Og en af de syv Engle, som havde de syv Skåle, der vare fulde af de syv sidste Plager, kom og talte med mig og sagde: Kom, jeg vil vise dig Bruden, Lammets Hustru. 	 Ex nliy jun angel, a attaq kyxoljo wuq angel, ayeˈ qˈiˈntaq wuq laq kyuˈn, nojninqe kyukˈa wuq kyˈixsbˈajil te bˈisbˈajil tyabˈ twiˈ Dios. Ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ku tzaja. Ex kxel nyekˈinjiˈy txin tey, a bˈantnin tten tuˈn tok meje, a t‑xuˈjiljo tal Tal rit.


Og han byder Skaren af sætte sig ned på Jorden; og han tog de syv Brød, takkede, brød, dem og gav sine Disciple dem, at de skulde lægge dem for; og de lagde dem for Skaren. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye jniˈ xjal, tuˈn kybˈaj kubˈ qe, ex i jaw ttzyuˈn wabˈj toj tqˈobˈ. Xi tqˈoˈn chjonte te Dios kyiˈj, bˈaj kubˈ tpiẍin, exsin ok ten sipilte kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn tbˈaj kubˈ kysipin kyxoljo jniˈ xjal.


hvis Tjener jeg er bleven efter den Guds Husholdning, som blev given mig over for eder, nemlig fuldelig at forkynde Guds Ord, 	 Quˈn ma tzaj tqˈoˈn Dios wokliˈn te jun aqˈnil txol Ttanim, quˈn atzin waqˈiˈn, a o tzaj tqˈoˈn, a tuˈn t‑xi nqˈoˈn kyeˈy tkyaqiljo Tyol Dios,


men han tog Afsked og sagde: " (Jeg må endelig holde denne forestående Højtid i Jerusalem; men) jeg vil atter vende tilbage til eder, om Gud vil." Og han sejlede ud fra Efesus 	 Qalaˈ, bˈeˈx i kyij tqˈolbˈin, ex tqˈma: Qa taj qMan Dios, okla chin meltzˈajila qˈolbˈil kyeˈy juntl majl.


Og se, de råbte og sagde: "Hvad have vi med dig at gøre, du Guds Søn? Er du kommen hid før Tiden for at pine os?" 	 exsin i jaw ẍchˈintz kyjaluˈn: Ay Jesús, Tkˈwal Dios. ¿Tiˈ taja qiˈja? ¿Ma tzula yajil qeˈy, ex naˈm tpon tqˈijil paˈbˈin?


Da svarede han: "Om han er en Synder, ved jeg ikke; een Ting ved jeg, at jeg, som var blind, nu ser." 	 Ante ichin xi ttzaqˈwin: Qa aj il mo qa minaj; oˈkx wejiˈy bˈiˈn wuˈn qa moẍqintaqa. Atziˈn jaˈlin ma bˈant nkaˈyiˈn.


og ligeså forlode også Mændene den naturlige Omgang med Kvinden og optændtes ideres Brynde efter hverandre, så at Mænd øvede Uterlighed med Mænd og fik deres Vildfarelses Løn, som det burde sig, på sig selv. 	 Ex ikyqex ichin, kyij kytzaqpiˈn kymujbˈil kyibˈ tukˈa kyxuˈjil, tuˈn tpon kykˈuˈj tiˈj juntl ichin, ex kubˈ kẍe ichin tukˈa ichin, noq tuˈn kybˈinchin tkyaqil wiq kyˈaˈjin te txˈixwejil. Ax Dios tzaj qˈoˈnte jun tkawbˈil kuj tiˈj kyxmilil, noq tuˈn ttzˈeˈy kywutz, tiˈjjo kybˈinchbˈin ikyjo, a manyor tzˈilxix.


og jeg frygtede og gik hen og skjulte din Talent i Jorden; se, her har du, hvad dit er. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx in tzaj xobˈa tey, qa xnajku pwaq wuˈn. Tuˈnpetziˈn bˈeˈx xkux nmiquˈn toj txˈotxˈ. Ex luˈ tpwaqa lo.


Nikodemus, han, som var kommen til ham om Natten og var en af dem, sagde til dem: 	 Me attaq jun Parisey, Nicodem tbˈi, a xtaˈj yolil tukˈa Jesús toj qnikyˈin, ex xi tqˈmaˈn:


Da tog Paulus Mændene med sig næste dag, og efter at have renset sig sammen med dem gik han ind i Helligdommen og anmeldte Renselsesdagenes Udløb, da Offeret blev bragt for hver enkelt af dem. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx i xi tkˈleˈn Pabl ayej kyaje ichin, ex tojxi juntl qˈij, kubˈ tsaqsin tibˈ junx kyukˈa, tzeˈnku ntene kyxol aj Judiy. Texjo or anetziˈn, bˈeˈx okx tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, noq tuˈn tqˈmet jtojtaq tuˈn tjapin bˈajjo qˈij, jaˈ tuˈn kynimintaqjo kyyol te Dios, ex jtojtaq tuˈn tkyij tqˈoˈn junjun toyaj.


Men den, som forarger een af disse små, som tro på mig, ham var det bedre, at der var hængt en Møllesten om hans Hals, og han var sænket i Havets Dyb. 	 Noq alkye jun xjal ntjyoˈn tumil tzeˈn tten, tuˈn tel tpaˈn jun tal kˈwal tibˈ tiˈj tnimbˈil wiˈja, junxpetla tzˈele te te, tuˈn tok kˈlet jun ma tij abˈj te chebˈl triy tiˈj tqul, ex tuˈn t‑xi t‑xoˈn tibˈ toj aˈ, tuˈn tkyim te jun majx, tzeˈnkuljo tuˈn tokx toj paˈbˈin twutz Dios tukˈaˈ til ikyjo.


Men det, som blev sået på Stengrund, er den, som hører Ordet og straks modtager det med Glæde. 	 Ex atzin ijaj, a kubˈ tzˈaq kyxol abˈj, ikyqetziˈn tzeˈnqe xjal jun paqx nxi kynimin Tyol Dios ex tukˈa tzaljbˈil.


men Gud beviser sin Kærlighed over for os, ved at Kristus døde for os, medens vi endnu vare Syndere. 	 Me metzin te Dios tzaj tyekˈin tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qe: Quˈn tej naˈmxtaq qnimin, ex otoˈxtaq toj il, bˈeˈx kyim Crist te qxel.


Men Jesus svarede ikke mere noget, så at Pilatus undrede sig. 	 Noq jaw kaˈylaj Pilat, tuˈn mix xi ttzaqˈwine Jesús.


Thi det sømmede sig ham, for hvis Skyld alle Ting ere, og ved hvem alle Ting ere, når han førte mange Sønner til Herlighed, da at fuldkomme deres Frelses Ophavsmand igennem Lidelser. 	 Taj Dios tuˈn tkolin kyiˈj xjal, tuˈn tok jun kyoklin tzeˈnku te tnejil, tuˈn tyekˈin tqoptzˈajiyil tipin toj kychwinqil, ex tuˈn kykawiˈn juntl majl tibˈaj tkyaqiljo, a kubˈ tchˈiysin Dios. Tuˈnpetzintzjo, iltaq tiˈj tuˈn ttzaj tsmaˈn qMan Dios Jesús, a Tkˈwal, tuˈn tkyim te Kolil kyiˈjxjal, ex tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil tajbˈil qMan, tuˈn tok tzˈaqle te jun majx.


Thi Lammet, som er midt for Tronen, skal vogte dem og lede dem til Livets Vandkilder; og Gud skal aftørre hver Tåre af deres Øjne. 	 Quˈn a teˈ tal Tal rit, a qˈuqle toj tkˈuˈj qˈuqbˈil, kchi okil tkyikˈleˈn tzeˈnku rit. Ex kchi xel ttxkoˈn tojjo xlokˈ aˈ, tuˈn kyten kychwinqil te jun majx. Ex aku Dios k‑elil suˈnte taˈl kywutz.


Thi her er det Ord sandt: En sår, og en anden høster. 	 Quˈn twutzxixjo jun yol nkyqˈmaˈnxjal kyjaluˈn: Junxilte nkux awante, ex junxilte njaw chmon teˈ twutz, me junx twiˈ kykˈuˈj ktzajil kytzyuˈn tiˈj.


således som han talte ved sine hellige Profeters Mund fra fordums Tid, 	 Atziˈn luˈn a qˈumj ojtxe kyuˈn xjan yolil Tyol Dios, tej kyqˈma:


Og han skrev et Brev af følgende Indhold: 	 Ex xi smaˈn jun uˈj kye, a ntqˈmaˈntaq kyjaluˈn:


Og den Herlighed, som du har givet mig, har jeg givet dem, for at de skulle være eet, ligesom vi ere eet, 	 Ma txi nqˈoˈn t‑xilin tumila kye, ikyxjo tzeˈnku ma tzaj tqˈoˈn weˈy, tuˈntzintla junx kyten tzeˈnku qe, junx qten.


Ligeså er også Troen, dersom den ikke har Gerninger, død i sig selv. 	 Ikytzin nbˈajjo toj qnimbˈil; kyimnin taˈye, ex ntiˈ tajbˈin, qa noq xkubˈ qyolin, ex qa mi xkubˈ qyekˈin tukˈa qbˈinchbˈin.


han, som, da han var i Guds Skikkelse ikke holdt det for et Rov at være Gud lig, 	 quˈn ikyx t‑xilin luˈn: Me exla qa ax Diosjo, me mix jaw tiˈne tibˈ, tuˈn tok toklin tzeˈn te Dios,


Thi mange ere kaldede, men få ere udvalgte." 	 Quˈn nimxte txokenj tojjo kolbˈil, me noqx jteˈbˈin kjawil skˈet, chi Jesús.


Større Kærlighed har ingen end denne, at han sætter sit Liv til for sine Venner. 	 Ex ante qkˈuˈjbˈiljo nimxix toklin, tuˈn t‑xi qqˈoˈn qchwinqil noq tuˈn tpaj qukˈa.


Men han vidste deres Tanker; og han sagde til Manden, som havde den visne Hånd: "Rejs dig og stå frem her i Midten!" Og han rejste sig og stod frem. 	 Me ataqtzin te Jesús tojtzqiˈntaql teˈ kyxim, exsin xi tqˈmaˈntz teˈ yabˈ: ¡Weˈksa, ex weˈkuy kywutzxjal! Atzin tej ichin bˈeˈx jaw weˈ.


Tre Gange er jeg bleven pisket, een Gang stenet, tre Gange har jeg lidt Skibbrud, et Døgn har jeg tilbragt på Dybet; 	 Oxe maj in bˈaj jemiˈn tuˈn tze; jun maj chˈime in kyimiˈy, teˈ wok xoˈn tukˈa abˈj; oxe maj xi mulqˈaj bark toj aˈ, a jaˈ intinkxetaqa. Antza ikyˈ jun qnikyˈin ex jun qˈij wuˈn toj ttxuyil aˈ.


Og Jesus svarede og sagde til dem: "De raske trænge ikke til Læge, men de syge. 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ayetziˈn bˈaˈnqe ntiˈ kye tajbˈin qˈanil kye; me meqetziˈn yabˈqe, atpen kyeˈ tajbˈin kye.


Ham oprejste Gud på den tredje dag og gav ham at åbenbares, 	 Me a Dios jatz anqˈsinte juntl majl toj toxin qˈij, ex ax kubˈ yekˈinte qxola.


Og Jesus vendte i Åndens Kraft tilbage til Galilæa, og Rygtet om ham kom ud i hele det omliggende Land. 	 Nojnintaq te Jesús tuˈn tipin Xewbˈaj Xjan, tej tmeltzˈaj toj ttxˈotxˈ Galiley, ex nimxtaq nyolajtz tqanil toj kykyaqiljo tnam iteˈtaq tiˈjileˈ txˈotxˈ anetziˈn.


Og da de søgte at slå ham ihjel, gik der Melding op til Krigsøversten for Vagtafdelingen, at hele Jerusalem var i Oprør. 	 Chˈixtaq tkubˈ bˈyoˈn Pabl, tej tbˈintej jun ichin te aj Rom, a tnejil xqˈuqil tnam te Jerusalén, jun tqanil, qa otaq chi jaw tilj kykyaqil xjal.


Og han spurgte dem: "Men I, hvem sige I, at jeg er?" Peter svarede og siger til ham: "Du er Kristus." 	 ¿Yajtzin kye toj kywutz? ¿Ankyeqiˈn? chi Jesúsjo. Xi ttzaqˈwin Pegr: A tejiy Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, tuˈn tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ, chiˈ.


Og dette skulle I have til Tegn: I skulle finde et Barn svøbt, liggende i en Krybbe." 	 Tuˈn tel kynikyˈa te, ok kjyetil jun neˈẍ kyuˈn ptzoˈnkux toj tan ex kuẍleku toj twabˈl chej toj jun kyja aluˈmj.


så vi ikke rose os ud i det umålelige af andres Arbejder, men have det Håb, at, når eders Tro vokser, ville vi hos eder blive store, efter vor Grænselinie, så vi kunne komme langt videre 	 Ex mi nja qnimin qibˈa tukˈa taqˈnbˈin juntl, tuˈn tok qqˈoˈn te qeˈy; qalaˈ noqx qˈuqle qkˈuˈja tiˈj, tuˈn tchˈiy kynimbˈila, ex tuˈn tchˈiyjo qaqˈiˈn kyxola,


Den, som er tro i det mindste, er også tro i meget, og den, som er uretfærdig i det mindste, er også uretfærdig i meget. 	 Quˈn qa tukˈa tumil njapin bˈaj jun xjal toj jun tiˈ tal muchˈ, ex ikyxjo tukˈa tumil kjapin bˈajjo toj jun tiˈ, a nimxix toklin. Tuˈnpetziˈn, aku tzˈok qe qkˈuˈj tiˈj. Qalaˈ atzinl teˈ nya bˈaˈn tbˈinchbˈin toj jun tiˈ tal netzˈ, ex nya bˈaˈn kˈwel tbˈinchine toj jun tiˈ, a nimxix toklin.


Hvad da? have vi noget forud? Aldeles ikke; vi have jo ovenfor anklaget både Jøder og Grækere for alle at være under Synd, 	 Atzin jaˈlin, ¿Ma awotzinqe, a Judiyqo, nimxixtl qoklin tzeˈnku txqantl? Mina. Quˈn ma bˈaj qyekˈin tojjo xnaqˈtzbˈil lo, qa kykyaqilxjal aj ilqe, exla qa Judiy ex qa nya Judiyqe.


Og der er ikke Frelse i nogen anden; thi der er ikke noget andet Navn under Himmelen, givet iblandt Mennesker, ved hvilket vi skulle blive frelste." 	 Me nim n‑ajbˈin Jesús te qe, quˈn oˈkx te Jesús Kolil, ex mix aˈl qukˈa aku jyete kolbˈil te qe, quˈn ntiˈ toklin juntl bˈibˈaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a o tzaj qˈmaˈn tuˈn Dios, a jaˈ aku qo klete, chi Pegr.


Og jeg så en anden vældige Engel komme ned fra Himmelen, svøbt i en Sky, og Regnbuen var på hans Hoved, og hans Ansigt var som Solen og hans Fødder som Ildsøjler, 	 Ex xi nkaˈyiˈn jun angel nimxix tipin kyjaˈtaq tkuˈtz toj kyaˈj bˈaltzˈin toj muj. Attaq jun t‑xew kan tibˈaj twiˈ; atziˈn twutz nqoptzˈaj wen tzeˈnku qˈij, ex ayetziˈn tkux, tzeˈnku tqan qˈaqˈ njulin wen.


efter at have afvæbnet Magterne og Myndighederne, stillede han dem åbenlyst til Skue, da han i ham førte dem i Sejrstog. 	 Tej tkyim Jesús twutz cruz, ex tej tjaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, kubˈ tyekˈin kywutz kykyaqilxjal, qa at nimxixtl tipin tibˈaj tkyaqil nmaq nejinel ex tibˈaj tajaw kyimin, ex tibˈaj tkyaqil kawbˈil toj tchˈiysbˈin Dios, ex kubˈ tchikyˈbˈinxix wen qa o kanbˈin tibˈaj tkyaqiljo luˈn.


Og han begyndte at tale frimodigt i Synagogen. Men da Priskilla og Akvila hørte ham,toge de ham til sig og udlagde ham Guds Vej nøjere. 	 Ok ten Apolos yolil tukˈa tkyaqil xjal toj ja te kynabˈl Dios Judiy. Me tej tbˈijte tuˈn Priscila ex Aquila, bˈeˈx xi txkoˈn, exsin xi qˈmaˈntz te, tzeˈnxix tzˈelpineˈ tumil tbˈeyil qMan Dios; xi tnimin ikyjo.


Og de tolv Porte vare tolv Perler, hver af Portene var af een Perle, og Stadens Gade var rent Guld som gennemsigtigt Glar. 	 Ex ayetziˈn kabˈlajaj tjpel, ayetziˈn kabˈlajaj perlas, tzeˈnku a tzajnin toj ttxuyil aˈ. Ex teyile junjun toktaq junjun perla tiˈj. Atzin tbˈeyiljo tnam toj nikyˈjin, bˈinchin junx te qˈanpwaq, a nqoptzˈaj tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj.


så at de endogså bare de syge ud på Gaderne og lagde dem på Senge og Løjbænke, for at når Peter kom, endog blot hans Skygge kunde overskygge nogen af dem. 	 Ex nchi bˈajxi kyiˈntaq yabˈ kyoj bˈe kyibˈaj tal kypop ex kyibˈaj iqbˈil kye yabˈ, tuˈntzintla aj tikyˈ Pegr, iˈchaqtla oˈkx t‑xlekemil aku pontaq kanin kyibˈaj junjun yabˈ, tuˈn kykubˈ qˈanit.


Lægen Lukas, den elskede, hilser eder, og Demas. 	 Ex ikyx te Lucas, a qˈanil, ex kˈuˈjlin quˈn, junx tukˈa Demas ncheˈx qˈolbˈiˈn kyuˈn.


Men nu, Brødre! dersom jeg kommer til eder og taler i Tunger, hvad vil jeg da gavne eder, hvis jeg ikke taler til eder enten ved Åbenbaring eller ved Kundskab, enten ved Profeti eller ved Lære? 	 Atziˈn jaˈlin werman, qa ma chin kaniˈn yolil kyxola toj noq tzeˈnchaqku yol, ¿Tiˈn k‑ajbˈile kyeˈy, qa mi ẍin yoliˈn jun xim, jun nabˈl, jun yol, mo jun xnaqˈtzbˈil, a tiˈj Tyol Dios?


Men dette "endnu een Gang" giver til Kende, at de Ting, der rystes, skulle omskiftes, efterdi de ere skabte, for at de Ting, der ikke rystes, skulle blive. 	 Atziˈn t‑xilin yol, a juntl majl, ntqˈmaˈn qa il tiˈj tuˈn tyuchˈj tkyaqiljo bˈaˈn luˈlin, a tchˈiysbˈin Dios noq tuˈn Tyol, quˈn tuˈn ntiˈ tqˈuqil, ex quˈn tuˈn kykyij ten tkyaqiljo, ayeˈ mibˈin chi luˈlin.


hvilket vi have som et Sjælens Anker, der er sikkert og fast og går ind inden for Forhænget, 	 Atzin qˈuqbˈil qkˈuˈjjo lo, a nqo kubˈ tqˈoˈn jikyinxix toj qchwinqil tzeˈnku jun kxbˈil alxix wen, a n‑ajbˈin te jun bark, tuˈn mina txalpaj toj aˈ. Ex atzin qqˈuqbˈil qkˈuˈj tzajnin tiˈjjo qnimbˈil, ex atzin ntzaj qˈoˈnte qokliˈn tuˈn qokx tiˈjxi xbˈalin te paˈbˈl, tzma jaˈ taˈye Dios toj kyaˈj. Me atzin ojtxe, ntiˈtaq tumil tuˈn qokx antza.


Derfor har også Guds Visdom sagt: Jeg vil sende Profeter og Apostle til dem, og nogle af dem skulle de slå ihjel og forfølge, 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx tqˈma te Dios, a nimx t‑xilin tnabˈl. Chiˈ kyjaluˈn: Ok kchi xel nchqˈoˈn weˈ nyolila exqetziˈn nxnaqˈtzbˈiˈn. Me iteˈ junjun kye kchi kˈwel bˈyoˈn, ex iteˈ junjuntl ok ktzyetil kylajche.


Men da han så deres Hykleri, sagde han til dem: "Hvorfor friste I mig? Bringer mig en Denar", for at jeg kan se den." 	 Me tojtzqiˈntaq te Jesúsjo kyxmiletzˈil tiˈjjo xi kyqanin, ex xi tqˈmaˈn kye: N‑el we nikyˈ te tiˈjjo kyaja. Kyaja tuˈn nkubˈ tzˈaqa tiˈjjo nxnaqˈtzbˈila. Kyyekˈintziˈn jun pwaq weˈy, tuˈn tok nkaˈyiˈn.


Men en fattig ved Navn Lazarus var lagt ved hans Port, fuld af Sår. 	 Ex ikyxjo, attaq juntl ichin yaj, Lázaro tbˈi, a otaqx tzˈel bˈoˈlin tiˈj tukˈa txqan txˈaˈk. Twutz txˈotxˈ nkubˈe qeyetaq, ex axixtza ttzi tja qˈinin qanil mojbˈil kye xjal.


Derfor, efterdi vi have disse Forjættelser, I elskede! så lader os rense os selv fra al Kødets og Åndens Besmittelse, så vi gennemføre Hellighed i Guds Frygt! 	 Ikytziˈn werman, ayiˈy at‑xix nkˈuˈja kyiˈja; ayetzin yoljo o chi tzaj tqˈmaˈn Dios qe. Tuˈnpetziˈn, qqˈonktzin tilil, tuˈn qsaqix te tkyaqiljo nya bˈaˈn toj qxmilil ex toj qanmin, tuˈn qok tzˈaqle, noq tuˈn tchewil Dios.


"Frygt ikke, Paulus! du skal blive stillet for Kejseren; og se,Gud har skænket dig alle dem, som sejle med dig." 	 Ex saj tqˈmaˈn angel weˈy kyjaluˈn: Mi tzaj xobˈa Pabl, quˈn tuˈn ntiˈ jun mibˈin kykyˈelix tiˈja, quˈn il tiˈj tuˈn t‑xiˈy twutz tnejilxix kawil toj Rom. Ex noq tuˈn tpaja, kykyaqiljo iteˈ tukˈiy toj bark, ok kchi kletil tuˈn Dios.


Thi dertil bleve I kaldede, efterdi også Kristus har lidt for eder, efterladende eder et Forbillede, for at I skulle følge i hans Fodspor, 	 Quˈn tuˈnpetziˈn, ma qo tzaj ttxkoˈn Dios tuˈn tikyˈx quˈn, tzeˈnku te Crist nim ma tzikyˈx tuˈn, noq tuˈn qpaj; ex tuˈnjo lo, ma tzaj tqˈoˈn jun yekˈbˈil qe.


Thi vi kunne ikke lade være at tale om det, som vi have set og hørt." 	 quˈn nlay bˈant tuˈn mina qo yoliˈn tiˈjjo a o qbˈiˈy ex o qliˈy.


Da han havde sagt dette til dem, blev han i Galilæa. 	 Tbˈajlinxiˈ tqˈmaˈn Jesús ikyjo; axsa kubˈe tene toj ttxˈotxˈ Galiley.


Står ham imod, faste i Troen, vidende, at de samme Lidelser fuldbyrdes på eders Brødre i Verden. 	 Chi weˈkuxixa twutz toj kynimbˈila, quˈn bˈiˈn kyuˈn, qa kykyaqil nimil toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, ikyx n‑ikyˈxjo kyuˈn, tzeˈnkuxjo kyeˈ.


I Herrer! yder eders Trælle, hvad ret og billigt er, da I vide, at også I have en Herre i Himmelen. 	 Ex ikyx kyejiˈy, ayiˈy tajaw aqˈuntl; chi oka tzˈaqle ex toj tumil kyukˈa kyaqˈnila, quˈn bˈiˈn kyuˈn qa ikyqex kyejiˈy at jun kyeˈ kyAjaw toj kyaˈj, a nkaˈyin kyiˈja.


Når Verden hader eder, da vid, at den har hadet mig førend eder. 	 Ex tzaj tqˈmaˈnl Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Qa ma chi el ikyˈiˈn kyuˈnxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, bˈiˈnku kyuˈn qa ayiˈn nej ma chin el kyikyˈin.


Thi mange Forførere ere udgåede i Verden, som ikke bekende Jesus som Kristus kommen i Kød. En sådan er Forføreren og Antikrist. 	 Ma kyij ntzˈibˈinjiˈy luˈn, quˈn at nim sbˈul xjal tzaluˈn, aye nxi kyqˈmaˈn qa mi s‑ok Jesucrist te ichin, tej tul twutz txˈotxˈ. Ayetzin sbˈul xjaljo, aye ajqˈojqe tiˈj Klolqe Jesús.


og stak med sin Hustrus Vidende noget af Værdien til Side og bragte en Del deraf og lagde den for Apostlenes Fødder. 	 I yolin, ex i kyij toj wen tuˈn tkyij kyiˈn chˈin pwaq, a tzaj kytzyuˈn te twiˈ kytxˈotxˈ. Me atziˈn txqantl xi tqˈoˈn Ananías kye tsanjil.


Thi dersom nogen ser dig, som har Kundskab, sidde til Bords i et Afgudshus, vil så ikke Samvittigheden hos den, som er skrøbelig, blive opbygget til at spise Afgudsofferkødet? 	 Quˈn aku bˈaj ikyjo; qa nxi kychyoˈn tchibˈjil aluˈmj, a otaq kubˈ kywutzjo kywutzbˈiyil toj tja kydiosxjal, exsin qa atkutaq jun nimil nkaˈyin kyiˈja, a naˈmxix tweˈ toj tnimbˈil; exsin qa xkubˈ tbˈinchinkutaq tzeˈnkuˈ kyeˈ, exsin bˈalaqa ntiˈtaq bˈisin tuˈn ikyjo. Me noq tuˈn s‑ok tkaˈyin kyiˈja ikyjo, ja xkubˈe tzˈaqe te jun majx toj il.


De svarede og sagde til ham: "Vor Fader er Abraham." Jesus sagde til dem: "Dersom I vare Abrahams Børn, gjorde I Abrahams Gerninger. 	 Xitzin kyqˈmaˈn Judiy te: A qejiˈy qman, a Abraham. Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Noqit ax twutz qa tkˈwal Abrahamqe kyeˈ, tzuntla nkubˈ kybˈinchiˈn a tzeˈnkuˈ xbˈant tuˈn.


Og alle disse, skønt de havde Vidnesbyrd for deres Tro, opnåede ikke Forjættelsen, 	 Tkyaqiljo nimil lo, bˈaˈn i ele twutz qMan Dios noq tuˈn kynimbˈil tiˈj, me naˈmxtaq kykˈmon teˈ a tzaj ttziyin Dios kye.


Og frygter ikke for dem, som slå Legemet ihjel, men ikke kunne slå Sjælen ihjel; men frygter hellere for ham, som kan fordærve både Sjæl og Legeme i Helvede. 	 Ex mi chi xobˈa kye aku kubˈ bˈyonte kyxmilila, quˈn me kye kyanmin nlay kyim kyuˈn. Qalaˈ kxel nqˈmaˈn kyeˈy, antza chi xobˈa kyeˈ te Dios, quˈn nya noq kyxmilila aku kyim tuˈn, qalaˈ ikytzin majx kyanmiˈn. Ex nya noq oˈkxjo, qalaˈ ikytzin ajxi kykyim tuˈn, aku cheˈx tqˈoˈn toj qˈaqˈ te jun majx.


Og Simon svarede og sagde til ham: "Mester! vi have arbejdet hele Natten og fik intet; men på dit Ord vil jeg kaste Garnene ud." 	 Me atzin te Simun xi ttzaqˈwin: ¡Ay Xnaqˈtzil! Ma tzˈelkux aqˈwil quˈn, tuˈn qaqˈniˈn, exsin ntiˈx kyiẍtz ma tzyet quˈn. Me tuˈn Tyola saj tqˈmaˈn, chi kˈwelix nxoˈnjiˈy npaˈy te kyiẍbˈil.


Og de stode op og stødte ham ud af Byen og førte ham hen til Skrænten af det Bjerg, på hvilket deres By var bygget, for at styrte ham ned. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈxsin i bˈaj jaw weˈks, exsin tuˈn tex kylajoˈntaq Jesús. Xitzin kyiˈntz twiˈ jun tij wutz, jaˈ bˈinchinkutaqjo kytanim, tuˈntziˈn ttzajtaq kyxoˈn tzmantza.


Men Peter bød dem alle at gå ud, og han faldt på Knæ og bad; og han vendte sig til det døde Legeme og sagde: "Tabitha, stå op!" Men hun oplod sine Øjne, og da hun så Peter, satte hun sig op. 	 Me bˈeˈx i etz tchqˈoˈn Pegr kykyaqilx peˈn. Kubˈtzin meje, ex naˈn Dios. Xitzin tkaˈyintzjo kyimnin ex tqˈma: Weˈksa, Tabita. I jawtzin tjqoˈn tej qya twutz. Atzaj teˈ tiwle Pegr, bˈeˈx jaw qe.


Men da de første kom, mente de, at de skulde få mere; og også de fik hver en Denar. 	 Tej kybˈaj pon chojbˈaj kyeˈ, a bˈeˈx i bˈaj okx aqˈnin qlixje, kubˈ kybˈisin qa nimxixtaq chˈintl kypwaq tuˈn ttzaj kytzyuˈn, quˈn tuˈn bˈeˈx i okx aqˈnil liwey.


I ere allerede rene på Grund af det Ord, som jeg har talt til eder. 	 Me atzin kye ma chi saqixa tuˈn nxnaqˈtzbˈila ẍi ex nqˈoˈn, ikyxjo tzeˈnku jun tqˈobˈ lobˈj ma tzˈel bˈaj tzqijlin.


påmind om disse Ting, idet du besværger dem for Herrens Åsyn, at de ikke kives om Ord, hvilket er til ingen Nytte, men til Ødelæggelse for dem, som høre derpå. 	 Naˈnxjiy luˈn kye nimil, ex qˈonxa kynabˈl toj tbˈi Dios, tuˈn mi chi ja chˈotje kyiˈjjo yol ex xnaqˈtzbˈil, a ntiˈ tumil. Quˈn atzin chˈotjbˈil ntiˈ tajbˈin, quˈn ayetzin nchi bˈin tiˈj, noq kyjaˈ nchi jaw naje.


Men Jesus sagde: "Lader hende være, hvorfor volde I hende Fortrædeligheder? Hun har gjort en god Gerning imod mig. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¡Tenkuj! ¡Tin qe n‑ok kyiliˈn! Atzin ma tbˈinchin wiˈja, tbˈanilx wen.


Da udspurgte han dem om den Time, i hvilken det var blevet bedre med ham; og de sagde til ham: "I Går ved den syvende time forlod Feberen ham." 	 Atzin teˈ ichin xi tqanin kyeˈ taqˈnil jniˈ or tchewx kyaq tiˈj. Ewe tikyˈlinxi kabˈlaj, chi chiˈ.


Men der var også sat en Overskrift over ham (skreven på Græsk og Latin og Hebraisk): "Denne er Jødernes Konge." 	 Ex attaq jun yol tzˈibˈink tibˈajxi twiˈ, a ikytaq ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Ate Jesúsjo, a Nmaq Kawil kye aj Judiy.


Glæder og fryder eder, thi eders Løn skal være stor i Himlene; thi således have de forfulgt Profeterne, som vare før eder. 	 Qa ma tzikyˈx kyuˈn, chi tzeˈjixa, ex chi tzalajxa, quˈn ktzajil tqˈoˈn Dios nim t‑xel kyeˈy toj kyaˈj, tzeˈnku xi tqˈoˈn kye yolil Tyol Dios ojtxe, tuˈn nim ikyˈx kyuˈn tzeˈnkuˈ kyeˈ jaˈlin.


Og han kommer og finder dem sovende og siger til Peter: "Simon, sover du? Kunde du ikke våge een Time? 	 Bˈeˈx meltzˈaj kykˈatz oxe t‑xnaqˈtzbˈin. Atzaj teˈ tul kykˈatz, xi tqˈmaˈn te Pegr: Simun, ¿Ma tzuntzin nktan? ¿Ma mixsin s‑el jun orjo twatla?


Og han sagde til dem: "Eder er Guds Riges Hemmelighed givet; men dem, som ere udenfor, meddeles alt ved Lignelser, 	 Xitzin tqˈmaˈntz kye: Ma tzaj tqˈoˈn Dios jun tumil kyeˈy, tuˈn tel kynikyˈa te tiˈjjo nbˈaj bˈant kyxolxjal twutz txˈotxˈ. Loqiˈn nchin yolin noq tukˈa techil, noq te ewil teˈ nyola kyeˈ a mina nxi kynimin.


Men da han kendte deres Tanker, sagde han til dem: "Hvert Rige, som er kommet i Splid med sig selv, lægges øde, og Hus falder over Hus. 	 Me bˈiˈntaq te Jesús tuˈn, tiˈtaqjo nkybˈisin xjal. Tuˈntziˈn, xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Qa paˈn kytenxjal toj jun nim tnam, ex qa kyajqˈoj kyibˈ, noqx aku chi kubˈ naj tuˈn qˈoj. Ex ikyxjo toj jun ja xjal; qa kyajqˈoj kyibˈ, nlay chi el wen.


Tror mig, at jeg er i Faderen, og Faderen er i mig; men ville I ikke, så tror mig dog for selve Gerningernes Skyld! 	 Kyniminkuy qa ayiˈn intin tukˈa nMaˈn, ex a nMaˈn najle wukˈiy. Exsin qa minatz, ¿Ma nlayxsiˈn txi kynimiˈn tuˈn tkyaqilxjo nbˈant wuˈn?


Men da de bleve forfærdede og bøjede deres Ansigter imod Jorden, sagde de til dem: "Hvorfor lede I efter den levende iblandt de døde? 	 Bˈeˈx tzaj txqan kyxobˈil, ex i kubˈ mukˈe tzmax twiˈ txˈotxˈ. Me ayetzin kyej ichin, a waˈlqetaq antza, iky tzaj kyqˈmaˈn kyjaluˈn: ¿Titzin quˈn nchi jyoˈn kyxol kyimnin tiˈjjo a itzˈ?


Thi den; som taler i Tunger, taler ikke for Mennesker, men for Gud; thi ingen forstår det, men han taler Hemmeligheder i Ånden. 	 Quˈn ayetziˈn nchi yolin toj noq tzeˈnchaqku yol, nya kyukˈa xjal nchi yoline, qalaˈ tukˈa Dios, quˈn a yol tzajnin te Xewbˈaj Xjan, ex mix aˈl n‑el tnikyˈ te.


Da sagde Thomas (hvilket betyder Tvilling), til sine Meddisciple: "Lader os også gå, for at vi kunne dø med ham!" 	 Ante Tmas, a Kwaˈch tbˈi tok, tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Qoqe qkyaqilx, tuˈntla qkyim junx tukˈa.


Jeg har meget at tale og dømme om eder; men den, som sendte mig, er sanddru, og hvad jeg har hørt af ham, det taler jeg til Verden." 	 At nimku tuˈn nkawiˈn tiˈj. Ex twutzxix nyola, quˈn oˈkx nyolinjiˈy tzeˈnku tzaj tqˈmaˈn nMaˈn, a tzaj chqˈoˈn weˈy, tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tyol te tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, quˈn tekuxix s‑ok nbˈiniˈy.


Hungrige har han mættet med gode Gaver, og rige har han sendt tomhændede bort. 	 Ayetziˈn at waˈyaj kyiˈj, nxi tqˈoˈn kywa. Ex n‑el tiˈn kyeˈ a noqx nbˈaj kyyajin.


Og da han gik ud på Vejen, løb en hen og faldt på Knæ for ham og spurgte ham: "Gode Mester! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan arve et evigt Liv?" 	 Teˈ t‑xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, pon rinin jun ichin tkˈatz, exsin kubˈ meje twutz, ex xi tqanin te: Ay, xnaqˈtzil wenxix, ¿Tiˈn kˈwel nbˈinchiˈn, tuˈn nkanbˈintejiˈy chwinqil te jun majx?


Og denne købte et fint Linklæde, tog ham ned, svøbte ham i Linklædet og lagde ham i en Grav, som var udhugget i en Klippe, og han, væltede en Sten for Indgangen til Graven. 	 Tzaj tlaqˈoˈn Jse jun iqbˈil tbˈanilx wen, kutz tiˈn t‑xmilil Jesús twutz cruz, bˈaj tptzoˈn wen tojjo iqbˈil, exsin okx tqˈoˈn toj jun jul, kyij tjpuˈn tukˈa jun ma tij abˈj.


Og Jesus sagde til dem: "Giver Kejseren, hvad Kejserens er, og Gud, hvad Guds er." Og de undrede sig over ham. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Tuˈnpetziˈn, kyqˈoˈnx kyejiˈy a ntqanin nmaq kawil te Rom, ex kyqˈoˈnxjiˈy a te Dios ntqanin. Tetziˈn kyxi ttzaqˈwin ikyjo, noqx i bˈaj jaw kaˈylaj.


Og hans Disciple svarede ham: "Hvorfra skal nogen kunne mætte disse med Brød her i en Ørken?" 	 Xi kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Me jaˈn bˈaˈn tuˈn ttzaje kywa txqan xjal? Mix yaˈ tuˈn ntiˈx jun xjal najle tzaluˈn, chi chiˈ.


Ved Tro talte Josef på sit yderste om Israels Børns Udgang og gav Befaling om sine Ben. 	 Ex ikyxjo, noq tuˈn tnimbˈil Jse, tej chˈixtaq tkyim, yolin tiˈj, qa tuˈntaq tetz t‑xjalil, ayeˈ tzajninqe tiˈj Jacob, toj txˈotxˈ Egipto. Ex kyij tyolin Jse, qa aj kyikyˈtaq tojjo txˈotxˈ anetziˈn, iltaq tiˈj tuˈn tetz iqin tbˈaqil, tuˈn tkuˈx muqet tojjo ttxˈotxˈ, jaˈ tzajnin.


Da jeg var Barn, talte jeg som et Barn, tænkte jeg som et Barn, dømte jeg som et Barn; efter at jeg er bleven Mand, har jeg aflagt det barnagtige. 	 Quˈn ikytzin tzeˈnku weˈ, tej kˈwalqinxtaqa, nchin yolintaqa, nchin ximintaqa, ex ikytaq nnabˈla tzeˈnku jun kˈwal. Me atzin te ẍin tijiˈn, o kyij nqˈoˈnjiˈy tkyaqiljo tzeˈnku nbˈanttaq wuˈn, tej kˈwalqintaqa.


Så steg Peter ned til Mændene og sagde: "Se, jeg er den, som I søge efter; hvad er Årsagen, hvorfor I ere komne?" 	 Bˈeˈxsin kuˈtz Pegr, ex xi tqˈmaˈn kye ichin: Ayin wejiˈy a nchin kyjyoˈn. ¿Titzin ẍi ula lolte?


Derfor, binder op om eders Sinds Lænder, værer ædrue, og sætter fuldt ud eders Håb til den Nåde, som bliver eder til Del i Jesu Kristi Åbenbarelse. 	 Tuˈnpetziˈn, kyximinkuxixsiˈn wen alkye kˈwel kybˈinchiˈn. Kytzyumtzin kyibˈa, ex kyinxsin jun kychwinqila tzˈaqle. Qexsin kykˈuˈja tiˈjjo a ktzajil tqˈoˈn Dios tuˈn t‑xtalbˈil, aj tul Jesucrist juntl maj.


Den, som bekender, at Jesus er Guds Søn, i ham bliver Gud, og han i Gud. 	 ex ankye te kxel niminte qa a Jesúsjo, a Tkˈwal Dios, ex nbˈet tzeˈnku taj Dios, ex najle Dios tukˈa.


Men jeg beder ikke alene for disse, men også for dem, som ved deres Ord tro på mig, 	 Nya noq kyiˈj nxnaqˈtzbˈiˈn nchin kubˈsin nwutza teˈy, qalaˈ ikyxjo kyiˈjjo kchi nimil kyuˈn, aj t‑xi kyqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil kye.


men Ære og Hæder og Fred over hver den, som gør det gode, både en Jøde først og en Græker! 	 Me meqetzin kyeˈ xjal, a nchi bˈinchin bˈaˈn, kchi jawil nimsin tuˈn Dios, ex ktzajil qˈoˈn kyoklin ex jun nukˈbˈil toj kyaˈj te jun majx; tnejilxix kye Judiy, ex ikyxjo kye nya Judiyqe.


Der traf han en Jøde ved Navn Akvila, født i Pontus, som nylig var kommen fra Italien med sin Hustru Priskilla, fordi Klaudius havde befalet, at alle Jøderne skulde forlade Rom. Til disse gik han. 	 Antza, el tkˈulbˈine tibˈ tukˈa jun xjal Judiy te Ponto, Aquila tbˈi. Aˈkxtaq tkanin Aquila tukˈaxjo Priscila, a t‑xuˈjil, tzajninqetaq toj txˈotxˈ, Italia tbˈi. I etz antza, quˈn tuˈn otaq qˈumle tuˈnjo tnejilxix kawil, Claudio tbˈi, qa iltaq tiˈj tuˈn kyetzjo kykyaqil xjal Judiy toj tnam te Rom. Tej kyul, bˈeˈx xtaˈj Pabl qˈolbˈilkye,


Og der kom pludseligt fra Himmelen en Lyd som af et fremfarende vældigt Vejr og fyldte hele Huset, hvor de sade. 	 Noq kynaˈbˈinkuxi tqˈajqˈojil jun tiˈ tzaj toj kyaˈj nyakuj tzeˈn nim kyqˈiqˈ, ex kubˈ noj tuja, jaˈ iteˈtaq.


Og han udrakte Hånden og rørte ved ham og sagde: "Jeg vil; bliv ren!" Og straks forlod Spedalskheden ham. 	 Noq ok tmekoˈn Jesús, ex xi tqˈmaˈntz te: Waja. Bˈeˈx ma qˈanita jaˈlin. Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx qˈanitkux te jun majx.


thi Gud er den, som virker i eder både at ville og at virke, efter sit Velbehag. 	 Ikytziˈn, ate Dios ktzajil qˈonte tumil tiˈjjo wen, a kyaja, ex ktzajil qˈonte mojbˈil kyeˈy, tuˈn tjapin bˈajjo lo kyuˈn, tzeˈnku taj qMan Dios.


Og Herren vendte sig og så på Peter; og Peter kom Herrens Ord i Hu, hvorledes han havde sagt til ham: "Førend Hanen galer i Dag, skal du fornægte mig tre Gange." 	 Tzaj meltzˈaj te tAjaw Tkyaqil, exsin xi kyimtz toj twutz Pegr. Bˈeˈxpen i ul julkˈaj tej tyol Jesús toj tkˈuˈj Pegr, aj otaq chex tqˈmaˈn te kyjaluˈn: A naˈmxtaq toqˈ tman ekyˈ, ok kchin kˈwel tewiˈn oxe maj.


Og se, Elisabeth din Frænke, også hun har undfanget en Søn i sin Alderdom, og denne Måned er den sjette for hende, som kaldes ufrugtbar. 	 Ex ikyxjo t‑xjalila Lisabet, ntiˈtaql bˈisin tuˈn, tuˈn tul jun tal, quˈn noq tijl. Me atzin jaˈlin, tzul itzˈje jun tal, quˈn o bˈant qaq xjaw toklin tzˈaq,


Da skulle de begynde at sige til Bjergene: Falder over os! og til Højene: Skjuler os! 	 Tzmaxipetzin kchi okil ten kye xjaljo ẍchˈilte kye wutz kyjaluˈn: Ayiˈy wuutz, kux kytzaj tilje qibˈaja; ex iky kxel kyqˈmaˈnjo kyeˈ muchˈila wutz kyjaluˈn: Qo tewinx qe.


Vi vide, at vi ere af Gud, og hele Verden ligger i det onde. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa tkyaqiljo nya nimil tokx tjaqˈ tkawbˈil tajaw il. Me atzin qe, te Diosqoqe.


Og da han havde taget ham bort, oprejste han dem David til Konge, om hvem han også vidnede, og sagde: "Jeg har fundet David, Isajs Søn, en Mand efter mit Hjerte, som skal gøre al min Villie." 	 Kybˈajlinxi abˈqˈe anetziˈn, el qˈiˈn Saúl tojjo toklin tuˈn Dios, ex ok qˈoˈn juntl t‑xel, David tbˈi, ex tqˈma: Ma jyet David wuˈn, tkˈwal Isaí, chi Dios, a jun ichin tbˈanilx ma tzˈele weˈy, ex nimjo taj tuˈn tkubˈ tbˈinchin tkyaqiljo waja.


og valgte hellere at lide ondt med Guds Folk end at have en kortvarig Nydelse af Synd, 	 Quˈn jaw skˈoˈn Moisés tuˈn tikyˈx jniˈ yajbˈil tuˈn kyxoljo t‑xjalil aj Judiy, a Ttanim Dios, ex nya tuˈn ttzalaj noq toj kabˈe qˈij tojjo achbˈil, ex toj tkyaqil wiq il kyukˈa aj Egipto.


Jesus græd. 	 Ex jaw oqˈ Jesús.


Men Jødernes Påske var nær; og mange fra Landet gik op til Jerusalem før Påsken for at rense sig. 	 Nyataq ilaˈ qˈij tuˈn tul kanin Xjan Qˈij kye Judiy. Tuˈnpetziˈn, nimku xjal aj Judiy bˈeˈx i xiˈ toj Jerusalén, tuˈn kybˈinchin kyten tzeˈnkuxtaqjo nbˈant kyuˈn.


Thi Moses har sagt: "Ær din Fader og din Moder"; og:"Den, som hader Fader eller Moder, skal visselig dø". 	 Quˈn tqˈma Dios tuˈn tsan, a Moisés: Kyniminku kytatiy ex kynaniy, chiˈ, ex ankye teˈ k‑elil tzaqpaj ttzi te ttata ex te tnana, il tiˈj tuˈn tkyim.


Jerusalem! Jerusalem! som ihjelslår Profeterne og stener dem, som ere sendte til dig! hvor ofte vilde jeg samle dine Børn, ligesom en Høne samler sine Kyllinger under Vingerne! Og I vilde ikke. 	 Ex chi Jesúsjo kyjaluˈn kyiˈjxjal te Jerusalén: ¡Ay! Jerusalén, Jerusalén, ay bˈiyil kyiˈj yolil Tyol Dios, ex nchi ok kyxoˈnjiˈy tsan qMan tukˈa abˈj; jteˈlixla majxla ẍin bˈaj labˈtiy kyiˈja, tuˈn kytzaj laqˈey nkˈatza, tzeˈnku jun ttxu ekyˈ nchi kubˈ tpaqin tal tal tjaqˈ t‑xikyˈ, me mi xkytziyiy ikyjo.


"Der gik to Mænd op til Helligdommen for at bede; den ene var en Farisæer, og den anden en Tolder. 	 Kabˈe ichin i xiˈ naˈl Dios tojjo tnejil ja te nabˈl Dios: Pariseytaq teˈ jun; ante juntl peyil pwaqtaq teˈ te tnam Rom.


når han siger: "Jeg vil forkynde dit Navn for mine Brødre, midt i en Menighed vil jeg lovsynge dig." 	 Ex ikyx tqˈma Tkˈwal Dios te tMan toj Tuˈjil Tyol: Kxel nqˈmaˈn weˈ tbˈiy kye witzˈiˈn, ayeˈ nimil, ex kxel nbˈitziˈn bˈitz kyxol toj tjay, ja n‑oke kychmoˈn kyibˈ.


Værer ikke bekymrede for noget, men lader i alle Ting eders Begæringer komme frem for Gud i Påkaldelse og Bøn med Taksigelse; 	 Ex mina chi ja labˈtiˈy tiˈj jun tiˈ, qalaˈ kyqˈmaˈnxa nej twutz qMan Dios toj kynaˈj Diosa. Ex kyqˈoˈma chjonte, ex kyqaninxa tukˈa kynimbˈila.


Og alle de troende holdt sig sammen og havde alle Ting fælles. 	 Ayeˈ otaq chi nimin chmoˈnxixtaq kyibˈ junx, ex kubˈ kypaˈn jniˈ at kye kyxolilex.


Men Herren sagde til ham: "Gå; thi denne er mig et udvalgt Redskab til at bære mit Navn frem både for Hedninger og Konger og Israels Børn; 	 Me ante tAjaw Tkyaqil xi tqˈmaˈn: Kux txiˈy, quˈn ma skˈetjo ichin wuˈn, tuˈn tyolin wiˈja kye xjal te junxil txˈotxˈ, kye nmaq kawil, exsin kyeˈ aj Israel.


idet Solen formørkedes; og Forhænget i Templet splittedes midt over. 	 Mix qopinil te qˈij, ex bˈeˈx kubˈ laqjjo ma tij xbˈalin toj nikyˈjin, a tokxtaq te paˈbˈl toj tnejil ja te naˈbˈl Dios.


Men man vil sige: "Hvorledes oprejses de døde? hvad Slags Legeme komme de med?" 	 Nlayla txi kynimiˈn tiˈjjo anqˈbˈil kye kyimnin, quˈn at junjun kyxola aku txi tqˈmaˈn: ¿Tzeˈntzilaˈ qxmilil aj qjatz anqˈin kyxol kyimnin?


Mennesker sværge jo ved en større, og Eden er dem en Ende på al Modsigelse til Stadfæstelse. 	 Tzeˈnkutziˈn kye xjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qa kyaj tuˈn kyqˈman tiˈj jun tiˈ, qa twutzx mo minaj, il tiˈj tuˈn kykujsinte kyyol tiˈj tbˈi jun aˈla, a nimxixtl toklin tzeˈnku kye. Ex noq tuˈn kyyol ikyjo, bˈeˈx nkubˈ kykˈuˈj.


Og de, som havde indgået denne Sammensværgelse, vare flere end fyrretyve i Tal. 	 Bˈalaqa iteˈtaq kaˈwnaq kybˈajjo ichin, a otaq kubˈ kykˈluˈn kyyol.


Hver, som falder på denne Sten, skal slå sig sønder; men hvem den falder på, ham skal den knuse." 	 Ex atzin abˈj jun techil wiˈja. Ankye teˈ kˈwel t‑xoˈn tibˈ tibˈajjo abˈj, tuˈn tyuchˈj tuˈn; axte kˈwel tyuchˈin tibˈ tibˈaj. Ex qa a abˈj xkubˈ tzˈaq tibˈaj jun aˈla te kawbˈil kujxix, bˈeˈx kˈwel quqix te jun majx.


Og I, spørger ikke efter, hvad I skulle spise, og hvad I skulle drikke; og værer ikke ængstelige! 	 Tuˈnpetziˈn, mina chi jaw melj kyeˈ noq tiˈjjo tiˈ tuˈn t‑xi kywaˈn, ex noq tiˈjjo tiˈ tuˈn t‑xi kykˈwaˈn.


Jeg har sagt det forud og siger det forud, ligesom da jeg anden Gang var nærværende, således også nu fraværende til dem, som forhen have syndet, og til alle de øvrige, at, om jeg kommer igen, vil jeg ikke skåne, 	 Tej ntenkuxixa kyukˈiy te tkabˈ majin, xi nqˈmaˈn kye nchi bˈaj bˈinchintaq il ex kye kykyaqilx; me quˈn tuˈn najchaq intiniˈy jaˈlin, noq kxel nnaˈn kyeˈy, qa aj nkaniˈn jun majla kyukˈiy, ma chinka tuˈn nkawiˈn kujxix wen, ex ntiˈ tumil tuˈn kytzaqpaja.


Og de bleve glade og lovede at give ham Penge. 	 Nimx i jaw tzalajjo xjal anetziˈn, ex xi kytziyin, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn pwaq te Judas.


"Hvorfor taler denne således.? Han taler bespotteligt. Hvem kan forlade Synder uden een, nemlig Gud?" 	 ¿Tzeˈntzin tten n‑el tzaqpajjo ttzi ikyjo? ¿Nyaˈpela noq nxoˈn yol tiˈj Dios? Quˈn oˈkx te Dios aku kubˈ najsinte kyilxjal.


Derefter drog han ned til Kapernaum, han og hans Moder og hans Brødre og hans Disciple, og de bleve der ikke mange Dage. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús tojjo tnam Capernaum, tukˈa tnana, kyukˈa titzˈin ex t‑xnaqˈtzbˈin. Antza i tene jun jteˈbˈin qˈij.


Men der rejste sig i Rådet en Farisæer ved Navn Gamaliel, en Lovlærer, højt agtet af hele Folket, og han bød, at de skulde lade Mændene træde lidt udenfor. 	 Me kyxoljo kawil, attaq jun Parisey, Gamaliel tbˈi, a toktaq te xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, ex nimtaq toklin kyuˈnxjal. Jaw weˈks, ex xi tqˈmaˈn, tuˈn kyex qˈiˈn jun paqjo tsanjil.


Og de begyndte at anklage ham og sagde: "Vi have fundet, at denne vildleder vort Folk og forbyder at give Kejseren Skat og siger om sig selv at han er Kristus, en Konge." 	 Twutz Jesús i bˈaj ok ten stzˈimilte jniˈ yol tiˈj. Chi chiˈ kyjaluˈn: Ma tzˈel jyetjo ichin quˈn lo, a tokxix tilil tuˈn, tzeˈn tuˈn kyjawe naje qxjalila. Tok qˈmalte kyexjal, qa nya il tiˈj tuˈn t‑xi kychjoˈn kˈaybˈil teˈ nmaq kawil, ex tzunxix ntzaj tqˈmaˈn, qa aku a Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, ex qa nmaq kawil.


Filip siger til ham: "Herre! vis os Faderen, og det er os nok." 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Lip: Ay wAjaw; yekˈintzin Manbˈaj qeˈy. Tukˈaxjo lo, bˈeˈxpen k‑elil qnikyˈtza te.


Ægteskabet være æret hos alle, og Ægtesengen ubesmittet; thi utugtige og Horkarle skal Gud dømme. 	 Ex kyniminkuxixjiˈy mejebˈlin tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, a kymujbˈil kyibˈa tojjo mejebˈlin, quˈn tzul tkawbˈil Dios kyibˈajjo xjal aj kyˈaˈjilqe, exqetziˈn jniˈqe paˈl mejebˈlin.


Og da han fik at vide, at han var fra Herodes's Område, sendte han ham til Herodes, som også selv var i Jerusalem i disse Dage. 	 Atzaj teˈ t‑xi qˈmaˈn te qa te Galileytaq, bˈeˈxsin xi tsmaˈntz Jesús tzma twutz Herodes, a nmaq kawiltaq toj tnam te Galiley, quˈn kyojjo qˈij anetziˈn, ataqtza taˈye Herodes toj tnam te Jerusalén.


Vi ere skyldige altid at takke Gud for eder, Brødre! som tilbørligt er, fordi eders Tro vokser overmåde, og den indbyrdes Kærlighed forøges hos hver enkelt af eder alle, 	 Erman, kukx nxi qqˈonjiˈy chjonte te qMan Dios kyiˈja. Ex il tiˈjjo lo tuˈn tkubˈ qbˈinchiˈn, quˈn a kynimbˈila nchˈiyxix wen, junx tukˈa kykˈuˈjbˈila teyile junjun.


ej Taske til at rejse med, ej heller to Kjortler, ej heller Sko, ej heller Stav; thi Arbejderen er sin Føde værd. 	 Ex mi txi kyiˈn jun tal kychuˈẍa; ex mi txi kyiˈn kyxbˈaliˈn te txˈixpil kyiˈja; nixpe juntl muj kyxjabˈa, ex nipe jun kytzeˈy. Nya tiquˈnil, quˈn jun aqˈnil il tiˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn twa.


Men de rystede Støvet af deres Fødder imod dem og droge til Ikonium. 	 Me ayetzin kyej Pabl ex Bernabé el kychtoˈn quq tiˈj kyqan, te yekˈbˈil qa nya wenjo nbˈanttaq kyuˈnxjal. Ex bˈeˈxsin i xiˈ tzma Iconio.


Thi ligesom ved det ene Menneskes Ulydighed de mange bleve til Syndere, så skulle også ved den enes Lydighed de mange blive til retfærdige. 	 Quˈn noq tuˈn s‑el tiˈjlin Adán Tyol Dios, ma chi kyijxjal toj najin tuˈn kyil. Exsin ikyxjo, noq tuˈn xkubˈ tnimin Jesús Tyol Dios, nimku ma chi ok tzˈaqle twutz.


Farer ikke vild, mine elskede Brødre! 	 Werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, mi txi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn kykubˈ sbˈuˈn.


og de kunde blive ædru igen fra Djævelens Snare, af hvem de ere fangne til at gøre hans Villie. 	 tuˈntzintla kytzaqpaj toj tqˈobˈ tajaw il, a tzyulkye ex tuˈn kybˈinchinte tzeˈnkuxjo taj.


at gamle Kvinder ligeledes skulle skikke sig, som det sømmer sig hellige, ikke bagtale, ikke være forfaldne til megen Vin, men være Lærere i, hvad godt er, 	 Ex ikyxjo, qˈmanxa kye tij qya tuˈn kybˈet‑xix toj tumil toj kychwinqil, tuˈn mi chi ok iqil yol, ex tuˈn mi chi txˈujte.


Thi den legemlige Øvelse er nyttig til lidet, men Gudsfrygten er nyttig til alle Ting, idet den har Forjættelse for det Liv, som nu er, og for det, som kommer. 	 Quˈn qa ma tzˈok qqˈoˈn ipbˈil tiˈjjo qxmilil, at chˈin tajbˈin. Exsin ikyx teˈ qa ma tzˈok qqˈoˈn ipbˈil tuˈn qajbˈin te Dios, nimxix tajbˈin te chwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex te chwinqil te jun majx toj kyaˈj.


Men da de,som vare omkring ham, så, hvad der vilde ske, sagde de: "Herre! skulle vi slå til med Sværd?" 	 Ayetaqtzin kyeˈ, a iteˈtaq tukˈa Jesús, tej tok kykaˈyin, ex tok kybˈiˈn a nbˈajtaq, xi kyqanin kyjaluˈn: Taa, ¿Oktzin kchi okil qtxˈeˈmiˈn tuˈn qkxbˈila, tuˈn tkleta?


Og Fader! herliggør du mig nu hos dig selv med den Herlighed, som jeg havde hos dig, før Verden var. 	 Atziˈn jaˈlin, chˈix nmeltzˈaja tukˈiy toj kyaˈj. Qˈontziˈn wokliˈn tkˈatza, tzeˈnkuxjo wokliˈn, a attaq tukˈiy atxix te tnejil.


og Ozias avlede Joatham; og Joatham avlede Akas; og Akas avlede Ezekias; 	 a ttata Jotam, a ttata Acaz, a ttata Ezequías,


Lad derfor ingen dømme eder for Mad eller for Drikke eller i Henseende til Højtid eller Nymåne eller Sabbat, 	 Tuˈnpetziˈn, mi txi kyqˈoˈn ambˈil kyexjal tuˈn kyyolbˈin kyiˈja noq tuˈn tpaj ojtxe kawbˈil, tzeˈnku tiˈ tuˈn t‑xi kywaˈn, ex tiˈ tuˈn kyxi kykˈwaˈn; ex tuˈn tpajjo nintz qˈij nchi ikyˈsit, mo kyiˈjjo xim tiˈj neˈẍ yaye, mo tuˈn tpajjo tuˈn tbˈant jun tiˈla kyuˈn toj qˈij te ajlabˈl.


Thi den Bedrøvelse, der er efter Guds Sind, virker Omvendelse til Frelse, som ikke fortrydes; men Verdens Bedrøvelse virker Død. 	 Atziˈn bˈis ntzaj tzeˈnkuxjo taj Dios; n‑ajtz tiˈj kyanmiˈn tuˈn, tuˈn kykleta. Tuˈnpetziˈn, mi chin labˈtiˈy jaˈlin qa otaq txi nsmaˈn uˈj kyeˈy, quˈn atziˈn quˈja xi qsmaˈn nya noq kukxjo. Me te kyexjal nya nimilqe, atziˈn bˈis nya te kolbˈil, qalaˈ te najin, quˈn mi n‑ajtz tiˈj kyanmin tuˈn.


Thi jeg er vis på, at hverken Død eller Liv eller Engle eller Magter eller noget nærværende eller noget tilkommende eller Kræfter 	 Tuˈnpetziˈn, qˈuqle nkˈuˈja qa mix aˈl jun aku tzˈel paˈnqe tiˈj tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios: Exla qa ma qo kyim, exla qa itzˈqo; exla qa kyuˈn angel, exla qa kye taqˈnil tajaw il; exla qa a at tzaluˈn twutz txˈotxˈ jaˈlin, exla qa a tzul kanin; exla qa tkyaqil wiq kyipin aˈla.


Og dette skete tre Gange, og straks blev dugen igen optagen til Himmelen. 	 Oxe maj bˈaj yolin ikyjo. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx jax likyˈikyˈin tej iqbˈil toj kyaˈj.


så jeg svor i min Vrede: Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile" - 	 Tuˈnpetziˈn, chi Diosjo, tzaj nqˈoja kyiˈj, ex xi nqˈmaˈn kye, tuˈn mina chi okx tojjo Canaán, a txˈotxˈ te ajlabˈl, a bˈantnin wuˈn, tuˈn kyajlan wukˈiy.


for at Profeten Esajas's Ord skulde opfyldes, som han har sagt: "Herre! hvem troede det, han hørte af os, og for hvem blev Herrens Arm åbenbaret?" 	 Tukˈajo lo, japin bˈajjo tyol Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tkubˈ ttzˈibˈin: Tata, ¿Ankye ma txi niminte Tbˈanil Tqanil tiˈja, a ma txi qqˈmaˈn? ¿Altzila qe xaye tyekˈin tAjaw Tkyaqil toklin Tkawbˈil kyibˈaj?


og udfriede den retfærdige Lot, som plagedes af de ryggesløses uterlige Vandel, 	 Me oˈkx Lot klet kyxol, a jun ichin wentaq, quˈn ma tzaj tbˈis, teˈ tok tkaˈyin kychwinqiljo xjal aj ilqe.


Men Pilatus sammenkaldte Ypperstepræsterne og Rådsherrerne og Folket 	 I ok tchmoˈn te Pilat jotqexjo jniˈ kynejil pale, jniˈqe kawil exsin tkyaqil xjal,


og jeg skal, når jeg bliver ophøjet fra Jorden, drage alle til mig." 	 Quˈn ajtzin njaw qˈoˈn twutz tze tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ktzajil nchmoˈn kykyaqil xjal wuˈnx wibˈxa.


Dette siger jeg da og vidner i Herren, at I skulle ikke mere vandre, således som Hedningerne vandre i deres Sinds Tomhed, 	 Atzin kxel nqˈmanjiˈy, ex kxel woqxeniˈn toj tbˈi qAjaw, tuˈn mi chi anqˈiniˈy tzeˈnqeku xjal, a nya nimil tiˈj Dios, a nchi anqˈin tzeˈnku ntqanin kynabˈl, a ntiˈ tumil.


Og Persekarret blev trådt uden for Staden, og der kom Blod ud af Persekarret op til Hestenes Bidsler, så langt som eet Tusinde og seks Hundrede Stadier. 	 Atzin jyoj qˈoj, antza bˈaje tiˈjxi tnam. Ex kyuˈn jniˈ kyimnin, etz ajqelin chikyˈ japin tzma tiˈj ttzi jun chej, ex pon piqˈj jweˈlajaj toj jun mutxˈ ajlabˈ tiˈjile tnam.


Da tog Maria et Pund af ægte, såre kostbar Nardussalve og salvede Jesu Fødder og tørrede hans Fødder med sit Hår; og Huset blev fuldt af Salvens Duft. 	 Ante Mariy tzaj tiˈn jun tkˈwel qˈanbˈil, nardo tbˈi, a jun wiq jupsbˈil tbˈanilxix wen ex wiyilxix. Ex kubˈ tqˈoˈn tkyaqil kyibˈajjo tqan Jesús, ex jun paqx ok tzqijsin tukˈa tsmal twiˈ. Ex tkyaqil toj ja kubˈ juptzˈaj tuˈn tbˈanil tkˈokˈjil.


og ere rede til at straffe al Ulydighed, når eders Lydighed er bleven fuldkommen. 	 Nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kynimiˈn nyola toj tkyaqil, quˈn qa mina, kchi xel nkawiˈn kujxix wen.


Denne kom til ham om Natten og sagde til ham: "Rabbi! vi vide. at du er en Lærer kommen fra Gud; thi ingen kan gøre disse Tegn, som du gør, uden Gud er med ham." 	 Kanin Nicodem tkˈatz Jesús toj qnikyˈin, ex xi tqˈmaˈn te: Xnaqˈtzil, bˈinqe quˈn qa a Dios saj chqˈoˈntiˈy te xnaqˈtzil qeˈy; quˈn mix aˈl jun xjal aku tzaj yekˈinte tipin tukˈa nim techil tzeˈnku nbˈant tuˈn, qa nya qMan tukˈa.


Jesus svarede ham: "Jeg har talt frit ud til Verden; jeg har altid lært i Synagoger og i Helligdommen, der, hvor alle Jøderne komme sammen, og i Løndom har jeg intet talt. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: O chin yolin weˈ kywutz tkyaqilxjal, ex kukx o chin xnaqˈtzinjiˈy kyojjo muchˈ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, ex toj tnejil tja qMan, jaˈ nchi chmete aj Judiy. Tuˈnpetziˈn, ntiˈx jun we tiˈ o txi nqˈmaˈn toj ewajil.


Tager mit Åg på eder, og lærer af mig; thi jeg er sagtmodig og ydmyg af Hjertet; så skulle I finde Hvile for eders Sjæle. 	 Kykˈmonxjiˈy nnukˈbˈila kxel nqˈoˈn kyeˈy; ex kykaˈyimila wiˈja, quˈn manyor wenqinxa ex manyor cheˈwxjo wanmiˈn. Ex ktenbˈil ajlabˈl toj kychwinqila te jun majx wukˈiy.


Men I have den Skik, at jeg løslade eder en om Påsken; ville I da, at jeg skal løslade eder Jødernes Konge?" 	 Me naqˈleqiˈy, tuˈn t‑xi ntzaqpiˈn jun xjal jpuˈnkux toj tze, noq tuˈn tikyˈsit nintz qˈij kyuˈn te Xjan Qˈij. ¿Kyajtzintza tuˈn t‑xi ntzaqpinjiˈy a nmaq kawil kyeˈy?


Da sagde Jøderne: "Se, hvor han elskede ham!" 	 Xi kyqˈmaˈn Judiy kyxolile: Kykaˈyinktziˈn. Chebˈex kˈuˈjlintaq Lázaro tuˈn.


hvorledes han gik ind i Guds Hus og spiste Skuebrødene, som det ikke var ham tilladt at spise, ej heller dem, som vare med ham, men alene Præsterne? 	 Bˈeˈx i okx toj ojtxe tja Dios, exsin i etz tiˈn wabˈj, a otaq chi kubˈ kyˈiwlit te oyaj twutz Dios. Ex i xi twaˈn, exsin xi tqˈoˈntz kye tukˈa, a ntiˈtaq kyoklin tiˈj tuˈn t‑xi kywaˈn, qalaˈ oˈkqextaq pale.


gave de ham Eddike at drikke blandet med Galde og da han smagte det, vilde han ikke drikke. 	 Antza xi kyqˈoˈne vin te tkˈwa Jesús smaˈnkux tukˈa taˈl kˈul manyor kˈax wen, tuˈn mi tnaˈye kyixkˈoj. Me atzaj teˈ tkubˈ tnikyˈbˈin Jesús, mix xaˈye tuˈn.


Og jeg vil bede Faderen, og han skal give eder en anden Talsmand til at være hos eder evindelig, 	 Ex kchin kubˈsin nwutza te qMan, tuˈn ttzaj tchqˈoˈn juntl Onil kyeˈy, ex Qˈuqbˈil kykˈuˈja, a Xewbˈaj Xjan, a twutzxix, tuˈn tten kyukˈiy te jun majx.


Ånden og Vandet og Blodet; og disse tre forene sig til eet. 	 A Xewbˈaj Xjan, ex a jawsbˈil aˈ, exsin a tkyimlin twutz cruz, ex ayetzin oxe luˈn mujle kyten junx, qa twutzxix.


Og det bliver end ydermere klart, når der i Lighed med Melkisedek opstår en anden Slags Præst, 	 Qˈanchaˈlxix taˈ, qa a Jesús tnejilxix pale ikyjo tzeˈnkuˈ te Melquisedec,


Og han rakte sin Hånd ud over sine Disciple og sagde: "Se, her er min Moder og mine Brødre! 	 I tzaj tyekˈin tukˈa tqˈobˈ qibˈaja, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi tqˈmaˈn: Ayetzin wejiˈy nnana ex witzˈin lo.


Er Kristus delt? mon Paulus blev korsfæstet for eder? eller bleve I døbte til Paulus's Navn? 	 ¿Ma ilaˈtzin elnin Crist toj kywutza? ¿Ma ajinqintzin weˈ ẍin jaw twutz cruz tuˈn kypaja? ¿Ma tiˈjtzin nbˈiˈy, i kuˈxiˈy toj aˈ, te jawsbˈil aˈ?


thi han har set til sin Tjenerindes Ringhed. Thi se, nu herefter skulle alle Slægter prise mig salig, 	 Ntiˈxtaq wokliˈn, me atziˈn jaˈlin, ma chin tzaj tkaˈyiˈn Dios. Oˈkqinxa nimxix wokliˈn kyxoljo jniˈ xjal jaˈlin.


Eders Vandel være uden Pengegridskhed, nøjes med det, I have; thi han har selv sagt: "Jeg vil ingenlunde slippe dig og ingenlunde forlade dig," 	 Mi tzˈok kykˈuˈjlinxixjiˈy pwaq, qalaˈ chi tzalajxixa tuˈn chˈin at kyeˈy, quˈn ax te Dios tzaj qˈmaˈnte kyjaluˈn: Nlayx chi kyij ntzaqpiˈn kyjunala.


og den, som vil være den ypperste iblandt eder, han skal være eders Træl. 	 Ex ankye taj tuˈn tok te tnejil, il tiˈj tuˈn tok tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx kye txqantl.


Derefter siger han så til Disciplene:"Lader os gå til Judæa igen! 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tqˈmaˈn qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Qo meltzˈaj majl toj ttxˈotxˈ Judey.


I elskede! undrer eder ikke over den Ild, som brænder iblandt eder til eders Prøvelse, som om der hændtes eder noget underligt; 	 Ayiˈy werman, at nkˈuˈja kyiˈja. Mi chi jaw kaˈylaja tuˈn tkyaqiljo n‑ikyˈx kyiˈja, nyakuj jun tiˈ, a ntiˈtaq tbˈajil.


Og Røgen af Røgelsen steg op, med de helliges Bønner, fra Engelens Hånd før Guds Åsyn. 	 Ex atzin tsibˈiljo storak junx kyukˈa jniˈ kynaˈj Dios jax tiˈj tqˈobˈ angel tuˈn tjapin tzma twutz Dios.


sige I da til den, hvem Faderen har Helliget og sendt til Verden: Du taler bespotteligt, fordi jeg sagde: Jeg er Guds Søn? 	 ¿Tiˈtzin quˈntz ma tzaj kyqˈmaˈn weˈy, qa nchin xoˈn yol tiˈj Dios, noq tuˈn xi nqˈmaˈn qa ayiˈn Tkˈwal Dios? Quˈn ax Dios el paˈn weˈy tuˈn ntzaj tchqˈoˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Men det skete omtrent tre Timer derefter, da kom hans Hustru ind uden at vide, hvad der var sket. 	 Otaqla bˈaj oxe or ikyjo, tej tokxjo t‑xuˈjil Ananías jaˈ iteˈtaq tsanjil. Me ntiˈtaq bˈiˈn tuˈn, tiˈ otaq bˈaj.


Thi Johannes var endnu ikke kastet i Fængsel. 	 O bˈajjo ikyjo, a teˈ naˈmx tkuˈx Juan toj tze.


Fjendskabet, da han i sit Kød afskaffede Budenes Lov med dens Befalinger, for at han i sig kunde skabe de to til eet nyt Menneske ved at stifte Fred 	 Ex noq tuˈnjo tkyimlin Crist, ma tzˈel tipin kawbˈil tukˈa tkyaqil nukˈbˈil ex jniˈ jikysbˈil qchwinqil, a noq tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios. Ex atzin jaˈlin, ma chi ok tmujbˈin kabˈe tnam, ayeˈ aj Judiy junx kyukˈa nya Judiy, tuˈn kyok akˈaj junx tukˈa, tuˈntzin at qmujbˈil qibˈ qkyaqilx.


"Andre har han frelst, sig selv kan han ikke frelse; er han Israels Konge, så lad ham nu stige ned af Korset, så ville vi tro på ham. 	 ¿Tzeˈn tten nbˈaj klettaq junjuntl xjal tuˈn, me antetz, mix klet‑x tuˈnx tibˈ? ¿Ma nyaˈtziˈn nmaq kawil qibˈaj, a awo aj Israel? In tkuˈtz twutz cruz jaˈlin, tuˈn t‑xi qnimin.


De sige til ham: "Ilde vil han ødelægge de onde og leje sin Vingård ud til andre Vingårdsmænd, som ville give ham Frugterne i deres Tid." 	 Ex xi kytzaqˈwin: Bˈalaqa kchi kˈwel tbˈyoˈn te jun majx. Ex bˈalaqa kxel tqˈoˈn ttxˈotxˈ te kymajin txqantl taqˈnil, ayeˈ chi chojil manbˈil txˈotxˈ tojxix tqˈijil.


Om en liden Stund skulle I ikke se mig længer, og atter om en liden Stund skulle I se mig." 	 Ex xi tqˈmaˈnl Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Noq te jun paqkutl, mi chin ok kykaˈyintla, quˈn ma chin aj we jaˈ taˈ nMaˈn; me yajxi chˈintl, ok chin okil kykaˈyintla.


Men nu kommer jeg til dig, og dette taler jeg i Verden, for at de må have min Glæde fuldkommet i sig. 	 Atzin jaˈlin, kyjaˈ waja, a jaˈ taˈy. Ma txi nqˈmanjiˈy jniˈ lo, a loqin intinx chˈintl tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈntzintla kynoj tukˈa tzaljbˈil tzeˈnku weˈ.


Derfor råbte Jesus, idet han lærte i Helligdommen, og sagde: "Både kende I mig og vide, hvorfra jeg er! Og af mig selv er jeg ikke kommen, men han, som sendte mig, er sand, han, hvem I ikke kende. 	 Atzaj teˈ tbˈinte Jesús ikyjo tzmataq nxnaqˈtzin tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, xi tqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: Bˈalaqa ojtzqiˈnqiˈn kyuˈn, ex bˈiˈn kyuˈn jaˈ ẍin tzajiˈy. Me nya wuˈnx wibˈ weˈ ẍin saj; qalaˈ ma chin tzaj chqˈoˈn weˈ tuˈn jun, a mi ojtzqiˈn kyuˈn, a twutzxix Tyol.


Kommer de fangne i Hu, som vare I selv medfangne; dem, der lide ilde, som de, der også selv ere i et Legeme. 	 Kynaˈnqetzinjiˈy jpuˈnqekux toj tze, nyakuxtlaj ajinqiˈy iteˈkux junx kyukˈa. Ex qˈaqˈinx kykˈuˈja kyiˈjjo ayeˈ nim ma tzikyˈx kyiˈj, quˈn nyakutlaj ajinqiˈy n‑ikyˈx kyuˈn kyukˈa.


Hans Disciple sige til ham: "Se, nu taler du frit ud og siger ingen Lignelse. 	 Tuˈnpetziˈn, xi qqˈmaˈn awoˈy t‑xnaqtzbˈin te: Bˈapetzintz jaˈlin. Akupetzintza ma tzaj nikˈunte qeˈy, ex nya tukˈa techil.


Og straks nødte han sine Disciple til at gå om Bord i Skibet og i Forvejen sætte over til hin Side, til Bethsajda, medens han selv lod Skaren gå bort. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i jax tchqˈoˈn Jesús t‑xnaqˈtzbˈin toj bark, ex xi tqˈmaˈn kye, tuˈn kyikyˈx tjlajxi nijabˈ, tuˈn kykanintaq tojjo juntl tnam, Betsaida, me ataq tajjo tuˈn kynej twutz. Bˈeˈx i xiˈ, ex ante Jesús kyij qˈolbˈil kyeˈ jniˈ xjal.


Ifører eder Guds fulde Rustning, for at I må kunne bolde Stand imod Djævelens snedige Anløb. 	 Kyqˈoˈnktzin kyiˈja tkyaqiljo a n‑ajbˈin te jun xoˈl qˈaqˈ toj jyoj qˈoj, tuˈn kykleta, a tzeˈnkuxjo ma tzaj tqˈoˈn Dios kyeˈy, tuˈntzintla kyweˈxixa wen toj kynimbˈila twutzjo tsbˈubˈl tajaw il, quˈn ma chi oka tzeˈnku jun xoˈl qˈaqˈ toj qˈoj tukˈa.


Men de, som hørte det, sagde: "Hvem kan da blive frelst?" 	 Me atzaj teˈ kybˈinte xjaljo yol lo, bˈeˈx xi kyqanin te Jesús kyjaluˈn: Qa nlay chi okx qˈinin toj kyaˈj, ¿Yajtzila qetza? ¿Altzila kye k‑okixtz?


Jeg,Tertius, som har nedskrevet dette Brev, hilser eder i Herren. 	 Ayiˈn Tercio nchin tzˈibˈiˈn tiˈjjo uˈj luˈn, ex kxel nsmaˈn jun qˈolbˈil kyeˈy toj tbˈi qAjaw.


Så være det eder vitterligt, I Mænd, Brødre! at ved ham forkyndes der eder Syndernes Forladelse; 	 Ikypetziˈn nxjalil, il tiˈj tuˈn kybˈintiˈy, qa noq tuˈn Jesús, a itzˈl, at najsbˈil il.


Men da de kom til Jesus og så, at han allerede var død, knuste de ikke hans Ben. 	 Me atzaj teˈ kyxi laqˈe tkˈatz Jesús, ok kykaˈyin qa otaq tzˈel kyim. Tuˈnpetziˈn, mix oke kywaqˈine tkux Jesús.


værer glade i Håbet, udholdende i Trængselen, vedholdende i Bønnen! 	 Chi tenxita toj tzaljbˈil, tuˈn qˈuqbˈil kykˈuˈja at; ex chi ayonxita tajbˈil qMan, qa ma tzaj jun tiˈ kyiˈja. Ex kukxit chi naˈnjiˈy Dios.


Hun fulgte efter Paulus og os, råbte og sagde: "Disse Mennesker ere den højeste Guds Tjenere, som forkynde eder Frelsens Vej." 	 Bˈeˈxsin ok lipe kuˈxin qya qiˈja, ex jaw ẍchˈin, ex tqˈma: Nchi ajbˈinxixjo ichin lo te Dios nimxix toklin, ex nchi yekˈin tumil kolbˈil kyeˈy.


Da I altså, I elskede! vide det forud, såvogter eder, for at I ikke skulle rives med af de ryggesløses Vildfarelse og affalde fra eders egen Fasthed; 	 Ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, ma kybˈiˈy tkyaqiljo lo. Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈntzintla mi chi oka lipeˈy kyiˈjjo xnaqˈtzbˈil, a sbˈuˈbˈl ex kyiˈj xjal, a mi kytzyuˈn kyibˈ, tuˈn mi chi kubˈe tzˈaqiˈy tojjo kyokliˈn, a kynimbˈila jikyin wen.


Jesus siger: "Tager Stenen bort!" Martha, den dødes Søster, siger til ham: "Herre! han stinker allerede; thi han har ligget der fire Dage:" 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kyexjal: Kyimiljiˈy abˈj. Atzin te Mart; a tanebˈjo kyimnin, xi tqˈmaˈn te: Tata, mala tzuwix, quˈn ma bˈant kyaje qˈij tkyimlin.


Lægger det da på Hjerte, at I ikke forud skulle overtænke, hvorledes I skulde forsvare eder. 	 Me ntiˈ tuˈn kyok ten bˈisilte jaˈlin, tiˈ tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn te kolbˈil kyeˈy, aj tpon qˈij anetziˈn.


Jeg har ikke begæret nogens Sølv eller Guld eller Klædebon. 	 Ntiˈ weˈ waj, a pwaq, exsin xbˈalin te jun aˈla;


således som det jo er ret for mig at mene dette om eder alle, efterdi jeg har eder i Hjertet både under mine Lænker og under Evangeliets Forsvar og Stadfæstelse, fælles som I jo alle ere med mig om Nåden. 	 Tojxix tumil jun nxima ikyjo kyiˈja kykyaqila, quˈn tzunxix nqˈaqˈin nkˈuˈja kyiˈja wen, quˈn ikyx kyejiˈy tkyˈiwbˈil Dios kyukˈa tzeˈnku wukˈiy, iˈchaqtzin intinkutz wetza toj tze, mope qa ma chin pon kaniˈn kywutz kawil, noq oˈkx tuˈn nkoliˈn wen tiˈj Tyol Dios, ex tuˈn nqˈmantiˈy qa twutzxixjo anetziˈn.


Jesus sagde: "Sandelig, siger jeg eder, der er ingen, som har forladt Hus eller Brødre eller Søstre eller Moder eller Fader eller Børn eller Marker for min og for Evangeliets Skyld, 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, aˈlchaqx kye kyij ttzaqpiˈn jniˈ tja, ttziky, titzˈin, tnana, ttata, tkˈwal, jniˈ ttxˈotxˈ ex tkyaqil jniˈ at te, noq tuˈn npaja ex tuˈn tpajjo nyola,


Thi hver den, som øver ondt, hader Lyset og kommer ikke til Lyset, for at hans Gerninger ikke skulle revses. 	 Quˈn tkyaqilxjo nchi bˈinchin nya wen, n‑el kyiˈjlin spikyˈin, ex kykyˈeˈ tuˈn kytzaj laqˈe tkˈatz, tuˈntzin mi tzˈele tnikyˈtzajiljo kybˈinchbˈin nya wen.


Og de stode op i den samme Time og vendte tilbage til Jerusalem og fandt forsamlede de elleve og dem, som vare med dem, hvilke sagde: 	 Ntiˈ chˈin kubˈ kyayoˈn. Bˈeˈxkux kubˈ bˈe kyuˈn, tuˈn kymeltzˈajl toj Jerusalén. Ex antza chˈuqleqetaqjo junlajaj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, junx kyukˈa txqantl kyukˈa.


Og omkring Tronen var der fire og tyve Troner, og på Tronerne sad der fire og tyve Ældste, iførte hvide Klæder og med Guldkranse på deres Hoveder. 	 Ex tiˈjile qˈuqbˈil lo, xi nkaˈyiˈn kyaje toj kaˈwnaq nejinel qˈuqleqetaq tibˈaj kyaje toj kaˈwnaq qˈuqbˈil, toktaq kyxbˈalin sjanin wen, ex tokxtaq jun toj kywiˈ bˈinchin tuˈn qˈanpwaq te jun yekˈbˈil teˈ kyoklin.


Og han tog Peter og Zebedæus's to Sønner med sig, og han begyndte at bedrøves og svarlig at ængstes. 	 Oˈkqex Pegr i xi tkˈleˈn exqetziˈn tkˈwal Zebedey, a Juan ex Santyaw, ex tzaj txqan bˈis toj tanmin ex txqan tzqij tzibˈaj,


De forstode ikke, at han talte til dem om Faderen. 	 Me mix ele kynikyˈ te, qa nyolintaq Jesús tiˈj qMan Dios.


Men Skarerne, som gik foran ham og fulgte efter, råbte og sagde: "Hosanna Davids Søn! velsignet være den, som kommer, i Herrens Navn! Hosanna i det højeste!" 	 Ex ayetziˈn jniˈ xjal nejninqetaq exqetziˈn lipcheqektaq tiˈj, i ok ten ẍchˈil: Nimxit tbˈiy, ay Tyajil qtzan nmaq kawil David. Kyˈiwlinxita a ay ma tzula toj tbˈi tAjaw Tkyaqil. Nimxitjo toklin tbˈiy toj tnajbˈila.


"Således har Herren gjort imod mig i de Dage, da han så til mig for at borttage min Skam iblandt Mennesker:" 	 Ma qˈaqˈin tkˈuˈj Dios wiˈja jaˈlin, tuˈn mina chi yolbˈine xjal wiˈja, tuˈn ntiˈx jun wala otaq tzul, chi Lisabetjo.


Og nu har jeg sagt eder det, før det sker, for at I skulle tro, når det er sket. 	 Ma txi nnejsinjiˈy tqanil kyeˈy lo, quˈn tuˈntzin aj tjapin, okpin kxel kynimintza qa twutzxjo o bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy.


Men jeg selv, Paulus, formaner eder ved Kristi Sagtmodighed og Mildhed, jeg, som, "når I se derpå, er ydmyg iblandt eder, men fraværende er modig over for eder", 	 Ayiˈn Pabl, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, toj tbˈi Crist, a bˈuninxix ex tbˈanilxix, tuˈn tel kynikyˈa tiˈj. Quˈn kabˈetzila nkˈuˈja, ex nchin xobˈa tzeˈnku intiˈn kyukˈiy. Me ajtzin qa najchaq intiniˈy, kujxix chin yoliˈnch.


Mine Brødre! dersom nogen iblandt eder farer vild fra Sandheden, og nogen omvender ham, 	 Ayiˈy werman, qa at jun o tzˈel txalpaj tiˈjjo tumil twutzxix, il tiˈj tuˈn ttzaj onit, tuˈn tajtz meltzˈaj.


Men de, som vare med mig, så vel Lyset, men hørte ikke hans Røst, som talte til mig. 	 Ayetzin kyej nchi bˈettaq wukˈiy, iwle spikyˈimil kyuˈn, ex tuˈntzintzjo, bˈeˈx jaw xobˈ, me mix i kybˈiˈye tqˈajqˈojil tyoljo, a nyolintaq weˈy.


Og Tungen er en Ild. Som en Verden af Uretfærdighed sidder Tungen iblandt vore Lemmer; den besmitter hele Legemet og sætter Livets Hjul i Brand, selv sat i Brand af Helvede. 	 Ex ikytzin qaqˈjo tzeˈnku qˈaqˈ anetziˈn; tex jun joybˈil qˈojx toj qxmilil; ex nya wen nqo ele tuˈn. Qˈontz tqˈaqˈil tuˈn tqˈaqˈil tajaw il. Nim ntjyoˈn tumil tuˈn qbˈinchin il. Tuˈntzintzjo, atkux ikyx kbˈajile qchwinqiljo tzaluˈn twutz txˈotxˈ tukˈa qˈoj.


Jeg må gøre hans Gerninger, som sendte mig, så længe det er Dag; der kommer en Nat, da ingen kan arbejde. 	 A naˈmx tex qˈij, ilx tiˈj tuˈn tkubˈ qbˈinchin taqˈin a tzaj chqˈon weˈy, quˈn tzul kanin qnikyˈin, aj nkyima, a jaˈ mix aˈl jun aku bˈant taqˈnin.


Men da Herodes's Fødselsdag kom, dansede Herodias's Datter for dem; og hun behagede Herodes. 	 Tej tel tabˈqˈe Herodes, kubˈ ikyˈsit jun nintz qˈij, ex atzin tal Herodías etz bˈixil kywutz kykyaqiljo txokenj.


Pilatus svarede: "Hvad jeg skrev, det skrev jeg." 	 Me ante Pilat xi tqˈmaˈn: ¡Mina! Quˈn a ma kubˈ ntzˈibˈiˈn, nlay jaw ntxˈixpiˈn; qalaˈ kyijkuj kukxjo.


Og Engelen sagde til dem: "Frygter ikke; thi se, jeg forkynder eder en stor Glæde, som skal være for hele Folket. 	 Me xi tqˈmaˈn angel kye: Mina chi tzaj xobˈa weˈy, quˈn atx jun tqanil ma chin tzaja qˈmalte kyeˈy, me a tbˈanilx wen, ex te tzaljbˈilx te tkyaqilx xjal.


for at skinne for dem, som sidde i Mørke og i Dødens Skygge, for at lede vore Fødder ind på Fredens Vej," 	 tuˈn tkˈant toj kychwinqiljo ayeˈ nchi bˈet toj najin, ex tuˈn tkubˈ nej qwutz toj tbˈeyil bˈaˈn.


Og da deres Renselsesdage efter Mose Lov vare fuldkommede, bragte de ham op til Jerusalem for at fremstille ham for Herren, 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tjapin kanin qˈij, jaˈ tuˈn kyxiˈye txjol tiˈj nana, tuˈn tsaqix tuˈn titzˈjlin neˈẍ, tzeˈnku ntenetaq toj tkawbˈil Dios. Ex xi kyiˈn neˈẍ tzma Jerusalén, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn toj tqˈobˈ Dios.


I modtoge jo ikke en Trældoms Ånd atter til Frygt, men I modtoge en Sønneudkårelses Ånd, i hvilken vi råbe: Abba, Fader! 	 Quˈn a Xewbˈaj Xjan ma txi qkˈmoˈn, nya noq tuˈn qok te aqˈnil te jun majx, ex tuˈn qbˈinchin tzeˈnku ntqanin qxmilil. Quˈn qa ikyjo, at qxobˈil teˈ kawbˈil kujxix te Dios. Qalaˈ, a Xewbˈaj Xjan tzaj tqˈoˈn qoklin te tkˈwal Dios. Tuˈntzintzjo, nxi qqˈmaˈn te Dios: Ay ntatiˈy, qo chiˈ.


Og de stenede Stefanus, som bad og sagde: "Herre Jesus, tag imod min Ånd!" 	 Tzmataq n‑ok xoˈn Esteban tuˈn abˈj, me bˈeˈx jaw naˈn Dios kyjaluˈn: Tzyuˈnxa wanmiˈn Ay, wAjaw Jesús.


Da spurgte de ham: "Hvem er det Menneske, som sagde til dig: Tag din Seng og gå?" 	 Ayetzin kyeˈ Judiy xi kyqanin te: ¿Ankye xqˈmante teˈy, tuˈn t‑xi tiqin tkuẍila, ex tuˈn tbˈeta?


Thi ligesom de i Dagene før Syndfloden åde og drak, toge til Ægte og bortgiftede, indtil den Dag, da Noa gik ind i Arken, 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnqej qˈij, tej naˈmtaq ttzaj qˈaqabˈil; kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ nchi bˈaj waˈntaq, ex nchi bˈaj txˈujtetaq, ex nchi bˈaj mejetaq, ex nchi bˈaj xi kyqˈoˈntaq kykˈwal toj mejebˈlin, tzmaxi teˈ kyokx Noé toj ma tij bark.


Men da Farisæerne hørte det, sagde de: "Denne uddriver ikke de onde Ånder uden ved Beelzebul, de onde Ånders Fyrste." 	 Me tej kybˈinte Pariseyjo ikyjo, ex kyqˈma: Mina, chi chiˈ. Nchi etz teˈ xjal taqˈnil tajaw il tuˈn, quˈn tuˈn a te Beelzebú, a tajaw il, o txi qˈonte tipin.


Børnlille! endnu en liden Stund er jeg hos eder. I skulle lede efter mig, og ligesom jeg sagde til Jøderne: "Hvor jeg går hen, kunne I ikke komme," siger jeg nu også til eder. 	 Nimxix tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja kyiˈja. Nya nim tqan chin tenbˈiltla kyukˈiy jaˈlin. Ok chi jyola wiˈja, me ikytziˈn tzeˈnku xi nqˈmaˈn kye aj Judiy, ex kxel nqˈmaˈn kyeˈy jaˈlin, nlayx cheˈxa jaˈ kchin xeliy.


Thi sande og retfærdige ere hans Domme, at han har dømt den store Skøge, som fordærvede Jorden med sin Utugt, og krævet sine Tjeneres Blod af hendes Hånd. 	 Quˈn nkawin jikyinxix wen ex twutzxix. Quˈn ma kawin kujxix wen tibˈajjo qya, a kyˈaˈjil, quˈn ma chi najxjal tuˈn, tuˈnjo tkyˈaˈjbˈin ex tkyaqil wiq il kubˈ tbˈinchin kyukˈa. Ma tzaj tqˈoˈn Dios t‑xel tejo qya, tuˈnjo otaq chi kubˈ tbˈyoˈn aye taqˈnil, noq tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil.


Jesus sagde til ham: "Der er atter skrevet: Du må ikke friste Herren din Gud." 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Ex ikyxjo ntqˈmaˈn toj Tyol Dios kyjaluˈn: Mi tzˈok tqˈonjiy qAjaw, a tDiosa toj joybˈil tiˈjch.


Hvad gavner det, mine Brødre! om nogen siger, han har Tro, men ikke har Gerninger? mon Troen kan frelse ham? 	 Ayiˈy werman, ¿Titzin k‑ajbˈila qa at jun nqˈmaˈnte qa niminxix tuˈn, exsin qa mi nkubˈ tyekˈin tnimbˈil? ¿Ma okpetzila kkletil tuˈn jun tnimbˈil ikyjo? ¡Nlay!


Men Fredens Gud, som førte den store Fårenes Hyrde, vor Herre Jesus, op fra de døde med en evig Pagts Blod, 	 O tzaj tqˈoˈntl Dios jun akˈaj tumil tuˈn qkyij toj wen tukˈa te jun majx, noq tuˈn tchkyˈel Jesús, a qAjaw. Jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin tuˈn Dios, ex ok qˈoˈn te Tbˈanil Kyikˈlel nimxix toklin tibˈaj tkyaqiljo nimil tiˈj Dios, a nikˈulte tkyaqil, ikyxjo tzeˈnku taj.


I den samme Stund kom nogle Farisæere og sagde til ham: "Gå bort, og drag herfra; thi Herodes vil slå dig ihjel." 	 Ex texjo paq anetziˈn i pon kanin jun jteˈbˈin Parisey tkˈatz Jesús, exsin xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Kux tzˈexa tojjo tnam lo, quˈn taj Herodes tuˈn tkubˈ bˈyoˈn tuˈn.


Et godt Menneske fremfører det gode af sit Hjertes gode Forråd, og et ondt Menneske fremfører det onde af sit onde Forråd; thi af Hjertets Overflødighed taler hans Mund. 	 Ikytzin jun tbˈanil xjaljo, tbˈanil tanmin, a jaˈ n‑anqˈine tbˈinchbˈin wen. Me atzin xjal nya wen, ex nya wen tanmin, a jaˈ n‑anqˈineˈ tbˈinchbˈin nya wen. Tzeˈnkuxsiˈn at toj kyanmin, qa jun tbˈanil mo jun nya wenj, ikyxsin chi yoliˈn.


Man tænder heller ikke et Lys og sætter det under Skæppen, men på Lysestagen; så skinner det for alle dem, som ere i Huset. 	 Ex nlay bˈant tuˈn tok txqet jun tzaj, exsin tuˈn tokx ewitl tjaqˈ jun kax; qalaˈ il tiˈj tuˈn tjax tibˈaj xtankoˈl, tuˈntzin tspikyˈemix tkyaqil tuja tuˈn.


Men de sagde til ham: "Johannes's Disciple faste ofte og holde Bønner og Farisæernes ligeså; men dine spise og drikke?" 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil xi kyqˈmaˈn te Jesús: Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin Juan, a Jawsil Aˈ, exqetziˈn Parisey, nimx nbˈaj kubˈ kypaˈn waˈyaj tuˈn kynaˈn Dios, me ayetzin kye t‑xnaqˈtzbˈiˈn, kukxjo nchi bˈaj waˈn ex nchi bˈaj kˈwan.


Disse ere vandløse Kilder og Tågeskyer, som drives af Storvind; for dem er Mørke og Mulm bevaret. 	 Me ayetzin xnaqˈtzil nya wen luˈn ikyqetziˈn tzeˈnku jun xoch ntiˈ aˈ toj, quˈn ntiˈ Tyol qMan kyukˈa; ex tzeˈnku jun muj iqin tuˈn kyqˈiqˈ, a jun paqx n‑ikyˈ. Me ma kubˈ tqanbˈil Dios kyibˈaj, a tuˈn kyten toj manyor qxopinx te jun majx.


Men denne har efter at have ofret eet Offer for Synderne sat sig for bestandig ved Guds højre Hånd, 	 Me metzin te Jesucrist, xi tqˈoˈn teˈ tibˈ tuˈn tkyim, ex tuˈn tok te jun chojbˈil te tkyaqil il te jun majx. Tbˈajlinxi ikyjo, kubˈ qe toj kyaˈj toj tman qˈobˈ qMan Dios tuˈn tkawin junx tukˈa.


Men han sagde til ham: "Herre! jeg er rede til at gå med dig både i Fængsel og i Døden." 	 Me atzin te Pegr xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Ay Taa, loqiˈn lo, qˈoˈnx weˈ wibˈ tuˈn nteˈn junx tukˈiy toj tkyaqil, qa toj tze expe qa ma chin kyima tukˈiy.


Men Peter stod op og løb til Graven; og da han kiggede derind ser han Linklæderne alene liggende der, og han gik hjem i Undren over det, som var sket. 	 Me atzin te Pegr, bˈeˈxkux tzaj rinin teˈ, tuˈn tul kanin tzma ttzi jul. Atziˈn teˈ tokx tkaˈyin, oˈkqexjo iqbˈil iteˈkutaq. Bˈeˈxsin aj meltzˈajtz tja, ex noqx jaw kaˈylaj tiˈj tkyaqilj lo.


Men jeg siger eder i Sandhed: Der var mange Enker i Israel i Elias's Dage, da Himmelen var lukket i tre År og seks Måneder, den Gang der var en stor Hunger i hele Landet; 	 Quˈn toj kywutza wen xjalqiˈy, noq tuˈn tzajninqiˈy te qtzan Israel. Me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kyojjo qˈij, tej tten Elías tzaluˈn toj ttxˈotxˈ Israel, nimxtaq qya otaq bˈaj kyim kychmil exla qa tzajninqetaq te Israel, ikyxjo tzeˈnku te Elías. Oxe abˈqˈe tukˈa nikyˈjin mix tzaje jbˈal. Tuˈntziˈn ikyjo, tkyaqil twutz txˈotxˈ nimx waˈyaj tzaj.


Og da hans Disciple hørte det, kom de og toge hans Lig og lagde det i en Grav. 	 Atzaj teˈ kybˈin teˈ t‑xnaqˈtzbˈin Juan qa otaq kyim, bˈeˈx i xtaˈj qˈilte t‑xmilil, tuˈn tkux muqet.


Men fuldbringer da nu også Gerningen, for at, ligesom I vare redebonne til at ville, I også må fuldbringe det efter eders Evne. 	 Atzin jaˈlin, kyqˈonka tilil, tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn, tzeˈnkuxjo at kyeˈy, ex tzeˈnkuxjo kybˈisa, tej t‑xi xkyeku kyuˈn te tnejil.


Thi jeg er ved Loven død fra Loven, for at jeg skal leve for Gud. 	 Quˈn a teˈ ojtxe kawbˈil nqanin qiˈj, tuˈn qkyim te chojbˈil qil, tuˈn mi njapin quˈn. Me bˈeˈx kyim Jesús te chojbˈil qil, ex nya il tiˈj tuˈn t‑xi qchjoˈn qil jaˈlin, qalaˈ noq tuˈn qbˈet tukˈa qMan Dios toj qchwinqil, ex tuˈn qajbˈin te; o qo ok tqˈoˈn Dios nyakuj o qo kyim twutz cruz junx tukˈa Kolil Jesús.


og Salomon avlede Roboam; og Roboam avlede Abia; og Abia avlede Asa; 	 Ante Salomón ttata Roboam, a ttata Abías, a ttata Asa,


Og da han var i Dødsangst, bad han heftigere; men hans Sved blev som Blodsdråber, der faldt ned på Jorden. 	 Nimx jaw bˈisin Jesús tuˈn nimxtaqjo kyixkˈoj tuˈn tikyˈx tuˈn. Me tuˈn ikyjo, jaw tiˈnxix tqˈajqˈojil twiˈ tuˈn tnaˈn Dios. Tuˈnpetziˈn, ox txˈuljinx aˈ tiˈj, nchi kubˈik tzˈaq twutz txˈotxˈ, ex ikytaq chi kaˈyin tzeˈnku chikyˈ.


Men dette sagde han, ikke fordi han brød sig om de fattige, men fordi han var en Tyv og havde Pungen og bar, hvad der blev lagt deri. 	 Me ante Judas nya nbˈinsintaq kyiˈjjo yaj, qalaˈ kubˈ tqˈmaˈn ikyjo quˈn ileqˈtaq. Quˈn ate Judas toktaq toklin te chmol pwaq qxola, ex tzuntaq jatz telqˈin chˈin tiˈjjo a chmoˈntaq tuˈn.


På den Dag skulle I erkende, at jeg er i min Fader, og I i mig, og jeg i eder. 	 Aj tjapin kaniˈn qˈij anetziˈn, apentza k‑elile kye kynikyˈ te qa twutzxixjo nyola, qa mujleqiˈn tukˈa nMaˈn, ex qa mujleqiˈy wukˈiy, ex ayiˈn kyukˈiy.


Og han attråede at fylde sin Bug med de Bønner, som Svinene åde; og ingen gav ham noget. 	 Tzunxtaqx npon tkˈuˈj tiˈjjo kykˈwaˈ kuch n‑ok, quˈn tuˈn tzunxtaqx nqˈaqˈin tkˈuˈj wen, me mix aˈlxtaq jun xjal ntzaj qˈonte chˈin twa.


Og han tog til Orde og sagde til dem: "Hvem er der iblandt eder, som ikke straks, når hans Søn eller Okse falder i en Brønd, drager dem op på Sabbatsdagen?" 	 Ex xi tqˈmaˈn kye Parisey kyjaluˈn: ¿Altzin jun kyeˈ, a nya bˈeˈxkux aku jatz qˈinte jun tkˈwal mo jun twakix, a kuxit tzˈaq toj jun jul, exla qa toj qˈij te ajlabˈl?


der er ingen forstandig, der er ingen, som søger efter Gud; 	 Ex mix aˈl jun n‑el tnikyˈ te Dios, ex mix aˈl jun njyon tiˈj.


Og da de kom til et Sted, som kaldes Golgatha, det er udlagt: "Hovedskalsted", 	 tuˈn tpon tzma toj jun najbˈil Gólgota tbˈi, atzin tzˈelpineˈ bˈibˈaj ikyjo: Jaˈ taˈ tbˈaqil twiˈ kyimnin.


men vi sejlede efter de usyrede Brøds Dage ud fra Filippi og kom fem Dage efter til dem i Troas, hvor vi tilbragte syv Dage. 	 Atzaj teˈ tbˈajjo nintz qˈij te Waˈj Pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte tkuˈx, o exa toj bark toj tnam te Filipos, ex toj jun qˈij, o kaniˈn toj Troas, jaˈ atetaqjo Timotey ex txqantl nimil tukˈa. Antza, o kyijiˈy wuq qˈij kyukˈa.


Og straks, medens han endnu talte, kommer Judas, en af de tolv, og med ham en stor Skare med Sværd og Knipler fra Ypperstepræsterne og de skriftkloge og de Ældste. 	 Tzmataq nyolin Jesús, teˈ tul Judas, a jun t‑xnaqˈtzbˈin. Ex lipcheqektaq txqan xjal tiˈj, qˈimile jniˈ kykxbˈil, a at kyste te bˈiˈybˈil, ex jniˈ kytze te kybˈujbˈil. Aye xjal luˈn otaq chi tzaj kychqˈoˈn kynejil pale, exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈjjo ojtxe kawbˈil, ex kyuˈn nejinel kyxol aj Judiy.


og Johanna, Herodes's Husfoged Kuzas Hustru, og Susanna og mange andre, som tjente dem med, hvad de ejede. 	 Ex majxjo Juana, a t‑xuˈjil Cuza, aj mojiltaq tukˈa Herodes, majx Susana exsin txqantl qya, ayej nchi mojintaq tukˈa Jesús.


i hvem vi have Forløsningen, Syndernes Forladelse, 	 Noq tuˈn tkyimlin Jesús te qxel, ma qo klet, ex ma kubˈ najsit tkyaqil qil.


Da forskrækkedes de og betoges af Frygt og mente, at de så en Ånd. 	 Me ayetzin kyetz nimx kyxobˈil tzaj, quˈn kubˈ kybˈisin qa noq jun klelin otaq kyli.


I ransage Skrifterne, fordi I mene i dem at have evigt Liv; og det er dem, som vidne om mig. 	 Quˈn chebˈex nkux kyxpichˈinjiˈy Tyol Dios, quˈn toj kywutza antza kknetila kychwinqila te jun majx, me mi n‑el kynikyˈa te, qa antza nyolineˈ Tyol Dios wiˈja.


Thi hvad gavner det et Menneske at vinde den hele Verden og at bøde med sin Sjæl? 	 ¿Quˈn tiˈxsila tajbˈin tuˈn tkanbˈit tkyaqiljo ajbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, exsin tuˈn tnaj tanmin? ¿Ma akutzin tzˈok tkyaqil tqˈinimil te klol tanmin?


Thi gør man dette ved det grønne Træ, hvad vil da ske med det tørre?" 	 Quˈn qa iky nbˈant kyuˈn xjal wiˈja jaˈlin, a ayiˈn ntiˈ wila, ¿Yajtzil tetzjo kyiˈj xjal toj Jerusalén jniˈlixla kbˈantile kyuˈn?


Men I, Brødre! I ere ikke i Mørke, så at Dagen skulde overraske eder som en Tyv. 	 Me ayetzin kyeˈ, erman, nlay chi jaw kaˈylaja, aj tul qAjaw, quˈn mi nchi bˈeta toj qxopin toj kyanmiˈn, quˈn bˈiˈn kyuˈn qa il tiˈj tuˈn tul, a ntiˈkux toj qnabˈl, tzeˈnku tulil jun ileqˈ.


Og han gav Agt på dem, efterdi han ventede at få noget af dem. 	 Atzin tej kox xi kaˈyin, kubˈ tbˈiˈn, ex kubˈ tnabˈlin qa attaq tuˈn t‑xi qˈoˈn te.


Og da vil jeg bekende for dem Jeg kendte eder aldrig; viger bort fra mig, I, som øve Uret! 	 Ex oktzin kxel nqˈmantza kye: Nya weqiˈy. Chi laqˈexa nkˈatza, quˈn bˈinchil ilqiˈy.


Dog har du i Sardes nogle få Personer, som ikke have besmittet deres Blæder; de skulle vandre med mig i hvide Klæder, thi de ere værdige dertil. 	 Me at junjun kyxola toj Sardis, ayeˈ mi nkubˈ kybˈinchin il, ex toj nwutza, ma chi ok tzeˈnku jun xjal txjoˈn t‑xbˈalin wen. Ex kchi bˈetil wukˈiy toj kyaˈj tukˈa kyxbˈalin sjanin wen te t‑xeljo wen xbˈant kyuˈn, quˈn at kyoklin toj nwutza.


Jesus svarede dem: "Jeg har sagt eder det, og I tro ikke. De Gerninger, som jeg gør i min Faders Navn, de vidne om mig; 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma nyatzin o txi nqˈmaˈn kyeˈy? Me mi nchinx kynimiˈn. Tkyaqilxjo nbˈant wuˈn noq tuˈn tipin nMan, atzin nyekˈin teˈ qa ayinjiˈy.


Send derfor Bud til Joppe og lad Simon med Tilnavn Peter kalde, til dig; han har Herberge i Garveren Simons Hus ved Havet; han skal tale til dig, når han kommer. 	 Chqˈonxa jun aˈla toj tnam te Jope, tuˈn ttzaj Simun, a Pegrjo, juntl tbˈi. Luˈ at toj tja jun bˈinchil tzˈuˈn, Simun tbˈi, a luˈ najle ttzi ttxuyil aˈ.


Nu er der derimod mange Lemmer og dog kun eet Legeme. 	 Me chjonte Dios, a qxmilil junchˈin, me nimku elnin.


Men dette er det evige Liv, at de kende dig, den eneste sande Gud, og den, du udsendte, Jesus Kristus. 	 Ex atzin chwinqiljo, tuˈn tel kynikyˈxjal teˈy, qa akuy Dios twutzxix, ex tuˈn tel kynikyˈ weˈy, ayiˈn Jesucrist, a saj tchqˈoˈn.


Da bleve de alle frimodige og toge også Næring til sig. 	 Kubˈ tpiẍin Pabl pan, ex ok ten waˈl. Tuˈn ikyjo, jotx jaw qiˈn qibˈa, ex bˈeˈx ok tena waˈl;


Og Sakarias sagde til Engelen: "Hvorpå skal jeg kende dette? thi jeg er gammel, og min Hustru er fremrykket i Alder." 	 Xi tqˈmaˈn Zakariy te angel: ¿Tiˈn ktzajil tqˈoˈn weˈy tuˈn t‑xi niminjiˈy tyola? Quˈn noq taˈẍqinla ex ikyx nxuˈjiljiˈy, ¿Exsin tuˈn tul jun nkˈwala jaˈlin?


Men han selv, Fredens Herre, give eder Freden altid, i alle Måder! Herren være med eder alle! 	 Noqit ax qAjaw, a Tajaw tkyaqil nukˈbˈil, kukx tzaj qˈonte tnukˈbˈil toj tkyaqil. Ex axit qAjaw ten kyukˈiy toj tkyaqil.


Og hans Forældre droge hvert År op til Jerusalem på Påskehøjtiden. 	 Ayetziˈn ttata Jesús ncheˈxtaq tkyaqil abˈqˈe Jerusalén ikyˈsil teˈ nintz qˈij, a nkubˈ kyikyˈsintaq aj Judiy, teˈ kyetz toj Egipto.


Og han sagde til dem: "I ere nedenfra, jeg er ovenfra; I ere af denne Verden, jeg er ikke af denne Verden. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kye: Ayetzin kyeˈ te kumnixqe kyeˈ, te twutz txˈotxˈ; me metzin weˈ te jawnixqin weˈ, a toj kyaˈj. Ikytzin te twutz txˈotxˈ kyokliˈn; qalatzin weˈ, nya te twutz txˈotxˈqin weˈ.


Jesus svarede og sagde til ham: "Hvad jeg gør, ved du ikke nu, men du skal forstå det siden efter." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: Nlay tzˈel tnikyˈa tiˈjjo nbˈant wuˈn jaˈlin, me yajxi, k‑elil tnikyˈa te.


Jeg siger dig: Du skal ingenlunde komme ud derfra, førend du får betalt endog den sidste Skærv." 	 Ok kxel nqˈmaˈn kyeˈy, nlay jatz toj tze, aj qa mina xchjet tkˈas tkyaqil.


Og han kom og forkyndte Fred for eder, som vare langt borte, og Fred for dem, som vare nær. 	 Quˈn ma tzul Crist qˈmalte tqaniljo Tbˈanil Tqanil kolbˈil te kykyaqilxjal, exla qa ayiˈy, a najchaqtaq iteˈy tkˈatz Dios, exla qa aye Judiy, aye nqayintaq iteˈ.


Jesus svarede dem og sagde: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, I søge mig, ikke fordi I så Tegn, men fordi I spiste af Brødene og bleve mætte. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nchi jyoˈn wiˈja noq tuˈn noj kykˈuˈja wuˈn, ex nya tuˈn ma tzˈel kynikyˈa tiˈjjo t‑xilin techil wipiˈn.


Og han sagde til mig: Drag ud; thi jeg vil sende dig langt bort til Hedninger." 	 Me atzin tzaj tqˈmaˈn wAjawiˈy: Mina, chiˈ. Qalaˈ kux txiy, quˈn ayiˈn chin xel chqˈontiy kyxoljo nya Judiy, a najchaq iteˈ.


De øvrige af de døde bleve ikke levende, førend de tusinde År vare til Ende. Dette er den første Opstandelse. 	 (Me ayetzin kye txqantl kyimnin, mix i jawe anqˈintl tzmaxiˈ aj tjapin mil abˈqˈe.) Atzin tnejil anqˈbˈiljo.


Thi skønt I efter Tiden endog burde være Lærere, trænge I atter til, at man skal lære eder Begyndelsesgrundene i Guds Ord, og I ere blevne sådanne, som trænge til Mælk og ikke til fast Føde. 	 Ayetzinkyetza, ayiˈy ojtxe nimilqiˈy, opetla chi ok kyeˈ te xnaqˈtzil jaˈlin; qalaˈ ayepel kyeˈ tuˈn kyxi xnaqˈtzit juntl maj tiˈjjo tnejil xnaqˈtzbˈil, a kybˈiˈy ojtxe. Qalatziˈn, ma chi oka tzeˈn jun tal neˈẍ, a oˈkx tajjo tuˈn tmiˈẍin, ex ntiˈ tumil toj twutz, tuˈn tbˈant twaˈn.


Men Loven beror ikke på Tro; men: "Den, som gør disse Ting, skal leve ved dem." 	 Me metzin te ojtxe kawbˈil nya tuˈn qnimbˈil teˈ, qalaˈ ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Aye xjal, a kyaj tuˈn tjapin bˈaj kawbˈil kyuˈn, tuˈn kykanbˈin tkabˈ chwinqil, il tiˈj tuˈn kybˈet tjaqˈ kawbˈil, ex tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn jotx tkyaqilx.


Som nu Tiden nærmede sig for den Forjættelse, Gud havde tilsagt Abraham, voksede Folket og formeredes i Ægypten, 	 Tbˈajlinxitziˈn ilaˈ abˈqˈe, otaq chˈiy kybˈaj aj Israel, a tyajil Jacob, toj txˈotxˈ te Egipto, tej chˈixtaq tul kanin tqˈijiljo, a jaˈ tuˈntaq ttzaj tqˈoˈn Dios txˈotxˈ kye tyajil Abraham, a tzeˈn otaq tqˈma.


så at I tværtimod snarere skulle tilgive og trøste ham, for at han ikke skal drukne i den alt for store Bedrøvelse. 	 Qalaˈ bˈantla tuˈn tkubˈ kynajsiˈn til, ex tuˈn kynimsiˈn tkˈuˈj, tuˈntzintla mi kubˈ numje tuˈn txqan bˈis.


og ikke holder fast ved Hovedet, ud fra hvem hele Legemet, idet det hjælpes og sammenknyttes ved sine Bindeled og Bånd, vokser Guds Vækst. 	 Aye xnaqˈtzil lo, ntiˈ kymujbˈil kyibˈ tukˈa Jesucrist, a wibˈaj tibˈaj tkyaqil Ttanim Dios, a axjo t‑xmilil Crist. Atziˈn Crist tok te wiˈbˈaj, atzin nchˈiysin teˈ t‑xmilil, a Ttanim Dios: Nqo tzaj tkˈaˈchin, ex nqo ok tmujbˈin toj tumil tuˈntzin qchˈiy, tzeˈnkuxjo tajbˈil qMan Dios.


Og da Pinsefestens Dag kom, vare de alle endrægtigt forsamlede. 	 Tej tjapin kanin nintz qˈij Pentecostés, kykyaqil qe nimil chˈuqleqetaq junx.


Derfor siger jeg eder, at Guds Rige skal tages fra eder og gives til et Folk, som bærer dets Frugter. 	 Tuˈnpetziˈn kxel nqˈmaˈn kyeˈy, k‑elil qˈiˈn Tkawbˈil Dios kyeˈy, ex kxel tqˈoˈn kyexjal, ayeˈ kˈwel kyyekˈiˈn tiˈj Tkawbˈil Dios toj kychwinqil.


Og jeg græd såre, fordi ingen fandtes værdig til at åbne Bogen eller at se i den. 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx in jaw oqˈa nimxix, quˈn tuˈn mix aˈl jun knet, a at toklin tuˈn tjaw jqet, ex tuˈn tkubˈ uˈjitjo uˈj, iˈchaqxpetla noq tuˈn tok kaˈyit.


Når Kristus, vort Liv, åbenbares, da skulle også I åbenbares med ham i Herlighed. 	 Tuˈnpetziˈn, ajo tchwinqil Crist, axsin kychwinqiljiˈy. Ex aj tyekˈinte Jesús tibˈ, ex ikyx kyejiˈy ok chi tenbˈila junx tukˈa toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


Han siger til ham: "Hvilke?" Men Jesus sagde: "Dette: Du må ikke slå ihjel; du må ikke bedrive Hor; du må ikke stjæle; du må ikke sige falsk Vidnesbyrd; 	 Ex xi ttzaqˈwin qˈinin: ¿Me ankyeqe kawbˈil? Xi tqˈmaˈn Jesús te: Mi bˈiyin. Mi kyˈaˈjin. Mi tzˈelqˈin. Mi jaw bˈant yol tiˈj jun aˈla noq kukxjo.


Men det er godt at vise sig nidkær i det gode til enhver Tid, og ikke alene, når jeg er nærværende hos eder. 	 Me ntiˈtla tetz tkyˈi, qa kyaj tuˈn tkubˈ kykˈuˈja kyuˈn tiˈjjo jun tiˈ, a twutzxix; ex qa kukx nchi bˈinchiˈn ikyjo tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, ex nya noq oˈkxjo tzeˈnku intiˈn kyukˈiy.


Og der var en Enke i den By, og hun kom til ham og sagde: Skaf mig Ret over min Modpart! 	 Ex tojxjo tnam anetziˈn, attaql jun tal mebˈe qya, a otaq kyim tchmil, a attaq tqˈoj tukˈa juntl xjal. Tuˈntziˈn, xiˈ tukˈa aj kawil, tuˈntla tkubˈ qˈoˈn jun tumil kyxol, a toj tumilxix.


Jesus siger til hende: " Sagde jeg ikke, at dersom du tror, skal du se Guds Herlighed?" 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: ¿Ma nyatzin ma txi nqˈmaˈn teˈy, qa ma txi tnimiˈn, okpin ktlabˈil te nimxix tipin Dios?


Men da Paulus vilde gå ind iblandt Folkemængden, tilstedte Disciplene ham det ikke. 	 Tajtaq Pabl tuˈn tokx yolil kywutz xjal antza, me mix kytziye nimil.


Men I ere de, som have holdt ud med mig i mine Fristelser. 	 Ayetzin kyeˈ kukx o chi ten kyeˈ wukˈiy toj tkyaqiljo yajbˈil, a o tzikyˈx wuˈn.


Og jeg så Kvinden, drukken af de helliges Blod og af Jesu Vidners Blød; og jeg undrede mig i stor Forundring, da jeg så hende. 	 Ex el nnikyˈa te qa otaq txˈujte qya tuˈn kychkyˈeljo nimil tiˈj Jesús, ayeˈ a otaq chi kyim, noq tuˈn tpajjo i yolin tiˈj. Atzaj teˈ tok nkaˈyinjiˈy luˈn, bˈeˈx in jaw kaˈylaja.


Thi det synes mig urimeligt at sende en Fange uden også at angive Beskyldningerne imod ham." 	 Quˈn nyakuj nya tumiljo te weˈy, a tuˈn t‑xi smet jun xjal nim til, exsin mina txi tzˈibˈit tiquˈnil s‑etza til kyexjal.


og mest dem, som vandre efter Kød, i Begær efter Besmittelse, og foragte Herskab. Frække, selvbehagelige, bæve de ikke ved at bespotte Herligheder, 	 Ex kkawil Dios kyibˈajjo a lipcheqex tiˈjjo kyachbˈil, a ojtxe kyten, ex n‑el kyiˈjlin alkyechaqku kyoklin kawil. Ma kuj kynabˈl, ex njaw kynimsin kyibˈ. Ntiˈ kyxobˈil tuˈn kyyasin kyiˈj angel ex jniˈ taqˈnil tajaw il.


Jesu Kristi Davids Søns, Abrahams Søns, Slægtsbog. 	 Atzin te luˈn atzin tajlal t‑xeˈchil Jesucrist, a tzajnin tiˈj qtzan David ex tiˈj qtzan Abraham:


Thi jeg ser, at du er stedt i Bitterheds Galde og Uretfærdigheds Lænke." 	 quˈn n‑ok nkaˈyiˈn qa nchyoˈnxix tkˈuˈja qiˈja, ex a il tzyultiy, chi Pegr.


Da siger den samaritanske Kvinde til ham: "Hvorledes kan dog du, som er en Jøde, bede mig, som er en samaritansk Kvinde, om noget at drikke?" Thi Jøder holde ikke Samkvem med Samaritanere. 	 Me atzin teˈ qya xi tqˈmaˈn te: ¿Tiˈtzin quˈn ntzaj tqaniˈn tkˈwaˈy cheˈwe weˈy? Quˈn aj Judiy te, ex ayintzin weˈ jun qya aj Samaria (quˈn kyojjo qˈij anetziˈn nimxtaq qˈoj at kyxol aj Judiy ex aj Samaria).


Men personlig var jeg ukendt for Judæas Menigheder i Kristus; 	 Ex tkyaqil nimil kyojjo Ttanim Crist, a iteˈ toj txˈotxˈ Judey, naˈmtaq wok kyojtzqiˈn.


Og dersom Satan har sat sig op imod sig selv og er kommen i Splid med sig selv, kan han ikke bestå, men det er ude med ham. 	 Ikytzin taˈye te tajaw iljo, qa ma tzˈok meltzˈaj tiˈjx, nlay tzˈel wen.


Men mange af Folket troede på ham, og de sagde: "Når Kristus kommer, mon han da skal gøre flere Tegn, end denne har gjort?" 	 Me nimxxjal i nimin tiˈj, ex kyqˈma: Ax twutz ate Cristjo. ¿Ma akupela bˈant nim techil tipin juntl, tzeˈnku teˈ ichin lo?


Den, som æder mit Kød og drikker mit Blod, har et evigt Liv, og jeg skal oprejse ham på den yderste Dag. 	 Ikytziˈn, alkye te kxel waˈn teˈ nchibˈjila ex kxel kˈwan teˈ nchkyˈela, at teˈ tbˈanil tchwinqil te jun majx; ex kjawil anqˈintl wuˈn, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


for at de skulle dømmes, alle de, som ikke troede Sandheden, men fandt Behag i Uretfærdigheden. 	 tuˈntzin kynaj te jun majx, quˈn kykyˈeˈ tuˈn t‑xi kynimin Tbˈanil Tqanil, quˈn noq oˈkx nchi tzalaj tuˈn kybˈinchin il.


Den, som har Sønnen, har Livet; den, som ikke har Guds Søn, har ikke Livet. 	 Tkyaqiljo kˈwel niminte Tkˈwal Dios, at te chwinqil te jun majx, ex tkyaqiljo a mi nkubˈ niminte, ntiˈ teˈ chwinqil te jun majx.


Og han kom ned til Kapernaum, en By i Galilæa, og lærte dem på Sabbaterne. 	 Bˈeˈx xiˈ Jesús toj Capernaum, jun tnam toj txˈotxˈ te Galiley. Antza oke tene xnaqˈtzil kyexjal toj jun qˈij te ajlabˈl.


Thi også Kristus var ikke sig selv til Behag; men, som der er skrevet: "Deres Forhånelser, som håne dig, ere faldne på mig." 	 Quˈn ikyxjo xkyij tyekˈin Crist; quˈn mix kubˈe tbˈinchine tzeˈnkuxjo taj. Qalaˈ, ma tzˈikyx tuˈn tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin yasbˈilte s‑ok qˈoˈn, ma kubˈ tzˈaq wibˈajach.


og Jesus gik omkring i Helligdommen, i Salomons Søjlegang. 	 Nbˈettaq Jesús twutzjo ja anetziˈn, a nim telimitz, a tok tbˈi: Te Salomón.


Og han sagde til mig: Disse Ord ere troværdige og sande; og Herren, Profeternes Ånders Gud, har udsendt sin Engel for at vise sine Tjenere, hvad der skal ske snart. 	 Ajo angel tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ayejo yol lo twutzqexix, ex bˈaˈn tuˈn tqe kykˈuˈja kyiˈj. Quˈn axte Dios, a qAjaw, a xi qˈoˈnte tumil kye yolil Tyol ojtxe, xi tsmaˈn t‑angel, noq tuˈn tyekˈinte kye taqˈnil tiˈ tuˈn tbˈaj.


den Sandhedens Ånd, som Verden ikke kan modtage, thi den ser den ikke og kender den ikke; men I kende den, thi den bliver hos eder og skal være i eder. 	 Ayetzin xjal te twutz txˈotxˈ nlay txi kykˈmoˈn, quˈn mi nchi jyoˈn tiˈj, ex mi n‑el kynikyˈ te. Me metzin kye, ma tzˈel kye kynikyˈ tiˈj, quˈn loqin intin kyxola jaˈlin, ex ktzajil tqˈoˈn Dios toj kyanmiˈn, tuˈn tten te jun majx.


Og i den blev Profeters og helliges Blod fundet og alle deres, som ere myrdede på Jorden. 	 Quˈn tojjo tnam lo ma knetjo kychkyˈeljo yolil Tyol Dios, junx kyukˈa jniˈ nimil, ex kykyaqiljo i kubˈ bˈyoˈn twutz tkyaqil twutz txˈotxˈ.


I, som modtoge Loven under Engles Besørgelse og have ikke holdt den!" 	 ¿Me tzeˈnx tten, ayiˈy aj Israel? Ayeˈ ojtxe qxeˈchil tzaj tzyuˈnte tkawbˈil Dios noq kyuˈn qe angel, me ayetzin kyeˈ mina nkubˈ kynimiˈn.


Næste Dag altså, da Agrippa og Berenike kom med stor Pragt og gik ind i Forhørssalen tillige med Krigsøversterne og Byens ypperste Mænd, blev på Festus's Befaling Paulus ført frem. 	 Toj junxil qˈij, i kanin Agripa ex Berenice twutz ja te kawbˈil, ex i okx tuja tzeˈnqeku kawil, junx kyukˈa kynejil xoˈl qˈaqˈ exqetziˈn xjal, a nim kyoklin toj tnam.


Og han har givet ham Magt til at holde Dom, efterdi han er Menneskesøn. 	 Ex nya noq oˈkx Tkˈwal Diosqiˈn; qalaˈ Tkˈwal Ichin. Ex tuˈn ikyjo, ma tzaj tqˈoˈn wokliˈn tuˈn nkawiˈn tibˈaj tkyaqil.


Der er skrevet i Loven: "Ved Folk med fremmede Tungemål og ved fremmedes Læber vil jeg tale til dette Folk, og de skulle end ikke således høre mig, siger Herren." 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kchin yolila kyukˈa nmaq tnam lo toj junxil yol; junxilqel kchi okil nqˈoˈn te yolil wiˈja. Me mixla tuˈnxj nlayxla chin kubˈ kynimiˈn, chi tAjaw Tkyaqil.


Men jeg har højlig glædet mig i Herren over, at I nu omsider ere komne til Kræfter, så at I kunne tænke på mit Vel, hvorpå I også forhen tænkte, men I manglede Lejlighed. 	 Nim nchin tzalaja wen, noq tiˈj tbˈi qAjaw, tuˈnjo ma chin tzaj kynaˈn juntl majla, tuˈn ttzaj kysmaˈn jun onbˈil jaˈlin. Ex nya noq otaq chin el naje toj kykˈuˈja, qalaˈ naˈmtaq tbˈanttaq tuˈn kyyekˈintejiˈy kyxima luˈn.


Men han sagde end yderligere: "Om jeg end skulde dø med dig, vil jeg ingenlunde fornægte dig." Men ligeså sagde de også alle. 	 Me mina, chi Pegr. Ex qa ma chin kyima tukˈiy, me nlay kubˈ wewiˈn, chiˈ. Ex ikyxljo, kyqˈmaˈn txqantl t‑xnaqˈtzbˈin.


Han sagde da: "Hvad ligner Guds Rige, og hvormed skal jeg ligne det? 	 Xi tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: ¿Tzeˈnxsilaˈ Tkawbˈil qMan Dios, ex anqukˈa aku tzˈoke qmujbˈine?


men som kun, ved Siden af Mad og Drikke og forskellige Tvættelser, ere kødelige Forskrifter, pålagte indtil den rette Ordnings Tid. 	 ¿Ex tiquˈnil? Quˈn a ojtxe tumil nyolin noq tiˈjjo wabˈj, ex kˈwabˈj, ex tuˈn tel txjetjo jun tiˈx tiˈ, ex ilaˈ kawbˈil tiˈjjo kybˈinchbˈin xjal. Me ntiˈtaq toklin tuˈn ttxˈixpit kyanminxjal tuˈn. Qalaˈ tkyaqiljo luˈn n‑ajbˈintaq kyexjal ojtxe, teˈ naˈmtaq tul kanin Jesús tuˈn ttxˈixpit tumil, tzeˈn tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios.


Nu går der Dom over denne Verden, nu skal denne Verdens Fyrste kastes ud, 	 Quˈn atzin jaˈlin, chˈixxix tul kanin tqˈijil te kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ, tuˈn kyok toj paˈbˈin twutz Dios, ex ilxix tiˈj tuˈn tex lajet tajaw il, quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa kˈwel tiˈj wuˈn te jun majx.


Men der kom Hungersnød over hele Ægypten og Kanån og en stor Trængsel, og vore Fædre fandt ikke Føde. 	 Tbˈajlinxi ikyjo, ul nim waˈyaj ex nim yajbˈil toj tkyaqil Egipto ex tzaluˈn toj Canaán, jaˈ najleqetaq ojtxe qxjalil, ex ntiˈtaq kywa.


og han blev set i flere Dage af dem, som vare gåede med ham op fra Galilæa til Jerusalem, dem, som nu ere hans Vidner for Folket. 	 Ex kyoj ilaˈ qˈij, kubˈ tyekˈin Jesús tibˈ kyxoljo otaq chi ok lipe tiˈj, tej t‑xiˈ toj tbˈe toj txˈotxˈ te Galiley, tuˈn tkanin toj Jerusalén, jaˈ kyime. Ex atzin jaˈlin, ayetzaj i ok lipe tiˈj, ayetziˈn nchi yolin tiˈj Jesús kyexjal.


Jesus svarede og sagde til dem: "Om jeg end vidner om mig selv. er mit Vidnesbyrd sandt; thi jeg ved, hvorfra jeg kom, og hvor jeg går hen; men I vide ikke, hvorfra jeg kommer, og hvor jeg går hen. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Ax twutz weˈ nyol, exla qa ayinxa ma chin kujsinte wiˈjxa. Quˈn toj kyaˈj ẍin tzaja weˈ, ex axsa kchin ajiliˈy. ¿Ma akutzin chi kubˈ sbˈuˈn tuˈn jun te toj kyaˈj? Qalatzin kyeˈ ¿Ma bˈinajtzin kye kyuˈn ikyjo?


Og han, som sad på Tronen, sagde: Se, jeg gør alle Ting nye. Og han siger til mig: Skriv; thi disse Ord ere troværdige og sande. 	 Tuˈnpetziˈn, a qˈuqletaq toj tqˈuqbˈil tzaj tqˈmaˈn: ¡Kaˈyinxa! Tkyaqilx ma tzˈok te akˈaj wuˈn. Ex ikyxjo tqˈma: Tzˈibˈinkujiy lo, quˈn ayetzin yol luˈn, twutzqexix kyeˈ, ex bˈaˈn tuˈn tok qe kykˈuˈja kyiˈj.


Den syge svarede ham: "Herre! jeg har ingen, som kan bringe mig ned i Dammen, når Vandet bliver oprørt; men når jeg kommer, stiger en anden ned før mig." 	 Tzajtzin ttzaqˈwiˈn yabˈ: Ay Tata, mix aˈl jun mojil weˈ, tuˈn nkuˈxa toj tkubˈil aˈ, aj tjaw yekj. Ajtzin tjaw yekjjo aˈ, waja tuˈn t‑xi nxoˈn wibˈa toj, me junxil nxi t‑xoˈn tibˈ nej.


Deri er Kærligheden fuldkommet hos os, at vi have Frimodighed på Dommens Dag, fordi, ligesom han er, således ere også vi i denne Verden. 	 Tuˈn ikyjo, tzˈaqleqoxix tuˈn tqˈaqˈbˈil qkˈuˈj qxolile, tuˈntzintla, aj tpon kanin qˈij tuˈn qok toj paˈbˈin twutz Dios, atitla jun qˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj, ex nya tuˈn qja xobˈ.


Den skrøbelige går jo til Grunde ved din Kundskab, Broderen, for hvis Skyld Kristus er død. 	 Me tuˈnpetziˈn xkyim Crist, tuˈn tkletjo a neˈẍ toj tnimbˈil lo, me atzin kyeˈ, noq tuˈn tpajjo noq chˈin kynabˈla, knajileˈ kyermana te jun majx.


Derfor, hver den, som hører disse mine Ord og gør efter dem, ham vil jeg ligne ved en forstandig Mand, som byggede sit Hus på Klippen, 	 Tuˈnpetziˈn, kykyaqiljo nchi bˈin nyola, ex nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku nxi nqˈmaˈn, ikyqetziˈn tzeˈnku jun xjal at tnabˈl, a kux tqˈoˈn abˈj te tqˈuqil tja, tej tjaw tbˈinchin.


Og han lærte og sagde til dem: "Er der ikke skrevet, at mit Hus skal kaldes et Bedehus for alle Folkeslagene? Men I have gjort det til en Røverkule." 	 Exsin ok ten xnaqˈtzil: Tzˈibˈinl teˈ toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin njaˈy k‑okil te ja te naˈbˈl Dios te tkyaqil xjal; me ayetzinl kyeˈ, ma chi ok qˈonte te kyja ileqˈ.


Og Engelen svarede og sagde til ham: "Jeg er Gabriel, som står for Guds Åsyn, og jeg er udsendt for at tale til dig og for at forkynde dig dette Glædesbudskab. 	 Xi ttzaqˈwin angel te: ¡Ayiˈn Gabriel! Nchin ajbˈiˈn te Dios. Ma chin tzaj tchqˈoˈn yolil tukˈiy, ex qˈmalte tqaniljo luˈn tey.


Og Herren roste den uretfærdige Husholder, fordi han havde handlet klogelig; thi denne Verdens Børn ere klogere end Lysets Børn imod deres egen Slægt. 	 Tej tbˈinte ex ok tkaˈyin tajaw aqˈuntl, bˈeˈx el tnikyˈ te qa manyor ẍtijxtaq tnabˈljo xjal, tuˈn tnabˈlin jun tiˈ, a tuˈn tkubˈ tbˈinchin. Noqtzin tuˈntz, chi Jesúsjo, aye xjal nya nimil, manyor ẍtijqex tiˈj kyaqˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ tzeˈnqekuxljo nimil.


Og Herre sagde til Tjeneren: Gå ud på Vejene og ved Gærderne og nød dem til at gå ind, for at mit Hus kan blive fuldt. 	 Xitzin tqˈmaˈnljo tajaw ja teˈ taqˈnil kyjaluˈn: Kux txitla kyojjo jniˈ nim bˈe ex kyojjo jniˈ tqˈobˈ bˈe, ex qˈmanxa kyeˈ xjal, qa il tiˈj tuˈn kyoktz, quˈn waj weˈ tuˈn tnoj njaˈy.


Men jeg vil, at I skulle vide, at Kristus er enhver Mands Hoved; men Manden er Kvindens Hoved; men Gud er Kristi Hoved. 	 Me waja tuˈn tel kynikyˈa te, qa ate Crist nejinel te ichin, ex atzin te ichin nejinel te kya, ikytzin tzeˈnku te Dios nejinel te Crist. Tuˈnpetziˈn at jun txˈixpibˈl kyxol kyoklin ichin tukˈa Crist, ex kyxol qya tukˈa ichin, ex kyxol Crist tukˈa qMan Dios.


Jeg vil ikke efterlade eder faderløse; jeg kommer til eder. 	 Nlay chi kyij ntzaqpiˈn kye; qalaˈ kchin ul meltzˈaj weˈ, tuˈn nteˈn kyukˈiy te jun majx, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Thi hendes Synder ere opdyngede indtil Himmelen, og Gud har kommet hendes Uretfærdigheder i Hu. 	 Quˈn atzin nim kyil nyakuj ma jaw chˈuqit tzmax toj kyaˈj. Ex ma tzaj tqˈoj Dios tiˈj kyil.


Og Rygtet om ham kom straks ud alle Vegne i hele det omliggende Land i Galilæa. 	 Ex jun paqx tel tqanil Jesús toj tkyaqil Galiley.


"Hvorfor blev denne Salve ikke solgt for tre Hundrede Denarer og given til fattige?" 	 ¿Tiquˈnil mi xi kˈayitjo jupsbˈil lo, a wiyilxix wen, tuˈn kyxi qmojin tal yajqe?


Og om nogen hører mine Ord og ikke vogter på dem, ham dømmer ikke jeg; thi jeg er ikke kommen for at dømme Verden, men for at frelse Verden. 	 Me qa at jun ma bˈinte nyola, ex mi xi tnimin, ok najil teˈ; me nya npaja, quˈn nya ma chin ula tuˈn nkawiˈn kyibˈaj kykyaqil xjal, qalaˈ noq tuˈn kyklet wuˈn.


Men I gøre Uret og plyndre, og det Brødre! 	 Qalaˈ ayex kyeˈ nchi bˈaj jaw bˈinchinte noq tiˈchaqku tiˈ kyxolxa, mo nchi bˈaj elqˈiˈn.


Og han sagde en Lignelse til dem: "Der var en rig Mand, hvis Mark havde båret godt. 	 Ex kubˈ tyolin Jesús jun techil kye. Chiˈ kyjaluˈn: Attaq jun xjal qˈinin; nimxjo twutz tawal ttxˈotxˈ chmet.


thi vi kende stykkevis og profetere stykkevis; 	 Ex noq kyinchaqjo Tyol Dios n‑el qnikyˈ te jaˈlin.


Og de flettede en Krone af Torne og satte den på hans Hoved og gave ham et Rør i hans højre Hånd; og de faldt på Knæ for ham og spottede ham og sagde: "Hil være dig, du Jødernes Konge!" 	 Jax kysiˈpin jun tqan txˈiˈx toj twiˈ tukˈax ttxˈiˈxil. Ex xi kyqˈoˈn jun tze toj tman qˈobˈ tzeˈnkuˈ kyvar nmaq kawil. Exsin i kubˈ meje twutz, me noq tuˈn kyxmayin tiˈj, ex xi kyqˈmaˈn te: Nimxit tbˈiy, ay nmaq kawil kye aj Judiy, chi chiˈ.


Thi Menneskesønnen skal komme i sin Faders Herlighed med sine Engle; og da skal han betale enhver efter hans Gerning. 	 Quˈn tzul kanin jun qˈij tuˈn wula, ayiˈn Tkˈwal Ichin, tukˈa tkyaqil tqoptzˈajiyil nMaˈn ex kyukˈa jniˈ angel. Ex kxel nqˈoˈn chojbˈil teyile junjun, tzeˈnkuxjo ntqanin kybˈinchbˈin.


Kristus, Israels Konge - lad ham nu stige ned af Korset, for at vi kunne se det og, tro!" Også de, som vare korsfæstede med ham, hånede ham. 	 In tkuˈtz twutz cruz jaˈlin, tuˈn tok qkaˈyin, ex tuˈn t‑xi qnimin, qa twutzxix qa a Crist, a Kolil ex nmaq kawil te aj Israel. Ex ikyqexljo yoˈlqekstaq tukˈa twutz cruz, noqx nchi yasin, ex noqx nchi bˈaj xmayintaq tiˈj.


Vi ere altså Sendebud i Kristi Sted, som om Gud formaner ved os; vi bede i Kristi Sted: Bliver forligte med Gud! 	 Ma qo ok nyakuj t‑xel Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex nqo yolin kyukˈaxjal nya nimil, nyakuj aku Dios nkubˈsin twutz kye. Tuˈnpetziˈn, nxi qqˈmaˈn kye tuˈn kymujbˈin te kyibˈ tukˈa Dios.


Men de to løb sammen, og den anden Discipel løb foran, hurtigere end Peter, og kom først til Graven. 	 Junx nqo rinintaqa, me nej in kaniˈn chˈintl weˈ ttzi jul tzeˈnkuˈ te Pegr.


hvem vore Fædre ikke vilde adlyde, men de stødte ham fra sig og vendte sig med deres Hjerter til Ægypten, idet de sagde til Aron: 	 Me mix kubˈ kynimin kye ojtxe qxjalil, qalaˈ bˈeˈx el kyiˈjlin, ex kyajtaq tuˈn kyaj meltzˈaj toj Egipto.


I Trælle! underordner eder under eders Herrer i al Frygt, ikke alene de gode og milde, men også de urimelige. 	 Ayiˈy aqˈnil, kyniminkutzinjiˈy tajaw aqˈuntl, nya noq oˈkxjo kye wenqe kyeˈy, ex tbˈanilqex toj kywutza, qalaˈ ikyxjo kye, a kujqe.


Ej heller skulle I lade eder kalde Vejledere; thi een er eders Vejleder, Kristus. 	 Ex mi chi tiliˈn tuˈn tok qˈoˈn kyokliˈn te nejinel, quˈn ayin weˈ Crist, nejinel kywutza.


Men der er ikke alene Fare for, at denne vor Håndtering skal komme i Foragt, men også for, at den store Gudinde Artemis's Helligdom skal blive agtet for intet, og at den Gudindes Majestæt, hvem hele Asien og Jorderige dyrker, skal blive krænket." 	 Nya wenjo luˈn, quˈn bˈalaqa nlay bˈant tikyˈjo qkˈaẍjil. Bˈapetla teˈ, qalaˈ bˈala majxjo ja te naˈbˈlte qdios, a Artemisa, okla knajsitiljo tbˈanil yolbˈilte, ex tuˈntzintzjo, bˈeˈxla k‑elil iˈjlin nim toklin qdios anetziˈn, a kˈuˈjlinxix tzaluˈn toj Asia ex toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


som vandt Nåde for Gud og bad om at måtte finde en Bolig for Jakobs Gud. 	 Atziˈn teˈ tok David te nmaq kawil, bˈaˈn ele twutz Dios, ex tajtaq tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun najbˈil, jaˈ tuˈntaq tnajane qMan Dios te jun majx.


Og da Vinen slap op, siger Jesu Moder til ham: "De have ikke Vin." 	 Ex tej tel bˈajjo vin, xitzin tqˈmaˈn tnana Jesús te: Ma tzˈel bˈaj tej vinch.


Jesus vidste, at de vilde spørge ham, og han sagde til dem: "I spørge hverandre om dette, at jeg sagde: Om en liden Stund skulle I ikke se mig, og atter om en liden Stund skulle I se mig. 	 Bˈeˈx el tnikyˈ Jesús te, qa qajtaqa tuˈn txi qqaniˈn te tiˈj tkyaqiljo luˈn. Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn: ¿Ma tzuntzin nchi labˈtiˈy tiˈjjo yol, a xi nqˈmaˈn, qa noq te jun paqkutl, mi chin ok kykaˈyintla, ex yajxi chˈintl kchin okil kykaˈyintla?


Og Jesus selv var omtrent tredive År, da han begyndte, og han var, som man holdt for, en Søn af Josef Elis Søn, 	 Bˈalaqa lajaj toj kaˈwnaq te Jesús tabˈqˈe, tej t‑xi t‑xikybˈiˈn tkyaqil taqˈin. Qˈumlaj qa kˈwalbˈaj te Jse, tzeˈnkuxtaqjo tqanil kyxolxjal. Atzin te Jse kˈwalbˈajtaqpen teˈ te Elí.


Jeg formaner eder altså, Brødre! ved Guds Barmhjertighed, til at fremstille eder Legemer som et levende, helligt, Gud velbehageligt Offer; dette er eders fornuftige Gudsdyrkelse. 	 Ayiˈy werman, nimxix nqˈaqˈin tkˈuˈj qMan Dios kyiˈja. Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn t‑xi kyqˈonjiˈy kyxmilila te tzeˈnku jun oyaj itzˈ, xjanxix ex tbˈanilx twutz qMan Dios. Quˈn atziˈn tumil kykˈulbˈiljiˈy luˈn, twutzxix ex tojxix tumil.


Men Maria Magdalene og den anden Maria vare der, og de sade lige over for Graven. 	 Me ante Mariy, aj Xleˈn, tukˈaxjo juntl Mariy i kyij qe ttzi jul.


Men da de gik ud, bad man dem om, at disse Ord måtte blive talte til dem på den følgende Sabbat. 	 Tej tex Pabl kyukˈa tukˈa toj ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy, ayetzin kye Judiyqe, noq tuˈn kynimbˈil ex nya te kyitzˈjlin, xi kyqanin tuˈn tyolajtz kye tojjo juntl qˈij te ajlabˈl tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a otaq bˈaj qˈmaˈn.


Og jeg levede engang uden Lov, men da Budet kom, levede Synden op; 	 Quˈn tej kˈwalqinxtaqa, attaq nchwinqila, exla qa naˈmtaq tel nnikyˈa kyiˈjjo nukˈbˈil toj kawbˈil. Me atzin tej ẍin ntijiˈn, ma tzˈel nnikyˈa tiˈjjo nukˈbˈil; tzmaxitzin s‑el nnikyˈjiˈy te wila, ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx el npaˈn wibˈa tiˈj Dios, quˈn nyataq bˈaˈn nten twutz; ikyqintaqjiˈy tzeˈnku jun kyimnin.


Og den støre Ørns tvende Vinger bleve givne Kvinden, for at hun skulde flyve til Ørkenen, til sit Sted, der hvor hun næres en Tid og Tider og en halv Tid, borte fra Slangen. 	 Me anteˈ qya bˈeˈx tzaj qˈoˈn kabˈe t‑xikyˈ tzeˈnku te tˈiw, tuˈntzintla tbˈant tlipin, tuˈn tkanin tojjo najbˈil, a jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj, najchaq tkˈatzjo txuk, a jaˈ tuˈn tkˈaˈchit toj oxe abˈqˈe tukˈa nikyˈjin.


Jeg havde meget at skrive til dig, men jeg vil ikke skrive til dig med Blæk og Pen. 	 Nimx weˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey, me nkyˈeˈy tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn toj uˈj,


Således skulle de sidste blive de første, og de første de sidste; thi mange ere kaldede, men få ere udvalgte." 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús: Quˈn ikytziˈn, ayetziˈn ntiˈ kyoklin kywutzxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, kchi okil te tnejil. Ex ayetziˈn iteˈk te tnejil jaˈlin, kchi okil te tchˈibˈil.


Men jeg siger eder, at den, som skiller sig fra sin Hustru, når det ikke er for Hors Skyld, og tager en anden til Ægte, han bedriver Hor; og den, som tager en fraskilt Hustru til Ægte, han bedriver Hor." 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ma kubˈ tpaˈn ichin tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, qa nya noq tuˈn tpaj kyˈaˈjin tuˈn qya, exsin qa ma tzˈok meje tukˈa juntl, ma tzˈok aj kyˈaˈjil. Ex ankye k‑okil meje tukˈa qya, a o tzˈel lajoˈn tuˈn tchmil, ex ikyxjo, k‑okil aj kyˈaˈjil.


Thi vel sker der Ophævelse af et forudgående Bud, fordi det var svagt og unyttigt 	 Tuˈntziˈn ikyjo, a tkawbˈil Moisés ojtxe bˈeˈx kyij naj, quˈn ntiˈ tajbˈin,


Og I skulle hades af alle for mit Navns Skyld. 	 ex ok kchi okil ikyˈiˈn kyuˈn kykyaqilxjal, noq tuˈn tpajjo kynimbˈila wiˈja.


Han er ikke dødes, men levendes Gud; I fare meget vild." 	 Ikytziˈn, ate Dios nya kyDios kyimnin, qalaˈ kyDios itzˈ, exla qa o chi kyim tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj twutz Dios, itzˈqe kykyaqilx. Tuˈnpetziˈn, najninx iteˈy.


Da oplod Filip sin Mund, og idet han begyndte fra dette Skriftsted, forkyndte han ham Evangeliet om Jesus. 	 Xitzin tchikyˈbˈin Lip jaˈxjo tzaje xkye tuˈjit Tyol Dios tuˈn aj Etiopía, exsin xi tqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús.


I de Dage da der atter var en stor Skare, og de intet havde at spise, kaldte han sine Disciple til sig og siger til dem: 	 Jun qˈij ok kychmoˈn txqan xjal kyibˈ kyukˈa, ex ntiˈtaq tuˈn t‑xi kywaˈn. I xi ttxkoˈn Jesúsjo t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈmaˈn kye:


Og straks driver Ånden ham ud i Ørkenen. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús tuˈn tkujiljo Xewbˈaj Xjan tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈye kynajbˈilxjal toj.


Og nogle begyndte af spytte på ham og tilhylle hans Ansigt og give ham Næveslag og sige til ham: "Profeter!" og Svendene modtoge ham med Slag på Kinden. 	 Bˈeˈxsin i bˈaj ok ten tzubˈil tiˈj, bˈaj ok kymaqsiˈn twutz, ex bˈaj ok kytzˈajchin, exsin xi kyqˈmaˈn te: Qa ajiy tkˈwal Dios, kanintziˈn tiˈj alkye s‑ok tzˈajchin teˈy, chi chiˈ. Ex ikyqexjo xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios bˈaj okx kytzˈajchin toj twutz.


Men nu er det ikke mere mig, som udfører det, men Synden, som bor i mig. 	 Ex ante nya bˈaˈn nkubˈ bˈinchit, tzajnin tuˈn il, a at toj wanmiˈn.