Eller er det fra eder, at Guds Ord er udgået? eller er det til eder alene, at det er kommet? 	 Toj tkyaqiljo tumil wuˈja lo, il tiˈj tuˈn tel kynikyˈa te, qa nya kyukˈiy saj xkye Tyol Dios, ex nya noq oˈkqexa ma chi kˈmoˈnte. Quˈn toj tkyaqil twutz txˈotxˈ nchˈiy Ttanim Dios wen tuˈn xnaqˈtzbˈil lo, ¿Yajtzin kyeˈ?


hvor eders Fædre fristede mig ved at sætte mig på Prøve, og de så dog mine Gerninger i fyrretyve År. 	 Ayeqetziˈn kyxeˈchila ojtxe, ayeˈ el kyiˈjlin wajbˈila, ¿Ma mitzin xkylijiˈy jniˈ yekˈbˈil wipiˈn toj kaˈwnaq abˈqˈe?


Thi dette forkrænkelige må iføre sig Uforkrænkelighed, og dette dødelige iføre sig Udødelighed. 	 Quˈn a qxmilil, a nlay tpa, il tiˈj tuˈn ttxˈixpit, tuˈn tten te jun majx. Ex atziˈn tuˈn tbˈaj, il tiˈj tuˈn ttxˈixpit, tuˈntzin mi bˈaje. Aj tjapin bˈajjo lo, ok japin bˈajiljo yol lo: Ma kubˈ tiˈjjo kyimin tuˈn chwinqil te jun majx.


Og jeg sagde: Herre! de vide selv, at jeg fængslede og piskede trindt om i Synagogerne dem, som troede på dig, 	 Xitzin nqˈmaˈntza: Ay wAjaw, ¿Tiquˈnil qa nlay kubˈ kybˈiˈn? ¿Ma nya aj Judiyqiˈn? Ex bˈin kyuˈn, qa nchinktaqa tojile tkyaqil ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, ex nchex wintaqa toj tze aye nchi nimintaq tiˈja, ex tzuntaq nchi kubˈ nbˈyoˈn.


Men da Jesus mærkede det, drog han bort derfra; og mange fulgte ham, og han helbredte dem alle. 	 Tej tbˈinte Jesús ikyjo, bˈeˈx ikyˈ antza, ex i xi lipe txqan xjal tiˈj. Ex nqˈaninxi kyiˈj yabˈ toj bˈe.


Og de begyndte at hilse ham: "Hil være dig, du Jødernes Konge!" 	 exsin i bˈaj ok tentz ẍchˈil tiˈj: Nimxit tbˈiˈy, ay nmaq kawil kye aj Judiy, chi chiˈ.


Men det skete, da jeg var undervejs og nærmede mig til Damaskus, at ved Middag et stærkt Lys fra Himmelen pludseligt omstrålede mig. 	 Me tzuntaq nchin bˈeta ikyjo, ex chˈixtaq nkaniˈn toj Damasco, bˈalaqa kabˈlaj or ikyjo, noqx nnaˈbˈinkuy, tej tul tilkˈaj wiˈjaliˈy jun tqan tzaj tzajnintaq toj kyaˈj.


Men vi blive da også fundne som falske Vidner om Gud, fordi vi have vidnet imod Gud, at han oprejste Kristus, hvem han ikke har oprejst, såfremt døde virkelig ikke oprejses. 	 Ex awotzin qeˈ, matla qo oka nikyˈil yol tiˈj Dios, quˈn ma qqˈmaˈy, qa ma jaw anqˈin juntl majl Crist tuˈn. Quˈn noqit ntiˈ a tuˈn tjatz anqˈin kyimnin, ex mitla xjatz anqˈin te Crist.


Og de spiste alle og bleve mætte; og de opsamlede det, som blev tilovers af Stykkerne, syv Kurve fulde. 	 Kykyaqilxjal noqx jniˈ i bˈaj waˈn. Tej kybˈaj waˈn, jaw chmetjo jniˈ tbˈuchil wabˈj tkyaqil, ex atzin tej tbˈaj chmet, bˈant wuq chiˈl.


der både ihjelsloge den Herre Jesus og Profeterne og udjoge os og ikke behage Gud og stå alle Mennesker imod, 	 Quˈn ayetziˈn nxjalila kubˈ kybˈyoˈn qAjaw Jesús, tzeˈnku bˈant kyuˈn ojtxe, tej tkubˈ kybˈyoˈn tkyaqil yolil Tyol Dios. Ex tzeˈnku jaˈlin, xqo etz lajoˈn kyuˈn. Ex kukx nchi bˈinchin tiˈjjo a tkyˈeˈ Dios tiˈj, ex nchi el kyikyˈin kykyaqil xjal.


Således har ej heller Kristus tillagt sig selv den Ære at blive Ypperstepræst, men den, som sagde til ham: "Du er min Søn, jeg har født dig i Dag," 	 Exsin ikyxjo te Crist, nya ax ok qˈoˈnte tibˈ te tnejilxix qpale, qalaˈ ax qMan Dios ok qˈoˈnte toklin ikyjo, quˈn ax Dios qˈmante toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Ma tzˈoka te Nkˈwala jaˈlin. Ex ayiˈn ma chin ok te Ttatiy.


han, som alene har Udødelighed, som bor i et utilgængeligt Lys, hvem intet Menneske har set, ikke heller kan se; ham være Ære og evig Magt! Amen! 	 Quˈn oˈkx Diosjo nlay bˈaj, ex najle toj tkyaqil tqoptzˈajiyil, a mix aˈlx aku tzˈoksin tkˈatz. Mix aˈl jun o lonte, ex mix aˈl jun aku kaˈyinte. Oˈkx te Dios at tkyaqil toklin ex jniˈ tipin jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


"I Mænd! jeg ser, at Sejladsen vil medføre Ulykke og megen Skade, ikke alene på Ladning og Skib, men også på vort Liv." 	 Ayiˈy tata, nkubˈ nnabˈliˈn qa nya bˈaˈn tuˈn t‑xi qiˈn qbˈe, quˈn aku txi mulqˈajjo bark exsin tkyaqil tiqitz. Ex majqox, aku qo kyim.


idet de med megen Overtalelse bade os om den Nåde at måtte tage Del i Hjælpen til de hellige, 	 Ox chi kubˈsinx kywutz qeˈy, tuˈn t‑xi qtziyiˈn tuˈn kyok mojil qukˈiˈy tiˈjjo onbˈil kye erman toj Jerusalén.


Og I Fædre! opirrer ikke eders Børn, men opfostrer dem i Herrens Tugt og Formaning! 	 Ex ikyqex kyejiˈy manbˈaj, mi kaˈmin kykˈuˈja kyukˈa kykˈwala, tuˈn tbˈaj kykˈuˈj. Qalaˈ kychˈiysinqeksa tukˈa tumil, ex kyxnaqˈtzinqexa tuˈn kynimin tiˈj qAjaw.


Men jeg siger eder, at Elias er allerede kommen, og de erkendte ham ikke, men gjorde med ham alt, hvad de vilde; således skal også Menneskesønnen lide ondt af dem." 	 Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, o tzul te Elías, me mi s‑el kynikyˈxjal te. Ex ma tzikyˈx tuˈn, tzeˈnkuxtaq kyajxjal tiˈj. Exsin ikyx wejiˈy, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, nimx kkyˈelix wuˈn toj kyqˈobˈxjal.


ikke for hele Folket, men for de Vidner, som vare forud udvalgte af Gud, for os, som spiste og drak med ham, efter at han var opstanden fra de døde. 	 Me tej tjatz anqˈin, mix kubˈe tyekˈin tibˈ kyxol kykyaqil xjal toj tnam, qalaˈ noq qxola, a awoˈy nej jaw skˈoˈn tuˈn Dios, tuˈn qlontiˈy, ex tuˈn qqˈmaˈn tiˈjjo tuˈntaq tbˈaj. Ma qo waˈn, ex ma qo kˈwaˈn tukˈa, tej tjaw anqˈin juntl majl. Tuˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn qa twutzxix itzˈl.


Og de andre bleve ihjelslåede med hans Sværd, som sad på Hesten, det, der udgik af hans Mund, og alle Fuglene bleve mættede at deres Kød. 	 Ex kykyaqiljo txqantl bˈeˈx i kubˈ bˈyoˈn tukˈa kxbˈil tbˈanilx tste, a etz toj ttzi Crist, a nchejintaq tibˈajjo chej. Ex tkyaqil pichˈ, ayeˈ kˈutzqe, i noj tuˈn kychibˈjil kyimnin.


Thi de, som have tjent vel i Menigheden, de erhverve sig selv en smuk Stilling og megen Frimodighed i Troen på Kristus Jesus. 	 Quˈn ayetziˈn mojil njapin kyaqˈin tojxix tumil, bˈaˈn kchi elile toj kywutzxjal, ex tukˈa tkyaqil tqˈuqbˈil kykˈuˈj, kxel kyqˈmaˈn kynimbˈil tiˈj Crist, a Jesús.


Og da han havde grebet ham, satte han ham i Fængsel og overgav ham til at bevogtes af fire Vagtskifter, hvert på fire Stridsmænd, da han efter Påsken vilde føre ham frem for Folket. 	 Atzaj teˈ ttzyet Pegr, kux qˈoˈn toj tze tuˈn Herodes, jaˈ xqˈuqete kyuˈn kyaje chˈuq xoˈl qˈaqˈ, a kyajkyajchaq kybˈaj tojile junjun chˈuq. Otaq kubˈ tbˈisin Herodes tuˈn tkubˈ bˈyettaq kywutz Judiy, aj tbˈajtaq nintz qˈij te Waˈj Pan.


Og han bød dem, at de skulde intet tage med på Vejen uden en Stav alene, ikke Brød, ikke Taske, ikke Kobber i Bæltet, 	 Me nej xi tqˈmaˈn kye: Mina txi kyiˈn jun tiˈ, tuˈn tajbˈin toj kybˈeˈy; qalaˈ noq jun tal kytzeˈy. Ex mipe txi kyiˈn kyeˈ kychˈuˈẍ, kywaˈy ex kypwaqa.


Eller hvad gik I ud at se? Et Menneske, iført bløde Klæder? Se, de, som bære bløde Klæder, ere i Kongernes Huse. 	 Qa mina, ¿Tiˈtaqtzin kyajtza tuˈn kylontiˈy? ¿Moj qa jun ichin manyor tbˈanilx t‑xbˈalin tok? ¿Ma mitzin bˈiˈn kyuˈn qa aye xjal, tbˈanilx kyxbˈalin tok, antza iteˈye kyeˈ toj kyja nmaq kawil?


Jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere til Omvendelse." 	 Tuˈnpetziˈn, nya ma chin tzaj weˈ txkol kye xjal nbˈaj kubˈ kybˈisin qa bˈaˈn kyten; qalaˈ ayin wejiˈy ma chin tzaj txkolkye ayeˈ bˈinchil ilqe, tuˈn tajtz tiˈj kyanmin. Tuˈnpetziˈn, ma chin ula kyxol.


Filip kommer og siger det til Andreas, Andreas og Filip komme og sige det til Jesus. 	 Bˈeˈxsin xiˈ Lip, ex xi tqˈmaˈn te Andrés, ex kykabˈilx i xiˈ qˈmalte te Jesús.


Da stod Kongen op og Landshøvdingen og Berenike og de, som sade hos dem. 	 Jawtzin weˈ nmaq kawil junx tukˈa t‑xuˈjil, Berenice tbˈi, ex tukˈa Festo, a kawil, ex kykyaqiljo a qˈuqleqetaq antza.


Og Hærene i Himmelen fulgte ham på hvide Heste, iførte hvidt, rent Linklæde. 	 Ex lipcheqek tiˈj txqan xoˈl qˈaqˈ te toj kyaˈj, toktaq kyxbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx, sjanin kaˈyin, ex ntiˈ chˈin tzˈil tiˈj. Ex iteˈkxtaq kyibˈaj chej sjanin kyiˈj.


Men dette ene bør ikke undgå eder, I elskede! at een Dag er for Herren som tusinde År, og tusinde År som een Dag. 	 Ex ayiˈy werman, mi tzˈel naj toj kykˈuˈja, quˈn toj twutz qAjaw jun qˈij iky n‑ele tzeˈnku mil abˈqˈe, ex mil abˈqˈe iky n‑ele tzeˈnku jun qˈij.


Thi jeg frygter for, at, når jeg kommer, jeg da måske ikke skal finde eder sådanne, som jeg ønsker, og at jeg skal findes af eder sådan, som I ikke ønske; at der skal være Kiv, Nid, Hidsighed, Rænker, Bagtalelser, Øretuderier, Opblæsthed, Klammerier, 	 Nchin xobˈa tuˈn nxiˈy lol kyeˈy; yaˈj qa naˈmtaqx tjaw kytxˈixpin kyteˈn tzeˈnkuxjo waja. Ikytziˈn, bˈalaqa il tiˈj tuˈn kyok wiliˈn, ex nya tuˈn nyoliˈn tukˈa jun yol bˈunin tzeˈnku kyaja. Yaˈj qa atku qˈoj kyxola, qa atku ikyˈbˈil tuˈn tyabˈ kywiˈy, qa nchi bˈaj paˈn kyibˈa, qa nchi bˈaj xoˈn yol kyxola, qa atku iqj yol kyxola, qa nchi bˈaj nimsin kyibˈa, qa ntiˈx nukˈbˈil kyxola.


Men Fredens Gud skal hastelig knuse Satan under eders Fødder. Vore Herres Jesu Kristi Nåde være med eder! 	 Ex axit Dios, a tAjaw nukˈbˈil, kˈwel qˈonte tumil tuˈn tkubˈ tzˈaq tajaw il quˈn. Axit qAjaw Jesucrist kubˈ kyˈiwlin kyeˈy.


Derefter kom Jesus og hans Disciple ud i Judæas Land, og han opholdt sig der med dem og døbte. 	 Tbˈajlinxitzin yolin ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús qukˈiy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, toj txˈotxˈ Judey. Kubˈ ten qukˈiy antza, ex i kuˈxxjal tuˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


I, som fordum ikke vare et Folk, men nu ere Guds Folk, I, som ikke fandt Barmhjertighed, men nu have fundet Barmhjertighed. 	 Quˈn ojtxe, ntiˈtaq kymujbˈil kyibˈa, me atzin jaˈlin, ma chi oka te Ttanim Dios. Ex ojtxe, naˈmtaq tuˈn tyekˈin te Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyiˈja, me atzin jaˈlin ma tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈja.


Og de sendte nogle til ham af Farisæerne og af Herodianerne, for at de skulde fange ham i Ord. 	 Ayetzin kynejil Judiy i xi kychqˈoˈn junjun Parisey ex junjuntljo aye lipcheqetaq tiˈj Herodes, tuˈn kyxiˈ qanil jun kyxjelbˈitz te Jesús, noq tuˈn tkubˈ tzˈaq kyuˈn tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil.


I den samme Time helbredte han mange for Sygdomme og Plager og onde Ånder og skænkede mange blinde Synet. 	 Texjo paq anetziˈn, nimku yabˈil i qˈanit tuˈn Jesús, ex nimku kyixkˈoj, a jun paqx n‑el lemimin; ex nim taqˈnil tajaw il, bˈajetz toj kyanminxjal; ex nimku moẍqetaq i jqet kywutz tuˈn.


Således agte man os; som Kristi Tjenere og Husholdere over Guds Hemmeligheder! 	 Tuˈnpetziˈn, qo kyqˈonka tzeˈnku jun mojil te Crist, a oqxenilte qeˈy, tuˈn t‑xi qqˈmaˈnjiˈy Tyol, a noq ewintaq ojtxe.


Men Stefanus, fuld af Nåde og Kraft, gjorde Undere og store Tegn iblandt Folket, 	 Nkubˈ tbˈinchintaq Esteban techil tipin Dios kyxolxjal, quˈn tuˈn nojnintaq tanmin tuˈnxjo tipin ex tkyˈiwbˈil Dios.


Men da Paulus gjorde Påstand på at holdes bevogtet til Kejserens Kendelse, befalede jeg, at han skulde holdes bevogtet, indtil jeg kan sende ham til Kejseren." 	 Me atzinte Pabl otaq tqane teˈ, tuˈn t‑xi nsmaˈn tzma Rom tukˈa tnejilxix kawil tuˈn tok toj xjelbˈil. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx xi nqˈmaˈn tuˈn tten toj tze, tzmaxi aj tten ambˈil weˈy, tuˈn t‑xi smet, chi Festo.


Men Herren stod hos mig og styrkede mig, for at Ordets Prædiken skulde fuldbyrdes ved mig, og alle Hedningerne høre det; og jeg blev friet fra Løvens Gab. 	 Me ate qAjaw ten wukˈiy, ex tzaj tqˈoˈn wipiˈn tuˈn nyoliˈn tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil kywutz nim xjal nya Judiyqe. Ex ax qAjaw mojin weˈy, tuˈn mi chin bˈajiˈy kyuˈn.


Og han siger til Manden, som havde den visne Hånd!"Træd frem her i Midten!" 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús te ichin: ¡Weˈksa, ex weˈkuy kywutzxjal!


"Se, min Tjener, som jeg har udvalgt, min elskede, i hvem min Sjæl har Velbehag; jeg vil give min Ånd over ham, og han skal forkynde Hedningerne Ret. 	 Atzin wejiˈy waqˈnil, a skˈoˈnxix, ex kˈuˈjlinxix wuˈn, ex nchin tzalaja tiˈj. Kˈwel nqˈoˈn nXewa toj tanmin. Ex ok k‑yolil tiˈj Nkawbˈila toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


thi i Tro vandre vi, ikke i Beskuelse 	 Naˈm qlonte luˈn, me ojtzqiˈn quˈn, ex loqo nqo bˈet tojjo qchwinqil tukˈa qnimbˈil.


Og denne lod Jason og de andre stille Borgen og løslod dem. 	 Me tuˈntzintla mi cheˈxa Jasón exqetziˈn tukˈa toj tze, kyij kyqˈoˈn pwaq te kyxel, ex tuˈntziˈn, bˈeˈx i tzaj tzaqpiˈn.


ej heller ublu Væsen eller dårlig Snak eller letfærdig Skæmt, hvilket er utilbørligt, men hellere Taksigelse. 	 Ex mi chi yoliˈn tiˈjjo yol te txˈixwejil, exqetziˈn yol, a ntiˈ kyajbˈin, ex jniˈ yaq. Quˈn tkyaqiljo lo nya wen te qe, qalaˈ qo yolin tiˈj aqˈbˈil chjonte te Dios.


Og se, du skal blive stum og ikke kunne tale indtil den Dag, da dette sker, fordi du ikke troede mine Ord, som dog skulle fuldbyrdes i deres Tid," 	 Me tuˈn mina xi tniminjiy a xi nqˈmaˈn tey, mina bˈantl tyoliˈn jaˈlin, tzmaxi ajxi tjapin tqˈijjo, a ma txi nqˈmaˈn tey.


Og når hun har fundet den, sammenkalder hun sine Veninder og Naboersker og siger: Glæder eder med mig; thi jeg har fundet den Drakme, som jeg havde tabt. 	 Exsin aj tjyettz tuˈn, ok chi tzajil ttxkoˈn jniˈ tukˈa exqetziˈn jniˈ t‑xjalil tiˈjile, ex ikyla aku txi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Chi tzalaja junx wukˈiy, quˈn tuˈn ma jyet tej npwaqa, a otaq txi naj.


Herren sagde til min Herre: Sæt dig ved min højre Hånd, indtil jeg får lagt dine Fjender under dine Fødder. 	 Xi tqˈmaˈn qMan Dios te wAjawa: Qekuy toj nman qˈobˈa kawil wukˈiy, ex kˈwel kyiˈjjo tajqˈoja wuˈn.


Men der kom en og meldte dem: "Se, de Mænd, som I satte i Fængselet, stå i Helligdommen og lære Folket." 	 Tzuntaqtzin nchi yolin, tej tkanin jun xjal, ex xi tqˈmaˈn kye: ¡Ayetzaj ẍi kux kyqˈoˈn toj tze, loqe kyeˈ nchi xnaqˈtzin kye xjal toj tnejil ja te naˈbˈl Dios!


og en af eder siger til dem: Går bort i Fred, varmer eder og mætter eder, men I ikke give dem det, som hører til Legemets Nødtørst, hvad gavner det? 	 ex qa at jun kyeˈ xi qˈmaˈnte: Kˈaˈ tli tibˈa. Qˈonk t‑xbˈaliˈn, ex kˈaˈ waˈn wen, noq tzeˈn taja. Ex qa mina xi tqˈoˈn a tililx tiˈj te t‑xmilil, ¿Titzin k‑ajbˈila ikyjo?


Da Herodes nu så, at han var bleven skuffet af de vise, blev han såre vred og sendte Folk hen og lod alle Drengebørn ihjelslå, som vare i Bethlehem og i hele dens Omegn, fra to År og derunder, efter den Tid, som han havde fået Besked om af de vise. 	 Tej tel tnikyˈ Herodes te, qa otaq kubˈ sbˈuˈn kyuˈn aj nabˈl, bˈeˈx tzaj tqˈoj kyiˈj. Ex bˈeˈx ex tqˈoˈn jun tkawbˈil, tuˈn kykubˈ bˈyetjo jniˈ kˈwal, a naˈmtaq kyjapin te kabˈe abˈqˈe, ayeˈ iteˈtaq toj Belén ex kykyaqil kojbˈil tiˈjile, tzeˈnku otaq kyqˈma aj nabˈl, qa otaq tzˈitzˈje jun nmaq kawil antza.


Men han svarede og sagde til dem: "Fordi det er eder givet at kende Himmeriges Riges Hemmeligheder; men dem er det ikke givet. 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: Ma tzaj tyekˈin Diosjo tumil kyeˈy, tuˈn tel kynikyˈa tiˈjjo a ewintaq ojtxe tiˈjjo Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj; quˈn metziˈn kyexjal nlay tzˈel kynikyˈ te.


Da oplod han deres Forstand til at forstå Skrifterne. 	 Kubˈsin tyolin Jesúsjo lo, tuˈntzintla tel kynikyˈjo t‑xnaqˈtzbˈin tiˈjjo jniˈ tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios


Og derfor takke også vi Gud uafladelig, fordi, da I modtoge Guds Ord, som I hørte af os, toge I ikke imod det som Menneskers Ord, men som Guds Ord (hvad det sandelig er), hvilket også viser sig virksomt i eder, som tro. 	 Tuˈnpetziˈn, kukx nqo qˈoˈn chjonte te qMan Dios, quˈn tej t‑xi kybˈiˈnjiˈy Tyol, a xi qqˈmaˈn kyeˈy, ma txi kynimiˈn, nya tzeˈnku tyol jun xjal, qalaˈ axix twutz Tyol Dios, a n‑aqˈnin toj kychwinqila jaˈlin, a ayiˈy ẍeˈx niminte.


Jesus siger til ham: "Jeg siger dig: ikke indtil syv Gange, men indtil halvfjerdsindstyve Gange syv Gange. 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús te: Nya noq oˈkxjo wuq maj, qalaˈ wuq majjo lajaj toj jun mutxˈ.


"Jeg er dine Fædres Gud, Abrahams og Isaks og Jakobs Gud." Da bævede Moses og turde ikke se derhen. 	 Ayin weˈ kyDios ojtxe t‑xjalila, ex ayin weˈ tDios Abraham, te Isaac, ex te Jacob. Bˈeˈxsin ok ten Moisés luˈlil tuˈn t‑xobˈil, ex mix jaw kaˈyin.


Men når I bide og æde hverandre, da ser til, at I ikke fortæres af hverandre! 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈn mi bˈaj kytxˈaˈn kyibˈa kyxolxa tuˈn yasbˈil, ex tuˈn mi bˈaj kybˈinchiˈn tzeˈnqeku txuk toj kˈul noq nkyxbˈayin kyibˈ. Quˈn qa ikyjo, aku chi el xitja kyxolxa te jun majx.


Thi dersom nogen kommer og prædiker en anden Jesus, som vi ikke prædikede, eller I få en anderledes Ånd, som I ikke fik, eller et anderledes Evangelium, som I ikke modtoge, da vilde I kønt finde eder deri. 	 Akula bˈajjo ikyjo kyxola, quˈn tiˈjkutziˈn jun paqx nxi kybˈinjiˈy nchi yolin tiˈj Jesús, exsin nya toj tumiltz, mikyxiˈ tzeˈnku nxi qqˈmaˈn kyeˈy; ex jun paqx nxi kykˈmoˈn noq jun xewbˈajxi, ex nya Xewbˈaj Xjan, a xi kykˈmoˈn te tnejil; ex jun paqx nxi kybˈiˈn juntl tqanil nyakuj te kolbˈil, me mikyxiˈ tzeˈnku Tbˈanil Tqanilxix Kolbˈil o kybˈiˈy.


Omskærelse har intet at sige, og Forhud har intet at sige, men det at holde Guds Bud. 	 Quˈn ntiˈ toklin jaˈlin qa tok qechil mo minaj, qalaˈ ate at tokliˈn, a kˈwel qbˈinchin tzeˈnku tajbˈil Dios.


Men vi ønske, at enhver af eder må udvise den samme Iver efter den fulde Vished i Håbet indtil Enden, 	 Me qajatlaˈy tuˈn kukx kybˈinchinjiˈy luˈn, nya noq oˈkx jaˈlin, qalaˈ toj tkyaqil kychwinqila, tuˈntzin tjapin bˈaj tkyaqiljo wen nkybˈinchiˈn, ex tuˈn ikyjo ok ktzajil kytzyuˈn, a nchi ayoˈn tiˈj toj kyaˈj.


ikke besvige, men vise al god Troskab, for at de i alle Måder kunne være en Pryd for Guds, vor Frelsers Lære. 	 Ex tuˈn mi chi elqˈin jun tiˈ exla qa tal netzˈ, qalaˈ tuˈn kyokx jikyinxix wen toj tkyaqil, tuˈn tel kynikyˈxjal, qa a xnaqˈtzbˈil tiˈj Dios ex Klolqe Jesús, tbˈanilxix.


Han tog straks Stridsmænd og Høvedsmænd med sig og ilede ned imod dem. Men da de så Krigsøversten og Stridsmændene, holdt de op at slå Paulus. 	 I ok chmoˈn xoˈl qˈaqˈ, exqetziˈn nejinel tuˈn tnejil xqˈuqil, ex i xi rinin jaˈ iteˈtaqxjal. Tej kylonte xjaljo tnejil xqˈuqil exqetziˈn jniˈ xoˈl qˈaqˈ, bˈeˈx xi kytzaqpiˈn tuˈn kybˈujin tiˈj Pabl.


Men Herren sagde: "Simon, Simon! se, Satan begærede eder for at sigte eder som Hvede. 	 Ex ikyl tqˈma tAjaw Tkyaqiljo kyjaluˈn: Simun, Simun, bˈintza: Ma qanajtz teˈ tuˈn tajaw il, tuˈn tyekajtza wen, tzeˈnkuˈ tuˈn t‑xtulit triy.


Men I, vogter eder; jeg har sagt eder alt forud. 	 Kykaˈyink kyibˈa. Tuˈnpetziˈn, ma txi nqˈmaˈn kyeˈy naˈmtaq tuˈn tul kanin ikyjo.


Ja, også når en Basun giver en utydelig Lyd, hvem vil da berede sig til Krig? 	 Ex ikyxjo tzeˈnku tqˈajqˈojil jun chun kyxol xoˈl qˈaqˈ; me qa noqx ntutin, ex ntiˈ tqˈajqˈojil twiˈ te txokbˈil, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel kynikyˈ te, qa il tiˈj tuˈn kyxiˈ toj jyoj qˈoj?


De sige til ham: Fordi ingen lejede os. Han siger til dem: Går også I hen i Vingården! 	 Me ankyeˈ xjal xi kyqˈmaˈn: Quˈn mix aˈl jun ma tzaj qˈmante qaqˈiˈn. Ex xi tqˈmaˈn ichin kye: Ku kyxiˈy aqˈnil toj wawala, ex kˈaˈ txi nchjoˈn twiˈ kykˈuˈja toj tumil tzˈaqle.


Desuden gjorde Jesus mange andre Tegn for sine Disciples Åsyn, som ikke ere skrevne i denne Bog. 	 Ex kubˈ tbˈinchin Jesús nimku techil tipin qwutza, tuˈn qkaˈylaja kyiˈj, a ntiˈ kubˈ tzˈibˈit tojjo uˈj lo.


for at han selv kunde fremstille Menigheden for sig som herlig, uden Plet eller Rynke eller noget deslige, men for at den måtte være hellig og ulastelig. 	 tuˈntzintla tkˈmoˈnte Ttanim, tzeˈnku jun t‑xuˈjil tbˈanilxix wen, a ntiˈ chˈin tkyˈi, ex ntiˈ chˈin tzˈil tiˈj, qalaˈ manyor xjanxix ex tzˈaqlexix.


Og jeg vil lade ske Undere på Himmelen oventil og Tegn på Jorden nedentil, Blod og Ild og rygende Damp. 	 Ktzajil nyekˈin nim techil toj kyaˈj; ex twutz txˈotxˈ k‑iwlil chikyˈ, qˈaqˈ, ex sibˈ, noq tuˈn qˈoj.


og hugge ham sønder og give ham hans Lod sammen med Hyklerne; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 Ex kˈwel kawin kujxix wen, majx kxel smaˈn toj qˈaqˈ te jun majx, junx kyukˈa xmiletzˈ, jaˈ k‑oqˈile, ex kchi juˈchˈile tste tuˈn kyixkˈoj.


Da begyndte han at forbande sig og sværge: "Jeg kender ikke det Menneske." Og straks galede Hanen. 	 Me oktzin ten Pegr qˈol qanbˈil tibˈajx, ex xi tqˈmaˈn: Twutz Dios, mi ojtzqiˈnx wejiˈy ichin wuˈn anetziˈn. Ex njawku oqˈ ekyˈ.


Men hun sagde: "Herre! ingen." Da sagde Jesus: "Heller ikke jeg fordømmer dig; gå bort, og synd ikke mere!" 	 Xi ttzaqˈwin tej qya: Mina, Tata; mix aˈl jun. Tuˈntziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús te: Ex ikyqinx wejiˈy. Nlay txi nqˈmaˈn tuˈn tkyima. Qalaˈ, kux txiˈy. Mi kubˈ tbˈinchin jun majljiy il lo.


idet I ophæve Guds Ord ved eders Overlevering, som I have overleveret; og mange lignende Ting gøre I." 	 Ikytziˈn ma bˈajel kyikyˈinejiˈy a Tkawbˈil Dios, tuˈn tpajjo kyij yekˈiˈn kyeˈy kyuˈn qtzan kytaˈẍa. Ex nimx txqantl nbˈaj kubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnqeku lo.


Thi når Gud ikke sparede Engle, da de syndede, men nedstyrtede dem i Afgrunden og overgav dem til Mørkets Huler for at bevogtes til Dom, 	 Quˈn mipe xkubˈ tnajsin Dios kyil angel xkubˈ kybˈinchin, aye o chex lipe tiˈj tajaw il; qalaˈ ma chex t‑xoˈn toj najin, ex ma chi kyij ttzaqpiˈn toj qxopin, kˈlonqe tuˈn kxbˈil, tzmaxi aj tpon tqˈijil paˈbˈin.


Og med ham hyklede også de øvrige Jøder, så at endog Barnabas blev dragen med af deres Hykleri. 	 Ex majqex kyeˈ txqantl nimil toj Antyokiy, a Judiyqe, ok lipe tiˈjjo t‑xmiletzˈil anetziˈn tuˈn tkaˈmin kykˈuˈj. Ex majxl te Bernabé ok lipe kyiˈj.


Thi vel har han modtaget min Opfordring; men da han er så ivrig, så er det af egen Drift, at han rejser til eder. 	 Quˈn tej qkubˈsin qwutza te, tuˈn t‑xiˈ juntl majl kyukˈiy, ox tzalajx wen, quˈn tuˈn otaqx kubˈ tbˈisin tuˈn t‑xiˈ lol kyeˈy.


Samvittigheden siger jeg, ikke ens egen, men den andens; thi hvorfor skal min Frihed dømmes af en anden Samvittighed? 	 tuˈntzintla mi kubˈ kybˈinchiˈn a nya wen tuˈn tbˈinchinte jun nimil toj twutzjo nya nimil, iˈchaqxla ntiˈ tkyˈi twutz Dios. Me qa ikyjo, aku bˈant tuˈn ttzaj tqanin weˈy kyjaluˈn: ¿Me tiquˈn nyolbˈiˈn wiˈja tiˈj jun tiˈ, a ntiˈ tkyˈi twutz Dios, exla qa at tkyˈi twutz jun aˈla?


Kaster altså ikke eders Frimodighed bort, hvilken jo har stor Belønning; 	 Tuˈntzin ikyjo, mi kyij kynajsin kynimbˈila tiˈj qMan Dios, quˈn axsin ktzajil qˈoˈnte tbˈanil chojbˈil, qa mi ẍi meltzˈaja kyiˈjxiy.


Eller når han beder ham om en Fisk, mon han da vil give ham en Slange? 	 ¿Mo txi kyqˈoˈn jun kan te, qa ma tqanin jun tchiˈ kyiẍ? ¡Mina!


Men han sagde: "Kom!" Og Peter trådte ned fra Skibet og vandrede på Vandet for at komme til Jesus. 	 Ku tzaja, chi Jesús. Ex jun paqx, tkuˈtz Pegr toj bark, ex xi bˈet tibˈaj aˈ, tuˈn tpon tkˈatz Jesús.


Men han sagde til ham: "Menneske! hvem har sat mig til Dommer eller Deler over eder?" 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ay wukˈa, ¿Ankye weˈ ma tzˈok qˈonwe te kawil kyxola, tuˈn tkubˈ npaˈnjiˈy, a at kyeˈy?


Men også du, Barnlille! skal kaldes den Højestes Profet; thi du skal gå foran for Herrens Åsyn for at berede hans Veje, 	 Atziˈn te, mil: Yolil Tyol Dios teˈ tbˈi k‑okil, a Dios nimxix toklin. Quˈn ay kˈwel nej twutzjo Kolil qˈmalte tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutz.


Men da Høvedsmanden hørte dette, gik han til Krigsøversten og meldte ham det og sagde: "Hvad er det, du et ved at gøre? denne Mand er jo en Romer." 	 Tej tbˈijtej yol lo tuˈn xoˈl qˈaqˈ, bˈeˈx xtaˈj qˈmalte te tnejil xqˈuqil, ex chiˈ kyjaluˈn: ¿Tzeˈntzin k‑okila luˈn tuˈn? ¡Te aj Rom te ichin! chiˈ.


Thi jeg siger eder: Uden eders Retfærdighed overgår de skriftkloges og Farisæernes, komme I ingenlunde ind i Himmeriges Rige. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mi chi oka tzeˈnku kye Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, a oˈkx kyajjo tuˈn tjapin kyuˈn kywutzxjal, me noq tukˈa tkaˈmin kykˈuˈj nkubˈ kybˈinchine. Quˈn qa mix japin kyuˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, mi chi okxa toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj.


frelste han os, ikke for de Retfærdigheds Gerningers Skyld, som vi havde gjort, men efter sin Barmhjertighed, ved Igenfødelsens Bad og Fornyelsen i den Helligånd, 	 ma qo klet, nya tuˈn qbˈinchbˈin nyakuj bˈaˈn, qalaˈ noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj. Ma txjet qanmin tuˈn, noq tuˈn ma qo itzˈje tkabˈ majin. Ex ma qo saqix tuˈn Xewbˈaj Xjan,


De sige til ham: "Kejserens." Da siger han til dem: "Så giver Kejseren, hvad Kejserens er, og Gud, hvad Guds er!" 	 Xi kytzˈaqwinxjal: Te nmaq kawil te Rom, chi chiˈ. Ex xi tqˈmaˈn Jesús kye: Tuˈnpetziˈn, kyqˈoˈnx kyejiˈy a ntqanin nmaq kawil te Rom, ex kyqˈoˈnxjiˈy a te Dios ntqanin.


Og jeg så en stor, hvid Trone og ham, som sad derpå; for hans Åsyn flyede Jorden og Himmelen, og der blev ikke fundet Sted for dem. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, nliy jun ma tij qˈuqbˈil, a sjanin kaˈyin, ex nliy Crist qˈuqletaq toj. Ex ajo txˈotxˈ ex kyaˈj bˈeˈx kchi kˈwel naj twutz Crist, ex mi chi knet te jun majx.


har Vidnesbyrd for gode Gerninger, har opfostret Børn, har vist Gæstfrihed, har toet helliges Fødder, har hjulpet nødlidende, har lagt sig efter al god Gerning. 	 Qa bˈaˈn jniˈ kybˈinchbˈin, qa ma chi ja kychˈiysin kyal toj wen, ex bˈaˈn nchi xkˈamin kyiˈjxjal toj kyja, ex qa o tzˈel kytxjoˈn tiˈj kyqan nimil, ex qa nchi mojin kyiˈjjo a nim n‑ikyˈx kyuˈn, ex kukx n‑ok tilil kyuˈn, tuˈn kybˈinchinte tkyaqiljo wen.


Men salige ere eders Øjne, fordi de se, og eders Øren, fordi de høre. 	 Me kyˈiwlinqexix kyeˈ, tuˈn nchi kaˈyiˈn kywutza, ex n‑el kynikyˈa te; ex nchi bˈin kyẍkyiˈn, ex n‑okx toj kywiˈy.


Så meget mere skulle vi altså, da vi nu ere blevne retfærdiggjorte ved hans Blod, frelses ved ham fra Vreden. 	 Atzin jaˈlin, ma qo ok tzˈaqle twutz qMan Dios, noq tuˈn tchkyˈel Jesús, a el chitj twutz cruz, tej tkyim. Tuˈnpetziˈn, ok qo tzaqpetil tjaqˈjo tqˈoj Dios, a tzul kanin.


og Livet blev åbenbaret, og vi have set og vidne og forkynde eder det evige Liv, som jo var hos Faderen og blev åbenbaret for os; - 	 Atzin Yoljo te Chwinqil lo, a o tzaj tyekˈin tibˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex awokuy o qo lonte, ex xi qqˈoˈn jun tqanil kywutz tkyaqil xjal. Ex ikyxjo, nqo qˈoˈn tqanil kyeˈy tiˈjjo chwinqil lo te jun majx. A chwinqil lo, ax Jesús, a attaq tkˈatz Manbˈaj, ex o tzaj tyekˈin tibˈ qeˈy.


Men Natten derefter stod Herren for ham og sagde: "Vær frimodig, thi ligesom du har vidnet om mig i Jerusalem, således skal du også vidne i Rom." 	 Tojxi junxil qnikyˈin, ok tyekˈin tAjaw Tkyaqil tibˈ te Pabl, ex tqˈma: Qˈinks tibˈa, Pabl, quˈn ikyxjo tzeˈnku ma yolin wiˈja tzaluˈn toj Jerusalén, ikytzin k‑okila tuˈn toj Rom.


Jeg har ikke skrevet til eder, fordi I ikke vide Sandheden; men fordi I vide den og vide, at ingen Løgn er af Sandheden. 	 Me nxi ntzˈibˈinjiˈy luˈn kyeˈy, nya noq mi n‑el kynikyˈa te twutzxix, quˈn n‑el kyeˈ kynikyˈ te. Ex bˈiˈn kyuˈn qa ntiˈ jun nya twutzx aku tzul kanin tiˈjjo a twutzxix.


Derfor, mine Brødre, elskede og savnede, min Glæde og Krans! står således fast i Herren, I elskede! 	 Tuˈntzintzjo, ayeqiˈy werman, a nimxix nqˈaqˈin nkˈuˈja kyiˈja, nim waja tuˈn nlon kyeˈy. Ikytziˈn ayeqiˈy ntzaljbˈila ex yekˈbˈil teˈ twutz waqˈnbˈiˈn. Mitzin tzˈel kytxalpin kyibˈa toj kynimbˈila tiˈj tAjaw Tkyaqil, qalaˈ kyinxsinjiˈy kyteˈn ikyjo a jikyin wen.


Ve eder, I blinde Vejledere! I, som sige: Den, som sværger ved Templet, det er intet; men den, som sværger ved Guldet i Templet, han er forpligtet. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xkol moẍ. Quˈn nkyqˈmaˈn qa at jun xjal xkubˈ tqˈmaˈn jun tyol, exsin ma kubˈ tqˈmaˈn tbˈi tnejil ja te naˈbˈl Dios tiˈj, nyaxix il tiˈj tuˈn tjapin bˈaj tyol tzeˈnkux tqˈma. Me qa ma kubˈ tqˈmaˈn jun tyol, exsin xkubˈ tqˈmaˈn tbˈi qˈanpwaq toj tnejil ja te naˈbˈl Dios tiˈj, ilxixpen teˈ tiˈj tuˈn tjapin bˈaj, chi chijiˈy.


Men det skete, medens Peter drog omkring alle Vegne, at han også kom ned til de hellige, som boede i Lydda. 	 Atzin te Pegr tzuntaq nbˈet teˈ qˈolbˈil kye nimil, ex xtaˈj lol kyeˈ najleqetaq toj tnam Lida.


Og han greb Dragen, den gamle Slange, som er Djævelen og Satan, og bandt ham for tusinde År 	 Ante angel ok ttzyuˈn ajo ma tijxix txuk, a iky kaˈyin tzeˈn xmatx, aj ma tij kan attaq ojtxe, a tajaw il, a satanás tbˈi; ex ok tkˈloˈn toj mil abˈqˈe.


Da trådte de hen og vækkede ham og sagde: "Mester, Mester! vi forgå." Men han stod op og truede Vinden og Vandets Bølger; og de lagde sig, og det blev blikstille. 	 Tuˈntziˈn, bˈeˈx okx kˈasin kyuˈn t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi kyqˈmaˈn te kyjaluˈn: ¡Xnaqˈtzil! ¡Xnaqˈtzil! Chˈix qxi mulqˈaj. Bˈeˈx jaw weˈks Jesús, exsin xi tmiyoˈntz kyqˈiqˈ exsiˈn tipin aˈ, a tzunxtaq jaw mayiyin, ex noq tuˈnjo tyol, bˈeˈx i kubˈ qen, ex jotx kubˈ nume.


genfødte, som I ere, ikke af forkrænkelig, men af uforkrænkelig Sæd, ved Guds levende og blivende Ord. 	 Quˈn ma chi itzˈjiˈy tkabˈ majin, nya tuˈn jun kytatiy tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a kkyimil; qalaˈ tuˈn Tyol Dios, a itzˈ, ex ktenbˈil te jun majx.


Og hvor I komme ind i en By. og de modtage eder, spiser der, hvad der sættes for eder; 	 Ajtzin kyokxa toj jun tnam, ex qa ma chi kubˈ tziyiˈn kyuˈnxjal antza, wen tuˈn t‑xi kywanjiˈy a ktzajil qˈoˈn kyeˈy.


Enos's Søn, Seths Søn, Adams Søn, Guds Søn. 	 Ataqtzin te Cainán kˈwalbˈajtaqtzin teˈ te Enós, a tkˈwaltaq Set, a tkˈwaltaq Adán. Ataqtzin te Adán tzajnin te Dios.


Men hver enkelt af os blev Nåden given efter Kristi Gaves Mål. 	 Me teyile junjunqe, exla qa junchˈin t‑xtalbˈil Crist, ma tzaj qˈoˈn junxilchaq qoklin, a tzeˈnkuxjo taj.


Tænker ikke, at jeg vil anklage eder for Faderen; der er en, som anklager eder, Moses, til hvem I have sat eders Håb. 	 Ma qe kykˈuˈja tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil Moisés tuˈn kykleta, quˈn toj kywutza qa ayiˈn weˈ nchinx patin kyeˈy twutz Dios. Me mina, quˈn atzin kpatil kyeˈ toj paˈbˈin twutz Dios, aku Moisés, quˈn mi njapin bˈajjo t‑xilin t‑xnaqˈtzbˈil kyuˈn.


Men vorder velvillige imod hverandre, barmhjertige, tilgivende hverandre, ligesom jo Gud har tilgivet eder i Kristus. 	 Qalaˈ, chi okxa wen, bˈunin kyanmiˈn jun tukˈa juntl. Kynajsinkuy kyila kyxola, tzeˈnku te Dios ma kubˈ tnajsin kyila tuˈn Crist.


I finde eder jo i, om nogen gør eder til Trælle, om nogen æder eder op, om nogen tager til sig, om nogen ophøjer sig, om nogen slår eder i Ansigtet. 	 Quˈn n‑ikyˈx kyuˈn kyeˈ nchi ok jkˈun kyeˈy, tuˈn kyajbˈiˈn kye; ex tuˈn kybˈaj sjilin kyuˈn; ex tuˈn kykubˈ sbˈuˈn kyuˈn; ex tuˈn kyel iˈjlin kyuˈn; expe tuˈn tbˈaj tzˈajchin toj kywutza kyuˈn.


I Mænd! elsker eders Hustruer, ligesom også Kristus elskede Menigheden og hengav sig selv for den, 	 Exsin ikyx kyejiˈy chmilbˈaj, kykˈuˈjlimqektzinjiˈy kyxuˈjila, tzeˈnku te Crist s‑ok tkˈuˈjlin Ttanim, ex xi tqˈoˈn tchwinqil tuˈn tpaj.


Og anden Gang blev Josef genkendt af sine Brødre, og Josefs Herkomst blev åbenbar for Farao. 	 Tej kyxtaˈj toj tkabˈ majin, xi tqˈmaˈn Jse: Ayiˈn weˈ kyitzˈiˈn. Tzmaxitziˈn, el tnikyˈ Faraón alkyetaq t‑xjalil Jse.


Have I Øjne og se ikke? Og have I Øren og høre ikke? Og komme I ikke i Hu? 	 ¿A iteˈ kywutza, me mina nkyloˈn? ¿Iteˈ kyẍkyiˈn, me mina nkybˈiˈn? ¿Minatzin naˈn kyuˈn?


Og det skete, da Jesus havde fuldendt disse Lignelser, drog han bort derfra. 	 Tej kybˈaj tqˈmaˈn Jesús kykyaqiljo techil, bˈeˈx xiˈ


som gav sig selv for vore Synder, for at han kunde udfri os af den nærværende onde Verden, efter vor Guds og Faders Villie, 	 Quˈn oˈkx te qAjaw Jesús xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn qpaj, tuˈn qklet te tkyaqil il tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tzeˈnkux taj qMan Dios.


Og Skarerne gave endrægtigt Agt på det, som blev sagt af Filip, idet de hørte og så de Tegn, som han gjorde. 	 Ok kychmoˈnxjal kyibˈ, ex kykyaqilx i bˈinxix wen tiˈjjo tqˈma Lip, quˈn ok kykaˈyin nim techil tipin Dios bˈant tuˈn.


Men i Kejser Tiberius's femtende Regeringsår, da Pontius Pilatus var Landshøvding i Judæa, og Herodes var Fjerdingsfyrste i Galilæa, og hans Broder Filip var Fjerdingsfyrste i Ituræa og Trakonitis's Land og Lysanias Fjerdingsfyrste i Abilene, 	 Nkawintaq te Poncio Pilat toj txˈotxˈ te Judey tojjo jweˈlajaj abˈqˈe tjaqˈ tkawbˈiljo nmaq kawil toj Rom, Tiberio tbˈi. Atzinte Herodes tzuntaq nkawin teˈ toj Galiley; atziˈn titzˈin, a Lip tbˈi, tzuntaq nkawin teˈ kyoj txˈotxˈ te Iturey ex toj Traconit. Ex kawiltaq teˈ Lisanias toj Abilinia.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I drage om til Vands og til Lands for at vinde en eneste Tilhænger; og når han er bleven det, gøre I ham til et Helvedes Barn, dobbelt så slemt, som I selv ere. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn nchi bˈaj bˈetjiˈy tkyaqil twutz txˈotxˈ xmoxil kyexjal tuˈn kynimin kyukˈiy tiˈjjo kynimbˈila. Ex ajtzin tkubˈ jun xjal kyuˈn, ma txi kyqˈoˈn toj il, tuˈn t‑xiˈ toj qˈaqˈ te jun majx tzeˈnku kyeˈ.


idet de få Uretfærdigheds Løn. De sætte deres Lyst i Vellevned om Dagen, disse Skampletter og Skændselsmennesker! De svælge i deres Bedragerier, medens de holde Gilde med eder; 	 Ok ktzajil nya wen kyibˈaj tuˈn Dios, tuˈn kybˈinchbˈin nya wen. Quˈn toj kywutz, jun tzaljbˈil tuˈn nxi kyqˈoˈn kyibˈ jun paqx tzeˈnku ntqanin tachbˈil kyxmilil. Ayejo xjal luˈn, jun txˈixwejil ex jun tzˈil kyxola, quˈn exla qa nchi waˈn kyukˈiy kyxol Ttanim Dios, me nchi jyoˈn tumil tuˈn kyok lipe tiˈj bˈinchj il.


Og den fjerde Engel basunede, og Tredjedelen af Solen og Tredjedelen af Månen og Tredjedelen af Stjernerne blev ramt, så at Tredjedelen af dem blev formørket, og Dagen mistede Tredjedelen af sit Lys og Natten ligeså. 	 Atzin tkyajin angel xi toqˈsin tchun, ex bˈeˈx kyˈixbˈe toxin tnej qˈij ex toxin tnej yaye, ex toxin tnej cheˈw. Ikytziˈn jun toxin tnej kye nchi kˈant toj kyaˈj bˈeˈx i kyij toj qxopin. Tuˈn ikyjo, ntiˈtaq tqoptzˈajiyil toj toxin qˈij ex toj toxin qnikyˈin.


hvis Tjener jeg er bleven ifølge den Guds Nådes Gave, som blev given mig ved hans Magts Virkekraft. 	 Ex noq tuˈn nimxix tipin t‑xtalbˈil qMan, ma chin ok tqˈoˈn te taqˈnil tiˈjjo Tbˈanil Tqanil lo.


Da skulle to Mænd være på Marken; den ene tages med, og den anden lades tilbage. 	 Tojjo qˈij anetziˈn, kabˈe ichin nchi aqˈnintaq toj kytxˈotxˈ. Jun teˈ kxel qˈiˈn, ex jun teˈ kyjel.


Og han fortalte dem det alt sammen og sendte dem til Joppe. 	 Atzin teˈ tbˈaj tqˈmaˈn tkyaqil tiˈjjo otaq bˈaj, bˈeˈx i xi tchqˈoˈn tzma Jope.


til Guds Menighed, som er i Korinth, helligede i Kristus Jesus, hellige ifølge Kald tillige med alle dem, der på ethvert Sted påkalde vor Herres Jesu Kristi, deres og vor Herres Navn: 	 te kyeˈy, ayiˈy Ttanim Dios toj tnam Corint, ayiˈy o chi el paˈn tuˈn Crist, a Jesús, tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn, ex o saqix kyanmiˈn tuˈn. Ex o chi oka te tajlal Ttanim Dios junx kyukˈa txqantl toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, ayeˈ nimilqe tiˈj tbˈi Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, a kyAjaw ex qAjaw te jun majx.


Jeg derimod har ikke gjort Brug af noget af dette. Jeg skriver dog ikke dette, for at det skal ske således med mig; thi jeg vil hellere dø, end at nogen skulde gøre min Ros til intet. 	 Me tzeˈnku weˈ, ntiˈ nchin qaniˈn kyeˈy, tuˈn ttzaj kyqˈoˈnjiˈy onbˈil weˈy. Ex nya ma txi ntzˈibˈiˈn wejiˈy luˈn kyeˈy, a tuˈn t‑xi kyxikybˈin tuˈn ttzaj kyqˈoˈn onbˈil weˈ. Bˈaˈntla qa wen tuˈn nkyim weˈ, tzeˈnku a tuˈn ttzaj ntzyuˈnjiˈy onbˈil kyeˈy. Quˈn tuˈn ttzaj ntzyuˈnjiˈy onbˈil, ax nyola kˈwel tzˈaq wibˈaja.


Thi mig synes, at Gud har fremstillet os Apostle som de ringeste, ligesom dødsdømte; thi et Skuespilere vi blevne for Verden, både for Engle og Mennesker. 	 Quˈn toj nwutza, a awoˈy tsanjil Jesús, ma qo kyij tqˈoˈn Dios te nyakuj ntiˈ qajbˈin, tzeˈnku jun ileqˈ, a o bˈant tiˈj tuˈn tkubˈ bˈyet. Ma qo okxa te jun kykaˈybˈil tkyaqil tchˈiysbˈin Dios tiˈj qmutxbˈil qibˈa; kywutz angel ex kywutz kykyaqilxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Thi I vide, at han også siden, da han ønskede at arve Velsignelsen, blev forkastet (thi han fandt ikke Rum for Omvendelse), omendskønt han begærede den med Tårer. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn, a tej tjapin bˈaj ambˈil te, tuˈntaq ttzaj tqˈoˈn ttata tkyˈiwbˈil tibˈaj, mix xaˈ tqˈoˈntl. Ex ntiˈtaql tumil tuˈn tetzinte majl, mixla qa kubˈsin twutz, ex oqˈ wen twutz ttata; me ntiˈtaql tumil tuˈn tkubˈ tkˈuˈj ttata tuˈn.


Zenas den lovkyndige og Apollos skal du omhyggeligt hjælpe på Vej, for at intet skal fattes dem. 	 Ex mojinqexa Zenas, a aj kawil, ex Apolos, ex qˈonxa tkyaqiljo a n‑ajbˈin kye toj kybˈe.


Thi ligesom Faderen oprejser de døde og gør levende, således gør også Sønnen levende, hvem han vil. 	 Quˈn ikyjo tzeˈnkuˈ te Dios, nchi jaw anqˈin kyimnin tuˈn, tuˈn t‑xi tqˈoˈn kychwinqil, exsin ikyx wejiˈy, a ayiˈn Tkˈwal Dios, aku txi nqˈoˈn chwinqil noq alqe wajiˈy tuˈn t‑xi nqˈoˈn.


Og han drev dem bort fra Domstolen. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx i etz lajoˈn kyexjal twutz kawil.


"Jeg ynkes inderligt over Skaren; thi de have allerede tøvet hos mig i tre Dage og have intet at spise. 	 Nchyoˈn nkˈuˈja kyiˈjjo xjal lo, quˈn ma bˈant‑xi oxe qˈij kytenbˈile qukˈa, ex ntiˈx chˈin o txi kywaˈn.


som han også siger hos Hoseas: "Det, som ikke var mit Folk, vil jeg kalde mit Folk, og hende, som ikke var den elskede; den elskede; 	 Tzeˈnku ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈj Oseas toj Tuˈjil Tyol: Ayetzin nya Ntanima, kchi tzajil ntxkoˈn, tuˈn kyok te Ntanima. Ex ayetzin nya kˈuˈjlinqe wuˈn, kchi okil nkˈuˈjliˈnch.


Og han siger til dem: "Den, som skiller sig fra sin Hustru og tager en anden til Ægte, han bedriver Hor imod hende. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Qa at jun ichin xkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, exsin qa ma jaw meje tukˈa juntl qya, aj kyˈaˈjiljo ichin ikyjo twutz tnejil t‑xuˈjil.


Og Stridsmændene flettede en Krone af Torne og satte den på hans Hoved og kastede en Purpurkappe om ham, og de gik hen til ham og sagde: 	 Ayetziˈn xoˈl qˈaqˈ kubˈ kyxpatxˈiˈn txˈiˈx, ex jax kyqˈoˈn toj twiˈ Jesús tzeˈnku jun toj twiˈ nmaq kawil. Ex ok kyktxuˈn tukˈa jun xbˈalin kyaq kaˈyin, tzeˈnkuxjo kye nmaq kawil, me noq te xmaybˈil tiˈj.


Hvem er den, som overvinder Verden, uden den, som tror, at Jesus er Guds Søn? 	 Ankye teˈ kxel tnimin qa a Jesús Tkˈwal Dios, apente kˈwel tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn tuˈn.


Thi om vi end vandre i Kødet, så stride vi dog ikke efter Kødet; 	 Twutzxix qa nqo bˈeta tukˈa jun qxmilila te twutz txˈotxˈ tzeˈnku kye txqantl, me mi nqo aqˈniˈn tzeˈnkuxjo nya bˈaˈn ntqanin qxmilila, quˈn ma qo oka tzeˈnku xol qˈaqˈ toj qnimbˈila.


Men Jesus svarede og sagde til ham: "Tilsted det nu; thi således sømmer det sig for os at fuldkomme al Retfærdighed." Da tilsteder han ham det. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Qbˈinchinku jaˈlin, quˈn ilxix tiˈj tuˈn tbˈant quˈn, tzeˈnkuxjo tkyaqiljo taj qMan. Ex bˈeˈx xi ttziyin Juan.


Og han befalede, af de skulde døbes i Jesu Kristi Navn. Da bade de ham om at blive der nogle Dage. 	 Ex xi tqˈmaˈn, tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tiˈj tumil tbˈi Jesucrist. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, kubˈsin kywutz te Pegr, tuˈn tkyij jun jteˈbˈintl qˈij kyukˈa.


Men Jesus svarede og sagde: "I vide ikke, hvad I bede om. Kunne I drikke den Kalk, som jeg skal drikke?" De sige til ham: "Det kunne vi." 	 Me ante Jesús xi ttzaqˈwin: Mi n‑el kynikyˈa teˈ ntzaj kyqaniˈn weˈy. ¿Ma akutzin tzikyˈx kyeˈ kyuˈn, tkyaqiljo jniˈ kkyˈelix wuˈn? Ex xi kyqˈmaˈn Santyaw tukˈax Juan te: Ok kkyˈelix qe quˈn.


Og jeg så en Engel stående i Solen, og han råbte med høj Røst og sagde til alle Fugle, som flyve midt oppe under Himmelen: Kommer og samler eder til Guds store Nadver 	 Ex jun paqx nliˈy jun angel waˈltaq twutz qˈij. Ex jaw ẍchˈin kujxix wen kye tkyaqiljo pichˈ, aye kˈutzqe, a nchi lipin twutz kyaˈj. Chiˈ kyjaluˈn: Ku kytzaja, ex kychmom kyibˈa, tuˈn kyula toj nmaq waˈn te tkawbˈil Dios,


den derimod, som ikke gør Gerninger, men tror på ham, som retfærdiggør den ugudelige, regnes hans Tro til Retfærdighed; 	 Me metzin qe tiˈjjo kolbˈil, ntiˈ tuˈn qaqˈnin tiˈj. Qalaˈ noq tuˈn qnimbˈil tiˈj qMan Dios, a nchi klet aj il tuˈn, ma qo ok tqˈoˈn te tzˈaqle twutz, ex ma qo klet tuˈn.


eller Tyve eller havesyge eller Drankere, ingen Skændegæster, ingen Røvere skulle arve Guds Rige. 	 exqetziˈn ileqˈ, exqetziˈn npon kykˈuˈj tiˈj nimku tiˈ, exqetziˈn txˈujtinel, ex xoˈl yol, ex jniˈ sbˈul.


da jeg i Mindet om dine Tårer længes efter at se dig, for at jeg må fyldes med Glæde, 	 Nimxix waja tuˈn tok nkaˈyiˈn juntl majl, ex tuˈn njaw ntzalaja wen tiˈja, quˈn tzunx ntzaj nnaˈnjiˈy, tzeˈnku tej tel qpaˈn qibˈ tukˈiy, quˈn ex ox tzˈoqˈxa wen wiˈja.


(men der var kommet Skibe fra Tiberias nær til det Sted, hvor de spiste Brødet, efter at Herren havde gjort Taksigelse): 	 Ex ax qˈijjo i kanin junjun bark, a tzajninqe toj tnam Tiberias, nchi pon kanin ttzi txˈotxˈ, nqayin jaˈ o qo bˈaj waˈniˈy, tej t‑xi tqˈoˈn Jesús chjonte kyiˈj wabˈj.


da skal det være eder alle og hele Israels Folk vitterligt, at ved Jesu Kristi Nazaræerens Navn, hvem I have korsfæstet, hvem Gud har oprejst fra de døde, ved dette Navn er det, at denne står rask her for eders Øjne, 	 Kˈaˈ txi qqˈmaˈn kyeˈy tuˈntzin tel kynikyˈ kykyaqilxjal aj Israel, qa oˈkx tiˈj tipin tbˈi Jesucrist te Nazaret ma qˈanit teˈ ichin lo waˈl kywutza. Atzin Jesús, axj kubˈ kybˈyoˈn twutz cruz, ma jaw anqˈin juntl majl tuˈn Dios.


Da de nu havde roet omtrent fem og tyve eller tredive Stadier, se de Jesus vandre på Søen og komme nær til Skibet, og de forfærdedes. 	 Tzmataq jun ajlabˈ tukˈa nikyˈjin qxilin bˈeta tibˈaj nijabˈ, tej t‑xi qkaˈyiˈn Jesús, nbˈettaq tibˈaj aˈ, tuˈn tpon kanin tkˈatz bark; ex bˈeˈx o jaw xobˈa te, quˈn mix ele qnikyˈa tiˈj.


Al uretfærdighed er synd, men der er synd, som ikke er til døden. 	 Twutzx tetz tkyaqil il, nya wen twutz Dios, me tuˈn Jesús, at il, a mi nqox tiˈn toj kyimin.


Og medens Peter var nedenfor i Gården, kommer en af Ypperstepræstens Piger, 	 Attaq Pegr twiˈ peˈn, tjaqˈ ja, teˈ tpon laqˈe jun txin tkˈatz, taqˈnilxjo tnejilxix pale.


og hvad enten eet Lem lider, lide alle Lemmerne med, eller eet Lem bliver hædret, glæde alle Lemmerne sig med. 	 Quˈn qa ma kyˈixbˈe jun tnej qxmilil, kykyaqilxjo txqantl ktnaˈbˈil kyixkˈoj. Ex qa ma txi kyqˈoˈnxjal jun nimsbˈil tiˈj jun tnej qxmilil, kykyaqilxjo txqantl nchi tzalaj junx.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som modtager, hvem jeg sender, modtager mig; men den, som modtager mig, modtager ham, som har sendt mig." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Ankye te kxel kˈmoˈn teˈ a kxel nchqˈoˈn, ayiˈn chin xel tkˈmoˈn. Ex ankye te kxel kˈmoˈn weˈy, a nMaˈn kxel tkˈmoˈn, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Hvorledes skulde da Skrifterne opfyldes, at det bør gå således til?" 	 Me qa ma kubˈ nbˈinchiˈn ikyjo, ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn tjapiˈn a tzˈibˈiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈaj tkyaqiljo ikyjo?


"Du er gået ind til uomskårne Mænd og har spist med dem." 	 Xi kyqanin: ¿Tiquˈn txaˈja qˈolbˈil kyeˈ xjal, a nya Judiyqe, ex tiquˈn xwaˈn kyukˈa? ¿Ma nyatzin bˈiˈn tuˈn, qa nya wenjo anetziˈn toj qkawbˈil?


Men næste Dag lode de Rytterne drage videre med ham og vendte selv tilbage til Borgen. 	 Ayetzin kyej xoˈl qˈaqˈ, aye i xiˈ tuˈn kyqan, bˈeˈx i meltzˈaj kyeˈ toj Jerusalén, tej qsqix. Ayetzin kyej, a iteˈkxtaq kyibˈaj chej, bˈeˈx xi kyiˈn kyeˈ kybˈe, junx tukˈa Pabl.


og Tørklædet, som han havde haft på sit Hoved, ikke liggende ved Linklæderne, men sammenrullet på et Sted for sig selv. 	 Ex majx tliˈ a bˈuˈẍ toktaq te potzbˈil twiˈ Jesús, nya junx iteˈkutaq kyukˈaˈ bˈuˈẍ aye ajbˈin te bˈaltzˈbˈilte; qalaˈ tjunalxtaq tkubˈ, chebˈex paqtzin wen.


for at vor Herres Jesu Navn må herliggøres i eder, og I i ham. efter vor Guds og den Herres Jesu Kristi Nåde. 	 Ikytziˈn, kjawil nimsit tbˈi qAjaw Jesucrist toj kychwinqila, ex ikyxjo kyeˈ ex kchi jawil nimsiˈn kywutz tkyaqil xjal noq tuˈn t‑xtalbˈil qMan Dios ex qAjaw Jesucrist.


Men han sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, der er ingen, som har forladt Hus eller Forældre eller Brødre eller Hustru eller Børn for Guds Riges Skyld, 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, a qa at jun xjal ma kyij ttzaqpiˈn tja, exqe ttata, ex t‑xuˈjil, exqe titzˈin, exqe ttziky, exqe tkˈwal, noq tuˈn tpaj Tkawbˈil qMan Dios,


Også med mange andre Ord vidnede han for dem og format dem, idet han sagde: "Lader eder frelse fra denne vanartede Slægt!" 	 Yolintzin Pegr kyukˈa yol luˈn ex txqantl, ex xi tqˈmaˈn jun tumil kyjaluˈn: Kypaˈmil kyibˈa kyiˈjjo xjal aj il, tuˈntzintla kykleta.


Al god Gave og al fuldkommen Gave er ovenfra og kommer ned fra Lysenes Fader, hos hvem der ikke er Forandring eller skiftende Skygge. 	 Quˈn tkyaqil oyaj bˈaˈn ex tkyaqiljo tbˈanilxix, kyja ntzaje teˈ toj kyaˈj, a ntzaj tqˈoˈn qMan Dios, ajo Bˈinchil teˈ twutz kyaˈj jniˈjo nbˈaj qoptzˈaje. A Dios ntiˈ jun tiˈ nkubˈ ttxˈixpintl; nya ikyjo tzeˈnku jun t‑xlekemil tiˈ, a nxi yekj.


Og Jesus sagde til dem: "Ser til, og tager eder i Vare for Farisæernes og Saddukæernes Surdejg!" 	 Tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Bˈaˈnqexa. Kykaˈyink kyibˈa noq cheˈxa tiˈjjo ttxˈamsbˈil kywa Parisey ex Sadusey.


Men Rygtet om dem kom Menigheden i Jerusalem for Øre, og de sendte Barnabas ud til Antiokia. 	 Ayetzin kyeˈ Ttanim Dios toj Jerusalén, tej kybˈin teˈ tqanil lo, xi kychqˈoˈn Bernabé tzmax Antyokiy.


Da sagde de til ham: "Hvor er han?" Han siger: "Det ved jeg ikke." 	 Bˈeˈxsin xi kyqanin te: ¿Jaˈtzin taˈye ichin anetziˈn? Ex xi tqˈmaˈn kye: Mi bˈiˈn wuˈnch.


Og de føre ham til det Sted Golgatha, det er udlagt: "Hovedskalsted" 	 Pon kyin toj jun najbˈil Gólgota tbˈi, atzin tzˈelpine bˈibˈaj ikyjo: Ja taˈ tbˈaqil twiˈ kyimnin.


David sov jo hen, da han i sin Livstid havde tjent Guds Rådslutning, og han blev henlagt hos sine Fædre og så Forrådnelse; 	 Me atzin yol lo, nya tiˈjx David nyolajtza, chi Pabl. Twutzx tetz, ma tzˈajbˈin te David kye t‑xjalil, tzeˈnxjo tzaj tqˈmaˈn Dios te. Ex qa otaqxi kyim, jax tanmin toj kyaˈj, junx kyukˈa ojtxe t‑xjalil. Me atzin t‑xmilil bˈeˈx el puqˈj.


Jeg siger eder, han skal skaffe dem Ret i Hast. Men mon Menneskesønnen, når han kommer, vil finde Troen på Jorden?" 	 Mina, quˈn ok kxel nqˈmaˈn kyeˈy, chi Jesúsjo, a qa liweyxix kchi elil kloˈn kyej xjal, a skˈoˈnqe. Me aj wul juntl majla, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, ¿Akupela chi jyet‑xjal wuˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a at kynimbˈil tzeˈnku tnimbˈiljo tal mebˈe qya?


Da sagde Pilatus til ham: "Du er altså dog en Konge?" Jesus svarede: "Du siger det, jeg er en Konge. Jeg er dertil født og dertil kommen til Verden, at jeg skal vidne om Sandheden. Hver den, som er af Sandheden, hører min Røst." 	 Tuˈnpetziˈn, xi ttzaqˈwin Pilat: ¿Aj kawiltzin tetza toj twutza? Xi ttzaqˈwin Jesús: Ayin weˈ nmaq kawil tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn. Quˈn ma chin itzˈje weˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn t‑xi nqˈmanjiˈy tkyaqil twutzxix. Kykyaqilxjo xjal, a kˈwel nimin teˈ twutzxix, ok kxel kybˈiˈn kykyaqiljo a nxi nqˈmaˈn.


Men en Herrens Engel talte til Filip og sagde: "Stå op og gå mod Syd på den Vej, som går ned fra Jerusalem til Gaza; den er øde." 	 Otaq bˈajjo ikyjo, jun t‑angel tAjaw Tkyaqil xi tqˈmaˈn te Lip kyjaluˈn: Bˈinchinku tibˈa, ex kux txiˈy kubˈl tojjo bˈe nxiˈ Jerusalén, tuˈn tkanin toj tnam Gaza, chi angel. N‑ikyˈxjo bˈe anetziˈn toj txˈotxˈ ntiˈ najbˈil toj.


Og dette er Dommen, at Lyset er kommet til Verden, og Menneskene elskede Mørket mere end Lyset; thi deres Gerninger vare onde. 	 Axixsin t‑xilin tkyaqiljo lo: Ma chin kanin tzaluˈn twutz txˈotxˈ te jun spikyˈin kyexjal. Me ayetzin xjal kykyˈeˈ tiˈjjo spikyˈin; qalaˈ tok tilil kyuˈn tuˈn kykyij toj qxopin, quˈn nya wenjo kybˈinchbˈin.


Hilser Maria, som har arbejdet meget for eder. 	 Kyqˈolbˈinxa Mariy, quˈn nimx o tzˈaqˈnin kyiˈja.


Og Tabernaklet og alle Tjenestens Redskaber bestænkede han ligeledes med Blodet. 	 Ex majx, ok tchitin Moisésjo chikyˈ tiˈjjo ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, a xbˈalin tten, junx kyukˈa kykyaqiljo laq, a nchi ajbˈintaq tojjo ja anetziˈn.


Denne Lignelse sagde Jesus til dem; men de forstode ikke, hvad det var, som han talte til dem. 	 Kubˈ tqˈoˈn Jesúsjo techil lo kywutzxjal, me mix ele kynikyˈ te, tiˈtaq tzˈelpineˈ tyol ikyjo.


Nogle sagde: "Det er ham;" men andre sagde: "Nej, han ligner ham." Han selv sagde: "Det er mig." 	 Attaq junjun nkyqˈmante: Atziˈn. Ex junjuntl nkyqˈmaˈntaq: Nya teˈ, bˈaˈnxi chˈime ikyx kaˈyiˈn. Me axjo ichin nqˈmante: Ikytziˈn. Ayin wejiˈy.


Og de skulle ikke lære hver sin Medborger og hver sin Broder og sige: Kend Herren; thi de skulle alle kende mig, fra den mindste indtil den største iblandt dem. 	 Tuˈntzintzjo, kyojjo qˈij anetziˈn, chi Diosjo, nya il tiˈj tuˈn tten jun xjal xnaqˈtzil kyeˈ txqantl, qa il tiˈj tuˈn tel kynikyˈ tiˈj tAjaw Tkyaqil, quˈn tkyaqil xjal k‑elil kynikyˈ weˈy; jniˈqe ma tij xjal ex jniˈqe tal netzˈ kˈwal.


Og da den sjette Time var kommen, blev der Mørke over hele Landet indtil den niende Time. 	 Teˈ tok kabˈlaj qˈij, ex tzmaxi toj oxe or te qale, bˈeˈx ok yupj twutz txˈotxˈ.


Men hvor I komme ind i en By eller Landsby, der skulle I spørge, hvem i den der er det værd, og der skulle I blive, indtil I drage bort. 	 Aj kykaniˈn toj jun tnam mo jun tal kojbˈil, kyjyoma tja jun xjal wen, tuˈn tok qe kykˈuˈja tiˈj. Ex ku kynajaˈn tukˈa toj tja, ajxi tpon qˈij tuˈn kyikyˈa.


Der stod et Kar fuldt af Eddike; de satte da en Svamp fuld af Eddike på en Isopstængel og holdt den til hans Mund. 	 Attaq jun xar tkubˈ antza, nojnin tukˈa jun wiq vin txˈamxix wen. Kux kymulin jun bˈuˈẍ toj, exsin ok kykˈloˈntz tiˈj jun tqˈobˈ tze, tuˈn tjapin tzma toj ttzi Jesús.


Så døder da de jordiske Lemmer, Utugt Urenhed, Brynde, ondt Begær og Havesygen, som jo er Afgudsdyrkelse; 	 Tuˈnpetziˈn, kytzaqpinkjiˈy tkyaqiljo nya bˈaˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ: Ex mina chi kyˈaˈjiˈn, ex mina chi kubˈ kybˈinchinjiˈy kykyaqiljo nya bˈaˈn ex jniˈ achbˈil, a ikyxjo tzeˈnku ntqanin ojtxe kyteˈn; ex mina pon kykˈuˈja tiˈjjo nimku tiˈ at tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn qa ma txi kyqˈoˈn kyibˈa tojjo luˈn, ok k‑okil te kydiosa ikyx tzeˈnku tuˈn kykˈulin twutzjo twutzbˈiyil.


Og de gave ham Vin at drikke med Myrra i; men han tog det ikke. 	 Xi kyqˈoˈn vin smaˈnx tukˈa taˈl mir te, tuˈn mina tnaˈyeku kyixkˈoj. Me mix xi tkˈwaˈne.


Og alle Folkeslagene skulle samles foran ham, og han skal skille dem fra hverandre, ligesom Hyrden skiller Fårene fra Bukkene. 	 Ex tkyaqil xjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ kchi ul chmet nwutza, ex kchi elil npaˈnjiˈy xjal jun tukˈa juntl, tzeˈnku jun kyikˈlel nchi el tpaˈn rit kyxol chiv.


Jesu Kristi Åbenbaring, som Gud gav ham for at vise sine Tjenere, hvad der skal ske snart, og han sendte Bud ved sin Engel og fremstillede det i Billeder for sin Tjener Johannes, 	 Ajo yol lo, kubˈ tyekˈin Dios te Jesucrist, tuˈntzintla tkubˈ tchikyˈbˈin Jesús kye tkyaqil nimil, aye nchi ajbˈin te, tuˈn tel kynikyˈ tiˈjjo a il tiˈj tuˈn tbˈaj liwey. A Jesucrist tzaj tsmaˈn jun t‑angel qˈmalte wey, a ayiˈn Juan, a taqˈnil Jesucrist.


hvem Gud vilde tilkendegive, hvilken Rigdom på Herlighed iblandt Hedningerne der ligger i denne Hemmelighed, som er Kristus i eder, Herlighedens Håb, 	 Quˈn taj Dios tuˈn tkubˈ yekˈit twutz tkyaqil Ttanim, tuˈn tel tnikyˈ tiˈjjo t‑xim, a ewintaq. Iky t‑xim Diosjo kyjaluˈn: Qa tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ at kyoklin junx, tuˈn kyok te Ttanim Dios, ex tuˈn tokx Jesucrist toj kyanmin. Ex noq tuˈn at Crist toj qanmin, loqo nqo ayoˈn tukˈa tqˈuqbˈil qkˈuˈj, tuˈn qpoˈn junx tukˈa toj kyaˈj, jaˈ qo jawila nimsin tuˈn.


Thi Gud bestemte os ikke til Vrede, men til at vinde Frelse ved vor Herre Jesus Kristus, 	 Quˈn nya ma qo tzaj tqˈoˈn te Dios tuˈn tikyˈx jun kawbˈil quˈn, kujxix te jun majx, qalaˈ noq oˈkx tuˈn qklet tuˈn qAjaw Jesucrist,


at være sindige, kyske, huslige, gode, deres egne Mænd undergivne, for at Guds Ord ikke skal bespottes. 	 ex tuˈn tten kynabˈl, ex tuˈn kyok tzˈaqle toj tkyaqil, ex tuˈn tok tilil kyuˈn toj kyaqˈin toj kyja, ex tuˈn kyoyin jun tiˈ te juntl, ex bˈaˈn tuˈn kyniminte kychmil toj tkyaqil, tuˈntzin mi tzˈel kyiˈjlinxjal Tyol Dios.


Vide I ikke, at de, som udføre de hellige Tjenester, få deres Føde fra Helligdommen, de, som tjene ved Alteret, dele med Alteret? 	 Quˈn bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, qa aye aqˈnil toj tnejil ja te kynaˈbˈl aj Judiy Dios, at kyoklin tiˈjjo jniˈ oyaj, a nxi kyqˈoˈn aj Judiy twutz Dios. Ex ikyjo ayeˈ nchi kubˈ bˈyoˈnte aluˈmj te chojbˈil kyilxjal, ex attaq kyoklin tuˈn kychyoˈn tiˈjjo tchibˈjil aluˈmj.


Men I skulle få Kraft, når den Helligånd kommer over eder; og I skulle være mine Vidner både i Jerusalem og i hele Judæa og Samaria og indtil Jordens Ende." 	 Me metzin kyeˈ, aj tul Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, kxel tqˈoˈn kyipiˈn, tuˈn kyxiˈy yolil wiˈja, a t‑xilin Tkawbˈil Dios, toj Jerusalén, toj tkyaqil Judey ex Samaria ex toj tkyaqiljo najchaq txˈotxˈ, chi Jesús.


Derfor avledes der også af en, og det en udlevet, som Himmelens Stjerner i Mangfoldighed og som Sandet ved Havets Bred, det, som ikke kan tælles. 	 Ikytzintzjo tzeˈn te Abraham, tej chˈixtaq tjapin kanin toj tqˈij tuˈn tkyim, ul jun tkˈwal, tuˈn tel poqˈin tyajil nyakutlaj iky kybˈajjo tzeˈnqeku cheˈw twutz kyaˈj, ex tzeˈnkutlaˈ tzˈawin ttzi ttxuyil aˈ, a nlay bˈant tajlet.


Thi Herodes havde grebet Johannes og bundet ham og sat ham i Fængsel for sin Broder Filips Hustru, Herodias's Skyld. 	 Otaq kux tjpuˈn Herodes Juan toj tze, kˈloˈntaq wen tukˈa kxbˈil, noq tuˈn tpaj Herodías, a t‑xuˈjil, a t‑xuˈjlbˈin Lip, a titzˈin,


Og de gik ud og flyede fra Graven; thi Skælven og Forfærdelse betog dem; og de sagde ikke noget til nogen; thi de frygtede. 	 Ayetzintzjo qya, bˈeˈx i etz toj jul, me nchi bˈaj luˈlintaq wen tuˈn kyxobˈil, ex bˈeˈx i aj, me mix alqe xi kyqˈmaˈn tuˈn kyxobˈil.


Men ingen kan gå ind i den stærkes Hus og røve hans Ejendele, uden han først binder den stærke, og da kan han plyndre hans Hus. 	 Atx juntl tumil: Qa taj jun ileqˈ tzˈokx elqˈil toj tja jun xjal nim tipin, nlay bˈant telqˈin, qa mi xkubˈ kˈlet tajaw ja nej. Ikytzin toke tajaw iljo tzeˈnku tajaw ja lo, quˈn a tajaw jniˈ xjal aye tzyuˈnqe tuˈn. Me ayin weˈ ma chin kanbˈin tiˈj tajaw il. Tuˈnpetziˈn, nchi ex nlajonjiˈy taqˈnil toj kyanmin xjal.


hvem Gud fremstillede som Sonemiddel ved Troen på hans Blod for at vise sin Retfærdighed, fordi Gud i sin Langmodighed havde båret over med de forhen begåede Synder, 	 Ma tzˈajbˈin tchkyˈel Jesucrist tuˈn qMan Dios te chojbˈil qil, tej tkyim twutz cruz te qxel, aj qa ma qo nimin tiˈj. Ma bˈantjo luˈn noqtzin tuˈn tyekˈin qa ate Dios tzˈaqlexix. ¿Me tiˈn xbˈaj kyukˈa xjal ojtxe, tej naˈmtaq tkyim Jesús? Ma tzikyˈx tnaˈljtz il tuˈn Dios, a otaq bˈant kyuˈnxjal ojtxe, aye a xi kynimin qa iltaq tiˈj tuˈn tul Kolil.


Jesus så Nathanael komme til sig, og han siger om ham: "Se, det er sandelig en Israelit, i hvem der ikke er Svig." 	 Tej t‑xi tkaˈyin Jesús chˈixtaq tpon Natanael tkˈatz, ex ok tqˈmaˈn tiˈj: Lu jun xjal lo, jun aj Israel tukˈa tkyaqil tanmin, mina njawje tkˈuˈj.


Men det blev vitterligt over hele Joppe, og mange troede på Herren. 	 El tqaniljo lo toj tkyaqil tnam te Jope, ex nimx txqan xjal nimin tiˈj tAjaw Tkyaqil.


Men Loven kom til, for at Faldet kunde blive større; men hvor Synden blev større, der blev Nåden end mere overvættes, 	 Ante ojtxe kawbˈil ma tzul, noq tuˈn tyekˈinku il. Me atzaj teˈ xchˈiy kyilxjal, atzin t‑xtalbˈil Dios nimxixtl tuˈn tkubˈ tiˈj tkyaqil il tuˈn.


Og han har i et Syn set en Mand, ved Navn Ananias, komme ind og lægge Hænderne på ham, for at han skulde blive seende." 	 ex ma tzˈiwliy tuˈn toj twutzikyˈ, qa ma tzˈokxa, ex qa ma chi kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈa tibˈaj, tuˈn tkaˈyin juntl majl.


så jeg undervejs midt på Dagen, o Konge! et Lys fra Himmelen, som overgik Solens Glans, omstråle mig og dem, som rejste med mig. 	 Me tzuntaq nchin bˈeta ikyjo, otaq tzikyˈ kabˈlaj qˈij, teˈ nlontiˈy jun nim tspikyˈimil, tzaj qoptzˈaj toj kyaˈj, a nimxix chˈintl tqoptzˈajiyil tzeˈnku tqan qˈij, a ox tilkˈajxix wiˈjaliˈy ex kyiˈjjo a nchi bˈettaq wukˈiy.


Men han bede i Tro, uden at tvivle; thi den, som tvivler, ligner en Havets Bølge, der drives og kastes af Vinden. 	 Me atziˈn, kxel tqanin tukˈa tnimbˈil, ex nya nkaˈmin tkˈuˈj tzeˈnku aˈ te ttxuyil aˈ, n‑ul piqˈj ex n‑ajl tiˈj tuˈn kyqˈiqˈ.


Disse gik nu til Filip, som var fra Bethsajda i Galilæa, og bade ham og sagde: "Herre! vi ønske at se Jesus." 	 Ex attaq jun qukˈiy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, Lip tbˈi, tzajnin toj tnam Betsaida toj ttxˈotxˈ Galiley. Aye aj Grecia i tzaj laqˈe tkˈatz Lip, ex i kubˈsin kywutz te: Tata, noq same, qajatlaˈy tuˈn qyoliˈn tukˈa Jesús.


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 Axit qMan Dios ex qAjaw Jesucrist kyˈiwlil kyeˈy tukˈa tkyaqil tnukˈbˈil ex t‑xtalbˈil kyibˈaja.


Og deres Pines Røg opstiger i Evighedernes Evigheder; og de have ikke Hvile Dag og Nat, de, som tilbede Dyret og dets Billede, og enhver, som tager dets Navns Mærke. 	 Ex atzin tsibˈiljo a k‑ikyˈix kyuˈn, kjawix te jun majx, ex ntiˈ oybˈil tiˈj qˈijl ex qnikyˈin kyejo i kˈulin twutzjo ma tij txuk, ex tiˈjjo twutzbˈiyil, exqetziˈn xi kytziyin tuˈn tok kyechil, a tbˈi.


at ikke nogen er en utugtig eller en vanhellig som Esau, der for een Ret Mad solgte sin Førstefødselsret. 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa tuˈntzintla ntiˈ jun twiˈ kyˈaˈjil, a bˈinchil il, kyxola. Quˈn kaˈnpejiy te Esaú toj Tuˈjil Tyol Dios. Noq tuˈn tpaj jun twa, el tiˈjlin a otaq tzaj tqˈoˈn Dios te, a nim toklin te tnejil tkˈwaljo ttata.


hvorved den daværende Verden gik til Grunde i en Vandflod. 	 Me tuˈnxjo aˈ, kubˈ tyuchˈin Dios tkyaqil.


Men han sagde til dem: Det har et fjendsk Menneske gjort. Da sige Tjenerne til ham: Vil du da, at vi skulle gå hen og sanke det sammen? 	 Atzin te tajaw aqˈuntl xi tqˈmaˈn: Atla jun ajqˈoj xkubˈ bˈinchin teˈ ikyjo wiˈja. Xi kyqˈmaˈn taqˈnil te: ¿Mej qa ma qoˈxa xbˈoqil teˈ maˈ kˈul toj triy? chi chiˈ.


Og han gik ind i Helligdommen og begyndte at uddrive dem, som solgte, 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, okx Jesús tojjo tnejil ja te nabˈl Dios, exsin ok ten lajol kyeˈ jniˈ xjal, a tzuntaq nchi kˈayin.


Det er nok for ham med denne Straf, som han har fået af de fleste, 	 Quˈn atzin kawbˈil kuj kubˈ kyqˈoˈn tibˈajjo xjal lo, ¡Tukˈaxjo jaˈlin!


Thi i Mose Lov er der skrevet: "Du må ikke binde Munden til på en Okse, som tærsker." Er det Okserne, Gud bekymrer sig om, 	 quˈn tzˈibˈinl taˈye toj tkawbˈil Moisés ojtxe: Mi tzˈok tjtzˈoˈn ttzi wakx, a nwaˈbˈin triy, noq tuˈn mi jawe tiˈnku chˈin twa triy, quˈn luˈ nwaˈbˈin tiˈj. Atzin n‑ele luˈn nya oˈkxsa nyoline kyiˈj aluˈmj.


Thi jeg frygtede for dig, efterdi du er en streng Mand; du tager, hvad du ikke lagde, og høster, hvad du ikke såede. 	 quˈn tuˈn bˈeˈx saj nxobˈila tey, quˈn kuj xjal te. Njaw tiˈnjiy, a nyay nkubˈ qˈonte, ex njaw tchmonjiy twutz awal, a nyay nkux awante.


Og på hendes Pande var skrevet et Navn, en Hemmelighed: Babylon den store, Moderen til Jordens Skøger og Vederstyggeligheder. 	 Ex toktaq jun bˈibˈaj tiˈj tplaj, a mix aˈl aku tzˈel tnikyˈ te, a ntqˈmaˈn: A nim tnam Babilonia, a kynana kykyaqil kyˈaˈjil, ex ttxuyil jniˈ ttzˈilil kyachbˈilxjal twutz txˈotxˈ.


Og de søgte at gribe ham, men de frygtede for Mængden; thi de forstode, at han sagde denne Lignelse imod dem; og de forlode ham og gik bort. 	 Tetziˈn tkubˈ tyolin Jesús ikyjo, bˈeˈxtaq xi qˈiˈn toj tze kyuˈn kynejil Judiy, quˈn bˈeˈx el kynikyˈ te techil, qa kyiˈjtaq nyoline. Me bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn, tuˈn kyxobˈil kye xjal.


Thi hvad gavner det et Menneske, om han vinder den hele Verden, men må bøde med sin Sjæl? Eller hvad kan et Menneske give til Vederlag for sin Sjæl? 	 Quˈn ¿tiˈxsila tajbˈin tuˈn tkanbˈit tkyaqiljo ajbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, exsin tuˈn tnaj tanmin? ¿Ma akutzin tzˈok tkyaqil tqˈinimil te klol tanmin?


at I på den Tid, uden for Kristus, vare udelukkede fra Israels Borgerret og fremmede for Forjættelsens Pagter, uden Håb og uden Gud i Verden. 	 Quˈn kyojjo qˈij ojtxe, ntiˈtaq Crist bˈiˈn kyuˈn, ex nimxtaq nchi qˈojiˈn kyukˈa aj Judiy, a skˈoˈnqe tuˈn Dios, ex ntiˈtaq tumil tuˈn kykyija toj wen tukˈa Dios. Ntiˈtaq Dios toj kyanmiˈn tuˈn nya nimilqetaqa, ex ntiˈtaq jun qˈuqbˈil kykˈuˈja tiˈj jun akˈaj kychwinqila, aj kykyima.


Men ved Midnat bade Paulus og Silas og sang Lovsange til Gud; og Fangerne lyttede på dem. 	 Me otaqla tzˈok nikyˈjin aqˈwil ikyjo, tzmataq nnaˈn Pabl Dios junx tukˈa Silas, ex nchi bˈitzintaq bˈitz te Dios. Ayetzin kye txqantl xjal, a iteˈkuxtaq toj tze, tzuntaq nchi bˈin kyeˈ.


Da nu Judas, som forrådte ham, så, at han var bleven domfældt, fortrød han det og bragte de tredive Sølvpenge tilbage til Ypperstepræsterne og de Ældste og sagde: 	 Ante Judas, a xi kˈayinte, tej tok tkaˈyin tkyij bˈant tiˈj tuˈn tkyim Jesús, ulx toj tkˈuˈj, ex bˈeˈx aj tmeltzˈin aj lajaj toj kaˈwnaq saqpwaq tzaj ttzyuˈn kye kynejil pale exsin kynejilxjal aj Judiy,


Thi så mange, som Guds Forjættelser ere, i ham have de deres Ja; derfor få de også ved ham deres Amen, Gud til Ære ved os. 	 Quˈn tkyaqiljo ntqˈmaˈn Dios, o japin bˈaj tukˈa Crist. Tuˈnpetziˈn, at tqˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈjjo Tyol, a twutzxix, ex nqo nimsin tbˈi, ex nxi qqˈmaˈn qa ikyxjo.


men jeg bekæmper mit Legeme og holder det i Trældom, for at ikke jeg, som har prædiket for andre, selv skal blive frkastet. 	 Ikyqintzin wejiˈy tzeˈnku jun rinil ex jun bˈujil, nkubˈ ntzyuˈn wibˈa tuˈn nkanbˈintejiˈy jun oyaj toj kyaˈj, ex tuˈn mi chin eliˈy toj ntxˈixewa, quˈn qa otaq chin bˈaj xnaqˈtzin kyiˈj txqantl, exsin mi chin kanbˈintza.


Men han sagde: "I Mænd, Brødre og Fædre, hører til! Herlighedens Gud viste sig for vor Fader Abraham, da han var i Mesopotamien, førend han tog Bolig i Karan. 	 Xi ttzaqˈwin Esteban kyjaluˈn: Ayiˈy nxjalil, ex noq sameqiˈy tata, kybˈinkuy nyola. A qMan Dios, a nimxix toklin, xi tyekˈin tibˈ te ojtxe qxeˈchil Abraham, tej najletaq toj txˈotxˈ te Mesopotamia, atxix tej naˈmtaq t‑xiˈ najal toj txˈotxˈ te Harán,


Dersom nogen har Øre, han høre! 	 Aˈlchaqx kyetz k‑okil bˈinte lo, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kybˈiˈn.


Men Saulus, som også kaldes Paulus, blev fyldt med den Helligånd, så fast på ham og sagde: 	 Atzin te Saulo, a Pabljo juntl tbˈi, nojnintaq tanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan, xi kyimxix toj twutz yuẍ,


Således er der også skrevet: "Det første Menneske, Adam, blev til en levende Sjæl;"den sidste Adam blev til en levendegørende Ånd. 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin tnejil ichin Adán, ma tzaj tqˈoˈn qchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex ikyxjo tkabˈ Adán, a Jesús, ex ma tzul te qˈol chwinqil te qe te jun majx.


"Ve dig, Korazin! ve dig, Bethsajda! thi dersom de kraftige Gerninger, som ere skete i eder, vare skete i Tyrus og Sidon, da havde de for længe siden omvendt sig i Sæk og Aske. 	 ¡Ay! Nimx bˈisbˈajil kyeˈy, a ayiˈy aj tnam Corazín exsin aj Betsaida. Noqit kyojjo tnam Tiro ex Sidón ma chi bˈant teˈ yekˈbˈil wipiˈn, a ma chi bˈant kyxola, ojtxetla tzˈajtz tiˈj kyanminxjal, ex matla kubˈ kyyekˈin jun txˈixpibˈl toj kychwinqil, noq tuˈn tok kyqˈoˈn kyxbˈalin te bˈisbˈajil, noq tuˈn tpaj kyil, ex tuˈn tjaw kychtoˈn tzaˈj toj kywiˈ, te jun yekˈbˈil qa ma tzˈajtz tiˈj kyanmin.


Da talte Jesus til Skarerne og til sine Disciple og sagde: 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok ten Jesús yolil kyukˈaxjal ex qukˈiy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin. Chiˈ kyjaluˈn:


Og I vide, at han blev åbenbaret for at han skulde borttage Synderne; og der er ikke Synd i ham 	 Ex bˈiˈn kyuˈn, qa ul Jesús tzaluˈn twutz txˈotxˈ te najsil qil, quˈn oˈkx te Jesús ntiˈ il xbˈant tuˈn.


idet I dels selv ved Forhånelser og Trængsler bleve et Skuespil, dels gjorde fælles Sag med dem, som fristede sådanne Kår. 	 Quˈn atku junjun maj, ma chi ok yisoˈn junjun kyeˈ, ex iteˈ junjun ma chi ok bˈyoˈn kywutzxjal. Me iteˈ junjuntl ok kymujbˈin kyibˈ kyukˈa txqantl nimil, qˈol jun tumil tuˈn tjaw kyin kyibˈ toj kynimbˈil, tej tul kaniˈn nya bˈaˈn tzeˈnku luˈn kyiˈj, noq tuˈn tpaj kynimbˈil.


Eller hvilken Konge, som drager ud for at gå i Kamp imod en anden Konge, sætter sig ikke først hen og rådslår, om han er mægtig til med ti Tusinde at møde den, som kommer imod ham med tyve Tusinde? 	 Ex ikyxjo, qa at jun nmaq kawil tibˈaj jun ma tij tnam, taj tuˈn tjyon qˈoj tukˈa juntl nmaq kawil, ¿Ma nyapetzila nej kˈwel qe ximilte, aj qa tukˈa lajaj mil xoˈl qˈaqˈ, aku xkye tiˈjljo tajqˈoj, a lipche winqin mil xoˈl qˈaqˈ tiˈj?


Også eder, som fordum vare fremmedgjorte og fjendske af Sindelag i eders onde Gerninger, 	 Najchaqtaq otoˈye ojtxe tkˈatz Dios, ex ajqˈojqotaq tiˈj toj qanmin, noq tuˈn tpaj qbˈinchbˈin nya bˈaˈn.


Jesus svarer: "Det er den, hvem jeg giver det Stykke Brød, som jeg dypper." Så dypper han Stykket og tager og giver det til Judas, Simons Søn, Iskariot. 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: Kˈwelix wakˈsin chˈin pan, ex anqe kxel nqˈoniˈy, atziˈn. Ikytziˈn, kux takˈsin jun piẍ pan toj laq, exsin xi tqˈoˈn te Judas Iscariot, a tkˈwal Simun.


Thi jeg vil, at I skulle vide, hvor stor en Kamp jeg har for eder og for dem i Laodikea og for alle, som ikke have set mit Åsyn i Kødet, 	 Wajbˈila tuˈn kybˈintiˈy, qa tok tilil wuˈn kujxix wen, tuˈn kyel wena toj kynimbˈila, ex ikyxjo kyeˈ aj tnam Laodicey, ex kykyaqilxjo a naˈmx wiwliˈy kyuˈn.


Thi således elskede Gud Verden, at han gav sin Søn den enbårne, for at hver den, som tror på ham, ikke skal fortabes, men have et evigt Liv. 	 Quˈn nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios kyiˈjxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ma chin tzaj tchqˈoˈn, a ayiˈn Tkˈwal junchˈin, tuˈntzin kykyaqiljo a kchi nimil wiˈja nlay chi naj, qalaˈ ktenbˈil kychwinqil te jun majx.


Og hele Folket så ham gå omkring og love Gud. 	 Kykyaqilxjo lonte tej tbˈet, ex tej tnimsin tbˈi Dios,


Forman Trælle til at underordne sig under deres egne Herrer, at være dem til Behag i alle Ting, ikke sige imod, 	 Ex ikyxjo, qˈonxa kynabˈl aqˈnil, tuˈn tkubˈ kynimin tajaw aqˈuntl toj tkyaqil, ex tuˈn kyok te tbˈanil xjal, tuˈntzintla mibˈin chi tzaqˈwin, ex tuˈntzin ttzalaj tajaw aqˈuntl kyiˈj.


Havde vi været til i vore Fædres Dage, da havde vi ikke været delagtige med dem i Profeternes Blod. 	 Ex nkyqˈmaˈn: Noqit otaq qo itzˈje tojjo kyqˈijil qtzan qchman ojtxe, nyajinqotla xqo mojin tuˈn kybˈyetjo yolil Tyol Dios.


Og den første gik hen og udgød sin Skål over Jorden, og der kom slemme og onde Bylder på de Mennesker, som havde Dyrets Mærke, og dem, som tilbade dets Billede. 	 Ex atzin tnejil angel xi tqonjo tlaq tibˈaj txˈotxˈ. Ex kyibˈajjo kykyaqiljo xjal, a toktaq techiljo ma tij txuk kyiˈj, exqetziˈn aye nchi kˈulintaq twutzjo twutzbˈiyil, bˈeˈx etz jun txˈaˈk kyiˈj, a nya wen ex manyor taqˈlinx.


Men søger først Guds Rige og hans Retfærdighed, så skulle alle disse Ting gives eder i Tilgift. 	 Tuˈnpetziˈn, kyjyomtziˈn Tkawbˈil qMan toj kyaˈj te tnejil, ex kybˈinchinkujiˈy a tzˈaqle toj twutz, ex okpetzin ktzajil kykˈmoˈntza tkyaqiljo txqantl.


Og da han intet havde at betale med, bød hans Herre, at han og hans Hustru og Børn og alt det, han havde, skulde sælges, og Gælden betales. 	 Me ntiˈtaqx tumil tzeˈn tten tuˈn tchjet tuˈn. Atziˈn kubˈ tbˈisin tajaw kˈas, tuˈn t‑xi kˈayit te aqˈnil te jun majx kyexjal, me tukˈax t‑xuˈjil ex kyukˈax tkˈwal ex tkyaqiljo jniˈ attaq te, tuˈntzintla tchjetjo tkˈas.


Da siger Jesus til dem: "Frygter ikke! går hen og forkynder mine Brødre, at de skulle gå bort til Galilæa, og der skulle de se mig." 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús kye: Mi chi xobˈa. Ku kyxiˈy qˈmalte kye txqantl, ayej lipcheqektaq wiˈja, tuˈn kyxiˈ tzmax toj txˈotxˈ te Galiley. Antza kchin okile kykaˈyiˈn.


Da siger han til dem: "Min Sjæl er dybt bedrøvet indtil Døden; bliver her og våger med mig!" 	 ex xi tqˈmaˈn kye: Ma tzajx txqan bˈis toj wanmiˈn, nyakutzaj chin kyimila. Chi tenkjtziˈn tzaluˈn, me noq tzaj kywatla.


for at du kan erkende Pålideligheden af de Ting, hvorom du er bleven mundtligt undervist. 	 tuˈntzin telxix tnikyˈa te o bˈaj xnaqˈtzin tey.


(Denne første Indskrivning skete, da Kvirinius var Landshøvding i Syrien,) 	 Ajo tajlal lo tnejil maj tuˈn tel tqanil jniˈ xjal at twutz txˈotxˈ. Ataq Sirenio toktaq te kawil toj Siria.


Og Folkeslagene skulle vandre i dens Lys, og Jordens Konger bringe deres Herlighed til den, 	 Tkyaqilxjal twutz akˈaj txˈotxˈ kchi tzalajil tojjo tspikyˈemil tnam, ex tkyaqil nmaq kawil kxel kyqˈoˈn jniˈ kyqˈinimil toj.


Og der fandt Høvedsmanden et aleksandrinsk Skib, som sejlede til Italien, og bragte os over i det. 	 Antza, ele jyete jun bark tuˈn Julio, aj tnejil xoˈl qˈaqˈ. Ajo bark anetziˈn tzajnintaq toj Alejandría. Okxsin qˈoˈntza toj, tuˈn qkaniˈn tzma Italia.


Men Gud ske Tak, som altid fører os i Sejrstog i Kristus og lader sin Kundskabs Duft blive kendelig ved os på ethvert Sted. 	 Me chjonte qMan Dios, tuˈn txolin qten te ikyˈsbˈil teˈ tzaljbˈil, junx kyukˈa ma kubˈ tiˈj il kyuˈn, ikyxjo tzeˈnqeku xoˈl qˈaqˈ nchex txolin kyten te ikyˈsilte tzaljbˈil, aj kykanbˈin toj jyoj qˈoj. Ma qo kanbˈin tuˈn qAjaw Crist, a Jesús, quˈn ma tzaj tqˈoˈn Tbˈanil Tqanil qe. Ma kanin Tbˈanil Tqanil kyxol tkyaqil xjal quˈn, ikyxjo tzeˈnku tkˈokˈjil storak nja jupin toj kyqˈiqˈ toj nintz qˈij te xoˈl qˈaqˈ.


Han sagde da: "En højbåren Mand drog til et fjernt Land for at få Kongemagt og vende tilbage igen. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kyjaluˈn: At jun nmaq xjal xiˈ toj junxil tnam najchaq, tuˈntzintla tok qˈoˈn toklin te nmaq kawil, me iltaq tiˈj tuˈn tmeltzˈaj.


Alle Ting ere mig overgivne af min Fader; og ingen kender Sønnen uden Faderen, og ingen kender Faderen uden Sønnen, og den, for hvem Sønnen vil åbenbare ham. 	 Quˈn ma tzaj tqˈoˈn nMaˈn tkyaqil weˈy. Ex mix aˈl jun ojtzqil weˈy, qalaˈ oˈkx nMaˈn, quˈn ayiˈn Tkˈwal. Ex mix aˈl jun ojtzqil te nMaˈn, qalaˈ oˈkqinxa. Ex alqe wajiˈy tuˈn t‑xi nyekˈiˈn nMaˈn, kxel nyekˈiˈn.


Vær med til at lide ondt som en god Kristi Jesu Stridsmand. 	 Tzikyˈxsin tuˈn toj aqˈuntl, tzeˈnku jun xoˈl qˈaqˈ, quˈn ma tzˈoka te jun xoˈl qˈaqˈ te Crist, a Jesús.


Vi gik da om Bord på et adramyttisk Skib, som skulde gå til Stederne langs med Asiens Kyster, og vi sejlede af Sted; og Aristarkus, en Makedonier fra Thessalonika, var med os. 	 O okxa toj bark, a attaq toj tnam Adramitio, a chˈixtaq tex tuˈn tkanin kyojjo ilaˈ tnam te Asia, aye iteˈtaq ttzi ttxuyil aˈ. Ex attaq Aristarco qukˈiy, jun xjal aj Tesalónica, jun tnam toj txˈotxˈ te Macedonia.


I Hyklere! Jordens og Himmelens Udseende vide I at skønne om; men hvorfor have I da intet Skøn om den nærværende Tid? 	 ¡Xmiletzˈqiˈy ikyjo! Quˈn tuˈn n‑el kynikyˈa tiˈj tiˈ tzul kyuˈnjo techil, a nkyloˈn twutz kyaˈj exsin nkyloˈn twutz txˈotxˈ. ¿Tzeˈntzin tten mi n‑el kynikyˈtza kyiˈjjo techil nbˈant wuˈn kyiˈjjo tqˈijil jaˈlin?


Og han sagde til dem: "Denne Slags kan ikke fare ud ved noget, uden ved Bøn og Faste." 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Atzin taqˈnil tajaw il ikyjo, nbˈant tlajet noq tukˈa naˈj Dios.


Og på samme Måde hånede også Røverne ham, som vare korsfæstede med ham. 	 Ex majqexpe ileqˈ, ayeˈ pejkˈinqektaq tukˈa twutz cruz, i bˈaj xmayintaq tiˈj.


Og den anden Engel udgød sin Skål i Havet, og det blev til Blod som af en død; og hver levende Sjæl i Havet døde. 	 Ex atzin tkabˈ angel xi tqonjo tlaq tibˈaj ttxuyil aˈ, ex bˈeˈx okjo aˈ te chikyˈ tzeˈnku tchkyˈel jun kyimnin. Ex bˈeˈx i bˈaj kyimjo tkyaqiljo najleqetaq toj.


Men jeg har sagt eder, at I have set mig og dog ikke tro. 	 Me ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, me mi nchinx kynimiˈn, exla qa ma chin kyliˈy.


Men da han blev fyrretyve År gammel, fik han i Sinde at besøge sine Brødre, Israels Børn. 	 Tej tjapin Moisés te kaˈwnaq abˈqˈe, kubˈ tbˈisin tuˈn t‑xi qˈolbˈil kyeˈ t‑xjalil, ayej tyajil Jacob.


Thi hvert Hus indrettes af nogen; men den, som har indrettet alt, er Gud. 	 Quˈn tkyaqil ja, at jun bˈinchilte, me ate qMan Dios bˈinchilte tkyaqil tchˈiˈysbˈin, noq tuˈn Tkˈwal.


og de syv Engle, som havde de syv Plager, gik ud af Templet, iførte rent og skinnende Linklæde og omgjordede om Brystet med Guldbælter. 	 Ex tojjo ja, bˈeˈx i etz wuq angel, a qˈintaqjo wuq kyˈixsbˈajil kyuˈn. Ex toktaq kyxbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen. Ex toktaq tkˈalbˈil kykˈuˈj bˈinchin tuˈn qˈanpwaq ex japine tzma ttzi kykˈuˈj.


Jeg kender din Trængsel og din Fattigdom (dog, du er rig), og Bespottelsen fra dem, som kalde sig selv Jøder og ikke ere det, men ere Satans Synagoge. 	 Wojtzqiˈnjiˈy tkyaqilx ma tzikyˈx kyuˈn, chi Jesús, ex jniˈ yajil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me qˈininqiˈy toj kynimbˈila. Ex wojtzqiˈnqejiˈy a nchi yolbˈin nya wen kyiˈja, aye nkyqˈmaˈn qa aj Judiyqe, me nya twutzxix Judiyqe, qalaˈ te tajaw ilqe.


så har han derefter sagt: "Se, jeg er kommen for at gøre din Villie." Han ophæver det første for at fastsætte det andet. 	 Ex tkabˈ: Tqˈma Jesús kyjaluˈn: Ay, nMan Dios, loqiˈn ma chin ul bˈinchil teˈ tajbˈila. Tuˈntziˈn kabˈe tumil tyol Jesús lo, bˈiˈn quˈn qa aye aluˈmj te chojbˈil ex te oyaj, o chi kyij naj tuˈn Dios, noq tuˈn tok tqˈoˈn Jesús te t‑xeljo chojbˈil anetziˈn.


for hvilket jeg er bleven sat til Prædiker og Apostel og Hedningers Lærer, 	 Ma chin jaw tskˈoˈn Dios te yolil teˈ Tbˈanil Tqanil kolbˈil anetziˈn, ex te tsanjil, ex te xnaqˈtzil.


Hvert Træ, som ikke bærer god Frugt, omhugges og kastes i Ilden. 	 Quˈn tkyaqiljo tze, qa nya wen twutz s‑el, kjawil txˈemit, ex k‑okix toj qˈaqˈ.


Altså, enhver som vedkender sig mig for Menneskene, ham vil også jeg vedkende mig for min Fader, som er i Himlene. 	 Ankye teˈ mi kubˈ tewin kywutzxjal, qa nimil wiˈja, ex ikyx wejiˈy mi kubˈ wewiˈn twutz nMaˈn, a at toj kyaˈj.


Mon han takker Tjeneren, fordi han gjorde det, som var befalet? Jeg mener det ikke. 	 Ex nixpe chˈin chjonte aku txi tqˈoˈn teˈ aqˈnil anetziˈn, tuˈn otaq kubˈ tbˈinchin jotxjo jniˈ otaq txi tqˈmaˈn te.


Og da de gik ned fra Bjerget, bød Jesus dem og sagde: "Taler ikke til nogen om dette Syn, førend Menneskesønnen er oprejst fra de døde." 	 Kyjaˈtaq kykuˈtz twiˈ wutz, xi tqˈmaˈnxix Jesús kye: Mix aˈl qe kxele kyqˈmaˈnjiˈy, a ma kyliˈy, tzmaxiˈ aj njatz anqˈiˈn, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, kyxol kyimnin, chiˈ.


Det skal falde ud for eder til Vidnesbyrd. 	 Me tojjo lo k‑ajbˈil te kyeˈy te jun yekˈbˈil qa ojtzqiˈnqiˈn kyuˈn.


En liden Surdejg syrer hele Dejgen. 	 At jun yol nqˈumle kyjaluˈn: Tukˈaxpe chˈin txˈam, qa ma txiˈ toj tqˈotjil wabˈj, chebˈe ktxˈamixil tkyaqilx.


Men stå op og gå ind i Byen, og det skal siges dig, hvad du bør gøre." 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx jaw luˈlin Saulo, ex tukˈa txqan t‑xobˈil, xi tqanin kyjaluˈn: Tata, ¿Titzin te taj tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn? Ex tzaj ttzaqˈwin Jesús te: Kux jaw weˈksa, ex kux txiˈy toj Damasco. Antza ktzajil qˈmaˈne tey, tiˈ tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn.


Alligevel gå også disse ligedan i Drømme og besmitte Kød, foragte Herskab og bespotte Herligheder. 	 Exla qa bˈiˈnkye xjaljo luˈn kyuˈn, tiˈ bˈaj kyiˈjjo xjal ojtxe, exsin mina nkyij kytzaqpiˈn kyajbˈil nya wen. Ex nchi txalpaje toj kychwinqil, nyakuj noq nchi wutzkyˈin. Bˈaj kyyajin kychwinqil noq oˈkx tuˈn tajbˈil kyxmilil nya bˈaˈn. N‑el kyikyˈin tkawbˈil Dios, ex nchi yasin kyiˈjjo at kyoklin tuˈn Dios.


Men jeg agter ikke mit Liv noget værd for mig selv, for at jeg kan fuldende mit Løb og den Tjeneste, som jeg har fået af den Herre Jesus, at vidne om Guds Nådes Evangelium. 	 Me nyalaxix toklin nchwinqiljiˈy, tzeˈnku tuˈn tjapin kanin tukˈa tzaljbˈil a nbˈey lajoˈnx te nnimbˈila, ex tuˈn tkubˈ nimitjo, a s‑aj tqˈmaˈn Jesús, a tAjaw Tkyaqil, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios.


thi en Dør står mig åben, stor og virksom, og der er mange Modstandere. 	 quˈn ma tzaj qˈoˈn ambˈil weˈy, tuˈn waqˈniˈn toj taqˈin qAjaw, tuˈn ma nintzxjal tuˈn tnimin, ex nimku ajqˈoj wiˈja.


men den. som taler bespotteligt imod den Helligånd, har evindeligt ingen Forladelse, men skal være skyldig i en evig Synd." 	 Me aye nchi xoˈn yol tiˈj Xewbˈaj Xjan nlay kubˈ tnajsinx Dios kyil; ma kyijx te jun majx.


Thi hvor din Skat er, der vil også dit Hjerte være. 	 Quˈn jaˈ taˈyex kyqˈinimila, axsa kxele lipeye kyanmiˈn.


(thi medens den retfærdige boede iblandt dem, pintes han Dag for Dag i sin retfærdige Sjæl ved de lovløse Gerninger, som han så og hørte): 	 Quˈn atzin ichin bˈaˈn, a najle kyxol, tzun nbˈisintaq toj tanmin junjun qˈij tiˈj tkyaqil il n‑ok tkaˈyintaq, ex n‑ok tbˈiˈntaq kyuˈnxjal, ayeˈ a nya tzyuˈn kyibˈ.


Men han vilde gøre sig selv retfærdig og sagde til Jesus: "Hvem er da min Næste?" 	 Atzin tej xnaqˈtzil nya wen eˈle te te, tuˈn mix xkyeye tyolin tiˈj Jesús. Tuˈntziˈn, xi tqanin juntl majl kyjaluˈn: ¿Me altzin kye qe wetza nxjalil? chiˈ.


Hvad for Frugt havde I da dengang? Ting, ved hvilke I nu skamme eder; Enden derpå er jo Død. 	 ¿Me tiˈtzin chˈin saj tqˈoˈn kyeˈy, tkyaqiljo a nchi txˈixwiˈy te jaˈlin? Quˈn tkyaqiljo anetziˈn, nqoˈx tiˈn toj kyimin te jun majx.


Og da det blev Aften, gik han uden for Staden. 	 Atzin teˈ qok yupj, bˈeˈx meltzˈaj Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin.


Men der opstod en stærk Råben; og nogle af de skriftkloge af Farisæernes Parti stode op, strede heftigt og sagde: "Vi finde intet ondt hos dette Menneske; men hvad om en Ånd eller en Engel har talt til ham!" 	 Kykyaqilx nchi jaw ẍchˈintaq, ex iteˈ junjun te jun chˈuq xnaqˈtzbˈil te kawbˈil, a iteˈkxtaq kyxol Parisey, jaw weˈks ex kyqˈma: A ichin lo, ntiˈ tkyˈi ma bˈant tuˈn. Bˈalaqa ma yolin tukˈa jun t‑anjel Dios mo tukˈa jun xewbˈaj.


Men Disciplene gik hen og gjorde, som Jesus befalede dem; 	 Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin kubˈ kybˈinchin tzeˈnku xi tqˈmaˈn Jesús kye.


Det var derfor, jeg opfordrede dig til at blive i Efesus, da jeg drog til Makedonien, for at du skulde påbyde visse Folk ikke at føre fremmed Lære 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku in kubˈsin nwutza tey, tej nxiˈy toj txˈotxˈ te Macedonia, exsin ikyx teˈ jaˈlin kxel nqˈmaˈn juntl majla tey, tuˈn tkyija toj tnam Éfeso, tuˈn t‑xi tnikˈuˈn te junjun xjal, tuˈn mina txi kyyekˈin jun xnaqˈtzbˈil, nya toj tumil,


dem uden for Loven som en uden for Loven, skønt jeg ikke er uden Lov for God, men under Kristi Lov, for at jeg kunde vinde dem, som ere uden for Loven. 	 Ex tej ẍin bˈeta kyxol aj nya Judiyqe, ayeˈ mina xkubˈ kybˈinchin tzeˈnku tzˈibˈin toj ojtxe kawbˈil, ex ma txi nmujbˈin wibˈa junx kyukˈa, nyakuj ntiˈ kawbˈil wibˈaja, noq tuˈn tok kybˈiˈnku wiˈja, ex tuˈn t‑xi kyniminku Tbˈanil Tqanil. Me mi nxi nqˈmaˈn tukˈa lo qa ma kubˈ nbˈinchinjiˈy a nya bˈaˈn twutz Dios, quˈn nimilqiˈn tiˈj Tkawbˈil Crist.


Og han var i Bagstavnen og sov på en Hovedpude, og de vække ham og sige til ham: "Mester! bryder du dig ikke om, at vi forgå?" 	 Me ante Jesús nktantaq tiˈjxi bark, kuẍletaq twiˈ tibˈaj jun qˈuqbˈil. Okx kˈasin Jesús kyuˈn t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi kyqˈmaˈn te: ¡Xnaqˈtzil! ¿Minatzin ntzaj qˈaqˈin tkˈuˈja qiˈj? Chˈix qxi mulqˈaj toj aˈ.


og var nu en Enke ved fire og firsindstyve År, og hun veg ikke fra Helligdommen, tjenende Gud med Faste og Bønner Nat og Dag. 	 Kyaje toj jweˈ kˈal abˈqˈetaq Ana, ex noqtaq tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios tokxitaq. Minaxtaq n‑etz chˈin qnikyˈin ex qˈijl noqx nnaˈnku Dios, ex nimku maj nkubˈ tpaˈn waˈyaj toj naˈj Dios.


ligesom jo "Abraham troede Gud, og det blev regnet ham til Retfærdighed". 	 Ikyxjo tzeˈnku te Abraham, a ojtxe qxeˈchil. Xi tnimin a tzaj tqˈmaˈn Dios te. Ex tuˈn ikyjo, ok tqˈoˈn Dios te jun xjal tzˈaqle twutz.


Men hvad de døde angår, at de oprejses, have I da ikke læst i Mose Bog i Stedet om Tornebusken, hvorledes Gud talede til ham og sagde: Jeg er Abrahams Gud og Isaks Gud og Jakobs Gud? 	 Tiˈjtzintzjo aj kyjatz itzˈje juntl majl kyimnin, ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjinjiˈy Tyol Dios, a kyij ttzˈibˈin Moisés, tej tyolin Dios tukˈa tojjo tqan txˈiˈx, a nkˈanttaq? Chiˈ kyjaluˈn: Ayin wejiˈy tDios Abraham, te Isaac ex te Jacob. Mix tqˈma qa ayintaq wejiˈy, qalaˈ ayin wejiˈych.


Den Herres Jesu Nåde være med eder! 	 Noqit tten t‑xtalbˈil qAjaw Jesús kyukˈiy.


Thi vi glæde os, når vi ere magtesløse, og I ere stærke; dette ønske vi også, at I må blive fuldkommengjorte. 	 Nqo tzalaja tuˈn at kyipiˈn tuˈn kybˈinchiˈn tzeˈnku taj Dios. Ex nyatla il tiˈj tuˈn tyekˈin Dios tipin tukˈa tkawbˈil kyiˈja kujxix wen, quˈn qa otaq kubˈ kybˈinchin kyibˈa, aj npoˈn, noq tukˈa jun yol bˈunin kchin yoliliˈy kyukˈiy, nyakutlaj ntiˈ qipiˈn. Tuˈnpetziˈn, kukx nqo kubˈsin qwutzjiˈy te Dios, tuˈn kyoka tzˈaqle toj kynimbˈila.


Thi vor Færd var hverken nogen Sinde med smigrende Tale - som I vide - ej heller var den et Skalkeskjul for Havesyge - Gud er Vidne; 	 Ikytzin tzeˈnku bˈiˈn kyuˈn, mix jaˈ xqo xmoxiniˈy kyiˈja tukˈa jun yol tbˈanilxnaj wen, ex mi xqo jyoˈn jun tumil tzeˈn tuˈn qkanbˈiˈn pwaq kyiˈja. Quˈn ax te Dios kaˈyil qey tiˈjjo luˈn.


Frygt ikke! Jeg er den første og den sidste og den levende; og jeg var død, og se, jeg er levende i Evighedernes Evigheder, og jeg har Dødens og Dødsrigets Nøgler. 	 Ayin wejiˈy, itzˈqiˈn; bˈaˈnxi in kyima, me atziˈn jaˈlin, itzˈqin weˈ te jun majx. Ayin weˈ at wokliˈn, tuˈn kyjatz kyimnin te chwinqil, mo tuˈn kyxiˈ toj kynajbˈil kyimnin te jun majx.


Dette talte Jesus;og han opløftede sine Øjne til Himmelen og sagde: "Fader! Timen er kommen; herliggør din Søn, for at Sønnen må herliggøre dig, 	 Tbˈajlinxitzin tyolin Jesúsjo ikyjo, jaw kaˈyin twutz kyaˈj, ex tqˈma: Tata, ma pon nqˈijila tuˈn nkyima: Nimsinksa nbˈiˈy toj nkyimliˈn, ayiˈn Tkˈwala, tuˈntzin tjaw nnimsiˈn tbˈiˈy.


Se, jeg siger eder en Hemmelighed: Alle skulle vi ikke hensove, men vi skulle alle forvandles 	 Waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈnjiˈy a ewintaq: Quˈn nya qkyaqilx qo kyimil. Me qkyaqilx qo txˈixpitil


Men da han udtalte dette, opkom der Splid imellem Farisæerne og Saddukæerne, og Mængden blev uenig. 	 Atzaj teˈ tbˈaj tqˈmaˈn Pabl ikyjo, bˈeˈxsin i ok ten Parisey ex Sadusey chˈotjil kyxolx. Tuˈntzintzjo, el kypaˈn kyibˈ


Og de løb om i hele den Egn og begyndte at bringe de syge på deres Senge omkring, hvor de hørte, at han var. 	 ex bˈeˈx i ok ten rinil qˈmalte tqanil, ex bˈaj pon kyiqin jniˈ kyyabˈ twiˈ iqbˈil.


Han siger til dem: "Hvorledes kan da David i Ånden kalde ham Herre, idet han siger: 	 Tuˈnpetziˈn, xi ttzaqˈwin Jesús: A qa ikyjo, ¿Tzeˈntzin tten te Davidtz, tuˈn tipin Xewbˈaj Xjan, ok tqˈoˈn te tAjaw, exsiˈn naˈmtaq tul itzˈje Crist, a Tajaw Tkyakil? Quˈn ikytzin tqˈma Davidjo:


Jeg takker Gud, hvem jeg fra mine Forfædre af har tjent i en ren Samvittighed, ligesom jeg uafladelig har dig i Erindring i mine Bønner Nat og Dag, 	 Timotey, tzeˈnku nchin naˈn Dios, ntzaj nnaˈn te toj nnaˈj Diosa qˈijl ex qnikyˈin, ex kukx nchin qˈonjiˈy chjonte te qMan, quˈn tuˈn nchin ajbˈiˈn te tukˈa jun nnabˈla saqxix, ikyxjo tzeˈn ẍi ajbˈin ojtxe nxeˈchila.


Hilser Asynkritus,Flegon, Hermes, Patrobas, Hermas og Brødrene hos dem! 	 Kyqˈolbˈinqexa Asíncrito, Flegonte, Hermes, Patrobas, ex Hermas, junx kyukˈa kykyaqil nimil iteˈ kyukˈa.


Atter tager Djævelen ham med sig op på et såre højt Bjerg og viser ham alle Verdens Riger og deres Herlighed; og han sagde til ham: 	 Ex juntl majl, xi tiˈn tajaw il Jesús tibˈaj jun wutz, ma nimxix tweˈ, ex xi tyekˈin tajaw il tkyaqil tnam twutz txˈotxˈ te, ex tkyaqiljo qˈinimil toj.


så at de, som ere af Tro, velsignes sammen med den troende Abraham. 	 Tuˈnpetziˈn, tkyaqil xjal qa ma txi tnimin tzeˈnku te Abraham, at tkyˈiwbˈil Dios kyibˈaj, tzeˈnku te Abraham, tuˈn tnimbˈil.


og deres Synder og deres Overtrædelser vil jeg ikke mere ihukomme." 	 Ex ikyxjo tqˈma: Nlayx tzaj nnaˈntljiˈy kyil ex tkyaqil kybˈinchbˈin nya wen.


thi de have udøst helliges og Profeters Blod, og du har givet dem Blod at drikke; de ere det værd. 	 Quˈn tuˈn ma tzˈel kychkyˈeljo aye nimilqe, ex aye ma chi yolin tiˈja. Me atzin jaˈlin, ma txi tqˈoˈnjiy chikyˈ te t‑xel, tuˈn t‑xi kykˈwaˈn. Quˈn ikytzin nkyqaniˈn tuˈn kybˈinchbˈin nya wen tiˈja.


Den, som elsker Fader eller Moder mere end mig, er mig ikke værd; og den, som elsker Søn eller Datter mere end mig, er mig ikke værd; 	 Quˈn ankye teˈ k‑okil tkˈuˈjlin ttata ex tnana nimxixtl tzeˈnku weˈ, ntiˈ toklin tuˈn tok te weˈy. Ex ankye teˈ k‑okil tkˈuˈjlin tkˈwal qˈa mo qa txin nimxixtl tzeˈnku weˈ, ntiˈ toklin tuˈn tok te weˈy.


"Herre! forbarm dig over min Søn, thi han er månesyg og lidende; thi han falder ofte i Ild og ofte i Vand; 	 Tata, qˈaqˈintz tkˈuˈja tiˈj nkˈwala. Quˈn atku ntzaj luˈlin tiˈj, tuˈn jun taqˈnil tajaw il, ex nimx kyixkˈoj ma tzikyˈx tuˈn. Ilaˈku maj o txi lankˈaj tuˈn toj qˈaqˈ ex toj aˈ.


Men de droge videre fra Perge og kom til Antiokia i Pisidien og gik ind i Synagogen på Sabbatsdagen og satte sig. 	 I ex Perge, tuˈn kykanin tzma tojjo juntl Antyokiy, jun tnam toj txˈotxˈ te Pisidia. Tojjo qˈij te ajlabˈl, tojjo tnam anetziˈn, i okx toj ja te naˈbˈl Dios, ex i kubˈ qe.


Derfor, alt hvad I have sagt i Mørket, skal høres i Lyset; og hvad I have talt i Øret i Kamrene, skal blive prædiket på Tagene. 	 Tuˈnpetziˈn, jotxjo kyeˈ, a o bˈaj kyqˈmaˈn toj ewajil, ok kbˈijtajil teˈ toj tqan qˈijil. Ex jotxjo, a o bˈaj kyjaskˈiˈn tuja, exsin ewinnaj taˈye kyuˈn, ok ktzajil ẍchˈiˈn teˈ tzmax toj twiˈ ja, tuˈn tbˈijte kyuˈnxjal.


og i Havesyge ville de med falske Ord skaffe sig Vinding af eder; men Dommen over dem har alt fra gamle Dage været i Virksomhed, og deres Undergang slumrer ikke. 	 Noq kyaj tuˈn kykanbˈin pwaq kyiˈja; kyaj tuˈn kykubˈ sbˈuˈn kyuˈn, tuˈn jun xnaqˈtzbˈil kyeku. Me kchi najil te jun majx, quˈn atxix ojtxe bˈantnin tiˈj tuˈn kynaj.


Derfor skal en Mand forlade sin Fader og Moder, og holde fast ved sin Hustru; 	 Tuˈnpetziˈn, kyjel ttzaqpiˈn te ichin ttata ex tnana, noq tuˈn tok meje tukˈa t‑xuˈjil.


Ja, også i denne sukke vi, længselsfulde efter at overklædes med vor Bolig fra Himmelen, 	 Twutzxix teˈ, qa tzunx nqo xjiˈpiˈnx wen tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn jniˈ n‑ikyˈx quˈn, ex qajatla tuˈn ttxˈixpitjo qxmilil jaˈlinxix, tuˈn qpon toj jun ja te jun majx toj kyaˈj,


og lade sig hilse på Torvene og kaldes Rabbi af Menneskene. 	 Ex kyaj tuˈn tkubˈ kymutxbˈinxjal kywiˈ kywutz, aj kyok qˈolbˈin noq jaˈ toj bˈe, ex tuˈn kyok qˈolbˈin te xnaqˈtzil.


Da han nu stødte til os i Assus, toge vi ham om Bord og kom til Mitylene. 	 Atzaj teˈ tok qkˈulbˈin qibˈa tukˈa toj Aso, bˈeˈx okx qukˈiy toj bark, ex bˈeˈxsin xiˈtza tzma Mitilene.


Dersom jeg da gør det, som jeg ikke vil, så er det ikke mere mig, der udfører det, men Synden, som bor i mig. 	 Qatzin qa kukx nkubˈ nbˈinchinjiˈy a nkyˈeˈy tuˈn tbˈant, antza n‑ele nnikyˈa te qa atx il toj wanmiˈn, ex ax nxi jkˈuˈn wejiˈy, tuˈn nbˈinchin il.


ikke hengiven til Vin, ikke til Slagsmål, men mild, ikke kivagtig, ikke pengegridsk; 	 ex nya txˈujtinel, ex nya bˈujil, qalaˈ wen, ex cheˈwxix tanmin, ex nya xoˈnk tkˈuˈj tiˈj pwaq.


Tal dette, og forman og irettesæt med al Myndighed; lad ingen ringeagte dig! 	 Tkyaqiljo lo, ilxix tiˈj tuˈn t‑xnaqˈtzintiy. Ex tuˈn ikyjo, tuˈn tqˈontiy nabˈl kye nimil, ex tuˈn kyxi tkawiˈn toj tbˈi qMan Dios. Me il tiˈj tuˈn tbˈinchitejiˈy lo tukˈa tnabˈla, tuˈn mi txi tqˈoˈn ambˈil kyexjal tuˈn tel ikyˈin kyuˈn.


og idelige Rivninger hos Mennesker, som ere fordærvede i Sindet og berøvede Sandheden, idet de mene, at Gudsfrygten er en Vinding. 	 ex tkyaqil bˈujin, a mi nbˈajx kyxolxjal, ayeˈ xjal ma tzeˈl naj kynabˈl; mi n‑el kynikyˈ te yol twutzx. Toj kywutz a qnimbˈil n‑ajbˈin noq tuˈn kyqˈinimix.


Og dersom I låne dem, af hvem I håbe at få igen, hvad Tak have I derfor? Thi også Syndere låne Syndere for at få lige igen. 	 Ex qa ma txi kyqˈoˈn jun txˈex kyexjal noq tuˈn ttzaj qˈoˈnku chˈin taˈl kyeˈy, ¿Tiˈtzin jun tbˈaniltz nkubˈ kybˈinchiˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye aj iljo nbˈant kyuˈn, quˈn nchi bˈaj jaw txon kyxolile, ex nkubˈ kyyoˈn, tuˈn ttzaj qˈoˈn kyinxljo te manbˈilte.


Og han sagde til ham: "Sandelig, siger jeg dig, i Dag skal du være med mig i Paradiset." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, qa bˈeˈxku jaˈlin ok ktenbˈila wukˈiy toj kyaˈj.


Da han havde fået sådan Befaling, kastede han dem i det inderste Fængsel og sluttede deres Fødder i Blokken. 	 Tej tbˈinte xqˈuqil ikyjo, bˈeˈxsin i okx qˈoˈntz tzma txeje, ex kubˈ yiqˈoˈn kyqan, tuˈn mina chi jaw yekj.


og Jakob, Johannes's Broder, lod han henrette med Sværd. 	 Xi tqˈmaˈn, tuˈn tkubˈ bˈyet Santyaw, a ttziky Juan, tukˈa jun kxbˈil, a kabˈe tste.


Men Tolderen stod langt borte og vilde end ikke opløfte Øjnene til Himmelen, men slog sig for sit Bryst og sagde: Gud, vær mig Synder nådig! 	 Me atzin tej peyil pwaq najchaq chˈintl tzaje weˈye teˈ, ex mixpe jaw kaˈyin chˈin twutz kyaˈj, qalaˈ noq ok ten qˈajtzil ttzi tkˈuˈj te bˈisbˈajil, exsin iky tqˈmaˈ kyjaluˈn: Ay Taa, qˈaqˈintzin teˈ tkˈuˈj wiˈja, a ayiˈn aj ilqiˈn, chiˈ.


Men nu, da jeg ikke mere har Rum i disse Egne og i mange År har haft Længsel efter at komme til eder, 	 Me atziˈn jaˈlin, ma japin bˈaj waqˈiˈn tzaluˈn. Quˈn ojtxex tkubˈlin nximiˈn tuˈn npoˈn qˈolbˈil kyeˈy.


Og den næste Dag viste han sig iblandt dem under en Strid og vilde forlige dem til at holde Fred, sigende: "I Mænd! I ere Brødre, hvorfor gøre I hinanden Uret?" 	 Tojxi junxil qˈij, ok tkaˈyin Moisés kabˈe aj Israel nchi bˈujintaq, ex i el tpaˈn, ex tqˈma: Kyxjalil kyeˈ kyibˈ. ¿Titzin quˈn nchi bˈujintza?


I Dårer og blinde! hvilket er da størst? Gaven eller Alteret, som helliger Gaven? 	 ¡Ntiˈ kynabˈla, ex moẍqiˈy! ¿Ankyeˈ nimxixtl toklin? ¿Ma apela oyaj, mo qa a t‑altar Dios, a s‑ok qˈonte oyaj te xjanxix twutz? Kxel nqˈmaˈn qa junx kyoklin kykabˈil.


Ingen har jo nogen Sinde hadet sit eget Kød, men han nærer og plejer det, ligesom også Kristus Menigheden. 	 Quˈn mix aˈl jun, aku tzˈel ikyˈin te t‑xmilil, qalaˈ n‑ok tkˈaˈchin, ex n‑ok tkaˈyin, tzeˈnku te Crist tiˈj Ttanim, quˈn atzin t‑xmililjo.


"Mon vor Lov dømmer et Menneske, uden at man først forhører ham og får at vide, hvad han gør?" 	 ¿Ma nyatzin ntqˈmaˈn toj qkawbˈil nlay txi qqˈmaˈn tiˈj jun xjal qa nya wen, a naˈmxtaq qbˈinte nej tiˈtzin t‑xilin t‑xnaqˈtzbˈil?


Og ved denne Villie ere vi helligede ved Ofringen af Jesu Kristi Legeme een Gang for alle. 	 Ex noq tuˈn Jesús, a chojbˈil qil, ma tzˈok qanmin saqxix te jun majx, quˈn ate Jesucrist kubˈ tbˈinchin tajbˈil qMan Dios, tej tkyim twutz cruz.


Og mange truede ham,for at han skulde tie; men han råbte meget stærkere: "Du Davids Søn, forbarm dig over mig!" 	 Bˈeˈx ok kyyisoˈnxjal, tuˈn tkubˈ qen, me noqx kyjaˈ jawe ẍchˈine: Tyajil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja wiˈja.


Derfor, værer tålmodige, Brødre! indtil Herrens Tilkommelse. Se, Bonden venter på Jordens dyrebare Frugt og bier tålmodigt efter den, indtil den får tidlig Regn og sildig Regn. 	 Atzin kyetza, werman, qetzin kyeˈ kykˈuˈj tuˈn kyayoˈn tajbˈil qMan Dios, tzmaxi aj tul qAjaw, ikytziˈn tzeˈnku jun aqˈnil twutz txˈotxˈ, il tiˈj tuˈn tayoˈn ajxi tul jbˈalil. Ajxi takˈ ttxˈotxˈ aˈlexsin at tkˈuˈjjo tuˈn tayoˈn, tuˈn tlonte tbˈanil tawal.


Men da det var blevet Aften, sad han til Bords med de tolv. 	 Atzaj teˈ qok yupj, kubˈ qe Jesús tiˈj meẍ qukˈiy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin.


Men Moses bød os i Loven, at sådanne skulle stenes; hvad siger nu du?" 	 Tojjo tkawbˈil Moisés ntqˈmaˈn qe tuˈn tok xoyit tuˈn abˈj tuˈn tkyim jun qya tzeˈnku lo. ¿Yajtzin te? ¿Tiˈn teˈ ktqˈmabˈil tiˈj?


Vide I ikke, at når I fremstille eder for en som Tjenere til Lydighed, så ere I hans Tjenere, hvem I lyde, enten Syndens til Død, eller Lydighedens til Retfærdighed? 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn, qa ma chi oka te kyaqˈnil jun xjal, il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimiˈn. Exsin ikyxtzjo luˈn, qa ma txi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn kybˈinchiˈn il, kchi okila te taqˈnil il. Me noq tuˈn kˈwel kynimiˈn il, kchi xel qˈiˈn tuˈn toj kyimin. Qalaˈ qa ma kubˈ kynimiˈn qMan Dios, kchi okila te tzˈaqle tuˈn.


Og en af dem, ved Navn Agabus, stod op og tilkendegav ved Ånden, at der skulde komme en stor Hungersnød over hele Verden, hvilken også kom under Klaudius. 	 Kyxol, attaq jun, Agabo tbˈi, ja weˈ yolil noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, qa tuˈntaq ttzaj nim waˈyaj toj tkyaqil txˈotxˈ te Israel. Me ikyxixsin bˈajjo toj tkawbˈil Claudio, tej toktaq te tnejilxix kawil te Rom.


Og skikker eder ikke lige med denne Verden, men vorder forvandlede ved Sindets Fornyelse, så I må skønne, hvad der er Guds Villie, det gode og velbehagelige og fuldkomne. 	 Ikytziˈn, mi chi ok lipeˈy tiˈjjo kynabˈlxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ; qalaˈ kytxˈixpinks kynabˈla, tuˈntzin ttxˈixpitjo kychwinqila, tuˈn tokjo kynabˈla saqxix wen. Quˈn ikytzin k‑elile kynikyˈjiˈy te tajbˈil qMan Dios, a tbˈanilx, a tzˈaqlexix, a ntzalaj Dios tiˈj.


for at gøre det, som din Hånd og dit Råd forud havde bestemt skulde ske. 	 Ikypetziˈn, kubˈ kybˈinchin tkyaqiljo a otaq tqˈmay qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈaj.


Og da de havde givet dem mange Slag, kastede de dem i Fængsel og befalede Fangevogteren at holde dem sikkert bevogtede. 	 Ilaˈ maj bˈaj jubˈin. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, i kux qˈoˈn toj tze, exsin xi qˈmantz teˈ xqˈuqil tze, tuˈn kyxqˈuqit wen.


Gud kender fra Evighed af alle sine Gerninger. 	 Ate tAjaw Tkyaqil qˈman teˈ jniˈxjo luˈn, atxix ojtxe.


Jeg siger det ikke som en Befaling, men for ved andres Iver at prøve også eders Kærligheds Ægthed. 	 Mi xi nqˈmanjiˈy luˈn kyeˈy tzeˈnku jun kawbˈil, qalaˈ noq waja tuˈn tel nnikyˈa te, qa tukˈa tkyaqil kyanmiˈn kxel kyqˈonjiy onbˈil lo, ikyxjo tzeˈnku kye erman toj Macedonia.


Men de unge Mænd stode op og lagde ham til Rette og bare ham ud og begravede ham. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i tzaj ilaˈ kuˈxin qˈa kubˈ kyptzoˈn kyimnin, ex xi kyiˈn, tuˈn tkux muqet.


thi den, som vil frelse sit Liv. skal miste det; men den, som mister sit Liv for min Skyld, han skal frelse det. 	 Ikytziˈn, alkye taj noq tuˈn tkubˈ tbˈinchin tajbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, kxeˈl toj najin te jun majx. Ex alkye kˈwel ttzyuˈn tibˈ tiˈj tkyaqiljo at tajbˈin kyexjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq tuˈn npaja, ktenbˈil tchwinqil te jun majx.


hvorpå jeg også arbejder, idet jeg kæmper ifølge hans Kraft, som virker mægtigt i mig. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin aqˈniˈn, ex n‑ok tilil wuˈn tukˈa tkyaqil tipin Crist, a at toj wanmiˈn ex toj nchwinqila.


Men alle vi, som med ubedækket Ansigt skue Herrens Herlighed som i et Spejl, blive forvandlede til det samme Billede, fra Herlighed til Herlighed, så som det er fra Åndens Herre. 	 Tuˈnpetziˈn, qkyaqilx nya ktxun qwutz tukˈa jun kutxbˈilte tzeˈnku te Moisés; qalaˈ ma qo ok tzeˈnku jun kaˈybˈil wutzbˈaj, tuˈn kykaˈyinxjal tqoptzˈajiyil qAjaw toj qchwinqil. Quˈn axte T‑xew qAjaw ntxˈixpinte qchwinqil, tuˈntzintla chebˈe tuˈn qxi laqˈe, tuˈn qok tzeˈnku te Crist.


(dem var Verden ikke værd), omvankende i Ørkener og på Bjerge og i Huler og Jordens Kløfter. 	 Me aye nimil lo bˈaˈnxix i ele twutz Dios, exla qa bˈeˈx i ok ikyˈin kyuˈnxjal, a nya nimilqe. Tuˈntziˈn ikyjo, ntiˈ kynajbˈil, noq nchi bˈetejetaq toj kˈul ex tojjo txˈotxˈ, jaˈ ntiˈye kynajbˈilxjal toj. Atku ma chi najan toj xaq ex toj jul.


Da kom hans Disciple hen og sagde til ham: "Ved du, at Farisæerne bleve forargede, da de hørte den Tale?" 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx o bˈaj tzaj laqˈeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz, ex xi qqˈmaˈn te: ¿Ma man tzˈel tnikyˈa te, qa bˈeˈx saj kyqˈoj Parisey, tej xkybˈin teˈ a xbˈaj tqˈmaˈn?


Og han tog til Orde og sagde til det: "Aldrig i Evighed skal nogen mere spise Frugt af dig!" Og hans Disciple hørte det. 	 Tuˈntzin ikyjo, qanbˈin tiˈj, ex xi tqˈmaˈn te tqan iw: Mixla jtojx tuˈn tel twutza te kyloˈxjal. Kybˈi t‑xnaqˈtzbˈin ikyjo.


Og han sagde til ham:"Stå op, gå bort; din Tro har frelst dig!" 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús teˈ bˈetin xjal kyjaluˈn: Kux jaw weˈksa, ex kux txiˈy. Axjo tnimbˈila ma kubˈ qˈanintiy.


Alle de, som ville tage sig godt ud i Kødet, de tvinge eder til at lade eder omskære, alene for at de ikke skulle forfølges for Kristi Kors's Skyld. 	 Ayetziˈn xnaqˈtzil nchi qˈmaˈnte, qa ilxix tiˈj tuˈn tel qitit chˈin kytzˈumila te kyechila. Nkyqˈmaˈn ikyjo, noq tuˈn kyel wen kywutzxjal, ex noq tuˈn mi chi el ikyˈine, tuˈn tpajjo xnaqˈtzbˈil lo: Qa nya tuˈn qbˈinchbˈin at kolbˈil qe te jun majx, qalaˈ noq tiˈj Crist, a kyim twutz cruz te qxel.


Men fra den sjette Time blev der Mørke over hele Landet indtil den niende Time. 	 Teˈ tok kabˈlaj qˈij, ex tzmaxi toj oxe or te qale, bˈeˈx ok yupj twutz txˈotxˈ.


Men Disciplene besluttede at sende, hver efter sin Evne, noget til Hjælp for Brødrene, som boede i Judæa; 	 Tuˈn tqanil ikyjo, ayetzaj nimil te Antyokiy kubˈ kybˈisin tuˈn tjaw chmet tmojbˈil junjunkye, tzeˈnkux attaq kye, tuˈn t‑xi smet te Ttanim Dios najleqetaq toj Judey.


Således skulle også I, når I se disse Ting, skønne, af han er nær for Døren. 	 Ikyxsintzjo, aj tok kykaˈyiˈn tkyaqiljo luˈn, tzˈelku kynikyˈa te, qa chˈix tpon tqˈijil tuˈn wula juntl majl.


Men til hvilken af Englene sagde han nogen Sinde: "Sæt dig ved min højre Hånd, indtil jeg får lagt dine Fjender som en Skammel for dine Fødder"? 	 Ex bˈajxe tqˈmaye qMan Dios te jun angel kyjaluˈn: Qekuy nkˈatza tuˈn tkawiˈn junx wukˈiy, tzmaxi aj kykanbˈit tajqˈoja wuˈn.


Og Havet afgav de døde, som vare i det; og Døden og Dødsriget afgave de døde, som vare i dem, og de bleve dømte, hver efter sine Gerninger. 	 Ex ajo ttxuyil aˈ i tzaj tqˈoˈnjo kyimnin, a iteˈtaq toj. Ex ikyxjo kynajbˈil kyimnin bˈeˈx i tzaj tqˈoˈn aye kyimnin iteˈkxtaq toj. Ex kykyaqilx i kawajtz teyile junjun tzeˈnkuxjo kybˈinchbˈin.


Thi dette finder Yndest, dersom nogen, bunden til Gud i sin Samvittighed, udholder Genvordigheder, skønt han lider uretfærdigt. 	 Quˈn wenxix teˈ twutz Dios, qa ma tzikyˈx yajbˈil kyuˈn, a nya toj tumil, noq tuˈn nimilqiˈy tiˈj Dios.


De ere udgåede fra os, men de vare ikke af os; thi dersom de havde været af os, da vare de blevne hos os. Dog, det var, for at det skulde blive åbenbart, at de ikke alle ere af os. 	 ¿Me jaˈtzin ẍi tzaje jyol qˈoj lo qa nya axsa ẍi exa qxol? Me nyala te nimilqextaq. Quˈn noqit qukˈaqextaq, mitla ẍi extz qxol. Me ma bˈajjo ikyjo tuˈntzin tyekˈit‑xix wen, qa aye nyakuj nimil, mi tzˈok te twutzxix Ttanim Dios.


så I kunne værdsætte de forskellige Ting, for at I må være rene og uden Anstød til Kristi Dag, 	 tuˈntzin tbˈantjo a tbˈanilx wen. Ikytzin kbˈantile tsaqix kychwinqiljiˈy wen, tuˈntzin aj tul Crist, ntiˈtla jun kyila kknetil.


han vende sig fra ondt og gøre godt; han søge Fred og jage efter den! 	 Bˈaˈn tuˈn tel tpaˈn tibˈ tiˈjjo nya bˈaˈn, tuˈn tkubˈ bˈinchitjo wen, ex tuˈn tok tilil tuˈn, tuˈn tknetjo nukˈbˈil toj tchwinqil, ex tuˈn tok lipe tiˈj.


Og Jesus siger til dem: "I skulle alle forarges; thi der er skrevet: Jeg vil slå Hyrden, og Fårene skulle adspredes. 	 Teˈ kykanin antza, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Kykyaqilxa k‑elil kyiˈn tqˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja, quˈn ikytzin ntqˈmaˈn Tyol Dios toj Tuˈjil: Kˈwel nbˈyonjiˈy kyikˈlel, ex ayetzin rit kchi bˈajelil tilj, chiˈ.


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, som siger: 	 Nyatzin tiqeˈ ikyjo noq tuˈn tjapinkuˈ Tyol Dios, a kyij ttzˈibˈin yolil Tyol Dios ojtxe, a Isaías, tej tqˈma:


formørkede i deres Tanke, fremmedgjorte for Guds Liv som Følge af den Vankundighed, som er i dem på Grund af deres Hjertes Forhærdelse, 	 Toj qxopin taˈ kynabˈl, ex najchaq iteˈ tiˈj akˈaj chwinqil tuˈn Dios, quˈn ntiˈ tumil toj kywutz, tuˈn tpajjo tchˈuẍil kyanmin.


Og under Samtale med ham gik han ind og fandt mange samlede. 	 Nchi yolintaq, tej kyokx tuja, ex xi tkaˈyin Pegr txqan xjal chˈuqleqetaq.


Men endnu medens han gik derhen, rev og sled den onde Ånd i ham. Men Jesus truede den urene Ånd og helbredte drengen og gav hans Fader ham tilbage. 	 Atzaj teˈ t‑xi laqˈe tal kˈwal tkˈatz Jesús, bˈeˈx pon tolpaj juntl majl tuˈn tipin taqˈnil tajaw il, ex bˈeˈx tzaj jun majljo kyimin tiˈj. Me ante Jesús bˈeˈx xi tmiyoˈn tipin taqˈnil tajaw il. Tuˈntziˈn, bˈeˈx qˈanit tej kˈwal anetziˈn, exsin xi qˈoˈntz te ttata.


Nåde og Fred vorde eder mangfoldig til Del i Erkendelse af Gud og vor Herre Jesus. 	 Noqit aku chˈiy t‑xtalbˈil Dios ex tnukˈbˈil kyukˈiy, tuˈnjo ma tzˈel kynikyˈa tiˈj Dios ex tiˈj qAjaw Jesús.


I Slanger! I Øgleunger! hvorledes kunne I undfly Helvedes Dom? 	 ¡Maˈ kan, ex maˈ tyajil qˈantinqiˈy! ¿Tzeˈntzin tten tuˈn kyel oqa twutzjo kawbˈil tzul, a qˈaqˈ, a tzunx njulinx wen?


Således er det også med de dødes Opstandelse: det såes i Forkrænkelighed, det oprejses i Uforkrænkelighed; 	 Tuˈnpetziˈn, bˈin quˈn qa tkyaqiljo tbˈanil tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex tkyaqiljo nqoptzˈaje toj kyaˈj nchi ajbˈin te jun yekˈbˈil tiˈjjo kyjawlintz anqˈin kyimnin. Ikytziˈn qxmilil kˈwelix muqet tzeˈnku jun ijaj, tuˈn tqˈayj. Me ex kjawitz anqˈin, tuˈn mi kyime te jun majx.


Thi det, som var Loven umuligt, det, hvori den var afmægtig ved Kødet, det gjorde Gud, idet han sendte sin egen Søn i syndigt Køds Lighed og for Syndens Skyld og således domfældte Synden i Kødet, 	 Nlay qo klet tuˈn ojtxe kawbˈil, quˈn ntiˈ tumil tuˈn tjapin bˈaj quˈn, noq tuˈn tpajjo ojtxe qten nya bˈaˈn. Me atzin jaˈlin, ma qo tzaqpaj tuˈn qMan Dios, tuˈn saj tqˈoˈn Tkˈwal twutz txˈotxˈ, tuˈn tok te xjal tzeˈnku qe; me mix kubˈe tiˈj tuˈn il; qalaˈ tej tkyim te chojbˈil qil, ma kubˈ tiˈj tkyaqil il tuˈn.


Og disse skulle gå bort til evig Straf, men de retfærdige til evigt Liv." 	 Ayetziˈn xjal luˈn kchi xeˈl toj najin te jun majx. Me ayetziˈn tzˈaqleqe, kchi xeˈl toj tkabˈ kychwinqil, a nlayx bˈaj.


Det var nu Stridsmændenes Råd, at man skulde ihjelslå Fangerne, for at ingen skulde svømme bort og undkomme. 	 Ayetzin kyej xoˈl qˈaqˈ, kyajtaq kyeˈ tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn jotxjo jniˈ xjal, a tzajninqe toj tze, tuˈn mina chi tzaqpaje, aj kyok tentaq xaˈlil aˈ.


Men Festus. som vilde fortjene sig Tak af Jøderne, svarede Paulus og sagde: "Er du villig til at drage op til Jerusalem og der stå for min Domstol i denne Sag?" 	 Me quˈn tuˈn tajtaq te Festo, tuˈn tkanbˈitjo kyajbˈil Judiy tuˈn, xitzin tqanintz te Pabl kyjaluˈn: ¿Tajtzin te tuˈn t‑xiy tzma Jerusalén, tuˈntzintla toka toj xjelbˈil antza?