tja kydiosxjal?


Og jeg vil ikke, Brødre! at I skulle være uvidende om, at jeg ofte har sat mig for at komme til eder (men hidindtil er jeg bleven forhindret), for at jeg måtte få nogen Frugt også iblandt eder, ligesom iblandt de øvrige Hedninger. 	 Atzin jaˈlin erman, waja noq tuˈn kybˈintiˈy qa ilaˈ maj o kubˈ nximiˈn tuˈn nxiˈy lol kyeˈy, me ntiˈx jun tumil tzeˈn tten tuˈn nxiˈy. Quˈn ataq wajiˈy tuˈn kynimin kyxjalila wuˈn, tzeˈnku toj junjuntl tnam.


Men dette siger jeg, Brødre! at Kød og Blod kan ikke arve Guds Rige, ej heller arver Forkrænkeligheden Uforkrænkeligheden. 	 Waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy werman; qa a qxmilil te twutz txˈotxˈ ntiˈ toklin tuˈn tten toj Tkawbˈil Dios te jun majx toj kyaˈj; quˈn a nlay tpa, ntiˈ toklin tiˈjjo a nlay bˈaj.


Mange skulle på mit Navn komme og sige: Det er mig; og de skulle forføre mange. 	 quˈn ilaˈxte tzul, ex k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ tzeˈn ayiˈn. Chichkuˈ kyjaluˈn: Ayin weˈ Crist, ex nimx xjal kbˈaj kˈwel kyuˈn, tuˈn kybˈaj ok lipe kyiˈj.


Thi det var ikke Engle, han underlagde den kommende Verden; om hvilken vi tale. 	 Nqo yolin tiˈjjo saq tchˈiysbˈin Dios, a tzul kanin. ¿Me alkye kkawilte saq tchˈiysbˈin anetziˈn? Nya angel, qalaˈ ax xjal,


Og Pilatus dømte, at deres Forlangende skulde opfyldes; 	 Xi ttziyinx te Pilatjo, a ntzaj qanin te:


Men dette er hans Villie, som sendte mig, at jeg skal intet miste af alt det, som han har givet mig, men jeg skal oprejse det på den yderste Dag. 	 Ex atziˈn taj nManjiˈy, a saj smaˈn weˈy, tuˈn mi naje jun xjal, ayeˈ ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy; qalaˈ tuˈn kyjaw anqˈin wuˈn, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Dette har jeg talt til eder i Lignelser; der kommer en Time, da jeg ikke mere skal tale til eder i Lignelser, men frit ud forkynde eder om Faderen. 	 Ma txi nqˈmaˈn tkyaqiljo luˈn kyeˈy, noq kyuˈnjo techil. Me tojjo qˈij anetziˈn, mi chin yolintla kyukˈa techil; qalaˈ ayinkuxixa chin xel nikˈunte kyeˈy tiˈjjo nMaˈn.


Og han sagde til dem: "Menneskesønnen er Herre også over Sabbaten." 	 Exsin xi tqˈmaˈnltz: Tzeˈnku nteˈn, ayiˈn Tkˈwal Ichin, chqˈonqintza tuˈn Dios kyxola; ex ayiˈn at woklin tibˈajjo qˈij te ajlabˈl, ex ayiˈn chin qˈmalte qa wen tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ mo qa minaj.


Thi I vare vildfarende som Får, men ere nu vendte om til eders Sjæles Hyrde og Tilsynsmand. 	 Ayetzin kye nchi bˈettaqa ojtxe tzeˈnqeku rit ma chi kyij naj. Me atzin jaˈlin, ma chi ul meltzˈaja tukˈa Crist, a Kyikˈlel kyeˈy, ex Kaˈyil tiˈj kyanmiˈn.


Og andre ere de, som blive såede blandt Torne; det er dem, som have hørt Ordet 	 Ex atl tzeˈnku txˈotxˈ nim tqan txˈiˈx toj. Nbˈaj kubˈ kybˈiˈn Tyol Dios,


Men alle grebe Synagogeforstanderen Sosthenes og sloge ham lige for Domstolen; og Gallio brød sig ikke om noget af dette. 	 Me nej, i ok meltzˈaj tiˈj Sóstenes, a kawil tojjo ja te kynabˈl Dios Judiy, noq tuˈn mix i oke nimin tuˈn Galión. Ex axsa, ok bˈyoˈne twutz kawil. Me ante Galión, aj kawil, ntiˈx pone tbˈis tiˈjjo nbˈajtaq.


Og dette er det Budskab, som vi have hørt af ham og forkynde eder, at Gud er Lys, og der er slet intet Mørke i ham. 	 Atzin tqaniljo tzaj xnaqˈtzin qeˈy tuˈn Jesús, ex axsin nxi qxnaqˈtzinjiˈy kyeˈy. Atzin tqaniljo lo: Ate Dios spikyˈin, ex ntiˈx chˈin qxopin tukˈa.


Men de usyrede Brøds Højtid, som kaldes Påske, nærmede sig. 	 Chˈixtaq tul kanin nintz qˈij te Waˈj Pan, a jaˈ n‑ikyˈsite Xjan Qˈij, tuˈn kywaˈnxjal pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte.


Men da Jesus var født i Bethlehem i Judæa, i Kong Herodes's Dage, se, da kom der vise fra Østerland til Jerusalem og sagde: 	 Antza itzˈje Jesús tojjo tal tnam Belén, toj txˈotxˈ te Judey, tej toktaq Herodes te nmaq kawil tojjo txˈotxˈ anetziˈn. I kanin tojjo tnam Jerusalén junjun ichin aj nabˈlqe, tzajninqe toj tjawitz qˈij,


eller en Tjeneste, da lader os tage Vare på Tjenesten; eller om nogen lærer, på Lærergerningen; 	 Ex qa ma tzaj tqˈoˈn tuˈn qajbˈin kye txqantl, qo okin bˈaˈnxix; ex qa ma tzaj tqˈoˈn tuˈn qxnaqˈtzin, qqˈonk tilil, tuˈn qxnaqˈtzin wen.


Og Lyset skinner i Mørket, og Mørket begreb det ikke. 	 Ex tzunx nqoptzˈajxjo spikyˈin toj kyanminxjal, a o noj tuˈn qxopin tuˈn il, me atzin qxopin nlay yupjxjo spikyˈin tuˈn.


for at der ikke skal være Splid i Legemet, men, for at Lemmerne skulle have samme Omsorg for hverandre; 	 tuˈntzin ntiˈ paˈbˈl toj qxmilil; qalaˈ teyilex te junjun tnej at tajbˈin kye txqantl.


Altså, både den, som bortgifter sin Datter, gør vel, og den, som ikke bortgifter hende, gør bedre. 	 Tuˈnpetziˈn, qa ma tzˈok meje tukˈa jaˈ ma yoline, bˈaˈn kbˈantil tuˈn ikyjo. Ex qa mi xjaw meje tukˈa, tbˈanilxix ikyjo.


Og de spurgte ham og sagde: "De skriftkloge sige jo, at Elias bør først komme?" 	 Xi kyqanin te Jesús: ¿Tzeˈntzin ttentz nkyqˈmaˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, qa ataq Elías tuˈn tul nej twutza? ¿Nyapela tiˈjjo lo nchi yolinetaq, a ma qliˈy?


så anvender just derfor al Flid på i eders Tro at udvise Dyd og i Dyden Kundskab 	 Tuˈnpetziˈn, tzˈokx tilil kyuˈn, tuˈn tok tzˈaqsitjo kynimbˈila tuˈnjo kywenila, ex tuˈn tok tzˈaqsitjo kywenila tuˈn kynabˈla,


Thi altid overgives vi, som leve, til Død for Jesu Skyld, for at også Jesu Liv må åbenbares i vort dødelige Kød. 	 Tzeˈnku qe, awo nimilqo tiˈj Jesús, noqx n‑elje qiˈj tuˈn qkyim, noq tuˈn tpaj, tuˈn tyekˈit kyexjal, a akˈaj chwinqil te jun majx toj qanmin, a tzajnin tuˈn Jesús.


Eller foragter du hans Godheds og Tålmodigheds og Langmodigheds Rigdom og ved ikke, at Guds Godhed leder dig til Omvendelse? 	 Quˈn kxel nqˈmaˈn qa nimxix twenil Dios tiˈja. Ex nimx n‑ikyˈx tuˈn Dios noq tuˈn tbˈinchbˈiˈn, ex n‑ayoˈn Dios tiˈja, tuˈn tajtz tiˈj tanmiˈn. Exsin ante ntiˈx nximiˈn tiˈj tuˈn tnimin tiˈj Dios. Ex noq tuˈn tbˈinchbˈin nya bˈaˈn, n‑ele tikyˈiˈn Dios. Quˈn tukˈa tkyaqil twenil Dios, taj tuˈn tajtz tiˈj tanmiˈn, ex tuˈn tnimiˈn tiˈj.


Jesus siger til hende: "Gå bort, kald på din Mand, og kom hid!" 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús te: Ku txiˈy qˈolbˈil teˈ tchmila; ex ku kytzaja tzaluˈn.


Men han sagde til ham: Høre de ikke Moses og Profeterne, da lade de sig heller ikke overbevise, om nogen opstår fra de døde." 	 Tzajtzin ttzaqˈwin Abrahamtz: Qa kykyˈeˈ tuˈn t‑xi kynimiˈn jniˈ tzˈibˈin taˈye tuˈn Moisés ex kyuˈn yolil Tyol Dios, mixla tuˈn jatz anqˈin jun kyimnin, nlay txi kyinimiˈn a kxel qˈmaˈn kye.


Men Dagen begyndte at hælde. Og de tolv kom hen og sagde til ham: "Lad Skaren gå bort, for at de kunne gå herfra til de omliggende Landsbyer og Gårde og få Herberge og finde Føde; thi her ere vi på et øde Sted." 	 Atzaj teˈ kyjaˈtaq qok yupj, bˈeˈxsin i xi laqˈe kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz Jesús, exsin xi kyqˈmaˈn te kyjaluˈn: Chqˈonqexjiy xjal lo kyojileˈ jniˈ kojbˈil a nqayin iteˈ, tuˈntzintla kyjyon kywa, ex tuˈn kyjyon teˈ jaˈ tuˈn kyktane, quˈn tuˈn ntiˈx chˈin te at tzaluˈn.


Omvend dig derfor fra denne din Ondskab og bed Herren, om dog dit Hjertes Påfund måtte forlades dig. 	 Tzaqpinkjiy nya bˈaˈn tumil tbˈisa, ex kubˈsin twutza te Dios, qapetla aku kubˈ tnajsin tila tuˈn t‑xima ikyjo,


Og de grebe ham og førte ham bort og bragte ham ind i Ypperstepræstens Hus; men Peter fulgte efter i Frastand. 	 Ok tzyuˈn Jesús kyuˈn, exsin xi kyiˈntz tzma tja kynejil pale. Atzin te Pegr, najchaq xi lipeye teˈ.


og har det Håb til Gud, som også disse selv forvente, at der skal komme en Opstandelse både af retfærdige og af uretfærdige. 	 Ex at jun weˈ oybˈil we tiˈj qMan Dios, tzeˈnkuxjo kye Judiy, qa chi jawil anqˈin juntl majljo kyimnin, aye tbˈanil xbˈant kyuˈn, exqetziˈn nya bˈaˈn xbˈant kyuˈn.


Forsøm ikke den Nådegave, som er i dig, som blev given dig under Profeti med Håndspålæggelse af de Ældste. 	 Mi kubˈ tyajinjiy tokliˈn ma txi tqˈoˈn qMan Dios, tej xkubˈ kyqˈoˈn nejinel toj Ttanim Dios kyqˈobˈ tibˈaja, tuˈn toka te kyikˈlel, quˈn ikykuxtaq taj Diosjo.


Gører og holder derfor alt, hvad de sige eder; men gører ikke efter deres Gerninger; thi de sige det vel, men gøre det ikke. 	 Tuˈnpetziˈn, kyniminqekuy, ex kybˈinchinkuy tkyaqiljo ktzajil kyqˈmaˈn kyeˈy. Me mi kubˈ kybˈinchinjiˈy a nbˈant kyuˈn, quˈn xmiletzˈqe; nkyqˈmaˈn tumil tzeˈn tuˈn toke, me junxil nkubˈ kybˈinchin.


Og han lod ham kalde og sagde til ham: Hvad er dette, jeg hører om dig? Aflæg Regnskabet for din Husholdning; thi du kan ikke længer være Husholder. 	 Tzajtzin txkoˈn tej kaˈyil, exsin xi qˈmaˈntz te kyjaluˈn tuˈn tajaw aqˈuntl: ¿Tzeˈntzin tzˈelpine a ma bˈaj kyqˈmaˈnxjal weˈy tiˈja? Qˈonqetzjiy jniˈ uˈj nchi ajbˈin tuˈn, ex qˈmantza tzeˈn taˈye jniˈ aqˈuntl, quˈn atziˈn jaˈlin nlay tzˈokla teˈ kaˈyilte waqˈiˈn.


Og alle gik for at lade sig indskrive, hver til sin By. 	 Jotxjo jniˈ xjal ok il kyiˈj tuˈn kyxiˈ tzˈibˈil kybˈi tojjo kytanim.


Men den, som profeterer, taler Mennesker til Opbyggelse og Formaning og Trøst. 	 Me metzin kye nchi yolin Tyol Dios, nchi mojin tuˈn kychˈiyjo txqantl toj kynimbˈil, ex tuˈn tnimsit kykˈuˈj, ex tuˈn tqe kykˈuˈj tiˈj.


ved Tegns og Undergerningers Kraft, ved Guds Ånds Kraft, så at jeg fra Jerusalem og trindt omkring indtil Illyrien har til fulde forkyndt Kristi Evangelium; 	 O kubˈ nyekˈiˈn tipin qMan Dios kyuˈn nim techil ex nbˈinchbˈiˈn tukˈa tmojbˈil Xewbˈaj Xjan, tuˈntzin kyja kykaˈylajxjal tiˈj. Ikytziˈn, ma japine nbˈajjo tyolajtz Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist toj tnam Jerusalén ex tzmax toj txˈotxˈ te Ilírico.


Og han sagde: "Derfor har jeg sagt eder, at ingen kan komme til mig, uden det er givet ham af Faderen." 	 Ex xi tqˈmaˈnl: Tuˈnpetziˈn, o txi nqˈmaˈn kyeˈy, qa mix aˈl jun aku tzaj lipe wiˈja, qa nya nMaˈn saj qˈmante.


han, som ikke skældte igen, da han blev udskældt, ikke truede, da han led, men overgav det til ham, som dømmer retfærdigt, 	 Ex tej s‑ok yisoˈn, ex mi s‑aj ttzaqˈwin tukˈa yasbˈil; ex tej s‑ikyˈx jniˈ yajbˈil tuˈn, mi xqanbˈin kyiˈjxjal; qalaˈ noq xi toqxenin tibˈ te Dios, a Kawil tzˈaqle tibˈaj tkyaqil.


Men der var på det Sted, hvor han blev korsfæstet, en Have, og i Haven en ny Grav, hvori endnu aldrig nogen var lagt. 	 Tojjo txˈotxˈ, a jaˈ jawe qˈoˈn Jesús twutz cruz, attaq juntl chˈlaj te awbˈil tqan lobˈj. Ex tojtaqjo chˈlaj, attaq jun tjul kyimnin otaq bˈant, a jaˈ ntiˈtaq jun kyimnin otaq kuˈx toj.


og i alle Forhold løfter Troens Skjold, med hvilket I ville kunne slukke alle den ondes gloende Pile, 	 Ex tibˈaj tkyaqiljo lo, tenxit kynimbˈila tzeˈnku jun maqbˈil te yupbˈiltejo jniˈ tbˈaqˈ smaˈj nkˈant tuˈn tajaw il.


Og da Jesus kom til Forstanderens Hus og så Fløjtespillerne og Hoben, som larmede, sagde han: 	 Tej tokx Jesús toj tja nejinel, ok tkaˈyin noql nchi bˈaj chinbˈin kyej chinbˈil tiˈj kyimnin, ex nchi bˈaj oqˈjo jniˈ xjal tiˈj.


Men Jesus var endnu ikke kommen til Landsbyen, men var på det Sted, hvor Martha havde mødt ham. 	 quˈn naˈmxtaq tokx Jesús toj tnam. Axtaqtza taˈye ttxaˈn tnam, jaˈ oke tkˈulbˈin Mart.


Thi ingen af eder bør lide som Morder eller Tyv eller Ugerningsmand eller som en, der blander sig i anden Mands Sager; 	 Ex qa at jun kyeˈ n‑ikyˈx tuˈn, me noqit nya tuˈn tbˈiybˈin, mo tuˈn telqˈbˈin, mo tuˈn jun il, ex nya tuˈn tlimoˈn tibˈ tiˈjjo a ntiˈ toklin tiˈj, quˈn kykyaqiljo lo n‑ikyˈx kyuˈn noq tuˈnxjo kybˈinchbˈin.


Og de forbavsedes alle og undrede sig og sagde: "Se, ere ikke alle disse, som tale, Galilæere? 	 Ex bˈeˈx jaw kˈant kywutz, ex jaw yolin kyxolx: ¿Me nyan te Galiley qe xjal nchi yolin?


ikke heller søgte vi Ære af Mennesker, hverken af eder eller af andre, skønt vi som Kristi Apostle nok kunde have været eder til Byrde. 	 Ex ntiˈ xqo qaniˈn, tuˈn ttzaj kyqˈoˈn qokliˈn kyxola, ex kyxol txqantl xjal. Bˈaˈntla qa ma bˈant quˈn ikyjo, quˈn tsanjil Cristqoˈy, me mix bˈant quˈn ikyjo, tuˈn mi kubˈe qqˈoˈn jun iqtz kyibˈaja.


hvorfor gav du da ikke mine Penge til Vekselbordet, så jeg ved min Hjemkomst kunde have krævet dem med Rente? 	 ¿Tiˈtzin quˈntz mina xi tiˈn we npwaq tojjo nmaq ja te kˈuˈbˈl pwaq, exsintla saj tmeltzˈintza weˈy tukˈaxjo jniˈ manbˈilte, tej ẍin meltzˈaja njaˈy?


Idet de påstode at være vise, bleve de Dårer 	 Ex ok kyqˈoˈn kyibˈ te ẍtij, ex ntiˈ tumil toj kywutz; qalaˈ ma tzˈel naj kynabˈl te jun majx.


Og han beder ham meget og siger: "Min lille Datter er på sit yderste; o! at du vilde komme og lægge Hænderne på hende, for at hun må frelses og leve!" 	 Kubˈ meje twutz, ex ja kubˈsin twutz te: Ajo nkˈwala txin luˈ nkyim. Ku tzaja qˈol tqˈobˈa tibˈaj, tuˈn mina kyime, chiˈ.


I vide det, mine elskede Brødre. Men hvert Menneske være snar til at høre, langsom til at tale, langsom til Vrede; 	 Werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, kynaˈntzinjiˈy luˈn: Kykyaqilxa nya nej kchi jawil yolbˈiˈn tukˈa tyabˈ kywiˈy; qalaˈ nej k‑okil kybˈiˈn,


Og han sendte ham hjem og sagde: "Du må ikke gå ind i Landsbyen, ej heller sige det til nogen i Landsbyen." 	 Bˈeˈxsin aj tchqˈoˈn Jesús tuˈn taj tja, me nej xi tqˈmaˈn te: Mina meltzˈajla toj tnam, chiˈ.


for at han kunde hellige den, idet han rensede den ved Vandbadet med et Ord, 	 Ma bˈantjo ikyjo, tuˈntzintla kyok xjan, ex tuˈn kytxjet kyanmin tuˈn Tyol Dios, ex tuˈnjo aˈ te jawsbˈil aˈ,


de derimod, som vi ikke blues ved, have det ikke nødig. Men Gud har sammenføjet Legemet således, at han tillagde det ringere mere Ære; 	 A lo nya ilxix tiˈj kyukˈa tnej qxmilil, a ntiˈ txˈixwejil tiˈj. Me ate Dios xkubˈ bˈinchinte qxmilil, tzeˈnkux tten tuˈntzin il tiˈj tuˈn kyok kˈuˈjlit kyeˈ aye nyakuj ntiˈxix kyoklin toj qwutz,


Og Levi gjorde et stort Gæstebud for ham i sit Hus; og der var en stor Skare af Toldere og andre, som sade til Bords med dem. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, atzin te Leví kubˈ tbˈinchin jun tbˈanil waˈn tiˈj Jesús, ex ilaˈku tukˈa Leví, nchi bˈaj peyintaq kˈaybˈil te Rom, junx kyukˈa junjunl xjal, qˈuqleqetaq kyukˈa tiˈj meẍ.


Mange af de Jøder, som vare komne til Maria og havde set, hvad han havde gjort, troede nu på ham; 	 Tuˈntziˈn ikyjo, nimx Judiy, ayej o chex lipe tiˈj Mariy, ex ok kykaˈyiˈn bˈant tuˈn Jesús, i nimin tiˈj.


Thi der var end ikke nogen trængende iblandt dem; thi alle de, som vare Ejere af Jordstykker eller Huse, solgte dem og bragte Salgssummerne 	 Ntiˈtaq jun yaj kyxol, quˈn ayetziˈn attaq kytxˈotxˈ ex kyja, bˈeˈxtaq nxi kykˈayin.


og efterdi vi have en stor Præst over Guds Hus: 	 Ex a te tnejilxix qpale, tuˈn tyolin tukˈa Dios qiˈj, a Ttanim Diosqo.


På Mose Stol sidde de skriftkloge og Farisæerne. 	 Ayetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ, tuˈn tel pjet, ex tuˈn kyxnaqˈtzin tiˈj tkawbˈil Moisés.


Og de, som gik forbi, spottede ham, idet de rystede på deres Hoveder og sagde: 	 Ex jniˈqe xjal nchi bˈaj ikyˈxtaq antza, noqx nchi bˈaj yasintaq tiˈj, ex noqx nja kyyekin tiˈj kywiˈ te kyxmaybˈil tiˈj,


Jesus siger til ham: "Den, som er tvættet, har ikke nødig at to andet end Fødderne, men er ren over det hele; og I ere rene, men ikke alle." 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Ankye te tzmax bˈaj txjet, nya il tiˈj tuˈn tel txjet juntl majl, qalaˈ oˈkqexjo tqan, tuˈntzin tsaqix tkyaqil. Me tzeˈnku kyeˈ ma chi saqix kyeˈ, exla qa nya kykyaqilxa.


Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne!" 	 K‑yoliljo nsaˈn tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj. Chkuˈ kyjaluˈn: Kybˈinchin kyteˈn twutz qAjaw; kyqˈoˈnx kyanmiˈn te jikyinxix wen.


Men Jesus sagde til sine Disciple: "Sandelig, siger jeg eder: En rig Kommer vanskeligt ind i Himmeriges Rige. 	 Ante Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Kujx teˈ, tuˈn tokx jun qˈinin toj Tkawbˈil Dios.


Thi I ere ikke de, som tale; men det er eders Faders Ånd, som taler i eder. 	 Quˈn nyaqe kyeˈ kchi yolil, qalaˈ ate Xewbˈaj Xjan, a T‑xew kyMaˈn, k‑yolil kyiˈja.


I derimod, I elskede! opbygger eder selv på eders helligste Tro; beder i den Helligånd; 	 Me metzin kyeˈ, werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, chi weˈxixa tojjo kynimbˈila, a xjanxix wen. Chi naˈn Diosa, tzeˈnxjo tajbˈil Xewbˈaj Xjan kyukˈiy.


De råbte nu: "Bort, bort med ham! korsfæst ham!" Pilatus siger til dem: "Skal jeg korsfæste eders Konge?" Ypperstepræsterne svarede: "Vi have ingen Konge uden Kejseren." 	 Me ayetzin Judiy xi kyẍchˈiˈn: ¡Kyimkuj! ¡Kyimkuj! ¡Pejkˈinksa twutz cruz! Xi tqˈmaˈn Pilat kye: ¿Mej qa ayin weja, tuˈn njaw pejkˈinte kynmaq kawila twutz cruz? Me ayetzin kyeˈ kynejinel pale xi kytzaqˈwin: ¿Mejqa at juntl qeja qnmaq kawil? Qalaˈ oˈkx César, a nmaq kawilxix toj Rom.


Denne Moses, hvem de fornægtede, idet de sagde: "Hvem har sat dig til Hersker og Dommer," ham har Gud sendt til at være både Hersker og Befrier ved den Engels Hånd,som viste sig for ham i Tornebusken. 	 Ax te Moisésjo, a el kyikyˈin ojtxe qxjalil, a aye iteˈxtaq toj Egipto, ex otaq tzaj qˈmaˈn te: ¿Ankyenaj te s‑ok qˈonte te nim toklin ex te kawil qxola? Exla qa otaq tzˈel iˈjlin kyuˈn aj Israel, chi Esteban, me ate Dios, tuˈn angel, a ok tyekˈin tibˈ toj tqˈaqˈil tqan txˈiˈx, xi chqˈonte Moisés, tuˈn tok te nimxix toklin, ex te tzaqpilkye aj Israel toj Egipto.


Da nu Peter så ham, siger han til Jesus: "Herre! men hvorledes skal det gå denne?" 	 Atzaj teˈ wok kaˈyiˈn tuˈn Pegr, xi tqanin te Jesús: WAjaw, ¿Yajtzin teˈ lo? ¿Tiˈtzila teˈ kbˈajil tiˈj?


Og Jesus tog til Orde og sagde til ham: "Hvad vil du, at jeg skal gøre for dig?" Men den blinde sagde til ham: "Rabbuni, at jeg kan blive seende!" 	 Xi tqanin Jesús te: ¿Tiˈ taja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tiˈja? Xi ttzaqˈwin: Xnaqˈtzil, waja tuˈn kykaˈyin nwutza.


Og mange af Jøderne vare komne til Martha og Maria for at trøste dem over deres Broder. 	 Tuˈn nqayin taˈ, nim xjal Judiy otaq kanin qˈolbˈilkye Mart tukˈa Mariy, tuˈn tchewsit kyanmin tiˈjjo tkyimlin kyxibˈin.


Så blev da Peter bevogtet i Fængselet; men der blev af Menigheden holdt inderlig Bøn til Gud for ham. 	 Tkuˈxtaqtzin Pegr toj tze, ex xqˈuqin wen. Me atzin te Ttanim Dios mix i sikyte kyeˈ, tuˈn kynaˈn Dios tiˈj.


hvem vare da vel de, som hørte og dog voldte Forbitrelse? Mon ikke alle, som gik ud af Ægypten ved Moses? 	 Tuˈntziˈn tkyaqiljo ikyjo, at ilaˈ nxjelbˈitza kyeˈy: Tnejil, ¿Ankyeqexixjo xi kykujsin kyanmin, a otaqxi kybˈi Tyol Dios? ¿Nyapele ayeˈ i etz tiˈn Moisés toj txˈotxˈ Egipto?


Thi de sagde: "Ikke på Højtiden, for at der ikke skal blive Oprør iblandt Folket." 	 Bˈaj kubˈ kyyolin kyxolilex: Mina kubˈ qbˈinchin toj nintz qˈij te Waˈj Pan, quˈn tuˈn mina bˈaj jaw tiljexjal qiˈj.


I elskede! da det lå mig alvorligt på Sinde at skrive til eder om vor fælles Frelse, fandt jeg det nødvendigt at skrive til eder med Formaning om at stride for den Tro, som een Gang er bleven overgiven de hellige. 	 Ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, o nnaˈy toj wanmiˈn tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn jun tqanil tiˈjjo kolbˈilqe qkyaqilx. Me atziˈn jaˈlin, ma tzul juntl tumil toj nnabˈla, a tuˈn il tiˈj tuˈn nkubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn tok tililxix kyuˈn, tuˈn mi tzˈele txaliliˈn kynimbˈila tiˈj Tyol qMan Dios, a xkyij tqˈoˈn qe te jun majx, a awo nimilqo.


Og Jesus truede ham og sagde: "Ti, og far ud af ham!" Og den onde Ånd kastede ham ind imellem dem og for ud af ham uden at have gjort ham nogen Skade. 	 Oktzin tyisoˈn Jesúsjo taqˈnil tajaw il kyjaluˈn: Mi chˈotjiy. Kux tzˈetza toj tanminjo xjal lo, ex tzaqpinkja. Atzin tej ichin bˈeˈx kubˈ tlankˈin taqˈnil tajaw il twutz txˈotxˈ ex twutz kykyaqilxjal, tej tkyij ttzaqpiˈn; ex ntiˈx chˈin kyij kyˈixbˈe te.


men når det fuldkomne kommer, da skal det stykkevise forgå. 	 Me ajtzin tul teˈ a tzˈaqlexix, tkyaqiljo tnejin kbˈajil.


Og om end de ingen Dødsskyld fandt hos ham, bade de dog Pilatus, at han måtte blive slået ihjel. 	 Exla qa ntiˈ til jyet kyuˈn, tuˈn tkubˈ bˈyet Jesús, xi kyqanin te Pilat tuˈn tkubˈ bˈyoˈn.


Paulus, Kristi Jesu Apostel efter Befaling af Gud, vor Frelser, og Kristus Jesus, vort Håb, 	 Ayiˈn Pabl, jun tsanjil Jesucristqiˈn, chqˈoˈn tuˈn Dios, a Klolqe, ex tuˈn qAjaw Jesucrist, a qˈuqlexix qkˈuˈj tiˈj.


Sandelig, siger jeg eder, den, som ikke modtager Guds Rige ligesom et lille Barn, han skal ingenlunde komme ind i det." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; qa ntiˈ tqˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja tzeˈnku jun kˈwal, nlay bˈant tkawin Dios toj kychwinqila.


Han viste Træskhed imod vor Slægt og handlede ilde med vore Fædre, så de måtte sætte deres små Børn ud, for at de ikke skulde holdes i Live. 	 Atej kawil anetziˈn i kubˈ tsbˈuˈn, ex i ok tyisoˈn ojtxe qxeˈchil, quˈn nim kybˈaj. Ex xi tqˈmaˈn kye tuˈn tkyij kykoliˈn kyneˈẍ, a aye qˈa, tuˈn kykyim, a aˈkxtaq kyitzˈje.


Men I, tager Vare på eder selv; de skulle overgive eder til Rådsforsamlinger og til Synagoger; I skulle piskes og stilles for Landshøvdinger og Konger for min Skyld, dem til et Vidnesbyrd. 	 Bˈaˈnx chi kaˈyin kyibˈa, quˈn kchi bˈaj xel qˈoˈn toj kyqˈobˈjo kawil ex kchi bˈajil lankˈiˈn toj muˈẍ ja te naˈbˈl Dios. Kchi bˈaj pon qˈiˈn kywutz nmaq kawil ex kywutz muchˈ kawil, noq tuˈn npaja. Antza kˈwele kychikyˈbˈiˈn nqanila kywutz.


Hvad skulle vi da sige? skulde vi blive ved i Synden, for at Nåden kunde blive desto større? 	 Qatzin qa ikyjo, ¿Ma kukxpela qo bˈinchiltzjo il, noq tuˈn tkubˈ tnajsin qMan Dios qil tuˈn t‑xtalbˈil?


i Frygien og Pamfylien, Ægypten og Libyens Egne ved Kyrene, og vi her boende Romere, 	 te Frigia, te Panfilia, te Egipto, ex te txqantl txˈotxˈ te Libia nqayin tkˈatz Cirene. Ex iteˈ junjun ẍi tzaj te Rom:


Glæder eder på den Dag og jubler; thi se, eders Løn er stor i Himmelen. Thi på samme Måde gjorde deres Fædre ved Profeterne. 	 Qa ma tzikyˈx kyuˈn, chi tzeˈjixa, ex chi tzalajxa, quˈn ktzajil tqˈoˈn Dios nim t‑xel kyeˈy toj kyaˈj, tzeˈnku xi tqˈoˈn kye yolil Tyol Dios ojtxe, tuˈn nim sikyˈx kyuˈn, tzeˈnkuxjo kye jaˈlin.


Men Pilatus sagde til dem: "Hvad ondt har han da gjort?" Men de råbte højlydt: "Korsfæst ham!" 	 Xi tqanin juntl majl Pilat: ¿Tinquˈn? ¿Tiˈxsiˈn nya wen ma tbˈinche? chiˈ. Xi kytzaqˈwin juntl majl kujxix wen. ¡Pejkˈinka twutz cruz tuˈn tkyim!


Og Jesus svarede og sagde til dem: "Have I da ikke læst, hvad David gjorde, da han blev hungrig, han og de, som vare med ham? 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjin kyejiˈy bˈant jun maj tuˈn qtzan David, a nimx toklin, tej ttzaj waˈyaj tiˈj kyukˈa tukˈa?


Og de bleve alle forfærdede, så at de spurgte hverandre og sagde: "Hvad er dette? en ny Lære med Myndighed; også over de urene Ånder byder han, og de lyde ham." 	 Kykyaqilxjo jniˈ xjal bˈaj jaw kaˈylaj, ex i bˈaj jaw yolin kyxolile. Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Titziˈn ikyjo? A xnaqˈtzbˈil luˈn bˈajxi qlaˈye juntl ikyjo, a ajin qeˈ taqˈnil tajaw il ma cheˈx niminte.


Men dette: "Han opfor," hvad er det, uden at han også nedfor til Jordens nedre Egne. 	 Atzin jaˈlin, ¿Tiˈtzin ele yol lo, qa ma meltzˈaj toj kyaˈj? Atzin ntqˈmaˈn qa nej xkutz toj kyaˈj, tuˈn tkˈuˈl tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Men Jesus sagde til ham: "I Dag er der blevet dette Hus Frelse til Del, efterdi også han er en Abrahams Søn; 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Mapetzin tzul kolbˈiltz tojjo ja lo jaˈlinxix, quˈn noq tuˈn tnimbˈil wiˈja nyekˈine qa twutzxix tyajil Abraham tejo ichin lo.


og han er en Forsoning for vore Synder, dog ikke alene for vore, men også for hele Verdens. 	 Xi tqˈoˈn Jesús tibˈ te chojbˈil qil, tej tkyim twutz cruz, nya noq oˈkx tuˈn tnajsitku qil, qalaˈ tuˈn tnajsit kyil tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ.


Da jeg i dette Øjemed drog til Damaskus med Fuldmagt og Myndighed fra Ypperstepræsterne, 	 Ay, Agripa, chi Pabl, noq tuˈn nbˈisa ikyjo, bˈeˈx xi wiˈn wibˈa, tuˈn nkaniˈn tojjo tnam Damasco; chqˈoˈn in xiyiˈy tuˈn kykawbˈil kynejil pale.


Nu derimod, i Kristus Jesus, ere I, som fordum vare langt borte, komne nær til ved Kristi Blod. 	 Me atzin jaˈlin, noq tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Crist, a Jesús, a ayiˈy, a najchaq iteˈtaqa tukˈa Dios ojtxe, ma chi oka jaˈlin te Ttanim, noq tuˈn tchkyˈel Crist.


Og de tænkte med hverandre: "Det er, fordi vi ikke have Brød." 	 I ok ten t‑xnaqˈtzbˈin yolil kyxolx tiˈj kywa.


Siden åbenbaredes han for de elleve selv, medens de sade til Bords, og han bebrejdede dem deres Vantro og Hjerters Hårdhed, fordi de ikke havde troet dem, som havde set ham opstanden. 	 Yajxi chˈintl, teˈ tokpin kykˈatz, txolejqetaqjo junlajaj t‑xnaqˈtzbˈin tiˈjjo meẍ toj jun ja. Noqx jniˈ i bˈaj tyisoˈn, quˈn mix xi kynimine ayeˈ i qˈmante qa otaq jaw anqˈin juntl majl,


Ved mit første Forsvar kom ingen mig til Hjælp, men alle lode mig i Stikken; (gid det ikke må tilregnes dem! ) 	 Tej nxi qˈiˈn tnejil maj twutz kawil tuˈn nkleta, mix aˈl jun kyxol nimil ten mojil weˈy. Kykyaqilx in kyij kytzaqpiˈn. Noqit ntiˈ kyil twutz Dios tuˈnjo ikyjo.


"Mester! Moses har foreskrevet os: Dersom en har en Broder, som er gift, og denne dør barnløs, da skal hans Broder tage Hustruen og oprejse sin Broder Afkom. 	 Xnaqˈtzil, at jun te yol kyij ttzˈibˈin Moisés qeˈy toj Tuˈjil Tyol Dios, a ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Kyij tyolin Moisés, qa aj tkyim jun ichin, ex qa ntiˈ jun tkˈwal xkyij tukˈa t‑xuˈjil, il tiˈj tuˈn tjaw meje tukˈa titzˈin mo tukˈa ttziky qtzan tchmil, quˈn tuˈntzin aj tuljo tnejil kyal, te tkˈwaljo qtzan tchmil tuˈn toke, tuˈn mi naje etzbˈil kyxol t‑xjalil qtzan tchmil.


I elskede! dersom vort Hjerte ikke fordømmer os, have vi Frimodighed for Gud, 	 Ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja. Qa ntiˈ nkubˈ qximin ikyjo toj qanmin, at qˈuqbˈil qkˈuˈjtz tiˈj Dios.


for at ingen skal kunne købe eller sælge uden den, som har Mærket, Dyrets Navn eller dets Navns Tal. 	 Ex mix aˈltaq aku loqˈin, ex tuˈn tkˈayin qa ntiˈtaq kyechil tok, a bˈibˈaj te txuk, mo tajlal tbˈi.


Thi Menneskesønnen går vel bort, som der er skrevet om ham; men ve det, Menneske ved hvem Menneskesønnen bliver forrådt! Det var godt for det Menneske, om han ikke var født." 	 Ayiˈn Tkˈwal Ichin, ok kbˈajilx wiˈja tzeˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios, tuˈn nxi kˈayiˈn, me atziˈn kxel kˈayin weˈ, wenxpetla noqit mina s‑ul itzˈje twutz txˈotxˈ.


I kende det, som er udgået over hele Judæa, idet det begyndte fra Galilæa, efter den Dåb, som Johannes prædikede, 	 Me bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, tiˈ xbˈaj toj tkyaqil kytxˈotxˈ Judiy. Tzaj xkye toj txˈotxˈ te Galiley, tej tbˈajlinxi tqˈma Juan, qa iltaq tiˈj tuˈn kykuˈxxjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


I tilbede det, I ikke kende; vi tilbede det, vi kende; thi Frelsen kommer fra Jøderne. 	 Ayetzin kyeˈ aj Samaria, mi n‑el kynikyˈa te alqe nchi kˈuliniy. Me metzin qeˈ, a awoˈy aj Judiy, ma tzˈel qe qnikyˈ te alqe nqo kˈuliniy, quˈn antza tzajnin teˈ tkolbˈil qMan noqx kyuˈn aj Judiy.


I begære og have ikke; I myrde og misunde og kunne ikke få; I føre Strid og Krig. Og I have ikke, fordi I ikke bede; 	 Ayetziˈn, a kyaja jun tiˈ, mi nknet kyuˈn. Tuˈnpetziˈn, nchi bˈiyiniˈy, exsin nloˈchj kyanmiˈn tiˈj jun tiˈ, me nlayx jyet kyuˈn. Tzunpen n‑ok tilil kyuˈn, ex nkubˈ kybˈinchiˈn tuˈn ttzaj qˈoj, me nlayx jyet a kyaja. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Nlay knet‑xjo a kyaja, quˈn mina nxi kyqaniˈn te qMan Dios.


Thi mange ere genstridige, føre intetsigende Snak og dåre Sindet, især de af Omskærelsen; 	 Il tiˈj jun nejinel ikyjo, quˈn tuˈn at nim xjal ajqˈoj tiˈj Tbˈanil Tqanil. Ex nimku xjal ntiˈ tajbˈin kyyol, ex nchi kubˈ kysbˈuˈn txqantl. Kyxoljo xjal luˈn nimku nkyqˈmaˈn, qa il tiˈj tuˈn tok kyechil tiˈj kytzˈumil tzeˈnku kyij tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios, qa kyajxjal tuˈn kykyij toj wen tukˈa Dios. Me tkyaqiljo yol luˈn, nya twutzx.


Da skulle også de svare og sige: Herre! når så vi dig hungrig eller tørstig eller fremmed eller nøgen eller syg eller i Fængsel og tjente dig ikke? 	 Tuˈnpetziˈn, kxel kyqanin: Tata, ¿Jtojetzin xqlontiˈy tukˈa waˈyaj mo qa tukˈa kˈwaj, ex tzeˈn jun bˈetin xjal, mo qa ntiˈ t‑xbˈalinja, ex qa yabˈja mo qa toj tze, ex mix qo mojiˈn tiˈja?


Men til enhver gives Åndens Åbenbarelse til det, som er gavnligt. 	 Me tkyaqiljo qoklin, ex jniˈ tumil tuˈn qajbˈin te Dios, ex tkyaqil qbˈinchbˈin tzajninqe tiˈj Xewbˈaj Xjan, tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Da siger han til Manden: "Ræk din Hånd ud!" og han rakte den ud, og den blev igen sund som den anden. 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús te yabˈ: Nuqpinx tqˈobˈa. Bˈeˈx nuqpajkux tqˈobˈjo tal yabˈ, ex bˈeˈx bˈant tzeˈnkuxjo juntl.


Da han havde sagt dette, spyttede han på Jorden og gjorde Dynd af Spyttet og smurte Dyndet på hans Øjne. 	 Atzaj teˈ tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, kubˈ ttzubˈin twutz txˈotxˈ, ex kubˈ tbˈinchin chˈin xoqˈl tuˈn taˈl ttzi, ex ok tsuˈn kyiˈj twutzjo moẍ,


Og jeg så intet Tempel i den; thi dens Tempel er Herren, Gud, den almægtige, og Lammet. 	 Ex mix nlay toj tnam jun ja te naˈbˈl Dios, quˈn ate qAjaw, a Dios nimxix tipin, exsiˈn tal Tal rit, ayetzin otaq chi okjo te ja te kˈulbˈil.


Og man sagde til mig: Du bør igen profetere om mange Folk og Folkeslag og Tungemål og Konger. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj qˈmaˈn weˈy: Il tiˈj tuˈn t‑xi tqˈmaˈn juntl majl ajo ntqˈmaˈn Dios teˈy kyiˈjjo nimku tnam, nimku txˈotxˈ, ex yol ex nmaq kawil.


og så begynder at slå sine Medtjenere og spiser og drikker med Drankerne, 	 Exsin tzˈok tentz bˈyol kyeˈ tukˈa, ex tzˈok tukˈlin tibˈ loˈl ex txˈujtil kyukˈa txˈujtinel.


Men vi færdedes med Mildhed iblandt eder. Som når en Moder ammer sine egne Børn, 	 Qalaˈ ikyx bˈantjo quˈn tzeˈnku jun txubˈaj kˈuˈjlinqe tal tuˈn.


Og de bade ham, at de blot måtte røre ved Fligen af hans Klædebon; og alle de, som rørte derved, bleve helbredede. 	 Ex i kubˈsin kywutz te, tuˈn t‑xi ttziyin Jesús, noq tuˈn tok kymekoˈnxjal iˈchaqxitla noq tal ttxaˈn t‑xbˈalintz. Ex kykyaqiljo, ayeˈ i ok mekonte ttxaˈn t‑xbˈalin, bˈeˈx bˈajel weˈ.


Dette har jeg skrevet til eder om dem, som forføre eder. 	 Nxi ntzˈibˈiˈn tkyaqiljo lo kyeˈy kyiˈjjo a kyaj tuˈn kysbˈun kyiˈja.


Hvad da? skulde vi Synde, fordi vi ikke ere under Lov, men under Nåde? Det være langt fra! 	 ¿Tzeˈntzintz? ¿Ma okpela qo bˈinchiltz il, tuˈn nya otoˈkx tjaqˈ ojtxe kawbˈil, a nqanintaq qiˈj tuˈn qkyim, a qa at t‑xtalbˈil qMan Dios qukˈa te najsbˈil qil? ¡Mina!


Men Simon Peter stod og varmede sig. Da sagde de til ham: "Er også du af hans Disciple?" Han nægtede det og sagde: "Nej, jeg er ikke." 	 Ex tzunxtaq xqˈnen Pegr tiˈj qˈaqˈ, xitzin kyqˈmaˈn juntl majl te: ¿Nyapela ajin te jun t‑xnaqˈtzbˈin ichin lo? Kubˈ tewin Pegr, ex xi tqˈmaˈn: Mina, nyaqin wejiˈych.


Da Jesus havde sagt dette, blev han heftigt bevæget i Ånden og vidnede og sagde: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, en af eder vil forråde mig." 	 Tbˈajlinxiˈ tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo lo, tzaj chyoˈn tanmin tuˈn tbˈis, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy. At jun kyeˈ k‑okil meltzˈaj wiˈja.


men denne har et uforgængeligt Præstedømme, fordi han bliver til evig Tid, 	 Me atzin te Jesús itzˈ teˈ te jun majx, ex tuˈn ikyjo, at toklin te pale te jun majx. Ex nya il tiˈj tuˈn tkyij tqˈoˈn toklin te juntl, quˈn itzˈ te jun majx.


Klæder da Gud således det Græs på Marken, som i Dag står og i Morgen kastes i Ovnen, hvor meget mere eder, I lidettroende! 	 Qatzin qa nchi ok tktxuˈn Diostzjo tal t‑xmakil kˈul ikyjo, a loqe tzunx nchi milinx toj kojbˈil jaˈlin, me meljo nchiˈj, bˈeˈx kchi kˈwel bˈolj tuˈn qˈaqˈ; ¿Yajxsila kyetza? ¿Nyapela kchi okil ktxuˈn kyeˈ tuˈn Dios? Quˈn qa noq oˈkxtza nchi bˈisiniy tiˈjjo tkyaqiljo lo, atzin nyekˈine qa noq tal chˈin kynimbˈila.


Men de forstode ikke det Ord og frygtede for at spørge ham. 	 Minataq n‑el kynikyˈ te tiˈtaq tzˈelpine yol ikyjo, quˈn nchi xobˈtaq tuˈn t‑xi kyqanin.


Og Pigen så ham og begyndte atter at sige til dem, som stode hos: "Denne er en af dem." 	 Ok kyim jun majljo txin tiˈj Pegr, ex xi tqˈmaˈn kye txqantl xjal: ¡Ax juntl teˈ lo! chiˈ.


Men Udholdenhedensog Trøstens Gud give eder at være enige indbyrdes, som Kristus Jesus vil det, 	 Noqit ax qMan Dios, a tzaj qˈoˈnte t‑xel kyeˈy toj kynimbˈila ex Qˈuqbˈil kykˈuˈja, aku tzaj mojin kyeˈy, tuˈn kybˈeta toj tbˈanil kyxolxa, tzeˈnku xkyij tyekˈin Crist, a Jesús,


Men jeg roser eder, fordi I komme mig i Hu i alt og holde fast ved Overleveringerne, således som jeg har overleveret eder dem. 	 Kxel nqˈoˈn chjonte kyeˈy, tuˈn kukx nchi tzaj kynaˈnjiˈy, ex tuˈn nkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku xkyij nqˈmaˈn.


Paulus, Kristi Jesu Fange, og Broderen Timotheus til Filemon, vor elskede og Medarbejder, 	 Ayiˈn Pabl, a intinkuxa toj tze noq tuˈn tpaj Crist, a Jesús, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx tukˈa qerman, Timotey, tuˈn tkanin tukˈiy, ay Filemón, a kˈuˈjlin quˈn ex qukˈiy toj aqˈuntl.


Dog hver i sit Hold: som Førstegrøde Kristus, dernæst de, som tilhøre Kristus, ved hans Tilkommelse. 	 Me teyilex te junjun toj ttxolil. Quˈn ate Crist xjatz anqˈin tnejil. Atzin qetz, awo o qo nimin tiˈj, tzmaxi aj tul Crist juntl majl toj tqˈijil,


Og de fattede intet deraf, og dette Ord var skjult for dem, og de forstode ikke det, som blev sagt. 	 Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin ntiˈx chˈin el kynikyˈ tiˈjjo otaq bˈaj qˈmaˈn kye, quˈn tuˈn ntiˈxtaq chˈin ojtzqiˈn kyuˈn tiˈtaqjo nyolajtz. Tuˈnpetziˈn, minataq n‑el kynikyˈ te.


Og han kom og fandt dem atter sovende, thi deres Øjne vare betyngede. 	 Tej tmeltzˈaj juntl majl kykˈatzjo t‑xnaqˈtzbˈin, ex ikyxljo, nchi ktantaql, teˈ kyel knetl tuˈn, quˈn mix kypaˈyix watl.


Thi han helbredte mange, så at alle, som havde Plager, styrtede ind på ham for at røre ved ham. 	 Quˈn nimxtaq txqan yabˈ otaq chi bˈaj tqˈanin; noq tuˈn aj kybˈaj ok tmikontaq, bˈeˈx bˈaj ul Dios kye. Tuˈntzin ikyjo, kykyaqilxjo jniˈ yabˈ kyajtaq tuˈn kypon kanin tkˈatz.


Da blev en besat, som var blind og stum, ført til ham; og han helbredte ham, så at den stumme talte og så. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, xi kyiˈnxjal jun ichin twutz Jesús, a tokxtaq jun taqˈnil tajaw il toj tanmin; ex otaq chi jpet twutz, ex mibˈintaq yolin. Me bˈeˈx el weˈ tuˈn Jesús, quˈn bˈeˈx bˈant tkaˈyin, ex bˈant tyolin.


Sandelig, siger jeg dig, du skal ingenlunde komme ud derfra, førend du får betalt den sidste Hvid. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, nlay tzˈetza antza tzmaxiˈ aj tchjet tkyaqil tkˈasa.


Herren vise Onesiforus's Hus Barmhjertighed; thi han har ofte vederkvæget mig og skammede sig ikke ved min Lænke, 	 Noqxit ax qMan Dios tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj Onesíforo kyukˈa tbˈaj toj tja. Quˈn ilaˈku maj, ul qˈuqbˈil nkˈuˈja, ex mix tzaje txˈixwe, tuˈn jpuˈnqinkuxa toj tze noq tuˈn tpaj taqˈin Dios.


Og han kommer hjem, og der samles atter en Skare, så at de end ikke kunne få Mad. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i okx kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun ja, jaˈ pon chmetl txqantl xjal, a mix bˈante kywaˈn kyxol.


Men Judas, som forrådte ham, svarede og sagde: "Det er dog vel ikke mig, Rabbi?" Han siger til ham: "Du har sagt det." 	 Bˈeˈx jaw yolin Judas, a tuˈntaq t‑xi kˈayinte, ex xi tqˈmaˈn: Xnaqˈtzil, ¿Mej qa ayiˈn? Xi ttzaqˈwin Jesús te: Axa ma qˈmante.


Ham give alle Profeterne det Vidnesbyrd, at enhver, som tror på ham, skal få Syndernes Forladelse ved hans Navn." 	 Me kykyaqiljo yolil Tyol Dios ojtxe otaq chi yolin tiˈj Jesús, ex otaq kyqˈma qa aye kchi nimil tiˈj, ok kˈwel najsin kyil tuˈn.


og han havde i sin Hånd en lille åbnet Bog. Og han satte sin højre Fod på Havet og den venstre på Jorden. 	 Ex qˈiˈntaq jun tal netzˈ uˈj jqoˈntaq toj tqˈobˈ. Ex xi tqˈoˈn jun tqan toj tman qˈobˈ tibˈaj ttxuyil aˈ, ex atzin juntl tqan tibˈaj txˈotxˈ.


Men de bleve fulde af Raseri og talte med hverandre om, hvad de skulde gøre ved Jesus. 	 Me ayetzin kyej txqan xjal nimx txqan kyqˈoj tzaj; i jaw yolbˈin tiˈjlbˈinxi Jesús, exsin i ok tentz jyolte tumil tiˈtaq tuˈn tkubˈ kybˈinchin tiˈj.


Og han tilstedte ham det ikke, men siger til ham: "Gå til dit Hus, til dine egne, og forkynd dem, hvor store Ting Herren har gjort imod dig, og at han har forbarmet sig over dig." 	 Me mi xi ttziyine Jesús; oˈkx xi tqˈmaˈn te: Kux tzˈajxiy tjay kyukˈa t‑xjalila, ex qˈmanxa kye jniˈ xbˈaj tiˈja, ex tzeˈn tten saj qˈaqˈin tkˈuˈj Dios tiˈja, tuˈn tel weˈy.


- da ved Herren at udfri gudfrygtige af Fristelse, men at straffe og bevogte uretfærdige til Dommens Dag, 	 Ikytziˈn, bˈiˈn quˈn qa nchi kletjo xjal tuˈn qAjaw, tojjo tkyaqil n‑ikyˈx kyiˈj, quˈn qˈoˈn kyibˈ te. Me meqetzin kye, a nchi bˈinchin nya wen, iteˈkx tjaqˈ tkawbˈil Dios jaˈlin, ex aj tul tqˈijil paˈbˈin, kchi xeˈl toj najin te jun majx.


de, som opæde Enkers Huse og på Skrømt bede længe; disse skulle få des hårdere Dom." 	 Ex kukx n‑el kyiˈn kyja tal qya, a o kyim kychmil, ex nimxix tqan nchi naˈn Dios, me noqtzintla tuˈn mina tzˈele tnikyˈtzajil kybˈinchbˈin, a nya wen, kywutzxjal. Me ayetziˈn xjal lo, nimxixtl tkawbˈil qMan ktzajil kyibˈaj, a kujxix wen, chi Jesúsjo.


Og han siger til dem: "Der er skrevet: Mit Hus skal kaldes et Bedehus; men I gøre det til en Røverkule." 	 Ex xi tqˈmaˈn kye: Tzˈibˈinl teˈ toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin njaˈy k‑okil te ja te naˈbˈl Dios, me ayetzin kyeˈ ma tzˈok kyqˈoˈn te kyja ileqˈch.


thi I have Udholdenhed nødig, for at I, når I have gjort Guds Villie, kunne opnå Forjættelsen. 	 Tuˈn ikyjo, kyqˈonka tilil tuˈn tten kyipiˈn toj tkyaqiljo n‑ul kanin kyiˈja, noq tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnkuˈ taj Dios. Ex ikyjo, at kyoklin tiˈjjo a o tzaj tqˈmaˈn kyeˈy.


Men de rejste igennem Amfipolis og Apollonia og kom til Thessalonika, hvor Jøderne havde en Synagoge. 	 Tej kyxiˈ Pabl ex Silas toj kybˈe, i ikyˈx kyojjo tnam te Anfípolis ex Apolonia, ex liweyxix, i kanin tzma Tesalónica, jaˈ iteˈtaq txqan xjal aj Judiy, ex jaˈ taˈtaq jun ja kyuˈn, te nabˈl Dios.


Aminadabs Søn, Arams Søn, Esroms Søn, Fares's Søn, Judas Søn, 	 Ataqtzin te Naasón kˈwalbˈajtaql teˈ te Aminadab, a tkˈwaltaq Admin, a tkˈwaltaq Arni, a tkˈwaltaq Esrom, a tkˈwaltaq Fares, a tkˈwaltaq Judá.


Denne Salve kunde jo være solgt for mere end tre Hundrede Denarer og være given til de fattige." Og de overfusede hende. 	 ¿Noqxitzin noq chˈin twiˈ? Qalaˈ noqxpet ma txi tkˈayin tuˈn jweˈlajaj kˈal pwaq ex atzintlaˈ pwaq xi oyit kye yaj.


Og Djævelen sagde til ham: "Dersom du er Guds Søn, da sig til denne Sten, at den skal blive Brød." 	 Ante tajaw il xi tqˈmaˈn te kyjaluˈn: Qa kˈwalbˈajxixtza te Dios, qˈmanxa kye abˈj lo, tuˈn kyok te wabˈj, quˈn manyor waˈyajx tiˈja.


Fra den Tid trådte mange af hans Disciple tilbage og vandrede ikke mere med ham. 	 Ex tej tbˈaj tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo ikyjo, ilaˈku lipcheqetaq tiˈj el kypaˈn kyibˈ tiˈj.


Nåde, Barmhjertighed og Fred være med os fra Gud Fader og fra Jesus Kristus, Faderens Søn, i Sandhed og Kærlighed! 	 Ax qMan Dios, junx tukˈa Tkˈwal, a qAjaw Jesucrist, kˈwel kyˈiwlin kyeˈy tukˈa tkyaqil t‑xtalbˈil, ex tuˈn ttzaj tqˈon tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxola, ex jun kymujbˈil kyibˈa, a tzajnin te Dios.


Da svarede Simon Peter og sagde: "Du er Kristus, den levende Guds Søn." 	 Xi ttzaqˈwin Pegr: Atejiy Crist, a Tkˈwaljo Dios itzˈ te jun majx, a skˈoˈnxix tuˈn, tuˈn tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Den, som har Øre, høre, hvad Ånden siger til Menighederne! 	 Aˈlchaqx kyetz k‑okil bˈinte a ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan kye wuq chˈuq Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kybˈinchin.


Og mange troede på ham der. 	 Nimx xjal i nimin tiˈj Jesús tojjo txˈotxˈ anetziˈn.


Og nu, Herre! se til deres Trusler, og giv dine Tjenere at tale dit Ord med al Frimodighed, 	 Ay, qAjaw, chi chiˈ, atzin jaˈlin, bˈintzinjiy tiˈjjo ma kyqˈma qiˈja, ex qˈontza tumil qeˈy, awoˈy taqˈnila, tuˈn mina qo xobˈiˈy, aj qyoliˈn tiˈj Tyola.


hvem Fædrene tilhøre, og af hvem Kristus er efter Kødet, han, som er Gud over alle Ting, højlovet i Evighed! Amen. 	 Ex kˈwalbˈajqe kye tnejil qxeˈchil, aye nmaq nimil tiˈj Dios. Ex tuˈntzin kyyajil ikyjo, itzˈje Crist, a Dios, tAjaw Tkyaqil, nimxit tbˈi te jun majx. Ikyxitjo.


I vide jo selv, hvorledes I bør efterfølge os. Thi vi have ikke levet uskikkeligt iblandt eder, 	 Qalaˈ bˈiˈn kyuˈn qa il tiˈj tuˈn kyok lipeˈy tiˈjjo yekˈbˈil xkubˈ qqˈoˈn kywutza, quˈn nyataq kyˈajqoˈy kyxola,


Og ved den niende Time råbte Jesus med høj Røst og sagde: "Eloi! Eloi! Lama Sabaktani?" det er udlagt: "Min Gud! min Gud! hvorfor har du forladt mig?" 	 Ax orjo jaw ẍchˈin Jesús kujxix wen, ex tqˈma: Eloi, Eloi, lama sabactani. Atzin tzˈelpine ikyjo: ¡NMan Dios! ¡NMan Dios! ¿Tiˈxsin quˈn ma chin kyij ttzaqpiˈn?


Men han lærte i en af Synagogerne på Sabbaten. 	 Jun majjo ikyjo, toj jun qˈij te ajlabˈl, otaq tzˈok ten Jesús xnaqˈtzil toj jun muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios.


Og vi have erkendt og troet den Kærlighed, som Gud har til os. Gud er Kærlighed, og den, som bliver i Kærligheden, bliver i Gud, og Gud i ham. 	 Ikytziˈn, ma tzˈele qnikyˈjo te, ex ma txi qnimin, qa nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios qukˈa, quˈn ate Dios nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj. Ex ankye qe nchi bˈet toj tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios, ex nchi bˈet tzeˈnku taj Dios; ayepenkye at Diosjo kyukˈa.


Med Skamfuldhed siger jeg det, efterdi vi have været svage; men hvad end nogen trodser på (jeg taler i Dårskab), derpå trodser også jeg. 	 ¡Me manyor ẍtijqexa tuˈn n‑ikyˈx kyuˈn ikyjo! Me qeˈ, nlayxla tzikyˈx qe quˈn ikyjo. Qalatzin kyeˈ n‑ikyˈx kye kyuˈn a nya wen tuˈn tikyˈx kyuˈn. Me qa ma jaw kynimsin kyeˈ txqantl kyibˈ, exsin ikyx wejiˈy, ex kjawil nnimsin chˈin we wibˈ, iˈchaqxsin ikytzjo tzeˈnku jun xjal o tzˈokx toj twiˈ.


Den Tro, du har, hav den hos dig selv for Gud! Salig er den, som ikke dømmer sig selv i det, som han vælger. 	 Tenxit tnimbˈila twutz qMan Dios, quˈn nimxix kyˈiwbˈil tibˈajjo nimil, a ntnaˈn toj tanmin qa ntiˈ til tiˈjjo t‑xim, ex tiˈjjo tbˈinchbˈin.


Der var syv Brødre; og den første tog en Hustru, og da han døde, efterlod han ikke Afkom. 	 Jun maj, attaq wuq ichin kyitzˈimila kyibˈ. Atzin kytziky knet t‑xuˈjil, me ntiˈx jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim.


Og da han sagde dette, bleve alle hans Modstandere beskæmmede; og hele Skaren glædede sig over alle de herlige Gerninger, som gjordes af ham. 	 Bˈeˈx i jaw txˈixwe kyej tajqˈoj Jesús, tej tbˈaj tyolin Jesúsjo tyol kye. Ayetzin kyeˈ txqantl xjal, a iteˈtaq antza, bˈeˈx i jaw tzalaj kyeˈ, tej kylon teˈ tbˈinchbˈin Jesús, a nimxix kyoklin.


Og en af de skriftkloge, som havde hørt deres Ordskifte og set, at han svarede dem godt, kom til ham og spurgte ham: "Hvilket Bud er det første af alle?" 	 Teˈ tok tbˈiˈn jun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil ikyjo, tuˈn toj tumil i xi ttzaqˈwine Jesús, xi laqˈe tkˈatz ex xi tqanin: ¿Ankyeˈ tkawbˈil Dios nimxix toklin kyxoljo txqantl?


Og han sendte dem til Bethlehem og sagde: "Går hen og forhører eder nøje om Barnet; men når I have fundet det, da forkynder mig det, for at også jeg kan komme og tilbede det." 	 Ex bˈeˈxsin i xi tchqˈoˈn tzmax Belén, ex xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy antza, ex kyxjelinxa wen tiˈjjo tal neˈẍ. Ajtzin knet kyuˈn, kysmaˈntza tqanil weˈy, tuˈntzin ex ikyx wejiˈy tuˈn nxiˈy kˈulil twutz.


efterdi det jo var Gud, som i Kristus forligte Verden med sig selv, idet han ikke tilregner dem deres Overtrædelser og har nedlagt Forligelsens Ord i os. 	 Quˈn a t‑xim Diosjo, tuˈn kymujbˈin te kyibˈ tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ tukˈa, noq tuˈn Crist, a kyim te chojbˈil kyil, tuˈntzintla kyel wen twutz. Ex atzin jaˈlin, ma tzaj tqˈoˈn qoklin tuˈn t‑xi qqˈmaˈn kye kykyaqil, tuˈn kymujbˈin te kyibˈ tukˈa.


Da gik Disciplene atter bort til deres Hjem. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx o aja qjay.


Våger, og beder, for at I ikke skulle falde i Fristelse; Ånden er vel redebon, men Kødet er skrøbeligt." 	 Kyimil kywatla, ex kux chi bˈaj naˈn Diosa, tuˈn mina chi kubˈ tzˈaqa toj tqˈobˈ tajaw il, quˈn kyaja tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy a taj Dios, me alkyetz kuj n‑ele te kyeˈy tuˈn tbˈant.


Smeden Aleksander har gjort mig meget ondt; Herren vil betale ham efter hans Gerninger. 	 Atzin te Lejantr, a txˈnol kxbˈil, nimx nya bˈaˈn ma kubˈ tbˈinchin wiˈja. Ax qAjaw ktzajil qˈoˈnte t‑xel te, tiˈj tkyaqiljo ma bˈant tuˈn.


derfor skulle hendes Plager komme på een Dag: Død og Sorg og Hunger, og hun skal opbrændes med Ild; thi stærk er den Herre Gud, som har dømt hende. 	 Tuˈnpetziˈn, toj jun qˈij, ktzajil kyˈixsbˈajil kyiˈj: Aye kyimin, yajbˈil kyiˈj ex waˈyaj. Ex ajo kytanima ktzˈeˈyil tuˈn qˈaqˈ. Quˈn ate Dios, a qAjaw, a Kawil kyibˈaj, nimxix tipin.


men for selve de kaldede både Jøder og Grækere, Kristus som Guds Kraft og Guds Visdom. 	 Me atzin kyeˈ, ayeˈ o chi txokle, kyxoljo Judiy ex nya Judiyqe, ma tzˈok Crist te t‑xilin tipin ex t‑xilin tnabˈl qMan Dios.


Den havde en stor og høj Mur; den havde tolv Porte og over Portene tolv Engle og påskrevne Navne, hvilke ere Israels Børns tolv Stammers; 	 Ajo tnam attaq jun tiˈjile bˈinchink ma tij tweˈ, ex attaq kabˈlajaj tjpel, ex tiˈjjo tjpel, attaq kabˈlajaj angel, ex tzˈibˈinktaqjo kybˈi, a kybˈi kabˈlajaj tyajil Israel.


En Discipel er ikke over sin Mester, ej heller en Tjener over sin Herre. 	 Quˈn a nxnaqˈtzin tibˈ nlay jawjo toklin tibˈajjo nxnaqˈtzinte. Ex nlay jaw toklin aqˈnil tibˈaj tajaw aqˈuntl.


I øvrigt, Brødre! beder for os, at Herrens Ord må have Løb og forherliges ligesom hos eder, 	 Atzin jaˈlin, erman, chi naˈn Diosa qiˈja, tuˈn tkanin Tbˈanil Tqanil qAjaw liwey toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex tuˈn tkubˈ nimin, tzeˈnkuxjo tej xpon kanin kyxola.


Og den følgende Dag droge vi derfra og kom til Kæsarea, og vi gik ind i Evangelisten Filips Hus, han, som var en af de syv, og bleve hos ham. 	 Tojxi junxil qˈij, o etza antza, ex o ula toj tnam Cesarea, jaˈ najletaqjo jun qˈmal Tbˈanil Tqanil, Lip tbˈi, a toktaq te kyajlal wuq mojil kye tsanjil. O ikyˈa toj tja, ex antza, o kyijiˈy tukˈa.


Herren give ham at finde Barmhjertighed fra Herren på hin Dag! Og hvor megen Tjeneste han har gjort i Efesus, ved du bedst. 	 Noqxit ax qAjaw tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj tojjo tqˈijil, aj tul juntl majl, ex ajinkuy bˈilte jniˈxsin xmojin qukˈa, tej otoˈxtaq tojjo tnam Éfeso.


Da gik Disciplene til Jesus afsides og sagde: "Hvorfor kunde vi ikke uddrive den?" 	 Atzaj teˈ tok qchmon qibˈa qjunalxa, exsin xi qqanintza te Jesús: ¿Tiquˈn mi xbˈant qe qlajoˈn teˈ taqˈnil tajaw il toj tanminjo qˈa?


tilfaldt det ham efter Præstetjenestens Sædvane at gå ind i Herrens Tempel og bringe Røgelseofferet. 	 Me ataqtziˈn ntene kyuˈn nej nbˈaj kyjyoˈn kyxolx, alkye jun tuˈn tokx tojjo tnejil ja te nabˈl Dios, a jaˈ nkubˈe patittaq pon; me a Zakariy tzyet tuˈn tokx.


Da ynkedes samme Tjeners Herre inderligt over ham og lod ham løs og eftergav ham Gælden. 	 Bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kawil tiˈj, ex bˈeˈx kubˈ tnajsin tkˈas te jun majx; ex bˈeˈx xi ttzaqpiˈn.


Alt formår jeg i ham, som gør mig stærk. 	 Tkyaqilx weˈ aku tzikyˈx wuˈn, quˈn ate Crist nmojin weˈy.


Så lod man dem da fare, og de kom ned til Antiokia og forsamlede Mængden og overgave Brevet. 	 Atzaj teˈ kybˈaj yolin, ex tej tbˈaj kytzˈibˈin uˈj, bˈeˈxsin i xiˈtz toj Antyokiy. Atzaj teˈ kykanin, oktzin kychmoˈn Ttanim Dios, ex xi kyqˈoˈn uˈj.


Ja, endog Hårene på eders Hoved ere alle talte; frygter ikke, I ere mere værd end mange Spurve. 	 ¿Yajtziljo kyetza? Majqexpeˈ jniˈ tsmal kywiˈy ajlaˈnqemile tuˈn Dios. Tuˈnpetziˈn, mina chi tzaj xobˈ kyeˈ, quˈn tuˈn nimxixtl kyeˈ kyoklin kywutzjo txqan tal pichˈ.


Salige er I, når Menneskene hade eder, og når de udstøde eder og håne eder og forkaste eders Navn som ondt for Menneskesønnens Skyld. 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ, aj kyel ikyˈiˈn kyuˈnxjal, aj kyex lajoˈn, ex aj kyok yisoˈn kyuˈn, aj tel iˈjliˈn kybˈiˈy, noqx tuˈn npaja, ayiˈn a Tkˈwal Ichin.


Men førend Troen kom, holdtes vi indelukkede under Lovens Bevogtning til den Tro, som skulde åbenbares, 	 Ojtxe, tej naˈmtaq tuljo nimbˈil tiˈj Kolil Jesús, jpuˈnqokxtaq tjaqˈ tqanbˈil ojtxe kawbˈil, ex nqo ayoˈntaq tuˈn qtzaqpaj. Me atzin jaˈlin, ma qo tzaqpaj noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Jesús.


Thi det er blevet mig fortalt om eder, mine Brødre! af Bloes Husfolk, at der er Splidagtighed iblandt eder. 	 Quˈn o nbˈiˈy jun tqanil kyiˈja kyuˈn jniˈ tbˈaj Kloé, qa at qˈoj kyxola.


Men hvem I tilgive noget, ham tilgiver også jeg; thi også hvad jeg selv har tilgivet, om jeg har tilgivet noget, det har jeg gjort for eders Skyld, for Kristi Åsyn, 	 Tuˈnpetziˈn, qa ma kubˈ kynajsiˈn til, ex ikyxjo weˈ kˈwel nnajsiˈn tkyaqiljo nya bˈaˈn, a xbˈant tuˈn. Me tzeˈnku qa nya wiˈja xkubˈ tbˈinchineˈ il, bˈalaqa nyaqiˈn kchin najsilte. Me kˈwel nbˈinchiˈn, noq te jun yekˈbˈil kywutza qa at jun najsbˈil qil te jun majx tuˈn Crist.


Men da Jesus kendte deres Tanker, svarede han og sagde til dem: "Hvad tænke I på i eders Hjerter? 	 Me ante Jesús bˈeˈx el tnikyˈ tiˈj tiˈtaq nkyxime, ex xi tqanin kye: ¿Tiquˈn nkubˈ kyximinjiˈy ikyjo?


for at give hans Folk Erkendelse af Frelse ved deres Synders Forladelse, 	 Kˈwel tnajsin Dios kyila, ex kchi kletila tuˈn, chkujiy kye.


og sagde til ham: "Se til, at du ikke siger noget til nogen herom; men gå hen, fremstil dig selv for Præsten, og offer for din Renselse det, som Moses har befalet, til Vidnesbyrd for dem!" 	 Bˈiˈnkuy. Mi txi tqˈmaˈn te aˈla. Qalaˈ ku txiˈy, ex yekˈinx tibˈa te kypale aj Judiy, ex qˈonxa jun oyaj te aqˈbˈil chjonte, tuˈn ma tzul Dios tey, a tzeˈnkuxjo kubˈ ttzˈibˈin Moisés ojtxe, tuˈntzin kybˈin texjal qa ma qˈanita.


Og han sendte Sendebud forud for sig; og de gik og kom ind i en Samaritanerlandsby for at berede ham Herberge. 	 Me nej i xi tnejsin kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin tzma tojjo jun kojbˈil te Samaria, tuˈntzintla tjyet jun ja kyuˈn, jaˈ tuˈntaq tktane Jesús.


Jeg er Alfa og Omega, den første og den sidste, Begyndelsen og Enden. 	 Ayin weˈ ẍin kubˈ bˈinchinte ojtxe, ex kbˈajil tkyaqil wuˈn. Ayiˈn intin, ex mibˈin bˈaj. Ayin weˈ atxix te tnejil, ex tibˈaj tkyaqilch.


og til de førstefødtes Menighed, som ere indskrevne i Himlene, og til en Dommer, som er alles Gud, og til de fuldkommede retfærdiges Ånder 	 ex atzintza kychmomile kyibˈjo aye tnejil nimil, a aye tkˈwal qMan Dios, a tzˈibˈin kybˈi tzma toj kyaˈj. Ex atzintza, najle Dios, a Kawil kyibˈaj kykyaqiljo qtzan nimil, ayeˈ tbˈanilx kubˈ kybˈinchin twutz Dios, ex ayeˈ tzˈaqleqe wen tuˈn.


som der er skrevet hos Profeten Esajas: "Se, jeg sender min Engel for dit Ansigt, han skal berede din Vej. 	 Tqˈma Dios te Tkˈwal tojjo uˈj, a kubˈ ttzˈibˈin jun yolil Tyol Dios ojtxe, Isaías tbˈi. Chiˈ kyjaluˈn: Kxel nchqˈoˈn twutz txˈotxˈ. Me nej kxel nchqˈoˈn jun nsaˈn qˈmal tqanila, ex tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutza.


Men da Kvinden så, at det ikke var skjult, kom hun bævende og faldt ned for ham og fortalte i alt Folkets Påhør, af hvad Årsag hun havde rørt ved ham, og hvorledes hun straks var bleven helbredt. 	 Kubˈtzin t‑ximin tej qya, a qa nlay tzˈewittaq. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj laqˈe tkˈatz Jesús luˈlin wen tuˈn t‑xobˈil, ex bˈeˈx kubˈ meje t‑xe tqan. Kubˈtzin tpaˈntz kyxolxjal tiquˈnil ok ttzyuˈn t‑xbˈalin Jesús, ex kubˈ tqˈmaˈntz, qa bˈeˈx qˈanitku texjo paq anetziˈn.


Derfor lovede han med en Ed at give hende, hvad som helst hun begærede. 	 Ex bˈeˈx pon tkˈuˈj Herodes tiˈj, ex kubˈ tqˈmaˈn tbˈi Dios tiˈj tyol: Qanintza weˈy noq alkye taja, chiˈ te txin.


Men Ypperstepræsterne ophidsede Mængden til at bede om, at han hellere skulde løslade dem Barabbas. 	 I bˈaj ok ten kynejil pale qˈmalte kye jniˈ xjal, tuˈn t‑xi kyqanin te Pilat, tuˈn t‑xi tzaqpet Barrabás.


da svarede Johannes og sagde til alle: "Jeg døber eder med Vand; men den kommer, som er stærkere end jeg, og hvis Skotvinge jeg ikke er værdig at løse; han skal døbe eder med den Helligånd og Ild. 	 Me atzin te Juan xi qˈmante kye kyjaluˈn: Me metzin weˈ, nchi kux nqˈoˈn xjol toj aˈ te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa ma tzˈajtz tiˈj kyanmin. Me ante tzul wiˈjxiy nya noq oˈkx tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ, qalaˈ kxel tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin te jun majx te patbˈil jniˈ il toj. Quˈn at nimxixtl tipin tzeˈnku weˈ, ex ntiˈ we woklin nipe tuˈn woka te taqˈnil.


Ligeså formanede han også Folket om mange andre Ting og forkyndte dem Evangeliet. 	 Nimku tumil bˈaj tqˈmaˈn Juan kyexjal, tej tqˈmetj Tbˈanil Tqanil.


Thi han havde ofte været bunden med Bøjer og Lænker, og Lænkerne vare sprængte af ham og Bøjerne sønderslidte, og ingen kunde tæmme ham. 	 Ilaˈ maj i kubˈ kˈloˈn tqan ex tqˈobˈ tukˈa kxbˈil, me bˈeˈxtaq nbˈaj kubˈ tlaqin, ex mix aˈlxtaq nxkye tiˈj.


Men da Apostlene i Jerusalem hørte, at Samaria havde taget imod Guds Ord, sendte de Peter og Johannes til dem, 	 Tej kybˈinte tsanjil, a iteˈtaq toj Jerusalén, qa otaq chi nimin aj Samaria Tyol Dios, bˈeˈxsin xi smaˈn Pegr ex Juan antza.


som der også er skrevet i den anden Salme: "Du er min Søn, jeg har født dig i Dag." 	 Me atzin jaˈlin, ma tzaj qˈoˈn jun oybˈil tiˈj jun akˈaj chwinqil qe, a awo tzajninqo kyiˈj. Atzin t‑xilin yol lo, ma kubˈ tbˈinchin tzmaxiˈ teˈ xjatz anqˈin juntl majl, tzeˈnkuxjo tzˈibˈin toj tkabˈ Bˈitz te Tuˈjil Tyol Dios: Axix te nkˈwala, quˈn jaˈlin ma txi nqˈoˈn tchwinqila twutz txˈotxˈ.


Vel havde også den første Pagt Forskrifter for Gudstjenesten og en jordisk Helligdom. 	 Ojtxe, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios, attaq nim kawbˈil te kˈulbˈil, ex jun ja bˈinchin tukˈa xbˈalin, te naˈbˈl Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Men Simon svarede og sagde: "Beder I for mig til Herren, for at intet af det, som I have sagt, skal komme over mig." 	 Xitzin ttzaqˈwin Simun kyjaluˈn: Kux chi naˈn Diosa wiˈja, tuˈntzintla mi tzikyˈe wiˈja tkyaqiljo ma bˈaj kyqˈmaˈn weˈy.


nemlig da han fik Ære og Herlighed af Gud Fader, idet en sådan Røst lød til ham fra den majestætiske Herlighed: "Denne er min Søn, den elskede, i hvem jeg har Velbehag." 	 Quˈn qliˈy qa nimxix toklin Jesús, ex nimx tqoptzˈajiyil, teˈ t‑xi tqˈmaˈn Dios, a wenxix ex nimxix tbˈi: Apen wejiˈy nkˈwal, kˈuˈjlin wuˈn, a nchin tzalaja tiˈjch.


Have vi alene i dette Liv sat vort Håb til Kristus, da ere vi de ynkværdigste af alle Mennesker. 	 Ay werman, a noqpetzin oˈkx tajbˈin qnimbˈil tiˈj Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noqxitla ma kubˈ qsbˈuˈn te qibˈtz tzeˈnku kye txqantl xjal.


Og de forlode ham alle og flyede. 	 Te tok kykaˈyin t‑xnaqˈtzbˈin teˈ ttzyet, bˈeˈx i bˈaj kubˈ toj bˈe, exsin kyij kytzaqpiˈntz tjunalx.


Thi hvem har kendt Herrens Sind? eller hvem blev hans Rådgiver? 	 ¿Ma atpela jun n‑el tnikyˈ tiˈjjo tnabˈl qAjaw? Ex ¿Ma atpela jun o tzaj xnaqˈtzinte?


ham, det er mit eget Hjerte. 	 Nimxix nkˈuˈja tiˈj, me kxel nsmaˈn juntl majl tukˈiy.


Men i de Dage fremstår Johannes Døberen og prædiker i Judæas Ørken og siger: 	 Tbˈajlinxiˈ ilaˈ abˈqˈe, ul Juan, a Jawsil Aˈ, tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj, tojx ttxˈotxˈ Judey. Me bˈeˈx i xiˈ nim xjal bˈilte, quˈn nyolintaq Juan tiˈj Tyol Dios,


Eller mene I, at Skriftens Ord ere tomme Ord? Med Nidkærhed længes han efter den Ånd, han har givet Bolig i os, men han skænker desto større Nåde. 	 Twutzxix teˈ Tuˈjil Tyol Dios, qa n‑ok tkˈuˈjlin Diosjo a qxew, a xkyij tqˈoˈn qojxi.


at vort Evangelium ikke kom til eder i Ord alene, men også i Kraft og i den Helligånd og i fuld Overbevisning, som I jo vide, hvorledes vi færdedes iblandt eder for eders Skyld. 	 quˈn tej t‑xi qqˈmaˈn tqanil kolbˈil kyeˈy, nya noq toj qnabˈla quˈnx qibˈxa, qalaˈ tuˈn tipin Xewbˈaj Xjan. Qˈuqlexix qkˈuˈja tiˈj, qa twutzxixjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex bˈiˈn qchwinqila kyuˈn, tzeˈn xqo bˈetiˈy kyxola, noq tuˈn kyel wena twutz Dios.


Jeg er Abrahams Gud og Isaks Gud og Jakobs Gud. Han er ikke dødes, men levendes Gud." 	 Ayin wejiˈy tDios Abraham, te Isaac ex te Jacob? Mix tqˈma qa ayintaq wejiˈy, qalaˈ ayin wejiˈych. Ikytziˈn, ate Dios nya kyDios kyimnin, qalaˈ kyDios itzˈ, exla qa o chi kyim tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj twutz Dios, itzˈqe kykyaqilx.