I ere jo ikke komne til en håndgribelig og brændende Ild og til Mulm og Mørke og Uvejr, 	 Ayetziˈn jaˈlin erman, o chi pon laqˈey tkˈatz Dios tuˈn kynimbˈila, me nya tzeˈnku toj Tuˈjil Tyol Dios ojtxe. Quˈn nyolin toj Tuˈjil Tyol Dios tiˈj jun wutz tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a jaˈ kutze yoline Dios te Moisés, tej ttzaj tqˈoˈn tkawbˈil. A wutz anetziˈn, at qˈaqˈ njulintaq tibˈaj, ex kubˈ qxope wen, ex tinin tzeˈn qˈankyaq.


Da sagde Jøderne: "I seks og fyrretyve År er der bygget på dette Tempel, og du vil oprejse det i tre Dage?" 	 Xi kyqˈmaˈn Judiy te: Taj qaq toj ox kˈal abˈqˈe tuˈn tjapin bˈajjo ja lo. ¿Ma akutzin japinte tuˈn, toj oxe qˈij?


men om Guds Forjættelse tvivlede han ikke i Vantro, derimod blev han styrket i Troen, idet han gav Gud Ære 	 Me mix ja kaˈmin tkˈuˈj, ex mix ele tiˈjlin a otaq tqˈma Dios te. Qalaˈ noq kyjaˈ tkujsin tnimbˈil, ex qexix tkˈuˈj tiˈj, ex jaw tnimsin tbˈi Dios,


Mænd fra Ninive skulle opstå ved Dommen sammen med denne Slægt og fordømme den; thi de omvendte sig ved Jonas's Prædiken; og se, her er mere end Jonas. 	 Ex ikyqex kyeˈ xjal toj tnam Nínive kyojjo qˈij te Jonás kchi jawil weˈks toj tqˈijil paˈbˈin, aj kyokxjal toj xjelbˈil twutz Dios, ayeˈ iteˈ kyojjo qˈij jaˈlin, tuˈn kykubˈ tzˈaq toj kyil kyuˈn. Quˈn ayetzinxjal toj Nínive bˈeˈx ajtz tiˈj kyanmin, tej t‑xi tqˈmaˈn Jonás Tbˈanil Tqanil Dios kye. Ex ajo Tbˈanil Tqanil wiˈja jaˈlin nimxixtl toklin tzeˈnku toj tqˈijil Jonás.


det såes i Vanære, det oprejses i Herlighed; det såes i Skrøbelighed, det oprejses i Kraft; 	 Kˈwelix muqetjo jun qxmilil, a ntiˈ tipin, tuˈn tel qˈayj, me kjawitz anqˈin juntl qxmilil tbˈanilx wen, ex nimxix tipin.


Men I ere komne til Zions Bjerg og til den levende Guds Stad, til det himmelske Jerusalem og til Englenes Titusinder i Højtidsskare 	 Ikyjo tzeˈnku kye ojtxe xjal ntzajtaq kyxobˈil tuˈn tkyij kyiˈjlin tkawbˈil Dios; ikytzin jaˈlin, iltzin tiˈj tuˈn tkubˈ qniminxix, tuˈn mi kyij qiˈjlin Tyol. Quˈn atzin jaˈlin tuˈn qnimbˈil, ma qo pon laqˈe nqayin tkˈatz qMan Dios toj kyaˈj, ex nya noq oˈkx tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tzeˈnku ojtxe. Me metzin qe jaˈlin, noq tuˈn qnimbˈil, o qo kanin toj kyaˈj, jaˈ taˈyeˈ wutz, a twutzxix Sion tbˈi, a jaˈ nyoline Dios, ex akˈaj Jerusalén, a Ttanim Dios itzˈ, ex jaˈ iteˈye jniˈ t‑angel Dios, a nchi kˈulin twutz;


Og han kastede Sølvpengene ind i Templet, veg bort og gik hen og hængte sig. 	 Me ante Judas bˈeˈx xi t‑xoˈn pwaq toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex bˈeˈx xiˈ, ex bˈeˈx jaw tjtzˈoˈn tqul te jun majx.


Således er også Tungen et lille Lem og fører store Ord. Se, hvor lille en Ild der stikker så stor en Skov i Brand! 	 Ikytzin nbˈajjo tuˈn qaqˈ; tal netzˈpetzin toj qxmilil, me at tipin tuˈn tbˈant nimku tiˈ tuˈn. Ikyjo tzeˈnku chˈin tal t‑xkˈitil qˈaqˈ nkubˈ bˈaj jun tij wutz tuˈn.


Også onde Ånder fore ud al mange, råbte og sagde: "Du er Guds Søn;" og han truede dem og tillod dem ikke at tale, fordi de vidste, at han var Kristus. 	 Nimku yabˈil bˈaj qˈanit, ex nimx taqˈnil tajaw il bˈajetz tlajoˈn toj kyanminxjal. Aye taqˈnil tajaw il i bˈaj jaw ẍchˈin, ex kyqˈma kyjaluˈn: ¡Axixa Tkˈwal Dios! Me bˈeˈx nchi bˈaj ok tmiyoˈntaq Jesús, ex mina nchi kubˈtaq twutzlin tuˈn kyjawtaq yolin, quˈn bˈintaq kyuˈn, qa axtaq Jesúsjo Tkˈwal Dios, a Crist.


Altså, Brødre! ere vi ikke Kødets Skyldnere, så at vi skulde leve efter Kødet; 	 Tuˈnpetziˈn erman, nya bˈaˈn tuˈn qbˈet tzeˈnku ntqanin tachbˈil qxmilil.


Et kættersk Menneske skal du afvise efter een og to Ganges Påmindelse, 	 Qa at jun kyxola, a noq taj tuˈn tpaˈn Ttanim Dios, txkontza, ex kawinxa, tuˈn mi kubˈ tbˈinchin ikyjo. Ex qa il tiˈj, txkontza juntl majl. Me qa mi xkubˈ nimin tuˈn, kypamil kyibˈtza tiˈj,


Derfor, den, som æder Brødet eller drikker Herrens Kalk uværdigt, pådrager sig Skyld over for Herrens Legeme og Blod. 	 Tuˈnpetziˈn, alkye jun kxel waˈn teˈ wabˈj ex kxel kˈwan teˈ kˈwabˈj luˈn, ex nya toj tumil, at til tiˈj, quˈn n‑el tikyˈin t‑xmilil ex tchkyˈel qAjaw, a xi tqˈoˈn te chojbˈil il.


"Himmeriges Rige lignes ved en Konge, som gjorde Bryllup for sin Søn. 	 Atzin Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnku jun nmaq kawil kubˈ tikyˈsin jun nintz qˈij, tej tmeje tkˈwal.


og I skulle sige til Husbonden i Huset: Mesteren siger: Hvor er det Herberge, hvor jeg kan spise Påskelammet med mine Disciple? 	 Ex kˈaˈ txi kyqˈmaˈn te tajaw ja kyjaluˈn: Chitzin Xnaqˈtziljo kyjaluˈn: ¿Altzin kyeˈ ja ktzajil tqˈoˈn, a jaˈ tuˈn nwaniy junx kyukˈa nxnaqˈtzbˈiˈn tuˈn tikyˈsit Xjan Qˈij quˈn, chichkujiˈy?


Thi en sådan Ypperstepræst var det også, som sømmede sig for os, en from, uskyldig, ubesmittet, adskilt fra Syndere og ophøjet over Himlene; 	 Quˈn ate Jesús jun tnejilxix pale nimxix toklin, ex nimxix tajbˈin te qe. Quˈn ate Jesús tzˈaqlexix wen: Ntiˈ til, ex ntiˈ tkyˈi, ex nya ikyjo tzeˈnqeku xjal, aj il. Ex atzin jaˈlin tokx toj kyaˈj, junx tukˈa Ttata, a qMan Dios.


Og han bryder op derfra og kommer til Judæas Egne og Landet hinsides Jordan, og atter samler der sig Skarer om ham; og han lærte dem atter, som han plejede. 	 Etz Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tojjo tnam Capernaum, exsin i xiˈ tojjo txˈotxˈ te Judey, ex i xiˈ tojjo txˈotxˈ tjlajxi Nim Aˈ Jordán. Pon chmet txqan xjal tiˈjile antza, ex ok ten xnaqˈtzilkye tzeˈnkuxtaqjo ntenetaq tuˈn.


Men hvad de åndelige Gaver angår, Brødre! vil jeg ikke, at I skulle være uvidende. 	 Atzin jaˈlin, waja tuˈn kybˈinte chˈin tiˈj Xewbˈaj Xjan:


og for dens Skyld må frembære Syndoffer, som for Folket således også for sig selv 	 Ex tuˈn xjalqe, iltaq tiˈj, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn chojbˈil tnejil tiˈjjo kyilku, exsin tkabˈ, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn chojbˈil tiˈj kyiljo txqantl xjal.


thi Menneskesønnen er kommen for at søge og frelse det fortabte." 	 Quˈn ma chin ul weˈ, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, jyol kyeˈ ex klol kyeˈ, a ayeˈ otaq chi naj toj il.


Så meget, som hun har forherliget sig selv og levet i Yppighed, så meget skulle I give hende af Pine og Sørg! Fordi hun siger i sit Hjerte: Jeg sidder som en Dronning og er ikke Enke, og Sorg skal jeg ingenlunde se, 	 Kyqˈonxa yajbˈil, tuˈn tikyˈx kyuˈn, tzeˈnkuxjo otaq txi kyqˈoˈn kyibˈ nej, tuˈn kynimsin kyibˈ, ex tuˈn kytzeqin tiˈj tkyaqil. Quˈn ma kubˈ kyximin toj kyanmin: Loqin we qˈuqleqiˈn tzaluˈn tzeˈnku jun qya kawil, quˈn nya o kyim we wukˈa. Ex nlayxla chin bˈisin weˈ, chiˈ.


med Guds Herlighed. Dens Glans var som den kostbareste Sten, som krystalklar Jaspissten. 	 Ajo tnam nqoptzˈaj tukˈa tqoptzˈajiyil Dios, ex atzin kaˈyin ikyxixjo tzeˈnku jun tal abˈj jaspe, wiˈyilxix wen, at tqoptzˈajiyil tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj.


Men da de fik at vide, at han var en Jøde, råbte de alle med een Røst i omtrent to Timer: "Stor er Efesiernes Artemis!" 	 Me atzaj teˈ tel kynikyˈxjal qa Judiytaq teˈ Lejantr, i jaw ẍchˈin kabˈe or kykyaqilx. Chi chiˈ kyjaluˈn: Nimx toklin Artemisa, a qdios a awo aj Éfeso.


Men det skete i de dage, at en Befaling udgik fra Kejser Augustus, at al Verden skulde skrives i Mandtal. 	 Kyojtziˈn qˈij ayeˈ, tqˈma nmaq kawil toj Rom, Augusto tbˈi, tuˈn tjaw ajlet kybˈajjo jniˈ xjal tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex tuˈn kybˈaj tzˈibˈit.


Og uden Modsigelse stor er den Gudsfrygtens Hemmelighed: Han, som blev åbenbaret i Kød, blev retfærdiggjort i Ånd, set af Engle, prædiket iblandt Hedninger, troet i Verden, optagen i Herlighed. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈiˈnxix quˈn, qa nimxix t‑xilin qnimbˈil, ikyxjo tzeˈnku nqqˈmaˈn: Tzaj tyekˈin Dios tibˈ qe noq tuˈn Jesús, a Tkˈwal, tej tok te xjal. Ex tzaj tchikyˈbˈin Xewbˈaj Xjan qa twutzx, qa a Diosjo; ex iwle kyuˈn angel. O yolajtz kyexjal tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex nim xjal o nimin tiˈj. Ex jax qˈiˈn toj kyaˈj, jaˈ nqoptzˈaje qMan Dios te jun majx.


Jesus siger til ham: "Jeg vil komme og helbrede ham." 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Kˈaˈ chinka qˈanilte.


Og da han var i Bethania, i Simon den spedalskes Hus, kom der, medens han sad til Bords, en Kvinde, som havde en Alabastkrukke med ægte, såre kostbar Nardussalve; og hun sønderbrød Alabastkrukken og udgød den på hans Hoved. 	 Attaq Jesús tojjo kojbˈil Betania, ex kanin tja jun xjal, Simun tbˈi. Atzin Simun otaq tzˈel weˈ te jun yabˈil tzeˈnku txˈaˈk, lepra tbˈi. Antza, tzaj laqˈe jun qya qˈiˈntaq jun tal ẍunk tuˈn, bˈinchin tuˈn jun wiq abˈj tbˈanilx wen, ex nojnin tukˈa jun wiq jupsbˈil manyor wiˈyil wen, nardo tbˈi. Teˈ tkanin, ex jaw tjqoˈn ẍunk, exsin jax tqoˈn jupsbˈil toj twiˈ Jesús.


han, som - efterdi han er hans Herligheds Glans og hans Væsens udtrykte Billede og bærer alle Ting med sin Krafts Ord - efter at have gjort Renselse fra Synderne har sat sig ved Majestætens højre Hånd i det høje, 	 Nyekˈin Jesús tqoptzˈajiyil tipin Dios, ikyxjo tzeˈnku tqan qˈij nyekˈin tipin tqoptzˈajiyil qˈij; ex ate Jesús, tyekˈbˈil qMan Dios, a nya qˈanchaˈl. Ex ate Jesús Nukˈil ex Xqˈuqil tibˈaj tkyaqil, noq tuˈn Tyol nimxix tipin. Tej ttxjet tkyaqil qil tuˈn, o kubˈ qe toj kyaˈj, kawil junx tukˈa qMan Dios.


Jeg mener dermed dette: En Pagt, som forud er stadfæstet af Gud, kan Loven, som blev til fire Hundrede og tredive År senere, ikke gøre ugyldig, så at den skulde gøre Forjættelsen til intet. 	 Atzin t‑xilin yol lo: Ma bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham, ex ma kubˈ tkujsin Dios tyol te jun majx. Tbˈajlinxiˈ 430 abˈqˈe, ul tkawbˈil Moisés. Me nlay bˈant tyupitjo tnejil yol, a bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham, quˈn tuˈn ma tkujse Dios tnejil tyol te jun majx.


Og de havde nogle få Småfisk; og han velsignede dem og sagde, af også disse skulde lægges for. 	 Ex qˈiˈntaq junjun tal netzˈ kyiẍ kyuˈn. Ex ikyxljo xi tqˈoˈn chjonte kyiˈj te Dios, ex xi tsipin kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn tbˈaj kubˈ kysipin kyxolxjo jniˈ xjal.


Men medens de gik derud, traf de en Mand fra Kyrene, ved Navn Simon; ham tvang de til at bære hans Kors. 	 Tej kyetz antza, jyet jun ichin kyuˈn aj Cirene, Simun tbˈi, ex ok kyqˈoˈn il tij tuˈn t‑xi tiqin tcruz Jesús,


thi jeg er den ringeste af Apostlene, jeg, som ikke er værd at kaldes Apostel, fordi jeg har forfulgt Guds Menighed. 	 Quˈn ayin weˈ ntiˈtaq wajbˈiˈn kywutzjo txqantl tsanjil Jesús, ex ntiˈtaq chˈin wokliˈn tuˈn woka te tsanjil, quˈn ma chin jyoˈn qˈoj tiˈj Ttanim Dios.


Men fordi jeg har talt dette til eder, har Bedrøvelsen opfyldt eders Hjerte. 	 Qalaˈ noqx ma chi jaw bˈisiˈn tuˈn xi nqˈmaˈn tkyaqiljo luˈn kyeˈy.


Men da hans Brødre vare dragne op til Højtiden, da drog han også selv op, ikke åbenlyst, men lønligt. 	 Kyjawlinxitzin bˈaj titzˈin tzma toj nintz qˈij, ex ikyx te Jesúsjo bˈeˈx xiˈ, me nya kywutzxjal, qalaˈ toj ewajil.


Men vi, som ere stærke, bør bære de svages Skrøbeligheder og ikke være os selv til Behag. 	 Me awotzinqe, awo at qipin toj qnimbˈil, il tiˈj tuˈn kyikyˈxjo qukˈa quˈn, a nyaxix kujqe toj kynimbˈil, ex mi kubˈ qbˈinchin a tzeˈnkuxjo qaj.


Og da Jesus hørte det, siger han til dem: "De raske trænge ikke til Læge, men de syge. Jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere." 	 Tej tbˈinte Jesúsjo anetziˈn, xi tqˈmaˈn kye: Ayetziˈn bˈaˈnqe ntiˈ kye tajbˈin qˈanil kye; meqetziˈn yabˈqe, atpen kyeˈ tajbˈin kye. Tuˈnpetzintzjo, nya ma chin tzaj weˈ txkol kye xjal nbˈaj kubˈ kybˈisin qa bˈaˈn kyten; qalaˈ ayin wejiˈy ma chin tzaj txkolkye ayeˈ bˈinchil ilqe. Tuˈnpetziˈn, ma chin ula kyxol.


Og han kom og prædikede i deres Synagoger i hele Galilæa og uddrev de onde Ånder. 	 Exsin Jesús bˈetil kyukˈa toj tkyaqil tnam te Galiley kyojileˈ muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, qˈmal Tyol Dios ex lajolkye taqˈnil tajaw il toj kyanmin xjal.


Han har jo "lagt alle Ting under hans Fødder." Men når han" siger: "Alt er underlagt" - åbenbart med Undtagelse af den, som underlagde ham alt - 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Quˈn ate Dios xi qˈoˈnte tuˈn tkanbˈin kyibˈaj tkyaqil. Me a yol, tkyaqil, mi ntqˈmaˈn qa ajin qMan Dios, quˈn apente Dios xi qˈonte tuˈn tkanbˈin Crist tibˈaj tkyaqil.


Og Jesus svarede og sagde til ham: "Der er sagt: Du må ikke friste Herren din Gud." 	 Me ikyxjo ntqˈmaˈn toj Tyol Dios kyjaluˈn, chi Jesús: Mi tzˈok tqˈonjiy qAjaw, a tDiosa toj joybˈil tiˈjch.


Da gik Farisæerne hen og holdt Råd om, hvorledes de kunde fange ham i Ord. 	 Ayetziˈn Parisey i jaw yolin kyxolx tzeˈnxtaq jun tumil tuˈn tkubˈ tzˈaq Jesús kyuˈn toj til.


Og se, der kom en Røst fra Himlene, som sagde: "Denne er min Søn, den elskede, i hvem jeg har Velbehag." 	 Ex qˈajqˈojin jun yol toj kyaˈj. Chiˈ kyjaluˈn: Axixpen wejiˈy Nkˈwal kˈuˈjlin wuˈn, a o jaw nskˈoˈn.


Og Landshøvdingen svarede og sagde til dem: "Hvilken af de to ville I, at jeg skal løslade eder?" Men de sagde: "Barabas." 	 Me xi tqanin Pilat kye: ¿Ankyeˈ kyaja kyxoljo kabˈe, tuˈn t‑xi ntzaqpiˈn? A Barrabás, chi chiˈ.


Men nu rejser jeg til Jerusalem i Tjeneste for de hellige. 	 Me nej, ma chinka toj Jerusalén tuˈn t‑xi wiˈn jun oˈnbˈil kye nimil antza.


Ligeså også den anden og den tredje, indtil den syvende; 	 Me ikyxl bˈajjo tukˈa tkabˈ; ntiˈ jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim. Ikyxljo tukˈa toxin. Kywuqilx i ok meje tukˈa, me ntiˈ jun kykˈwal kyij, teˈ kykyim.


Men der er nogle af eder, som ikke tro." Thi Jesus vidste fra Begyndelsen, hvem det var, der ikke troede, og hvem den var, der skulde forråde ham. 	 Me at junjun kyxola, a mi nxi kynimin. Xi tqˈmaˈn ikyjo, quˈn ojtzqiˈntaq tuˈn atxix teˈ tzaj xkye taqˈin, alkye mi chex niminte, ex alkye tuˈn t‑xi kˈayinte toj kyqˈobˈ tajqˈoj.


og det gjorde jeg også i Jerusalem; og jeg indespærrede mange af de hellige i Fængsler, da jeg havde fået Fuldmagt dertil af Ypperstepræsterne, og når de bleve slåede ihjel, gav jeg min Stemme dertil. 	 Ikytzin bˈantjo wuˈn toj Jerusalén; ilaˈ nimil kux nqˈoˈn toj tze, tej ttzaj kytziyin kynejil pale. Ex atzaj teˈ kykubˈ bˈyoˈn, bˈaˈntaqjo luˈn te weˈy.


Men deres Øjne holdtes til, så de ikke kendte ham. 	 Me exla qa iwle Jesús kyuˈn, me atla jun tiˈ, a mix taqˈe tuˈn tel kynikyˈ te, alkyetaqjo nbˈettaq kytxlaj.


Men da Sæden spirede frem og bar Frugt, da kom også Ugræsset til Syne. 	 Me atzaj teˈ chˈiy triy, ex tbˈaj weˈje tunin, antza ele tnikyˈtzajiltz qa attaq juntl wiq kˈul toj.


når I nå Målet for eders Tro, Sjælenes Frelse. 	 quˈn nkykˈmoˈnjiˈy ajo t‑xilin kynimbˈila, a kolbˈil te jun majx.


Men efter at have holdt Råd købte de Pottemagermarken derfor til Gravsted for de fremmede. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx kyij bˈant, tuˈn tlaqˈet jun txˈotxˈ, toktaq tbˈi te Ttxˈotxˈil Bˈinchil Kˈwil, tuˈn pwaq anetziˈn, jaˈ tuˈn kybˈaj kux muqetjo jniˈ bˈetin xjal toj Jerusalén, aj kykyim.


Så ere I da ikke mere fremmede og Udlændinge, men I ere de helliges Medborgere og Guds Husfolk, 	 Tuˈnpetziˈn, ma chi oka te Ttanim Dios, ex nya bˈetin xjalqiˈy jaˈlin, toj jun tnam, a nya kyeˈy. Qalaˈ at kyokliˈn tzeˈnqeku txqantl, a aye etzinqe tuˈn Dios, ex ma chi oka tajlal Ttanim.


Og Disciplene gjorde, som Jesus befalede dem, og beredte Påskelammet. 	 Ex kubˈ kybˈinchin junjun qxola, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tzeˈnkuxjo tzaj tqˈmaˈn. Ex kubˈ kybˈinchin wabˈj te Xjan Qˈij.


Og se, en kananæisk Kvinde kom fra disse Egne, råbte og sagde: "Herre, Davids Søn! forbarm dig over mig! min Datter plages ilde af en ond Ånd." 	 Ex attaq jun qya aj Canaán najletaq tojjo txˈotxˈ antza, a nya Judiytaq. Tzaj laqˈe tkˈatz Jesús, ex nẍchˈintaq wen: Tata, ay Tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja wiˈja; at jun wala, at jun taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Om nogen ikke bliver i mig, han bliver udkastet som en Gren og visner; man sanker dem og kaster dem i Ilden, og de brændes. 	 Ankye te tkyˈeˈ tuˈn tok tmujbˈin tibˈ wukˈiy, okpin k‑elix xoyit teˈ, tuˈn ttzqij kyukˈa txqantl tqˈobˈ tze, a tzqij tuˈn kyxi chmet, ex tuˈn kytzˈeˈy tuˈn qˈaqˈ te jun majx.


Ser til Israel efter Kødet; have de, som spise Ofrene, ikke Samfund med Alteret? 	 Quˈn kykaˈyinktziˈn kyiˈj aj Israel. Ayeˈ nxi kyqˈoˈn aluˈmj te oyaj twutz Dios, at kyoklin tiˈj tchibˈjil, ex nchi kˈulin te Dios, aj t‑xi kychyoˈnjo oyaj lo.


Men Satan gik ind i Judas, som kaldes Iskariot og var en af de tolv. 	 Okxsin tajaw il toj tanmin Judas, a Iscariot tbˈi nqˈolbˈajtz, ex toktaq te tkabˈlajajin t‑xnaqˈtzbˈin Jesús.


Abrahams og Isaks og Jakobs Gud, vore Fædres Gud, har herliggjort sin Tjener" Jesus, hvem I prisgave og fornægtede for Pilatus, da han dømte, at han skulde løslades. 	 Ate Dios, a tDios Abraham, Isaac, Jacob ex kykyaqil qe ojtxe qxeˈchil, a o tzaj qˈonte nimxix toklin Jesús, a taqˈnil. Ayiˈy xi qˈonte kye kawil te Rom, ex mix kytziyiˈy tuˈn t‑xi tzaqpet, tej tqˈmante Pilat.


Et godt Menneske fremtager gode Ting af sit gode Forråd; og et ondt Menneske fremtager onde Ting af sit onde Forråd. 	 Me anteˈ xjal, a tbˈanil tanmin, tbˈanilxjo ntqˈmaˈn, quˈn toj tanmin njatze tkyaqiljo wen. Ex anteˈ xjal, a nya wen tanmin, tkyaqiljo ntqˈmaˈn nya wen.


Dersom vi bekende vore Synder, er han trofast og retfærdig, så at han forlader os Synderne og renser os fra al Uretfærdighed. 	 Me qa ma jatz qpaˈn qil, kqebˈil qkˈuˈj tiˈj qMan Dios, a tzˈaqlexix, tuˈn njapinxix Tyol, ex tuˈn tnajsin te qil, ex tuˈn ttxjoˈnte tkyaqil nya bˈaˈn toj qchwinqil.


Og oven over hans Hoved satte de Beskyldningen imod ham skreven således: "Dette er Jesus, Jødernes Konge." 	 Ok kypejkˈin jun tzˈlan tibˈaj twiˈ, jaˈ tzˈibˈinke tiquˈnil kubˈ kybˈyoˈne. Chiˈ kyjaluˈn: Ate Jesúsjo, a Nmaq Kawil kye aj Judiy.


og have så den Dom, at de have sveget deres første Tro. 	 Ex tuˈn ikyjo, ayex kchi kˈwelix qˈoˈn te kyil twutz Dios, quˈn k‑elil kypaˈn kyibˈ toj kynimbˈil tiˈj Crist.


for at jeg kan komme til eder med Glæde, ved Guds Villie, og vederkvæges med eder. 	 tuˈntzintla aj nkaniˈn kyukˈiy, chin kaninxita tukˈa tzaljbˈil, tzeˈnku taj qMan Dios, ex tuˈn tjaw wiˈn wibˈa junx kyukˈiy.


Ser til, våger og beder; thi I vide ikke, når Tiden er der. 	 Tuˈnpetziˈn kyimil kywatla toj kynimbˈila, ex kykaˈyink kyibˈa, quˈn nya bˈiˈn kyuˈn jtoj bˈaˈn nmeltzˈaja.


Thi alt, hvad der er skrevet tilforn, det er skrevet til vor Belæring, for at vi skulle have Håbet ved Udholdenheden og Skrifternes Trøst. 	 Quˈn tkyaqiljo xqˈumlajtz toj Tuˈjil Tyol Dios, kyij tzˈibˈin te jun xnaqˈtzbˈil te qe, tuˈntzintla tqe qkˈuˈj, ex tuˈn qweˈ toj tkyaqiljo n‑ikyˈx quˈn, ex tuˈn qonit toj qnimbˈil.


"Er du den, som kommer, eller skulle vi vente en anden?" 	 Tej kykanin tukˈa, xi kyqanin te: ¿Atzinjiy a Crist, a attaq tulil, mo qa at juntl, tuˈn tkubˈ qyoˈn?


Arbejder ikke for den Mad, som er forgængelig, men for den Mad, som varer til et evigt Liv, hvilken Menneskesønnen vil give eder; thi ham har Faderen, Gud selv, beseglet." 	 Tuˈnpetziˈn, mi tzˈok tilil kyuˈn tiˈjjo wabˈj te twutz txˈotxˈ, a kbˈajil; qalaˈ tzˈokx tilil kyuˈn tiˈjjo wabˈj te kyanmiˈn, a kolbˈil te jun majx. Quˈn a Dios saj smaˈn weˈy, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, tuˈn nqˈoˈn chwinqil kyeˈy, tzeˈnku jun oyaj te jun majx. Quˈn noq tuˈn techil wipiˈn, nyekˈine qa ayiˈn Tkˈwal Dios.


Og han gik lidt frem, kastede sig ned på Jorden og bad om, at den Time måtte gå ham forbi, om det var muligt. 	 El laqˈe chˈintl kykˈatz, kubˈ mutxe twutz txˈotxˈ, ex xi tqanin te Dios noqit tzeˈn tten mina tzikyˈxi kyixkˈoj tuˈn.


Men Simon Peter og en anden Discipel fulgte Jesus, og den Discipel var kendt med Ypperstepræsten, og han gik ind med Jesus i Ypperstepræstens Gård. 	 Tej tikyˈ qˈiˈn Jesús, xi lipe Pegr tiˈj junx wukˈiy, a juntl t‑xnaqˈtzbˈin Jesús. Ex ojtzqiˈnqintaqa tuˈn tnejil pale; bˈeˈx in okx tzaqpiˈn tukˈa Jesús tzma tuja.


Og Jorden kom Kvinden til Hjælp; og Jorden åbnede sin Mund og opslugte Floden, som Dragen havde udspyet af sin Mund. 	 Me atzin te txˈotxˈ onin tiˈjjo qya, quˈn bˈeˈx xi tjqoˈn ttzi tuˈn t‑xi tkˈwaˈn aˈ, a otaq jatz t‑xabˈiˈn ma tij txuk toj ttzi.


I skulle lede efter mig og ikke finde mig, og der, hvor jeg er, kunne I ikke komme." 	 Ok chi jyola wiˈja, me nlay chin kneta kyuˈn, quˈn nlay cheˈxa jaˈ kchin tenbˈiliy.


"Død, hvor er din Sejr? Død, hvor er din Brod?" 	 Tuˈnpetziˈn, qo xmayiltz tiˈjjo kyimin, tzeˈnku kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios: Ay kyimin, ¿Jaˈn taˈ tipiˈn jaˈlin, ex jtojtzin bˈaˈn qkubˈ tbˈyoˈn?


som også beseglede os og gav os Åndens Pant i vore Hjerter. 	 Ex o tzˈok tqˈoˈn jun qechil toj qanmin, a Xewbˈaj Xjan, tuˈn tyekˈin qa o qo ok te te. Quˈn atziˈn Xewbˈaj Xjan jun kujsbˈil Tyol tiˈjjo ktzajil tqˈoˈn qe toj kyaˈj.


Og hver Skabning, som er i Himmelen og på Jorden og under Jorden og på Havet, ja, alt, hvad der er i dem, hørte jeg sige: Ham, som sidder på Tronen, og Lammet tilhører Velsignelsen og Æren og Prisen og Magten i Evighedernes Evigheder! 	 Ex xi nbˈiˈntla kye tkyaqiljo xi kubˈ tbˈinchin Dios, aye iteˈ toj kyaˈj, ex twutz txˈotxˈ, ex tjaqˈxi txˈotxˈ, exqetziˈn iteˈ toj ttxuyil aˈ, ex tkyaqiljo at kyoj. Nkyqˈmaˈn: Qˈonxa bˈitz twutz Dios ex twutzjo tal Tal rit, a qˈuqle toj qˈuqbˈil toj kyaˈj, junx tukˈa nimsbˈil tbˈi, ex jniˈ toklin, ex tkyaqil tipin jaˈlin ex te jun majx.


Ja, de have i Sandhed forsamlet sig i denne Stad imod din hellige Tjener Jesus, hvem du har salvet, både Herodes og Pontius Pilatus tillige med Hedningerne og Israels Folkestammer 	 Twutzx teˈ, chi chiˈ, qa i ok kychmoˈn Herodes ex Poncio Pilat kyibˈ tzaluˈn toj Jerusalén, junx kyukˈa aj Israel ex kyukˈa nya aj Israel, tuˈn kyjyon qˈoj tiˈj xjan taqˈnila Jesús, aj jaw tskˈoˈn te Kolil.


Thi I, så mange som bleve døbte til Kristus, have iført eder Kristus. 	 Ex noq tuˈn jawsbˈil aˈ, at kymujbˈil kyibˈa tukˈa Crist, ex ma tzaj tqˈoˈn jun akˈaj kychwinqila, ikytziˈn tzeˈn nbˈaj txˈixpit kyiˈja tukˈa kyxbˈaliˈn txjoˈn wen.


Derefter var det Jødernes Højtid, og Jesus gik op til Jerusalem. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, tzmataq nchi ikyˈsin aj Judiy jun nintz qˈij toj Jerusalén, aj meltzˈaj Jesús antza.


Thi forlade I Menneskene deres Overtrædelser, vil eders himmelske Fader også forlade eder; 	 Quˈn qa ma kubˈ kynajsiˈn kyiljo nchi ok lipin kyiˈja, ex ikyxjo te qMan Dios, a at toj kyaˈj, kˈwel tnajsin kyila.


Dette er allerede, I elskede! det andet Brev, som jeg skriver til eder, hvori jeg ved Påmindelse vækker eders rene Sind 	 Ayiˈy werman kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, atzin luˈn tkabˈ wuˈja kxel ntzˈibˈiˈn kyeˈy. Kyojjo kabˈe uˈj wajtaqa tuˈn kyxiˈ nkˈasiˈn toj kyanmiˈn tuˈn kyximiˈn tukˈa tumil.


Og han forlod dem og gik atter hen og bad tredje Gang og sagde atter det samme Ord. 	 Ex bˈeˈx i kyij ttzaqpiˈn, ex bˈeˈx xiˈ toj tox majin naˈl Dios. Ex ayex tyoljo i xi tqˈmaˈn toj tnaˈj Dios.


og I skulle erkende Sandheden, og Sandheden skal frigøre eder." 	 Ex k‑elilxix kynikyˈa tiˈjjo a twutzxix, ex atzin twutzxix ktzaqpil kyeˈy.


Og han udsendte Peter og Johannes og sagde: "Går hen og bereder os Påskelammet, at vi kunne spise det." 	 I xiˈtzin chqˈoˈn Pegr exsin Juan tuˈn Jesús, ex xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kux cheˈx kyeˈ bˈinchilte wabˈj te Xjan Qˈij.


Men da han bankede på Døren til Portrummet, kom der en Pige ved Navn Rode for at høre efter. 	 Ok twokˈchin tjpel ja, jaˈ iteˈtaq, ex etz jun txin, Rode tbˈi, lolte alkyetaqjo nwokˈchintaq.


Men den, som havde fået den ene, gik bort og gravede i Jorden og skjulte sin Herres Penge. 	 Me anteˈ xi tzyuˈnte jun mil, bˈeˈx xiˈ ewil teˈ tpwaq tajaw toj jun jul, ex kux tmiquˈn toj txˈotxˈ.


Således er Døden virksom i os, men Livet i eder! 	 Ikytziˈn tzeˈnku nqo anqˈiˈn tjaqˈ xobˈajil te kyimin kyuˈnxjal, tuˈntzintla t‑xi qqˈmaˈn kyeˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex tuˈn tten kychwinqila tuˈn te jun majx.


som vil, at alle Mennesker skulle frelses og komme til Sandheds Erkendelse. 	 Quˈn atzin taj Diosjo tuˈn kyklet‑xjal kykyaqil, ex tuˈn tel kynikyˈ tiˈjjo a twutzxix.


Thi disse ere ikke drukne, som I mene; det er jo den tredje Time på Dagen; 	 Nya nchi txˈujte kyeˈ xjal lo, tzeˈnku ma kyqˈmaˈy. Tzmape bˈeljaj or te qlixje ma tzˈok jaˈlin.


een Gud og alles Fader, som er over alle og igennem alle og i alle! 	 Ex junchˈin Dios, a kyMan tkyaqil nimil, ex tibˈaj qkyaqil, ex n‑aqˈnin tuˈn qel wen, ex at qoj qkyaqil.


Men da Farisæerne hørte, at han havde stoppet Munden på Saddukæerne, forsamlede de sig. 	 Atzaj teˈ tok kybˈiˈn Parisey, qa otaq kubˈ kyiˈj Sadusey tuˈn Jesús, jaw kychmoˈn kyibˈ.


Af disse to Bud afhænger hele Loven og Profeterne." 	 Ayetzin kabˈe kawbˈiljo lo, ayetziˈn tqˈuqil tkyaqil t‑xilin kawbˈil ex jniˈ t‑xilin kyxnaqˈtzbˈil yolil Tyol Dios ojtxe.


på Grund af det Håb, som er henlagt til eder i Himlene, om hvilket I forud have hørt i Evangeliets Sandheds Ord, 	 ¿Ex jaˈn ntzaje kynimbˈila ex tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja? Antza ntzaje tiˈjjo a nchi ayoˈn tiˈj; aj tkyaqiljo a o tzaj ttziyin Dios, ex kˈuˈn tuˈn te kyeˈy toj kyaˈj. O tzaj kykˈmoˈnjiˈy qˈuqbˈil kykˈuˈja, atxixj tej tkubˈ kybˈiˈn, ex tkubˈ kyniminjiˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a Tyol Dios twutzxix wen.


Og alle Beboere af Lydda og Saron så ham, og de omvendte sig til Herren. 	 ex kykyaqilxjo najleqetaq toj Lida ex toj tnam Sarón kyli, tej tjaw weˈks. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i nimin tiˈj tAjaw Tkyaqil.


"At vi ved dig nyde megen Fred, og at Forbedringer i alle Retninger og alle Vegne skaffes dette Folk ved din Omsorg, mægtigste Feliks! det erkende vi med al Taknemmelighed. 	 Ay, Félix, tnejilxix kawil, jotxjo luˈn, n‑ok qajbˈin toj tkyaqil qtxˈotxˈa tukˈa nimxix aqˈbˈil chjonte.


som der er skrevet: "For din Skyld dræbes vi den hele Dag, vi bleve regnede som Slagtefår." 	 Quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tkyaqil qˈij n‑elje qiˈja tuˈn qkubˈ bˈyoˈn, noq tuˈn tpaja. Ex nqo ok qˈoˈn tzeˈnku tal rit nxi qˈiˈn toj bˈiybˈil.


Og dette er den Forjættelse, som han selv tilsagde os, det evige Liv. 	 Quˈn ex o tzaj tqˈoˈn Dios jun qchwinqil te jun majx, tzeˈnkuxjo tqˈmaˈn.


Sandelig, sandelig, siger jeg dig vi tale det, vi vide, og vidne det, vi have set; og I modtage ikke vort Vidnesbyrd. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, anqejiˈy nqyolin, a bˈiˈn quˈn. Ex anqejiˈy nkubˈ qchikyˈbˈin a o qliˈy. Me ayetzin kye mi nxi kyniminjiˈy a nxi qqˈmaˈn.


Efterdi vi da ere Guds Slægt, bør vi ikke mene, at Guddommen er lig Guld eller Sølv eller Sten, formet ved Menneskers Kunst og Opfindsomhed. 	 Quˈn qa ikyxjo qa tyajil Diosqiˈy, a Dios itzˈ, chi Pabl, nlaytzin kubˈ kybˈisintza qa iky t‑xilin Diosjo noq jun twutzbˈiyil, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, saqpwaq mo jun abˈj, ayeˈ nchi kubˈ kybˈinchinxjal, tzeˈnkuxjo n‑ul tzqet toj kynabˈl.


Men fly de ungdommelige Begæringer; jag derimod efter Retfærdighed, Troskab, Kærlighed og Fred sammen med dem, som påkalde Herren af et rent Hjerte; 	 Tuˈnpetziˈn, ku tel oqa te tkyaqiljo achbˈil kye kuˈxin nya wen, ex lipeka tiˈjjo a tzˈaqlexix, ex tiˈj tnimbˈila, tkˈuˈjbˈila, ex tmujbˈil tibˈa junx kyukˈa aye nchi nimsin tbˈi Dios tukˈa kyanmin saqxix.


Jeg mener dette, at enhver af eder siger: Jeg hører Paulus til, og jeg Apollos, og jeg Kefas, og jeg Kristus. 	 Nya tiquˈn nxi nqˈmanjiˈy luˈn kyeˈy, quˈn tuˈn noq tzeˈnchaqku nkyqˈmaˈn. At junjun nqˈmaˈnte, qa te Pabl, junjun te Apolos, ex junjun te Pegr. Ex at junjun te Crist, chiˈ.


Sådan som den jordiske var, sådanne ere også de jordiske; og sådan som den himmelske er, sådanne ere også de himmelske. 	 Ma qo ok tzeˈnku te Adán, a te twutz txˈotxˈ, ex qo okil tzeˈnku te Crist, a te toj kyaˈj.


Daglig var jeg hos eder i Helligdommen og lærte, og I grebe mig ikke; men dette sker, for af Skrifterne skulle opfyldes." 	 ¿Tzeˈn tten tzma jaˈlin ẍin ok kytzyuˈn, ex qa kukx nchin xnaqˈtzinjiˈy tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios kyxola? Me nya tiquˈnil, quˈn ikytzin tuˈn tbˈajxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn Tyol Dios wiˈja.


Og de fortalte, hvad der var sket på Vejen, og hvorledes han blev kendt af dem, idet han brød Brødet. 	 Kykaˈbˈiltzintz i ok ten txolbˈilte tiˈjtaqjo otaq tzikyˈ kyiˈj toj bˈe, ex kyqˈma tzeˈn tten el kynikyˈ te Jesús, tzmaxiˈ teˈ tkubˈ tpiẍinj wabˈj.


og Guds Fred, som overgår al Forstand, skal bevare eders Hjerter og eders Tanker i Kristus Jesus. 	 Tuˈn ikyjo, tzul jun tnukˈbˈil Dios kyeˈy, a nimxixtl tzeˈnku n‑el kynikyˈxjal te. Ex atzin nukˈbˈil kˈuˈlte kyanmiˈn ex kynabˈla te nya wen, quˈn mujleqiˈy tukˈa Crist, a Jesús.


Men da de fik den, knurrede de imod Husbonden og sagde: 	 Me atzaj teˈ tok kykaˈyin kyinxljo tzeˈnqekul kyeˈ, ayeˈ i ok aqˈnil yaj, bˈeˈx i bˈaj ja yolin kyxolile, ex xi kyqanin te tajaw aqˈuntl:


Thi han er den, om hvem der er skrevet: Se,jeg sender min Engel for dit Ansigt, han skal berede din Vej foran dig. 	 Quˈn ikytzin tqˈmaˈn Dios tiˈj toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Kxel nchqˈoˈn weˈ nsan twutza qˈmalte tqanil tulila, tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutza.


Thi hvilket Menneske ved, hvad der er i Mennesket, uden Menneskets Ånd, som er i ham? Således har heller ingen erkendt, hvad der er i Gud, uden Guds Ånd. 	 Quˈn mix aˈl junxjal, aku tzˈel tnikyˈ te t‑xim juntl, qalaˈ oˈkxjo tanminxjal ojtzqilte alkye t‑xilin t‑xim. Ikytzin te Diosjo: Mix aˈlx juntl ojtzqilte t‑xim, qalaˈ noq oˈkxjo tanmin Dios, axjo Xewbˈaj Xjan.


Derfor taler jeg til dem i Lignelser, fordi de skønt seende dog ikke se, og hørende dog ikke høre og forstå ikke heller. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin yoliˈn kyukˈa techil kyukˈaxjal. Quˈn nchi kaˈyin kywutz, me mi n‑el kynikyˈ weˈy. Ex ntbˈiˈn kyẍkyin, me mi n‑okx toj kywiˈ.


Men jeg har imod dig, at du finder dig i Kvinden Jesabel, som kalder sig selv en Profetinde og lærer og forfører mine Tjenere til at bedrive Utugt og spise Afgudsofferkød. 	 Me at jun kykyˈiˈy nwutza, quˈn nkubˈ kywutzlinjiˈy qya, a Jezabel, a ok tqˈon tibˈ te jun yolil wiˈja. Me nchi kubˈ tsbˈuˈn tukˈa t‑xnaqˈtzbˈil aye nchi ajbˈin weˈy, noq tuˈn kykubˈ tzˈaq toj kyˈaˈjin, ex tuˈn t‑xi kychyoˈn chibˈj, a xi oyit kywutzjo kywutzbˈiyil kydiosxjal.


Men Jesus sagde til dem: "Kunne I vel få Brudesvendene til at faste, så længe Brudgommen er hos dem? 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Ma akutzin kubˈ kywutzlin kyeˈ, tuˈn tkubˈ kypaˈn txokenj waˈyaj toj jun mejebˈlin, qa axsa taˈye chmilbˈaj kyxol? Ikytzin iteˈye wejiˈy nxnaqˈtzibˈin, quˈn loqiˈn ntin kyxol.


dem, i hvem denne Verdens Gud har forblindet de vantros Tanker, for at Lyset ikke skulde skinne fra Evangeliet om Kristi Herlighed, han, som er Guds Billede. 	 Quˈn a tajaw il, a nkawin te twutz txˈotxˈ, ma tzˈok jpunte kynabˈl tuˈn kyok tzeˈn jun moẍ toj kyanmin, ex tuˈn mi tzˈele kynikyˈ tiˈjjo tspikyˈimil Tbˈanil Tqanil tiˈj tqoptzˈajiyil Crist, a qˈanchaˈl tiˈjxjo Dios, a nya qˈanchaˈl.


Thi det at leve er mig Kristus og at dø en Vinding. 	 Quˈn toj nchwinqila tzaluˈn, ntiˈ juntl tbˈanilx tzeˈn Crist; ex aj nkyima, nimxla tzaljbˈil, quˈn kchin tenbˈila tukˈa te jun majx.


Og for eders Skyld er jeg glad over, at jeg ikke var der, for at I skulle tro; men lader os gå til ham!" 	 Nim ma chin jaw tzalaja tuˈn ntiˈqintaqa antza, quˈn wenxix te kyeˈy, tuˈn nxi kynimiˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn. Me qoqe lolte.


Farer ikke vild; Gud lader sig ikke spotte; thi hvad et Menneske sår, det skal han også høste. 	 Mi kubˈ kysbˈuˈn kyibˈa ayexa. Quˈn mix aˈlx te Dios aku kubˈ sbˈunte, quˈn tzeˈnxjo kbˈantil tuˈnxjal, ikyx t‑xeljo ktlaˈbˈil.


Men Pilatus spurgte ham atter og sagde: "Svarer du slet intet? Se, hvor meget de anklage dig for!" 	 Xi tqanin juntl majl Pilat te: ¿Ntiˈxsin chˈin ntqˈmaˈn? ¡Bˈinqexsin jniˈxsin nkyqˈmaˈn tiˈja!


Men da han havde fuldendt alle sine Ord i Folkets Påhør, gik han ind i Kapernaum. 	 Tbˈajlinxi tyolin Jesúsjo jniˈ tyol kyexjal, a nchi bˈintaq tiˈj, bˈeˈxsin xiˈtz toj tnam te Capernaum.


Men jeg vil komme til eder, når jeg er dragen igennem Makedonien; thi jeg drager igennem Makedonien; 	 Chin poˈn kyukˈiy, aj nxiˈy toj txˈotxˈ te Macedonia, quˈn il tiˈj tuˈn nxiˈ neja antza.


Og da de stege op i Skibet, lagde Vinden sig. 	 Me atzaj teˈ kyjax toj bark, bˈeˈx kubˈ qen tej kyqˈiqˈ.


Og da han sagde: "Af de fremmede," sagde Jesus til ham: "Så ere jo Sønnerne fri. 	 Xi ttzaqˈwin Pegr: Ayeˈ jniˈ noq xjalqexa, chi Pegr. Ex xi tqˈmaˈn Jesús te: ¡Ikytziˈn! Quˈn ayetziˈn kˈwalbˈaj ntiˈ kykˈas twutz kawil. Ikytzintlaˈ qetz ntiˈtla tuˈn qchojinqe pwaq te mojbˈil tiˈj ja te naˈbˈl Dios, quˈn Tkˈwal Diosqo.


Men den, som hører og ikke gør derefter, han er lig et Menneske, der byggede et Hus på Jorden, uden Grundvold; og Floden styrtede imod det, og det faldt straks sammen, og dette Hus's Fald blev stort." 	 Me atzin teˈ nchin kubˈ tbˈiˈn, me mina nchin kubˈ tnimiˈn, ikytzin kbˈajileˈ tzeˈnku jun ichin, a nkubˈ tbˈinchin tja tibˈaj tzˈawin, exsin mix jawe tbˈinchineˈ tqˈuqil. Teˈ ttzaj nim jbˈal, jaw chˈiy nim aˈ, ex pon peqˈj aˈ tiˈjjo ja, ex jun paqx jaw yuchˈj te jun majx.


jeg var fremmed, og I toge mig ikke hjem til eder; jeg var nøgen, og I klædte mig ikke; jeg var syg og i Fængsel, og I besøgte mig ikke. 	 Tej woka bˈetin xjal, mix tzaja kyqˈoˈn nwatbˈila. Ex tej tel bˈaj nxbˈaliˈn, mix in oka kyktxuˈn. Ex tej nyabˈtiˈy, mix i xtajiˈy qˈolbˈil weˈy. Ex tej nkuˈxa toj tze, mix i xtajiˈy lol weˈy.


Aristarkus, min Medfange, hilser eder, og Markus, Barnabas's Søskendebarn, om hvem I have fået Befalinger - dersom han kommer til eder, da tager imod ham - 	 Ex ikyxjo, nxi tqˈoˈn Aristarco jun qˈolbˈil kyeˈy, quˈn a ichin lo, luˈ tkuˈx wukˈiy toj tze. Ex ikyxjo ncheˈx qˈolbˈiˈn tuˈn Marks, a tkˈwal titzˈin ttata Bernabé. Ex bˈiˈn jun tqanil kyuˈn tiˈj Marks. Tuˈnpetziˈn, qa ma pon kanin kyukˈiy, kykˈmoma tukˈa tkyaqil kyanmiˈn.


og lagde alt under hans Fødder, og ham gav han som Hoved over alting til Menigheden, 	 Ex kubˈ tqˈoˈn Dios tkyaqil tjaqˈ tkawbˈil Crist, quˈn xi tqˈoˈn toklin tibˈaj tkyaqil. Ex ikyxjo, xi tqˈoˈn toklin tuˈn tok te wiˈbˈaj, a nejinel, tibˈaj Ttanim.


Og Guds Tempel i Himmelen blev åbnet, og hans Pagts Ark kom til Syne i hans Tempel, og der kom Lyn og Røster og Tordener og Jordskælv og stærk Hagl. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx jqetjo tja Dios toj kyaˈj, ex tojjo tja qˈanchaˈlin teˈ kax, a yekˈbˈil tiˈjjo Kujsbˈil Tyol qa at Dios kyukˈa Ttanim. Ex bˈeˈx tzaj xloqˈlin kyaˈj, junx tukˈa jun tqˈajqˈojil njumin wen, ex qˈankyaq ex jun nim kyaqnajnabˈ ex txqan saqbˈaqin.


Men idet jeg begyndte at tale, faldt den Helligånd på dem ligesom også på os i Begyndelsen. 	 Atzaj teˈ wok teˈn yolil kye, chi Pegr, bˈeˈx tyekˈeku Xewbˈaj Xjan, qa bˈeˈx okx toj kyanmin, ikyxjo tzeˈnku tyekˈe qxol te tnejil.


i hvilken han også gik hen og prædikede for Ånderne, som vare i Forvaring, 	 Ex tuˈnjo Xewbˈaj Xjan, bˈeˈx xiˈ yolil Tbˈanil Tqanil kyejo kyimnin jpuˈnqekx tojjo kynajbˈil kyimnin,


Så tog Jesus Brødene og takkede og uddelte dem til dem, som havde sat sig ned; ligeledes også af Småfiskene så meget, de vilde. 	 I jaw ttzyuˈn Jesúsjo wabˈj, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj. Tbˈajlinxi naˈn Dios, tzaj tqˈoˈn qeˈy, ex xi qsipiˈn kyxoljo a qˈuqejqetaq. Ex ikyx kubˈ tbˈinchin kyukˈa tal kyiẍ; ex tzaj tqˈoˈn qeˈy tuˈn t‑xi qsipiˈn, noq jniˈ tuˈn tbˈaj kyuˈn.


Men idet Peter grublede over Synet, sagde Ånden til ham: "Se, der er tre Mænd, som søge efter dig; 	 Me tzunxtaq nbˈisin Pegr tiˈjjo twutzikyˈ, tzaj tqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan te kyjaluˈn: ¡Kaˈyinxa! Oxe ichin nchi jyon tiˈja.


Men Peter stod op og gik med dem. Og da han kom derhen, førte de ham op i Salen ovenpå, og alle Enkerne stode hos ham, græd og viste ham alle de Kjortler og Kapper, som "Hinden" havde forarbejdet, medens hun var hos dem. 	 Bˈeˈxsin xiˈ Pegr kyukˈa. Atzaj teˈ tkanin, bˈeˈx jax kˈleˈn tojjo ja, jaˈ taˈyetaq t‑xmilil Dorcas. Ex bˈeˈx xi laqˈe. Ilaˈ mebˈe qya nchi oqˈ wen, ex xi kyyekˈin jniˈ xbˈalin ex txoˈwbˈaj, a otaq chi bˈant tuˈn Dorcas, teˈ itzˈtaq.


Men tragter efter de største Nådegaver! Og yder mere viser jeg eder en ypperlig Vej. 	 Me kyqˈonktzintza tilil ex kyjyomjiˈy tbˈanil kyokliˈn. Ex atzin jaˈlin kxel nqˈmaˈn jun tumil tbˈanilxix wen tzeˈnqeku luˈn:


og fandt ham anklaget i Anledning af nogle Stridsspørgsmål i deres Lov, men uden nogen Beskyldning, som fortjente Død eller Fængsel. 	 Ex antza nbˈiyiˈy, qa nya nim til, qa noq tuˈn kynimbˈil tiˈj kykawbˈil Judiy. Tuˈn ikyjo, bˈin wuˈn, qa nya il tiˈj tuˈn tkubˈ bˈyet, nipela noq tuˈn tkuˈx toj tze.


Og den følgende Dag kom de til Kæsarea. Men Kornelius ventede på dem og havde sammnenkaldt sine Frænder og nærmeste Venner. 	 Tojxi tkabˈ qˈij, i kanin toj Cesarea, jaˈ nyontaq Cornelio kyiˈj, junx tukˈa jun chˈuq t‑xjalil ex qeˈ tukˈa, ayeˈ otaq chi tzaj ttxkoˈn.


Du har kundgjort mig Livets Veje; du skal fylde mig med Glæde for dit Åsyn." 	 O tzaj tyekˈiˈn weˈy tzeˈn tuˈn nbˈetiˈy toj tumil, ex chin tenbˈila toj tzaljbˈil, quˈn tuˈn ktenbˈila nwutza, chi David tiˈj Jesús.


Og dette Rigets Evangelium skal prædikes i hele Verden til et Vidnesbyrd for alle Folkeslagene; og da skal Enden komme. 	 Aj telpin bˈaj tyolajtzjo Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈntzin ntiˈx jun chˈuqxjal, a mit tzˈel tnikyˈ tiˈj. Atzin qˈijjo japin bˈaj tqˈijil tkyaqil.


Thi fra nu af skulle fem i eet Hus være i Splid indbyrdes, tre imod to, og to imod tre. 	 Tuˈnpetziˈn, texjo qˈij jaˈlin, nya junx t‑xilin kynabˈl jweˈ xjal, a najleqe toj junx ja, quˈn tuˈn oxe mikyxil kynabˈljo tzeˈnqeku kabˈel. Ex ayetzin kyeˈ kabˈel mikyxi chi nabˈliˈn tzeˈnqeku oxel.


Og han skal blive dig til Glæde og Fryd, og mange skulle glædes over hans Fødsel; 	 Okx ktzalajilxa tiˈj, ex nya oˈkxa; quˈn nimx txqantl ktzalajil tiˈj, aj tul itzˈje.


Dette var i Begyndelsen hos Gud. 	 Atzin Yol lo at junx tukˈa Dios te tnejil.


Da siger Pilatus til ham: "Hører du ikke, hvor meget de vidne imod dig?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Pilat te: ¿Ma mitzin ntbˈinjiy tkyaqiljo nkyqˈmaˈnxjal tiˈja?


Men Maria sagde til Engelen: "Hvorledes skal dette gå til, efterdi jeg ikke ved af nogen Mand?" 	 Xi ttzaqˈwin Mariy te angel: ¿Tzeˈn tten tuˈn tok tzˈaq wala, ex bˈajxi chin kubˈ kẍeyiy tukˈa jun ichin? chiˈ.


Derpå kende I Guds Ånd: enhver Ånd, der bekender Jesus som Kristus, kommen i Kød, er af Gud. 	 Nya tzeˈn k‑elile kynikyˈa te, jun xjal qa at Xewbˈaj Xjan tukˈa, mo qa minaj: Qa ma tkujsin qa a Jesucrist ul tzaluˈn twutz txˈotxˈ tzeˈnku ichin; atzin xjaljo at Xewbˈaj Xjan tukˈa.


Hvad altså? Det, Israel søger efter, har det ikke opnået, men Udvalget har opnået det; de øvrige derimod bleve forhærdede, 	 ¿Tzeˈntziˈntz ikyjo? Mi xknet kyuˈn aj Judiy tuˈn kyok te tzˈaqle twutz Dios, ex ma txi kujix kyanmin. Me ayetzin skˈoˈnqe tuˈn qMan, ma chi ok te tzˈaqle twutz, noq tuˈn t‑xtalbˈil,


et Lys til at oplyse Hedningerne og en Herlighed for dit Folk Israel." 	 Ajo neˈẍ lo jun tzaj kkˈantil toj kychwinqiljo jniˈ xjal, aye mina nxi kynimin Tyola, tuˈn tel kynikyˈ tiˈja. Ex a k‑okil te nimsbˈil tbˈiy kyxol tkyaqil aj Israel.


Men jeg siger eder: Det skal gå Tyrus og Sidon tåleligere på Dommens Dag end eder. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, toj tqˈijil paˈbˈin twutz Dios, kujxixtl kye tkawbˈil Dios tzul kyibˈaj, tzeˈnkuj kye aj Tiro ex Sidón.


Jesus siger til hende: "Kvinde: hvorfor græder du? hvem leder du efter?" Hun mente, det var Havemanden, og siger til ham: "Herre! dersom du har båret ham bort, da sig mig, hvor du har lagt ham, så vil jeg tage ham." 	 Xi tqanin Jesús te: Qya, ¿Tiquˈn n‑oqˈa? ¿Altzin kye ntjyoˈn? Kubˈ t‑ximin Mariy qa ataqjo xqˈuqil chˈlaj te tqan lobˈj, ex xi tqˈmaˈn te: Tata, qa ay o txi qˈinte, qˈmaˈntza weˈy, jaˈ xkubˈe tqˈoniy, tuˈn nxiˈy jyolte.


Mine Børn! I ere af Gud og have overvundet dem, fordi den, som er i eder, er større end den, som er i Verden. 	 Ayiˈy werman, te qMan Diosqiˈy. Tuˈn kynimbˈila, xkubˈe kyiˈjjo sbˈul xjal kyuˈn, quˈn nimxixtl tokliˈn a at kyukˈiy, a tzeˈnku toklin tajaw il, a at kyukˈa sbˈul xjal twutz txˈotxˈ.


Og derpå kende vi, at vi have kendt ham, om vi holde hans Bud. 	 Qa ma kubˈ qnimin tnukˈbˈil qMan Dios, aku txi qqˈmaˈn qa o tzˈel qnikyˈ te.


Thi den, som er gået ind til hans Hvile, også han har fået Hvile fra sine Gerninger, ligesom Gud fra sine. 	 Quˈn alkye teˈ knimil tiˈj Dios, k‑okix teˈ tojjo ajlabˈl qˈoˈn tuˈn Dios, quˈn ntiˈ nqe tkˈuˈj tiˈj taqˈnbˈin tuˈn tel wen twutz. Tuˈnpetziˈn, ma tzˈajlan tiˈjjo taqˈnbˈin, ikyxjo tzeˈnku te Dios n‑ajlan teˈ, quˈn o japin bˈaj taqˈin tiˈj tkyaqil tchˈiysbˈin.


Og han råbte med høj Røst, som en Løve brøler; og da han havde råbt, lode de syv Tordener deres Røster høre. 	 Ex jaw ẍchˈin tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen, tzeˈnku jun bˈalun nweqj. Tej tjaw ẍchˈin angel, bˈeˈx bˈijte kywiˈ wuq qˈankyaq.


og således, endskønt han var Søn, lærte Lydighed af det, han led, 	 Exsin tuˈnpaj kˈwalbˈaj te Crist te qMan Dios, me iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx tuˈn, tzeˈnku n‑ikyˈx quˈn, noq tuˈn tbˈant tnimitjo Tyol tMan.


Og han kaldte sine tolv Disciple til sig og gav dem Magt over urene Ånder, til at uddrive dem og at helbrede enhver Sygdom og enhver Skrøbelighed. 	 O tzaj ttxkoˈn Jesús, a awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, ex tzaj tqˈoˈn qokliˈn tuˈn kyetz qlajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal, ex tuˈn tkubˈ qqˈaniˈn tkyaqil wiq yabˈil ex kyixkˈoj.


Men når I høre om Krige og Krigsrygter, da lader eder ikke forskrække, thi det må ske; men Enden er ikke endda. 	 Aj tok kybˈiˈn tqanil jniˈ qˈoj n‑ok tzaluˈn mo tzachiˈn, mina chi jaw xobˈa, quˈn atziˈn jniˈ anetziˈn ilx tiˈj tuˈn tbˈaj. Me naˈmtaqtzin tul kanin teˈ qˈij, a jaˈ tuˈn tbˈaje twutz txˈotxˈ tkyaqilx.


Men nu har Gud sat Lemmerne, ethvert af dem, på Legemet, efter som han vilde. 	 Me axte Dios, ma tzˈok qˈonte junjun tnej qxmilil jaˈxjo at tajbˈin toj twutz.


Fred være med Brødrene og Kærlighed med Tro fra Gud Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 Noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist, txi qˈonte kymujbˈil kyibˈa kyxolxa, ex kyxol tkyaqil nimil, ex tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, junx tukˈa kynimbˈila.


Når de sige: "Fred og ingen Fare!" da kommer Undergang pludselig, over dem ligesom Veerne over den frugtsommelige, og de skulle ingenlunde undfly. 	 Quˈn toj kywutzxjal tkyaqil bˈaˈn taˈ, ex ntiˈ jun xobˈajil. Me ntiˈkux toj kynabˈl, aj tuljo xitbˈil kyibˈaj tuˈn qAjaw, quˈn ikyxjo tzeˈnku njaw qˈiˈn jun qya tuˈn tchyoˈn tal, ex mix aˈl jun ktzˈaqpajil.


Men han sagde til dem: "Hvorledes siger man, at Kristus er Davids Søn? 	 Xitzin tqaninl Jesús kye: ¿Tiˈquˈnil nkyqˈmaˈn xjal, qa t‑xeˈchil Crist te David, a nmaq kawil ojtxe?


Så står da fast, Brødre! og holder fast ved de Overleveringer, hvori I bleve oplærte, være sig ved vor Tale eller vort Brev. 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈy erman, chi weˈxixa jikyin wen toj kynimbˈila, ex mi tzˈel naj toj kykˈuˈja a xnaqˈtzbˈil xi qqˈoˈn kyeˈy, tej otoˈxtaqa kyukˈiy, ex tojjo uˈj xi qsmaˈn kyeˈy.


Men Saulus fik deres Efterstræbelser at vide. Og de bevogtede endog Portene både Dag og Nat, for at de kunde slå ham ihjel. 	 me bˈeˈx kanin te Saulo tiˈj. Ayetzin bˈiyil nkubˈtaq kyyoˈn qˈijl ex qnikyˈin ttxanila tnam, tuˈn tkubˈ bˈyet.


Thi Guds Brød er det, som kommer ned fra Himmelen og giver Verden Liv." 	 Quˈn atziˈn wabˈj, a maná, xi tqˈoˈn chwinqil kye xjal aj Judiy ojtxe, noq te jteˈbˈin qˈij; me anteˈ saj smaˈn tuˈn Dios, apente wabˈjjo, a ayiˈn, a ktzajil tqˈoˈn chwinqil te jun majx.


Men dette blev vitterligt for alle dem, som boede i Efesus, både Jøder og Grækere; og der faldt en Frygt over dem alle, og den Herres Jesu Navn blev ophøjet, 	 Kykyaqilxjo Judiy ex nya Judiy i bˈinte, a najleqetaq toj tnam te Éfeso. Tuˈntziˈn, bˈeˈx tzaj txqan kyxobˈil, ex tuˈnjo ikyjo, jaw nimsite tbˈi Jesús, a tAjaw Tkyaqil.


Men hun sagde: "Jo, Herre! de små Hunde æde jo dog også af de Smuler, som falde fra deres Herrers Bord." 	 Ex xi ttzaqˈwin qya: Ikyx te tten, Tata. Me kaˈnqetzin kyejiˈy tal chit nchi waˈn kye tjaqˈ meẍ tiˈjjo tbˈuchil wabˈj nbˈajel tzˈaq kyuˈn kyajaw. Ikyqintzintlaˈ wejiˈy, qˈontz chˈin weˈ tiˈjjo nxi tqˈoˈn kye t‑xjalila.


Jeg taler ikke om eder alle; jeg ved, hvilke jeg har udvalgt; men Skriften måtte opfyldes: Den, som æder Brødet med mig, har opløftet sin Hæl imod mig. 	 Mi nchin yoliˈn kyiˈja kykyaqila. Quˈn ojtzqiˈn wuˈn ankye qe o chi jaw nskˈoˈn. Me ilxix tiˈj tuˈn tbˈajjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ankye jun nwaˈn wukˈiy, kjawil meltzˈaj wiˈja.


Og Stjernens Navn kaldes Malurt; og Tredjedelen af Vandene blev til Malurt, og mange af Menneskene døde af Vandene, fordi de vare blevne beske. 	 Atzin tbˈi cheˈw, Tkˈayil. Ex atzin toxin tnej aˈ bˈeˈx ok kˈa. Noq tuˈn tpajjo tkˈayil aˈ, bˈeˈx i kyim nimku xjal.


Og I ere blevne vore Efterfølgere, ja, Herrens, idet I modtoge Ordet under megen Trængsel med Glæde i den Helligånd, 	 Tzeˈn kyeˈ ma chi ok lipeˈy tiˈjjo yekˈbˈil quˈn, ex tiˈjjo yekˈbˈil tuˈn qAjaw Jesucrist. Ma txi kyniminjiˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil tukˈa tzaljbˈil, a tzajnin tuˈn Xewbˈaj Xjan, iˈchaqx nimx s‑ikyˈx kyuˈn.


men helliger den Herre Kristus i eders Hjerter, altid rede til at forsvare eder over for enhver, som kræver eder til Regnskab for det Håb, der er i eder, men med Sagtmodighed og Frygt, 	 Qalaˈ kynimsinksa tbˈi Crist toj kyanmiˈn, a kyAjawa, tuˈntzintla bˈantnin kyteˈn, tuˈn t‑xi kytzaqˈwiˈn tkyaqiljo nchi kanin qanilte tiˈjjo qˈuqbˈil kykˈuˈja at.


Kvinder fik deres døde igen ved Opstandelse. Andre bleve lagte på Pinebænk og toge ikke imod Befrielse, for at de måtte opnå en bedre Opstandelse. 	 Ex iteˈ junjun qya, a noq tuˈn kynimbˈil, i jaw anqˈin juntl majljo kyal, ayeˈ otaq chi kyim. Me iteˈ junjuntl, bˈeˈx i kubˈ kyˈixsbˈin tuˈn kykyim, quˈn tuˈn mix kubˈe kyxkˈaˈyin kynimbˈil. Quˈn kubˈ kyximinjo nimil luˈn, qa iltaq tiˈj tuˈn t‑xi kyqˈoˈn kychwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈntzintla tkanbˈit te jun majx a juntl kychwinqil toj kyaˈj, aj kyjaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin.


Men det Stykke af Skriften, som han læste, var dette: "Som et Får blev han ført til Slagtning, og som et Lam er stumt imod den, der klipper det, således oplader han ej sin Mund. 	 Atziˈn Tyol Dios, a ntuˈjintaq ikytaq ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Xi qˈiˈn ikyjo tzeˈnku jun tal rit nxi bˈiybˈaj; ex noq nkubˈ tayoˈn tzeˈnku jun tal tal rit, tzeˈn n‑el mitzet tsmal. Ex xi ttziyin tiˈchaqjo tuˈn tikyˈx tiˈj.


Filip og Bartholomæus, Thomas og Tolderen Matthæus, Jakob, Alfæus's Søn, og Lebbæus med Tilnavn Thaddæus, 	 Lip; Bartolomey; Tmas; ex ayiˈn, Matey, a peyil pwaqtaq; Jacob, a tkˈwal Alpey; Tadey;


Og derpå kunne vi kende, at vi ere af Sandheden, og da kunne vi for hans Åsyn stille vore Hjerter tilfreds, 	 Ikytzin tumiljo, qa matxixix qo ok te tbˈanil nimil, ex ikytzin kqebˈil qkˈuˈjjo twutz Dios.


Og skriv til Menighedens Engel i Thyatira: Dette siger Guds Søn, der har Øjne som Ildslue, og hvis Fødder ere som skinnende Malm: 	 Tzˈibˈinkujiy lo te nejinel toj Ttanim Dios toj tnam Tiatira: Ikytzin ntqˈmaˈn Jesús, a Tkˈwal Dios, a iteˈ tbˈaqˈ twutz, ikyjo tzeˈnku taqˈ qˈaqˈ njulin wen, ex ayetzin tqan nchi tilkˈaj tzeˈnku jun kxbˈil ntzˈiltzˈin wen:


Ingen kan tjene to Herrer; thi han må enten hade den ene og elske den anden eller holde sig til den ene og ringeagte den anden. I kunne ikke tjene Gud og Mammon. 	 Mix aˈl jun aku tzˈajbˈin te kabˈe tajaw aqˈuntl. Quˈn k‑elil tiˈjliˈn tnejil, ex k‑okil tkˈuˈjliˈn tkabˈ; mo k‑okilj tzˈaqle tukˈa tnejil, me bˈeˈx aku tzˈel tiˈjlinljo tkabˈ. Nlayx bˈant tuˈn tokin te Dios ex te pwaq.


Men Herodes sagde: "Johannes har jeg ladet halshugge; men hvem er denne, om hvem jeg hører sådanne Ting?" Og han søgte at få ham at se. 	 Me atzin te Herodes iky teˈ tqˈma kyjaluˈn: Nyatel te Juan, a Jawsil Aˈ, quˈn ayinku weˈ in xi qˈmante, tuˈn tel txˈemit teˈ twiˈ. ¿Me altzila kyeˈ xjaltz, a nimku nqˈumlajtz tiˈj? Tuˈn ikyjo, ok tqˈoˈn Herodes tilil, tuˈntzintla tiwle Jesús.


Efterdi da Kristus har lidt i Kødet, så skulle også I væbne eder med det samme Sind (thi den, som har lidt i Kødet, er hørt op med Synd), 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku te Crist, ma tzikyˈx tuˈn toj t‑xmilil, exsin ikyx kyejiˈy bˈaˈn tuˈn t‑xi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn tikyˈx yajbˈil kyuˈn, noq tuˈn tpaj kynimbˈila. Quˈn alkyeˈ ma tzikyˈx tuˈn toj t‑xmilil, tok tilil tuˈn, tuˈn tkyij ttzaqpiˈn il,


Holder Øje med Hundene, holder Øje med de slette Arbejdere, holder Øje med Sønderskærelsen! 	 Kykaˈyink kyibˈa kye xjal, a nya bˈaˈn nbˈant kyuˈn, a nya toj ttxolil nxaˈye kynabˈl. Noq kyaj tuˈn tok kyqitin jun techil tiˈj ttzˈumil kychibˈjila, tuˈn kyoka te kye, ex tuˈn kybˈinchiˈn jun tiˈ tibˈaj kynimbˈila tiˈj qAjaw Jesús.


Og alt mit er dit, og dit er mit; og jeg er herliggjort i dem. 	 Tkyaqiljo at weˈy, te tejiy; ex tkyaqil at teˈy, we wejiˈy. Ex ma jaw nimsiˈn nbˈiy tzaluˈn twutz txˈotxˈ noq tuˈn ikyjo.


Men han nægtede og sagde: "Jeg hverken ved eller forstår, hvad du siger;" og han gik ud i Forgården, og Hanen galede. 	 Me bˈeˈx kubˈ tewin, ex xi tqˈma: Nya wojtzqiˈn weˈ Jesús, ex ntiˈ bˈiˈn wuˈn tiˈ qiˈjil nyoliniych. Ex bˈeˈx etz peˈn, ex n‑oqˈku tman ekyˈ.


Og hvis Satan uddriver Satan, så er han kommen i Splid med sig selv; hvorledes skal da hans Rige bestå? 	 Ikytzin taˈye te satanásjo, a tajaw il. Qa ax s‑etz lajonte tibˈ toj kyanminxjal, ax n‑ok meltzˈaj tiˈjx ikyjo, ex atzin tkawbˈil nlay chˈiy. ¿Ma man kubˈ numjjo tipintz?


indtil jeg får lagt dine Fjender som en Skammel for dine Fødder." 	 tzmaxiˈ aj tkubˈ kyiˈjjo tajqˈoja wuˈn, chi Dios.


Men vi vide, at alle Ting samvirke til gode for dem, som elske Gud, dem, som efter hans Beslutning ere kaldede. 	 Bˈiˈn quˈn qa ax Dios nkubˈ bˈinchinte tkyaqil, tuˈn tel wen toj kychwinqiljo aye nchi ok kˈuˈjlinte, a ayeˈ o chi ttxok tzeˈnkuxjo t‑xim.


Og Evangeliet bør først prædikes for alle Folkeslagene. 	 Me tuˈn tbˈajjo tkyaqil twutz txˈotxˈ, il tiˈj nej tuˈn tbˈaj yolitjo nyola te kolbˈil kyexjal toj kykyaqil twutz txˈotxˈ.


Kun at vi, så vidt vi ere komne, vandre i samme Retning. 	 quˈn il teˈ luˈn tiˈj, tuˈn tkubˈ qximin, a ma tzˈel qnikyˈ te, ex tuˈn tkubˈ bˈinchit.


Og de stillede dem midt iblandt sig og spurgte: "Af hvad Magt eller i hvilket Navn have I gjort dette?" 	 Ayetziˈn ichin lo i qˈmante, tuˈn kytzaj qˈiˈn Pegr ex Juan, tuˈn kykubˈ qˈoˈn kyxol, ex xi kyqanin kye: ¿Tiˈn kyeˈ kyoklin mo an tiˈj qbˈi nkubˈ kybˈinchin kyejiˈy ikyjo? chi chiˈ.


Jeg mener altså dette, at det på Grund af den forhåndenværende Nød er godt for et Menneske at være således, som han er. 	 Toj nwutza, noq tuˈn tpajjo tqˈijil jaˈlin, nimxix nikyˈx quˈn, tuˈn tpajjo qnimbˈil, bˈaˈntla tuˈn tkyij jun xjal tzeˈnkuxjo tten.


Thi der skal komme Dage over dig, da dine Fjender skulle kaste en Vold op omkring dig og omringe dig og trænge dig alle Vegne fra; 	 Tzulx jun te tqˈijil, a nim bˈisbˈajil. Ayejo jniˈ kyajqˈoja ok kjawil kybˈinchin kybˈe tiˈjile kytanima; ok k‑okil kytxolbˈin kyibˈ kyiˈjiliy, exsin ok kchi okil lipin kyiˈja toj tkyaqil kytxlaja.


Kommer eders Vejledere i Hu, som have forkyndt eder Guds Ord, og idet I betragte deres Vandrings Udgang, så efterligner deres Tro! 	 Kynaˈntza kyiˈjjo kynejinela, a i aqˈnin kyxola, ayeˈ i tzaj qˈonte Tyol Dios kyeˈy. Kyximinkutziˈn tiˈtzin o bˈaj toj kychwinqil. Ex chi lipexsintza tiˈjjo tumil xbˈant kyuˈn toj kynimbˈil,


En af hans Disciple, Andreas, Simon Peters Broder, siger til ham: 	 Xitzin tqˈmaˈnljo junl t‑xnaqˈtzbˈin, Andrés tbˈi, a titzˈin Simun Pegr:


Thi et Forjættelsesord er dette: "Ved denne Tid vil jeg komme, så skal Sara have en Søn." 	 Quˈn tej otaq chi tijin Abraham, ex ntiˈtaql tumil tuˈn tul jun kyal, xi tqˈmaˈn Dios kye: Tojjo qˈij, a xi nqˈmaˈn, tzul itzˈje jun tal Sara, a t‑xuˈjilach. Ex antza n‑ele qnikyˈ te, qa aku bˈant tuˈn Dios, tzeˈnchaqxjo tajtz.


Thi vi støde alle an i mange Ting; dersom nogen ikke støder an i Tale, da er han en fuldkommen Mand, i Stand til også at holde hele Legemet i Tomme. 	 Ikytziˈn, qkyaqilx nimku jaˈ nqo bˈinchine nya wen tukˈa qyol. Ikyettziˈn, atit jun ntiˈx ntxalpaje tukˈa tyol, atzin jun xjaljo ntiˈx tkyˈi toj tchwinqil, ex at tipin tuˈn ttzyuˈnte tibˈ twutz tkyaqil il.


idet jeg vidnede både for Jøder og Grækere om Omvendelsen til Gud og Troen på vor Herre Jesus Kristus. 	 Aye Judiy exqetziˈn a nya Judiy, ma txi nqˈmaˈn kye, tuˈn kymeltzˈaj tukˈa Dios, ex tuˈn t‑xi kynimiˈn Tyol qAjaw Jesús, a Klolqe.


Dersom da I, som ere onde, vide at give eders Børn gode Gaver, hvor meget mere skal da Faderen fra Himmelen give den Helligånd til dem, som bede ham!" 	 Noqpe oˈkx kyejiˈy tbˈanilxix kyaj te kykˈwala, exla qa nya wenqiˈy. ¿Yajtzin te Diostz, a at toj kyaˈj? ¿Ma nlaypetzila tzaj tqˈoˈn teˈ Xewbˈaj Xjan qe, qa ma txi qqanin te?


Og han siger til mig: Gør det ikke; jeg er din Medtjener og dine Brødres, Profeternes, og deres, som bevare denne Bogs Ord; tilbed Gud! 	 Me ante angel tzaj tqˈmaˈn weˈy: Mi kubˈ tbˈinchinjiy ikyjo. Quˈn aqˈnilqin weˈ te Dios tzeˈnku te, ex tzeˈnqeku termana, a yolil Tyol Dios, ex kykyaqiljo nkubˈ kynimin a tzˈibˈin tojjo uˈj lo. Qalaˈ, kˈuliˈn twutz Dios.


idet han af Gud blev kaldt Ypperstepræst efter Melkisedeks Vis. 	 Ex ate Dios ok qˈoˈnte te tnejilxix qpale, ikyxjo tzeˈnku te Melquisedec.


Ve eder, når alle Mennesker tale godt om eder; thi på samme Måde gjorde deres Fædre ved de falske Profeter. 	 Ex bˈisbˈajilxla kyeˈy, a ayiˈy njaw nimsin kybˈiy kyuˈnxjal qa wenqiˈy, quˈn ikyx jawe kynimsin xjaljo kybˈi aye ok kyqˈoˈn kyibˈ te yolil Tyol Dios ojtxe.


Thi den, som holder hele Loven, men støder an i eet Stykke, er bleven skyldig i alle. 	 Quˈn qatzin qa jun xjal nkubˈ tbˈinchin tkyaqil kawbˈil, exsin qa ma jaw txalpaj toj jun, tukˈaxpe jun; ma tzˈok aj paj toj tkyaqil,


Og da han havde sagt dette, blev han optagen, medens de så derpå, og en Sky tog ham bort fra deres Øjne. 	 Tej tbˈaj yolin, tzuntaq nchi kaˈyintaq tsanjil tiˈj, jaw qˈiˈn Jesús twutz kyaˈj, ex tuˈn muj, mix iwle kyuˈn.


Men Overengelen Mikael turde, da han tvistedes med Djævelen og talte om Mose Legeme, ikke fremføre en Bespottelsesdom, men sagde: "Herren straffe dig!" 	 Mikyxipe teˈ tnejil angel, Miyel, tqˈma, tej kyjaw chˈotj tukˈa tajaw il tiˈjjo t‑xmilil Moisés, a otaq kyim, ex mix kubˈe tqˈoˈne tkawbˈil tzeˈnku tajbˈil tiˈj tajaw il. Noq oˈkx xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ala te qAjaw kxel kawin tey, chiˈ.


Men dersom vi håbe det, som vi ikke se, da forvente vi det med Udholdenhed. 	 Qalaˈ a etzbˈil nqo ayon tiˈj, naˈmx qetzinte. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn qayon tiˈj tukˈa tqˈuqbˈil qkˈuˈj.


Og de stødte ham ud uden for Staden og stenede ham. Og Vidnerne lagde deres Klæder af ved en ung Mands Fødder, som hed Saulus. 	 Exsin qˈiˈn Esteban tiˈjxi tnam, ex ok xoˈn tuˈn abˈj. Ex ayetzin ok bˈyonte, kyij kyoqxeniˈn tal kykamiẍ tukˈa jun kuˈxin, Saulo tbˈi.


Ham tilhører Magten i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 Noqit tkyaqil tipin tukˈa, jaˈlin ex te jun majx.


Og de lagde Hånd på Apostlene og satte dem i offentlig Forvaring. 	 Ex tuˈntziˈn, bˈeˈx i ok tzyuˈn, ex bˈeˈx i kuˈx tjpuˈn toj ttze te tnam.


Ingen sige, når han fristes: "Jeg fristes af Gud;" thi Gud kan ikke fristes af det onde, og selv frister han ingen; 	 Qa at jun nnaˈnte qa n‑ok yekin tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn nya bˈaˈn, mi kubˈ tbˈisin qa tuˈn qMan Diosjo luˈn; quˈn mina nkubˈ tbˈisin te Dios tuˈn tok tbˈinchin nya bˈaˈn, ex nlay tzˈok tnikybˈin te Dios jun aˈla.


Og store Jordskælv skal der være her og der og Hungersnød og Pest, og der skal ske frygtelige Ting og store Tegn fra Himmelen. 	 Nimx kyaqnajnabˈ, a kujxix kchi tzajil, junx kyukˈa nimx waˈyaj ex nimx yabˈil, a noq jaˈchaqku. Ex nim techil kylabˈila twutz kyaˈj, a bˈeˈx akux chi tzaj xobˈxa kye.


Og I skulle ikke kalde nogen på Jorden eders Fader; thi een er eders Fader, han, som er i Himlene. 	 Ex mi tzˈok kyqˈoˈn toklin jun aˈla te manbˈaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn oˈkx te Manbˈajjo junchˈin at toj kyaˈj.


Men han sagde til hende: "Dine Synder ere forladte!" 	 Tbˈajlinxi tqˈmaˈn ikyjo, xitzin tqˈmaˈnltz teˈ qya kyjaluˈn: ¡Ay, qya! Ma chi najsit te til jaˈlin wuˈn.


Hans Forældre svarede dem og sagde; "Vi vide, at denne er vor Søn, og at han, var født blind. 	 Me atzin kye ttata xi kytzaqˈwin: Ojtzqiˈn qe quˈn, qa a qkˈwaljiˈy, a moẍ te titzˈje.


Men da i de Dage Disciplenes Antal forøgedes, begyndte Hellenisterne at knurre imod Hebræerne", fordi deres Enker bleve tilsidesatte ved den daglige Uddeling. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, liwey i chˈiy kybˈajjo nimil. Tuˈntzintzjo, ayetzaj nchi yolintaq griego jaw wulj kyiˈjjo nchi yolintaq ebrey, ex kyqˈma qa minataq ntzaj qˈoˈnxix kyokliˈn qya mebˈe, ayeˈ iteˈtaq kyxol, tzeˈnku nkubˈ paˈntaqjo mojbˈil, a ntzaj qˈoˈn kyuˈn tsanjil te junjun qˈij.


Men hans prøvede Troskab kende I, at, ligesom et Barn tjener sin Fader, således har han tjent med mig for Evangeliet. 	 Me ikytzin bˈin kyeˈ kyuˈn, ex ojtzqiˈn kyeˈ kyuˈn, qa tzun n‑aqˈnin Timotey; ex tukˈa tkyaqil tajbˈil n‑aqˈnin wukˈiy, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil, iky tzeˈnku jun kˈwal n‑ajbˈin te ttata.


for at intet Kød skal rose sig for Gud. 	 quˈn tuˈntzin mix aˈl jun jaw tnimsin tibˈ twutz Dios.


Og han udsendte sine Tjenere for at kalde de budne til Brylluppet; og de vilde ikke komme. 	 I xi tsmaˈn taqˈnil txkolkye txqan txokenj. Me ayetzin kyeˈ xjal luˈn, mix i tzaje.


Nåde være med eder og Fred fra Gud Fader og vor Herre Jesus Kristus, 	 Axit qMan Dios junx tukˈa qAjaw Jesús, tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil kyibˈaja, tuˈn kymujbˈin te kyibˈa kyxolxa.


men for de fuldkomne er den faste Føde, for dem, som på Grund af deres Erfaring have Sanserne øvede til at skelne mellem godt og ondt. 	 Quˈn atzin xnaqˈtzbˈil nim t‑xilin, ikyjo tzeˈnku wabˈj, a n‑ajbˈin kye xjal, a ma chi tijin, ex te kyeˈ, at tumil toj kywutz, quˈn n‑el kynikyˈ te alkye wen ex alkye nya wen.


thi I vide selv grant, at Herrens Dag kommer som en Tyv om Natten. 	 quˈn bˈin kyuˈn qa il tiˈj tuˈn tul qAjaw, me mix aˈl bˈilte jtoj bˈaˈn tul, qalaˈ ikytziˈn tzeˈnku jun ileqˈ n‑ul qnikyˈin.


Så trøster hverandre med disse Ord! 	 Twutzxixjo xnaqˈtzbˈil lo. Tuˈnpetziˈn, kyqˈuqbˈimtzin kykˈuˈja, tuˈnjo yol lo.


og agte dem højlig i Kærlighed for deres Gernings Skyld. Holder Fred med hverandre! 	 Chebˈe chi kykaˈyinqeka, ex chi kykˈuˈjlinqeka, quˈn tuˈn aqˈuntl nbˈant kyuˈn kyxola, ex tenxit kymujbˈil kyibˈa kyxolilixa, tuˈntzin kyteˈn toj tbˈanil.


"Salige ere de fattige i Ånden, thi Himmeriges Rige er deres. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ nkynaˈn toj kyanmin qa atx taj toj kychwinqil, quˈn at kyoklin tiˈj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj.


Men da Vingårdsmændene så ham, rådsloge de indbyrdes og sagde: Det er Arvingen; lader os slå ham ihjel, for at Arven kan blive vor. 	 Me atzaj teˈ t‑xi kykaˈyin manil txˈotxˈ, teˈ ttzaj kˈwalbˈaj, bˈaj kubˈ kyyolin manil kyxolx: Ate luˈn kyjel te tajaw txˈotxˈ. Qoˈqe, ex qbˈyonku, tuˈn qkyij te tajaw.


og I have glemt Formaningen, der jo dog taler til eder som til Sønner: "Min Søn! agt ikke Herrens Tugtelse ringe, vær heller ikke forsagt, når du revses af ham; 	 Ex ma tzˈel naj toj kykˈuˈja a saj tqˈmaˈn Dios kyeˈy, a ayiˈy kˈwalbˈajqiˈy te. Quˈn chitzin Diosjo kyjaluˈn toj Tuˈjil Tyol: Nkˈwal, mi tzˈel kyikyˈiˈn aj tjikysin Dios tiˈj kychwinqila, quˈn n‑ajbˈin te qˈol tumil toj kynimbˈila. Ex mi chi kubˈ numja, aj kykubˈ kawiˈn tuˈn.


Men da han var sat ud, tog Faraos Datter ham op og opfostrede ham til sin Søn. 	 Atzaj teˈ tuˈntaq tkyij tkoliˈn, bˈeˈx jaw qˈiˈn tuˈn jun qya, tkˈwal Faraón, ex jaw chˈiysin nyakuj tzeˈnku jun albˈaj.


Jøder og Proselyter, Kretere og Arabere, vi høre dem tale om Guds store Gerninger i vore Tungemål?" 	 At junjun Judiyqe, a kyitzˈjlinx, ex junjun i ok te Judiy noq tuˈn kynimbˈil. Ex iteˈ ẍi tzaj te Creta ex te Arabia. Ex qkyaqilx nqbˈiˈn kyyol tojxjo qyol atzin nkyqˈmaˈn tiˈjjo tbˈinchbˈin Dios.


Og de samledes med de Ældste og holdt Råd og gave Stridsmændene rigelige Penge 	 Tuˈnpetziˈn, aye kynejil pale bˈeˈx ok kychmoˈn kyibˈ kyukˈa nejinel kyxol aj Judiy, tuˈn tkyij bˈant kyuˈn, tuˈn mi tzˈele tqanil. Ex xi kyqˈoˈn nim pwaq kye xoˈl qˈaqˈ,


om I da have smagt, at Herren er god. 	 quˈn ma kynikyˈbˈiy qa ate qAjaw tbˈanilxix.


Og de bade og sagde: "Du Herre! som kender alles Hjerter, vis os den ene, som du har udvalgt af disse to 	 Tej kyskˈetjo aye kabˈe, i naˈn Dios kyjaluˈn: Noq samiy, qAjaw, ate ojtzqilte kyanmin kykyaqil xjal. Yekˈintziˈn alkye taja,


Men da han så Jesus, råbte han og faldt ned for ham og sagde med høj Røst: "Hvad har jeg med dig at gøre, Jesus, den højeste Guds Søn? jeg beder dig om, at du ikke vil pine mig." 	 Atzaj teˈ tiwle Jesús tuˈn, bˈeˈx kubˈ meje twutz, exsin jaw ẍchˈintz kujxix wen kyjaluˈn: ¿Tiˈ taja wiˈja, ay Jesús, a Tkˈwaljo Dios nimxix toklin? Chin kubˈsil nwutza tey, tuˈn mina chin kubˈ tyajinxa.


Her gælder det den Forstand, som har Visdom. De syv Hoveder ere syv Bjerge, på hvilke Kvinden sidder, 	 Me taj te luˈn jun nim nabˈl kyeˈ kyaj tuˈn tel kynikyˈ te: Ayetziˈn wuq twiˈ, ntyekˈin wuq wutz, a jaˈ qˈuqle qya tibˈaj. Ex ikyxjo nyekˈin wuq nmaq kawil.


Mon nogen af Rådsherrerne har troet på ham, eller nogen af Farisæerne? 	 ¿Ma attzin jun qnejil mo jun Parisey o nimin tiˈj?


Og han skal udsende sine Engle med stærktlydende Basun, og de skulle samle hans udvalgte fra de fire Vinde, fra den ene Ende af Himmelen til den anden. 	 Ex tukˈa tkyaqil tqˈajqˈojil chun, kchi tzajil nsmaˈn n‑angela, tuˈn kyok chmetjo jniˈ skˈoˈnqe wuˈn toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Men de tav. Og han tog på ham og helbredte ham og lod ham fare. 	 Me ayetzin kyej xjal anetziˈn, noq i kubˈ mutxe tuˈn. Atzin te Jesús bˈeˈx tzaj ttzyuˈn yabˈ, ex bˈeˈx kubˈ tqˈanin. Atzaj teˈ tqˈanit, xi tqˈmaˈn Jesús te tuˈn taj tja.


Og da de gjorde det, fangede de en stor Mængde Fisk, og deres Garn sønderreves. 	 Atzaj teˈ tkux kyxoˈn kypa toj aˈ, nimx kyiẍ tzyet kyuˈn. Ayetzin kyej pa noqx tuˈn kybˈajeltaq laqj tuˈn kyiẍ.


Og han kaldte dem til sig og sagde til dem i Lignelser: "Hvorledes kan Satan uddrive Satan? 	 Teˈ tbˈinte Jesúsjo ikyjo, i tzaj ttxkoˈn, ex kubˈ tqˈmaˈn jun techil kye: ¿Tzeˈntzin tteˈn tajaw il tuˈn tbˈant tlajonte tibˈ, ex tuˈn tok meltzˈaj tiˈjx?


Men hvad det angår, hvorom I skreve til mig, da er det godt for en Mand ikke at røre en Kvinde; 	 Atzin jaˈlin, kxel ntzaqˈwinjiˈy kyxjelbˈitza, a saj kytzˈibˈiˈn weˈy: Tnejil, nkyqˈmaˈn qa bˈantla tuˈn mi jyone ichin t‑xuˈjil.


Thi hvad kommer det mig ved at dømme dem, som ere udenfor? Dømme I ikke dem, som ere indenfor? 	 Quˈn ntiˈ wokliˈn tuˈn nkawiˈn kyiˈj xjal, a nya nimilqe; oˈkx te Dios kkawil kyiˈj. Me atzin kyeˈ toj Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn kykawin te kyibˈa kyxolxa, ayiˈy nimilqiˈy, tiˈjjo kybˈinchbˈiˈn.


altid bærende Jesu Dødelse om i Legemet, for at også Jesu Liv må åbenbares i vort Legeme. 	 Ikyxjo tzeˈnku bˈaj tiˈj Crist, a qxmilil te twutz txˈotxˈ il tiˈj tuˈn tkyim. Me ma jatz anqˈin Jesús juntl majl tukˈa nimxix tipin. Ex nqo bˈet jaˈlin kywutzxjal tukˈa tipin Jesús toj qchwinqil.


ej heller ved Jorden, thi den er hans Fodskammel, ej heller ved Jerusalem, thi det er den store Konges Stad. 	 mo tbˈi txˈotxˈ, quˈn ax Dios nkawin tibˈaj; exjo tbˈi tnam Jerusalén, quˈn atzin Ttanim Diosjo, a Nmaq Kawil.


Men hvad enten vi lide Trængsel, sker det til eders Trøst og Frelse, eller vi trøstes, sker det til eders Trøst, som viser sin Kraft i, at I udholde de samme Lidelser, som også vi lide; og vort Håb om eder er fast, 	 Exla qa ma tzˈikyx quˈn tuˈn tpaj tbˈi Crist, mo qa nqo tzalaja tuˈn chewsbˈil qanmiˈn tuˈn, tkyaqiljo lo n‑ajbˈin te chewsbˈil kyanmiˈn, ex te kolbˈil kyeˈy, tuˈntzintla kyweˈxixa toj kynimbˈila toj tkyaqiljo yajbˈil n‑ikyˈx kyuˈn, tzeˈnkuxjo qeˈ n‑ikyˈx quˈn.


og den, som er på Marken, vende ikke tilbage for at hente sine Klæder! 	 Ex ikyxljo, a tzmataq n‑aqˈnin toj ttxˈotxˈ, mi taqˈ ambˈil tuˈn tul qˈilkye t‑xbˈalin tja.


at I ved ham ere blevne rige i alt, i al Tale og al Kundskab, 	 Quˈn noq tuˈn, ma tzaj tqˈoˈn Dios tkyaqil qˈinimil kyeˈy toj kynimbˈila, tzeˈnku tuˈn kyyola ex kyojtzqibˈla.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som hører mit Ord og tror den, som sendte mig, har et evigt Liv og kommer ikke til Dom, men er gået over fra Døden til Livet. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Ankye teˈ nkubˈ tbˈin nyola tukˈa tkyaqil tanmin, ex kˈwel tnimin a saj chqˈon weˈy, atpen teˈ tchwinqil te jun majx. Ex nlay txi qˈoˈn toj najin, quˈn o txˈixpit tanmin te kyime tuˈn tok te chwinqil.


og Azor avlede Sadok; og Sadok avlede Akim; og Akim avlede Eliud; 	 a ttata Sadoc, a ttata Akim, a ttata Eliud,


Altså var det en Nødvendighed, at Afbildningerne af de himmelske Ting skulde renses herved, men selve de himmelske Ting ved bedre Ofre end disse. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo lo, iltaq tiˈj tuˈn tok chtet chikyˈ kyiˈj kykyaqil tiˈ qa nchi ajbˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq te kˈulbˈilte qMan Dios. Me ayetziˈn tiˈ anetziˈn, noq oˈkx nchi ajbˈin te yekˈbˈil teˈ a iteˈ toj kyaˈj. Tuˈn ikyjo, tuˈn kyok qˈoˈn tzˈaqlexix kykyaqil a iteˈ toj kyaˈj, iltaq tiˈj jun chikyˈ nimxixtl tipin kywutzjo kychkyˈel aluˈmj.


og min Ånd fryder sig over Gud, min Frelser; 	 Ex tzunx ntzalajx wanmiˈn tiˈj Dios, a Klol weˈy.


De sige til ham: "Herre! at vore Øjne måtte oplades." 	 Tzaj kytzaqˈwin moẍ te: Ay, Tata, qaja tuˈn kykaˈyiˈn qwutza, chi chiˈ.


Men han sagde til ham: "Du svarede ret; gør dette, så skal du leve." 	 Xitzin tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: Ikyxixpetzin toka, chi Jesúsjo. Qatzin ma bˈanttz tuˈn ikyjo, okpetzin ktenbˈil tchwinqiltza te jun majx, chiˈ.


Eller vide I ikke, Brødre! (thi jeg taler til sådanne, som kender Loven) at Loven hersker over Mennesket, så lang Tid han lever? 	 Ayiˈy erman, a ojtzqiˈn ojtxe kawbˈil kyuˈn; bˈiˈn kyuˈn qa a kawbˈil at toklin te jun xjal qa itzˈx.


Jeg udgik fra Faderen og er kommen til Verden; jeg forlader Verden igen og går til Faderen." 	 Quˈn antza ẍin etziy tukˈa nMaˈn, ex ma chin ula tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Atziˈn jaˈlin, kyjel ntzaqpiˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn waj meltzˈajla tkˈatz nMaˈn toj kyaˈj.


Men Ypperstepræsterne og Farisæerne havde givet Befaling om at dersom nogen vidste, hvor han var, skulde han give det til Kende for at de kunde gribe ham. 	 Quˈn ayetziˈn Parisey exqetziˈn kynejinel pale otaq kubˈ kyqˈoˈn jun kykawbˈil, qa attaq jun xbˈinte jaˈ taˈtaq Jesús, ilx tiˈj tuˈn tzaj kyiˈn tqanil, tuˈntzintla tok kytzyuˈn, tuˈn tkuˈx toj tze.


Og straks udrakte Jesus Hånden og greb ham, og han siger til ham: "Du lidettroende, hvorfor tvivlede du?" 	 Ex jun paqx jaw tjkˈuˈn Jesús tukˈa tqˈobˈ, ex xi tqˈmaˈn te: Ay, noq tal chˈin tnimbˈila wiˈja. ¿Tiquˈn xjaw kaˈmin tkˈuˈja?


Men de brøde sig ikke derom og gik hen, den ene på sin Mark, den anden til sit Købmandsskab; 	 Me ayetzin kyeˈ txokenj, mix xi kytziyine tuˈn kyxiˈ toj mejebˈlin. Jun teˈ bˈeˈx xiˈ lol ttxˈotxˈ; juntl bˈeˈx xiˈ lol tkˈaẍjil.


Og de, som vare lejede ved den ellevte Time, kom og fik hver en Denar. 	 I bˈaj tzaj laqˈe aye, a oˈkx jun or i aqˈnin, ex teyile junjun xi ttzyuˈn jun pwaq te twiˈ kykˈuˈj, nyakutlaj otaq tzˈex kyqˈij tuˈn kyaqˈnin.


Og jeg hørte en høj Røst fra Himmelen, som sagde: Se, Guds Telt er hos Menneskene, og han skal bo hos dem, og de skulle være hans Folk, og Gud selv skal være hos dem og være deres Gud. 	 Ex nbˈiy jun tqˈajqˈojil kujxix tzaj toj qˈuqbˈil toj kyaˈj, ex tqˈma: A tnajbˈil Dios ma tzul kyxolxjal jaˈlin. Knajal kyukˈa, ex ayetzin xjal kchi okil te Ttanim, ex axte k‑okil te kyDiosxjal.


Til de ugifte og til Enkerne siger jeg, at det er godt for dem, om de forblive som jeg. 	 Atzin jaˈlin kxel nqˈmaˈn kyejo ichin, a o kyim kyxuˈjil, exqetziˈn qya, a o kyim kychmil: Bˈaˈntla tuˈn mi chi mejeyitl tzeˈnku weˈ.


Thi ligesom Kristi Lidelser komme rigeligt over os, således bliver også vor Trøst rigelig ved Kristus. 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnkuˈ qeˈ nim yajbˈil n‑ikyˈx quˈn, noq tuˈn tpaj taqˈin Crist, ex ikyxjo nimxix chewsbˈil qanmiˈn ktzajil qˈoˈn tuˈn.


Men hver Kvinde, som beder eller profeterer med utildækket Hoved, beskæmmer sit Hoved; thi det er lige det samme, som var hun raget. 	 Ex ikyxjo kyeqya; qa noq tuˈn kyokku tzeˈnku jun ichin, mi jax kyktxuˈn kywiˈ toj tja Dios, aj kyaqˈe naˈl Dios, mo qa aj kyyolin Tyol Dios, n‑el kyikyˈiˈn kymujbˈil kyibˈ kyukˈa ichin, quˈn n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te ichin nyakuj mitzoˈn kywiˈ te jun majx.


Men Peter sagde: "Se, vi have forladt vort eget og fulgt dig." 	 Chi Pegr kyjaluˈn: Ay Taa, ma kyij qtzaqpinqejiˈy tkyaqiljo jniˈ attaq qeˈy, ex loqoˈy lipcheqok tiˈja.


Men det skete, medens han sagde disse Ting, da opløftede en Kvinde af Skaren sin Røst og sagde til ham: "Saligt er det Liv, som bar dig, og de Bryster, som du diede." 	 Tzuntaq nyolin Jesús ikyjo, tej tjaw ẍchˈin jun qya kyxolxjal. Chiˈ kyjaluˈn: ¡Kyˈiwlinxix teˈ qya, a xkubˈ alintiy ex xjaw chˈiysintiy!


Kun dette vil jeg vide af eder: Var det ved Lovens Gerninger, I modtoge Ånden, eller ved i Tro at høre? 	 Tuˈn ikyjo, waja tuˈn ttzaj kytzaqˈwinjiˈy a nxjela kyeˈy: ¿Ma man tzaj kykˈmonjiˈy Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn noq tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil kyuˈn, mo qa tuˈn ma qe kykˈuˈja tiˈj Tbˈanil Tqanil, a o kybˈiˈy?


Thi Guds Rige består ikke i at spise og drikke, men i Retfærdighed og Fred og Glæde i den Helligånd. 	 Quˈn a Tkawbˈil qMan Dios, nya noq tuˈn qwaˈn ex tuˈn qkˈwan; qalaˈ tuˈn tten jun qchwinqil tzˈaqle, ex jun qmujbˈil qibˈ tukˈa qtzaljbˈil tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Og da de så Manden, som var helbredt, stå hos dem, havde de intet at sige derimod. 	 Ex majxjo ichin anetziˈn, a otaq qˈanit, attaq kyukˈa; tuˈntziˈn, ntiˈtaq tumil tuˈn kyjaw xoˈn yol kyiˈj.


Og da han gik om Bord i Skibet, fulgte hans Disciple ham. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, okx Jesús toj bark, ex o xi lipeˈy tiˈj, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin.


Og da han så, at det behagede Jøderne, gik han videre og lod også Peter gribe. Det var de usyrede Brøds Dage. 	 Atzaj teˈ tel tnikyˈ qa wenxix otaq tzˈele lo toj kywutz Judiy, ex bˈeˈx xi tqˈmaˈn, tuˈn tok tzyet Pegr. Atzin bˈajjo toj tqˈijil nintz qˈij te Waˈj Pan, ntiˈ txˈamsbˈilte tkuˈx.


Men Jesus sagde: "Fader! forlad dem; thi de vide ikke, hvad de gøre." Men de delte hans Klæder imellem sig ved Lodkastning. 	 Naˈn Jesús Dios, tej tjaw qˈoˈn twutz cruz, ex chiˈ kyjaluˈn: Ay nMaan, najsima kyil, quˈn tuˈn mina n‑el kynikyˈ tiˈjjo nkubˈ kybˈinchin. Ayetzin kyej xjal a xoˈl qˈaqˈqetaq i bˈaj saqchan kyxol tzeˈn tuˈn tsipe teˈ t‑xbˈalin Jesús kyxolile.


Og han stod op og kom til sin Fader. Men da han endnu var langt borte, så hans Fader ham og ynkedes inderligt, og han løb til og faldt ham om Halsen og kyssede ham. 	 Bˈeˈxkux kubˈ bˈe tuˈn, tuˈn tpon kanin juntl majl toj tja tman. Me naˈmxtaq tuˈn tpon kanin, tej tiwle tuˈn tman. Bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tej manbˈaj tkˈuˈj tiˈj. Tuˈntziˈn, bˈeˈx xi rinin kˈlelte; ok tchleˈn, exsin el tmaˈtzin.


ikke i Begærings Brynde som Hedningerne, der ikke kende Gud; 	 nya tuˈn tnajan tukˈa achbˈil ex tzeqbˈil tiˈj juntl ichin mo juntl qya, tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈnxjal, a naˈm tel kynikyˈ tiˈj qMan Dios.


"I vide, at om to Dage er det Påske; så forrådes Menneskesønnen til at korsfæstes." 	 Ikytziˈn tzeˈnku bˈiˈn kyuˈn, noq kabˈe qˈij chˈintl, tuˈn tbˈajjo nintz qˈij te Xjan Qˈij, ex ayintzin weˈ, a Tkˈwal Ichin, kchin xel qˈoˈn toj kyqˈobˈxjal, tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn twutz cruz, chi Jesús.


Men da Høvedsmanden for Helligdommen og Ypperstepræsterne hørte disse Ord, bleve de tvivlrådige om dem,hvad dette skulde blive til. 	 Tej tbˈinte tnejilxix pale, exsin tnejil xqˈuqil ja te naˈbˈl Dios, exqetziˈn nmaq pale, i jaw chˈotj kyxolx, ex kyqˈma: ¿Tzeˈntzila kpon bˈajile lo?


Men det skete omtrent otte Dage efter denne Tale, at han tog Peter og Johannes og Jakob med sig og gik op på Bjerget for at bede. 	 Otaqxi bˈaj wajxaq qˈij, tej tjax Jesús naˈl Dios twiˈ jun wutz; lipcheqektaq Pegr, Santyaw ex Juan tiˈj.


og råbte med høj Røst og sagde: "Hvad har jeg med dig at gøre, Jesus, den højeste Guds Søn? Jeg besvæger dig ved Gud, at du ikke piner mig." 	 Jaw ẍchˈin, ex tqˈma: ¿Tiˈn taja wukˈiy? Ay Jesús Tkˈwal Dios, a nimx toklin tkawbˈil. Chin kubˈsil nwutza tey, tuˈn mina chin kubˈ tyajinxa.


Og hvorledes times dette mig, at min Herres Moder kommer til mig? 	 Ex atzin we noq jun tal qyaqinxiˈy, ¿Exsin tuˈn wul qˈolbˈaja tuˈn tnana Klol weˈy?


Hustruen råder ikke over sit eget Legeme, men Manden; ligeså råder heller ikke Manden over sit eget Legeme, men Hustruen. 	 Quˈn ntiˈ teqya toklin tiˈjx t‑xmilil, qalaˈ a tchmil. Ex ikyxjo te ichin, ntiˈ toklin tiˈjx t‑xmilil, qalaˈ a t‑xuˈjil.


Gerne finde I eder jo i Dårerne, efterdi I ere kloge. 	 Quˈn tzeˈnku kyeˈ, at kynabˈla; me qa ikyjo, ¿Tzeˈntzin tten n‑ikyˈx kyuˈn kyukˈa a ntiˈ kynabˈl?


til Titus, mit ægte Barn i fælles Tro: Nåde og Fred fra Gud Fader og Kristus Jesus vor Frelser! 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn tey, Tito, a ay ma tzˈoka tzeˈnku jun nkˈwala, tuˈn ma nimiˈn tzeˈnku weˈ tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a xi nqˈmaˈn tey. Wajatlaˈy noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist, a Klolqe, tzaj kyˈiwlintiy tukˈa t‑xtalbˈil, ex tuˈn tten jun nukˈbˈil toj tchwinqila.


Men derfor blev der vist mig Barmhjertighed, for at Jesus Kristus kunde på mig som den første vise hele sin Langmodighed, til et Forbillede på dem, som skulle tro på ham til evigt Liv. 	 Tuˈnpetziˈn, qa ma chin kleta tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Jesucrist wiˈja, exsin ikyx aku klet txqantl. Quˈn ikytziˈn ma chin okejiˈy te jun yekˈbˈil kyejo a tuˈntaq kynimin tiˈj, tuˈn t‑xtalbˈil, tuˈn tten kychwinqil te jun majx.


Kommer det Ord i Hu, som jeg har sagt eder: En Tjener er ikke større end sin Herre. Have de forfulgt mig, ville de også forfølge eder; have de holdt mit Ord, ville de også holde eders. 	 Mi tzˈel najx toj kykˈuˈja, a xi nqˈmaˈn kyeˈy: Mix aˈl jun te aqˈnil nimx toklin tzeˈnku te tajaw aqˈuntl. Quˈn qa ma chi ok lipinxjal wiˈja, ex ikyx kyejiˈy, kchi okil lipin kyiˈja. Me qa ma kubˈ kynimiˈn nxnaqˈtzbˈila, ex ikyxjo kye, ok kˈwel kybˈiˈn kyxnaqˈtzbˈila.


Og jeg så Himmelen åben, og se en hvid Hest, og han, som sad på den, kaldes trofast og sanddru, og han dømmer og kæmper med Retfærdighed. 	 Ex nliˈy kyaˈj jqoˈntaq, ex etz anqˈin jun chej sjanin tiˈj. Ex atzin nchejin tibˈaj toktaq tbˈi Tzˈaqle ex Twutzxix, quˈn tukˈa tumilxix nkawine ex njyone qˈoj.


Denne Overskrift læste da mange af Jøderne; thi det Sted, hvor Jesus blev korsfæstet, var nær ved Staden; og den var skreven på Hebraisk, Latin og Græsk. 	 Nimx Judiy bˈaj ok uˈjin teˈ a yol, tzˈibˈink twutz tzˈlan, quˈn atziˈn tal txˈotxˈ, a jaˈ jawe qˈoˈne Jesús twutz cruz, nqayintaq taˈ tkˈatz tnam, ex atzin yol tzˈibˈink twutz tzˈlan toj oxe yol: Ebrey, Latín ex Griego.


Når den urene Ånd er faren ud af Mennesket, vandrer den igennem vandløse Steder og søger Hvile; og når den ikke finder den, siger den: Jeg vil vende tilbage til mit Hus, som jeg gik ud af. 	 Aj tetz jun taqˈnil tajaw il toj tanmin jun xjal, a nya nimil, bˈeˈx nxiku jyolte tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ tuˈn ttene. Exsin qa mi xjyet tuˈn, kˈwel t‑ximin: Kchin meltzˈajil weˈ juntl majl tojjo njaˈy, jaˈ ẍin etziy.


Men da han var undervejs og nærmede sig til Damaskus, omstrålede et Lys fra Himmelen ham pludseligt. 	 Me tej nqayintaq taˈ tkˈatz Damasco, xi tkaˈyin jun tqoptzˈajiyil tzaj, tzaj toj kyaˈj, ex noq tnaˈbˈinkux noq attaql tiˈjile.


Og hine, som, idet de høre til Levi Sønner, få Præstedømmet, have et Bud om at tage Tiende efter Loven af Folket, det er af deres Brødre, endskønt disse ere udgåede af Abrahams Lænd; 	 Tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ayetzin pale tzajninqe tiˈj Leví, attaq kyoklin tuˈn kypeyin tlajajin kykanebˈ kyibˈajxi kyxjalil, ayexjo tzajninqe tiˈj Abraham, ikyx tzeˈnku kyij tqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil.


Jeg er den, der vidner om mig selv, og Faderen, som sendte mig, vidner om mig." 	 Ikytziˈn, kabˈe qe qbˈaj: Ayinx wejiˈy jun kujsilte wiˈjxa, ex atzin juntl, a nMaˈn, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Thi ligesom Lynet, når det lyner fra den ene Side af Himmelen, skinner til den anden Side af Himmelen, således skal Menneskesønnen være på sin Dag. 	 Quˈn ajtzin wul juntl majl weˈ, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, ikytzin wuliljiˈy tzeˈnku xloqˈlin kyaˈj, a qa ma jaw qoptzˈaj toj jun plaj t‑xe kyaˈj, ex bˈeˈx npon qoptzˈaj tojjo juntl.


Og han opløftede sine Øjne på sine Disciple og sagde: "Salige ere I fattige, thi eders er Guds Rige. 	 Jawtzin tiˈn Jesús twutz, exsin xi tkaˈyintz toj kywutz t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kyˈiwlinqexix kyeˈ, a ayiˈy yajqiˈy jaˈlin, quˈn at kyokliˈn tiˈjjo Tkawbˈil Dios.


Thi ikke den, der anbefaler sig selv, står Prøve, men den, hvem Herren anbefaler. 	 Quˈn nya te nim tokliˈn a kjawil tnimsin tibˈ til tibˈx, qalaˈ a teˈ a kjawil tnimsin Dios tbˈi.


Dog, ligesom Menigheden underordner sig under Kristus, således skulle også Hustruerne underordne sig under deres Mænd i alle Ting. 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku te Ttanim Dios nkubˈ tnimin Crist, ex ikyqetzin kye xuˈjlbˈajjo, tuˈn tkubˈ kynimin kychmil toj tkyaqil.


Men Peter svarede og sagde til ham: "Om end alle ville forarges på dig, så vil jeg dog aldrig forarges." 	 Me ante Pegr xi ttzaqˈwin: Ex qa kykyaqilx s‑el kyiˈn tqˈuqbˈil kykˈuˈj tiˈja, me mina weˈ, chi Pegrjo.


Thi om jeg også i Kødet er fraværende, så er jeg dog i Ånden hos eder og glæder mig ved at se eders Orden og Fastheden i eders Tro på Kristus. 	 Exla qa ntiˈqiˈn kyxola, me nimxix nchin ximiˈn kyiˈja, nyakuj tzeˈnku intiˈn kyxola. Ex nchin tzalaja tuˈn nxi nbˈiˈn qa at nukˈbˈil kyxola, ex qa waˈlqexixa toj kynimbˈila tiˈj Crist.


Thi dette vide og erkende I, at ingen utugtig eller uren eller havesyg, hvilket er en Afgudsdyrker, har Arv i Kristi og Guds Rige. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn ankye kˈwel bˈinchin te kyˈaˈjin, mo qa a jniˈ nya wen, ntiˈ toklin tiˈj Tkawbˈil Crist ex tiˈjjo te Dios. Ex ikyqexjo aye, a npon kykˈuˈj tiˈj jun tiˈ, quˈn ikyx tzˈelpineˈ tzeˈnku tuˈn kykˈulin twutz junxil kydios.


Men de, som spiste, vare fire Tusinde Mænd, foruden Kvinder og Børn. 	 Ayetziˈn ichin, ayeˈ i bˈaj waˈn, kyaje mil, me mix ok ajletjo qya exqetziˈn kˈwal.


men nogle, at Elias havde vist sig; men andre, at en af de gamle Profeter var opstanden. 	 Ex iteˈtaqtl nchi qˈmante a qa ataqj Elías, a yolil Tyol Dios, otaq tzul juntl majl. Me iteˈtaq nchi qˈmante a qa jun qtzan yolil Tyol Diosjo otaq jaw anqˈin juntl majl.


De søgte da atter at gribe ham; og han undslap af deres Hånd. 	 Antza tuˈn toketaq kytzyuˈn juntl majl, me chebˈe el tzaqpaj toj kyqˈobˈ.


Men Abraham og hans Sæd bleve Forjættelserne tilsagte; der siges ikke: "og Sædene", som om mange, men som om eet: "og din Sæd", hvilken er Kristus. 	 Me atzin jaˈlin, a Dios tzaj tqˈoˈn tkyˈiwbˈil te Abraham ex te tyajil. Me mi ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios qa kyiˈj ilaˈ tyajil, qalaˈ tiˈj junchˈin tyajil, ax Crist.


og sendte dem til Herren og lod sige: "Er du den, som kommer, eller skulle vi vente en anden?" 	 exsin xi tchqˈoˈntz qanilte te Jesús kyjaluˈn: ¿Atzinjiˈy a Crist, a attaq tulil, mo qa at juntl, tuˈn tkubˈ qyoˈn?


(dersom en ikke veed at forestå sit eget Hus, hvorledes vil han da kunne sørge for Guds Menighed?) 	 Quˈn qa mibˈin kawin toj tja, ¿Tzeˈntzin ttentz aj tbˈant tkawin tibˈaj Ttanim Dios?


Da han nu var kaldt ind, begyndte Tertullus at anklage ham og sagde: 	 Atzaj teˈ ttzaj qˈiˈn Pabl, xitzin t‑xikybˈiˈn Tértulo tyol ex tqˈma: Noq samexixa, ex nimxix chjonte kxel qqˈoˈn tey, ay, Tata tnejil kawil, quˈn wen qeˈ qten toj qtanim, ex ntiˈ qˈoj qxola; ex chjonte noq tuˈn t‑xilin tnabˈla, quˈn nimku ma bˈant tuˈn tojjo qtxˈotxˈa.


Kommer til ham, den levende Sten, der vel er forkastet af Menneskene, men er udvalgt og dyrebar for Gud, 	 Chi laqˈetza tkˈatz qAjaw, a Abˈj itzˈxix, a s‑el kyiˈjlinxjal, nyakuj ntiˈ tajbˈin toj kywutz, me tbˈanilx twutz qMan Dios, ex skˈoˈnxix tuˈn.


Da han nu havde fået Stykket, gik han straks ud. Men det var Nat. 	 Tbˈajlinxiˈ twaˈn Judas pan, bˈeˈx ex toj qnikyˈin.


Og han tog dem i Favn og lagde Hænderne på dem og velsignede dem. 	 I jaw tchleˈn kˈwal, ex i kubˈ tkyˈiwlin tukˈa tqˈobˈ.


I gøre eders Faders Gerninger." De sagde til ham: "Vi ere ikke avlede i Hor; vi have een Fader, Gud." 	 Qalatzin kyeˈ ayejiˈy nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku nkubˈ tbˈinchin kymaˈn. Tuˈnpetziˈn xi kyqˈmaˈn te: Nya sikyˈaj kˈwalqo qe tzeˈnku te. Junchˈin qe qMan at, a aku Dios.


Og nu overgiver jeg eder til Gud og hans Nådes Ord, som formår at opbygge eder og at give eder Arven iblandt alle de helligede. 	 Atzin jaˈlin, werman, chi Pabl, kchi xel woqxeniˈn toj tqˈobˈ qMan Dios, ex teˈ Tbˈanil Tqaniljo tkˈuˈjbˈil, quˈn at te tipin, tuˈn kychˈiya tuˈn toj kynimbˈila, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn kyeˈy, a jotxjo o tzaj ttziyin teˈ xjan Ttanim.


Og de lagde Skibene til Land og forlode alle Ting og fulgte ham. 	 Ex bˈeˈx xi kyiˈn bark ttzi txˈotxˈ. Ex antza kyije kytzaqpiˈn tkyaqiljo qˈiˈntaq kyuˈn, exsin i bˈaj xi lipetz tiˈj Jesús.


Men han, som trøster de nedbøjede, Gud, han trøstede os ved Titus's Komme; 	 Me ate Dios kchewsil kyanminjo ayeˈ nchi bˈisin, ex ma qo onite tuˈn tponlin Tito qukˈiˈy.


Og deres Øjne bleve åbnede. Og Jesus bød dem strengt og sagde: "Ser til, lad ingen få det at vide." 	 Ex bˈeˈx i kaˈyin kywutz. Me xi toqxeninxix Jesús kye kyjaluˈn: Me mi kubˈ kyyolin kyeˈ kywutzxjal.


Da sagde Jesus til ham: "Dersom I ikke se Tegn og Undergerninger, ville I ikke tro." 	 Atzin te Jesús xi tqˈmaˈn te: Nlayx txi kynimin kye, qa ntiˈ jun techil wipiˈn tuˈn tbˈant.


Men da Skarerne så det, frygtede de og priste Gud, som havde givet Menneskene en sådan Magt. 	 Tej tok kykaˈyinxjal ikyjo, bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylaj. Ex jaw kynimsin tbˈi Dios, tuˈn tok kykaˈyin, qa otaq tzaj qˈoˈn kyoklinxjal tuˈn kyqˈanit yabˈ kyuˈn.


Og de råbte med høj Røst og sagde: Hvor længe, Herre, du hellige og sanddru! undlader du at dømme og hævne vort Blod på dem, som bo på Jorden? 	 Ex nkyqˈmaˈntaq tukˈa tqˈajqˈojil kywiˈ kujxix wen: Ay qAjaw, a xjanxix ex twutzxix, ¿Jtojtzin kawiˈn kyibˈajjo najleqe twutz txˈotxˈ, tuˈn t‑xeliˈn qkyimliˈn?


Og Engelen tog Røgelsekarret og fyldte det med Ild fra Alteret og kastede den på Jorden; og der kom Torden og Røster og Lyn og Jordskælv. 	 Ex atzin angel jaw ttzyuˈn tkˈwel storak, ex kux tnojsin tuˈn txol qˈaqˈ tibˈaj t‑altar Dios, ex bˈeˈx xi t‑xoˈn tibˈaj txˈotxˈ. Ex bˈeˈx poqˈle qˈankyaq, ex tqˈajqˈojil ntinin wen, ex xloqˈlin kyaˈj nqoptzˈaje wen; ex bˈeˈx tzaj jun kyaqnajnabˈ.


Og Peter kom det i Hu og siger til ham; "Rabbi! se, Figentræet, som du forbandede, er visnet." 	 Ante Pegr, teˈ tok tkaˈyin, tzaj tnaˈn tiˈjjo tqˈma Jesús tiˈjjo tqan iw, ex xi tqˈmaˈn: Aj Xnaqˈtzil, ¡Kaˈn! Ma tzqij tej tqan iw, aj kyij tqˈoˈn qanbˈil tiˈj.


da så han to Skibe stå ved Søen; men Fiskerne vare gåede fra dem og toede Garnene. 	 I xi tkaˈyin Jesús kabˈe bark toj tzˈawin ttzi nijabˈ. Ntiˈtaq xjal tokx kyoj, quˈn ayetaqtziˈn kyiẍil otaq chi kuˈtz txjol kyeˈ kypa te kyiẍbˈil.


Thi du bringer os nogle fremmede Ting for Øren; derfor ville vi vide, hvad dette skal betyde."" 	 Quˈn nyoliˈn kyiˈjjo noq tiˈchaqjo, a nya qojtzqiˈn, ex qaja tuˈn tel qnikyˈa te, tzeˈn chi elpine kykyaqiljo lo.


således er jeg, hvad mig angår, redebon til at forkynde Evangeliet også for eder, som ere i Rom. 	 Tuˈnpetziˈn, waja tuˈn nxiˈy qˈmalte Tbˈanil Tqanil kolbˈil kyeˈy, a ayiˈy iteˈ toj tnam Rom.


Byd dem, som ere rige i den nærværende Verden, at de ikke hovmode sig, ej heller sætte Håb til den usikre Rigdom, men til Gud, som giver os rigeligt alle Ting at nyde; 	 Ayetziˈn at kyqˈinimil twutzjo txˈotxˈ tzaluˈn, qˈmanxa kye tuˈn mi ja kynimin kyibˈ, ex tuˈn mi tzˈoke qe kykˈuˈj tiˈjjo kyqˈinimil, quˈn nya kukx teˈ tten. Qalaˈ oˈkx tuˈn tok qe kykˈuˈj tiˈj Dios, a nimxix ntzaj tqˈoˈn qe, tuˈn qtzalaj tiˈj.


Holder eder fra det onde under alle Skikkelser! 	 Ex kypaˈmil kyibˈa tiˈj tkyaqiljo nya wen.


dog ikke alene ved hans Komme, men også ved den Trøst, hvormed han var bleven trøstet over eder, idet han fortalte os om eders Længsel, eders Gråd, eders Nidkærhed for mig, så at jeg glædede mig end mere. 	 Ex nya noq tuˈn tponlin Tito, qalaˈ noq tuˈn otaq chewx tanmin Tito kyuˈn. Quˈn ma tqˈma Tito qeˈy, qa nimxix kykˈuˈja wiˈja, qa ma chi labˈiˈn, ex qa ma chi bˈisiˈn wiˈja. Me tuˈnjo lo, nimxix nchin tzalaja.


Eller hvorledes kan nogen gå ind i den stærkes Hus og røve hans Ejendele, uden han først binder den stærke? Da kan han plyndre hans Hus. 	 Ex at juntl tumil: Qa at jun ileqˈ taj tuˈn telqˈin toj tja jun xjal nim tipin, ¿Ma akutzin bˈant telqˈin, qa nya nej, xkubˈ tkˈloˈn tajaw ja? Ikytzin te tajaw iljo tzeˈnku tajaw ja, quˈn a nim tipin. Me ma chin kanbˈin tiˈj, quˈn ma chi etz nlajoˈn taqˈnil toj kyanminxjal.


Han har øvet Vælde med sin Arm; han har adspredt dem, som ere hovmodige i deres Hjertes Tanke. 	 Tukˈa tkyaqil tipin, nchi el tiˈn nimsil kyibˈ toj kytxˈixew, ex n‑ok tyupiˈn kybˈis.


fordi den mægtige har gjort store Ting imod mig. Og hans Navn er helligt; 	 Quˈn a Dios nimxix toklin, tbˈanilx ma tzaj tqˈoˈn weˈy. Xjanxixjo tbˈi.


Jeg taler på menneskelig Vis på Grund af eders Køds Skrøbelighed. Ligesom I nemlig fremstillede eders Lemmer som Tjenere for Urenheden og Lovløsheden til Lovløshed, således fremstiller nu eders Lemmer som Tjenere for Retfærdigheden, til Helliggørelse! 	 Nchin yoliˈn kyukˈiy tukˈa jun yol nya kuj, tuˈn tel kynikyˈa te, quˈn tuˈn naˈm telxix kynikyˈa te t‑xilin lo. Quˈn ikytziˈn tzeˈnku ojtxe, xi kyqˈoˈn kyxmilila te bˈinchil il ex tkyaqil wiq nya bˈaˈn; exsin ikyxtzjo jaˈlin, kyqˈoˈnx kyxmilila te bˈinchil bˈaˈn, tuˈn kyoka tzˈaqle, ex tuˈn kyanqˈiˈn toj jun kychwinqil saqxix twutz Dios.


Og jeg har givet hende Tid til at omvende sig, men hun vil ikke omvende sig fra sin Utugt. 	 Me ma txi nqˈoˈn ambˈil te, tuˈn tajtz tiˈj tanmin, ex tuˈn tmeltzˈaj wukˈiy, me tkyˈeˈx kyij ttzaqpiˈn kyˈaˈjin.


Og da de, som vare udsendte, kom tilbage til Huset, fandt de den syge Tjener sund. 	 Otaq qˈanit tej taqˈnil kawil, tej kymeltzˈajjo xjal, ayej i xi chqˈoˈn tuˈn nejinel txkolte Jesús.


Og sammen med ham sende vi den Broder, hvis Ros i Evangeliet går igennem alle Menighederne, 	 Ex at juntl erman, ma txi qsmaˈn tukˈa Tito, bˈaˈnxix tyolajtz kyuˈn tkyaqil Ttanim Dios, tuˈn taqˈnbˈin tiˈj Tbˈanil Tqanil.


Derfor, om Mad forarger min Broder, vil jeg aldrig i Evighed spise Kød, for at jeg ikke skal forarge min Broder. 	 Tuˈnpetziˈn, qa noq tuˈn tpajjo nnikyˈbˈila, aku kubˈ tzˈaq juntl nimil, bˈaˈntz tuˈn mi t‑xi nnikyˈbˈinjiˈy chibˈj ikyjo, tuˈntzin mina chin okiˈy tzeˈnku jun tze, ja tuˈn tja tolpaje jun wermana toj tchwinqil.


Men han sagde: "Det, som går ud af Mennesket, dette gør Mennesket urent. 	 Me a nbˈajetz toj ttzi, apente iljo,


Men de gifte byder ikke jeg, men Herren, at en Hustru ikke skal skille sig fra sin Mand; 	 Me ayetziˈn nimil, a o chi meje, kxel nqˈmaˈn kyeˈ qya, tuˈn mi kyij kytzaqpiˈn kychmil. Quˈn atziˈn nukˈbˈil lo, nya wuˈn, qalaˈ tuˈn qAjaw.


Men de vare på Vejen op til Jerusalem; og Jesus gik foran dem, og de vare forfærdede, og de, som fulgte med, vare bange. Og han tog atter de tolv til sig og begyndte at sige dem, hvad der skulde times ham 	 Kyjaˈtaq kyjax Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tzma Jerusalén; nejnin Jesús kywutzjo t‑xnaqˈtzbˈin, ex aye t‑xnaqˈtzbˈin tzaj tchewil kyiˈj, quˈn bˈeˈx kynabˈle tiˈ tuˈntaq tbˈaj tiˈj Jesús antza. Ex ayetzin xjal lipcheqextaq kyiˈj, bˈeˈx i tzaj xobˈ tuˈn ikyjo. Ajtz meltzˈaj Jesús, ex i tzaj ttxkoˈn t‑xnaqˈtzbˈin kyjunalx, ex ok ten qˈmalte kye:


Abraham avlede Isak; og Isak avlede Jakob; og Jakob avlede Juda og hans Brødre; 	 Ante Abraham, ttata Isaac, a ttata Jacob, a ttata Judá junx kyukˈa ttziky ex titzˈin.


Og de spiste og bleve alle mætte; og det, som de fik tilovers af Stykker, blev opsamlet, tolv Kurve. 	 Jotxjo xjal bˈaj noj kykˈuˈj, quˈn tuˈn nimx kywa bˈaj. Me atzaj teˈ kybˈaj waˈn, kabˈlajaj chiˈljo tbˈuchil wabˈj chmet.


kom Josef fra Arimathæa, en anset Rådsherre, som også selv forventede Guds Rige; han tog Mod til sig og gik ind til Pilatus og bad om Jesu Legeme. 	 Ante Jse aj Arimatey, jun xjal nimxixtaq toklin kyxol kawil ex nyoˈntaq tiˈjjo Tkawbˈil Dios, el tiˈn tchewil tiˈj, exsin xiˈ tukˈa Pilat, a kawil, qanil teˈ t‑xmilil Jesús, tuˈn tel tiˈn twutz cruz, ex tuˈn t‑xi muqbˈaj toj jul.


Og han kommer til Disciplene og finder dem sovende, og han siger til Peter: "Så kunde I da ikke våge een Time med mig! 	 Bˈeˈx meltzˈaj kykˈatz oxe t‑xnaqˈtzbˈin. Atzaj teˈ tul kykˈatz, xi tqˈmaˈn te Pegr: ¿Ma mitzin s‑elx jun or kywatla wukˈiy?


Thi han bør være Konge, indtil han får lagt alle Fjenderne under sine Fødder. 	 Quˈn ate Crist il tiˈj tuˈn tkawin, me tzmaxiˈ aj ttzaj tqˈoˈn qMan tuˈn tkanbˈin Crist kyibˈaj jniˈ tajqˈoj.


Og dersom din Fod forarger dig, så hug den af; det er bedre for dig at gå lam ind til Livet end at have to Fødder og blive kastet i Helvede, 	 Ikyxjo qa tuˈn tpaj tqan, aku kubˈ tzˈaqiy toj il, bˈantla tuˈn tel ttxˈemin, exsin tuˈn tokxa toj kyaˈj noq tukˈa junchˈin tqan, tzeˈnkuljo tuˈn t‑xiˈy toj qˈaqˈ tukˈa kykabˈilx,


Ved Tro var det, at Noa, advaret af Gud om det, som endnu ikke sås, i Gudsfrygt indrettede en Ark til Frelse for sit Hus; ved den domfældte han Verden og blev Arving til Retfærdigheden ifølge Tro. 	 Ex ikyxjo te Noé, tej tyolin Dios tukˈa qa attaq jun il tuˈn tul twutz txˈotxˈ. Ex naˈmtaq tul kaniˈn il anetziˈn, tej t‑xi tnimin Noé a tqˈma Dios. Ex noq tuˈn tkubˈ tnimin Noé, kubˈ tbˈinchin jun bark ma tij, noq tuˈn kykletjo jniˈ tkˈwal, t‑xuˈjil exqetziˈn tlibˈ. Tuˈn tnimbˈil Noé, kubˈ tyekˈin kywutzjo txqantl xjal, qa najnintaq iteˈye. Me atzin kye Noé, noq tuˈn kynimbˈil, i klete te tkyaqil il.


Og det skete, at han vandrede på Sabbaten igennem en Sædemark, og hans Disciple begyndte, imedens de gik, at plukke Aks. 	 Jun maj toj jun qˈij te ajlabˈl nchi bˈettaq t‑xnaqˈtzbˈin Jesús toj jun bˈe n‑ex txol triy. Atzaj teˈ kyikyˈ antza, ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin i ok ten xbˈoqil triy te kywa.


Og da han så en lide Uret, forsvarede han ham og hævnede den mishandlede, idet han slog Ægypteren ihjel. 	 Tej t‑xiˈ, ok tkaˈyin jun bˈujbˈil tuˈn jun aj Egipto tiˈj jun t‑xjalil Moisés. Bˈeˈx okx tlimoˈn Moisés tibˈ te kolil, ex bˈeˈx kubˈ tbˈyoˈn aj Egipto.


Vi vide, at Gud har talt til Moses; men om denne vide vi ikke. hvorfra han er." 	 Quˈn bˈiˈn qe quˈn, aku te Dios o yolin tukˈa Moisés; me ante ichin anetziˈn, ntiˈx chˈin bˈiˈn quˈn jaˈ tzajnin.


Hun gik hen og forkyndte det for dem, der havde været med ham, og som sørgede og græd. 	 Me ante qya bˈeˈx xiˈku qˈmalte kyeˈ nchi bˈaj bˈisintaq ex nchi bˈaj oqˈtaq tiˈj, quˈn i bˈaj bˈet tukˈa.


Og han sag,de til dem: "Hvad ønske I, at jeg skal gøre for eder?" 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Tiˈtzin kyaja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn kyiˈja?


Men Herren svarede ham og sagde: "I Hyklere! løser ikke enhver iblandt eder sin Okse eller sit Asen fra Krybben på Sabbaten og fører dem til Vands? 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús, a tAjaw Tkyaqil, kyjaluˈn: Xmiletzˈqe kyeˈ. ¿Ma ntiˈnajtzin jun kyeˈ n‑el tzaqpinte jun twakix mo jun tchej toj qˈij te ajlabˈl, tuˈn t‑xi qˈiyit kˈwal aˈ?


Da nu Jesus havde taget Eddiken, sagde han:"Det er fuldbragt;" og han bøjede Hovedet og opgav Ånden. 	 Xi ttzˈubˈin, ex tqˈma: Ma japin bˈaj kykyaqilx jaˈlin. Tzaj tmutxbˈiˈn twiˈ, ex bˈeˈx el kyim.


Og han tog de fem Brød og de to Fisk, så op til Himmelen og velsignede; og han brød Brødene og gav sine Disciple dem at lægge for dem, og han delte de to Fisk til dem alle. 	 exsin i jaw ttzyuˈn Jesúsjo jweˈ wabˈj exqetziˈn kabˈe tal kyiẍ. Jax kaˈyin toj kyaˈj, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios, ex bˈaj xi tsipin kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn tbˈaj kubˈ kysipin kye jniˈ xjal.


Men over alt dette skulle I iføre eder Kærligheden, hvilket er Fuldkommenhedens Bånd. 	 Kybˈinchinkuy tkyaqiljo lo tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, quˈn ntiˈ juntl tiˈ tzˈaqlexixtl tuˈn kymujbˈinte kyibˈa.


Dømmer selv: Er det sømmeligt, at en Kvinde beder til Gud med utildækket Hoved? 	 Quˈn ayex kyeˈ aku chi qˈmante, qa nya wen tuˈn tnaˈn jun qya Dios toj tja Dios tzeˈnku jun ichin, a mi njax kutxbˈil twiˈ, quˈn il tiˈj jun txˈixpibˈl kyxol ichin ex qya.


thi ikke Lovens Hørere ere retfærdige for Gud, men Lovens Gørere skulle retfærdiggøres 	 Qo ximin chˈin tiˈj tkyaqiljo kawbˈil. Quˈn nya noq oˈkx tuˈn tok qbˈiˈn, qalaˈ il tiˈj tuˈn tjapin bˈaj quˈn; ex tuˈn ikyjo, ma qo el wen.


Og de svare og sige til Jesus: "Vi vide det ikke." Og Jesus siger til dem: "Så siger jeg eder ikke heller, af hvad Magt jeg gør disse Ting." 	 Mix jyetil tumil kyuˈn, tiˈ tuˈn t‑xi kytzaqˈwin. Oˈkx xi kyqˈmaˈn te: Nya bˈiˈn qe quˈn. I xi ttzaqˈwin Jesús: Exsin ikyx wejiˈy, nlay txi nqˈmaˈn weˈ, alkye saj qˈoˈnte wokliˈn tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tkyaqiljo lo.


Da så Peter tillige med Johannes fast på ham og sagde: "Se på os!" 	 Tej tiwle kox tuˈn Pegr, xi tqˈmaˈn te: Qo tkaˈyitza.


Og det Folk, for hvilket de skulle trælle, vil jeg dømme, sagde Gud; og derefter skulle de drage ud og tjene mig på dette Sted." 	 Me ex tqˈma Dios te Abraham kyjaluˈn: Ok chi kˈwel nkawiˈn weˈ xjal, a k‑okil qˈonkye tyajila te aqˈnil, a nya chjoˈn twiˈ kykˈuˈj. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok chi elitz tyajila antza, ex chi ajbˈil weˈy tojjo txˈotxˈ lo, chi Dios.


De begyndte at bedrøves og at sige til ham, en efter en: "Det er dog vel ikke mig?" 	 Tej kybˈin teˈ ikyjo, bˈeˈx i jaw bˈisin kykyaqilx, exsin junjunku ok ten qanilte te: ¿Me qa ayiˈn? chi chiˈ junjun.


Men han måtte rejse igennem Samaria. 	 Me ilx tiˈj nej tuˈn tikyˈ toj ttxˈotxˈ Samaria.


Og alle, som vare i Synagogen, bleve fulde af Harme, da de hørte dette. 	 Tej tbˈij teˈ luˈn kyuˈn xjal iteˈkxtaq tojjo ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, nimx i jaw qˈojle.


og hver Tunge skal bekende, at Jesus Kristus er Herre, til Gud Faders Ære. 	 Tuˈnpetziˈn, tkyaqilx tuˈn tkubˈ nabˈlinte, ex tuˈn tkubˈ qˈmante, qa oˈkx Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, ok te nimsbˈilte tbˈi qMan Dios.


og han sagde til dem: Går også I hen i Vingården, og jeg vil give eder, hvad som ret er. Og de gik derhen. 	 Xi tqˈmaˈn kye: Ikyqex kyejiˈy, ku kyxiˈy aqˈnil toj tqan wawala, ex kxel nchjoˈn twiˈ kykˈuˈja toj tumil tzˈaqle.


Men dersom I ere uden Tugtelse, hvori alle have fået Del, da ere I jo uægte og ikke Sønner. 	 ikyxsinte Diosjo nkubˈ tjikysin kychwinqiljo jniˈ tkˈwal, tuˈn tqˈoˈn tumil kye. Me mej qa mi xkubˈ tqˈoˈn Dios jun tumil tuˈn kyoka jikyin wen toj kynimbˈila, nya kˈwalbˈajqetza ikyjo, qalaˈ nyakuj jun sikyˈaj.


Vi høre nemlig, at nogle vandre uskikkeligt iblandt eder, idet de ikke arbejde, men tage sig uvedkommende Ting for. 	 Nxi qnaˈnjiˈy luˈn kyeˈy, quˈn bˈiˈn quˈn qa at junjun kyxola, a kykyˈeˈ chi aqˈnin, ex noq n‑ex kyqˈij kybˈetbˈin kytziyile ja.


Men søger hans Rige, så skulle disse Ting gives eder i Tilgift. 	 Kyjyomtziˈn Tkawbˈil qMan Dios, ex ok ktzajil tqˈoˈn tkyaqiljo at tajbˈin kyeˈy.


Men når vi gøre det gode, da lader os ikke blive trætte; thi i sin Tid skulle vi høste, såfremt vi ikke give tabt. 	 Tuˈnpetziˈn, mi txi qtzaqpiˈn tuˈn qbˈinchin teˈ wen, tuˈntzin aj tkanin tqˈijil chojbˈil, kqlaˈbˈil jun chwinqil te jun majx.


Jeg elendige Menneske! hvem skal fri mig fra dette Dødens Legeme? 	 ¿Tzeˈnxsila chin okiliˈy? ¿Altzila kye ktzaqpil weˈy tojjo ojtxe nteˈn, a nya bˈaˈn ntqanin tachbˈil nxmilila, a nxi qˈiˈn weˈy toj najin?


Men jeg vil, I skulle vide, Brødre! at mine Forhold snarere have tjent til Evangeliets Fremme, 	 Werman, waja tuˈn kybˈintiˈy qa tkyaqiljo ma tzikyˈx wiˈja, ma tzˈajbˈin tuˈn t‑xi laqˈe Tbˈanil Tqanil kolbˈil,


Og da Skibet reves med og ikke kunde holde op imod Vinden, opgave vi det og lode os drive. 	 Oktzin tentz limolte bark. Noqx kubˈ qyoˈn qibˈa te, quˈn tuˈn nlaytaq bˈant qbˈeta jaˈ qajataqa tuˈn tpaj kyqˈiqˈ.


der såes et sjæleligt Legeme, der oprejses et åndeligt Legeme. Når der gives et sjæleligt Legeme, gives der også et åndeligt. 	 Ajo qxmilil te twutz txˈotxˈ kˈwelix muqet, me a qxmilil te Xewbˈaj Xjan, at tchwinqil te jun majx. Quˈn ikytziˈn qa at qxmilil te twutz txˈotxˈ, ex ikyxjo, il tiˈj jun qxmilil te Xewbˈaj Xjan.


Men nu søge I at slå mig ihjel, et Menneske, der har sagt eder Sandheden, som jeg har hørt af Gud; dette gjorde Abraham ikke. 	 Qalatzin weˈ, ma txi nqˈmaˈn wejiˈy a twutzxix kyeˈy, a tzaj t‑xnaqˈtzin Dios weˈy. ¿Tiquˈn kyajtza tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn? Quˈn te Abraham ntiˈx chˈin teˈ xkubˈ tbˈinchin ikyjo.


"Hvert Menneske sætter først den gode Vin frem, og når de ere blevne drukne, da den ringere; du har gemt den gode Vin indtil nu." 	 ex xi tqˈmaˈn te: Kykyaqil xjal nxi kysipin nej a tbˈanilx vin; ex ajtzin kybˈaj kˈwaˈn txokenj toj jun mejebˈlin, nxi kysipin vin, a nya wiyil, tuˈntzin mi kynaˈye ttxutxjil. Me atzin te, ma kubˈ tkˈuˈn tejiy vin tbˈanilxix, tuˈn tokin tzmax tzaluˈn.


Men da han havde sat alt til, blev der en svær Hungersnød i det samme Land; og han begyndte at lide Mangel. 	 Me atzaj teˈ tel bˈajjo tpwaq, ul kanin nim waˈyaj tojjo tkyaqil nmaq tnam anetziˈn. Tuˈnpetziˈn, nimx waˈyaj ikyˈx tuˈn.


Filip finder Nathanael og siger til ham: "Vi have fundet ham, hvem Moses i Loven og ligeså Profeterne have skrevet om, Jesus, Josefs Søn, fra Nazareth." 	 Ex xiˈ te Lip jyol Natanael. Tej tel jyet tuˈn, xi tqˈmaˈn te: O jyet qeˈ Crist quˈn, aj tzeˈnku kyij ttzˈibˈin Moisés exqetziˈn jniˈ yolil Tyol Dios toj Tuˈjil Tyol: Jesús aj Nazaret tbˈi, a tkˈwal Jse.


Men ingen af dem, som sade til Bords, forstod, hvorfor han sagde ham dette. 	 Me nipe tuˈn ikyjo, mix ele qnikyˈa te, tiquˈn xi tqˈmaˈn ikyjo.


så at Loven er bleven os en Tugtemester til Kristus, for at vi skulde blive retfærdiggjorte af Tro. 	 Ikytziˈn, a tkawbˈil Moisés tzeˈnku jun ojtxe aqˈnil nchex tiˈntaq tal kˈwal tojjo ja te xnaqˈtzbˈil. Ex ikyxsin tkawbˈil Moisés, nqox tiˈn tojjo qnimbˈil tiˈj Crist, tuˈntzin qok tzˈaqle twutz qMan Dios.


også da vi vare døde ved vore Overtrædelser, levendegjort os med Kristus - af Nåde ere I frelste! 	 ex ma tzaj tqˈoˈn qchwinqil junx tukˈa Crist, exla qa kyimninqotaq twutz Dios tuˈn tpaj qil. Me noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios, ma qo klete.


Og da han drog ind i Jerusalem, kom hele Staden i Bevægelse og sagde: "Hvem er denne?" 	 Atzaj teˈ tokx Jesús toj Jerusalén, bˈeˈx i bˈaj jaw najxjal, ex nimx qˈmante: ¿Ankye teˈ xjal lo?


Og efter de tre og en halv Dags Førløb kom der Livs Ånde fra Gud i dem; og de støde på deres Fødder, og stor Frygt faldt på dem, som så dem. 	 Me tbˈajlinxiˈ oxe qˈij tukˈa nikyˈjin, ax Dios xi qˈoˈnte kychwinqil, ex bˈeˈx i jaw weˈks juntl majl. Ex ayetziˈn nchi kaˈyintaq kyiˈj, bˈeˈx tzaj nim kyxobˈil.


Men disse vare mere velsindede end de i Thessalonika, de modtoge Ordet med al Redebonhed og ransagede daglig Skrifterne, om disse Ting forholdt sig således. 	 Me ayetzin kye Judiy anetziˈn, wentaq chˈintl kyeˈ kynabˈl tzeˈnqeku kyej te aj Tesalónica, quˈn tuˈn toj twenil, xi kybˈiˈn kyyol Pabl ex Silas, ex i xpichˈin Tyol qMan Dios junjun qˈij, tuˈntzin telxix kynikyˈ te, qa twutzxtaqjo nyolajtz kye.


"Dette har jeg talt til eder, for at I ikke skulle forarges. 	 Tkyaqiljo nbˈaj xi nqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn mi chi numja toj kynimbˈila wiˈja.


Og der kommer en stærk Stormvind, og Bølgerne sloge ind i Skibet, så at Skibet allerede var ved at fyldes. 	 Atzaj teˈ kyxiˈ, ok ten qˈankyaq tinil qoptzˈajiyil tukˈa txqan kyqˈiqˈ; jniˈ nijabˈ ox lipin, ex okx chitj toj bark.


Som vi før have sagt, så siger jeg nu igen: Dersom nogen forkynder eder Evangeliet anderledes, end I have modtaget det, han være en Forbandelse! 	 O txi nqˈmaˈnjiˈy luˈn, me kxel nqˈmaˈn juntl majla: Qa at juntl s‑ul qˈmal juntl tqanil kolbˈil, a mikyxi tzeˈnku ma txi kykˈmoˈn, kˈwel tzˈaq tjaqˈ tqanbˈil Dios, a kujxix wen, te jun majx.


Og dersom dit Øje forarger dig, så riv det ud; det er bedre for dig at gå enøjet ind i Guds Rige end at have to Øjne og blive kastet i Helvede, 	 Ikyxjo qa noq tuˈn tpaj twutza, aku kubˈ tzˈaqiy toj il, wenitla tuˈn tetz tiˈn, exsin tuˈn tokxa toj kyaˈj jaˈ nkawine Dios, tukˈa junchˈin twutza, tzeˈnkuljo tuˈn t‑xiˈy toj qˈaqˈ tukˈa kykabˈilx,


Jesus svarede: "Sandelig, sandelig, siger jeg dig, uden nogen bliver født af Vand og Ånd, kan han ikke komme ind i Guds Rige. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, qa nlayx tzˈokx jun xjal toj Tkawbˈil Dios, qa mina s‑itzˈje te twutz txˈotxˈ ex tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Og han lagde Hænderne på dem, og han drog derfra. 	 Tej tbˈaj tkyˈiwlin Jesúsjo tal kˈwal, bˈeˈx ex tojjo txˈotxˈ antza.


Og han hidkalder de tolv, og han begyndte at udsende dem, to og to, og gav dem Magt over de urene Ånder. 	 I tzaj ttxkoˈn kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn kyxiˈ yolil teˈ Tyol Dios, ex xi tqˈoˈn kyoklin kyibˈajjo taqˈnil tajaw il, a iteˈkxtaq toj kyanminxjal; ex i xi tchqˈoˈn kakabˈchaq kybˈaj.


Vare I af Verden, da vilde Verden elske sit eget; men fordi I ikke ere af Verden, men jeg har valgt eder ud af Verden, derfor hader Verden eder. 	 Noqit iteˈkuxa toj il, matla chi ok kˈuˈjliˈn kyuˈn txqantl, tzeˈnkuxjo n‑ok kykˈuˈjlinxjal kyibˈ kyxolx. Me noq tuˈn ayiˈn ẍin jaw skˈoˈn kyeˈy kyxolxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Tuˈnpetziˈn, kchi elil ikyˈin kyuˈn, quˈn nyatza iteyiy kyxol.


og han var iført en Kappe, dyppet i Blod, og hans Navn kaldes: Guds Ord. 	 Ex toktaq jun t‑xbˈalin ukˈtzin t‑xe tqan tukˈa kychkyˈeljo tajqˈoj. Ex atzin tbˈi chejil lo, atzin Tyol Dios.


Og han tog en Kalk, takkede og gav dem den; og de drak alle deraf. 	 Teˈ tbˈajxi waˈn, jaw tiˈn jun tkˈwel vin, xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj, ex xi tsipin kye, tuˈn t‑xi kykˈwaˈn,