Og han satte sig og kaldte på de tolv og siger til dem: "Dersom nogen vil være den første, han skal være den sidste af alle og alles Tjener." 	 Kubˈ qe Jesús, ex i xi ttxkoˈn t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz, exsin xi tqˈmaˈn kye: Alkye taj tuˈn tok te tnejil kyxol xjal, ilx tiˈj tuˈn tok te tchˈibˈil, ex tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Hver, som skiller sig fra sin Hustru og tager en anden til Ægte, bedriver Hor; og hver, som tager til Ægte en Kvinde, der er skilt fra sin Mand, bedriver Hor. 	 Kxel nqˈoˈn jun yekˈbˈil tiˈjjo lo: Quˈn qa at jun ichin ma kubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, exsin qa ma tzˈok meje tukˈa juntl qya, ma kyˈaˈjiˈn ichin anetziˈn. Exsin qa at juntltz s‑ok meje tukˈa jun qya, a o kubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa tchmil, ex ikyxjo, ma kyˈaˈjintl teˈ, chi Jesúsjo.


Dersom I blive i mig, og mine Ord blive i eder, da beder, om hvad som helst I ville, og det skal blive eder til Del. 	 Qa kukx kymujbˈin kyibˈjiˈy wukˈiy, ex qa mi s‑el najjo nxnaqˈtzbˈiˈn toj kykˈuˈja, kyqanintza noq alkye kyaja, ex ok ktzajil qˈoˈn.


Men jeg drog op ifølge en Åbenbaring og forelagde dem, men særskilt de ansete, det Evangelium, som jeg prædiker iblandt Hedningerne, - om jeg vel løber eller har løbet forgæves. 	 In xiˈy antza, quˈn otaq tqˈma Dios weˈy, qa iltaq tiˈj tuˈn nxiˈy. Tej nkaniˈn Jerusalén, ok qchmoˈn qibˈa noq kyukˈa nejinel, ayeˈ a nimxix kyoklin kywutz nimil, exsin xi nqˈmaˈn kye tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a nkubˈ nyolintaqa kyxoljo ayeˈ nya Judiyqe. Kubˈ nbˈinchinjiˈy ikyjo, quˈn wajtaqa tuˈn nbˈintiˈy qa wentaqjo nbˈant wuˈn toj kywutz nejinel, mo qa minaj. Quˈn nyataq waja noq tuˈn tkubˈ naj waqˈiˈn.


Har ikke Skriften sagt, at Kristus kommer af Davids Sæd og fra Bethlehem, den Landsby, hvor David var?" 	 Quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa t‑xeˈchil David te Crist, ex qa iltaq tiˈj tuˈn titzˈje tojxjo tnam Belén, a ttanim David.


Men han svarede og sagde til dem: "Giver I dem at spise!" Og de sige til ham: "Skulle vi gå hen og købe Brød for to Hundrede Denarer og give dem at spise?" 	 Ante Jesús xi ttzaqˈwin kye: Kyqˈoˈnxa kywa. Xitzin kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Tajtzin tuˈn qxiˈy laqˈol wabˈj kye, ex tuˈn tkubˈ yupit txqan qpwaq te twiˈ?


Seruks Søn, Ragaus Søn, Faleks Søn, Ebers Søn, Salas Søn, 	 a tkˈwaltaq Serug, a tkˈwaltaq Ragau, a tkˈwaltaq Peleg, a tkˈwaltaq Heber, a tkˈwaltaq Sala.


Og da vi måtte kæmpe hårdt med Stormen, begyndte de næste Dag at kaste over Bord. 	 Atziˈn tojjo juntl qˈij, kujxtaq taˈye kyqˈiqˈ ex jbˈal. Tuˈnpetziˈn, i ok ten xoˈl teˈ tiqitz bark toj ttxuyil aˈ,


Og han gik videre derfra og kom ind i deres Synagoge. 	 Bˈeˈx ikyˈ Jesús antza, ex okx toj jun muˈẍ ja te naˈbˈl Dios,


Og efter sin Sædvane gik Paulus ind til dem, og på tre Sabbater samtalede han med dem ud fra Skrifterne, 	 Tuˈn toj qˈij te ajlabˈl, okx Pabl tojjo ja anetziˈn, tzeˈnkux n‑oketaq tuˈn tojile tkyaqil tnam. Ex oxe maj, o bˈinchin ikyjo, noq tuˈn tchˈotj wen kyukˈa Judiy chˈuqleqetaq antza. Ex tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Tyol Dios,


"Hører til: Se, en Sædemand gik ud at så. 	 Kybˈinkutzinjiˈy kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Jun maj, xiˈ jun xjal awal triy.


Og de nærmede sig til Landsbyen, som de gik til; og han lod, som han vilde gå videre. 	 Atzaj teˈ kykanin tojjo tnam, a jaˈ tuˈntaq kyxiˈye, majx tqanku xiˈl te Jesús, nyakutzintlaj najchaq chˈintl tuˈn tpone.


Og de spiste alle og bleve mætte. 	 Elpin kanin te tkyaqil, ex noqx jniˈ bˈaj noj.


Jesus sagde til dem: "Vare I blinde, da havde I ikke Synd; men nu sige I: Vi se; eders Synd forbliver." 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Noqpetzin ma tzˈel kyetz kynikyˈ tiˈj qa moẍqiˈy toj kyanmiˈn, matla kubˈ najsit kyetza kyil. Me tuˈn njaw kynimsin kyibˈa, ex noq tuˈn kyqˈmaˈn qa n‑el kynikyˈa te tkyaqil, at kye kypaj tuˈn kyila.


Men medens Gallio var Statholder i Akaja, stode Jøderne endrægtigt op imod Paulus og førte ham for Domstolen og sagde: 	 Me kyojjo qˈij, tej toktaq Galión te kawil txˈotxˈ Acay tbˈi, bˈeˈx ok kychmoˈn Judiy kyibˈ, tuˈn kyok meltzˈaj tiˈj Pabl. Xi qˈiˈn kywutz kawil,


Men til eder, de øvrige, som ere i Thyatira, så mange som ikke have denne Lære, fordi de ikke kende Satans Dybder, som de kalde det, til eder siger jeg: Jeg lægger ingen anden Byrde på eder. 	 Me at junjun kyxola toj Ttanim Dios toj tnam Tiatira, a mi ẍex lipe tiˈjjo xnaqˈtzbˈil anetziˈn, ex mi ma tzˈel kynikyˈ te t‑xilinjo t‑xnaqˈtzbˈil tajaw il, tzeˈnku nkyqˈmaˈn qya lo. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ntiˈ juntl nyola kyiˈja,


Ser til, at ingen gengælder nogen ondt med ondt; men stræber altid efter det gode, både imod hverandre og imod alle. 	 Kykaˈyink kyibˈa, quˈn qa at jun xkubˈ bˈinchinte jun nya bˈaˈn kyiˈja, mi xelin kyuˈn ikyxjo, noqpe kyjaˈ kxela kychjoˈn tukˈa jun bˈaˈn. Kybˈinchima ikyjo kyxola ex tukˈa kykyaqil xjal.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, dersom nogen holder mit Ord, skal han i al Evighed ikke se Døden." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankye te kˈwel nimin weˈy, nlayxpen kyim teˈ.


Og send nu nogle Mænd til Joppe, og lad hente en vis Simon med Tilnavn Peter. 	 Tuˈnpetziˈn, chqˈonxa jun aˈla toj tnam te Jope, tuˈn ttzaj Simun, a ojtzqiˈn tukˈa juntl tbˈi, Pegr.


Men det i den gode Jord, det er dem, som, når de have hørt Ordet, beholde det i et smukt og godt Hjerte og bære Frugt i Udholdenhed. 	 Me atzin teˈ ijaj, a xpon chitj toj tbˈanil txˈotxˈ, antza nyoline teˈ kyiˈjjo xjal, a tbˈanilxjo kyanmin ex at‑xixjo kyajbˈil tuˈn kybˈin ex tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn a ntqˈmaˈn Tyol qMan Dios. Tuˈntziˈn, jikyinxix iteˈye toj kynimbˈil, ex tbˈanilxjo kywutz n‑el toj kychwinqil, chi Jesúsjo kye.


Thi Kongen ved Besked om dette, og til ham taler jeg frimodigt, efterdi jeg er vis på, at slet intet af dette er skjult for ham; thi dette er ikke sket i en Vrå. 	 Ex luˈpe Agripa lo, a nmaq kawil. Atzin te ojtzqil teˈ, a jniˈchaqjo ma bˈaj nqˈmaˈn. Tuˈnpetziˈn, nchin yolin jikyin wen twutz, quˈn bˈiˈnxix wuˈn, qa bˈin tkyaqiljo luˈn tuˈn, quˈn nya toj ewajil xbˈante, a ma bˈaj nqˈmaˈn.


Så vist som Kristi Sandhed er i mig, skal denne Ros ikke fratages mig i Akajas Egne. 	 Twutzxix nyola erman, ex ojtzqiˈn wuˈn qa lu Crist nbˈin wiˈja: Ntiˈ jun xjal toj tkyaqil txˈotxˈ te Acay aku qˈmante qa ma tzˈonin wiˈja, ex qa nya twutzx nyola.


Men hun skal frelses igennem sin Barnefødsel, dersom de blive i Tro og Kærlighed og Hellighed med Ærbarhed. 	 Me kkletil te qya te tkyaqil tiˈ, qa ma kubˈ ten toj tja, ex qa ma tzˈok tqˈoˈnxix tilil tuˈn tjapin bˈaj tuˈn, tzeˈnkux jun tbˈanil txubˈaj kyxol tal, ex tukˈa tnimbˈil, ex tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, tuˈntzin tten saqxix wen.


Når den nu har kaldt dem Guder, til hvem Guds Ord kom (og Skriften kan ikke rokkes), 	 Atziˈn jaˈlin, bˈiˈn quˈn, a tzˈibˈiˈn toj Tuˈjil qMan, tzˈaqlexix ex ntiˈ tkyˈi. Quˈn qa ax Dios ok qˈoˈnte kybˈi te diosqe, a ayeˈ i xiˈ kˈmoˈnte Tyol ojtxe,


Da siger den: Jeg vil vende om til mit Hus, som jeg gik ud af; og når den kommer, finder den det ledigt, fejet og prydet. 	 Kchin meltzˈajil weˈ juntl majl tojjo njaˈy, jaˈ ẍin etziˈych. Ex ajtzin tkanin juntl majl tkˈatzjo xjal, knetiljo xjal tuˈn, tzeˈnku jun ja, mix aˈl najalte, ex chebˈe misoˈn ex nikˈuˈn wen.


Men Jesus sagde til dem: "I vide ikke, hvad I bede om. Kunne I drikke den Kalk, som jeg drikker, eller døbes med den Dåb, som jeg døbes med?" 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Mina n‑el kynikyˈa tiˈjjo ntzaj kyqaniˈn weˈy. ¿Ma akutzin tzikyˈx kyeˈ kyuˈn tkyaqiljo jniˈ kkyˈelix wuˈn? ¿Ex ma akutzin kypa kyeˈ tkyaqil yajbˈil kkyˈelix wuˈn?


"Alt dette vil jeg give dig, dersom du vil falde ned og tilbede mig." 	 Exsin xi tqˈmaˈntz: Kxel nqˈoˈn tkyaqiljo jniˈ chiˈ tey, qa ma kubˈ mejeˈy kˈulil nwutza.


Fra Herren er dette kommet, og det er underligt for vore Øjne." 	 Atzin tbˈanilxjo ma tzaj tqˈoˈn tAjaw Tkyaqil qe, ex ma qo jaw kaˈylajx tiˈj.


Da sagde Pilatus til dem: "Tager I ham og dømmer ham efter eders Lov!" Da sagde Jøderne til ham: "Det er os ikke tilladt at aflive nogen; " 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Pilat kye: ¿Ma ntiˈtzin kye kykawbˈil? Kyimixa kyukˈiy, ex kykawinkuy tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn kykawbˈila. Xi kytzaqˈwin aj Judiy: Me ntiˈ qe qoklin, awoˈy aj Judiy, tuˈn tkubˈ qbˈyoˈn jun aˈla.


Hilser Apelles, den prøvede i Kristus. Hilser dem, som ere af Aristobulus's Hus. 	 Kyqˈolbˈinxa Apeles, quˈn nimxix yekˈbˈil o kubˈ tqˈoˈn tojjo tnimbˈil tiˈj Crist, ex ikyxjo kye tbˈaj Aristóbulo.


Gør dig Flid for at komme snart til mig; 	 Bˈaˈnx jyoˈn tumil tzeˈn tten tuˈn tula lol weˈy liweyxix,


Og de førte ham først til Annas; thi han var Svigerfader til Kajfas, som var Ypperstepræst i det År. 	 Ex jun paqx xi kyiˈn tzma tja Anás. Ante Anás ttata t‑xuˈjil Caifás, a toktaq te tnejinel kypale aj Judiy tojjo abˈqˈe anetziˈn.


Men da Jesus hørte dette, sagde han: "Denne Sygdom er ikke til Døden, men for Guds Herligheds Skyld, for at Guds Søn skal herliggøres ved den." 	 Tej tbˈinte Jesús ikyjo, tzaj tqˈmaˈn: Ajo yabˈil anetziˈn nlay japin bˈaj teˈ te kyimin; qalaˈ noq tuˈn tyekˈiˈn tipin tqoptzˈajiyil Dios, ex tuˈn tjaw nimsit nbˈiˈy, ayiˈn Tkˈwal.


der er kommet til eder, ligesom det også er i den hele Verden, idet det bærer Frugt og vokser, ligesom det også gør iblandt eder fra den Dag, I hørte og erkendte Guds Nåde i Sandhed, 	 Ex toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, luˈ Tyol Dios nchˈiy wen, nyakuj jun wiˈ awal, nimxix twutz ma tzˈel; ikyxjo tzeˈnku ma bˈaj kyxola, ex toj kychwinqila, tej tok kybˈiˈn tqanil t‑xtalbˈil qMan Dios, ex el kynikyˈa tiˈj qa twutzxix.


Men han sagde til Vingårdsmanden: Se, i tre År er jeg nu kommen og har ledt efter Frugt på dette Figentræ og ingen fundet; hug det om; hvorfor skal det tilmed gøre Jorden unyttig? 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈntz te xqˈuqil awal kyjaluˈn: Oxe abˈqˈe ma jawil wuˈn, a kukx nchin uljiˈy jyolte jun nloˈy tiˈjjo tze lo, me mix jun n‑el jyet wuˈn. Tuˈnpetziˈn, txˈeminksa. ¿Quˈn tiˈqe tkubˈ te tzqijsil txˈotxˈ?


Og da han så deres Tro, sagde han: "Menneske! dine Synder ere dig forladte." 	 Tuˈn ikyjo, ex tej tok tkaˈyin Jesúsjo kynimbˈil, xi tqˈmaˈn te yabˈ kyjaluˈn: Ay wukˈa, ayetzin tila ma chi kubˈ najsit jaˈlin.


Jeg løber derfor ikke som på det uvisse jeg fægter som en, der ikke slår i Luften; 	 Tzeˈnku weˈ nkubˈ nbˈinchiˈn toj nnimbˈila tzeˈnku jun rinil lajoˈnxix tuˈn jikyin wen, tuˈn tkanin tzma jaˈ taˈye chojbˈil. Ex ikyx tzeˈnku jun bˈujil toj saqchbˈil, nya noq k‑okil ten tzaqpilkye tqˈobˈ, qalaˈ ok tjyabˈil jaˈ tumil k‑aqˈila tukˈa tuˈn.


Han er den, som i Menigheden i Ørkenen færdedes med Engelen, der talte til ham på Sinai Bjerg, og med vore Fædre; den, som modtog levende Ord at give os; 	 Ex axte Moisésjo ten kyukˈa aj Israel, aye ojtxe qxjalil, tojjo tzqij txˈotxˈ jaˈ ntiˈ najbˈil; ex tukˈa angel, a yolin tukˈa twiˈ wutz Sinaí; ex ax tzaj kˈmonte te Dios, ayeˈ yol te chwinqil, tuˈntziˈn tzaj tqˈmaˈn qe. Tuˈntziˈn ikyjo, ax Moisésjo nim toklin.


men fornyes i eders Sinds Ånd 	 Ex kytxˈixpinksjiˈy kyanmiˈn ex kynabˈla, tuˈn kyoka akˈaj toj tkyaqil.


Og den, som forarger en af disse små, som tro, for ham var det bedre, at der lå en Møllesten om hans Hals, og han var kastet i Havet. 	 Alkye jun xjal tjoy ttxolil tzeˈn tten, tuˈn tkubˈ tzˈaq jun muchˈ kˈwal tiˈj tnimbˈil wiˈja, wenpetla te te, tuˈn tok tkˈloˈn jun abˈj te chebˈl triy tiˈj tqul, exsintla xi t‑xoˈn tibˈ toj aˈ, tuˈn tkyim.


og efter at være fuldkommet blev Årsag til evig Frelse for alle dem, som lyde ham, 	 Me atzaj tej tjapin bˈaj tkyaqiljo luˈn tuˈn, bˈeˈx ok te Kolil te jun majx kyiˈj kykyaqiljo ayeˈ kchi kˈwel niminte.


Jeg takker ham, som gjorde mig stærk, Kristus Jesus, vor Herre, fordi han agtede mig for tro, idet han satte mig til en Tjeneste, 	 Kxel nqˈoˈn chjonte te qAjaw Jesucrist, a ma tzaj qˈoˈnte wipiˈn, quˈn ma chin ok tqˈoˈn tzˈaqle twutz, ex ma chin kubˈ tqˈoˈn toj taqˈin.


Og ikke mange Dage derefter samlede den yngste Søn alt sit og drog udenlands til et fjernt Land og ødte der sin Formue i et ryggesløst Levned. 	 Nyataq ilaˈ qˈij otaq tzikyˈ, tej t‑xi tkˈayin tej itzˈinbˈaj ajo tetzbˈil, a otaq tzaj qˈoˈn, exsin bˈeˈx xiˈtz toj junxil nmaq tnam najchaq wen. Ex antza bˈaje tyajineˈ jotxjo jniˈ pwaq, a otaq tzaj qˈoˈn te, tej t‑xi tkˈayin tetzbˈil, quˈn noqx ok ten achil tojjo nya bˈaˈn te twutz txˈotxˈ.


Men den, som drikker af det Vand, som jeg giver ham, skal til evig Tid ikke tørste; men det Vand, som jeg giver ham, skal blive i ham en Kilde af Vand, som fremvælder til et evigt Liv." 	 Me ankye teˈ kxel kˈwan teˈ cheˈwe kxel nqˈoˈn, nlaypen tzaj jun majl teˈ kˈwaj tiˈj. Quˈn atziˈn cheˈwe kxel nqˈoˈn te, kpuljil toj tanmin, tzeˈnkuˈ xlokˈ aˈ, tuˈn tten tchwinqil te jun majx.


Og man gav ham Profeten Esajas's Bog, og da han slog Bogen op; fandt han det Sted, hvor der stod skrevet: 	 Xi qˈoˈn tuˈj Isaías te, aj yolil Tyol Dios. Atzaj teˈ tjaw tjqoˈn Jesús, antza jatze jyete jun tnej yol tuˈn, tzˈibˈinku kyjaluˈn:


Og hans Moder svarede og sagde: "Nej, han skal kaldes Johannes." 	 Me mix ttziye tnana, quˈn Juan tbˈi k‑okilch.


imod Abraham og hans Sæd til evig Tid, således som han talte til vore Fædre." 	 Ikytzin tqˈma ojtxe kye qtzan qyajil Abraham ex kye txqantl kchi ul itzˈje.


Da nu Ypperstepræsterne og Svendene så ham, råbte de og sagde: "Korsfæst! korsfæst!" Pilatus siger til dem: "Tager I ham og korsfæster ham; thi jeg finder ikke Skyld hos ham." 	 Atzaj teˈ tok kykaˈyiˈn kynejil pale exqetziˈn xqˈuqil tja Dios ikyjo, bˈeˈx i ok ten ẍchˈil: ¡Pejkˈinksa twutz cruz! ¡Pejkˈinksa twutz cruz tuˈn tkyim! chi chiˈ. Xi tqˈmaˈn Pilat kye: ¡Kutzin! Kyinxa, ex kypejkˈinksa twutz cruz, quˈn ntiˈ jun til ma knet wuˈn.


Og hvorfor bekymre I eder for Klæder? Betragter Lillierne på Marken, hvorledes de vokse; de arbejde ikke og spinde ikke; 	 ¿Ex tiquˈn tzunx chi bˈisinxa tiˈj kyxbˈaliˈn? Kykaˈyinktziˈn tzeˈn nchi chˈiyeˈ jniˈ t‑xmakil kˈul. Mina nchi aqˈnin, ex mina nchi chubˈin.


Jesus siger til hende: "Tro mig, Kvinde, at den Time kommer, da det hverken skal være på dette Bjerg eller i Jerusalem, at I tilbede Faderen. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús te: Ay qya, noqit aku chinx tnimiˈn, quˈn tzul kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn kykˈuliniy twutz qMan Dios, nya noq oˈkx twiˈ wutz lo, ex nya noq toj Jerusalén; qalaˈ toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Hver blive i den Stand, hvori han blev kaldet! 	 Teyilex junjun i tkyij tzeˈnkuxtaqjo tten, tej txoklajtz tuˈn Dios.


Om nogen tjener mig, han følge mig, og hvor jeg er, der skal også min Tjener være; om nogen tjener mig, ham skal Faderen ære. 	 Ex ankye jun n‑ok tilil tuˈn, tuˈn tajbˈin weˈy, bˈaˈn tuˈn tok lipe wiˈja, tuˈn tten junx wukˈiy toj tkyaqil. Ex ankye te n‑ajbˈin weˈy, apente kjawil nimsiˈn tuˈn nMaˈn.


Og ved den ellevte Time gik han ud og fandt andre stående der, og han siger til dem: Hvorfor stå I her ledige hele Dagen? 	 Atzaj teˈ tok jweˈ or te qale, xiˈ juntl majl toj plas. I knet junjuntl tuˈn antza, ntiˈ kyaqˈin, ex xi tqˈmaˈn kye: ¿Tiquˈn iteˈy tzaluˈn, a ma tzˈex qˈij, ex ntiˈ chˈin ma chi aqˈniˈn?


Og Jesus svarede ham og sagde: "Der er skrevet: Du skal tilbede Herren din Gud og tjene ham alene." 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Tzˈibˈin taˈ toj Tyol Dios kyjaluˈn: Kˈuliˈn oˈkx twutz qAjaw, a tDiosa, ex noq te, tuˈn tajbˈiniych.


Men Tro er en Fortrøstning til det, som håbes, en Overbevisning om Ting, som ikke ses. 	 ¿Tzeˈntziˈn qnimbˈil? Atzin qnimbˈiljo kyjaluˈn: Tnejil, tuˈn tok qe qkˈuˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn a nqo ayoˈn tiˈj; ex tkabˈ, tuˈn t‑xi qnimin qa ikyxixjo tiˈjjo tumil, a mina nqloˈn.


Mine Børn, ingen forføre eder! Den, som gør Retfærdigheden, er retfærdig, ligesom han er retfærdig. 	 Ayiˈy werman, mix aˈl jun kubˈ sbˈun kyeˈy. Quˈn ankye teˈ wenx nbˈant tuˈn, ex wenx teˈ, ikyx tzeˈnku te Jesús wenxix teˈ.


Men for at det ikke skal komme videre ud iblandt Folket, da lader os true dem til ikke mere at tale til noget Menneske i dette Navn." 	 Me tuˈn mina tzˈele tqaniljo lo kyxolxjal, kchi okil qxobˈtzin, tuˈntzin mina chi yolinil tiˈj tbˈi Jesús.


Thi en Rædsel var påkommen ham og alle dem, som vare med ham, over den Fiskedræt, som de havde fået; 	 Xi tqˈmaˈn Pegrjo ikyjo, quˈn nimxtaq kyxobˈil junx kyukˈa Jacob ex Juan, ayeˈ tkˈwal Zebedey, ex tukˈaqetaq Simun, tuˈn nimx kyiẍ otaq tzyet kyuˈn. Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te Simun: Mina jaw xobˈa, quˈn texjo paq jaˈlin, k‑okila te chmol xjal, tuˈn kyklet toj il, ex nya te chmol kyiẍ, tzeˈnku jaˈlin.


Men de gave Agt på ham, fordi han i lang Tid havde sat dem i Forbavselse ved sine Trolddomskunster. 	 Ex nkubˈ nimintaq, quˈn tuˈn ttyuẍbˈin otaq sbˈun kyiˈj toj ilaˈ abˈqˈe.


Dersom nogen ser sin Broder begå Synd, som ikke er til Døden, han bede, og han skal give ham Liv, dem nemlig, som ikke synde til Døden. Der er Synd til Døden; for den siger jeg ikke, at han skal bede. 	 Qa at jun kyeˈ ma tzˈok tkaˈyin jun terman nbˈinchin il, a nya nxi tiˈn toj kyimin, bˈaˈn tuˈn tnaˈn Dios tiˈj. Ikytziˈn, ktzajile tqˈoˈn Diosjo tchwinqiljo erman anetziˈn. Me a wejiˈy nxi nqˈmaˈn tiˈjjo il, a mi nqox tiˈn toj kyimin, quˈn at te il te kyimin, ex nya wejiˈy nxi nqˈmaˈn tzaluˈn tuˈn qnaˈn Dios tiˈjjo il ikyjo.


Når vi leve ved Ånden, da lader os også vandre efter Ånden! 	 Quˈn qa o tzaj tqˈoˈn akˈaj qchwinqil tuˈn Xewbˈaj Xjan, il tiˈj tuˈn qbˈet toj tkyaqil, tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan.


Når I altså, ere blevne oprejste med Kristus, da søger det, som er oventil, hvor Kristus sidder ved Guds højre Hånd. 	 Me ayetzin kyeˈ o chi kyima kyoj kykyaqiljo lo, ex o chi jaw anqˈin junx tukˈa Crist. Tuˈnpetziˈn, kyjyomtziˈn tkyaqiljo twutzxix, a at toj kyaˈj, a jaˈ qˈuqle Jesús toj tman qˈobˈ qMan Dios kawil junx tukˈa.


Det er ikke tjenligt hverken til Jord eller til Gødning; man kaster det ud. Den, som har Øren at høre med, han høre!" 	 Quˈn qa ntiˈ aku tzˈokine atzˈin, nlay tzˈokin te txˈotxˈ, ex nlay tzˈokin te tzˈis. Oˈkxjo noq tuˈn t‑xi xoˈyit. Ankyeˈ iteˈ tẍkyin, in tok tbˈiˈn nyola, ex in tkubˈ tbˈinchin.


Thi Kristus gik ikke ind i en Helligdom, som var gjort med Hænder og kun var et Billede af den sande, men ind i selve Himmelen for nu at træde frem for Guds Ansigt til Bedste for os; 	 Ex tuˈn ikyjo, nyatza okx Crist tojjo ja te naˈbˈl Dios, a at tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a noq te yekˈbˈil teˈ ja at toj kyaˈj; qalaˈ antza okxi tojxixjo ja twutzxix, a at toj kyaˈj, tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ twutz qMan Dios te chojbˈil qil te jun majx, ex tuˈn tyolin qiˈj. Tuˈn ikyjo, nya il tiˈj tuˈn tqˈon Jesús tibˈ ilaˈ maj tzeˈnqeku kynejilxix pale ojtxe, a ilaˈ maj kubˈ kybˈyoˈn aluˈmj te oyaj te chojbˈil il. Quˈn aye pale anetziˈn iltaq tiˈj tuˈn kyokx toj Najbˈil Xjanxix tzaluˈn twutz txˈotxˈ toj junjun abˈqˈe, me tukˈa kychkyˈel aluˈmj, te chojbˈil il.


Og en af dem, en lovkyndig, spurgte og fristede ham og sagde: 	 Me attaq jun kyxol xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, tajtaq tuˈn tkubˈ tzˈaq toj til tuˈn. Xi tqanin te:


Deri består Kærligheden: ikke at vi have elsket Gud, men at han har elsket os og udsendt sin Søn til en Forsoning for vore Synder. 	 Ikytziˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios qiˈj: Quˈn nyaqo xqo ok kˈuˈjlinte nej, qalaˈ ikytzin a saj qˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj te tnejil, ex saj tchqˈoˈn Tkˈwal tuˈn tkyim te chojbˈil teˈ jniˈ qil.


men afvis de vanhellige og kælingagtige Fabler! Derimod øv dig selv i Gudsfrygt! 	 Ikyˈimiljiy tkyaqil kyyolxjal nya tumil, ex jniˈ kylaˈjxjal, a nya bˈaˈn. Qalaˈ qˈonka tilil, tuˈn tajbˈin te Dios.


Da nu Kongen gik ind for at se Gæsterne, så han der et Menneske, som ikke var iført Bryllupsklædning. 	 Me atzaj teˈ tokx te nmaq kawil kaˈyil kye txokenj, ok kyim tiˈj jun ichin, a tokxtaq, ntiˈtaq t‑xbˈalin iteˈk tzeˈnku toj jun mejebˈlin, tzeˈnqeku kyeˈ txqantl.


Og han udryddede syv Folk i Kanåns Land og fordelte disses Land iblandt dem, 	 Ex ma kubˈ tyuchˈin wuq ma tij chˈuq xjal toj txˈotxˈ te Canaán, tuˈntzin t‑xi qˈoˈn txˈotxˈ anetziˈn kye ojtxe qxeˈchil.


Da sendte Søstrene Bud til ham og lod sige: "Herre! se, den, du elsker, er syg." 	 Ayetziˈn kabˈe qya lo xi kysmaˈn tqanil te Jesús: Tata, ajo tukˈiy Lázaro, a kˈuˈjlin tuˈn, ma yabˈte, chi chiˈ.


Derfor vorder også I rede; thi Menneskesønnen kommer i den Time, som I ikke mene. 	 Tuˈntzintzjo ikyjo, kybˈinchinku kyibˈa, quˈn ntiˈkux toj kynabˈla aj wula, ayiˈn Tkˈwal Ichin.


Og derfor sender Gud dem kraftig Vildfarelse, så at de tro Løgnen, 	 Tuˈnpetziˈn, ax Dios kxel tzaqpinkye tuˈn kykubˈ sbˈuˈn, ex tuˈn t‑xi kynimin a yol nya twutzx,


Og den, som falder på denne Sten, skal slå sig sønder; men hvem den falder på, ham skal den knuse." 	 Ex atzin abˈj jun techil wiˈja. Ankye teˈ kˈwel t‑xoˈn tibˈ tibˈajjo abˈj, tuˈn tyuchˈj tuˈn; axte kˈwel tyuchˈin tibˈ tibˈaj. Ex qa a abˈj xkubˈ tzˈaq tibˈaj jun aˈla te kawbˈil kujxix, bˈeˈx kˈwel quqix te jun majx.


Og Sakarias, hans Fader, blev fyldt med den Helligånd, og han profeterede og sagde: 	 Zakariy, a ttata neˈẍ, noj tanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex ok ten yolil tuˈn, ex chiˈ kyjaluˈn:


Og han gik ind i Synagogen og vidnede frimodigt i tre Måneder, idet han holdt Samtaler og overbeviste om det, som hører til Guds Rige. 	 Tojxjo oxe xjaw, tzuntaq nxiˈ Pabl tojjo ja te kynabˈl Dios Judiy. Antza, tzuntaq qˈumlaj tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, me ntiˈxtaq chˈin t‑xobˈil. Tzuntaq nyolin, ex tzuntaq xmoxin, tuˈn tkubˈ kykˈuˈjxjal, tuˈn kynimin tiˈjjo Tkawbˈil qMan Dios.


Næppe vil nemlig nogen dø for en retfærdig - for den gode var der jo måske nogen, som tog sig på at dø -, 	 Quˈn nyaxix noq tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun xjal tibˈ tuˈn tkyim te t‑xel juntl, exla qa tuˈn tpaj jun xjal tzˈaqle. Qatzila qa at juntz aku txi tqˈoˈn tibˈ te t‑xel jun xjal, a nimxix t‑xilin wen.


Derefter kom jeg til Syriens og Kilikiens Egne. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, in xiˈy tojjo txˈotxˈ te Siria ex Cilicia.


Og den tredje Engel udgød sin Skål i Floderne og Vandkilderne, og de bleve til Blod. 	 Ex atzin toxin angel, xi tqonjo tlaq kyibˈaj nim aˈ ex jniˈ xlokˈ aˈ, ex bˈeˈx chikyˈix kywutz.


Og da han så et Figentræ langt borte, som havde Blade, gik han derhen, om han måske kunde finde noget derpå, og da han kom til det, fandt han intet uden Blade; thi det var ikke Figentid. 	 Tli jun tqan iw najchaq, ẍqiyin wen. Xiˈ lolte kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, qa attaq twutz. Me teˈ kykanin, ntiˈ twutz, noq t‑xaq attaq, quˈn nyataq tqˈijjo tuˈn twutzin.


Denne Begyndelse på sine Tegn gjorde Jesus i Kana i Galilæa, og han åbenbarede sin Herlighed; og hans Disciple troede på ham. 	 Atzin lo tnejil techil tipin Jesúsjo bˈant toj najbˈil Caná toj ttxˈotxˈ Galiley, ex tuˈnjo lo xi tyekˈineˈ nim toklin kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin. Ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx xi kynimin qa Tkˈwal Dios.


Men jeg vidner atter for hvert Menneske, som lader sig omskære, at han er skyldig at opfylde hele Loven. 	 Kxel nqˈmaˈn juntl majla: Ankye taj tuˈn tkubˈ tnimin ojtxe kawbˈil, noq tuˈn tok techil tiˈj ttzˈumil, ilxix tiˈjtz tuˈn tjapin bˈaj tuˈn tkyaqiljo ntqˈmaˈn ojtxe kawbˈil.


og jeg giver dem et evigt Liv, og de skulle i al Evighed ikke fortabes, og ingen skal rive dem ud af min Hånd. 	 Ex kxel nqˈoˈn kychwinqil te jun majx, ex nlayx chi kyij naj. Ex mix aˈlx aku tzˈel qˈinkye toj nqˈobˈa.


Thi hver Ypperstepræst tages iblandt Mennesker og indsættes for Mennesker til Tjenesten for Gud, for at han skal frembære både Gaver og Slagtofre for Synder, 	 Kykyaqil kynejilxix pale skˈoˈnqe kyxol ichin, tuˈn kyyolin kyiˈjxjal twutz qMan Dios, ex tuˈn kyqˈoˈn oyaj te Dios, ex tuˈn kybˈyoˈn aluˈmj te chojbˈil kyilxjal.


Ved hvem skal jeg da ligne denne Slægts Mennesker? og hvem ligne de? 	 Kˈwel nqˈoˈn jun techil tzeˈnqe xjal jaˈlin.


og han sagde med høj Røst: Frygter Gud og giver ham Ære, thi hans Doms Time er kommen, og tilbeder ham, som har gjort Himmelen og Jorden og Havet og Vandenes Kilder. 	 Ex nyolintaq tukˈa jun tqˈajqˈojil twiˈ kuj, ex chiˈ kyjaluˈn: Chi xobˈa te Dios, ex kynimsinksa tbˈi, quˈn ma kanin tqˈijil, tuˈn kyok tkyaqilxjal toj paˈbˈin twutz. Chi kˈuliˈn twutzjo ax kubˈ bˈinchinte kyaˈj ex txˈotxˈ, ttxuyil aˈ, ex jniˈ xlokˈ aˈ.


Da der nu blæste en Sønden: vind op, mente de at have nået deres Hensigt, lettede Anker og sejlede langs med og nærmere ind under Kreta. 	 Kubˈ kybˈisin, qa akutaq txi qiˈn qbˈeˈy, quˈn noq chˈin njumintaq kyqˈiqˈ tzajnin kubˈl. O etza, ex bˈet bark qjaqˈa toj ttxuyil aˈ ttxlajile Creta.


Dette har en billedlig Betydning. Thi disse Kvinder ere tvende Pagter, den ene fra Sinai Bjerg, som føder til Trældom: denne er Hagar. 	 Ayetzin kabˈe qya lo nchi ajbˈin te jun yekˈbˈil kyiˈjjo kabˈe tumil bˈantnin tuˈn Dios, tzeˈn qten twutz. Tnejil, a Agar nyekˈinte jun techil tiˈj wutz Sinaí toj txˈotxˈ Arabia, a jaˈ tzaje tqˈoˈne Dios ojtxe kawbˈil te Moisés. Tuˈnpetziˈn, atzin Agar tok te techil wutz Sinaí ex techil tnam Jerusalén tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn atziˈn tnam Jerusalén tokx tjaqˈ ojtxe kawbˈil tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx, junx kyukˈa tkyaqil xjal aj Judiy. Tuˈntzin ikyjo, ntiˈ tzaqpibˈl kye.


Således blev der Splid iblandt Mængden om ham. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx bˈaj kubˈ kypaˈnxjal kyibˈ noq tuˈn tpaj Jesús.


Derfor sagde da Jesus dem rent ud: "Lazarus er død! 	 Tuˈnpetziˈn, tzajxix tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Ma kyim te Lázaroch.


for at I må vorde eders Faders Børn, han, som er i Himlene; thi han lader sin Sol opgå over onde og gode og lader det regne over retfærdige og uretfærdige. 	 Quˈn kˈwalbˈajqexixa te kytatiˈy, a at toj kyaˈj. Quˈn ate ntzaj qˈonte qˈij kyibˈajjo wen ex kyibˈajjo mina; ex n‑etz qˈonte jbˈal kyibˈajjo o chi nimin tiˈj exqetziˈn bˈinchil il.


Så troede da mange af dem og ikke få af de fornemme græske Kvinder og Mænd. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ilaˈx i jaw nimin, junx kyukˈa ichin ex qya nim kyoklin te aj Grecia.


Men da de bade ham om at blive i længere Tid, samtykkede han ikke; 	 Tej tbˈaj yolin Pabl, i kubˈsin Judiy kywutz, tuˈn tkyij jun jteˈ qˈijl kyukˈa. Me mix ttziye.


Viser mig en Denar"; hvis Billede og Overskrift bærer den?" Men de svarede og sagde: "Kejserens." 	 Kyyekˈintza jun pwaq weˈy. Tej t‑xi ttzyuˈn, xi tqanin kye: ¿An qwutzbˈiyiljo lo, ex an qbˈi tzˈibˈink twutz? Xitzin kytzaqˈwintz kyjaluˈn: Twutzbˈiyil ex tbˈi nmaq kawil te Rom tok tiˈj, chi chiˈ.


så at I ikke stå tilbage i nogen Nådegave, idet I forvente vor Herres Jesu Kristi Åbenbarelse, 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈl atx taj kyeˈy, tuˈn Xewbˈaj Xjan, a ayiˈy nchi ayoˈn tulil qAjaw Jesucrist.


En sådan betænke, at således som vi fraværende ere med Ord ved Breve, således ville vi, også nærværende være i Gerning. 	 Me ankye teˈ nqˈmaˈnte ikyjo, il tiˈj tuˈn tel tnikyˈ te, qa nya noq toj quˈjkuy, aj otoˈy najchaq kykˈatza, qalaˈ ikyxsin qtenjiˈy tukˈa qbˈinchbˈiˈn, aj qteˈn kyxola.


Men han nægtede det atter. Og lidt derefter sagde atter de, som stode hos, til Peter: "Sandelig, du er en af dem; du er jo også en Galilæer." 	 Mina, chi Pegr, ex kubˈ tewin juntl majl. Ikyxjo, teˈ t‑xi kyqˈmaˈn txqantl xjal juntl majl te: Ajin teˈ tukˈa Jesús, quˈn aj Galiley te, chi chiˈ.


hvad de fandt mig i Færd med, da jeg var bleven renset i Helligdommen, og ikke med Opløb og Larm; men det var nogle Jøder fra Asien, 	 Ex tzuntaq nbˈantjo luˈn wuˈn, tej tbˈaj nsaqsin wibˈa, tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈn nxjalila atxix ojtxe. Me ntiˈ chˈin jaw tiljxjal, tej wel jyete toj tnejil ja te naˈbˈl Dios kyuˈn jun jteˈbˈin Judiy tzajninqetaq toj txˈotxˈ te Asia.


Og han siger til dem: "For eders Vantros Skyld; thi sandelig, siger jeg eder, dersom I have Tro som et Sennepskorn, da kunne I sige til dette Bjerg: Flyt dig herfra derhen, så skal det flytte sig, og intet skal være eder umuligt. 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: Quˈn tuˈntziˈn noq chˈin kynimbˈila wiˈja. Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, noqit at kynimbˈila wiˈja iˈchaqxpetla kyintzjo tzeˈnku jun tal twutz mistas, akutla txi kyqˈmaˈn te wutz lo: Ku tela tzaluˈn, ex ku txiˈy tzachiˈn. Ex bˈeˈxitla aku tzikyˈ. Quˈn ntiˈxitla jun tiˈ nlay bˈant kyuˈn, noqit at kynimbˈila wiˈja.


Men han talte om Judas, Simon Iskariots Søn; thi det var ham, som siden skulde forråde ham, skønt han var en af de tolv. 	 Tqˈma Jesúsjo ikyjo, quˈn ataqtza nyoline tiˈj Judas Iscariot, a tkˈwal Simun, quˈn ataq Judas tuˈn t‑xi kˈayinte Jesús toj kyqˈobˈ tajqˈoj, exla qa attaq toklin qxola, a awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin.


Og han stod op og tog straks Sengen og gik ud for alles Øjne, så de alle bleve forfærdede og priste Gud og sagde: "Aldrig have vi set noget sådant." 	 Antej yabˈ, texjo paq ja weˈks, etz tiˈn iqbˈilte, exsin etz kywutzileˈ jniˈ xjal. Tuˈnxsiˈn ikyjo, bˈeˈx jaw kaˈylajx kywutzjo xjal tkyaqil. Exsin i bˈaj ja nimsin tbˈi Dios kykyaqilx, ex kyqˈma: Bˈajxpen qlaˈyix teˈ ikyjo, chi chiˈ.


Efter så at have aftalt en Dag med ham, kom de til ham i Herberget i større Tal, og for dem forklarede han og vidnede om Guds Rige og søgte at overbevise dem om Jesus, både ud af Mose Lov og af Profeterne, fra årle om Morgenen indtil Aften. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ok kyjyoˈn jun qˈij, jaˈ i chmete txqan xjal, jaˈ najletaq Pabl. Tojjo qˈij anetziˈn, yolin Pabl tiˈj Tkawbˈil qMan Dios. Xi xkye qlixje wen, ex tzmaxi te qqoqix, ok tilil tuˈn Pabl, tuˈn tkubˈ kykˈuˈj, qa twutzxixjo Tyol Dios tzˈibˈin kyuˈn yolil Tyol.


Og Ypperstepræsterne anklagede ham meget. 	 Ayetzin kynejil pale nimx ja bˈant kyuˈn tiˈj Jesús twutz Pilat.


og Skylregnen faldt, og Floderne kom, og Vindene blæste og stødte imod dette Hus, og det faldt, og dets Fald var stort." 	 Ex tej ttzaj txqan jbˈal, chˈiy nim aˈ tiˈjile, ex tzaj txqan kyqˈiqˈ tiˈj. Bˈeˈx ikyˈ pakˈchaj, quˈn bˈeˈx el yulj tzˈawin tjaqˈ.


Og de svare og sige til ham: "Hvor, Herre?" Men han sagde til dem: "Hvor Ådselet er, der ville også Ørnene samle sig." 	 Xitzin qanintz te Jesús kyjaluˈn: Taa, ¿Jaˈtzila kbˈajile ikyjo? Ikytzin xi ttzaqˈwin Jesúsjo kyjaluˈn: Ok k‑elil kynikyˈa te jaˈ kbˈajile, ikyxjo tzeˈnqeku kˈutz n‑el kynikyˈ te jaˈ taˈ jun kyimnin.


Men de sagde alle: "Er du da Guds Søn?" Og han sagde til dem: "I sige det; jeg er det." 	 Tej kybˈinte ikyjo, kykyaqilx xi qaninte te kyjaluˈn: ¿Apela tejitza kˈwalbˈaj te Dios? Xi ttzaqˈwin Jesús kye kyjaluˈn: Twutzx teˈ, ayinqin wejiˈy, ikyxjo tzeˈnku ma tzaj kyqˈmaˈn.


Og den, som sejrer, og som indtil Enden tager Vare på mine Gerninger, ham vil jeg give Mag over Hedningerne; 	 Ktzajil tqˈoˈn Dios weˈy tuˈn nkawiˈn tibˈaj tkyaqil. Ex ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, tuˈn kukx kybˈinchin tzeˈnku waja, kxel nqˈoˈn kyoklin tuˈn kykawin wukˈiy tibˈaj tkyaqil tnam te twutz txˈotxˈ. Ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kchi kawil tibˈaj tkyaqil tnam te jun majx tukˈa nimxix kyipin, nyakuj tukˈa jun var kxbˈil, tuˈn tyuchˈj jun txˈotxˈ kˈwil tuˈn.


Rose mig må jeg Gavnligt er det vel ikke; men jeg vil komme til Syner og Åbenbarelser fra Herren. 	 Exla qa nya wen tuˈn nnimsin wibˈa kywutza, me il tiˈj tuˈn nbˈinchiˈn, tuˈntzin tel kynikyˈa weˈy, qa jun taqˈnil qMan Diosqinxixa wen. Ex tuˈntzin ikyjo, kˈwel nqˈmaˈn chˈin kyeˈy tiˈjjo a tzaj tyekˈin qAjaw weˈy, nyakuj noq toj wutzikyˈ.


Og han gik bort derfra Og han kommer til sin Fædreneby, og hans Disciple følge ham. 	 Teˈ taj Jesús tja Jayr kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tuˈn kykanin tojx Nazaret,


Dersom et Menneske får Omskærelse på en Sabbat, for at Mose Lov ikke skal brydes, ere I da vrede på mig, fordi jeg har gjort et helt Menneske rask på en Sabbat? 	 Me atziˈn jaˈlin, qa nchi aqˈniˈn toj jun qˈij te ajlabˈl noq tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés tiˈjjo tuˈn tqitit tal netzˈ techil tiˈjjo t‑xmilil jun tal qˈa, ¿Tiquˈntzin nchi qˈojleˈy wiˈja, noq tuˈn xqˈanit tkyaqil t‑xmilil jun xjal wuˈn toj qˈij te ajlabˈl?


Men du, o Menneske! som dømmer dem, der øve sådanne Ting, og selv gør dem, mener du dette, at du skal undfly Guds Dom? 	 ¿Ma oktzin ktzaqpajila toj twutza te najin, a tzul tuˈn Dios, a ay nyolbˈin kyiˈjjo nchi bˈinchin il? Quˈn tuˈn ikyjo, axl nbˈantjo tuˈn.


Thi dette Folks Hjerte er blevet sløvet, og med Ørene høre de tungt, og deres Øjne have de tillukket, for at de ikke skulle se med Øjnene og høre med Ørene og forstå med Hjertet og omvende sig, på jeg kunde helbrede dem. 	 Quˈn noqx ma tzˈok naj kynabˈljo xjal luˈn; jpuˈnqe kyẍkyin, tuˈn mi tzˈokx toj kywiˈ, jpuˈnqe kywutz, tuˈn mi tzˈele kynikyˈ te tbˈanil. Tuˈntzin ikyjo, mi nchi tzaj laqˈe nkˈatza, tuˈn kykubˈ nqˈaninch.


Men hans Udseende var ligesom et Lyn og hans Klædebon hvidt som Sne. 	 Me ante angel tzunxtaq nqoptzˈajx tzeˈnku xloqˈlin kyaˈj, ex tok jun t‑xbˈalin manyor sjaninx wen, tzeˈnku ttxa cheˈw.


Siden åbenbarede Jesus sige atter for Disciplene ved Tiberias Søen; men han åbenbarede sig således. 	 Tbˈajlinxiˈ tkyaqiljo lo, tzaj tyekˈin juntl majl Jesús tibˈ qwutza, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ttzij Nijabˈ Tiberias. Kubˈ tbˈinchin toj jun tumil kyjaluˈn:


Men Peter svarede og sagde til ham: "Forklar os Lignelsen!" 	 Me ante Pegr xi tqˈmaˈn te Jesús: Chikyˈbˈintza qeˈy tiˈjjo xbˈaj tqˈmaˈn.


Alle Brødrene hilse eder. Hilser hverandre med et helligt Kys! 	 Ex tkyaqil erman tzaluˈn wukˈiy nxi qsmaˈn qˈolbˈil kyeˈy. Ex kyqˈolbˈink kyibˈa kyxolxa tukˈa tkyaqil kykˈuˈja.


Men Ypperstepræsten Ananias befalede dem, som stode hos ham, at slå ham på Munden. 	 Atzin tej tnejilxix pale, Ananías tbˈi, xi tqˈmaˈn kyeˈ, a iteˈtaq nqayin tkˈatz Pabl, tuˈn tokx kypoqˈchin toj ttzi.


det Ord, som han sendte til Israels Børn, da han forkyndte Fred ved Jesus Kristus: han er alles Herre. 	 Bˈiˈntzintz kyuˈn, qa nyolin Dios kye aj Israel, ex tqˈma jun yol te tbˈanil tuˈn Jesucrist, a tAjaw kykyaqil xjal.


og han udfriede ham af alle hans Trængsler og gav ham Nåde og Visdom for Farao, Kongen i Ægypten, som satte ham til Øverste over Ægypten og over hele sit Hus. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx tzaqpaj toj tkyaqil bˈisbˈajil, ex tzaj qˈoˈn tumil tnabˈl. Tuˈntziˈn, ok kˈuˈjlin tuˈn Faraón, a tnejil kawil toj Egipto, ex ok qˈoˈn te tkabˈ kawil toj tkyaqil Egipto ex tojjo nmaq ja kye kawil.


Ikke at jeg allerede har grebet det eller allerede er fuldkommen; men jeg jager derefter, om jeg dog kunde gribe det, efterdi jeg også er greben af Kristus Jesus. 	 Me ikytziˈn, nya tuˈnjo ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, matzintla japin bˈaj tkyaqil wuˈn, ex matzintla chin oktza tzˈaqle. Qalaˈ ikytzin atzin lajoˈnxjo wuˈn, ex qˈuqlek nkˈuˈja tiˈj, tuˈntzin tjapin bˈantjo luˈntz. Quˈn tuˈnpen tpaj teˈ, ẍin tzaje ttxkoˈne weˈ Crist, a Jesús, tej nkleta tuˈn.


og jeg vil give ham Morgenstjernen. 	 Ex ktzajil nqˈoˈn kychwinqil te jun majx, a nqoptzˈaj toj kyaˈj, tzeˈnku cheˈw njawil qlixje.


Jesus svarede: "Det første er: Hør Israel! Herren, vor Gud, Herren er een; 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: An tnejiljo luˈn: Kybˈinkuxixsiˈn, tyajil Israel. Oˈkx Diosjo junchˈin, a tAjaw Tkyaqil.


for at vi skulde være til Pris for hans Herlighed, vi, som forud havde håbet på Kristus, 	 Kubˈ tbˈinchin tkyaqiljo lo tuˈntzintla awo qeˈ, a Judiyqoˈy, a tnejil tuˈn tqe qkˈuˈja tiˈj Crist, tuˈn qoka te Ttanim te jun nimsbˈil tbˈi Dios, a nimxix t‑xilin.


Og da de havde forkyndt Evangeliet i denne By og vundet mange Disciple, vendte de tilbage til Lystra og Ikonium og Antiokia 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, i yolin tiˈjjo Tbˈanil Tqanil toj Derbe. Antza, kubˈe kykˈuˈj txqan xjal, ex bˈeˈx i nimin. I meltzˈajtzin Pabl ex Bernabé toj txˈotxˈ Listra, toj Iconio ex toj Antyokiy.


Thi dem, som een Gang ere blevne oplyste og have smagt den himmelske Gave og ere blevne delagtige i den Helligånd 	 Qqˈonktzintz tilil, tuˈn mina tzˈel qiˈjlin qnimbˈil, a ma tzaj tqˈoˈn Dios qe. Quˈn qa iteˈ junjun ẍi nimin ojtxe, ex qa tzaj kytzyuˈn toyaj qMan Dios, ex qa ma kynaˈ Xewbˈaj Xjan toj kyanmin,


Men Filip blev funden i Asdod, og han drog omkring og forkyndte Evangeliet i alle Byerne, indtil han kom fil Kæsarea. 	 Noq tnaˈbˈinku Lip, noq atl toj tnam te Azoto. Ikyˈxsin tojileˈ junjun tnam qˈmalte Tbˈanil Tqanil, ex ikytziˈn, kanine toj tnam te Cesarea.


Thi af ham og ved ham og til ham ere alle Ting; ham være Ære i Evighed! Amen. 	 Quˈn tkyaqilx antza ntzaje te qMan Dios, ex ax kubˈ bˈinchinte tkyaqil, ex ax tAjaw Tkyaqil. Nimxit tbˈi qMan Dios te jun majx. Ikyxitjo.


Men han mente, at hans Brødre forstode, at Gud gav dem Frelse ved hans Hånd; men de forstode det ikke. 	 Tuˈn bˈant tuˈn, kubˈ tbˈisin Moisés qa akutaq tzˈel kynikyˈjo t‑xjalil te, qa attaq toklin tuˈn Dios tuˈn kytzaqpajjo t‑xjalil tjaqˈ tkawbˈil aj Egipto. Me mix ele kynikyˈ te.


Thi Menneskesønnen er Herre over Sabbaten." 	 Tzeˈnku nteˈn, ayiˈn Tkˈwal Ichin, chqˈonqintza tuˈn Dios kyxola; ex ayiˈn at wokliˈn tibˈajjo qˈij te ajlabˈl, ex ayiˈn kchin qˈmalte qa wen tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ mo qa minaj.


Men Jesus sagde til ham: "Forbyder ham det ikke; thi den, som ikke er imod eder, er for eder." 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Mina txi kymiyoˈn kyeˈ, quˈn atziˈn luˈn nya qiˈjbˈinxi taˈ, qukˈa taˈ teˈ.


Både til Grækere og Barbarer, både til vise og uforstandige står jeg i Gæld. 	 Quˈn at jun nkˈasa twutz Dios kyiˈj kykyaqil wiq xjal, tuˈn nyoliˈn Tbˈanil Tqanil kye, exla qa aj uˈjil ex qa mina, ex qa ẍtij mo qa mina.


men han slap Linklædet og flygtede nøgen. 	 me bˈeˈx kyij ttzaqpiˈn iqbˈil, ex kubˈ toj bˈe ẍbˈiˈq.


Og de sagde til hinanden: "Brændte ikke vort Hjerte i os, medens han talte til os på Vejen og oplod os Skrifterne?" 	 Ex i jaw yolin kyxolx: ¿Ma nyatzin twutzx, qa ma qnaˈ jun nim tzaljbˈil toj bˈe, tej s‑ok ten chikyˈbˈil teˈ t‑xilin yol, a nyolajtz tiˈj toj Tuˈjil Tyol Dios?


Og jeg hørte en Lyd fra Himmelen som en Lyd af mange Vande og som en Lyd af stærk Torden, og den Lyd, jeg hørte, var som at Harpespillere, der spillede på deres Harper. 	 Ex jun paqx xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil tzaj toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnku tqˈajqˈojil txqan nim aˈ, mo tzeˈnku ntinin jun qˈankyaq kujxix; quˈn atzin tqˈajqˈojiljo chnabˈ, arpa tbˈi, a nchinbˈajtztaq kyuˈn nim xjal.


Kristus har løskøbt os fra Lovens Forbandelse, idet han blev en Forbandelse for os (thi der er skrevet: "Forbandet er hver den, som hænger på et Træ"), 	 Tuˈn ojtxe kawbˈil, at jun qanbˈil qibˈaj nqanin qiˈj tuˈn qkyim, tuˈn mi njapin bˈaj quˈn. Me atziˈn qanbˈil, ate Crist s‑el qˈinte, tej tkyim twutz cruz te qxel. Quˈn kyij tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: At jun qanbˈil tibˈajjo xjal, a kjawil yoˈbˈit twutz jun tze.


Og han sagde: "Sandelig, siger jeg eder, at denne fattige Enke lagde mere i end de alle. 	 Chitzin Jesúsjo kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; ajo tal qya lo, nim chˈintljo toyaj ma kux tqˈoˈn kywutzjo txqantl.


og higer som nyfødte Børn efter Ordets uforfalskede Mælk, for at I kunne vokse ved den til Frelse, 	 Ex chi okxa tzeˈnku jun neˈẍ n‑oqˈ tiˈj tmiˈẍ, tuˈn tchˈiy. Ikytzintla kyejiˈy kyjyomtzinjiˈy Tyol Dios, a tzˈaqle, tuˈntzintla kychˈiya tiˈjjo t‑xilin kolbˈil,


Altså, når jeg skrev til eder, var det ikke for hans Skyld, som gjorde Uret, ikke heller for hans Skyld, som led Uret, men for at eders Iver for os skulde blive åbenbar hos eder for Guds Åsyn. 	 Tej tkubˈ ntzˈibˈinjiˈy uˈj, nya noq tuˈn kyximintaqa tiˈjjo xjal, a xbˈinchin il, mo tiˈjjo xjal a n‑ikyˈx tuˈn, tuˈn tpaj il, qalaˈ noq tuˈn tel kynikyˈa te twutz qMan Dios, qa nimxix tok tilil kyuˈn tuˈn kybˈinchiˈn tzeˈnku otaq txi nqˈmaˈn.


Men den, som gør Sandheden, kommer til Lyset, for at hans Gerninger må blive åbenbare; thi de ere gjorte i Gud." 	 Me ayetzin kye nchi bˈet tojjo Yol twutzxix, nchi tzaj laqˈe tkˈatz spikyˈin, tuˈntzin tel tnikyˈtzajil qa a Dios at kyukˈa toj tkyaqil.


Dersom nogen har Øren at høre med, han høre!" 	 Alkye taj tuˈn tok tbˈiˈn in tok tbˈiˈntz, exsin in tkubˈ tbˈinchiˈntz.


Jesus siger til hende: "Rør ikke ved mig, thi jeg er endnu ikke opfaren til min Fader; men gå til mine Brødre og sig dem: Jeg farer op til min Fader og eders Fader og til min Gud og eders Gud." 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Mi tzalaja noq tuˈn ma chin tliˈy, ex ma chin ok tmekoˈn qa ayinjiˈy, quˈn naˈmx njaxa tukˈa nMaˈn. Quˈn aj njaxa toj kyaˈj, tzul jun tzaljbˈil nimxix te teˈy, aj tul Xewbˈaj Xjan toj tanmiˈn te jun majx. Me kux txiˈy, ex qˈmaˈnxa tqanil kye nxnaqˈtzbˈiˈn, a kˈuˈjlinqexix wuˈn. Chkujiy kyjaluˈn: Kchin jawixa tkˈatz Dios, a nMaˈn ex kyMaˈn. Ex ma chin kaniˈn tukˈa nDiosa, a axjo kyDiosa.


Da bliver der korsfæstet to Røvere sammen med ham, en ved den højre og en ved den venstre Side, 	 Ex i jaw pejkˈinl kabˈe ileqˈ tukˈa twutz cruz, jun toj tman qˈobˈ ex jun toj tẍnayaj.


Og se, hele Byen gik ud for at møde Jesus; og da de så ham, bade de ham om; at han vilde gå bort fra deres Egn. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, kykyaqiljo jniˈ xjal toj tnam, bˈeˈx i bˈaj tzaj lolte Jesús. Tej tok kykaˈyin ikyjo, i kubˈsin kywutz te Jesús, tuˈn tikyˈ jaˈ taˈyetaq.


Men han sagde denne Lignelse: "En havde et Figentræ, som var plantet i hans Vingård; og han kom og ledte efter Frugt derpå og fandt ingen. 	 Kubˈ tyolin Jesúsjo techil lo kywutzxjal. Chiˈ kyjaluˈn: Jun ichin kux tawaˈn jun tqan iw kyxol tawal. Atzaj teˈ t‑xiˈ jyol jun twutz te tloˈ, ntiˈ knet tuˈn.


Men også Nikodemus, som første Gang var kommen til Jesus om Natten, kom og bragte en Blanding af Myrra og Aloe, omtrent hundrede Pund. 	 Ikyx te Nicodemjo; a xtaˈj yolil tukˈa Jesús toj qnikyˈin, pon tiˈn bˈalaqa qaq alme qˈanbˈil te jupsbˈil, smaˈn tten tukˈa mir ex áloe.


Den, som elsker sin Broder, bliver i Lyset, og der er ingen Forargelse i ham. 	 Me atziˈn xjal, a nkˈuˈjlin kyiˈj txqantl, apente atjo toj spikyˈin, ex nlay kubˈ tzˈaq toj il noq tuˈn tpaj jun tiˈ.


Og han siger til dem: "Er det tilladt at gøre godt på Sabbaten eller at gøre ondt, at frelse Liv eller at slå ihjel?" Men de tav. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqanin Jesús kye: ¿Tiˈtzin tqˈmaˈn kawbˈil tiˈjjo qˈij te ajlabˈl? ¿Ma tzuntzin ntqˈmaˈn tuˈn tkubˈ bˈinchitjo nya wen, mo a wen; tuˈn tklet tchwinqil jun xjal, mo tuˈn tok kaˈyitj tuˈn tkubˈ kyim? Me ayetzin kyetz noq i bˈajel kyim. Ntiˈx xi kytzaqˈwin.


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eders Ånd! 	 Noqit a t‑xtalbˈil Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, tten toj kyanmiˈn te jun majx.


Dette er dem, som ikke have besmittet sig med Kvinder, thi de ere jomfruelige; dette er dem, som følge Lammet, hvor det går. Disse ere løskøbte fra Menneskene, en Førstegrøde før Gud og Lammet, 	 Ex ayetzin xjaljo luˈn tzˈaqleqe, ex saqxix kychwinqil; mi kubˈ kybˈinchin aj pajil, ex mix knet jun yol te sbˈubˈl toj kytzi, qalaˈ i xi lipe tiˈjjo tal Tal rit toj tkyaqil. Ex ma chi laqˈet kyxoljo tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ, tuˈn kyok tzeˈnku jun oyaj te tnejil twutz awal twutz Dios ex twutzjo tal Tal rit.


Fred efterlader jeg eder, min Fred giver jeg eder; jeg giver eder ikke, som Verden giver. Eders Hjerte forfærdes ikke og forsage ikke! 	 Kyjel nqˈoˈn jun etzbˈil kyeˈy, a nnukˈbˈila toj kyanmiˈn. Me nya ikyjo tzeˈnku nukˈbˈil te twutz txˈotxˈ, a njapin bˈaj liwey. Ikytziˈn, mi jaw tukˈpaj kyanmiˈn, ex mi chi tzaj xobˈa.


Og dersom nogen ikke modtager eder og ej hører eders Ord, da går ud af det Hus eller den By og ryster Støvet af eders Fødder! 	 Exsin qa bˈeˈx ẍi jaw lipin kyiˈja, ex qa mi xkubˈ kybˈiˈn kyyola, ku kyetza tojjo ja mo tojjo tnam anetziˈn. Kychtomila quq tiˈj kyqaˈn te jun yekˈbˈil kye, qa kykyˈeˈx tiˈj Tyol Dios.


Hvad skulle vi da sige, at vor Stamfader Abraham har vundet efter Kødet? 	 Atzin jaˈlin, qo ximin chˈin tiˈj Abraham, a ojtxe qxeˈchil. ¿Tiˈtzin xtyekˈe Dios tiˈj tbˈinchbˈin Abraham tuˈn tklet?


Og se, en Ånd griber ham, og pludseligt skriger han, og den slider i ham, så at han fråder, og med Nød viger den fra ham, idet den mishandler ham; 	 Jun taqˈnil tajaw il ma bˈinchin tiˈjjo tal nkˈwala; tuˈntziˈn, tzunx nẍchˈinx wen, ex n‑etz plut toj ttzi tzeˈnku ntzaj kyimin tiˈj. Tuˈn ikyjo, nimx ma kyˈixbˈe tal nkˈwala tuˈn, ex ntiˈx tumil tuˈn ttzaqpaj.


Men efter nogen Tids Forløb sagde Paulus til Barnabas: "Lader os dog drage tilbage og besøge vore Brødre i hver By, hvor vi have forkyndt Herrens Ord, for at se, hvorledes det går dem." 	 Tbˈajlinxi jteˈbˈin qˈij, xi tqˈmaˈn Pabl te Bernabé kyjaluˈn: Qoˈ juntl majl qˈolbˈil kyeˈ erman toj tkyaqil tnam, jaˈ o qˈmete Tyol tAjaw Tkyaqil, tuˈntzin tel qnikyˈ te tzeˈn iteˈye.


Og Jesus trådte hen og rørte ved dem og sagde: "Står op, og frygter ikke!" 	 Me tzaj laqˈe Jesús kykˈatz, ex i ok tyekin, ex xi tqˈmaˈn kye: Chi weˈksa. Mi chi xobˈa.


Og efter fyrretyve Års Forløb viste en Engel sig for ham i Sinai Bjergs Ørken i en Tornebusk, der stod i lys Lue. 	 Tbˈajlinxiˈ kaˈwnaq abˈqˈe antza, tej tok tyekˈin jun angel tibˈ toj tqˈaqˈil tqan txˈiˈx tzunxtaq nkˈant wen, tojjo jun tzqij txˈotxˈ ja ntiˈ najbˈil, a at tkˈatzjo wutz, Sinaí tbˈi.


Derfor, når du ofrer din Gave på Alteret og der kommer i Hu, at din Broder har noget imod dig, 	 Tuˈnpetziˈn, qa taja tuˈn t‑xiˈy qˈol jun toyaja toj ja te naˈbˈl Dios, ex aj tpon, me qa akux s‑ul toj tkˈuˈja, qa at jun tqˈoja tukˈa jun tukˈiy,


Men vi vare i Skibet i alt to Hundrede og seks og halvfjerdsindstyve Sjæle. 	 qaqlajaj toj kyajlajaj kˈal qbˈaja qkyaqila, a o tokxtaqa toj bark.


Men dem udenfor skal Gud dømme.Bortskaffer den onde fra eder selv! 	 Tuˈnpetziˈn, kyimitzjiˈy aj il kyxola.


Glæder eder i Herren altid; atter siger jeg: glæder eder! 	 Tuˈntzintzjo, chi tzalajxa wen tiˈj tbˈi qAjaw toj tkyaqil. Kxel nqˈmaˈn juntl majla kyeˈy. Kukx chi tzalajxa wen toj tkyaqilx,


Jeg kalder eder ikke længere Tjenere; thi Tjeneren ved ikke, hvad hans Herre gør; men eder har jeg kaldt Venner; thi alt det, som jeg har hørt af min Fader, har jeg kundgjort eder. 	 Mi chi ok nqˈoˈnl kye jaˈlin te waqˈnila, quˈn mi bˈinte aqˈnil tuˈn, tiˈ kˈwel tbˈinchin tajaw aqˈuntl. Qalaˈ kchi okil nqˈolbˈin kye te wukˈiy, quˈn ma txi nyekˈiˈn kyeˈy kykyaqiljo ma tzaj tqˈmaˈn nMaˈn weˈy.


Men han sagde til ham: "Hvorfor spørger du mig om det gode? Een er den gode. Men vil du indgå til Livet, da hold Budene!" 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Tiquˈn ntzaj tqˈmaˈn qa wenqiˈn? Ntiˈx jun te xjal wen tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ oˈkx te Dios. Me qa taja tuˈn tten tchwinqila te jun majx, niminqekutzinjiy ojtxe kawbˈil.


Thi det er jo dog ikke Engle, han tager sig af, men Abrahams Sæd tager han sig af. 	 Mi s‑ul Jesús tzeˈnku jun angel tuˈn kyklet angel, qalaˈ ma tzul tzeˈnku jun xjal aj Judiy, a tzajnin tyajil tiˈj Abraham, tuˈn kyklet kykyaqil xjal tuˈn.


thi den var endnu ikke falden på nogen af dem, men de vare blot døbte til den Herres Jesu Navn. 	 quˈn naˈmtaq t‑xi tqˈoˈn Dios a Xewbˈaj Xjan kye; noq oˈkx i kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tiˈj tbˈi Jesús, a tAjaw Tkyaqil.


Men Peter sagde: "Ananias! hvorfor har Satan fyldt dit Hjerte, så du har løjet imod den Helligånd og stukket noget til Side af Summen for Jordstykket? 	 Xi tqˈmaˈn Pegr te: Ay Ananías, ¿Tiquˈn xi ttziyin tuˈn tokx tajaw il toj tanmin, tuˈn xkyij ttzyuˈnjiy chˈin pwaq, a saj qˈoˈn tey, tej xi kˈayit ttxˈotxˈa? Tuˈntziˈn, ma nikyˈin yol te Xewbˈaj Xjan.


Thi Faderen elsker Sønnen og viser ham alt det, han selv gør, og han skal vise ham større Gerninger end disse, for at I skulle undre eder. 	 Nimxix nchin ok tkˈuˈjliˈn tuˈn nMan Dios, quˈn ayin weˈ Tkˈwal; ex ntzaj tyekˈin weˈy tkyaqiljo nbˈant tuˈn. Ex okpe ktzajil tyekˈin nimxixtl techil wipiˈn, tzeˈnku xbˈant wuˈn tiˈjjo kox lo, noqx tuˈn kyjaw kaˈylaja tiˈj.


Og om Englene hedder det: "Han gør sine Engle til Vinde og sine Tjenere til Ildslue"; 	 Ex toj Tuˈjil Tyol Dios, chitzin Diosjo kyiˈj angel kyjaluˈn: O chi kubˈ tbˈinchin Dios angel, tuˈn kyok te tsan, ex tzunxix nchi ajqelin wen tuˈn kyajbˈinxix te, tzeˈnku qˈaqˈ nimxix n‑ajbˈin kyexjal.


at han vil give eder efter sin Herligheds Rigdom mægtigt at styrkes ved hans Ånd i det indvortes Menneske; 	 Ex nxi nqaniˈn te Manbˈaj, a at nimxix tqˈinimil toj tqoptzˈajiyil kyaˈj, tuˈn ttzaj tqˈoˈn kyipiˈn, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn,


Og da de nærmede sig Jerusalem og kom til Bethfage ved Oliebjerget, da udsendte Jesus to Disciple og sagde til dem: 	 Tej qkaniˈn tukˈa Jesús nqayin tkˈatz Jerusalén, o poˈn ttxaˈn jun kojbˈil Betfagé tbˈi, nqayin t‑xe wutz Olivos. Xi tchqˈoˈn Jesús kabˈe qxola,


Jeg, Jesus, har sendt min Engel til at vidne for eder disse Ting om Menighederne, jeg er Davids Rodskud og Slægt, den strålende Morgenstjerne. 	 Ex ayin weˈ Jesús. Ma txi nchqˈonjiˈy n‑angela, tuˈn t‑xi tchikyˈbˈin tkyaqiljo lo te tkyaqil Ntanima. Ayin weˈ tlokˈil, a jaˈ saje David. Ex tzaluˈn twutz txˈotxˈ, antza ẍin tzajiˈy tiˈj. Ex ayin weˈ cheˈw nqoptzˈaj wen, a nyekˈinte qa chˈixtaq ttzaj t‑xe kyaˈj. Ikytziˈn, chˈix tul nqˈijila tuˈn wula.


Hvem af eder kan overbevise mig om nogen Synd? Siger jeg Sandhed, hvorfor tro I mig da ikke? 	 ¿Ankye jun kye aku tzaj qˈmante, qa at jun il o bˈant wuˈn? Qatzin twutzxjo nyola, ¿Tiˈ quˈntz mi nxi kynimintza?


Da nu Jesus så hende græde og så Jøderne, som vare komne med hende, græde, harmedes han i Ånden og blev heftig bevæget i sit Indre; og han sagde: 	 Atzin te Jesús, tej tok tkaˈyin n‑oqˈ Mariy kyukˈaxjo jniˈ Judiy, a otaq chi kanin tukˈa, bˈeˈx tzaj tbˈis, ex tzaj chyoˈn tanmin,


Og jeg er bleven Jøderne som en Jøde, for at jeg kunde vinde Jøder; dem under Loven som en under Loven, skønt jeg ikke selv er under Loven, for at jeg kunde vinde dem, som ere under Loven; 	 Tej ẍin bˈeta kyxol aj Judiy, ma tzˈok nmujbˈin wibˈa junx kyukˈa, noq tuˈn tok kybˈiˈnku wiˈja, ex tuˈn t‑xi kynimin a Tbˈanil Tqanil. Ex tej ẍin bˈeta kyxoljo kyaj tuˈn kyel wen twutz Dios noq tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil kyuˈn, ex ma txi nmujbˈin wibˈa kyukˈa, me nya tuˈn wel wena twutz Dios, qalaˈ noq tuˈn tok kybˈiˈnku xjal wiˈja, ex tuˈn t‑xi kyniminku Tbˈanil Tqanil.


Og hver den, som lever og tror på mig, skal i al Evighed ikke dø. Tror du dette?" 	 Quˈn kykyaqilxjo nchi nimin wiˈja, ex nchi bˈet tzeˈnku waja, nlayxpe chi najx kye te jun majx. ¿Yajtziˈn te, Mart? ¿Man txi tniminjiˈy luˈn?


Og da Dragen så, at den var styrtet til Jorden, forfulgte den Kvinden, som havde født Drengebarnet. 	 Tej tok tkaˈyiˈn ma tij txuk qa otaq tzaj xoˈn twutz txˈotxˈ, bˈeˈx ok lipe tiˈjjo qya, a otaq tzul itzˈje tal.


Manden svarede og sagde til dem: "Det er dog underligt, at I ikke vide, hvorfra han er, og han har åbnet mine Øjne. 	 Me atzin teˈ ichin xi ttzaqˈwin kye: ¿Tzeˈnxsin tteˈn ikyjo? Mi bˈin kyuˈn jaˈ tzajnin ichin, ex ma jqet nwutza tuˈn.


Og da skulle mange forarges og forråde hverandre og hade hverandre. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, nimxte kyjel ttzaqpiˈn kynimbˈil, ex kbˈajil kyikyˈin kyibˈ, ex kchi bˈaj okil meltzˈaj kyiˈjx.


Ja, jeg beder også dig, min ægte Synzygus! tag dig af dem; thi de have med mig stridt i Evangeliet, tillige med Klemens og mine øvrige Medarbejdere, hvis Navne stå i Livets Bog. 	 Ex ikyx te tey, chin kubˈsil nwutza, a ay wukˈaxixa toj aqˈuntl, tuˈn tmojin kyukˈaxjo qya luˈn; ikytziˈn, ma chi aqˈnin kyeˈ qya lo kuj wen junx wukˈiy, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil, junx tukˈa erman Clement, ex kyukˈa txqantl erman. Quˈn ikytzin o kyij tzˈibˈin kybˈi teyile junjun toj tuˈjil chwinqil te jun majx.


Thi der er intet godt Træ, som bærer rådden Frugt, og intet råddent Træ, som bærer god Frugt 	 Nya tuˈn kyxi lipeˈy kyiˈjjo xnaqˈtzil, a nya wen, quˈn noq tiˈjjo kybˈinchbˈin k‑elile kynikyˈa kyiˈj. Quˈn ikytziˈn tzeˈnku jun tze, a nya wen, nlay tzˈel twutz, a wen te lobˈj. Ex ikyxjo, jun tze, a tbˈanil, nlay tzˈel twutz, a nya wen.


Da faldt hans Medtjener ned for ham og bad ham og sagde: Vær langmodig med mig, så vil jeg betale dig. 	 Me antej kˈasbˈine kubˈ meje, ex ja kubˈsin twutz te: Qˈaqˈintz tkˈuˈja wiˈja. Ok chjetil weˈ wuˈn tkyaqilx, noq tuˈn chebˈeku.


Og en stærk Hagl, centnertung, faldt ned fra Himmelen på Menneskene; og Menneskene bespottede Gud for Haglens Plage, thi dens Plage var meget stor. 	 Ex bˈeˈx tzaj tzˈaq kyibˈajxjal nim saqbˈaqin toj kyaˈj, bˈalaqa wajxaq almud talil junjun. Me ayetzinxjal, bˈeˈx i bˈaj ok ten yasil tiˈj Dios, noq tuˈn tpajjo nim saqbˈaqin, quˈn nimxixjo kyˈixsbˈajil tuˈnjo lo.


Men hvor I komme ind i en By og de ikke modtage eder, der skulle I gå ud på dens Gader og sige: 	 Ex qatzin qa mi ẍi kubˈ tziyin kyuˈn, ex qa mi xkubˈ kybˈiˈn kyyola, ku kyetza tojjo bˈe, ex kyqˈmanxa:


Og de gave ham et Stykke af en stegt Fisk. 	 Xitzin qˈoˈn chˈin kyiẍ te, a tzqˈajsin toj qˈaqˈ,


I Tillid til din Lydighed skriver jeg til dig, idet jeg ved, at du vil gøre endog mere end det, jeg siger. 	 Tuˈnpetziˈn, ma txi ntzˈibˈinjiˈy luˈn, quˈn ma qe nkˈuˈja tiˈja, qa kˈwel tbˈinchiˈn tzeˈnku xi nqˈmaˈn, ex bˈalaqa ok bˈantil tuˈn nimxix tzeˈnku xi nqaniˈn.


Men de, som havde grebet Jesus, førte ham hen til Ypperstepræsten Kajfas, hvor de skriftkloge og de Ældste vare forsamlede. 	 Me ayetziˈn i xi tzyuˈnte Jesús twutz Caifás, a kynejilxix pale, a jaˈ otaq tzˈoke kychmoˈne kyibˈjo jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn nejinel kyxol aj Judiy.


Jesus sagde til dem: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, førend Abraham blev til, har jeg været." 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Tej naˈmxtaq tul itzˈje Abraham, ayin weˈ intintaq.


To Kvinder skulle male på samme Kværn; den ene skal tages med, og den anden skal lades tilbage. 	 Exla qa kabˈe qya junx nchi cheˈn, junchˈin teˈ kxel qˈiˈn; atzin teˈ juntl, axsa kyjele qˈoˈne teˈ.


Det er nu tredje Gang, jeg kommer til eder. På to og tre Vidners Mund skal enhver Sag stå fast. 	 Atziˈn tox majin luˈn tuˈn nxiˈy lol kyeˈy. Ex chin ponbˈila tukˈa kawbˈil tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Aj tkubˈ kawit jun il, il tiˈj kabˈe mo oxe tstiyil, a otaq kyli il anetziˈnch.


men den, som indvortes er Jøde, og Hjertets Omskærelse i Ånd, ikke i Bogstav - hans Ros er ikke af Mennesker, men af Gud, 	 Qalaˈ atzin te xjaljo, a twutzxix Ttanim Dios, a Judiyxix, a tok techil tojxi tanmin, ex atzin te qechiljo twutzxix, a tok tojxi qanmin, a mi qˈanchaˈl, nya noq jun nukˈbˈil tzˈibˈin kyuˈnxjal, qalaˈ tuˈn Xewbˈaj Xjan. Qatzin qa ikyjo, nya kywutzxjal qo elil wen, noq tuˈn jun tiˈ toj qxmilil; qalaˈ twutz Dios, a ojtzqilte qanmin.


Og det skete en af de Dage, at han lærte, og der sad Farisæere og Lovlærere, som vare komne fra enhver Landsby i Galilæa og Judæa og fra Jerusalem; og Herrens Kraft var hos ham til at helbrede. 	 Toj jun qˈij, tzuntaq nchi kubˈ t‑xnaqˈtzin Jesús xjal, ex attaqjo tipin Dios tukˈa, tuˈn kyqˈanittaqjo yabˈ. Me antza, attaq junjun Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈjjo ojtxe kawbˈil tzajninqetaq toj junjun kojbˈil, iteˈkutaq toj ttxˈotxˈ Galiley, Judey, ex Jerusalén. Qˈuqleqetaq tkˈatz Jesús toj jun ja, tej kykanin junjun ichin iqintaq jun yabˈ kyuˈn twiˈ tkuẍbˈil. Ex ataqtzin teˈ yabˈ noq otaq tzˈok kˈolpaj. Kyajtaqjo xjal tuˈn tokx kyiˈn twutz Jesús, me mibˈintaq tokx.


Medens jeg er i Verden, er jeg Verdens Lys." 	 Loqin intiˈnx tzaluˈn, ayin weˈ tzaj kye kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ.


Og som det skete i Noas Dage, således skal det også være i Menneskesønnens Dage: 	 Iky kbˈajiljo tojjo qˈij, aj wul juntl majla, chi Jesúsjo, tzeˈnku ikyˈ kyojjo qˈij, tej tten Noé ojtxe.


Men Jesus havde talt om hans Død; de derimod mente, at han talte om Søvnens Hvile. 	 Me atzin tzˈelpineˈ tyol Jesús ikyjo, qa otaq kyim. Me awotzin qe, kubˈ qximiˈn qa nyolintaq tiˈjjo watl te qxmilil.


Men Kødets Gerninger ere åbenbare, såsom: Utugt, Urenhed, Uterlighed, 	 Quˈn qˈanchaˈlqex kyeˈ xjal nya bˈaˈn ntqanin ojtxe kyten tzeˈnku: Tuˈn kyjyon juntl kyxuˈjil tiˈjbˈinxi kyxuˈjilku mo tiˈjlbˈinxi kychmilku; ex jniˈqe kyˈaˈjil; ex aye nchi bˈinchin tkyaqil tzeqbˈajil, a nya bˈaˈn.


Men han sagde til dem: "Ikke alle rummer dette Ord, men de, hvem det er givet: 	 Me ante Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Nya tkyaqilx ma tzaj qˈoˈn toklin tuˈn mi mejeye; qalaˈ oˈkqexjo ma tzaj tqˈoˈn Dios kyoklin ikyjo.


Og han kom og tog Bolig i en By, som kaldes Nazareth, for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeterne, at han skulde kaldes Nazaræer. 	 Atzaj teˈ tkanin antza, bˈeˈx i xiˈ najal toj tnam Nazaret toj txˈotxˈ te Galiley, tuˈntzin tjapin bˈajjo a kyqˈma yolil Tyol Dios ojtxe, qa tuˈn toktaq tbˈi Jesús, Aj Nazaret.


Så overgav han ham da til dem til at korsfæstes. De toge nu Jesus; 	 Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx xi tqˈoˈn Pilat Jesús toj kyqˈobˈ xoˈl qˈaqˈ, tuˈn tjaw pejkˈit twutz cruz.


og med alt Uretfærdigheds Bedrag for dem, som fortabes, fordi de ikke toge imod Kærligheden til Sandheden, så de kunde blive frelste. 	 Ex kˈwel tbˈinchin tkyaqil wiq il, noq tuˈn kysbˈetku xjal tuˈn, aye kyjaˈ kyxiˈ toj najin, quˈn kykyˈeˈ tuˈn kynimin tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a twutzxix, tuˈn kyklet.


Og Farisæerne kom hen og spurgte ham for at friste ham: "Er det en Mand tilladt at skille sig fra sin Hustru?" 	 Kyxoltziˈn xjal, i kanin junjun Parisey, tuˈn t‑xi kyqanin jun tumil, tzeˈn tten tuˈn tkubˈ tzˈaq toj til tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil. Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Wenpetzila, tuˈn tkubˈ tpaˈn jun ichin tibˈ tukˈa t‑xuˈjil?


Men der var en Mand, som havde været syg i otte og tredive År. 	 At jun ichin ttzi tkubˈil aˈ, o bˈant‑xi wajxaqlajaj toj kaˈwnaq abˈqˈe tyabˈtlin.


Og dermed stemme Profeternes Tale overens, som der er skrevet: 	 A qmujbˈil qibˈ kyukˈa nya Judiyqe, bˈeˈx qˈumle toj Tuˈjil Tyol Dios kyuˈn yolil Tyol. Chiˈ kyjaluˈn:


jeg var nøgen, og I klædte mig; jeg var syg, og I besøgte mig; jeg var i Fængsel, og I kom til mig. 	 Ex tej tel bˈaj nxbˈaliˈn, ma chin ok kyktxuˈn. Ex tej nyabˈtiˈy, chi txaˈja qˈolbˈil weˈy. Ex tej nkuˈxa toj tze, chi txaˈja lol weˈy.


han, som selv bar vore Synder på sit Legeme op på Træet, for at vi, afdøde fra vore Synder, skulle leve for Retfærdigheden, han, ved hvis Sår I ere blevne lægte. 	 Ate Crist xi iqin teˈ jniˈ qil tuˈnjo t‑xmilil, tej tkyim twutz cruz, tuˈntzintla qkyimqe tiˈj tkyaqiljo il, ex tuˈn qanqˈin toj jun chwinqil tzˈaqle. Quˈn tuˈn tkyˈixjlbˈin, ex tuˈn tkyimlin twutz cruz, ma qo qˈanit.


Og når I stå og bede, da forlader, dersom I have noget imod nogen, for at også eders Fader, som er i Himlene, må forlade eder eders Overtrædelser. 	 Ex aj kyok ten naˈl Dios, kynajsinkuy til jun xjal, qa at xbˈajte kyiˈja, tuˈntzin tkubˈ tnajsin Diosjo kyeˈ.


for hvis Skyld jeg er et Sendebud i Lænker, for at jeg må have Frimodighed deri til at tale, som jeg bør. 	 Ma chin tzaj tchqˈoˈn Diosa, te jun yolil teˈ Tbˈanil Tqanil lo, ex noq tuˈn tpajjo luˈn, intinkuxa toj tze. Tuˈnpetziˈn, chi naˈn Diosa, tuˈn t‑xi nyolinjiˈy Tbˈanil Tqanil tukˈa tkyaqil wanmiˈn, tzeˈnkuxjo tuˈn tbˈant wuˈn.


Men som han var fuld af den Helligånd, stirrede han op imod Himmelen og så Guds Herlighed og Jesus stående ved Guds højre Hånd. 	 Me ante Esteban, quˈn nojnintaq teˈ tanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan, xi tkaˈyin toj kyaˈj, ex tli tqoptzˈajiyil Dios, junx tukˈa Jesús, waˈltaq toj tman qˈobˈ Dios.


Og han fik Omskærelsens Tegn som et Segl på den Troens Retfærdighed, som han havde som uomskåren, for at han skulde være Fader til alle dem, som tro uden at være omskårne, for at Retfærdighed kan blive dem tilregnet, 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok qˈoˈn techil, noq te jun yekˈbˈil, ex jun kujsbˈilte qa otaq tzˈok tzˈaqle twutz qMan noq tuˈn tnimbˈil, a attaq, teˈ naˈmxtaq tok techil. Tuˈntzin ikyjo, ate Abraham tok te nim toklin kyxol nimil, ayeˈ ntiˈ kyechil tok, quˈn tuˈn naˈmtaq tok techil Abraham, tej tnimin. Ax Dios ma tzˈok qˈoˈnkye tzˈaqle twutz, noq tuˈn kynimbˈil.


Da forstode Disciplene, at han havde talt til dem om Johannes Døberen. 	 Bˈeˈxsin el kynikyˈtzjo t‑xnaqˈtzbˈin te, qa tiˈjtaq Juan, a Jawsil Aˈ, nyoline Jesús.


Jesus svarede: "Jeg har sagt eder, at det er mig; dersom I da lede efter mig, så lader disse gå!" 	 Xi tqˈmaˈntl Jesús kye: Ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, ¡Ayin wejiˈy! Qa nchi jyoˈn wiˈja, tzaqpiˈnqexjiy txqantl, tuˈn kyaj.


Men de, som stode hos, sagde: "Udskælder du Guds Ypperstepræst?" 	 Ayetzin kyej iteˈtaq antza, xi kyqˈmaˈn te Pabl: ¿Ma ikytzin nyasinejiy tiˈj tnejilxix tpale qMan Dios?


Hvad skulle vi da sige? er Loven Synd? Det være langt fra! Men jeg kendte ikke Synden uden ved Loven; thi jeg kendte jo ikke Begæringen, hvis ikke Loven sagde: "Du må ikke begære." 	 ¿Tiˈtzila t‑xiliˈn tkyaqiljo lo? ¿Ma nyapetzila wentzjo ojtxe kawbˈiltz? ¡Mina! Quˈn tuˈn ojtxe kawbˈil s‑ele nnikyˈa tiˈjjo wila. Ikytziˈn, quˈn ex noqit nya ojtxe kawbˈil xqˈmante qa nya wenx tuˈn tel qanmin tiˈj jun tiˈ, mitla s‑el nnikyˈa te.


Så hører nu I Lignelsen om Sædemanden! 	 Kybˈintzjiˈy tiˈ t‑xilin tiˈjjo jun xjal xiˈ awal.


Se, jeg kommer snart, og min Løn er med mig til at betale enhver, efter som hans Gerning er. 	 Quˈn loqiˈn chin ul liwey, chi Jesús. Ex ktzajil wiˈn chojbˈil, a tuˈn t‑xi nqˈoˈn teyile junjun, a tzeˈnkuxjo ntqanin kybˈinchbˈin, qa wen ex qa nya wen.


Og på de usyrede Brøds første Dag, da man slagtede Påskelammet, sige hans Disciple til ham: "Hvor vil du, at vi skulle gå hen og træffe Forberedelse til, at du kan spise Påskelammet?" 	 Tojjo nintz qˈij te Waˈj Pan, ilxtaq tiˈj nchi waˈn aj Judiy pan, a nya txˈamsin, ex nkubˈ kybˈyoˈn jun tal tal rit. Tojtzin tnejil qˈij, xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin Jesús te: ¿Jaˈtzin tajiy tuˈn qxiˈy bˈinchilte wabˈj te ikyˈsbˈil Waˈj Pan?


Jesus siger til dem: "Have I aldrig læst i Skrifterne: Den Sten, som Bygningsmændene forkastede, den er bleven til en Hovedhjørnesten; fra Herren er dette kommet, og det er underligt for vore Øjne. 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús kye: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, jaˈ ntqˈmaˈne kyjaluˈn: A abˈj, a xi kyxoˈn bˈinchil ja, a nyakuj ntiˈtaq tajbˈin, me axixpente abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin ja, a nimxix toklin. Atziˈn tbˈanilxjo ma tzaj tqˈoˈn tAjaw Tkyaqil qe, ex ma qo jaw kaˈylajx tiˈj?


Jeg faster to Gange om Ugen, jeg giver Tiende af al min indtægt. 	 Kabˈe maj nkubˈ npaˈn weˈ wayˈaj toj junjun seman, tuˈn naˈn Diosa, ex nxi nqˈoˈn tey ajo tlajajin tiˈj tkyaqiljo jniˈ nkanebˈa.


Men at ingen bliver retfærdiggjort for Gud ved Lov, er åbenbart, thi "deri retfærdige skal leve af Tro." 	 Tuˈnpetziˈn, bˈiˈnxix quˈn, qa mix aˈlx jun kkletil noq tuˈn qa ma japin bˈaj ojtxe kawbˈil tuˈn. Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol: Aye xjal tzˈaqleqe nwutza, noq tuˈn kynimbˈil wiˈja, ktenbˈil kyeˈ kychwinqil te jun majx.


Men da han var opstanden årle den første Dag i Ugen, åbenbaredes han først for Maria Magdalene, af hvem han havde uddrevet syv onde Ånder. 	 Qsqixlinxi te tnejil qˈij te seman, teˈ tjaw itzˈje Jesús. Nej kubˈ tyekˈin tibˈ twutz Mariy, aj Xleˈn, a otaq tzˈetz tlajoˈn wuq taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Johannes sagde til ham: "Mester! vi så en, som ikke følger os, uddrive onde Ånder i dit Navn; og vi forbød ham det, fordi han ikke følger os." 	 Xi tqˈmaˈn Juan te Jesús: Xnaqˈtzil, o qli qeˈ jun xjal, a nchi etzjo jniˈ taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal tuˈn, noq toj tumil tbˈiy, me nya jun qukˈa. Tuˈnpetzintzjo, kyij qqˈmaˈn teˈ, tuˈn mina kubˈ tbˈinchintaqljo ikyjo.


Så styrkedes Menighederne i Troen og voksede i Antal hver Dag. 	 Tuˈntziˈn, nimsit kynimbˈiljo Ttanim Dios, ex tuˈn tchˈiye kybˈajjo nimil junjun qˈij.


Thi vi ere hans Værk, skabte i Kristus Jesus til gode Gerninger, som Gud forud beredte, for at vi skulde vandre i dem. 	 Qalaˈ ate Dios saj qˈonte akˈaj qchwinqil. Ex ma qo anqˈin tuˈn Crist, a Jesús, tuˈn tkubˈ qbˈinchin bˈaˈn, a tzeˈnkuxjo xkubˈ t‑ximin Dios te tnejil.


Ladning af Guld og Sølv og Ædelsten og Perler og fint Linned og Purpur og Silke og Skarlagen og alle Hånde vellugtende Træ og alle Hånde Arbejde af Elfenben og alle Hånde Arbejde af kostbart Træ og af Kobber og Jern og Marmor, 	 Nim kyiqitz te qˈanpwaq ex saqpwaq, tkyaqil wiq abˈj ntzˈiltzˈin wen, tuˈn tokx te kyuxjal, ex jniˈ a wiˈyil, a jatz toj ttxuyil aˈ, a perlas tbˈi, ex jniˈ xbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen, ex seda, a ilaˈ wiq kaˈyin, tzeˈnku kyaq, ex manyor wiˈyilxix; ex nim kyiqitz te tzˈlan tbˈanilxix, ex kykyaqil wiq tiˈ bˈinchin tuˈn tste ma tij txuk a tzajnin najchaq, ex tuˈn tze tbˈanil, ex tuˈn qˈankxbˈil ex tuˈn kxbˈil; ex jniˈ kyiqitz tbˈanil abˈj te bˈinchbˈil ja;


Thi når dette findes hos eder og er i Tiltagen, lader det eder ikke stå ørkesløse eller ufrugtbare i Erkendelsen af vor Herre Jesus Kristus; 	 Qa ma chˈiy tkyaqiljo lo toj kychwinqila, nimxix kyajbˈiˈn te qMan Dios, ex nyaxla noq kukx s‑el kynikyˈa tiˈj qAjaw Jesucrist.


Og han tager Barnet ved Hånden og siger til hende: "Talitha kumi!" hvilket er udlagt: "Pige, jeg siger dig, stå op!" 	 Jaw tiˈn tukˈa tqˈobˈ, exsin xi tqˈmaˈn te: Talita cum. (Atziˈn n‑ele ikyjo: Txin, kxel nqˈmaˈn teˈy, ¡Weˈksa!)


og de blive retfærdiggjorte uforskyldt af hans Nåde ved den Forløsning, som er i Kristus Jesus, 	 Tuˈn ikyjo, ntiˈtaq tumil tuˈn tchjet qil quˈnx, quˈn qkyˈeˈtaq tiˈj. Me ante Dios, noq tuˈn t‑xtalbˈil, ma qo ok te tzˈaqle twutz, quˈn ma qo kotpit toj qil tuˈn Crist, a Jesús.


Og det skete, idet han såede, at noget faldt ved Vejen, og Fuglene kom og åde det op. 	 Atzin teˈ tok tchtoˈn, at pon chitj toj bˈe. I tzaj pichˈ, ex bˈeˈx jaw kyskˈoˈn.


og de skulle slå ham ihjel, og på den tredje Dag skal han oprejses." Og de bleve såre bedrøvede. 	 tuˈn nkubˈ bˈyoˈn. Me tbˈajlinxi oxe qˈij nkyimliˈn, kchin jawil anqˈiˈn juntl majla kyxol kyimnin. Tej qbˈintiy tqanil ikyjo, bˈeˈx o jaw bˈisiˈn.


Da råbte nogle i Skaren eet, andre et andet til ham; men da han ikke kunde få noget pålideligt at vide på Grund af Larmen, befalede han at føre ham ind i Borgen, 	 Me junjunkye jaw ẍchˈinte jun tiˈla, me mikyxi kyuˈn junjuntl. Tuˈntzintzjo, mix bˈante tchikyˈbˈit tuˈn tnejil xqˈuqil, quˈn nimx chˈotjin nbˈanttaq kyuˈnxjal. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx xi tqˈmaˈn tuˈn t‑xi qˈiˈn Pabl toj kyja xoˈl qˈaqˈ.


for at I endrægtigt med een Mund kunne prise Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader. 	 tuˈntzin kykyaqilxa junx ja kynimsiˈn tbˈi qMan Dios te jun majx, a Ttata qAjaw Jesucrist.


Og her er det dødelige Mennesker, som tager Tiende; men der er det en, om hvem der vidnes, at han lever. 	 Ex majqexjo pale jaˈlin kyxol Judiy, ayeˈ nchi peyin tlajajin kykanebˈ kyxjalil, noq xjalxiqe. Ex tuˈn xjalxiqe, te kyiminqe. Me metziˈn te Melquisedec, mina; qalaˈ nyakuj itzˈ teˈ te jun majx, ikyxjo tzeˈnkuˈ ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios. Tuˈn ikyjo, nimxixtl toklin Melquisedec kyibˈaj pale tzajninqe tiˈj Leví.


Thi så mange, som holde sig til Lovens Gerninger, ere under Forbandelse; thi der er skrevet: "Forbandet hver den, som ikke bliver i alle de Ting, som ere skrevne i Lovens Bog, så han gør dem." 	 ¿Me ankyex teˈ, k‑okil qe tkˈuˈj tuˈn tklet, noq tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil tuˈn? Ntiˈx teˈ tumil, ex ok kyjel ten tjaqˈ tqanbˈil qMan Dios, quˈn ikytziˈn tqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: At jun qanbˈil kyibˈaj tkyaqil xjal, aye mi njapin bˈaj kyuˈn tkyaqilxjo, a kyij tzˈibˈin tojjo uˈj lo.


Og der er også Forskel imellem Hustruen og Jomfruen. Den ugifte er bekymret for de Ting, som høre Herren til, for at hun kan være hellig både på Legeme og Ånd; men den gifte er bekymret for det, som hører Verden til, hvor ledes hun kan behage Manden. 	 Ex ikyqexjo nana, ayeˈ ntiˈ kychmil, exqetziˈn jniˈ txin, ayeˈ naˈmx kymeje, i tok tilil kyuˈn tuˈn kyok tzˈaqle twutz Dios tukˈa kyanmin ex tukˈa kyxmilil. Me ante o meje, tok tilil tuˈn tiˈjjo te twutz txˈotxˈ, tuˈn ttzalaj tchmil tiˈj.


Da han nu kom derhen og så Guds Nåde, glædede han sig og formanede alle til med Hjertets Forsæt at blive ved Herren. 	 Tej tkanin Bernabé antza, el tnikyˈ teˈ tkyˈiwbˈil Dios, a otaq tzaj tqˈoˈn kyibˈajjo otaq chi nimin, ex ox tzalajx wen. Xi tqˈmaˈn jun tumil kye kykyaqilx, quˈn tuˈn tbˈanilxtaq te Bernabé, ex nojnintaq tanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan ex nimtaq tnimbˈil. Tuˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn, tuˈn kybˈet jikyin wen toj kychwinqil, ex tuˈn kynimin tukˈa tkyaqil kyanmin tiˈj tAjaw Tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, at txqan xjal nimin tiˈj qAjaw.


Thi for eder er Forjættelsen og for eders Børn og for alle dem, som ere langt borte, så mange som Herren vor Gud vil tilkalde." 	 Tzaj ttziyin Dios Xewbˈaj Xjan ex jun najsbˈil kyila te kyeˈy, ex te kykˈwala ex te kykyaqiljo iteˈ najchaq; a yol luˈn te kykyaqilxjo ayeˈ taj qMan Dios tuˈn kytxket, ex tuˈn kynimin Tyol.


Men han svarede og sagde: "Det er ikke smukt at tage Børnenes Brød og kaste det for de små Hunde." 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Yonkuy nej, tuˈn kyxi nmojinjiˈy nxjalila, quˈn nya wen tuˈn tel kywaˈ tal kˈwal, exsin tuˈn t‑xiˈ kye chit, quˈn nej tuˈn kybˈaj waˈn tal kˈwal, exsin kxel xiljo kye chittz. Ikyqintzin wejiˈy kyukˈa nxjalila; nej chi okil nkaˈyiˈn, ex kxel nqˈoˈnjiˈy a ntiˈ at kye.


Men en af dem, som hed Kleofas, svarede og sagde til ham: "Er du alene fremmed i Jerusalem og ved ikke, hvad der er sket der i disse dage?" 	 Tzajtzin ttzaqˈwin teˈ jun, a Cleofas tbˈi: Bˈalaqa oˈkx chˈin te kyxoljo bˈetin xjal toj tnam te Jerusalén, a nya bˈiˈn tuˈn tiˈchaqjo ma bˈaj tojjo tnam anetziˈn.


Men Paulus sagde: "Jeg vilde ønske til Gud, enten der fattes lidet eller meget, at ikke alene du, men også alle, som høre mig i Dag, måtte blive sådan, som jeg selv er, på disse Lænker nær." 	 Xi ttzaqˈwin Pabl te: Qa noq chˈime mo qa nimxtaq, me noqit iky tajbˈil qMan Dios, nya oˈkxa a ay, nim tokliˈn, qalaˈ kykyaqilxitlaˈ a loqe nchi bˈin wiˈja jaˈlin, tuˈn kyoke nimil tzeˈnku weˈ; me nya kˈloˈnqiˈy tuˈn kxbˈil tzeˈnku weˈ.


Jeg skrev eder til i mit Brev, at I ikke skulle have Samkvem med utugtige, 	 Tojjo juntl wuˈja, xi nqˈmaˈn tuˈn mina tzˈok kymujbˈina kyibˈa kyukˈa aj kyˈaˈjil,


idet han i Kærlighed forudbestemte os til Sønneudkårelse hos sig ved Jesus Kristus, efter sin Villies Velbehag, 	 ma qo el tpaˈn, tuˈn qok tqˈoˈn te tkˈwal, noq tuˈn Jesucrist, a tzeˈnkuxtaqjo taj, a otaq bˈant tiˈj tuˈn.


Se, jeg, Paulus, siger eder, at dersom I lade eder omskære, vil Kristus intet gavne eder. 	 Kybˈiˈntziˈn a kxel nqˈmaˈn kyeˈy, a ayiˈn Pabl: Qa ma txi kytziyiˈn tuˈn tok qitit jun kyechila tiˈj kytzˈumila, nyakuj tuˈn kykyija toj wen tukˈa Dios, ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn ojtxe kawbˈil, ntiˈxla tajbˈin Crist kyeˈy tuˈn kykleta, quˈn k‑okil qe kykˈuˈja tiˈj kybˈinchbˈiˈn tuˈn kykleta.


Jeg stirrede på den og betragtede den og så da Jordens firføddede Dyr og vilde Dyr og krybende Dyr og Himmelens Fugle. 	 Me ok nkaˈyinxixa tiˈtaqjo at toj, ex nliˈy ilaˈtaq wiq txuk kyukˈa kyaje kyqan, junx kyukˈa kan, exqe txuk bˈaˈn chi lipin.


Men han svarede og sagde: "Den, som dyppede Hånden tillige med mig i Fadet, han vil forråde mig. 	 Ex tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: Atziˈn jun, a nkux tmulin twa junx wukˈiy; atzin kxel qˈoˈn wejiˈy toj kyqˈobˈxjal.


og de priste Gud for mig. 	 Ex noq tuˈn ikyjo, nimx jaw kynimsin tbˈi qMan Dios.


Og da det blev Dag, samlede Folkets Ældste sig og Ypperstepræsterne og de skriftkloge, og de førte ham hen for deres Råd 	 Atzaj teˈ qsqix, i ok kychmoˈn kye tnejil Judiy kyibˈ, junx kyukˈa kynejil pale, exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, exsin xi kyiˈntz Jesús twutz. Atzaj teˈ kykanin, xitzin kyqanintz te kyjaluˈn:


Og han sagde: "Ere også I endnu så uforstandige? 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: Ex ikyx kyejiˈy, ¿Mi s‑el pjet toj kynabˈla?


Velsignet være vor Fader Davids Rige, som kommer, Hosanna i det højeste!" 	 Kyˈiwlinxixa, a ma tzul kaniˈn, ay tyajil David, tuˈn tkawiˈn qxola. Nimxitjo toklin tbˈiy toj tnajbˈila.


Derfor, mine elskede, flyr fra Afgudsdyrkelsen! 	 Tuˈnpetziˈn ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja; ku kyel oqa teˈ kˈulbˈil kywutzjo kywutzbˈiyil dios.


Der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel, når I må se Abraham og Isak og Jakob og alle Profeterne i Guds Rige, men eder selv blive kastede udenfor. 	 Aj kybˈintejiˈy jniˈ yol lo, okxpetzin kchi oqˈiltza, ex okxpetzin kchi juˈchˈil kystetza tuˈn nimx kyixkˈoj, quˈn oˈkqex Abraham, Isaac, Jacob ex kykyaqiljo jniˈ yolil Tyol Dios ojtxe, ok kchi kylabˈila tojjo Tkawbˈil qMan Dios. Me ayetzin kyetza axsa kchi kyjela tzaqpiniy peˈn.


Derfor siger han, idet han indtræder i Verden: "Slagtoffer og Madoffer havde du ikke Lyst til; men et Legeme beredte du mig; 	 Tuˈn ikyjo, tej tul kanin Jesús, a Klolqe, tzaluˈn twutz txˈotxˈ, xi tqˈmaˈn te Ttata kyjaluˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tkyˈeˈy tuˈn tkubˈ bˈyoˈn aluˈmj te chojbˈil il. Ex mi ntzalaja tuˈn tkubˈ patin aluˈmj te oyaj twutza. Tuˈn ikyjo, ma tzaj tqˈoˈn jun nxmilila, tuˈn woka te chojbˈil il, ikyxixjo tzeˈnku taja.


Men det skete, da vi gik til Bedestedet, at en Pige mødte os, som havde en Spådomsånd og skaffede sine Herrer megen Vinding ved at spå. 	 Bˈaj jun maj, kyjaˈtaq qxiˈy tzma ttzi aˈ, jaˈ nkubˈ naˈyetaq Dios, ok qkˈulbˈiˈn jun kuˈxin qya, a nkanintaq tnabˈl tiˈjjo naˈmxtaq tul kanin, quˈn tzyuˈntaq tanmin tuˈn taqˈnil tajaw il. Jun aqˈniltaqjo kuˈxin qya luˈn, ex nimtaq kypwaqjo tajaw nkykanbˈin noq tuˈn nbˈanttaq tuˈn.


og de skulle gå frem, de, som have gjort det gode, til Livets Opstandelse, men de, som have gjort det onde, til Dommens Opstandelse. 	 ex kchi jaw anqˈintl. Ayeˈ wen kybˈinchbˈin, kchi jawil anqˈin, tuˈn tten kychwinqil te jun majx. Ex ayetziˈn nya wen kybˈinchbˈin, ex kchi jawil anqˈin kye, tuˈn kyxiˈ toj najin te jun majx.


og til ingen af dem blev Elias sendt uden til Sarepta ved Sidon til en Enke. 	 Me exla qa nimx waˈyaj tzaj toj txˈotxˈ te Israel, mix xaye tchqˈoˈne Dios Elías qanil twa te jun mebˈe qya tzaluˈn toj Israel, qalaˈ antza xi chqˈoˈnil tukˈa jun qya otaq kyim tchmil, tojjo tnam Sarepta, nqayin taˈtaql teˈ tkˈatzjo tnam Sidón tojjo txˈotxˈ te amaqˈ xjal. ¿Tiquˈnil?


thi han betragter sig selv og går bort og glemmer straks, hvor dan han var. 	 Ma ntlon tetz tzeˈn iky twutz, me ajtzin tel bˈet, ma tzˈel naj kaˈyin twutz toj tkˈuˈj. Ikytzin Tyol Diosjo tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj.


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 Chjonte qMan Dios tuˈn t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil kyibˈaja, a qTata ex qAjaw Jesucrist.


Men da han kom ind i Huset, gik de blinde til ham; og Jesus siger til dem: "Tro I, at jeg kan gøre dette?"De siger til ham:"Ja,Herre!" 	 Atzin tej tokx Jesús toj jun ja, i tzaj laqˈe moẍ tkˈatz, ex xi tqanin kye: ¿Oktzin kxel kynimiˈn, qa aku tzul Dios kyeˈy wuˈn? Ex tzaj kytzaqˈwin: Ok, Tata, chi chiˈ.


Og har jeg profetisk Gave og kender alle Hemmelighederne og al Kundskaben, og har jeg al Troen, så at jeg kan flytte Bjerge, men ikke har Kærlighed, da er jeg intet. 	 Ex qa ma tzaj tqˈoˈn Dios tuˈn qyolin Tyol, ex tuˈn tel qnikyˈ te tkyaqil t‑xilin t‑xim Dios, a ewintaq, ex jniˈ tnabˈl, exla qa at nim qnimbˈil, tuˈn tikyˈ jun wutz quˈn, ex tuˈn tpon toj juntl tqˈuqbˈil, exsin qa ntiˈ qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, ntiˈx qajbˈin ikyjo.


Kvinden siger til ham: "Herre! du har jo intet at drage op med, og Brønden er dyb; hvorfra har du da det levende Vand? 	 Xi ttzaqˈwin teˈ qya: Ay Tata, noqittzin at pulbˈilte tuˈn, quˈn ma tij te xoch t‑xe. ¿Jaˈtzin ktzajile cheˈwe tuˈn, a itzˈ, tuˈn tzaj tqˈoˈn weˈy?


thi det gode, som jeg vil, det gør jeg ikke; men det onde, som jeg ikke vil, det øver jeg. 	 Quˈn mi nbˈantjo a bˈaˈn wuˈn, a waja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn, qalaˈ oˈkxjo nya wen, a nkyˈeˈy tuˈn tbˈant.


Men Peter begyndte og forklarede dem det i Sammenhæng og sagde: 	 Me atzin te Pegr xi tqˈmaˈn kye tzeˈnxix tzaje xkyeye a otaq bˈaj. Chiˈ kyjaluˈn:


Men han svarede og sagde til dem: "Min Moder og mine Brødre ere disse, som høre Guds Ord og gøre efter det." 	 Atzin te Jesús xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: A wejiˈy nnana ex aye wejiˈy witzˈin ayeˈ nchi bˈin, ex nkubˈ kybˈinchin a ntqˈmaˈn Tyol qMan Dios.


Fryd dig over den, du Himmel, og I hellige og Apostle og Profeter! fordi Gud har skaffet eder Ret over den. 	 Me chi tzalajxa tiˈjjo yuchˈbˈil tiˈjjo tnam lo, ayiˈy toj kyaˈj: Ayiˈy nimil, ex ayiˈy tsanjil Jesús, ex jniˈ yolil Tyol Dios. Quˈn ma kawin Dios kyibˈajjo xjal toj tnam lo, te t‑xeljo tkyaqil otaq kubˈ kybˈinchin kyiˈja.


Og han sagde til mig: De Vande, som du så, der hvor Skøgen sidder, ere Folk og Skarer og Folkeslag og Tungemål. 	 Ex tzaj tqˈmaˈnl angel weˈy: Ex ayetziˈn ma nintz aˈ o chi tliˈy, a jaˈ qˈuqlekxiˈ a kyˈaˈjil, ayetziˈn tnamjo, ex xjal, ex kyyol, ex jniˈ txˈotxˈ.


Eller hvilken Kvinde, som har ti Drakmer og taber een Drakme, tænder ikke Lys og fejer Huset og søger med Flid, indtil hun finder den? 	 Lu juntl techil lo, chi Jesúsjo: Qa at jun qya, a atit lajaj tpwaq a saqpwaq, txi najit jun, ¿Ma nyapetzila bˈeˈx aku jaw ttxqoˈn ttzaj? ¿Ex ma nyapetzila bˈeˈx k‑okil ten misolte toj tja, ex chebˈe k‑okil ten jyol teˈ tpwaq?


I elskede! jeg formaner eder som fremmede og Udlændinge til at afolde eder fra kødelige Lyster, som jo føre Krig imod Sjælen, 	 Ayiˈy werman, nimx nkˈuˈja kyiˈja, ayiˈy nyakuj bˈetin xjalqiˈy tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn tkubˈ kytzyuˈn kyibˈa tiˈjjo kyachbˈila, a nya wen, a nchi qˈojin tiˈj kyanmiˈn.


Og da Jesus så deres Tro, siger han til den værkbrudne: "Søn! dine Synder ere forladte." 	 Tej kyok tkaˈyin Jesúsjo tqˈuqbˈil kykˈuˈj tiˈj, bˈeˈxsin xi tqˈmaˈn te yabˈ: Nkˈwal, ayetzin tila ma chi kubˈ najsit jaˈlin, chiˈ.


dog herskede Døden fra Adam til Moses også over dem, som ikke syndede i Lighed med Adams Overtrædelse, han, som er et Forbillede på den, der skulde komme. 	 Me tkyaqil xjal i kyim kyojjo qˈij te Adán tuˈn kyil, ex tzmaxi tzaj tqˈoˈn Moisésjo ojtxe kawbˈil; iˈchaqx nya ikyxjo kyilxjal tzeˈnku til Adán, a el ikyˈin teˈ jun yol, a xi tqˈmaˈn Dios te. Me atziˈn Adán jun yekˈbˈil tiˈj Jesús, a tuˈntaq tul.


Så se da Guds Godhed og Strenghed: Over dem, som faldt, er der Strenghed, men over dig Guds Godhed, hvis du bliver i hans Godhed; ellers skal også du afhugges. 	 Quˈn tzˈelku kynikyˈa te: Wenxix te Dios kyukˈaˈ waˈlqe toj kynimbˈil; me kujxix kyukˈa nchi kubˈ tzˈaq. Ex ayetzin kyeˈ, il tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen, ex tuˈn kyxi lipeˈy tiˈj qMan Dios, quˈn qa mina, ex ikyx kyejiˈy aku chi el txˈemiˈn tuˈn.


Altså er du ikke længer Træl, men Søn; men er du Søn, da er du også Arving ved Gud. 	 Tuˈnpetziˈn jaˈlin, nya noq jun aqˈnilqo, qalaˈ kˈwalbˈajqo te qMan Dios. Ex tuˈntzin kˈwalbˈajqo, at qoklin tiˈj tkyaqiljo at te, noq tuˈn Crist.


Men Krigsøversten gik hen og sagde til ham: "Sig mig, er du en Romer?" Han sagde: "Ja." 	 Atzin tej tnejil xqˈuqil, bˈeˈx ok laqˈe tkˈatz Pabl, ex xi tqanin: ¿Ma twutzxsiˈn qa at toklin kyxol aj Rom? Twutzx teˈ, chi Pabljo.


Nu tog da Pilatus Jesus og lod ham hudstryge. 	 Tuˈnpetziˈn, etz tzyuˈn Pilat Jesús, ex xi tqˈmaˈn tuˈn tok bˈyet.


Det er Ånden, som levendegør, Kødet gavner intet; de Ord, som jeg har talt til eder, ere Ånd og ere Liv. 	 Ajo Xewbˈaj Xjan ntzaj tqˈon teˈ chwinqil te jun majx; atzin teˈ qxmilil te twutz txˈotxˈ teˈ, ex ntiˈ tajbˈin tiˈjjo chwinqil anetziˈn. Ex ikyxjo, ayejo nxnaqˈtzbˈila twutzxix, quˈn tzajninqe tiˈjjo Xewbˈaj Xjan. Qa ma qe kykˈuˈja kyiˈj, at kychwinqila te jun majx.


Vi vide jo, at Guds Dom er, stemmende med Sandhed, over dem, som øve sådanne Ting. 	 Quˈn bˈin quˈn, qa a Dios kkawil kyibˈajjo jniˈ bˈinchil il.


Hvor er så vor Ros? Den er udelukket. Ved hvilken Lov? Gerningernes? Nej, men ved Troens Lov. 	 ¿Ma oktzin kjawil qnimsin qibˈ tiˈjjo kolbˈilqe? Mina. Quˈn atzin kolbˈil nya quˈnx, ex nya tuˈn tjapin bˈajjo a ntqˈmaˈn ojtxe kawbˈil quˈn, qalaˈ noq tuˈn qnimbˈil.


Dem, som Synde, irettesæt dem for alles Åsyn, for at også de andre må have Frygt. 	 Me ayetzin nejinel tzunx nchi bˈinchin il, bˈaˈn tuˈn kyxi kawit kywutz txqantl, tuˈntzin kyxobˈjo txqantl.


Men nu er uden Lov Guds Retfærdighed åbenbaret, om hvilken der vidnes af Loven og Profeterne. 	 Me atzin jaˈlin, ma tzˈel qnikyˈ tiˈj qa ma qo ok tzˈaqle twutz qMan Dios, me nya tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil quˈn, quˈn ntiˈx tumil tuˈn tjapin quˈn; qalaˈ noq tuˈn qnimbˈil, quˈn ikytzin xi kyxnaqˈtzin jniˈ yolil Tyol Dios ojtxe, ex ikyxjo kyij tzˈibˈit toj tkyaqil Tuˈjil Tyol Dios.


Og en anden sagde: Jeg har taget mig en Hustru til Ægte, og derfor kan jeg ikke komme. 	 Iky teˈ juntl tqˈma kyjaluˈn: Tzmaxix ma chin jaw meje weˈ. Tuˈntziˈn, nlay chin pon kanin weˈ.


Da så Paulus fast på Rådet og sagde: "I Mænd, Brødre! jeg har med al god Samvittighed vandret for Gud indtil denne Dag." 	 Xitzin tkaˈyin Pabl toj kywutzjo tkyaqil Sanedrín, ex xi tqˈmaˈn: Ayiˈy werman, atxix ojtxe ex loqin lo, bˈaˈn o chin anqˈiniˈy twutz qMan Dios, ex ntiˈx ma kux chyoˈn toj wanmiˈn.


og fra alt, hvorfra I ikke kunde retfærdiggøres ved Mose Lov, retfærdiggøres ved ham enhver, som tror. 	 Ex noq tuˈn Jesús, kykyaqiljo kchi nimil tiˈj, ok kchi kletil te tkyaqiljo il ntiˈ chojbˈilte tjaqˈ tkawbˈil Moisés.


til iblandt Hedningerne at være en Kristi Jesu Offertjener, der som Præst betjener Guds Evangelium, for at Hedningerne må blive et velbehageligt Offer, helliget ved den Helligånd. 	 tuˈn wajbˈiˈn te Jesucrist kyxoljo xjal nya Judiyqe, tzeˈnku jun pale. Quˈn atzin waqˈinjiˈy tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil Dios te kolbˈil, tuˈntzin tyekˈitjo nya Judiyqe twutz Dios tzeˈnku jun oyaj tbˈanilx wen, saqxix tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Lad ingen rådden Tale udgå af eders Mund, men sådan Tale, som er god til fornøden Opbyggelse, for at den kan skaffe dem Nåde, som høre derpå; 	 Mi txi kyqˈmaˈn jun yol, a nya wen. Qalaˈ i tokin jun yol kyuˈn, a wen, a at tajbˈin tuˈn kychˈiyjo txqantl, tuˈntzintla at tkyˈiwbˈil Dios kyibˈajjo aye nchi bˈiˈn tiˈj.


fra Abels Blod indtil Sakarias's Blod, som blev dræbt imellem Alteret og Templet; ja, jeg siger eder: Det skal kræves af denne Slægt. 	 tzeˈnku qtzan Abel ex qtzan Zakariy, a kubˈ bˈyoˈn tojx tnejil ja te naˈbˈl Dios ex twutz t‑altar. Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, aj qa kchi okila toj paˈbˈin twutz Dios tiˈj kykyimliˈn qtzan xjal lo, ktzajil tqˈoˈn Dios kujxix tkawbˈil kyibˈaja te chojbˈil, a ayiˈy iteˈ tojjo tqˈijil jaˈlin.


når de alt springe ud, da se I og skønne af eder selv, at Sommeren nu er nær. 	 Aj tok kykaˈyin aj ttzaj poqˈle jniˈ t‑xaq, oktzin k‑elil kynikyˈtza te, qa chˈixtaq tul kanin qˈijil.


og sagde: Derfor skal en Mand forlade sin Fader og sin Moder og holde sig til sin Hustru, og de to skulle blive til eet Kød? 	 Ex ikyxjo tqˈma: Tuˈnpetziˈn, kyjel ttzaqpiˈn te ichin ttata ex tnana, noq tuˈn tok meje tukˈa t‑xuˈjil. Ex kykabˈilx kchi okil te junchˈin.


Men da de kom til Jesus, bade de ham indtrængende og sagde: "Han er vel værd, at du gør dette for ham; 	 I kubˈsin kywutz nimxix te Jesús, tej kypon kanin tkˈatz, exsin xi kyqˈmaˈntz te kyjaluˈn: Taa, nimsinx tkˈuˈja, atla qajiˈy noqit aku txiˈy qukˈiy, exsin tuˈn tkubˈ tqˈaninjiy ajo jun taqˈniljo jun tbˈanil nejinel.


(hvilket alt er bestemt til at forgå ved at forbruges) efter Menneskenes Bud og Lærdomme? 	 Quˈn tkyaqiljo xnaqˈtzbˈil luˈn, ok kbˈajil liwey, quˈn noq xnaqˈtzbˈilku ex noq kyximxjal.


Men de usyrede Brøds Dag kom, på hvilken man skulde slagte Påskelammet. 	 Ultzin kanin qˈij te Waˈj Pan, a jaˈ n‑ikyˈsite Xjan Qˈij, tuˈn kywaˈnxjal pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte tkuˈx, ex jaˈ tuˈn tkubˈe bˈyete jun tal rit te ikyˈsbˈilte.


Lader os da ved ham altid frembære Gud Lovprisnings Offer, det er: en Frugt af Læber, som bekende hans Navn. 	 Tuˈnpetziˈn, qo nimsin tbˈi qMan Dios, quˈn axixsin jun tbˈanil oyajjo tuˈn t‑xi qqˈoˈn twutz Dios. Tuˈn ikyjo, qo nimsin tbˈi, ex qo bˈitzin twutz, ex qo yolin tiˈj tukˈa tkyaqil qanmin.


Han svarede dem: "Jeg har allerede sagt eder det, og I hørte ikke efter. Hvorfor ville I høre det igen? Ville også I blive hans Disciple?" 	 I xi ttzaqˈwin: Ma txi nqˈmaˈn kyeˈy ilaˈ maj, me mi n‑okx toj kywiˈy. ¿Tiquˈn kyaja tuˈn t‑xi nqˈmaˈntla juntl majl? ¿Bˈalaqa kyaja tuˈn kyok lipey tiˈj?


Thi Guds Søn, Kristus Jesus, som blev prædiket iblandt eder ved os, ved mig og Silvanus og Timotheus, han blev ikke Ja og Nej, men Ja er vorden i ham. 	 Quˈn ikytziˈn te qAjaw Jesús, a Tkˈwal qMan Dios, a nqo yoliˈn tiˈj kyxola, junx tukˈa Silvano ex Timotey. Ex mina nyolintaq Jesús tukˈa kabˈe tyol, qalaˈ a Jesús kukx nyolin twutzxix tukˈa junchˈin tumil, ex ikyxjo qeˈ.


Hører, mine elskede Brødre! Har Gud ikke udvalgt de for Verden fattige til at være rige i Tro og Arvinger til det Rige, som han har forjættet dem, der elske ham? 	 Ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, kybˈintziˈn: A te Dios xja skˈoˈnkye yaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn kyok qˈinin toj kynimbˈil, ex tuˈn ttzaj kykˈmoˈn Tkawbˈil Dios toj kyanmin te jun etzbˈil, a o tzaj ttziyin kyeˈ, aye kchi okil kˈuˈjlinte.


og de sagde: "Er dette ikke Jesus, Josefs Søn, hvis Fader og Moder vi kende? Hvorledes kan han da sige: Jeg er kommen ned fra Himmelen?" 	 Exsin i ok tentz yolbˈilte kyxolile: ¿Nyapela a Jesúsjo lo, aj tkˈwal Jse? Ex ojtzqiˈn ttata quˈn, tukˈaxjo tnana. ¿Tzeˈntzin ttentz ntqˈmaˈn qa toj kyaˈj ma kuˈtze?


Thi også Kristus led een Gang for Synder, en retfærdig for uretfærdige, for at han kunde føre os hen til Gud, han, som led Døden i Kødet, men blev levendegjort i Ånden, 	 Quˈn aku te Crist tzˈaqlexix, ex ikyˈx kyimin tuˈn, noq jun maj tuˈn tpajjo qil, awo nya bˈaˈnqo, ex tuˈn qpon tiˈn tkˈatz Dios. Twutzxix teˈ qa ma kyim t‑xmilil, me atzin jaˈlin, itzˈ noq tuˈn Xewbˈaj Xjan.


De spiste, drak, toge til Ægte, bleve bortgiftede indtil den Dag, da Noa gik ind i Arken, og Syndfloden kom og ødelagde alle. 	 Mi xi kyqˈoˈn ambˈil te Dios, qalaˈ nchi waˈntaq kyexjal aj ilqe; nchi kˈwantaq; nchi jaw mejetaq, ex nxi kyqˈoˈntaq kyal toj mejebˈlin, tzmaxi tej tokx Noé toj ma tij bark tuˈn kyklet. Ayetzin kyej txqantl xjal jotx i kyim tuˈn qˈaqabˈil.


thi Herrens er Jorden og dens Fylde. 	 Quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Te qMan Dios tkyaqil txˈotxˈ ex jniˈ at twutz.


Men jeg siger eder: Enhver, som vedkender sig mig for Menneskene, ham vil også Menneskesønnen vedkende sig for Guds Engle. 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy jaˈlin, chi Jesúsjo, ankye te mi kubˈ tewin kywutzxjal, qa nimil wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, ex ikyx wejiˈy mi kubˈ wewiˈn twutz t‑angel nMaˈn, a at toj kyaˈj.


Derfor altså, den, som foragter dette, han foragter ikke et Menneske, men Gud, som også giver sin Helligånd til eder. 	 Ikytziˈn, qa at jun n‑el ikyˈin teˈ xnaqˈtzbˈil lo, nya noq jun ichin n‑el tikyˈin, qalaˈ aku qMan Dios, a tzaj qˈonte Xewbˈaj Xjan toj qanmin.


Ypperstepræsterne og Farisæerne sammenkaldte da et Møde af Rådet og sagde: "Hvad gøre vi? thi dette Menneske gør mange Tegn. 	 Tuˈnpetziˈn, aye Parisey exqetziˈn kynejinel pale, bˈeˈx ok kychmoˈn kyibˈ kyukˈa jniˈ Judiy aj kawil. I ok ten yolil kyxol: ¿Tiˈtzin kbˈantil quˈn tiˈjjo maˈ xjal lo? Nimku techil nbˈant tuˈn, tuˈn kykaˈylajxjal tiˈj.


Derfor kundgør jeg eder, at ingen, som taler ved Guds Ånd, siger: "Jesus er en Forbandelse," og ingen kan sige: "Jesus er Herre" uden ved den Helligånd. 	 Qalaˈ te Jesús aku tAjaw Tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, waja tuˈn kybˈintiˈy qa mix aˈl jun aku qˈmante aj kˈa te Jesús, a qa at Xewbˈaj Xjan tukˈa. Ex ikyxjo, mix aˈl juntl aku qˈmante tukˈa tkyaqil tanmin qa ate Jesús tAjaw Tkyaqil, a qa mina nyolin tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Johannes vidner om ham og råber og siger: "Ham var det, om hvem jeg sagde: Den, som kommer efter mig, er kommen foran mig; thi han var før mig." 	 Kubˈ tyolin Juan, a Jawsil Aˈ, tiˈj Jesús kywutz xjal, ex iky tqˈmaˈ kyjaluˈn: Ayetziˈn, a tzuntaq chi bˈiˈn wiˈja, tej tbˈaj nqˈmaˈn kyeˈy: Aj lipchetz wiˈja, nimx teˈ toklin nwutza, quˈn noql at teˈ, tej naˈmtaq wul itzˈjiˈy, nchijiˈy kyeˈy.


Men han sagde: "Det har jeg holdt alt sammen fra min Ungdom af." 	 Iky xi ttzaqˈwin ichin kyjaluˈn: Tkyaqiljo lo bˈeˈx japin bˈaj teˈ wuˈn, atxixj tej ẍin ntzaja toj nqˈayila.


Men da han havde set dette Syn, ønskede vi straks at drage over til Makedonien; thi vi sluttede, at Gud havde kaldt os derhen til at forkynde Evangeliet for dem. 	 Tuˈn tzaj twutzikyˈ Pabl ok, bˈeˈxsin kubˈ qbˈinchin qibˈtza, tuˈn qxiˈy tzma Macedonia, quˈn el qnikyˈa tiˈj, qa ataq qMan Dios ntxokintaq qiˈja, tuˈn tqˈmetjo Tbˈanil Tqanil antza.


Thi vi have intet bragt ind i Verden, det er da åbenbart, at vi ej heller kunne bringe noget ud derfra. 	 Quˈn ntiˈx chˈinqe qˈiˈn quˈn, teˈ xqo ul itzˈje twutz txˈotxˈ, ex ntiˈx chˈin k‑ajil qiˈn, aj qkyim.


Salige ere de sagtmodige, thi de skulle arve Jorden. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ o tzˈajtz tiˈj kyanmin, quˈn kchi najal tojjo txˈotxˈ, a o tzaj ttziyin Dios kye.


Og han gik lidt frem, faldt på sit Ansigt, bad og sagde: "Min Fader! er det muligt, da gå denne Kalk mig forbi; dog ikke som jeg vil, men som du vil." 	 Xi laqˈe Jesús najchaq chˈintl kykˈatz, ex kubˈ mutxe twutz txˈotxˈ naˈl Dios, ex chiˈ kyjaluˈn: NMaˈn, chin tklomila te tkyaqil jniˈ kkyˈelix wuˈn; me noqit nya a tzeˈnku waja, qalaˈ atla tzeˈnkuxjo taja.


Kan nogen af eder, når han har Sag med en anden, føre det over sit Sind at søge Dom hos de uretfærdige, og ikke hos de hellige? 	 Ex atx juntl o nbˈiˈy kyiˈja: ¿Tzeˈn qa at jun tiˈ saj kyxola, liweyxix ncheˈxa chikyˈbˈil kyibˈa kywutzjo kawil, nya nimilqe? ¿Tiquˈn nya kywutzjo nimilqe?


I Fædre! opirrer ikke eders Børn, for at de ikke skulle tabe Modet. 	 Ex ikyqex kyejiˈy manbˈaj, kybˈinchinkujiˈy jikyin wen kyukˈa kykˈwala, ex nya tukˈa tyabˈ kywiˈy, tuˈn mina jaw bˈaj kykˈuˈj.


Men Peter blev ved at banke på, og da de lukkede op, så de ham og bleve forbavsede. 	 Tzuntaq nchi yolin ikyjo, atzin te Pegr tzunxtaq wokˈchin teˈ. Atzaj teˈ toktz jqoˈn tjpel ja, ex tej kylonte, bˈeˈx i xobˈx.


Men de råbte alle sammen og sagde: "Bort med ham, men løslad os Barabbas!" 	 Me kykyaqilx xjal i jaw ẍchˈin junx: ¡Ntiˈpen teˈ ikyjo! ¡A te Barrabás tuˈn t‑xi tzaqpet!


Og det skete, da han kom ind i en af de øverste Farisæeres Hus på en Sabbat for at holde Måltid, at de toge Vare på ham. 	 Toj jun qˈij te ajlabˈl, okx Jesús waˈl toj tja jun xjal nejinel kyxol Parisey. Me iteˈtaql txqantl Parisey nchi kaˈyin tiˈj, tiˈtaqjo tuˈn tkubˈ tbˈinchin toj tqˈijil ajlabˈl.


Judas, Jesu Kriti Tjener og Broder til Jakob, til de kaldede, som ere elskede i Gud Fader og bevarede for Jesus Kristus: 	 Ayiˈn Judas, a titzˈin Santyaw, ex jun taqˈnil Jesucrist. Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn kyeˈy, ayiˈy ma chi txokliˈy tuˈn qMan Dios, ex ma chi el paˈn tuˈn, tiˈj il, ex ma txjet kyanmiˈn tuˈn, tuˈn kyajbˈin te. Ex xqˈuqinqiˈy tuˈn Klolqe Jesús, tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa.


Da Jesus nu opløftede sine Øjne og så, at en stor Skare kom til ham, sagde han til Filip: "Hvor skulle vi købe Brød, for at disse kunne få noget at spise?" 	 Atzaj teˈ t‑xi tkaˈyin Jesús, nimxtaqxjal o tzˈok lipe tiˈj, xi tqˈmaˈn te Lip: ¿Jaˈtzin ktzajile qlaqˈon kywa txqan xjal lo?


og Zorobabel avlede Abiud; og Abiud avlede Eliakim: og Eliakim avlede Azor; 	 a ttata Abiud, a ttata Eliaquim, a ttata Azor,


og de bleve flyttede til Sikem og lagte i den Grav, som Abraham havde købt for en Sum Penge af Hemors Sønner i Sikem. 	 Tej tkyim Jacob, tzaj qˈiˈn t‑xmilil toj txˈotxˈ te Siquem, ex okx muquˈn antza toj jun tjulil kyimnin, a otaq tloqˈ Abraham tukˈa nim pwaq kye tkˈwal Hamor.


Denne Mand havde Jøderne grebet og vilde have slået ham ihjel; men jeg kom til med Krigsfolket og udfriede ham, da jeg erfarede, at han var en Romer. 	 Aye Judiy, a otaq tzˈok kytzyuˈn ichin lo, ex tuˈntaq tkubˈ kybˈyoˈn. Me atzaj teˈ nbˈintiˈy, qa jun xjal nimtaq toklin toj Rom, bˈeˈxsin in xiˈtza kyukˈa nxoˈl qˈaqˈa, ex bˈeˈx tzaqpaj wuˈn.


Men ham, som kan styrke eder i mit Evangelium og Forkyndelsen af Jesus Kristus, i Overensstemmelse med Åbenbarelse af en Hemmelighed, som var fortiet fra evige Tider, 	 Qnimsinks tbˈi qMan Dios, quˈn oˈkx aku kubˈ waˈbˈin kyeˈy jikyinxix tojjo Tyol, a o bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy, ex tojjo xnaqˈtzbˈil tiˈj qAjaw Jesucrist. Ex atziˈn luˈn ikyxjo tzeˈnku bˈantlin tiˈj tuˈn Dios atxix ojtxe, teˈ naˈmxtaq tkubˈ xkye tkyaqil.


Jøderne svarede ham: "Vi have en Lov, og efter denne Lov er han skyldig at dø, fordi han har gjort sig selv til Guds Søn." 	 Xi tzaqˈwin Pilat kyuˈn aj Judiy: ¡Mina! Quˈn at jun qe qkawbˈil; ex atziˈn nqˈmaˈn qa il tiˈj tuˈn tkyim, quˈn ma tzˈok tqˈoˈn tibˈ te Tkˈwal Dios, me tzeˈnku ntiˈ qe qoklin tuˈn tkubˈ qbˈyoˈn jun aj il; qalaˈ oˈkqex kyeˈ.


Den, som tror på Guds Søn, har Vidnesbyrdet i sig selv; den, som ikke tror Gud, har gjort ham til en Løgner, fordi han ikke har troet på det Vidnesbyrd, som Gud har vidnet om sin Søn. 	 Tkyaqiljo a kxel niminte qa a Jesús Tkˈwal Dios, kxel tiˈn tqanil toj tanmin. Ex tkyaqiljo mi txi niminte, iky tzˈelpine Diosjo toj twutz tzeˈnku jun nikyˈil yol, quˈn ma tzˈel tiˈjlin tqanil, a tzaj tqˈoˈn Dios tiˈj Tkˈwal.


og trøster dig til at være blindes Vejleder, et Lys for dem, som ere i Mørke, 	 Ex ikyxjo qˈuqle tkˈuˈja tiˈj, qa ma tzˈoka nejinel kye mi n‑el kynikyˈ te Dios, tzeˈnku jun tzaj kyeˈ nchi bˈet toj qnikyˈin.


Men om Timotheus kommer, da ser til, at han kan færdes hos eder uden Frygt; thi han gør Herrens Gerning, såvel som jeg. 	 Ex qa ma pon Timotey, kykaˈyinka tuˈn tten kyukˈiy tukˈa tzaljbˈil, quˈn n‑aqˈnin toj taqˈin qAjaw tzeˈnkuxjo weˈ.


Nu se vi jo i et Spejl, i en Gåde, men da skulle vi se Ansigt til Ansigt; nu kender jeg stykkevis, men da skal jeg erkende, ligesom jeg jo blev erkendt. 	 Quˈn ikytziˈn qnimbˈil tiˈj qAjaw tzeˈnku qwutz nkux qkaˈyin toj jun kaˈybˈil wutzbˈaj. Qˈanchaˈl, me nyakuj najchaq taˈye, quˈn nlay tzyet quˈn. Me aj tul qAjaw, k‑okil qkaˈyin qwutz tukˈa. Quˈn atzin jaˈlin, noq kyinchaqjo n‑el qnikyˈ te. Me toj tqˈijil qAjaw, okpin k‑elil qnikyˈtz te tkyaqil, ikytziˈn tzeˈnku te qAjaw ojtzqiˈnqo tuˈn qkyaqilx.


Og straks da han steg op af Vandet, så han Himlene skilles ad og Ånden ligesom en Due dale ned over ham; 	 Texjo paq, teˈ tjatz Jesús toj aˈ, xi tkaˈyin kyaˈj, teˈ t‑xi jaqpaj, ex xi tkaˈyin Xewbˈaj Xjan, teˈ ttzaj toj kyaˈj tibˈaj, tzeˈnku jun palom.


Såsom hans guddommelige Magt har skænket os alt, hvad der hører til Liv og Gudfrygtighed ved Erkendelsen af ham, som kaldte os ved sin Herlighed og Kraft, 	 Noq tuˈn tipin Dios, ma tzaj tqˈoˈn tkyaqil, a at tajbˈin qe, tuˈn qbˈet tojxix tumil tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex toj qanmin, noq tuˈn ma tzaj tyekˈin Dios tuˈn tel qnikyˈ tiˈj Jesús, a tzaj txkonqe tuˈn nimxix toklin ex tkyaqil twenil.


Og da skal Menneskesønnens Tegn vise sig på Himmelen; og da skulle alle Jordens Stammer jamre sig, og de skulle se Menneskesønnen komme på Himmelens Skyer med Kraft og megen Herlighed. 	 Ex kylaˈbˈila twutz kyaˈj a techiljo ayiˈn Tkˈwal Ichin, aj wula. Tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ kchi bˈaj jawil oqˈ, aj nxi kykaˈyin a ayiˈn Tkˈwal Ichin, aj ntzaja toj muj twutz kyaˈj tukˈa tkyaqil wipiˈn ex jniˈ nqoptzˈajiyila.


og om Morgenen: Det bliver Storm i Dag, thi Himmelen er rød og mørk. Om Himmelens Udseende vide I at dømme, men om Tidernes Tegn kunne I det, ikke. 	 Ex qa qlixje, nya wen k‑elixe qˈij jaˈlin, chi chijiˈy, quˈn manyor chikyˈx twutz kyaˈj, ex manyor qˈaq mujilx. Qa n‑el kynikyˈa tiˈjjo techil te twutz kyaˈj, ¿Tzeˈntzin tten mi n‑el kynikyˈtza tiˈjjo tzeˈntzin t‑xilin techiljo tqˈijil jaˈlin?


Hans Herre sagde til ham: Vel, du gode og tro Tjener! du var tro over lidet, jeg vil sætte dig over meget; gå ind til din Herres glæde! 	 Xi tqˈmaˈn tajaw pwaq te: Chjontiy. Jun aqˈnil, a tbˈanilx wen ex tzˈaqlexix. Atzin jaˈlin, quˈn tuˈn nimx xbˈant tuˈn tukˈa tal chˈin, nimxixtl kxel nqˈoˈn tey. Ku toktza ex ku ttzalaja wukˈiy.


Thi dersom I elske dem, som elske eder, hvad Løn have I da? Gøre ikke også Tolderne det samme? 	 Quˈn qa oˈkqex nchi ok kykˈuˈjlinjiˈy aye kˈuˈjlinqiˈy kyuˈn, ¿Ma atpela jun oyaj kyeˈy toj kyaˈj? Quˈn ikypen kye peyil pwaq ex jniˈ aj il nbˈant kyuˈn.


Men da han vandrede ved Galilæas Sø, så han to Brødre, Simon, som kaldes Peter, og Andreas, hans Broder, i Færd med at kaste Garn i Søen; thi de vare Fiskere. 	 Nbˈettaq Jesús ttzi Nijabˈ te Galiley, tej t‑xi tkaˈyin kabˈe kyiẍil, kyitzˈin kyibˈ. Ataqtziˈn jun, Simun, a toktaq juntl tbˈi Pegr, junx tukˈa titzˈin, Andrés. Tzmataq nkux kyqˈoˈn kypa toj aˈ te tzuybˈil kyiẍ,


Og de sagde til ham: "I Bethlehem i Judæa; thi således er der skrevet ved Profeten: 	 Aye nejinel kyxol aj Judiy xi kytzaqˈwin: Toj tnam Belén toj txˈotxˈ Judey, chi chiˈ. Quˈn ikytziˈn kyij ttzˈibˈin yolil Tyol Dios ojtxe. Chiˈ kyjaluˈn:


Derfor have også vi fra den Dag, vi hørte det, ikke ophørt at bede for eder og begære, at I måtte fyldes med Erkendelsen af hans Villie i al Visdom og åndelige Indsigt 	 Tuˈnpetziˈn, atxix tej qbˈintiˈy, kukx nqo naˈn Diosa kyiˈja, ex nqo qaniˈn te, tuˈn tqˈoˈnte tumil kyeˈy, tuˈn tel kynikyˈa tiˈj tajbˈil, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn nim kynabˈla, ex tuˈn tel kynikyˈa toj kyanmin tiˈjjo a taj Dios kyukˈiy.


Derfor er det af Tro, for at det skal være som Nåde, for at Forjættelsen må stå fast for den hele Sæd, ikke alene for den af Loven, men også for den af Abrahams Tro, han, som er Fader til os alle 	 Ex noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios, tzaj ttziyin jun kolbˈilqe noq tuˈn qnimbˈil, ex ma tzaj tqˈoˈn te jun majx kye tyajil Abraham. Quˈn a tziyin tuˈn Dios nya noq kye xjal Judiy, qalaˈ ex ikyxjo a awo, qa ma qo nimin tzeˈnku te Abraham, exla qa Judiyqo mo minaj. Tuˈnpetziˈn, ma tzˈok Abraham manbˈaj te tkyaqiljo nimil, jaˈchaqx tzajninqetz,


Og da man længe ikke havde taget Føde til sig, så stod Paulus frem midt iblandt dem og sagde: "I Mænd! man burde have adlydt mig og ikke været sejlet bort fra Kreta og have sparet os denne Ulykke og Skade. 	 Quˈn tuˈn ilaˈtaq qbˈaja naˈmxtaq qwaˈn toj ilaˈ qˈij, jawtzin weˈ Pabl kyxolxjal, ex tqˈma kyjaluˈn: Ayiˈy tata, noqit ma kubˈ kyniminjiˈy a xi nqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn mina tuˈn qetz toj Creta, minatla sikyˈxjo jniˈ mibˈin quˈn.


Hvis jeg som et almindeligt Menneske har kæmpet med vilde Dyr i Efesus, hvad Gavn har jeg så deraf? Dersom døde ikke oprejses, da "lader os spise og drikke, thi i Morgen dø vi." 	 Qa ma tzˈok tilil wuˈn tuˈn nyoliˈn Tbˈanil Tqanil kyukˈaxjal toj Éfeso, ayeˈ mi n‑okx toj kywiˈ, tzeˈnqeku toj kˈul txuk, mix aˈl n‑oksin kyiˈj, me ¿Tiˈtzin nkanebˈa tiˈj, qa oˈkx nchin bˈisinjiˈy tiˈj jun chojbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex noqit mi nchi jaw anqˈin kyimnin? Noqit ikytzjo, bˈaˈntla tuˈn tkubˈ qqˈmaˈn tzeˈnku ntqˈmaˈn jun yol kyxolxjal: Qo waˈn ex qo txˈujte, quˈn yajtzilaˈ qa xqo kyimku nchiˈj.


Og når han kommer hjem, sammenkalder han sine Venner og Naboer og siger til dem: Glæder eder med mig; thi jeg har fundet mit Får, som jeg havde mistet. 	 Exsin aj tkanintz tja, bˈeˈx aku chi tzaj ttxkoˈn jniˈ tukˈa exqetziˈn jniˈ t‑xjalil tiˈjile, ex okla kxel tqˈmaˈn kyjaluˈn: Chi tzalaja wukˈiy, quˈn ma knet tej tal nrita, a otaq txi naj.


Dog, dette har du, at du hader Nikolaiternes Gerninger, som også jeg hader. 	 Me oˈkxsin chˈin wenjo nbˈant kyuˈn tojjo lo: N‑el kyikyˈinjiˈy t‑xnaqˈtzbˈil aj Nicolaítas, a tzeˈnkuxjo weˈ, a n‑el wikyˈiˈn.


Men efter at have trukket den op, anvendte de Nødmidler og omsurrede Skibet; og da de frygtede for, at de skulde blive kastede ned i Syrten, firede de Sejlene ned og lode sig således drive. 	 Tej tjatzjo tal muchˈ bark, oktzin kykˈloˈn kyukˈa lawin aqwil tiˈj tkˈuˈjjo ma tij bark tuˈn mi laqje. Exsin tuˈn nimtaq kyxobˈil tuˈn tkyij txˈaˈyit bark toj tzˈawin, Sirte tbˈi, kutztzin kyiˈn xbˈalin, a jaˈ n‑okxi kyqˈiqˈ te limolte bark. Tuˈntziˈntzjo, xi kytzaqpin kyibˈ, tuˈn t‑xi qˈiˈn bark tuˈn kyqˈiqˈ.


men skrive til dem, at de skulle afholde sig fra Besmittelse med Afguderne og fra Utugt og fra det kvalte og fra Blodet. 	 Me tuˈntzin ntiˈ qˈoj kyxoljo nimil Judiy ex nya Judiy, noq tuˈn qbˈinchbˈin qxolx, iltzin tiˈj tuˈn t‑xi tzˈibˈit jun uˈj kyeˈ nya Judiy, tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi kubˈ bˈyet te chojbˈil il kywutzjo txqantl kydiosxjal; ex tuˈn mina txi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi jaw kyim, mo nchi jaw kyjtzˈoˈn kyibˈ; ex tuˈn mina tkubˈ kytzqˈajsiˈn chikyˈ te kychiˈ; ex nya wen tuˈn kykubˈ kẍe kyukˈa junxil qya, qa nya kyxuˈjil. Tzuntzin nxi nqˈmaˈntza ikyjo, quˈn tkyaqiljo lo, manyor tzˈilx toj qwutz awo Judiyqo. Me nya taj qMan Dios, tuˈn tkux ikyˈbˈil qxol awo nimilqo, noq tuˈn nya junxjo qbˈinchbˈin qxolx.


som have Gudfrygtigheds Skin, men have fornægtet dens Kraft. Og fra disse skal du vende dig bort! 	 Ex k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ tzeˈnkuˈ jun nimil kyxola. Me noq tuˈn kybˈinchbˈin, k‑elil kynikyˈtzajil qa nya nimilqe, ex qa tuˈn ikyjo, ntiˈ tipin Dios kyukˈa. Paˈmil tibˈa kyiˈjjo xjal anetziˈn.


derefter, når Begæringen har undfanget, føder den Synd, men når Synden er fuldvoksen, føder den Død. 	 Kyuˈntziˈn tbˈis nya bˈaˈn, nkuˈxa til; ex ajtzin tchˈiyjo il wen, ikytzin ktzajile kyimiˈn tiˈj.


Derfor, I elskede! efterdi I forvente dette, så gører eder Flid for at findes uplettede og ulastelige for ham i Fred, 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, a naˈmxtaq tkanin tqˈijiljo lo, kyqˈonka tilil tuˈn kybˈeta tzˈaqle ex tukˈa tumil, ex tukˈa tnukˈbˈil Dios toj kychwinqila.


Jesus svarede: "Du havde aldeles ingen Magt over mig, dersom den ikke var givet dig ovenfra; derfor har den, som overgav mig til dig, større Synd." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: Ntiˈxitla te tokliˈn wibˈaja, noqit nya Dios saj qˈonte teˈy. Tuˈnpetziˈn, a xjal saj qˈon weˈy toj tqˈobˈa ma nimxixtl teˈ til tzeˈnku te.