hvorledes skulle da vi undfly, når vi ikke bryde os om så stor en Frelse, som jo efter først at være bleven forkyndt ved Herren, er bleven stadfæstet for os af dem, som havde hørt ham, 	 Atzin Tyol Tkˈwal Dios, a Tbˈanil Tqanil kolbˈil, nimxixtl toklin tzeˈnku a tzaj kyqˈoˈn angel. Tunpetziˈn, nlayxla qo klet tjaqˈ tkawbˈil Dios kujxix, qa ma tzˈel qiˈjlin Tyoljo Tkˈwal. Quˈn tuˈn akuxix te qAjaw qˈmaˈn teˈ kolbˈil lo, ex ma tzul kanin tqanil qxol kyuˈn tnejil nimil, ayeˈ i lonte, ex i yolin tukˈa.


Og han sagde til sine Disciple, at en Båd skulde være til Rede til ham for Skarens Skyld, for at de ikke skulde trænge ham. 	 Tuˈntzin ikyjo, xi tqˈmaˈn Jesús kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn noqx tkubˈl jun bark kyuˈn ttzi nijabˈ, tuˈn t‑xi toj, ex tuˈn tokx laqˈe chˈin tojxi aˈ, tuˈn mina tzˈok jitzˈletaq kyxol xjal.


Vi blæste på Fløjte for eder, og I dansede ikke; vi sang Klagesange, og I jamrede ikke. 	 Ma qo chinbˈiˈn kyukˈa xux, tuˈntzintla qsaqchan, ex tuˈn kytzalaja, ex tuˈn kybˈixiˈn, me mi ẍi bˈixiˈn. Tuˈnpetziˈn, ma txi qbˈitziˈn bˈitz te bˈisbˈajil, tuˈntzintla qsaqchan, ex tuˈn kyoqˈa, me mix aˈl s‑oqˈ. ¿Tiˈxsin kyajtza? chi chiˈ.


Og han sagde dem en Lignelse: "Ser Figentræet og alle Træerne; 	 Ex kubˈ tqˈmaˈn Jesúsjo juntl techil lo: Kykaˈyinka jun tqan iw mo qa aˈlchaqx kye juntl tzetz.


Dog, jeg døbte også Stefanas's Hus; ellers ved jeg ikke, om jeg døbte nogen anden. 	 Ex ma tzul julkˈaj toj nkˈuˈja, qa tkyaqil tbˈaj Estéfanas i kux nqˈoˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ. Me mi naˈn wuˈn qa atx juntl.


Men også Johannes døbte i Ænon, nær ved Salem, fordi der var meget Vand der; og man kom derhen og lod sig døbe. 	 Ex ikyx te Juan n‑aqˈnin toj junxil txˈotxˈ, Enón tbˈi, nqayin tkˈatzjo tnam Salim. Nchi kux tqˈoˈn teˈ xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ, quˈn nim aˈ attaq antza.


Manden yde Hustruen sin Skyldighed; ligeledes også Hustruen Manden. 	 Exsin nya bˈaˈntz tuˈn tkubˈ ttzyuˈn ichin tibˈ te t‑xuˈjil, ex ikyx te qya, nya wen tuˈn tkubˈ ttzyuˈn tibˈ te tchmil.


Fra den Tid begyndte Jesus at give sine Disciple til Kende, at han skulde gå til Jerusalem og lide meget af de Ældste og Ypperstepræsterne og de skriftkloge og ihjelslås og oprejses på den tredje Dag. 	 Axsa, oke ten Jesús xnaqˈtzil qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, qa iltaq tiˈj tuˈn t‑xiˈ toj Jerusalén, ex iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx tuˈn antza kyuˈn kynejil xjal ex kyuˈn kynejil pale junx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy, qa iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ bˈyoˈn kyuˈn. Me toj toxin qˈij, bˈeˈxtaq tuˈn tjatz anqˈin juntl majl.


Jeg vil stå op og gå til min Fader og sige til ham: Fader! jeg har syndet imod Himmelen og over for dig, 	 Tunpetziˈn, ok chin ajil meltzˈajla toj tja nmaˈn, ex kxel nqˈmaˈn te kyjaluˈn, aj npon kaniˈn: Taa, ma chin bˈinchinx weˈ il twutz Dios ex ikyxjo twutza;


som der er skrevet i Profeten Esajas's Talers Bog: "Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne; 	 Iky bˈajjo tzeˈnkuxjo otaq ttzˈibˈe qtzan Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe. Chiˈ kyjaluˈn: Ex bˈijte tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla kujxix wen toj tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj, a xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Kybˈinchim kyteˈn twutz qAjaw; kyqˈoˈnx kyanmiˈn teˈ jikyinxix wen.


som frie, og ikke som de, der have Friheden til Ondskabs Skjul, men som Guds Tjenere. 	 Quˈn tzaqpinqiˈy tjaqˈ kawbˈil tuˈn kybˈinchiˈn tzeˈnku kyaja, me mi tzˈajbˈiˈn tzaqbˈibˈl luˈn kyuˈn, tuˈn kybˈinchiˈn il; qalaˈ chi anqˈiˈn tzeˈnku jun taqˈnil qMan Dios.


"Hvor er den Jødernes Konge, som er født? thi vi have set hans Stjerne i Østen og ere komne for at tilbede ham." 	 ex xi kyqanin: ¿Jaˈtzin taˈ nmaq kawil kye xjal aj Judiy, a ma tzˈitzˈje? Quˈn ma qliˈy tcheˈw te tqanil tojjo qtxˈotxˈa toj tjawitz qˈij, ex ma qo tzaja tzaluˈn tuˈn qkˈulin twutz.


Da Jesus nu så sin Moder og den Discipel, han elskede, stå hos, siger han til sin Moder: "Kvinde! se, det er din Søn." 	 Tej tok tkaˈyin Jesús tnana waˈltaq junx wukˈiy, a ayiˈn jun t‑xnaqˈtzbˈin, a kˈuˈjlinxixtaq tuˈn, xi tqˈmaˈn te tnana: Qya, atzin jaˈlin, ma tzˈokjo luˈn te tala.


De skulle være i Splid, Fader med Søn og Søn med Fader, Moder med Datter og Datter med Moder, Svigermoder med sin Svigerdatter og Svigerdatter med sin Svigermoder." 	 Okpe k‑elil tiˈjlin te manbˈaj tkˈwal, ex ikyx te kˈwalbˈajjo tiˈj tman. Ex okpe k‑elil tiˈjlin tetxin ttxu, ex ikyx te txubˈajjo tiˈj tal. Ex okpe k‑elil tiˈjlinte ilibˈj ilibˈilte, ex ikyx te ilibˈiljo tiˈj tlibˈ.


Er du da ikke den Ægypter, som for nogen Tid siden gjorde Oprør og førte de fire Tusinde Stimænd ud i Ørkenen?" 	 Xitzin tqˈmaˈn tnejil xqˈuqil: ¿Ma nyatzin tejiy aj Egipto, a xi t‑xikyˈbˈin jun qˈoj qiˈja aj Romqoˈy, a atxix ojtxe, exsin extza toj kˈul kyukˈa kyaje mil bˈyol xjal?


Og da han gik i Land, så han en stor Skare, og han ynkedes inderligt over dem; thi de vare som Får, der ikke have Hyrde; og han begyndte at lære dem meget. 	 Noqx teˈ tkuˈtz Jesús toj bark, i xi tkaˈyin txqan xjal, ex bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈj, quˈn ikyqetaqjo tzeˈnku txqan rit ntiˈ kyikˈlel kyiˈj. Tuˈnpetziˈn, ok ten xnaqˈtzilkye.


Men efter at de i hver Menighed havde udvalgt Ældste for dem, overgave de dem under Bøn og Faste til Herren, hvem de havde givet deres Tro. 	 Ex jaw skˈoˈn tojjo Ttanim Dios, ilaˈ ichin tuˈn kyok te tnejil kyxol nimil, ex tej kybˈaj paˈn waˈyaj te naˈj Dios, bˈeˈx xi oqxenin toj tqˈobˈ tAjaw Tkyaqil, ayeˈ otaq chi nimin.


Som han da sagde til dem: "Det er mig," vege de tilbage og faldt til Jorden. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: ¡Ayin wejiˈy! Jun paqx, bˈaj xi pakˈchaj kyiˈjxi, ex i bˈaj kubˈ lankˈaj twutz txˈotxˈ.


Men har nogen Lyst til at trættes herom, da have vi ikke sådan Skik, og Guds Menigheder ej heller. 	 Me ex tiˈj tkyaqiljo luˈn, qa at jun kyxola taj tuˈn tjaw yolbˈin wiˈja tuˈn tpajjo lo, kxel nqˈmaˈn, qa ntiˈ juntl tumil ojtzqiˈn quˈn, ex toj tkyaqil Ttanim Dios.


derefter blev han set af over fem Hundrede Brødre på een Gang, af hvilke de fleste endnu ere i Live, men nogle ere hensovede;. 	 Atximaytaq chˈintl, ok tyekˈin tibˈ kye jweˈ syent nimil junx, a nimku itzˈx, ex iteˈ junjun o chi kyim.


Derfor bliver ikke uforstandige, men skønner, hvad Herrens Villie er. 	 Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ kybˈinchinjiˈy a ntiˈ tajbˈin. Tzˈelxit kynikyˈa tiˈj alkye tajbˈil qAjaw.


Thi Guds Rige består ikke i Ord, men i Kraft. 	 Quˈn a t‑xilin Tkawbˈil Dios, nya noq qtzi, qalaˈ il tiˈj tuˈn tyekˈin qa at tipin Dios qukˈa.


Sælges ikke to Spurve for en Penning? Og ikke een af dem falder til Jorden uden eders Faders Villie. 	 ¿Jteˈtzila kywiˈ kabˈe tal pichˈ? ¿Nyapela noq jun tal muˈẍ pwaq? Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, nixpela jun tal pichˈ aku kyim, qa nya taj qMan Dios.


Og han gik atter ud langs Søen, og hele Skaren kom til ham, og han lærte dem. 	 Xiˈ juntl majl Jesús ttzi Nijabˈ te Galiley. Ayetziˈn jniˈ xjal bˈaj tzaj laqˈe tkˈatz, ex toktaq Jesús xnaqˈtzilkye. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ikyˈ Jesús antza.


Men Stridsmændene førte ham ind i Gården, det vil sige Borgen, og de sammenkalde hele Vagtafdelingen. 	 Xi kyiˈn xqˈuqil te aj Rom twiˈ tpeˈn kawbˈil, ex bˈaj ok kychmoˈn jniˈ kybˈaj.


så er der for os dog kun een Gud, Faderen, af hvem alle Ting ere, og vi til ham, og een Herre, Jesus Kristus, ved hvem alle Ting ere, og vi ved ham. 	 Me metzin qetz, ntiˈ juntl dios, qa nya oˈkxjo Dios, a qMan, a ttxuyil tkyaqil, ex noq te, ok qo ajbˈila. Ex junchˈinx qAjaw, a Jesucrist, a kubˈ bˈinchinte tkyaqil, ex noq tuˈn, nqo anqˈine.


Og han tog Brød, takkede og brød det og gav dem det og sagde: "Dette er mit Legeme, det, som gives for eder; gører dette til min Ihukommelse!" 	 Ex jaw ttzyuˈn jun pan. Atzaj teˈ tbˈaj qˈon chjonte te Dios tiˈj, kubˈ tpiẍin, exsin xi tqˈoˈntz kye. Chiˈ kyjaluˈn: Atzin wejiˈy nxmilil lo, a kxel qˈoˈn tuˈn tkyim, noq tuˈn kykleta. Kybˈinchim kyejiˈy lo, noq te naˈbˈl weˈy.


Hvad du ser, skriv det i en Bog, og send det til de syv Menigheder, til Efesus og til Smyrna og til Pergamus og til Thyatira og til Sardes og til Filidelfia og til Laodikea. 	 Chiˈ kyjaluˈn: Tzˈibˈinkujiy luˈn twutz jun uˈj, a ktlaˈbˈila, exsin smaˈnxa kye wuq Ttanim Dios tzmax toj tnam Éfeso, Esmirna, Pérgamo, Tiatira, Sardis, Filadelfia ex Laodicey.


Da sagde Disciplene til hverandre: "Mon nogen har bragt ham noget at spise?" 	 Awotzin qeˈ o ok teˈn qanilte qxolilixa: ¿Ma atpela jun aˈla ma tzaj qˈinte twa?


Da denne Lyd kom, strømmede Mængden sammen og blev forvirret; thi hver enkelt hørte dem tale på hans eget Mål. 	 Bˈeˈx ok kychmoˈnxjal kyibˈ, teˈ kybˈinte chˈotjin, ex kykyaqilx bˈeˈx jaw naj kynabˈl, quˈn junjun xjal ok bˈinte tyol nyolajtz tuˈn junjun nimil.


Jesus svarede: "Hverken han eller hans Forældre have syndet; men det er sket, for at Guds Gerninger skulle åbenbares på ham. 	 O tzaj ttzaqˈwiˈn Jesús: Nya tuˈn kyil ttata, ex nya tuˈnxjo til; qalaˈ ma tzˈitzˈje moẍ, noq tuˈn tyekˈiˈn tipin qMan Dios tiˈj.


Eller vide I ikke, at vi, så mange som bleve døbte til Kristus Jesus, bleve døbte til hans Død? 	 Quˈn bˈin quˈn qkyaqilx, a ma qo kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ toj tbˈi Crist, a Jesús, tuˈntzin qyekˈinte kywutzxjal, qa ma qo kyim junx tukˈa, ikyxjo tzeˈnku jun kyimnin nkux muqet toj txˈotxˈ.


Mener ikke, at jeg er kommen for at bringe Fred på Jorden; jeg er ikke kommen for at bringe Fred, men Sværd. 	 ¿Tzeˈntzintz toj kywutza? ¿Ma man chin kˈuˈl wetza noq tuˈn kytzalajxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ? ¡Me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, aj qa mina! Qalaˈ ma chin kˈuˈl weˈ noq tuˈn nqˈoˈn qˈoj kyxolxjal.


Thi "der er endnu kun en såre liden Stund, så kommer han, der skal komme, og han vil ikke tøve. 	 Quˈn chitzin Diosjo kyjaluˈn toj Tyol: Chˈix tuljo a at tulil. Ex nya najchaq taˈye.


beder derfor Høstens Herre om, at han vil sende Arbejdere ud til sin Høst." 	 Tuˈnpetziˈn, kyqanixa te qMan Dios, a tAjaw awal, tuˈn kytzaj tsmaˈn aqˈnil tiˈj awal.


så har også jeg besluttet, efter nøje at have gennemgået alt forfra, at nedskrive det for dig i Orden, mægtigste Theofilus! 	 Ex ikyxjo weˈ, chebˈexix o bˈaj nqaniˈn tzeˈnxix tzaje xkyeye, tuˈntziˈn kyjel ntzˈibˈiˈn ex kyjel nikˈuˈnxixa tey,


Men Paulus og Barnabas opholdt sig i Antiokia, hvor de tillige med mange andre lærte og forkyndte Herrens Ord. 	 Ex atzin te Pabl ex Bernabé axsa i kyije kyeˈ toj Antyokiy, ex junx kyukˈa txqantl, i xnaqˈtzin, ex i qˈumlaj tiˈj Tyol tAjaw Tkyaqil.


Og han var i Ørkenen fyrretyve Dage, medens han fristedes af Satan, og han var blandt Dyrene; og Englene tjente ham. 	 Kaˈwnaq qˈij ten antza kyukˈa toj kˈul txuk. Tjoy tajaw il ttxolil, tzeˈn tuˈn tel tikyˈin Jesús tkawbˈil tMan, me mix kubˈe tiˈj. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i ul t‑angel Dios mojil te Jesús.


Og i disse Dage stod Peter op midt iblandt Brødrene og sagde: (og der var en Skare samlet på omtrent hundrede og tyve Personer): 	 Ok kychmoˈn kyibˈ nimil kyojjo qˈij anetziˈn, bˈala qaq kˈal kybˈaj. Ja weˈks Pegr, ex xi tqˈmaˈn:


I min Faders Hus er der mange Boliger. Dersom det ikke var så, havde jeg sagt eder det; thi jeg går bort for at berede eder Sted. 	 Quˈn toj tja nMaˈn at nimku najbˈil, jaˈ tuˈn qnajane; noqit ntiˈ, matla txi nqˈmaˈn kyeˈy. Tuˈnpetziˈn, ma chinka bˈinchil jun kynajbˈila.


Og han trådte straks hen til Jesus og sagde: "Hil være dig, Rabbi!" og kyssede ham. 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj laqˈexix tkˈatz Jesús, ex xi tqˈmaˈn: Chin qˈolbˈiˈn, Xnaqˈtzil, chiˈ. Exsin el tmaˈtzin Judas Jesús.


thi jeg vil, vise ham hvor meget han bør lide for mit Navns Skyld." 	 Ok kxel nyekˈin te, tkyaqiljo qa nimx tuˈn tikyˈx tuˈn, noq tuˈn npaja.


Men han svarede og sagde: "Jeg er ikke udsendt uden til de fortabte Får af Israels Hus." 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Ma chin tzaj tchqˈon weˈ Dios noq kyukˈa xjal aj Judiy, ayeˈ najnin iteˈye tzeˈnku jun chˈuq rit.


Og de sagde anden Gang: Halleluja! og Røgen fra hende opstiger i Evighedernes Evigheder. 	 Ex jun paqx tzaj kyqˈmaˈn juntl majl: ¡Aleluya! Nimxitjo tbˈi qMan Dios. Quˈn bˈeˈx xi qˈoˈn qya lo toj qˈaqˈ te jun majx, ex ajo tsibˈil nlayx kubˈ qen.


Men fem af dem vare Dårer, og fem kloge. 	 Kyxoljo txin, attaq jweˈ ntiˈ kynabˈl, ex ayetziˈn jweˈtl manyor ẍtijqe.


Men Engelen tog til Orde og sagde til Kvinderne: "I skulle ikke frygte! thi jeg ved, at I lede efter Jesus den korsfæstede. 	 Xi tqˈmaˈn angel kyeˈ qya: Mi chi xobˈa. Bˈiˈn weˈ wuˈn, qa nchi jyoˈn tiˈj Jesús, a jaw pejkˈin twutz cruz.


Thi dersom: jeg taler i Tunger og beder, da beder. vel min Ånd, men min Forstand er uden Frugt. 	 Quˈn qa ma chin naˈn Dios toj junxil yol, ex qa mi n‑el nnikyˈa te, okla chin naˈla Dios toj wanmiˈn, me tukˈa nnabˈla, mina.


Men dersom alle profetere, og der kommer nogen vantro eller uindviet ind, da overbevises han af alle, han bedømmes af alle, 	 Me metziˈn qa kykyaqilxa nchi yoliˈn Tyol Dios, exsin qa aku s‑okpin jun nya nimil, ax kˈwel bˈisinte qa aj il, ex ax kˈwel nabˈlinte toj tanmin qa nya bˈaˈn tten, quˈn tuˈn k‑elil tnikyˈ te kyyola.


Og se, Moses og Elias viste sig for dem og samtalede med ham. 	 Texjo paq anetziˈn, xi kykaˈyin Moisés ex Elías nchi yolintaq tukˈa Jesús.


Og da han nogle Dage derefter atter gik ind i Kapernaum, spurgtes det, at han var hjemme. 	 Tbˈajlinxiˈ jun jteˈ qˈij, teˈ tmeltzˈaj juntl majl Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, ex el tqanil, qa attaq toj jun ja toj tnam Capernaum.


Og dette skrive vi til eder, for at eders Glæde må være fuldkommen. 	 Tuˈntziˈn, nxi qtzˈibˈiˈn tkyaqiljo lo kyeˈy, tuˈntzin tnoj kyanmiˈn tukˈa tzaljbˈil.


Ja, tænker på ham, som har udholdt en sådan Modsigelse imod sig af Syndere, for at I ikke skulle blive trætte og forsagte i eders Sjæle, 	 Tuˈn ikyjo, kyximinkutziˈn tiˈjjo Jesús, a Yekˈbˈil te qe, nimxjo nya bˈaˈn s‑ikyˈx tuˈn, kyuˈnxjal aj il. Tuˈntzintzjo, mina chi sikytiy, ex mina chi kubˈ numja toj kynimbˈila, tuˈn mi chi kubˈ tzˈaqiy toj il. Quˈn naˈmx tuˈn tikyˈx kyuˈn tzeˈnku s‑ikyˈx tuˈn Jesús, a o kyim, noq tuˈn tpaj il.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som tror på mig, har et evigt Liv. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankye kxel nimin weˈy, atpen te chwinqil te jun majx.


Da førte Ypperstepræsterne og de fornemste af Jøderne Klage hos ham imod Paulus og henvendte sig til ham, 	 Atzaj teˈ tkanin Festo, bˈeˈx i pon kychmoˈn kyibˈjo kynejil pale, junx kyukˈa Judiy, a nimxix kyoklin, te qˈmalte tiˈchaqjo til Pabl.


Higer efter Kærligheden, og tragter efter de åndelige Gaver men mest efter at profetere. 	 Chi lipektzintza tiˈj kykˈuˈjbˈil kyibˈa, ex kyqˈonktzin tililjo a kyokliˈn, a tzajnin tuˈn Xewbˈaj Xjan. Me tibˈaj tkyaqiljo kyokliˈn, tuˈn kyyoliˈn Tyol Dios kyxolxa.


Men da Johannes's Sendebud vare gåede bort, begyndte han at sige til Skarerne om Johannes: "Hvad gik I ud i Ørkenen at skue? Et Rør, som bevæges hid og did af Vinden? 	 Tej kymeltzˈajjo t‑xnaqˈtzbˈin Juan, bˈeˈx ok ten Jesús yolil tiˈj Juan kyukˈaxjal. Xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Tej kyxiˈy lolte Juan toj tzqij txˈotxˈ, ¿Tiˈtaqtzin wiq ichin kyajtaqa tuˈn kylontiˈy? ¿Ma noqpe jun ichin kabˈe tkˈuˈj, tzeˈnku jun ajlaj meltzˈaje tuˈn kyqˈiqˈ?


Men fører disse mine Fjender hid, som ikke vilde, at jeg skulde være Konge over dem, og hugger dem ned for mine Øjne!" 	 Ex ikyqexjo wajqˈoja, a kykyˈeˈtaq tuˈn woka te nmaq kawil, kux chi tzaj kyiˈn tzaluˈn, ex kybˈyonqekuy nwutzxa.


for at Guds mangfoldige Visdom skulde nu ved Menigheden blive kundgjort for Magterne og Myndighederne i det himmelske, 	 Quˈn ajo tajbˈil Dios, qa noq tuˈn Ttanim k‑elile kynikyˈ tkyaqil angel ex jniˈ at tipin toj kyaˈj ex twutz txˈotxˈ, tiˈjjo jniˈ t‑xilin tnabˈl Dios.


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 Noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist tzaj qˈonte t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil kyibˈaja.


Og dersom Øret vilde sige: "Fordi jeg ikke er Øje, hører jeg ikke til Legemet," så ophører det dog ikke derfor at høre til Legemet. 	 Exitla tqˈma ẍkyinbˈaj kyjaluˈn: Tuˈn nya wutzbˈajqin weˈ, ntiˈ weˈ woklin tiˈjjo xmilil, chitjo. Me nya tuˈnjo luˈn, ntiˈt toklin tiˈj qxmilil.


men når en Kvinde bærer langt Hår, er det hende en Ære; thi det lange Hår er givet hende som et Slør. 	 Qalaˈ ma tzaj tqˈoˈnx te Dios tsmal twiˈqya nmaq, tuˈn tok te jun yekˈbˈil qa at txˈixpibˈl kyxol tqoptzˈajiyil qya tukˈa tqoptzˈajiyil ichin. Quˈn ma tzaj tqˈoˈn twiˈqya, tuˈn tchˈiy nmaq wen, tuˈn tok te kutxbˈil twiˈ.


han, som er faren til Himmelen og er ved Guds højre Hånd, efter at Engle og Myndigheder og Kræfter ere ham underlagte. 	 a o japin toj kyaˈj kawil tukˈa qMan Dios tibˈaj tkyaqil angel, jniˈ kawil, ex tkyaqil at kyipin, tuˈntzintla tkubˈ kynimin.


Lader dem begge vokse tilsammen indtil Høsten; og i Høstens Tid vil jeg sige til Høstfolkene: Sanker først Ugræsset sammen og binder det i Knipper for at brænde det, men samler Hveden i min Lade!" 	 Qalaˈ kyqˈonkja ax tzqijkuj junx tukˈa triy, tzmaxi kˈaˈ jatz skˈetjo, aj tjaw joyit. Atzin te triy kxel kˈuˈyit teˈ toj txˈutxˈ. Atzin teˈ maˈ kˈul, kjawil kˈlet, exsin kˈwel patit tuˈn qˈaqˈ.


Ær Enker, dem, som virkelig ere Enker; 	 Oninqexjiy qya, a o kyim kychmil, ex mix aˈl jun itzˈ kyiˈj.


Og jeg så, og jeg hørte en Ørn flyve midt oppe under Himmelen og sige med høj Røst: Ve, ve, ve dem, som bo på Jorden, for de øvrige Basunrøster fra de tre Engle, som skulle basune. 	 Ex tzmataq nchin kaˈyiˈn tiˈjjo luˈn, xi nkaˈyiˈn jun tˈiw nlipintaq toj nikyˈjin kyaˈj. Ex ntqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: Bˈisbˈajil, bˈisbˈajil, bˈisbˈajil kye iteˈ twutz txˈotxˈ, quˈn chˈix kyoqˈjo oxel chun kyuˈn oxel angel.


Thi vi skrive eder ikke andet til end det, som I læse eller også erkende; men jeg håber, at I indtil Enden skulle erkende, 	 Tuˈnpetziˈn, mi xi qtzˈibˈiˈn junjun nmaq tumil, a nlay tzˈel kynikyˈa te, noq te qnimsbˈil qibˈa. Qalaˈ, kukx nqo tzˈibˈinjiˈy kyojjo quˈja tukˈa jun yol, a nya kuj tuˈn tja kyuˈjiˈn, ex tuˈn tel pjet toj kynabˈla. Ex kqebˈil qkˈuˈja tiˈj,


eders Guld og Sølv er rustet op, og deres Rust skal være til Vidnesbyrd imod eder og æde eders Kød som en Ild; I have samlet Skatte i de sidste Dage. 	 Ajo qˈanpwaq ex saqpwaq kˈuˈn kyuˈn, ma chˈiy xul kyiˈj, ex axsin qˈolte kyqaniljiˈy te yuchˈil kyeˈy, ex k‑okil meltzˈaj kyiˈja tzeˈnku jun qˈaqˈ te kawbˈil kujxix kyibˈaja. Ikytziˈn, ma chi ok ten chmolte kyqˈinimila; tzunx ok kyuˈn tzma tzaluˈn. ¿Me mitzin bˈiˈn kyuˈn, qa chˈix tikyˈ twutz txˈotxˈ?


Se, jeg kaster hende på Sygelejet og hendes Bolere i stor Trængsel, dersom de ikke omvende sig fra deres Gerninger. 	 Tuˈnpetziˈn, kˈwel nqˈoˈn twiˈ watbˈil tuˈn jun yabˈil kujxix wen. Ex qa mi s‑ajtz tiˈj kyanmin ayeˈ lipcheqek tiˈj, ayeˈ nchi kyˈaˈjin tukˈa, ktzajil nsmaˈn nim kyixkˈoj kyibˈaj, ex majxpe kchi kˈwel nbˈyoˈn te jun majx. Ikytzin k‑elile kynikyˈjo tkyaqil Ttanim Dios, qa ayin weˈ ojtzqilte tkyaqil t‑xilin kynabˈl ex kyanminxjal, ex ayiˈn chin xel qˈoˈnte t‑xeljo kyaqˈnbˈiˈn, a tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈn.


Derefter så jeg, og se, der var en Dør åbnet i Himmelen, og den første Røst, hvilken jeg havde hørt som af en Basun, der talte med mig, sagde: Stig herop, og jeg vil vise dig, hvad der skal ske herefter. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn jun ttzija jqoˈn toj kyaˈj. Ex xi nbˈiˈn jun tqˈajqˈojil twiˈ, a nyolintaq wukˈiy, tzeˈn tqˈajqˈojil chun, a tzeˈnkuxjo otaq nbˈiˈy nej. Chiˈ kyjaluˈn: Ku tjatza tzaluˈn, quˈn kxel nyekˈiˈn tey tkyaqiljo kbˈajil tibˈajxi luˈn.


Og Farisæerne og nogle af de skriftkloge, som vare komne fra Jerusalem, samle sig om ham. 	 I tzaj laqˈe junjun Parisey, junx kyukˈa junjun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil tkˈatz Jesús, aye otaq chi kanin Jerusalén.


Og du, Kapernaum, som er bleven ophøjet indtil Himmelen, du skal nedstødes indtil Dødsriget. 	 Ikyxjo kye aj tnam Capernaum; ¿Chila, qa chi japiˈn toj kyaˈj? ¡Me mina! Quˈn ayexixpe kyeˈ kchi xeˈl tojjo ma tij jul, a jaˈla taˈyile t‑xela, chi Jesúsjo.


Men jeg siger eder, det skal gå Sodoma tåleligere på hin Dag end den By. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, toj tqˈijil paˈbˈin twutz Dios, kujxixla tkawbˈil Dios ktzajil kyibˈaj, a tzeˈnku kye xjal ojtxe kyojjo tnam Sodoma, a i bˈaj tuˈn qˈaqˈ.


Og da Jesus hørte det, drog han bort derfra i et Skib til et øde Sted afsides; og da Skarerne hørte det, fulgte de ham til Fods fra Byerne. 	 Tej tbˈiˈnte Jesús ikyjo, bˈeˈx o okxa toj jun bark toj ewajil, tuˈn qkaniˈn toj jun najbˈil ja ntiˈyetaq xjal. Me bˈeˈx kybˈin texjal tojile junjun tnam, ex bˈeˈx bˈaj xi lipe qiˈja tuˈn kyqan, quˈn kyajtaq tuˈn kynej qwutza.


"og jeg vil være eders Fader, og I skulle være mine Sønner og Døtre, siger Herren, den Almægtige." 	 Ex ayiˈn kchin okil te kyTatiˈy, ex ayetzin kyeˈ kchi okil te nkˈwala, chitziˈn tAjaw Tkyaqil.


Deri blev Guds Kærlighed åbenbaret iblandt os, at Gud har sendt sin Søn, den enbårne, til Verden, for at vi skulle leve ved ham. 	 Ex atzin te Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj ma tzaj tyekˈin qe, noq tuˈn Tkˈwal, a junchˈin, exsin tzaj tchqˈoˈn twutz txˈotxˈ. Ex noq tuˈn, at qchwinqil te jun majx.


Men også nogle af de omløbende jødiske Besværgere forsøgte at nævne den Herres Jesu Navn over dem, som havde de onde Ånder, idet de sagde: "Jeg besværger eder ved den Jesus, som Paulus prædiker." 	 Me ayetzin kye junjun Judiy, a nchi bˈettaq toj tnam, ex nchi etztaq taqˈnil tajaw il kyuˈn, toj kyanminxjal kyajtaq kyeˈ tuˈn tokin tbˈi Jesús, a tAjaw Tkyaqil kyuˈn, te qˈanbˈil kyexjal. Ikytzin kyqˈma kyjaluˈn, kye taqˈnil tajaw il: Kxel qqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn kyetza toj kyanmin xjal, noq tiˈj tumil tbˈi Jesús, a nqˈumlaj Pabl tiˈj, chi chiˈ.


Hvoraf kommer det, at den er Krige og Stridigheder iblandt eder? mon ikke deraf, af eders Lyster, som stride i eders Lemmer? 	 ¿Jaˈtzin ntzaje jyoj qˈoj ex yasbˈil kyxola? Tuˈntzin kyajbˈila nya wen toj kyanmiˈn.


Da nu Barbarerne så Dyret hænge ved hans Hånd, sagde de til hverandre: "Sikkert er denne Mand en Morder, hvem Gengældelsen ikke har tilstedt at leve, skønt han er reddet fra Havet." 	 Aye xjal najleqetaq antza, tej kylonte kan bˈaltzˈink tibˈ tiˈj tqˈobˈ Pabl, jaw yolin kyxolx. Chi chiˈ kyjaluˈn: Bˈalaqa bˈyol xjal te ichin lo. Mapetzin klet toj ttxuyil aˈ, me a kawil toj kyaˈj, nlay ttziye tuˈn tanqˈintl.


Men nu var der hos os syv Brødre; og den første giftede sig og døde; og efterdi han ikke havde Afkom, efterlod han sin Hustru til sin Broder. 	 Quˈn ikytzin qejiˈy qxol, attaq wuq ichin kyitzˈimile kyibˈ. Atziˈn kytziky knet t‑xuˈjil, me ntiˈ jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim. Atzin t‑xuˈjil kyij, bˈeˈx jaw meje tukˈa titzˈin.


Men dette sagde han ikke af sig selv; men da han var Ypperstepræst i det År, profeterede han at Jesus skulde dø for Folket; 	 Me ante Caifás nya tuˈnx tibˈxtaq nyolin; qalaˈ tuˈn Dios. Quˈn tuˈn toktaq te tnejilxix pale, tzaj tqˈoˈn Dios tqanil te, qa iltaq tiˈj tuˈn tkyim Jesús te kyxel xjal aj Judiy,


Men at han har oprejst ham fra de døde, så at han ikke mere skal vende tilbage til Forrådnelse, derom har han sagt således: "Jeg vil give eder Davids hellige Forjættelser, de trofaste." 	 Otaq tqˈma Dios, qa tuˈn tjatz anqˈintl juntl majl, tuˈntzintla mina tzˈel puqˈjjo t‑xmilil, ikytziˈn tzeˈnku tqˈma toj Tuˈjil Tyol Dios: Ok chi japin bˈajjo xjan yol, a twutzxix, a nqˈmay te David.


Men når vi lægge Bidsler i Hestenes Munde, for at de skulle adlyde os, så dreje vi også hele deres Legeme. 	 Kaˈntzin te chejila; tuˈn tkubˈ nimin tuˈn chej, k‑okix tqˈoˈn kxbˈil tal netzˈ toj ttzi, tuˈn tqˈoˈnte tibˈ, ex tuˈn t‑xiˈ jaˈ taje chejil.


Og Gud gjorde usædvanlige kraftige Gerninger ved Paulus's Hænder, 	 Ex kyojjo qˈij anetziˈn, tzaj tqˈoˈn Dios tumil te Pabl, tuˈn tbˈant ilaˈ techil te yekˈbˈil teˈ tipin Dios.


men om Sønnen,: "Din Trone, o Gud! står i al Evighed, og Rettens Kongestav er dit Riges Kongestav. 	 Me mikyxi yoline Diosjo tukˈa Tkˈwal, qalaˈ chitzin kyjaluˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ay Dios, a tAjaw Tkyaqil, atzin Tkawbˈila nimxix toklin te jun majx, ex tzˈaqlexix wen.


så glæder jeg mig nu, ikke over, at I bleve bedrøvede, men over, at I bleve bedrøvede til Omvendelse; thi I bleve bedrøvede efter Guds Sind, for at I ikke i nogen Måde skulde lide Skade af os. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin tzalaja, nya tuˈn bˈis tzaj toj kyanmiˈn; quˈn atziˈn bˈis ma tzˈajbˈin tuˈn tajtz tiˈj kyanmiˈn, ex tuˈn kybˈinchinte kyteˈn twutz Dios. Ma tzikyˈx chˈin bˈis kyuˈn, me nya noq kukxjo, quˈn ma tzikyˈx kyuˈn tzeˈnku taj qMan Dios; ex nya noq taj kˈaˈnil qkˈuˈja kyiˈja.


Taler jeg vel dette blot efter menneskelig Vis, eller siger ikke også Loven dette? 	 Ex mi kubˈ kybˈisiˈn qa noq t‑xim jun xjaljo luˈn,


Og mange kom til ham, og de sagde: "Johannes gjorde vel intet Tegn; men alt, hvad Johannes sagde om denne, var sandt." 	 Nimku xjal i xtaˈj lolte Jesús, ex kyqˈma: Exla qa ntiˈ te Juan techil xbˈant tuˈn a nim tipin, me tkyaqilxjo o tqˈma tiˈjjo ichin lo twutzxix.


Da hidkaldte de anden Gang Manden, som havde været blind, og sagde til ham: "Giv Gud Æren; vi vide, at dette Menneske er en Synder." 	 Ayetziˈn Judiy tzaj kytxkoˈn juntl majljo ichin moẍtaq, ex xi kyqˈmaˈn te: Qˈmantza qeˈy twutz Dios. ¿Tiˈn bˈaj tiˈja? Quˈn bˈiˈn qe quˈn qa ajo ichin anetziˈn aj il teˈ.


Og medens de sade til Bords og spiste, sagde Jesus: "Sandelig, siger jeg eder, en af eder, som spiser med mig, vil forråde mig." 	 Tej kykanin, bˈeˈx i ok ten waˈl. Me nchi bˈaj waˈntaq, teˈ t‑xi tqˈmaˈn Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at jun kyeˈ, a luˈ nwaˈn wukˈiy k‑okil meltzˈaj wiˈja, ex kchin xel tkˈayiˈn.


Men medens de talte til Folket, kom Præsterne og Høvedsmanden for Helligdommen og Saddukæerne over dem, 	 Tzunxtaq nyolin Pegr ex Juan kyukˈa xjal, tej kykanin pale, junx tukˈa kawil kye xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex junx kyukˈa jun chˈuq Sadusey.


Og han tilstedte ikke, at nogen bar nogen Ting igennem Helligdommen. 	 Ex mix ttziye tuˈn kyokx juntl majljo kˈayil.


Thi Livets Ånds Lov frigjorde mig i Kristus Jesus fra Syndens og Dødens Lov. 	 Quˈn a tumil, a tzajnin tuˈn Xewbˈaj Xjan, ntzaj tqˈoˈn akˈaj chwinqil qe, noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Crist, a Jesús, ex ma qo tzaqpaj tjaqˈjo tumil tuˈn il ex te kyimin.


Men da Herodes vilde til at føre ham frem, sov Peter den Nat imellem to Stridsmænd, bunden med to Lænker, og Vagter foran Døren bevogtede Fængselet. 	 Tzunxtaq chi naˈn kye nimil Dios tojjo qnikyˈin anetziˈn, ante Pegr nktantaq teˈ kyxol kabˈe xoˈl qˈaqˈ, kˈloˈntaq tukˈa kabˈe kxbˈil, ex xqˈuqintaq kyuˈn ilaˈ xoˈl qˈaqˈ iteˈtaq ttzi tze, quˈn tuˈn tajtaq Herodes tuˈn t‑xi tyekˈin kye Judiy toj junxil qˈij.


Du tror, at Gud er een; deri gør du ret; også de onde Ånder tro det og skælve. 	 Nimin te tuˈn, qa at junchˈin Dios. Tbˈanilx ikyjo, quˈn ikypen kye taqˈnil tajaw iljo bˈiˈn kye kyuˈn, expe nchi tzaj luˈlin tuˈn kyxobˈil te.


Og da han kom, trådte han straks hen til ham og siger: "Rabbi! Rabbi!" og han kyssede ham. 	 Teˈ tkanin Judas tkˈatz Jesús, ex xi tqˈmaˈn te: ¡Xnaqˈtzil! Ex el tmaˈtzin.


Og jeg så en ny Himmel og en ny Jord; thi den forrige Himmel og den forrige Jord var veget bort, og Havet var ikke mere. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, nliy jun kyaˈj akˈaj ex jun txˈotxˈ akˈaj, quˈn ajo tnejil kyaˈj exsin tnejil txˈotxˈ otaq chi kubˈ naj. Ex ntiˈtaqljo ttxuyil aˈ.


Kærligheden være uskrømtet; afskyer det onde, holder eder til det gode; 	 Kykˈuˈjlink kyibˈa kyxolxa, nya tukˈa kabˈe kykˈuˈja. Kyiˈjlemiljiˈy tkyaqiljo nya wen, ex chi lipeka tiˈjjo wen.


Og Jakob drog ned til Ægypten. Og han og vore Fædre døde, 	 Ikytzin bˈajjo, bˈeˈx xiˈ Jacob najal toj Egipto, ex antza kyime; ex ikyqexjo tkˈwal, aye ojtxe qxeˈchil, antza i kyime.


Den Discipel, som Jesus elskede, siger da til Peter: "Det er Herren." Da Simon Peter nu hørte, at det var Herren, bandt han sin Fiskerkjortel om sig (thi han var nøgen), og kastede sig i Søen. 	 Me ayin weˈ in xi qˈmaˈnte te Pegr: Ate qAjawjo, nchijiˈy. Noqx teˈ tok tbˈiˈn Pegr ikyjo, qa a qAjaw, bˈeˈx ok tqˈoˈn t‑xbˈalin, a otaq tzˈel tiˈn, ex bˈeˈx xi t‑xoˈn tibˈ toj aˈ, tuˈn tkanin tkˈatz Jesús.


Thi jeg er kommen før at volde Splid imellem en Mand og hans Fader og imellem en Datter og hendes Moder og imellem en Svigerdatter og hendes Svigermoder, 	 Quˈn ma chin ula qˈol paˈbˈl kyxolxjal tzeˈnku tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios: Jun kˈwalbˈaj ichin kjyol qˈoj tiˈjx tman, ex jun kˈwalbˈaj qya kjyol qˈoj tiˈjx ttxu. Ex ilibˈj tiˈj ilibˈilte.


Da siger Jesus til ham: "Stik dit Sværd igen på dets Sted; thi alle de, som tage Sværd, skulle omkomme ved Sværd. 	 Me xi tqˈmaˈn Jesús: Qˈonkux tkxbˈila toj tkubˈil. Quˈn kykyaqilxjo nchi bˈujin tukˈa kxbˈil, ex tukˈa kxbˈil kchi kyimile.


Og Simeon velsignede dem og sagde til hans Moder Maria: "Se, denne er sat mange i Israel til Fald og Oprejsning og til et Tegn, som imodsiges, 	 exsin i xi tkyˈiwlin Simeón kyoxelx. Xi tqˈmaˈn te tnana Jesús: Atziˈn neˈẍ luˈn ma tzaj tqˈoˈn Dios kyxol aj Judiy, tuˈn tel wen junjun ex junjun mina. A k‑ajbˈil te techiljo a taj Dios kyukˈaxjal, me nya tkyaqilx kxel niminte.


Men fem Dage derefter drog Ypperstepræsten Ananias ned med nogle Ældste og en Taler, Tertullus, og disse førte Klage for Landshøvdingen imod Paulus. 	 Otaqxi bˈaj jweˈ qˈij, tej tkanin tnejilxix pale, Ananías tbˈi, tzma Cesarea, junx kyukˈa jun jteˈbˈin nim kyoklin kyxol Judiy, ex tukˈa jun qˈol tumil, Tértulo tbˈi. Kykyaqilx i kanin twutz Félix, a tnejil kawil, tuˈn kyyolin txqan yol te patilte Pabl.


Men han selv, vor Herre Jesus Kristus og Gud vor Fader, som har elsket og givet os en evig Trøst og et godt Håb i Nåde, 	 Aku qAjaw Jesucrist ex qMan Dios o tzˈok kˈuˈjlinqe, ex o tzaj tqˈoˈn jun qˈuqbˈil qkˈuˈj te jun majx. Ex tuˈn ikyjo, tzaj tqˈoˈn jun tbˈanil tumil tuˈn kyayoˈn tiˈjjo a at toj kyaˈj, noq tuˈn t‑xtalbˈil. Axit qAjaw ex qMan Dios nimsin te kyanmiˈn ex tuˈn kyweˈxixa kujxix, tuˈntzin kyyoliˈn ex tuˈn kybˈinchintejiˈy wenxix toj tkyaqil.


og jeg bragte ham til dine Disciple, og de kunde ikke helbrede ham." 	 Ma tzul win wetza kywutz t‑xnaqˈtzbˈiˈn, me mi ma qˈanit‑x kyuˈn.


Og han førte ham til Jesus. Jesus så på ham og sagde: "Du er Simon, Johannes's Søn; du skal hedde Kefas" (det er udlagt: Petrus). 	 Bˈeˈxsin xi kˈleˈn Simun tuˈn Andrés tkˈatz Jesús. Tetziˈn tok kaˈyin teˈ tuˈn Jesús, xi tqˈmaˈn te: Simun, ay tkˈwal Jonás. Me atzin jaˈlin k‑okil nqˈoˈn juntl tbˈiy, a Cefas, a ntqˈmaˈ, abˈj toj qyol, mo Pegr.


I øvrigt henligger Retfærdighedens Krans til mig, hvilken Herren, den retfærdige Dommer, skal give mig på hin Dag, og ikke alene mig, men også alle dem, som have elsket hans Åbenbarelse. 	 Atziˈn jaˈlin, noq nchin ayoˈn tiˈjjo tbˈanil oyaj ktzajil qˈoˈn weˈy tuˈn Kawil tzˈaqlexix, a qAjaw, aj tjapin tqˈijil. Ex nya noq te weˈy; qalaˈ majx kye jniˈ nchi ayoˈn tiˈj tulil tukˈa tzaljbˈil.


Menneskesønnen kom, som spiser og drikker, og I sige: Se, en Frådser og en Vindranker, Tolderes og Synderes Ven! 	 Ex ma chin ula, ayiˈn Tkˈwal Ichin jaˈlin, a nchin waˈn ex nchin kˈwan kyukˈa noq tiˈchaqku xjal, me nkyqˈmaˈnla wiˈja qa loˈlqiˈn, ex jun kyukˈa peyil pwaq ex kyukˈa aj il. Ex ayetzin kye, ¿Tiˈxsila kyajtza?


Thi efter alt dette søge Hedningerne i Verden; men eders Fader ved, at I have disse Ting nødig. 	 Quˈn ayetzin kyeˈ txqantl xjal, a nya nimil, toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, nimx nchi jaw melj kyeˈ tiˈj tkyaqiljo lo. Me metziˈn kyetza, at jun kyeˈ kyMan, a ojtzqiˈn tuˈn alkye atx taj kyeˈy.


Da lod Krigsøversten det unge Menneske fare og bød ham: "Du skal ingen sige, at du har givet mig dette til Kende." 	 Atzin tnejil xqˈuqil ex twaˈbˈin kuˈxin qˈa, ex xi tqˈmaˈn te, tuˈn mix aˈl qe, tuˈn t‑xi tqˈmaˈne a otaq bˈaj tqˈmaˈn.


Ser nu, med hvor store Bogstaver jeg skriver til eder med min egen Hånd! 	 Kykaˈyinkutziˈn; ayinkuy ma chin kubˈ tzˈibˈiˈnte luˈn tukˈa ma nmaq ntzˈibˈiˈn.


Men hver prøve sin egen Gerning, og da skal han have sin Ros i Forhold til sig selv alene, og ikke til Næsten; 	 Qalaˈ, ax te junjun k‑okil tkaˈyin tibˈ: Qa wen n‑ele toj twutz tzeˈnku taˈye, bˈaˈn ttzalaj, me nya tuˈn tok tqˈoˈn twutz tiˈj juntl.


Derfor talte han i Synagogen med Jøderne og de gudfrygtige og på Torvet hver Dag til dem, som han traf på. 	 Tuˈnpetziˈn, nimxix jaw chˈotj tojjo ja te kynabˈl Dios Judiy, kyukˈa a nchi naˈntaq Dios. Ex ikyxjo, o chˈotj tojile junjun qˈij tojjo plas, ja nchi chmetetaq xjal.


Thi den, som skammer sig ved mig og mine Ord, ved ham skal Menneskesønnen skamme sig, når han kommer i sin og Faderens og de hellige Engles Herlighed. 	 Tuˈnpetziˈn, qa at jun saj txˈixwe wiˈja ex tiˈjjo nyola, ex ikyx wejiˈy, ayiˈn Tkˈwal Ichin, ex ok kchin tzajil txˈixwe weˈ te, aj wula tukˈa nkawbˈila ex tukˈa tqoptzˈajiyil nMaˈn junx kyukˈa jniˈ xjan angel.


Og jeg er ikke mere i Verden, men disse ere i Verden, og jeg kommer til dig. Hellige Fader! bevar dem i dit Navn, hvilket du har givet mig, for at de må være et ligesom vi. 	 Mi chin kyij teˈn weˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me metzin kyetz axsa chi kyjele tene tzaluˈn. Me metzin weˈ, ma chin aj weˈ, tuˈn nteˈn tukˈiy. Ay Tata xjanxix, tuˈnpetziˈn, klomqetziˈn tukˈa tkyaqil tipiˈn, a aye ẍi tzaj tqˈoˈn weˈy, tuˈntzintla kukx kymujbˈin kyibˈjo tzeˈnku qe tukˈiy.


Men ve de frugtsommelige og dem, som give Die, i de Dage! 	 ¡Ayexjo tal qya, ayeˈ chˈixtaq kykubˈ tzˈaq, ex ayeˈ tzmataq nbˈaj miˈẍin kyal!


opbyggede på Apostlenes og Profeternes Grundvold, idet Hovedhjørnestenen er Kristus Jesus selv, 	 Quˈn ma qo ok qkyaqilx nimil te jun ma tij ja, ex ma qo kubˈ qˈuqbˈin tibˈajjo tqˈuqil, a kyxnaqˈtzbˈil tsanjil Jesús, exqetziˈn jniˈ yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol ojtxe. Ex aku Jesucristjo, tnejil abˈj te tqˈuqil, a nimxix toklin.


Men da Forsamlingen var opløst, fulgte mange af Jøderne og af de gudfrygtige Proselyter Paulus og Barnabas, som talte til dem og formanede dem til at blive fast ved Guds Nåde. 	 Otaq xi tzˈel bˈaj kychmobˈl kyibˈ toj ja te naˈbˈl Dios, txqankux Judiy exqetziˈn Judiyqe noq tuˈn kynimbˈil, i xi lipe tiˈj Pabl ex Bernabé. Ex tzaj qˈmaˈn jun tumil kye, tuˈn kyten jikyinxix wen tojjo txokbˈil otaq tzaj qˈmaˈn kye tojjo Tbˈanil Tqanil te tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios.


Dog, de skulle ikke få Fremgang ydermere; thi deres Afsind skal blive åbenbart for alle, ligesom også hines blev. 	 Me nlay chˈiyjo kyxnaqˈtzbˈil, quˈn tkyaqilxjal k‑elil tnikyˈ te qa ntiˈ tajbˈin kyxnaqˈtzbˈil, tzeˈnkuj bˈaj kyej kabˈe, ayej i el ikyˈinte Moisés.


Thi Paulus havde besluttet at sejle Efesus forbi, for at det ikke skulde hændes, at han blev opholdt i Asien; thi han hastede for at komme til Jerusalem på Pinsedagen, om det var ham muligt. 	 Ikytzin bˈantjo, quˈn tkyˈeˈtaq Pabl tuˈn tkyijtaq ilaˈ qˈij toj txˈotxˈ te Asia, ex mix ttziye, tuˈn t‑xiˈ tzma Éfeso, quˈn tajtaq tuˈn tkanin liwey tzma Jerusalén qa akutaq pon kanin, tuˈn tikyˈsitjo nintz qˈij te Pentecostés.


Og fremdeles på dette Sted: "Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile." 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nqˈmaˈn juntl majl ikyxjo tzeˈnku kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Mina chi okx tojjo txˈotxˈ te ajlabˈl, a qˈoˈnl wuˈn, tuˈn kyajlan wukˈiy.


Så svarede Jesus og sagde til dem: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, Sønnen kan slet intet gøre af sig selv, uden hvad han ser Faderen gøre; thi hvad han gør, det gør også Sønnen ligeså. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ayiˈn Tkˈwal Dios, nlay bˈant tuˈn nbˈinchiˈn jun tiˈ noq wuˈnx wibˈxa; qalaˈ oˈkx nkubˈ nbˈinchinjiˈy a n‑ok nkaˈyiˈn te nMaˈn. Quˈn tkyaqilxjo nbˈant tuˈn nMaˈn, ex ikyxjo nbˈant wuˈn, ayiˈn Tkˈwal.


Og de frygtede såre og sagde til hverandre: "Hvem er dog denne siden både Vinden og Søen ere ham lydige?" 	 Me naˈmxtaq tel kyxobˈil, i bˈaj ja yolin kyxolile: ¿Alxsila kye xjal ikyjo? A ajin kyqˈiqˈ ex aˈ ma kubˈ niminte.


Men giver det, som er indeni, til Almisse; se, så ere alle Ting eder rene. 	 Tuˈnpetziˈn, tnejilxix, kyqˈonxsinjiˈy oyaj te mojbˈil tukˈa jun kyanmiˈn txjonxix, ex noq tuˈn ikyjo, tkyaqilx kychwinqila ok k‑elil saqix.


Og fremdeles: "Jeg vil forlade mig på ham." Og fremdeles: "Se, her er jeg og de Børn, som Gud har givet mig." 	 Ex juntl tumil chi Tkˈwal Diosjo kyjaluˈn: Kqebˈil nkˈuˈja tiˈja. Ex juntl majl tqˈma: Ex loqiˈn lo, junx kyukˈa tkˈwala, ayeˈ o chi tzaj tqˈoˈn weˈy.


Men en af Farisæerne bad ham om, at han vilde spise med ham; og han gik ind i Farisæerens Hus og satte sig til Bords. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, jun Parisey kubˈsin twutz tuˈn t‑xiˈ Jesús waˈl junx tukˈa toj tja. Kutzin, chi Jesúsjo. Atzaj teˈ tkanin, ok qe tiˈj meẍ. Qˈuqletaq te Jesús,


Således, siger jeg eder, bliver der Glæde hos Guds Engle over een Synder, som omvender sig." 	 Oktzin kxel nqˈmaˈntza kyeˈy, chi Jesúsjo, qa ikyx teˈ toj kyaˈj; nimx te tzaljbˈil nten kyxol t‑angel Dios, tiˈj jun aj il qa ma nimin.


Da bleve deres Øjne åbnede, og de kendte ham; og han blev usynlig for dem. 	 Tzmaxipetzin jqet kywutzjo tuˈn tel kynikyˈ tiˈj Jesús, me texjo paq anetziˈn, bˈeˈx kubˈ naj te Jesús kywutz.


Men det skete i Ikonium, at de sammen gik ind i Jødernes Synagoge og talte således, at en stor Mængde,både af Jøder og Grækere, troede. 	 Tej kykanin toj Iconio, junx i okx Pabl tukˈa Bernabé toj ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy, ex i ok ten yolil toj tumilxix. Tuˈntziˈn, nimku xjal i nimin, aye Judiy ex qe nya Judiy.


Men han sagde også til denne: Og du skal være over fem Byer. 	 Ex ikyx teˈ xi qˈmaˈnte: Ok k‑okil te te kawil kyibˈaj jweˈ tnam, chiˈ.


Den, som tror og bliver døbt, skal blive frelst; men den, som ikke tror, skal blive fordømt. 	 Ankyeˈ xjal kxel niminte ex qa ma kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ok kletil teˈ. Me atziˈn mina txi tnimin, ok kxeˈl toj najin.


han er opblæst, skønt han intet ved, men er syg for Stridigheder og Ordkampe, hvoraf kommer Avind, Kiv, Forhånelser, ond Mistanke 	 jun xjal ikyjo jun nimil tibˈ ex ntiˈx chˈin n‑el tnikyˈ te. Oˈkx tajjo tuˈn tyasin ex tuˈn tyolbˈin, ex atziˈn anetziˈn ikytzin tzeˈnku jun yabˈil, ma tzˈok lemtzˈaj tiˈj. Quˈn antza ntzaje loˈchj kˈuˈjbˈaj, jniˈ jyoj qˈoj, ex tkyaqil ikyˈbˈil ex yasbˈil,


for at hver den, som tror, skal have et evigt Liv i ham. 	 tuˈntzin tkyaqiljo kchi nimil wiˈja mi chi naj; qalaˈ ktenbˈil kychwinqil te jun majx.


Nogle af Farisæerne, som vare hos. ham, hørte dette, og de sagde til ham: "Mon også vi ere blinde?" 	 Ayetziˈn junjun Parisey iteˈtaq tukˈa Jesús. Tej kybˈinte ikyjo, xi kyqanin te: ¿Mej qa majqox qe moẍqo toj twutza?


Thi heller ikke hans Brødre troede på ham. 	 Xitzin kyqˈmaˈn titzˈin te ikyjo, quˈn naˈmxtaq txi kynimiˈn t‑xilin t‑xnaqˈtzbˈil.


Vore Fædres Gud oprejste Jesus, hvem I hængte på et Træ og sloge ihjel. 	 A qMan Dios, a kyDios ojtxe qxeˈchil jatz anqˈsinte juntl majl Jesús, aj kubˈ kybˈyoˈn twutz cruz.


Dette er det Brød, som kommer ned fra Himmelen, at man skal æde af det og ikke dø. 	 Me metzin weˈ, ayin wejiˈy, a wabˈj xkuˈtz toj kyaˈj. Ankye qe kchi waˈl tiˈj, nlayxpin chi kyim kyeˈ.


Men han begyndte at sige denne Lignelse til Folket: "En Mand plantede en Vingård og lejede den ud til Vingårdsmænd og drog udenlands for lange Tider. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, ok ten Jesús yolil teˈ jun techil lo kyexjal: At jun xjalch, kux tawaˈn txqan tqan uv toj ttxˈotxˈ, exsin bˈeˈx xi tqˈoˈn ttxˈotxˈ te kymajin xjal, exsin xiˈtz toj jun tbˈe najchaq wen.


Du derfor, mit Barn! bliv stærk ved Nåden i Kristus Jesus; 	 Ay Timotey, tzeˈnku jun nkˈwala, qˈinks tibˈa tuˈn xtalbˈil tzaj tqˈoˈn teˈy tuˈn Dios, tuˈn tmujbˈil tibˈa tukˈa Crist, a Jesús.


du, som har sagt ved din Tjener Davids Mund: "Hvorfor fnyste Hedninger, og Folkeslag oplagde forfængelige Råd? 	 ay qˈmante tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex tzˈibˈiˈn tuˈn taqˈnila David kyjaluˈn: ¿Tiquˈn ma chi jaw tiljjo tnam aj il? ¿Ex tiquˈn nkubˈ kyximin kyxim ntiˈ tnabˈl?


Og det forfører dem, som bo på Jorden, for de Tegns Skyld, som det blev givet det at gøre for Dyrets Åsyn, og siger til dem, som bo på Jorden, at de skulle gøre et Billede af Dyret, ham, som har Sværdhugget og kom til Live. 	 Ex noq kyuˈn techil, a kubˈ tbˈinchin toj tbˈi tkabˈ txuk, bˈeˈx i kubˈ sbˈuˈn kykyaqiljo xjal twutz txˈotxˈ, a nya nimilqe. Ex xi tqˈmaˈn tuˈn kybˈinchinxjal jun twutzbˈiyiljo te nimsbˈil tbˈi tkabˈ txuk, a otaq kyˈixbˈe twiˈ tuˈn kxbˈil, a otaq qˈanj.


Og da Jesus gik bort derfra, fulgte der ham to blinde, som råbte og sagde: "Forbarm dig over os, du Davids Søn!" 	 Tej tetz Jesús antza, ok lipe kabˈe moẍ tiˈj, nchi ẍchˈin wen: Ay Tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja qiˈja.


Således bærer hvert godt Træ gode Frugter, men det rådne Træ bærer slette Frugter. 	 Ikytziˈn tzeˈn jun tze, qa tbˈanilx tze, ex tbˈanilqe twutz chi elil te lobˈj. Ex qa mina, nlay chi el twutz tbˈanil.


Men derefter åbenbaredes han for to af dem på Vejen i en anden Skikkelse, medens de gik ud på Landet. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, nchi bˈettaqjo kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin, teˈ tok tyekˈin tibˈ kywutz, me mikyxiˈ tzeˈn te tok tyekˈin tibˈ te qya.


Men Paulus og Barnabas talte frit ud og sagde: "Det var nødvendigt, at Guds Ord først skulde tales til eder; men efterdi I støde det fra eder og ikke agte eder selv værdige til det evige Liv, se, så vende vi os til Hedningerne. 	 Tuˈntzin ikyjo, jaw kyiˈn kyibˈ tuˈn kyyolin, ex xi kyqˈmaˈn: Iltaq tiˈj, chi chi Pabl ex Bernabé, tuˈn qyoliˈn nej kyukˈiy, ayiˈy aj Judiy, tiˈj Tyol Dios. Me tuˈn ma tzˈel kyikyˈin, ex nkubˈ kynabˈlin qa ntiˈ kyokliˈn tiˈjjo chwinqil te jun majx, antza qo xelitza kyukˈaˈ a nya Judiyqe.


ja sandelig, jeg agter endog alt for at være Tab imod det langt højere, at kende Kristus Jesus, min Herre, for hvis Skyld jeg har lidt Tab på alt og agter det for Skarn, for at jeg kan vinde Kristus 	 Quˈn, qa ma tzˈok nmujbˈin nchwinqila jaˈlin tukˈa ojtxe, ntiˈx tajbˈin nchwinqila ojtxe tzeˈnku jaˈlin, a ma tzaj tqˈoˈn Crist, a Jesús. Tuˈntzintzjo, tkyaqiljo a ojtxe, ma kyij nnajsin jaˈlin, ex ma kyij nqˈoˈn tzeˈnku tzˈis, quˈn tuˈn tbˈanilxix juntl nchwinqila o tzaj tqˈoˈn wAjawiˈy, a Jesucrist.


idet I forvente og fremskynde Guds Dags Tilkommelse, for hvis Skyld Himle skulle antændes og opløses, og Elementer komme i Brand og smelte. 	 Ex kyyonkutzinjiˈy tqˈijil Dios tukˈa tzaljbˈil, ex kybˈinchinkuy tajbˈil, tuˈntzintla tzaj laqˈe tqˈijil, jaˈ tuˈn tbˈaje kyaˈj tuˈn qˈaqˈ, ex tkyaqiljo at, k‑elil oqˈ toj taqˈ qˈaqˈ.


Men Broder skal overgive Broder til Døden, og Fader sit Barn, og Børn skulle sætte sig op imod Forældre og slå dem ihjel. 	 Quˈn kyxol xjal nya nimil, ayex itzˈinbˈaj kchi kˈwel bˈyonte itzikybˈaj, mo ayeˈ itzikybˈaj kyiˈj itzˈinbˈaj. Ayex chi xel qˈonte kykˈwal toj kyimin, ex ikyqex kˈwalbˈajjo ayex chi okil meltzˈaj kyiˈj kytata, ex chi xel kyqˈoˈn tuˈn kykyim.


Her gælder det Visdom! Den, som har Forstand, udregne Dyrets Tal; thi det er et Menneskes Tal, og dets Tal er 666. 	 Me taj te luˈn jun nim nabˈl. Ankye ma tzˈel tnikyˈ te, bˈaˈn tuˈn t‑xi tnikyˈin alkye tajlaljo txuk. Quˈn a tajlaljo txuk ikyxjo tzeˈnku tajlal ichin, a ikyjo tzeˈnku lo: 666.


at Menneskesønnen burde overgives i syndige Menneskers Hænder og korsfæstes og opstå på den tredje Dag." 	 Qa iltaq tiˈj tuˈn t‑xi qˈoˈn Jesús, a Tkˈwal Ichin, toj kyqˈobˈ bˈinchil il, ex tuˈn tjaw pejkˈin twutz tcruz; me toj toxin qˈij, iltaq tiˈj tuˈn tjatz anqˈin juntl majl.


Og da Solen kom op, blev det svedet af, og fordi det ikke havde Rod, visnede det. 	 Me atzaj teˈ ttzaj qˈijil, bˈeˈx jaw tzqij, tuˈn nya nim xaˈye tlokˈ.


så vil jeg dog, efterdi denne Enke volder mig Besvær, skaffe Hende Ret, for at hun ikke uophørligt skal komme og plage mig." 	 me kˈwel nbˈiˈnjiˈy maˈ mebˈe qya lo, quˈn tuˈn noqx ma tzˈok ten labˈtil wiˈja tuˈn tkubˈ nnikˈuˈnjiˈy kyten. Ok kchin kolila tiˈj, tuˈntzintla mina tzul juntl majltz tzaluˈn bˈajsilte nkˈuˈja.


Og da de så ham, bleve de forfærdede; og hans Moder sagde til ham:"Barn! hvorfor gjorde du således imod os? Se, din Fader og jeg have ledt efter dig med Smerte." 	 Teˈ tiwle tuˈn Jse ex Mariy, noq i jaw kaˈylaj tiˈj, ex xi tqˈmaˈn tnana te: ¡Wal! ¿Tiquˈn tuˈn qiˈja ikyjo? Loqoˈy tzunx nqo bˈisin wen tiˈja tuˈn tjyete.


Men hun blev forfærdet over den Tale, og hun tænkte, hvad dette skulde være for en Hilsen. 	 Teˈ tbˈinte tyol angel ikyjo, noq el kyim tuˈn, exsin kubˈ tbˈisin tiquˈnil xi tqˈmaˈn angeljo te ikyjo.


Men jeg sender Brødrene, for at vor Ros over eder i dette Stykke ikke skal vise sig tom, og for at I.som jeg sagde, må være beredte. 	 Me ma chex nchqˈonjiˈy erman lo, quˈn nya noq kukxjo nchin yoliˈn kyiˈja kywutzjo txqantl tiˈjjo lo. Qalaˈ tuˈntzintla noqx iteˈkula tzeˈnkuxjo o txi nqˈmaˈn kyeˈy.


og Josias avlede Jekonias og hans Brødre på den Tid, da Bortførelsen til Babylon fandt Sted. 	 a ttata Jeconías kyukˈa txqantl titzˈin, a teˈ kyxi jtzˈoˈn aj Israel tzmax toj txˈotxˈ te Babilonia.


Og han vendte sig imod Kvinden og sagde til Simon: "Ser du denne Kvinde? Jeg kom ind i dit Hus; du gav mig ikke Vand til mine Fødder; men hun vædede mine Fødder med sine Tårer og aftørrede dem med sit Hår. 	 Xitzin kaˈyin Jesús toj twutzjo qya, exsin xi tqˈmaˈntz te Simun kyjaluˈn: ¿Man tzˈiwle qya lo tuˈn, a ma chi el ttxjoˈn nqaˈn tukˈa taˈl twutz, ex ma chi el tsuˈn kyukˈa tsmal twiˈ tuˈntzintla kytzqijtz? Me metziˈn te, ma chin tzaj ttxkoˈn tuˈn woktza toj tjay, me ntiˈ chˈin aˈ saj tqˈoˈn te txˈajbˈilkye nqaˈn.


Og da han var bleven tolv År gammel, og de gik op efter Højtidens Sædvane 	 Teˈ tel Jesús kabˈlajaj abˈqˈe, i xtaˈj kykyaqilx Jerusalén tzeˈnxtaq ntene kyuˈn.


Men bag det andet Forhæng var et Telt, det, som kaldes det Allerhelligste, 	 Kyxoltzin ja, ayeˈ kabˈe elnin kyten, attaq jun xbˈalin te paˈbˈl. Tiˈjxi xbˈalin, ataqtzintza taˈye Najbˈil Xjanxix tbˈi, jaˈ xyoline Dios ojtxe.


at du holder Budet uplettet, ulasteligt indtil vor Herres Jesu Kristi Åbenbarelse, 	 Niminkujiy a nxi nqˈmaˈn teˈy, tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn, ex mi jaw ttxˈixpiˈn, tuˈntzintla ntiˈx jun tiˈ tuˈn t‑xi kawita tiˈj. Bˈinchima ikyjo, tzmaxiˈ ajxi tul juntl majl qAjaw Jesucrist.


Derfor dømmer ikke noget før Tiden, førend Herren kommer, som både skal bringe for lyset det, som er skjult i Mørket, og åbenbare Hjerternes Råd; og da skal enhver få sin Ros fra Gud. 	 Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ kyqˈmaˈn jun kyyola wiˈja mo tiˈj nbˈinchbˈiˈn, a naˈmxtaq tul tqˈijil; qalaˈ kyyoˈnkuy ajxi tul qAjaw. Quˈn oˈkx te kqˈmalte qa wen mo minaj, quˈn a kˈwel qˈonte tqan qˈijil tkyaqiljo ewintaq toj qxopin, ex kˈwel yekˈin teˈ tkyaqil t‑xilin t‑ximbˈitz kyanminxjal. Quˈn teyilex junjun ktzajil tkˈmoˈn nimsbˈilte tuˈn Dios, qa wen tbˈinchbˈin; ex qa nya wen, ktzajil tkˈmoˈn jun chojbˈilte nya wen.


Men den største iblandt eder skal være eders Tjener. 	 Ex ankye teˈ nim toklin kyxola, il tiˈj tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Hun gjorde, hvad hun kunde; hun salvede forud mit Legeme til Begravelsen. 	 Atziˈn ma kubˈ tbˈinchiˈn qya wiˈja, tbˈanilx, quˈn naˈmxtaq nkyima te s‑ok tqˈoˈn qˈanbˈil wiˈja, a tzeˈn n‑ok kyiˈj kyimnin tzeˈn chi kux muqet.


Men Jesus sagde til Ypperstepræsterne og Høvedsmændene for Helligdommen og de ældste, som vare komne til ham: "I ere gåede ud som imod en Røver med Sværd og Knipler. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kye kynejil pale, kye xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex kye nejinel kyexjal; aye xjal lo, a ayetaqtziˈn otaq chi ul tzyulte Jesús. Chiˈ kyjaluˈn: ¿Tiquˈnil ma chi ula tzyul weˈy, qˈimila kykxbˈila ex kytzeˈy, nyakuj iky ma chin ele wejiˈy te kyeˈy tzeˈnku jun ileqˈ?


Da de altså kom sammen her, tøvede jeg ikke, men satte mig den næste Dag på Dommersædet og bød, at Manden skulde føres frem. 	 Tuˈnpetziˈn, chi Festo, tej kyulj Judiy tzaluˈn, mix kubˈe n‑ayoˈn chˈintla, qalaˈ noqx teˈ qsqix, bˈeˈx in kubˈ qey tojjo wokliˈn, ex xi nqˈmaˈn, tuˈn t‑xi iqˈbˈajjo xjal anetziˈn.


Thi hvad gavner det et Menneske, om han har vundet den hele Verden, men mistet sig selv eller bødet med sig selv? 	 ¿Quˈn tiˈxsila tajbˈin tuˈn tkanbˈit tkyaqiljo ajbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, exsin tuˈn tnaj tanmin?


den rige derimod af sin Ringhed; thi han skal forgå som Græssets Blomst. 	 Ex ikyx te qˈinin twutz txˈotxˈ tzaluˈn, bˈaˈn tuˈn ttzalaj, tuˈn ma kubˈ tmutxsin tibˈ twutz Dios; quˈn ikytzin te qˈinin ok bˈajil tzeˈnku jun t‑xmakil kˈul, ex nlay kubˈ ten te jun majx.


og de skulle hudstryge og ihjelslå ham; og på den tredje Dag skal han opstå." 	 Ok kchin bˈajil laqtzˈiˈn kyuˈn, exsin kchin kˈwel bˈyoˈntza. Me ok kchin jawitz anqˈiˈn juntl majla toj toxin qˈij.


så I købe den belejlige Tid, efterdi Dagene ere onde. 	 Kyqˈonka tilil, a atxku ambˈil, tuˈn kybˈinchiˈn wen, quˈn aye tqˈijil jaˈlin, nya wenqe.


og ved ham at forlige alle Ting med sig, være sig dem på Jorden eller dem i Himlene, idet han stiftede Fred ved hans Kors's Blod. 	 Ex noq tuˈnjo Tkˈwal, tajtaq Dios tuˈn tmujbˈinte tibˈ tukˈa tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex tukˈa jniˈ at toj kyaˈj. Ex noq tuˈn tchkyˈel Jesús, a Tkˈwal, el chitj, tej tkyim twutz cruz, o tajbˈe Dios tuˈn tkubˈ tnikˈuˈn juntl majl tkyaqiljo bˈinchin tuˈn, a otaq naj tuˈn il.


Lærer ikke også selve Naturen eder, at når en Mand bærer langt Hår, er det ham en Vanære, 	 Quˈn ¿Ma nyatzin twutzx, qa ttxˈixew te ichiˈn tuˈn tkubˈ tchˈiysin twiˈ tzeˈnku twiˈ jun qya?


Og nu se, jeg ved, at I ikke mere skulle se mit Ansigt, alle I, iblandt hvem jeg gik om og prædikede Riget. 	 O chin bˈaj yoliˈn Tkawbˈil qMan Dios kyxola, chi Pabl, ex bˈinpetzintz wuˈn jaˈlin, qa mi chin iwle juntl majltza tuˈn jun kyeˈ.


Ve eder, I lovkyndige! thi I have taget Kundskabens Nøgle; selv ere I ikke gåede ind, og dem, som vilde gå ind, have I forhindret." 	 Ex bˈisbˈajilxla kyeˈy, a ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, tuˈn a ma kubˈ kyetzinjiˈy tumiljo tzeˈn tuˈn tela kynikyˈxjal tiˈj Dios. Me majqexpe kyeˈ, mi n‑el kynikyˈ te tumil, ex nchi ok kymeqoˈnjiˈy txqantl, a kyaj tuˈn tel kynikyˈ tiˈj Dios.


Da han talte dette, troede mange på ham. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Jesúsjo ikyjo, nimxjal i nimin tiˈj.


Nu har jeg nok af alt og har Overflod; jeg har fuldt op efter ved Epafroditus at have modtaget eders Gave, en Vellugts-Duft, et velkomment Offer, velbehageligt for Gud. 	 Ex ma tzul toj nqˈobˈa tkyaqil onbˈil kyuˈn. Ex ma nintz weˈ at we jaˈlin, tuˈnjo sul kaninjo kyonbˈila tzaj kysmaˈn tiˈj Epafrodito. Atziˈn onbˈil, a saj kysmaˈn, ma tzˈok tzeˈnku jun oyaj twutz qMan Dios, a manyor tbˈanilx, tzeˈnku tkˈokˈjil storak, aj tkubˈ patit.


Men da Vingårdsmændene så Sønnen, sagde de til hverandre: Det er Arvingen; kommer lader os slå ham ihjel og få hans Arv! 	 Me atzaj teˈ t‑xi kykaˈyiˈn manil txˈotxˈ, teˈ ttzaj kˈwalbˈaj, bˈeˈx i bˈaj ja yolin kyxolile: Ate luˈn kyjel te tajaw txˈotxˈ. Qalaˈ qbˈyonku, tuˈntzin qkyij te tajaw, chi chiˈ.


Undrer eder ikke, mine Brødre! om Verden hader eder. 	 Ayiˈy werman, mi chi jaw kaˈylaja qa ma chi el ikyˈin kyuˈnxjal, ayeˈ nya nimil.


Thi ikke os selv prædike vi, men Kristus Jesus som Herre, os derimod som eders Tjenere for Jesu Skyld. 	 Tuˈnpetziˈn, mi nqo yoliˈn toj aqˈuntl qil qibˈxa; qalaˈ nxi qqˈmaˈn qa a Jesucrist tAjaw Tkyaqil, ex awotzin qeˈ, ma tzˈok qqˈon qibˈa tuˈn qajbˈin kyeˈy toj tumil tbˈi.


Men de, som gjorde dette, vare syv Sønner af Skeuas, en jødisk Ypperstepræst, 	 Ikytaqtzin nbˈantjo kyuˈn wuq tkˈwaljo jun Judiy, Esceva tbˈi, a nejinel kyxol pale.


Da toge Jøderne atter Sten op for at stene ham. 	 Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx bˈaj jaw kyiˈn Judiy abˈj tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn.


i Håb om evigt Liv, hvilket Gud, som ikke lyver, har forjættet fra evige Tider, 	 Tkyaqiljo lo tzajnin tiˈjjo jun qˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈjjo chwinqil te jun majx, ikyxjo tzeˈnku tqˈma Dios, atxix tej naˈmtaq tuˈn tkubˈ xkye tkyaqil. Ex atzin anetziˈn o tzaj tqˈmaˈn Dios, ex nlay qo kubˈ tsbˈuˈn.


Og det skete, da disse skiltes fra ham, sagde Peter til Jesus: "Mester! det er godt, at vi ere her; og lader os gøre tre Hytter, en til dig og en til Moses og en til Elias;" men han vidste ikke, hvad han sagde. 	 Atzaj teˈ kyjaˈtaq tel kypaˈn kyibˈjo kabˈe ichin tiˈj Jesús, xitzin tqˈmaˈn Pegr kyjaluˈn: ¡Ay Xnaqˈtzil, tbˈanilx teˈ tuˈn otoˈ tzaluˈn! Kˈaˈ kubˈ qbˈinchiˈn oxe tal pach; jun te, ex jun te Moisés, ex jun te Elías. Me mix ele te Pegr tnikyˈ tiˈjjo a otaq txi tqˈmaˈn.


Du vil nu sige til mig: Hvad klager han da over endnu? thi hvem står hans Villie imod? 	 Akula tzaj tqˈmaˈn weˈy: Qa ikytzjo, ¿Tiˈtzin quˈniltz n‑ok tqˈoˈn Dios kypajxjal? ¿Attzin jun aku txi lipetz tiˈj Dios ikyjo, qa ax nxi kujsinte kyanminxjal?


Taler i Lyset, hvad jeg siger eder i Mørket; og prædiker på Tagene, hvad der siges eder i Øret! 	 Atziˈn kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kyqˈmanxa kye kykyaqil. Ex ankyeˈ noq kxel njaskˈiˈn kyeˈy jaˈlin, kyẍchˈinxa tzmax toj twiˈ ja, tuˈntzin tbˈijte kyuˈn kykyaqilxjal.


thi en Mand er sin Hustrus Hoved, ligesom også Kristus er Menighedens Hoved. Han er sit Legemes Frelser. 	 Quˈn ate chmilbˈaj nejinel te t‑xuˈjil, ikyx tzeˈnku te Crist, a nejinel te Ttanim, a t‑xmilil, ex xi tqˈoˈn tibˈ te klolte.


Bærer ikke Pung, ikke Taske, ej heller Sko; og hilser ingen på Vejen! 	 Mina txi kyiˈn kyeˈ kychuˈẍ nixpe tkubˈil kypwaqa, nixpe kyxjabˈa. Ex minape chi kubˈ teˈn qˈolbˈilte jun aˈla toj bˈe, qalaˈ tuˈn tok kyqˈoˈn tilil kyaqˈiˈn.


Der er Forskel på Nådegaver, men det er den samme Ånd; 	 Atzin jaˈlin, at nimku qoklin, me ate Xewbˈaj Xjan junchˈin, ex ttxuyil tkyaqiljo qoklin.


så spurgte Farisæerne og de skriftkloge ham ad: "Hvorfor vandre dine Disciple ikke efter de gamles Overlevering, men holde Måltid med vanhellige Hænder?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqanin Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil te Jesús: ¿Titzin quˈn mina nkubˈ kynimin t‑xnaqˈtzbˈiˈn a jniˈ kyij yekˈin qe ojtxe kyuˈn qtzan qtaˈẍ? Quˈn mina nchi txˈajin tzeˈn nchi waˈn.


og han hidkaldte Høvedsmanden og spurgte ham, om han allerede nogen Tid havde været død; og da han fik det at vide af Høvedsmanden, skænkede han Josef Liget. 	 Teˈ tbˈaj tqˈmaˈn tkyaqil te Pilat, bˈeˈxsin xi ttziyin te Jse, tuˈn tel tiˈn, ex tuˈn tokx tmuquˈn.


Dersom der ikke er dødes Opstandelse, da er ikke heller Kristus oprejst. 	 A noqit ikytzjo, mitla xjatz anqˈintl juntl majl te Cristtz.


Og der blev en Kamp i Himmelen: Mikael og hans Engle gave sig til at kæmpe imod Dragen, og Dragen kæmpede og dens Engle. 	 Attaqtzin jun nim jyoj qˈoj toj kyaˈj, a jaˈ taˈyetaq tnejil angel Miyel kyukˈaxjo tukˈa. Ex ok tilil kyuˈn tuˈn kyjyon qˈoj tukˈa ma tij txuk ex kyukˈa taqˈnil.


Det er disse Ting, som gøre Mennesket urent; men at spise med utoede Hænder gør ikke Mennesket urent." 	 tuˈn kxel toj najin te jun majx. Me teˈ, tuˈn kywaˈnxjal, a noq tuˈn mi tzˈele txjet tqˈobˈ jun xjal tzeˈnku kye, aj txi waˈl, ntiˈ te najin noq tuˈn tpajjo ikyjo, quˈn noq xnaqˈtzbˈil kye qtzan qtaˈẍ.


Hvem er den, som fordømmer? Kristus er den, som er død, ja, meget mere, som er oprejst, som er ved Guds højre Hånd, som også går i Forbøn for os. 	 ¿Altzila kye jun aku ja yasintz qiˈj? ¡Mix aˈl! Quˈn ate Crist o kyim, ex o jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, ex lu at jaˈlin toj kyaˈj toj tman qˈobˈ qMan Dios, ex nkubˈsin twutz qiˈj.


Men Jesus selv betroede sig ikke til dem, fordi han kendte alle, 	 Me mix oke qe tkˈuˈj kyiˈj, quˈn el tnikyˈ tiˈj kynabˈl kykyaqilx.


Og dersom I påkalde ham som Fader, der dømmer uden Persons Anseelse efter enhvers Gerning, da bør I vandre i Frygt eders Udlændigheds Tid, 	 Ex qa ma tzˈok kyqˈoˈn Dios te kyMaˈn, kynaˈntziˈn qa kchi okilxjal toj xjelbˈil tuˈn, a mi n‑ok tkaˈyin kytenxjal, qalaˈ kkawil jikyinxix wen. Tuˈnpetziˈn, chi bˈettzintza toj tchewil Dios tkyaqil qˈij, quˈn ma chi oka te jun bˈetin xjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq tuˈn tpaj kynimbˈila tiˈj Crist.


som ejede en Jordlod, solgte den og bragte Pengene og lagde dem for Apostlenes Fødder. 	 Attaq te Jse ttxˈotxˈ, ex bˈeˈx xi tkˈayin; atzin pwaq xi tqˈoˈn kye tsanjil.


Jeg forstår at være i ringe Kår, og jeg forstår også at have Overflod; i alt og hvert er jeg indviet, både i at mættes og i at hungre, både i at have Overflod og i at lide Savn. 	 Naqˈleqin weˈ, tuˈn wanqˈin toj yajil ex qa toj qˈinimil. O chin naqˈet weˈ toj tkyaqiljo ntzaj wiˈja: Qa nojninqiˈn, mo qa at waˈyaj wiˈja; ex qa at maj mina nbˈaj wuˈn, ex atku maj qa ntiˈpeltz.


Og de gik hen til ham, vækkede ham og sagde: "Herre, frels os! vi forgå." 	 Me awotzin qe, a t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx o xiˈy kˈasilte tuˈn qxobˈila, ex xi qqˈmaˈn te: ¡QAjaw, qo tkloma! Chˈix qxi mulqˈaj toj aˈ.


idet jeg udfrier dig fra Folket og fra Hedningerne, til hvilke jeg udsender dig 	 Kkletila wuˈn kye Judiy ex kyeˈ nya Judiy, quˈn kyxoltzin xjal anetziˈn kxel nchqˈoˈniy jaˈlin.


Paulus, Jesu Kristi Tjener, Apostel ifølge Kald, udtagen til at forkynde Guds Evangelium, 	 Ayiˈn Pabl jun taqˈnil qAjaw Jesucristqiˈn, ex txkonqiˈn tuˈn qMan Dios tuˈn woka te tsanjil. Ax Dios o tzˈel paˈn weˈy, tuˈn nyoliˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil.


og han så Himmelen åbnet og noget, der dalede ned, ligesom en stor Dug, der ved de fire Hjørner sænkedes ned på Jorden; 	 Xi tkaˈyin, tej t‑xi jaqle kyaˈj, ex kutz likyˈikyˈin twutz txˈotxˈ ikyjo tzeˈnku jun iqbˈil, xmoˈnqetaq kyibˈjo ttxaˈn.


i Nidkærhed en Forfølger af Menigheden, i Retfærdigheden efter Loven udadlelig. 	 Ex qˈiˈnxixtaq wibˈa tuˈn kykubˈjo nimil wuˈn. Ex tuˈn tkubˈ bˈinchitjo tkawbˈil Moisés, mixtaq aˈl juntl aku tzaj qˈmaˈnte jun tyol wiˈja ex weˈy.


Men hvorfor kalde I mig Herre, Herre! og gøre ikke, hvad jeg siger? 	 ¿Tiquˈnil ntzaj kyqˈmaˈn weˈy, wAjaw, wAjaw, exsin mina nkubˈ kybˈinchinjiˈy a nxi nqˈmaˈn kyeˈy?


Midt i dens Gade og på begge Sider af Floden voksede Livets Træ, som bar tolv Gange Frugt og gav hver Måned sin Frugt; og Bladene af Træet tjente til Lægedom for Folkeslagene. 	 Ex toj nikyˈjin bˈe, a at toj nikyˈjin tnam, n‑ajqelin aˈ toj, ex toj junjun plaj ttzi aˈ nchˈiy jun Tze te Chwinqil, a ntqˈoˈn twutz junjun xjaw, mo kabˈlajaj maj toj abˈqˈe. Ex ayetzin t‑xaqjo tze, nchi ajbˈin te qˈanbˈil kye xjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Men Jesus gik op på Bjerget og satte sig der med sine Disciple. 	 Ex bˈeˈx jax twiˈ wutz, ex antza kubˈe qe qukˈiy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin.


Øretudere, Bagvaskere, Gudshadere, Voldsmænd, hovmodige; Pralere, opfindsomme på ondt, ulydige mod Forældre, 	 Nchi yolin nya bˈaˈn tiˈj juntl, ex n‑el kyikyˈin Dios, ex mibˈin chi bˈin, ex laˈjilqe, ex nja kynimsin kyibˈ, ex nkubˈ kyximiˈn tkyaqil nya wen, ex mibˈin chi nimin te kytata.


Men da dette var fuldbragt, satte Paulus sig for i Ånden, at han vilde rejse igennem Makedonien og Akaja og så drage til Jerusalem, og han sagde: "Efter at jeg har været der, bør jeg også se Rom." 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, kubˈ tbˈisin Pabl, tuˈn t‑xiˈ qˈolbˈil kyeˈ aj te Macedonia ex Acay, ex tuˈn tikyˈx tzmax Jerusalén. Ex tqˈma, qa tajtaq tuˈn tikyˈx toj tnam te Rom, aj tmeltzˈajtaq toj Jerusalén.


hvis ellers det er retfærdigt for Gud at give dem Trængsel til Gengæld, som trænge eder, 	 Quˈn tzˈaqlexix te Dios. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn ttzaj tqˈoj Dios kyiˈjjo ayeˈ nchi yajin kyiˈja.


Og det skete, da han nærmede sig til Bethfage og Bethania ved det Bjerg, som kaldes Oliebjerget, udsendte han to af sine Disciple og sagde: 	 Atzaj teˈ kykanin nqayin kykˈatz tnam te Betfagé ex Betania, nqayin t‑xe wutz, a Olivos tbˈi; i xitzin tchqˈoˈntz kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin.


Lad ingen frarøve eder Sejrsprisen, idet han finder Behag i Ydmyghed og Dyrkelse af Englene, idet han indlader sig på, hvad han har set i Syner, forfængeligt opblæst af sit kødelige Sind, 	 Quˈn tkyaqiljo luˈn noqx jun kyximxjal, ex ntiˈ tumil. Aye xjal luˈn noq n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te wenxix, me oˈkx nchi xnaqˈtzin tiˈjjo a kyaj, ex kyiˈjjo kywutzikyˈ, ex qa il tiˈj tuˈn qkˈulin kywutz angel. Me ayeˈ xjal lo, noq nkynimsin kyibˈ kywutzxjal, me ntiˈ tumil tuˈn qxi lipe kyiˈj. Quˈn qa ma kyij qtzaqpiˈnqe Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús, okla qo najil, ex ntiˈla jun oyaj te qe toj kyaˈj.


Men der opstod den Tanke hos dem, hvem der vel var den største af dem. 	 Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx i ok ten kyej t‑xnaqˈtzbˈin Jesús chˈotjil kyxolile, quˈn kyajtaq tuˈn kybˈinte alkyexixjo nimxixtl toklin kyxol.


Men Josef sendte Bud og lod sin Fader Jakob og al sin Slægt kalde til sig, fem og halvfjerdsindstyve Sjæle. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn Jse tuˈn tul kanin Jacob, a ttata, toj Egipto, junx kyukˈa kykyaqil t‑xjalil. Atziˈn kybˈaj xtaˈj, jweˈlajaj toj jun mutxˈ.


Parthere og Medere og Elamiter, og vi, som høre hjemme i Mesopotamien, Judæa og Happadokien. Pontus og Asien, 	 Tzaluˈn at xjal te tnam Partia, te Media, te Elam, te Mesopotamia, te Judey, te Capadocia, te Ponto ex te txˈotxˈ Asia,


Jeg, Paulus, skriver med min egen Hånd, jeg vil betale,for ikke at sige dig, at du desuden også skylder mig dig selv. 	 ex ayinkuy kchin xel chjonte tey. Tuˈnpetziˈn, ayiˈn Pabl nkubˈ ntzˈibˈinjiˈy luˈn, te jun kujsbˈilte nyola, tuˈn t‑xi nchjoˈn. ¿Me ex ikyx tejiy? ¿Ma nyatzin kˈasbˈiniy weˈy, tej xnimiˈn tiˈj Tbˈanil Tqanil wuˈn?


Og jeg vendte mig for at se Røsten, som talte med mig; og da jeg vendte mig, så jeg syv Guldlysestager 	 In aj meltzˈaja wiˈjxiy, tuˈn nlontejiˈy ankyetaqjo nyolin wukˈiy. Atzaj teˈ t‑xi nkaˈyiˈn, nliˈy wuq xtankoˈl, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq.


Eders Tale være altid med Ynde, krydret med Salt, så I vide, hvorledes I bør svare enhver især. 	 Ex kukx chi yoliˈn toj tumil, me tukˈa jun yol bˈaˈn ex bˈunin wen, tuˈn kybˈinxjal kyiˈja. Tenxit kynabˈla, tuˈn kytzaqˈwintejiˈy yol tojxix tumil teyile junjun.


Thi al Guds Skabning er god, og intet er at forkaste, når det tages med Taksigelse; 	 Quˈn tkyaqiljo tchˈiysbˈin Dios wen teˈ. Ex ntiˈ tumil tuˈn tel qikyˈin; quˈn qa ma txi qqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj, kˈwel tkyˈiwlin Dios tkyaqil.


I ere Verdens Lys; en Stad, som ligger på et Bjerg, kan ikke skjules. 	 Ex ma chi oka tzeˈnku spikyˈin te twutz txˈotxˈ, tzeˈnku jun tnam tokx twiˈ wutz nlay bˈant tewit.


Og en Mand, som var lam fra Moders Liv af, blev båren frem; ham satte de daglig ved den Dør til Helligdommen, som kaldtes den skønne, for at han kunde bede dem, som gik ind i Helligdommen, om Almisse. 	 Tojjo ja anetziˈn, attaq jun ichin kox te titzˈjlin. Tzuntaq nxi qˈiˈn kykyaqil qˈij ex nkubˈtaq qˈoˈn ttxlaj jun nim ttzi ja, Ponix tbˈi, tuˈn tqanin tmobˈitz kyeˈ xjal nchi okxtaq.


Og se, Forhænget i Templet splittedes i to Stykker, fra øverst til nederst; og Jorden skjalv, og Klipperne revnede, 	 Atzin xbˈalin tokxtaq tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx kubˈ laqj te kabˈe; tzaj xkye tiˈjjo ttxaˈn jawl, tuˈn tkˈuˈl kanin tiˈjjo juntl ttxaˈn. Ex tzaj luˈlin txˈotxˈ, ex jniˈ abˈj bˈeˈx bˈaj kubˈ kaˈmin,


Men dersom den onde Tjener siger i sit Hjerte: Min Herre tøver, 	 Me qa nya wenjo aqˈnil, exsin qa chiˈ kyjaluˈn toj tanmin: Yajla tzul tajaw ja.


i hvem også I blive medopbyggede til en Guds Bolig i Ånden. 	 Ex ikyqex kyejiˈy, ayiˈy nimil toj tnam Éfeso, junx ma chi jawe chˈiya, tuˈn kyoka te jun ja, jaˈ najle Dios tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Og de komme atter til Jerusalem; og medens han gik omkring i Helligdommen, komme Ypperstepræsterne og de skriftkloge og de Ældste hen til ham. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, kykanin juntl majl Jerusalén, ex i ok ten bˈetejil tpeˈn tnejil ja te naˈbˈl Dios. I tzaj laqˈe kynejil pale kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, junx kyukˈa jniˈ nejinel kyxolxjal,


ikke med Øjentjeneste, som de, der ville tækkes Mennesker, men som Kristi Tjenere, så I gøre Guds Villie af Hjertet, 	 Chi ajbˈinxita, nya noq oˈkx tzeˈnku nchi kaˈyin kyiˈja, noq tuˈn kyel wena kywutz, qalaˈ kybˈinchinkujiˈy lo tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, a tzeˈnku taj qMan Dios.


Men han svarede og sagde til ham: Herre! lad det stå endnu dette År, indtil jeg får gravet om det og gødet det; 	 Xitzin ttzaqˈwin tej ichin, a tzuntaq nxqˈuqin tiˈj awal. Chiˈ kyjaluˈn: Taa, qˈonk juntl abˈqˈela; kˈaˈ jaw waqˈnin weˈ tiˈjile, ex kˈaˈ tzˈok nqˈoˈn weˈ tzˈis t‑xe tqan.


To Kvinder skulle male på Kværnen; den ene tages med, og den anden lades tilbage. 	 Ex kabˈe qya nchi cheˈn junx tiˈj kyka. Ex ikyxjo, jun teˈ kxel qˈiˈn, ex jun teˈ kyjel.


Men han sagde: "Ja, salige ere de, som høre Guds Ord og bevare det." 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ikypen teˈ, me nimxixtl teˈ tkyˈiwbˈil qMan kyibˈajjo a nkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios, exsin nkubˈ kynimin, chiˈ.


som vare komne for at høre ham og helbredes for deres Sygdomme. Og de plagede bleve helbredte fra urene Ånder; 	 Majqexpekyej xjal i qˈanit, ayeˈ nimxtaq n‑ikyˈx kyuˈn, noq kyuˈn taqˈnil tajaw il.


Men da Kristus kom som Ypperstepræst for de kommende Goder, gik han igennem det større og fuldkomnere Telt, som ikke er gjort med Hænder, det er: som ikke er af denne Skabning, 	 Me atzin jaˈlin, ma tzul Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ax Jesús tnejilxix qpale jaˈlin, ex noq tuˈn ikyjo, tzaj tqˈoˈn jun tumil nimxixtl wen tzeˈnku ojtxe. Quˈn atzin ja te naˈbˈl Dios, ja taˈye Jesús jaˈlin, nya tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ toj kyaˈj. Tuˈn ikyjo, a ja anetziˈn at‑xix nim toklin, quˈn tuˈn tbˈinchbˈin Dios, ex tzˈaqlexixtl wen twutzjo ojtxe ja, a xbˈalin tten, te naˈbˈl Dios, a bˈinchin kyuˈnxjal.


Og de sagde til ham: "Johannes Døberen; og andre: Elias; men andre: en af Profeterne." 	 Xi kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: At junjun nqˈmaˈnte qa ajiy qtzan Juan, a Jawsil Aˈ; at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy Elías, a yolil Tyol Dios. Ex at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy jun yolil Tyol Dios jaw itzˈje juntl majl.


Men de ved Vejen ere de, som høre det; derefter kommer Djævelen og tager Ordet bort af deres Hjerte, for at de ikke skulle tro og blive frelste. 	 Atziˈn ijaj, a xpon chitj toj bˈe, antza nyoline teˈ kyiˈjjo xjal, a nchi bˈin tiˈj Tyol qMan Dios, me liwey n‑ul kanin tajaw il najsilte toj kyanmin, tuˈntzintla mina txi kynimin, ex mina chi klet.


Thi Synde vi med Villie, efter at have modtaget Sandhedens Erkendelse, er der intet Offer mere tilbage for Synder, 	 Quˈn qa kukx nqo bˈetjo toj qil, exsin otaqxi tzˈel qnikyˈ tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ntiˈ juntl tumil tzeˈn tten tuˈn tnajsit qil,


ikke som Kain, der var af den onde og myrdede sin Broder. Og hvorfor myrdede han ham? Fordi hans Gerninger vare onde, men hans Broders retfærdige. 	 Ex mi qo ok tzeˈnku te Caín, a xi tqˈoˈn tibˈ te tajaw il. Ex tuˈn ikyjo, kubˈ tbˈyoˈn titzˈin. ¿Me tinquˈnil kubˈ tbˈyoˈn? Quˈn tuˈn nya wentaq tbˈinchbˈin Caín, quˈn tuˈn tlochˈj tanmin tiˈj titzˈin, quˈn atzin tbˈinchbˈin titzˈin wentaq taˈ.


Da skulle de retfærdige skinne som Solen i deres Faders Rige. Den. som har Øren, han høre! 	 Me ayetzin kyeˈ, a kubˈ kybˈinchin tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Dios, ok kchi qoptzˈajiyil kye tzeˈnku tqan qˈij toj Tkawbˈil Dios, a kyTata. Ankyeˈ at tẍkyiˈn tuˈn tok tbˈiˈn, in tok tbˈiˈn, ex in tkubˈ tbˈinchin tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn.


Den Ældste til den udvalgte Frue og hendes Børn, som jeg elsker i Sandhed, og ikke jeg alene, men også alle, som have erkendt Sandheden, 	 Ayiˈn at wokliˈn te nejinel toj tkyaqil Ttanim Dios, ex nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, ayiˈy nimilqiˈy, aye o chi skˈeta tuˈn qMan Dios. Nimxix nkˈuˈja kyiˈja, ex nya oˈkqenxi, qalaˈ tkyaqiljo nimil, aye o tzˈel kynikyˈ tiˈj Tyol Dios, a twutzxix.


Og da han kom i Land, så han en stor Skare, og han ynkedes inderligt over dem og helbredte deres syge. 	 Tej tetz Jesús toj bark, xi tkaˈyin txqan xjal attaq, ex bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈj, ex bˈeˈx i bˈaj tqˈanin junjun, a yabˈqetaq.


Men om den Dag og Time ved ingen, end ikke Himmelens Engle, heller ikke Sønnen, men kun Faderen alene. 	 Me alkye qˈij ex alkye or chin ula, mix aˈl teˈ bˈilte, mixpe aye angel toj kyaˈj, mixpe ayinkuy, a Kˈwalbˈaj te Dios; qalaˈ oˈkx te nMan bˈilte.


Men de, som spiste, vare omtrent fem Tusinde Mænd, foruden Kvinder og Børn. 	 Ayetziˈn i waˈn, jweˈ mil ichin, me nya telqetziˈn qya exqetziˈn kˈwal i ok te tajlal.


Og Jordens Købmænd græde og sørge over hende, fordi ingen mere køber deres Ladning: 	 Ex ayetziˈn kˈayil twutz txˈotxˈ, ex okxla kchi oqˈil, ex kchi labˈil tiˈjjo tnam lo, quˈn mix aˈl kxel laqˈonte jniˈ kykˈaẍjil, a attaq:


Thi Skabningen blev underlagt Forfængeligheden, ikke med sin Villie, men for hans Skyld, som lagde den derunder, 	 Quˈn tkyaqiljo tchˈiysbˈin Dios ok tjaqˈ tqanbˈil, tuˈn tqˈayj, ex tuˈn tkyim, me nya kyuˈnx kyibˈx, qalaˈ tuˈn tajbˈil qMan Dios, noq tuˈn tpaj il, teˈ tok twutz txˈotxˈ. Me attaq jun qˈuqbˈil kˈuˈjbˈaj,


Kajus, min og den hele Menigheds Vært, hilser eder. Erastus, Stadens Rentemester, hilser eder, og Broderen Kvartus. 	 Jun qˈolbˈil tuˈn Gay kyeˈy; loqiˈn intiˈn toj tja, quˈn qˈoˈnku tuˈn, tuˈn tajbˈin te tkyaqil Ttanim qMan Dios. Ex ikyxjo tuˈn erman Cuarto ex erman Erasto, a ajlal pwaq toj tnam.


Og atter talte Pilatus til dem, da han gerne vilde løslade Jesus. 	 Xi yolinl juntl majl Pilat kye, quˈn tuˈn tajtaq tuˈn t‑xi ttzaqpiˈn Jesús.


Og han attråede at mættes af det, som faldt fra den Riges Bord; men også Hundene kom og slikkede hans Sår. 	 Tajtaq teˈ tal yaj anetziˈn, tuˈn tnoj tkˈuˈj tuˈn jniˈ tbˈuchil wabˈj, a n‑eliktaq tzˈaq tibˈaj tmeẍ qˈinin, me mi xi tqˈoˈne jun tiˈ te, ex majqexpeˈ ttxˈyan qˈinin nchi pon laqˈetaq leqˈil teˈ taˈljo txˈaˈk.


Og jeg siger eder: Beder, så skal eder gives; søger, så skulle I finde; banker på, så skal der lukkes op for eder. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Kyqaninxa, ex ktzajil tqˈoˈn Dios; kyjyoma t‑xilin tajbˈil qMan, ex knetil kyuˈn; kyqˈolbˈinxa toj kynaˈj Diosa, ex ktzajil ttzaqˈwin kyeˈy.


Og han sendte to af dem, som gik ham til Hånde, Timotheus og Erastus, til Makedonien; men selv blev han nogen Tid i Asien. 	 Tuˈntzintzjo, bˈeˈx i xi tchqˈoˈn kabˈe mojilte, Timotey ex Erasto, tzmax Macedonia te qˈolte tqanil antza. Atzin tetz, axsi kyije jun jteˈbˈin qˈijl toj Éfeso, jun tnam toj txˈotxˈ te Asia.


Og alle, som hørte det, lagde sig det på Hjerte og sagde: "Hvad mon der skal blive af dette Barn?" Thi Herrens Hånd var med ham. 	 Tkyaqilxjo jniˈ otaq bˈaj bˈinte ikyjo, bˈaj jaw yolin toj kyanmin ex kyqˈma: ¿Titzila kbˈantil tuˈn kˈwal? Quˈn nimx toklin ma tzaj tqˈoˈn Dios, a tAjaw Tkyaqil.


Og de bleve alle fyldte med den Helligånd, og de begyndte at tale i andre Tungemål, efter hvad Ånden gav dem at udsige. 	 Ex kykyaqil kux nojsin kyanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex i ok ten yolil, me toj junxil yol, tzeˈnku tqˈma Xewbˈaj Xjan.


Men da Anklagerne stode omkring ham, fremførte de ingen sådan Beskyldning, som jeg havde formodet; 	 Me ayetzin kyej i ul qˈmal teˈ jniˈ til Pabl, ex ntiˈx i jaw chˈotj tiˈj tiˈchaqjo il, a otaq chi bˈaj nbˈisiˈn.


Og han tog det ned og svøbte det i et fint Linklæde, og han lagde ham i en Grav, som var hugget i en Klippe, hvor endnu ingen nogen Sinde var lagt. 	 Atzaj teˈ tkuˈtz t‑xmilil Jesús twutz cruz, kux tbˈalqˈin toj jun iqbˈil tbˈanilx wen, exsin okx tqˈoˈntz toj jun tjulil kyimnin, a likuˈnkxtaq twutz piky, a ntiˈtaq kyimnin otaq tzˈokx toj.


Men han, Johannes, havde sit Klædebon af Kamelhår og et Læderbælte om sin Lænd; og hans Føde var Græshopper og vild Honning. 	 Atzin t‑xbˈalin Juan noq tsmal jun wiq txuk, kamey tbˈi, tukˈa tkˈalbˈil tal ttxˈaqin tzˈuˈn, tzeˈnku kyxbˈalin yaj. Ex atzin twa n‑oktaq, noq txuk tzeˈnqekuˈ txanin, ex taˈl aq toj kˈul.


Men om I også måtte lide for Retfærdigheds Skyld, er I salige. Nærer ingen Frygt for dem, og forfærdes ikke; 	 Exla qa ma tzikyˈx yajbˈil kyuˈn, noq tuˈnjo kychwinqila tzˈaqle, me kyˈiwlinqexixa tuˈn qMan Dios. Tuˈnpetziˈn, mi chi xobˈa te jun aˈla, ex mi ja naj kynabˈla.


idet vi erkende dette, at vort gamle Menneske blev korsfæstet med ham, for at Syndens Legeme skulde blive til intet, for at vi ikke mere skulde tjene Synden. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa a ojtxe qten ntiˈ tipin qibˈaj, quˈn nyakuj o jaw pejkˈit twutz cruz junx tukˈa Crist tuˈn tkyimlin, tuˈntzintla ntiˈ tipin il toj qchwinqil jaˈlin, ex tuˈntzintla mi qo okine te taqˈnil il tuˈn qil,


han, som i de forbigangne Tider lod alle Hedningerne vandre deres egne Veje, 	 Exla qa kyoj junxil qˈij te ojtxe, ma tzaj ttziyin te Dios, tuˈn t‑xi tiˈn teyile junjun tumil tbˈe nya wen.


Der blev da en heftig Strid, så at de skiltes fra hverandre, og Barnabas tog Markus med sig og sejlede til Kypern. 	 Nimx xaˈyeˈ chˈotjin lo. Tuˈntziˈn, bˈeˈx el kypaˈn kyibˈ; atzin te Bernabé xi kˈlente Marks, ex bˈeˈx i xiˈ toj txˈotxˈ te Chipre.


Og seks Dage derefter tager Jesus Peter og Jakob og hans Broder Johannes med sig og fører dem afsides op på et højt Bjerg. 	 Tbˈajlinxiˈ qaq qˈij, xi tkˈleˈn Jesús Pegr tukˈa Santyaw ex Juan, a kyitzˈin kyibˈ, exsin i xiˈtz tzma twiˈ jun ma tij wutz.


Og de berømmede ham alle og undrede sig over de livsalige Ord, som udgik af hans Mund, og de sagde: "Er dette ikke Josefs Søn?" 	 Kykyaqilx xjal wentaq nkyyolin tiˈj Jesús, ex nchi jawtaq kaˈylaj, quˈn tbˈanilxtaq t‑xiliˈn tumil Tyol. Nchi bˈaj jawtaq qanlaj kyxol kyjaluˈn: ¿Ma nyatzin tej tkˈwal Jse lo?


Thi vi gå ind til Hvilen, vi, som ere komne til Troen, efter hvad han har sagt: "Så svor jeg i min Vrede: Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile", omendskønt Gerningerne vare fuldbragte fra Verdens Grundlæggelse. 	 Qalatziˈn qe, awo o qo nimin, awo o qo okix tojjo ajlabˈl tuˈn qnimbˈil, ikyx tzeˈnku a txˈotxˈ te ajlabˈl ojtxe, a kyij qˈmet toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Tuˈnpetziˈn, chi Diosjo, tzaj nqˈoja kyiˈj, ex xi nqˈmaˈn kye, tuˈn mina chi okx tojjo txˈotxˈ te ajlabˈl, a qˈoˈnl wuˈn, tuˈn kyajlan wukˈiy. Ex tqˈma Diosjo ikyjo, quˈn otaq japin bˈaj taqˈin tiˈj tkyaqil tchˈiˈysbˈin, ex n‑ajlan jaˈlin.


Men en Herrens Engel åbnede Fængselets Døre om Natten og førte dem ud og sagde: 	 Me toj qnikyˈin, ul jun t‑angel tAjaw Tkyaqil jqolte tjpel tze tuˈn kyetz, ex xi tqˈmaˈn kye:


"Hvor have I lagt ham?" De sige til ham: "Herre! kom og se!" 	 ex xi tqanin kye: Jaˈtzin xkuxa kymuquˈnch. Xi kyqˈmaˈn te: Tata, ku tzaja lolte.


Men de andre sagde: "Holdt! lader os se, om Elias kommer for at frelse ham." 	 Me ayetzin kyeˈ txqantl xi kyqˈmaˈn: Ex tenkuj. Jekytzin tzul Elías klolte.


Og han sagde til ham: Vel, du gode Tjener! efterdi du har været tro i det mindste, skal du have Magt over ti Byer. 	 Kutzin chtej nmaq kawil te aqˈnil. Jun tbˈanil aqˈnil te, quˈn tuˈn toj tumil ma tzˈaqˈniniy tojjo chˈin taqˈin xi nqˈoˈn. Tuˈnpetziˈn, ok k‑okil nqˈoˈn tokliˈn te kawil kyibˈaj lajaj tnam.


Da sønderrev Ypperstepræsten sine Klæder og sagde: "Han har talt bespotteligt; hvad have vi længere Vidner nødig? se, nu have I hørt Bespottelsen. 	 Teˈ tqˈmante ikyjo, noqx el kyimjo kynejilxix pale, ex bˈeˈx xi lipin laqil kye t‑xbˈalin tuˈn tqˈoj, ex tqˈma: Ayetziˈn tyoljo maˈ ichin luˈn noq nxoˈn yol tiˈj Dios. ¿Tiqeˈ txqantl tstiyil qe? A ayekuy ma chi bˈin teˈ tyol, a nya wenqe.


Men Barnabas tog sig af ham og førte ham til Apostlene; og han fortalte dem, hvorledes han havde set Herren på Vejen, og at han havde talt til ham, og hvorledes han i Damaskus havde vidnet frimodigt i Jesu Navn. 	 Me a Bernabé xi qˈinte, ex xiˈ tukˈa tzmax kywutz tsanjil. Xi tqˈmaˈn kye qa otaq tzˈiwle tAjaw Tkyaqil tuˈn Saulo toj bˈe, ex qa otaq chi yolin, ex qa otaq yolin Saulo tiˈj Jesús tukˈa tkyaqil tipin toj Damasco.


så at Skaren undrede sig, da de så, at stumme talte, Krøblinge bleve raske, lamme gik, og blinde så; og de priste Israels Gud. 	 Ex ayetziˈn xjal bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylaj, tej tok kykaˈyin tbˈant kyyoliˈn a mibˈintaq chi yolin; ex otaq bˈant kybˈetjo a mibˈintaq chi bˈet; ex otaq jqet kyẍkyin a mibˈintaq chi bˈin; ex otaq chi el weˈ kox, ex otaq kˈant kywutzjo moẍqetaq. Jotxjo jniˈ xjal i bˈaj ok ten nimsil tbˈi Dios, a kyDios aj Israel.


Og jeg hørte Alteret sige: Ja, Herre, Gud, du almægtige! sande og retfærdige ere dine Domme. 	 Ex xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil t‑altar Dios, a tqˈma: Ikytziˈn Tata Dios, a nimxix tipiˈn. Ma kawiˈn tukˈa tumil twutzxix ex tzˈaqlexix.


Men jeg håber i den Herre Jesus snart at kunne sende Timotheus til eder, for at også jeg kan blive ved godt Mod ved at erfare, hvorledes det går eder. 	 Atzin jaˈlin, qa iky tajbˈil qAjaw Jesús, nchin ximin tuˈn t‑xi smet Timotey liweyku te lol kyeˈy. Ex qa bˈaˈn iteˈyiˈy, ikytzin k‑ajbˈile kyqaniljiˈy te jun tzaljbˈil te weˈy.


Dog, glæder eder ikke derover, at Ånderne ere eder lydige; men glæder eder over, at eders Navne ere indskrevne i Himlene." 	 Me mina chi jaw tzalaja noq tuˈn nchi kubˈ nimiˈn kyuˈn taqˈnil tajaw il; qalaˈ chi tzalaj kyeˈ, quˈn tuˈn luˈ kyeˈ kybˈi noq tzˈibˈinl toj kyaˈj toj kyajlal jniˈ nimil, chi Jesúsjo.


Den, som er af Gud, hører Guds Ord; derfor høre I ikke, fordi I ere ikke af Gud." 	 Quˈn ayetzin kye xjal te Diosqe, nkubˈ kybˈiˈn kyeˈ Tyol; me ayetzin kyeˈ nya te Diosqiˈy. Tuˈntziˈn, kykyˈeˈy tuˈn tkubˈ kybˈiˈn Tyol, chi Jesúsjo kye.


Og han begyndte atter at lære ved søen. Og en meget stor Skare samles om ham, så at han måtte gå om Bord og sætte sig i et Skib på Søen; og hele Skaren var på Land ved Søen. 	 Juntl majl, ok ten Jesús xnaqˈtzil ttzi Nijabˈ te Galiley. Pon chmet txqan xjal tuˈn kybˈin tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil. Me bˈeˈx jax Jesús toj jun bark tuˈn t‑xi laqˈe chˈintl tojjo nijabˈ, quˈn nimxxjal pon chmet. Tej tokx laqˈe Jesús axsi, i kyije tene txqantl xjal ttzi nijabˈ.


Mærk, hvad jeg siger; Herren vil jo give dig Indsigt i alle Ting. 	 Ximinkuxixa wen tiˈj tkyaqiljo lo, ex ax qAjaw ktzajil qˈoˈnte tumil, tuˈn tel tnikyˈa te.


Og se, han taler frit, og de sige intet til ham; mon Rådsherrerne virkelig skulde have erkendt, at han er Kristus? 	 Luˈtzin nyolin kywutzxjal kykyaqil, exsin ntiˈ chˈin nxi kyqˈmaˈn te. ¿Nyapela ma txi kynimin aj kawil qa axix Cristjo lo, a at toklin tuˈn Dios?


Men han sagde til ham: "Du skal elske Herren din Gud med hele dit Hjerte og med hele din Sjæl og med hele dit Sind. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: An tnejiljo luˈn: Kˈuˈjlinkxixa Dios tukˈa tkyaqil tanmiˈn, ex tukˈa tkyaqil tkˈuˈja, ex tukˈa tkyaqil tnabˈla.


Og noget faldt i god Jord og bar Frugt, noget hundrede, noget tresindstyve, noget tredive Fold. 	 Me anteˈ pon chitj toj tbˈanil txˈotxˈ, tbˈanilx ele toj. At junjun tqan el jweˈ kˈal twutz, ex junjuntl el ox kˈal, ex junjuntl el lajaj toj kaˈwnaq.


Men det skete, medens de vare på Vandring, gik han ind i en Landsby; og en Kvinde ved Navn Martha modtog ham i sit Hus. 	 Atzin te Jesús bˈeˈx xi tiˈnl teˈ tbˈe, exsin pon kanin toj jun kojbˈil, jaˈ najletaq jun qya, Mart tbˈi. Kˈamle Jesús tojjo ja anetziˈn.


Når I da se Ødelæggelsens Vederstyggelighed, hvorom der er talt ved Profeten Daniel, stå på hellig Grund, (den, som læser det, han give Agt!) 	 Tuˈnpetziˈn, k‑okil kykaˈyiˈn tzeˈnkuˈ kubˈ ttzˈibˈin Daniel, a yolil Tyol Dios ojtxe, tiˈj jun ichin, a kˈwel tbˈinchin tkyaqil, me tixqex toj Najbˈil Xjanxix toj tnejil ja te kynaˈbˈl Judiy Dios (aj tkux kyujinjiˈy luˈn, tzˈelku kynikyˈa te).


Thi en Mand bør ikke tildække sit Hoved, efterdi han er Guds Billede og Ære; men Kvinden er Mandens Ære. 	 Quˈn tzeˈnku te ichin, nya wen tuˈn tjax tktxuˈn twiˈ toj tja Dios tzeˈnku jun qya, quˈn twutzbˈiyil Dios teˈ, ex jun yekˈbˈil tiˈjjo tqoptzˈajiyil t‑xilin Dios. Ex ikyxjo teqya, jun yekˈbˈil tiˈjjo tqoptzˈajiyil t‑xilin ichin.


Thi den, som vil frelse sit.Liv, skal miste det; men den, som mister sit Liv for min Skyld, skal bjærge det. 	 Ikytziˈn, ankyeˈ taj noq tuˈn tkubˈ tbˈinchin tajbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, kxeˈl toj najin te jun majx. Ex ankyeˈ kˈwel ttzyuˈn tibˈ tiˈj tkyaqiljo at tajbˈin kyexjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq tuˈn npaja, ktenbˈil tchwinqil te jun majx.


Paulus, Kristi Jesu Apostel ved Guds Villie, og Broderen Timotheus. 	 Ayiˈn Pabl, jun tsanjil Jesucristqiˈn, noq tuˈn tajbˈil qMan Dios. Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx tukˈa qerman Timotey.


og hun stillede sig bag ved ham, ved hans Fødder og græd og begyndte at væde hans Fødder med sine Tårer og aftørrede dem med sit Hovedhår og kyssede hans Fødder og salvede dem med Salven. 	 Pon laqˈe tej qya kykˈatz tqan Jesús, ok ten oqˈil ex kyukˈa taˈl twutz, oktzin tentz txjolkye tqan Jesús. Atzaj teˈ kybˈaj txjet, bˈeˈxsin ok tentz tzqijsilkye kyukˈa tsmal twiˈ, ex i el tmaˈtzin tqan, exsin ok tqoˈn aˈ kˈokˈjsbˈil kyiˈj, a qˈiˈntaq tuˈn.


Og en anden Engel gik ud fra Templet og råbte med høj Røst til ham, som sad på Skyen: Udsend din Segl og høst; thi Timen til at høste er kommen, fordi Jordens Høst er moden. 	 Ex etz juntl angel toj tja Dios toj kyaˈj, ex tzaj tqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kuj, te a qˈuqletaq tibˈaj muj: Atzin jaˈlin, qˈintzjiy tsemila ex joˈnksjiy nimil twutz txˈotxˈ tuˈn kyok chmet tzeˈnku awal, a ma qˈanix.


Derfor, efterdi vi modtage et Rige, som ikke kan rystes, så lader os være taknemmelige og derved tjene Gud til hans Velbehag, med Ængstelse og Frygt. 	 Ex atzin Tkawbˈil qMan Dios ntzaj tqˈoˈn toj qanmin ex toj qchwinqil, nlay tzaj luˈlin, quˈn tuˈn at tqˈuqil, a Jesús, a Tkˈwal qMan. Tuˈnpetziˈn, qqˈoˈnx chjonte tuˈn tkyaqiljo luˈn, ex qo nimsin tbˈi qMan Dios tukˈa tkyaqil qanmin ex tukˈa tchewil Dios qiˈj, tuˈntzin ttzalaj Dios qiˈj.


Lader dem fare, det er blinde Vejledere for blinde; men når en blind leder en blind, falde de begge i Graven." 	 Ex chi tenkuj, quˈn jpuˈn kynabˈl. Nchi kubˈ nej kywutz junjun ikyx kyten tzeˈnku aye. Ikyqetziˈn tzeˈn kabˈe moẍ nxi kyxkoˈn kyibˈ; me qa aku ẍi ex twiˈ xaq, kykabˈilx kchi xeˈl tolpaj.


thi der er skrevet: "I skulle være hellige, thi jeg er hellig." 	 Ikytziˈn tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Chi okxa xjan, quˈn xjanqin weˈch.


Da forlod han Skarerne og gik ind i Huset; og hans Disciple kom til ham og sagde: "Forklar os Lignelsen om Ugræsset på Marken!" 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx i aj tchqˈoˈn Jesús xjal kyja. Ex okx tuja, a jaˈ o tzaja laqˈeˈy tkˈatz, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi qqˈmaˈn te: Chikyˈbˈintzjiy techil tiˈjjo kˈul nya wen toj triy.


derfor har også jeg, efter at have hørt om eders Tro på den Herre Jesus og om eders Kærlighed til alle de hellige, 	 Tuˈnpetziˈn, atxix teˈ nbˈintiˈy qa at kynimbˈila tiˈjjo qAjaw Jesús, ex qa at tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyiˈj tkyaqil nimil,


Men Skriften har indesluttet alt under Synd, for at Forjættelsen skulde af Tro på Jesus Kristus gives dem, som tro. 	 Quˈn qkyaqilx awo xjalqo twutz txˈotxˈ o qo bˈinchin il, ikytziˈn tzeˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios. Tuˈn ikyjo, tkyaqilx xjal tokx tjaqˈ tkawbˈil il. Me noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Jesucrist, at qoklin tiˈjjo aj bˈantnin tiˈj atxix ojtxe tukˈa Abraham, a chwinqil te jun majx.


ham være Æren i Evigheders Evighed! Amen. 	 Tuˈnpetziˈn, nimxit tbˈi qMan jaˈlin ex te jun majx.


Og det skete Dagen derefter, at han gik til en By, som hed Nain, og der gik mange af hans Disciple og en stor Skare med ham. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, xiˈ Jesús tojjo jun tnam, Naín tbˈi. Aye t‑xnaqˈtzbˈin ex jun chˈuq xjal xi lipe tiˈj.


Derfor sætte vi også vor Ære i, hvad enten vi ere hjemme eller borte, at være ham velbehagelige. 	 Tuˈnpetziˈn, qqˈonktzin tilil tuˈn qel wen twutz qMan Dios, exla qa otoˈ tojjo qxmilil tzaluˈn, mo qa ma qo aj tukˈa.


Eders Prydelse skal ikke være den udvortes med Hårfletning og påhængte Guldsmykker eller Klædedragt, 	 Ex ajo kybˈinchbˈin kyibˈa, nya oˈkxjo tuˈn tqˈanchaˈlix, tzeˈnku tuˈn tbˈaj kyxyebˈin kywiˈy, noq tuˈn kyyekˈin kyibˈa, ex tuˈn tokx kyqˈoˈn kyuˈy te qˈanpwaq, ex kyxbˈaliˈn wiyilxix, noq tuˈn kyel wena kywutzxjal.


Og den anden tog hende og døde uden at efterlade Afkom, og den tredje ligeså. 	 Atzintzjo tkabˈ jaw meje tukˈa t‑xuˈjil kyij, me ikyxljo, ntiˈ jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim. Ex ikyxl bˈajjo tiˈjjo toxin,


Og han troede imod Håb med Håb på, at, han skulde blive mange Folkeslags Fader, efter det, som var sagt: "Således skal din Sæd være;" 	 Tej ntiˈtaql tumil tuˈn Abraham tuˈn titzˈje jun tkˈwal, me xi tnimin a otaq tzaj tqˈmaˈn Dios te, qa iltaq tiˈj tuˈn tul jun tkˈwal, ex ul itzˈje jun tkˈwal. Ikytzin oke te manbˈaj te nimku chˈuq xjal, a tzeˈnkuxjo otaq tzaj tqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol: Nimxix tyajila ktzajil nqˈoˈn, chi Diosjo te Abraham.


Du ser, at Troen virkede sammen med hans Gerninger, og ved Gerningerne blev Troen fuldkommet, 	 Kaˈyinktziˈn tiˈjjo o bˈaj tiˈj Abraham; o tyekˈe tnimbˈil tuˈn tbˈinchbˈin. Ex atzin tnimbˈil bˈaˈn xjapine twutz Dios noq tuˈn tbˈinchbˈin.


Men i Joppe var der en Discipelinde ved Navn Tabitha, hvilket udlagt betyder Hind; hun var rig på gode Gerninger og gav mange Almisser. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, attaq jun qya nimil toj tnam te Jope, Tabita tbˈi; atzin toj griego, Dorcas tzˈelpine. Atzaj qya anetziˈn oˈkxtaq taqˈiˈn tuˈn tbˈinchin jun bˈaˈn, ex tuˈn tmojin kyukˈa yaj.


Og de bleve såre bedrøvede og begyndte hver især at sige til ham: "Det er dog vel ikke mig, Herre?" 	 Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx o bˈaj jaw bˈisiˈn, ex junjunku o ok ten qanilte: WAjaw, ¿Meqa ayiˈn? qo chijiˈy.


Vi vide, at Syndere bønhører Gud ikke; men dersom nogen er gudfrygtig og gør hans Villie, ham hører han. 	 ¿Nyapela bˈin kyuˈn, qa mi nchi tzaj tbˈin Diosjo aj il? Qalaˈ nchi tzaj tbˈiˈn aye nchi kˈulin te, exqetziˈn nkubˈ kybˈinchin a taj.


Iblandt dem vare Maria Magdalene og Maria, Jakobs og Josefs Moder, og Zebedæus's Sønners Moder. 	 Ex kyxoljo qya anetziˈn, attaq Mariy, aj Xleˈn; exsin Mariy, a tnanataq Santyaw ex Jse; exsin kynana tkˈwal Zebedey.


og sagde: "Hvad have vi med dig at gøre, Jesus af Nazareth? Er du kommen for at ødelægge os; jeg kender dig, hvem du er, du Guds hellige." 	 Ay Jesús aj Nazaret. ¿Tiˈxsin s‑ula lolte qxola? Noqx ma tzula yuchˈil qeˈy. Wojtzqiˈn te, ex bˈiˈn weˈ wuˈn; a tejiy Tkˈwal Dios, xjanxix toklin.


Og jeg giver min Mening herom til Kende; thi dette er eder gavnligt, I, som jo i Fjor vare de første til at begynde, ikke alene med Gerningen, men endogså med Villien dertil. 	 Tiˈj tkyaqiljo luˈn kxel nqˈoˈn jun tumil: Tojjo abˈqˈe xbˈaj, nya noq kubˈ kybˈisiˈn tuˈn t‑xi kyqˈoˈn jun oyaj, qalaˈ bˈeˈx tzyetku tchimle kyuˈn.


Og alle syv, de efterlode ikke Afkom. Sidst af dem alle døde og så Hustruen. 	 ex ikyx bˈajjo kyiˈjjo txqantl. Ex bˈeˈx kyimljo qya.


Det være langt fra! Vi, som jo ere døde fra Synden, hvorledes skulle vi endnu leve i den? 	 ¡Mina! Quˈn ma qo kyim toj twutz il, atxix tej xqo nimin, ex ntiˈ toklin qiˈj. ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn kukx tuˈn qbˈinchin il?


Men jeg siger eder Sandheden: Det er eder gavnligt, at jeg går bort, thi går jeg ikke bort, kommer Talsmanden ikke til eder; men går jeg bort, så vil jeg sende ham til eder. 	 Me twutzxixjo ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, qa wenxix te kyeˈy tuˈn nxiˈy, quˈn qa mi ẍinka, nlay tzuljo Xewbˈaj Xjan onil kyeˈy, ex qˈuqbˈil kykˈuˈja. Me aj qa ma chinka, ok ktzajil nchqˈoˈn.


Men de, som ville være rige, falde i Fristelse og Snare og mange ufornuftige og skadelige Begæringer, som nedsænke Menneskene i Undergang og Fortabelse; 	 Me ayetzin kyeˈ kyaj tuˈn kyqˈinimix tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Aj ttzaj jun tiˈ kyiˈj, bˈeˈx nchi kubˈ tzˈaq toj il, ex bˈeˈx nkubˈ kysbˈuˈn kyibˈ tuˈn kyajbˈil, a nya tumil, ex ax n‑ok meltzˈajjo qˈol mibˈin kyiˈj, tuˈn kyxi toljx toj najin te jun majx.


Thi for os står Kampen ikke imod Blod og Kød, men imod Magterne, imod Myndighederne, imod Verdensherskerne i dette Mørke, imod Ondskabens Åndemagter i det himmelske. 	 Quˈn mina nqo jyon qˈoj kyukˈaxjal te twutz txˈotxˈ, a at kychibˈjil ex kybˈaqil, qalaˈ kyukˈa nejinelqe, a mi qˈanchaˈl, ex kyukˈa jniˈ kawil, exsin tkyaqil nya wen, a at tipin toj qxopin, ex kyiˈjjo tkyaqil taqˈnil tajaw il, a nya te twutz txˈotxˈqe.


Derfor, mine elskede! ligesom I altid have været lydige, så arbejder ikke alene som i min Nærværelse, men nu meget mere i min Fraværelse på eders egen Frelse med Frygt og Bæven; 	 Atzin jaˈlin, werman, ex nimx nqˈaqˈin nkˈuˈja kyiˈja; ikytziˈn tzeˈnkuj in kubˈ kynimiˈn, tej nteˈn kyukˈiy, exsintla nimxixtl tuˈn nkubˈ kynimiˈn jaˈlin, a najchaq intiniˈy kykˈatza. Quˈn tuˈnjo ma chi kleta, kyqˈonktzin tilil, tuˈn tkubˈ kyniminjiˈy kolbˈil kyeˈy, me tukˈa kymutxbˈil kyibˈa, ex tuˈn tten tchewil qMan Dios kyiˈja.


Og Johannes's Disciple og Farisæerne fastede, og de komme og sige til ham: "Hvorfor faste Johannes's Disciple og Farisæernes Disciple, men dine Disciple faste ikke?" 	 Jun maj, aye t‑xnaqˈtzbˈin Juan, a Jawsil Aˈ, kubˈ kypaˈn waˈyaj, ex ikyqex kye kyxnaqˈtzbˈin Parisey. I tzajtzin junjun xjal te Jesús, ex xi kyqˈmaˈn: ¿Tinquˈn nkubˈ kypaˈn kye t‑xnaqˈtzbˈin Juan waˈyaj exqetziˈn kyxnaqˈtzbˈin Parisey, tuˈn kynaˈn Dios, ex ayetziˈn te mina?


Annas sendte ham nu bunden til Ypperstepræsten Kajfas. 	 Kˈloˈnxtaql te Jesús, tej t‑xi tsmaˈn Anás Jesús twutz Caifás, a tnejil pale, quˈn otaq kubˈ kykˈloˈn, ex mix ele kytzaqpiˈn.


Og der skal ske Tegn i Sol og Måne og Stjerner, og på Jorden skulle Folkene ængstes i Fortvivlelse over Havets og Bølgernes Brusen, 	 Iteˈ techil ok kchi okil tiˈj qˈij ex tiˈj yaye ex kyiˈj cheˈw. Ex atzin teˈ twutz txˈotxˈ noqx kchi jawil najx kyexjal, ex nim kyxobˈil ktzajil, quˈn tuˈn okx ktinilxjo ttxuyil aˈ, aj tok ten puljil.


for at de, skønt seende, skulle se og ikke indse og, skønt hørende, skulle høre og ikke forstå, for at de ikke skulle omvende sig og få Forladelse " 	 Ayetziˈn mina nchex niminte nyola, nchin kyloˈn, me mina n‑el kynikyˈ weˈy. Ex nchin ok kybˈiˈn, me mina n‑okx toj kywiˈ. Mina njaw kytxˈixpin kynabˈl, tuˈn t‑xi kynimin Dios, ex tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyil.


Og han kom af Åndens Drift til Helligdommen; og idet Forældrene bragte Barnet Jesus ind for at gøre med ham efter Lovens Skik, 	 Ax Xewbˈaj Xjan xi qˈinte Simeón tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, jaˈ iteˈtaq Jse ex Mariy tukˈaxjo kyneˈẍ, tuˈn tjapin kyuˈn a tzˈibˈin toj tkawbˈil Dios.


Og Gaven er ikke som igennem en enkelt, der syndede; thi Dommen blev ud fra en enkelt til Fordømmelse, men Nådegaven blev ud fra mange Fald til Retfærdiggørelse. 	 Quˈn anteˈ til Adán, nya ikyjo tzeˈnku kolbˈil, a tzaj tqˈoˈn qMan Dios. Quˈn noq tuˈn jun il, tzaj tkawbˈil Dios kujxix wen qibˈaj qkyaqilx. Me metzin teˈ oyaj, a tzaj tqˈoˈn Dios, tuˈn tnajsit nim il, ex tuˈn qok tzˈaqle twutz.


Og hun fødte et Drengebarn, som skal vogte alle Folkeslagene med en Jernstav; og hendes Barn blev bortrykket til Gud og til hans Trone. 	 Me ante qya ul itzˈje jun tal qˈa, a tuˈntaq tkawin tibˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ tukˈa nimxix tipin ex tukˈa jun tvar kxbˈil. Ex jun paqx xi qˈiˈn tal neˈẍ tzma toj tqˈuqbˈil Dios.


Og hver Præst står daglig og tjener og ofrer mange Gange de samme Ofre, som dog aldrig kunne borttage Synder. 	 Jaˈlin, tkyaqil pale kyxol aj Judiy kukx nchi jaw weˈ toj tnejil ja, a xbˈalin tten, te naˈbˈl Dios, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn ilaˈ maj chojbˈil junjun qˈij, ex tzunx nxi kyqˈoˈn jaˈlin. Me ayetziˈn chojbˈil ntiˈ kyipin tuˈn tnajsit il kyuˈn.


Men en har vidnet et Sted og sagt: "Hvad er et Menneske, at du kommer ham i Hu? eller en Menneskesøn, at du ser til ham? 	 quˈn toj Tuˈjil Tyol Dios ntqˈmaˈn: Noq xjalqoˈy, ex atzin te Dios nimxix toklin. ¿Tiquˈntz nqo tzaj tnaˈn, ex tiquˈn nbˈisin qiˈja?


Men Guds Ord havde Fremgang og udbredtes. 	 Me metzin teˈ Tyol Dios tzunxtaq nchˈiy teˈ tyolajtz toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Og da de vare komne til Salamis, forkyndte de Guds Ord i Jødernes Synagoger; men de havde også Johannes til Medhjælper. 	 Atzaj teˈ kykanin toj jun tnam te Chipre, Salamina tbˈi, a at ttzi ttxuyil aˈ, bˈeˈx i ok ten yolil tiˈj Tyol Dios kyojileˈ ja te naˈbˈl Dios kye Judiy. Majxtaq Juan, a Marks juntl tbˈi, nbˈet mojil kyukˈa.


Men der opstod også en Trætte iblandt dem om, hvem at dem der måtte synes at være den største. 	 Nim chˈin chˈotjin tzaj kyxoljo t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, quˈn kyajtaq tuˈn kybˈinte alkyexix nim toklin kyxol.


Thi ved ham have vi begge i een Ånd Adgang til Faderen. 	 Ex noq tuˈn Crist, ma jqet jun akˈaj tumil, tuˈn qkyij qkyaqilx toj wen tukˈa Manbˈaj, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Jesus svarede og sagde til dem: "Dette er Guds Gerning, at I tro på den, som han udsendte." 	 Ex i xi ttzaqˈwin: Atziˈn taj Diosjo tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn, noq tuˈn kynimiˈn wiˈja, a ayiˈn ẍin tzaj smaˈn tuˈn.


og vente på hans Søn fra Himlene, hvem han oprejste fra de døde, Jesus, som frier os fra den kommende Vrede. 	 Ex nkyqˈmaˈn qa qˈuqlik kykˈuˈja tiˈjjo tulil juntl majl Tkˈwal Dios toj kyaˈj, a jatz anqˈin juntl majl tuˈn kyxol kyimnin, ex ax kklolqe tojjo kawbˈil kujxix, a tzul kanin.


Men Herren sagde til ham: "Løs Skoene af dine Fødder; thi det Sted, som du står på, er hellig Jord. 	 Xitzin tqˈmaˈn tAjaw Tkyaqil te kyjaluˈn: Qˈinqemil t‑xjabˈa, quˈn atzin txˈotxˈ luˈn xjanxix wen.


Men Evighedens Konge, den uforkrænkelige, usynlige, eneste Gud være Pris og Ære i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 Tuˈnpetziˈn, kukx qqˈonx chjonte ex qnimsiks tbˈi qMan Dios, a Kawil tibˈaj tkyaqil, a itzˈ te jun majx, me a nya qˈanchaˈl, a oˈkx jun Dios at. Ntiˈ juntl. Ikyxitjo.


Dersom han nu var på Jorden, da var han ikke engang Præst, efterdi der her er dem, som frembære Gaverne efter Loven; 	 Quˈn noqit axsa taˈye tzaluˈn, mitla s‑ok te tnejilxix pale, quˈn iteˈl pale tzaluˈn twutz txˈotxˈ tzajninqe tiˈj Leví, ex nchi qˈoˈn oyaj, tzeˈnku ntqˈmaˈn tkawbˈil Moisés toj Tuˈjil Tyol Dios.


Glæder eder med de glade, og græder med de grædende! 	 Chi tzalajxa kyukˈa nchi tzalaj; ex chi oqˈa kyukˈa nchi oqˈ.


derefter blev han set af Jakob, dernæst af alle Apostlene; 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok tyekˈin tibˈ te Santyaw, ex atximaytaq chˈintl kye kykyaqil tsanjil.


Thi han, som sagde: "Du må ikke bedrive Hor," sagde også: "Du må ikke slå ihjel." Dersom du da ikke bedriver Hor, men slår ihjel, da er du bleven en Lovens Overtræder. 	 quˈn axsin Diosjo xqˈmante tuˈn mina kyˈaˈjiˈn ex mi bˈiyiˈn. Atzin jaˈlintz, qatzin mi nkyˈaˈjiˈn, exsin qa ma bˈiyiˈn, ma tzˈel tiˈjlintza tkawbˈil Dios, ex mina nkubˈ tnimiˈn.


Dersom jeg så har Uret og har gjort noget, som fortjener Døden, vægrer jeg mig ikke ved at dø; men hvis det, hvorfor disse anklage mig, intet har på sig, da kan ingen prisgive mig til dem. Jeg skyder mig ind under Kejseren." 	 Qatzin at jun wiltza o kuˈx, a at kyimin tiˈj, nlay kubˈ nxkˈaˈyin wibˈa tuˈn nkyima. Metzin qa nya twutzxjo, a tiˈchaqjo nqˈumlajtz wiˈja, mix aˈl junte at toklin tuˈn nxi qˈoˈn weˈy kye. Tuˈnpetzintzjo, ma bˈaj nkˈuˈja tojjo luˈn jaˈlin. Ok kxel nqaniˈn, tuˈn nxi tsmaˈn twutz César, a tnejilxix kawil te Rom, tuˈn woka toj xjelbˈil tuˈn.


Men han sagde til ham: "Lad de døde begrave deres døde; men gå du hen og forkynd Guds Rige!" 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Lipeka wiˈja jaˈlin. Ex tzaqpinqekjiˈy kyimninqe toj kynimbˈil, tuˈn tkux kymuquˈn kyibˈ. Me ante, ku txiˈy qˈmalte Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a tzajnin toj kyaˈj.


thi det behagede Gud, at i ham skulde hele Fylden bo, 	 Quˈn axte Dios tajtaq tuˈn tyekˈinte Tkˈwal ikyxixjo tzeˈnkuxjo a toj tkyaqil.


Denne kom til et Vidnesbyrd, for at han skulde vidne om Lyset, for at alle skulde tro ved ham. 	 Atziˈn ichin ul qˈmal tqanil Jesús, ex nkubˈ tyolin kywutzxjal qa ax Jesúsjo a spikyˈin, ex qa il tiˈj tuˈn kyxi lipe tiˈj.


Al Tugtelse synes vel, imedens den er nærværende, ikke at være til Glæde, men til Bedrøvelse; men siden giver den til Gengæld dem, som derved ere øvede, en Fredens Frugt i Retfærdighed. 	 Atziˈn jaˈlin, twutzx tetz; ntiˈ jun te kawbˈil, a tbˈanil toj qwutz, aj qtzaj kawin, quˈn tuˈn at tkyixkˈojil. Me nkubˈ qximinl, at n‑ajbˈine qe, tuˈn ttzˈeˈy qwutz, quˈn atzin nqˈoˈnte qchwinqiljo nikˈuˈn ex tbˈanilx wen.


Og Peter kom Jesu Ord i Hu at han havde sagt: "Førend Hanen galer, skal du fornægte mig tre Gange." Og han gik udenfor og græd bitterligt. 	 Ex bˈeˈx ul julkˈaj toj tkˈuˈj Pegr tiˈj tqˈma Jesús te: A naˈmxtaq toqˈ ekyˈ, ok kchin kˈwel tewiˈn oxe maj. Ex bˈeˈx etz Pegr antza, ex ox tzˈoqˈx wen.


men vokser i vor Herres og Frelsers Jesu Kristi Nåde og Kundskab! Ham tilhører Herligheden både nu og indtil Evighedens Dag! 	 Qalaˈ chi chˈiyxa toj t‑xtalbˈil Dios ex toj kyojtzqibˈla tiˈjjo qAjaw ex Klolqe Jesucrist; nimxit tbˈi jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


Den Herres Jesu Nåde være med alle! 	 Noqit a qAjaw Jesús tzaj qˈonte t‑xtalbˈil kyibˈaja, a ayiˈy Ttanim Dios. Ikyxitjo.


Hun siger til ham: "Ja, Herre! jeg tror, at du er Kristus, Guds Søn, den, som kommer til Verden." 	 Xi tqˈmaˈn Mart te: Ikytziˈn Tata, ma txi nnimin weˈ, a tejiy Crist, a Tkˈwal qMan Dios, a iltaq tiˈj tuˈn tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


til en uforkrænkelig og ubesmittelig og uvisnelig Arv, som er bevaret i Himlene til eder, 	 ex a ktzajil qˈoˈnte jun qetzbˈil te jun majx, a kˈuˈn tuˈn Dios toj kyaˈj, tuˈntzintla mi xitje, ex tuˈn mi yaje, ex tuˈn mi molje.


Dette var allerede den tredje Gang, at Jesus åbenbarede sig for sine Disciple, efter at han var oprejst fra de døde. 	 Atzin toxin majjo kubˈ tyekˈin Jesús tibˈ qwutza, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, a otaqxi jaw anqˈin kyxol kyimnin.


Men der kom Frygt over en hver Sjæl, og der skete mange Undere og Tegn ved Apostlene. 	 Jaw kaˈylaj kykyaqilx, tuˈn nim techil ex nim kybˈinchbˈin tsanjil otaq bˈant, tuˈn tyekˈit tipin Dios.


Dette forstode hans Disciple ikke først; men da Jesus var herliggjort, da kom de i Hu, at dette var skrevet om ham, og at de havde gjort dette for ham. 	 Te tnejil, mix ele qnikyˈa tiˈj tkyaqiljo lo, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin; me yajxi, tej tjax Jesús toj kyaˈj, bˈeˈx bˈaj ul julkˈaj toj qkˈuˈja tkyaqiljo tzˈibˈintaq tiˈj toj Tuˈjil Tyol Dios, ex ikyxixsin otaq bˈajjo.


Det ligner et Sennepskorn, som et Menneske tog og lagde i sin Have; og det voksede og blev til et Træ, og Himmelens Fugle byggede Rede i dets Grene." 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun tal twutz mistas, aj tkux tawin jun xjal toj txˈotxˈ. Ex ajtzin tchˈiytz, kyinx njapine tweˈ tzeˈnku jun ma tij pujin tze, a jaˈ n‑okxi kybˈinchin pichˈ kypaqbˈil kyxol tqˈobˈ.


Men en Mand, ved Navn Ananias, tillige med Safira, hans Hustru, solgte en Ejendom 	 Me attaq jun ichin, Ananías tbˈi, junx tukˈa t‑xuˈjil, Safira, xi kykˈayin jun tnej kytxˈotxˈ.


Altså ere alle Slægtledene fra Abraham indtil David fjorten Slægtled, og fra David indtil Bortførelsen til Babylon fjorten Slægtled, og fra Bortførelsen til Babylon indtil Kristus fjorten Slægtled. 	 Ikytziˈn, attaq kyajlajaj tyajil tzajnin tiˈj Abraham tzmaxiˈ tej tul itzˈje David; ex kyajlajaj tyajil tzajnin tiˈj David, tej kyxi jtzˈoˈn aj Israel tzmax toj txˈotxˈ te Babilonia. Ex attaq kyajlajaj tyajil tzajnin, atxix teˈ kyxi jtzˈoˈnxjal toj Babilonia tzmax tej tul itzˈje Crist.


Jesus svarede ham: "Har jeg talt ilde, da bevis, at det er ondt: men har jeg talt ret, hvorfor slår du mig da?" 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Qa at jun yol xi nqˈmaˈn nya wen, qˈmantza ankye nya wen. Mej qa twutzxjo nxi nqˈmaˈn ¿Tiquˈn chin ok tbˈyoˈn?


Og de syv Engle, som havde de syv Basuner, gjorde sig rede til at basune. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ayetziˈn wuq angel, a qˈiˈntaq wuq chun kyuˈn, bˈeˈx kubˈ kybˈinchin kyibˈ, tuˈn kyoqˈsin kychun.


Thi det går ikke ind i hans Hjerte men i hans Bug og går ud ad den naturlige Vej, og således renses al Maden." 	 quˈn toj tkˈuˈj nbˈaj kupine, ex nya toj tanmin, ex tqanku n‑exl? (Antza ntqˈmaˈne qa a jniˈ nxi tnikyˈbˈin jun xjal, ntiˈ tkyˈi.)


Men Faderen sagde til sine Tjenere: Henter det bedste Klædebon frem, og ifører ham det, og giver ham en Ring på hans Hånd og Sko på Fødderne; 	 Me atzin tej manbˈaj bˈeˈx xi tqˈmaˈnkye taqˈnil kyjaluˈn: Jun paqx kyinktzjiˈy a tbˈanil xbˈalin, ex kyqˈonka tiˈj. Ex kyqˈonka jun xmilqˈobˈaj tbˈanilx wen tiˈj twiˈ tqˈobˈ, ex kyqˈonqekjiˈy t‑xjabˈ.


Men kunne de ikke være afholdende, da lad dem gifte sig; thi det er bedre at gifte sig end at lide Brynde. 	 Me qa nlay bˈant kyuˈn ikyjo, bˈaˈn tuˈn kymeje, quˈn ex tbˈanilx teˈ tuˈn kymeje, tzeˈnkul teˈ tuˈn kyxiˈ toj najin tuˈn tpaj tajbˈil kyxmilil.


Og Dagen efter gik Paulus ind med os til Jakob, og alle de Ældste kom derhen. 	 Tojxi junxil qˈij, xtaˈj Pabl qukˈiy qˈolbˈil teˈ Santyaw; ex antza, iteˈyetaqjo kykyaqil nejinel kyxol Ttanim Dios.


I have hørt, at der er sagt: Øje for Øje, og Tand for Tand. 	 Bˈiˈn kyuˈn qa qˈumle ojtxe, qa ma tzˈetz jun kywutza tuˈn jun xjal, il tiˈj tuˈn tetzjo texjal; ex qa ma tzˈetz kysteˈy tuˈn jun xjal, ex il tiˈj tuˈn tetzjo texjal kyuˈn.


Men han begyndte at sige til dem: "I Dag er dette Skriftord gået i Opfyldelse for eders Øren." 	 Xitzin t‑xikybˈintz tuˈn tyolin, ex tqˈma kyjaluˈn: Kywutzxa ex texjo qˈij luˈn, ma japin bˈajjo a xjaw wuˈjiˈn toj Tyol Dios.


og de skulle lægge dig helt øde og dine Børn i dig og ikke lade Sten på Sten tilbage i dig, fordi du ikke kendte din Besøgelses Tid." 	 Ex kchi kˈwel yuchˈiˈn kytanima kyuˈn te jun majx. Ex kchi kˈwel bˈyoˈn jniˈ kyxjalila iteˈ toj; ntiˈx jun abˈj kyjel tibˈaj juntl; quˈn tuˈn mina s‑el kynikyˈa teˈ tqˈijil Dios, tej nteˈn kyxola.


idet du har Tro og en god Samvittighed, hvilken nogle have stødt fra sig og lidt Skibbrud på Troen; 	 Quˈn ilaˈ ma chi kubˈ tzˈaq toj kynimbˈil, tuˈn mi ẍi ok lipe kyiˈjjo lo,


og Andreas og Filip og Bartholomæus og Matthæus og Thomas og Jakob, Alfæus's Søn, og Thaddæus og Simon Kananæeren 	 Ayetzin txqantl: Andrés; Lip; Bartolomey; Matey; Tmas, ante Santyaw, a tkˈwal Alpey; tukˈax Tadey; ex Simun, a toktaqljo qˈolbˈite te Celote;


Thi vor Gud er en fortærende Ild. 	 Quˈn atzin tkawbˈil qMan Dios ikyjo tzeˈnku jun nim qˈaqˈ, a o kˈwel bˈaj tkyaqiljo nya bˈaˈn tuˈn.