Men når han, Sandhedens Ånd, kommer, skal han vejlede eder til hele Sandheden; thi han skal ikke tale af sig selv, men hvad som helst han hører, skal han tale, og de kommende Ting skal han forkynde eder. 	 Me aj tul Xewbˈaj Xjan, ok ktzajil t‑xnaqˈtzin kyeˈy kykyaqiljo a twutzxix, quˈn nlay yolin tuˈnx tibˈx; qalaˈ oˈkx ktzajil tqˈmaˈn kykyaqiljo n‑ok tbˈiˈn weˈy. Atziˈn ktzajil tqˈman kyeˈy tiˈ kbˈajil.


Men også Stridsmændene spottede ham, idet de trådte til, rakte ham Eddike og sagde: 	 Majqexpe kyeˈ xoˈl qˈaqˈ i ok ten xmayil tiˈj Jesús. Nchex laqˈetaq tkˈatz, exsin nxitaq kyqˈoˈn txˈam vin te tkˈwaˈ.


Men da Folket var i Forventning, og alle tænkte i deres Hjerter om Johannes, om ikke han skulde være Kristus, 	 Jotqex kyej xjal tzuntaq chi ayon kyeˈ, ex tzuntaq chi ximin kyeˈ toj kynabˈl, qa ataq te Juan a Crist, a Kolil, a otaq tzaj qˈoˈn toklin tuˈnx Dios.


Da omringede Jøderne ham og sagde til ham: "Hvor længe holder du vor Sjæl i Uvished? Dersom du er Kristus, da sig os det rent ud!" 	 Ok kychmoˈn junjun aj Judiy kyibˈ tiˈjile, ex xi kyqanin te: ¿Ma kukxsin ktenbˈiljiy qxola tuˈn tja kaˈmin qkˈuˈja tiˈja? Qa axixjiˈy Crist, a tuˈntaq tul te Kolil, qˈmantza qeˈy te jun majx jaˈlin.


Brødre! om også et Menneske bliver overrasket af nogen Forsyndelse, da hjælper en sådan til Rette, I åndelige! med Sagtmodigheds Ånd, og se til dig selv, at ikke også du bliver fristet! 	 Ayiˈy werman, qa at jun kyxola ma kubˈ tzˈaq toj il, me ayetzin kyeˈ, ayiˈy waˈlqiˈy toj kynimbˈila, kyxkonksa, ex kywaˈbˈinkuy juntl majl toj tnimbˈil. Me chebˈeku kybˈinchinkuy, quˈn yajtzila qa ayekul kyeˈ ẍi kubˈ tzˈaq toj il.


som en, der kan bære over med de vankundige og vildfarende, eftersom han også selv er stedt i Skrøbelighed 	 Ayetziˈn kynejilxix pale, attaq tqˈaqˈbˈil kykˈuˈj kyukˈaˈ ayeˈ mix ele kynikyˈ tiˈjjo tbˈeyil bˈaˈn, ex kyukˈa i el txalpaj tiˈj kynimbˈil, quˈn ojtzqiˈntaq kyuˈn tkyaqiljo n‑ikyˈx kyiˈj, quˈn tuˈn xjalqe tzeˈnku txqantl.


Thi den, som deri tjener Kristus, er velbehagelig for Gud og tækkelig for Menneskene. 	 Qa ma qo ajbˈin te Crist tojjo tumil lo, ktzalajil qMan Dios qiˈj, ex wen qo elile kywutzxjal.


Men den, som hader sin Broder, er i Mørket og vandrer i Mørket, og han ved ikke, hvor han går hen, fordi Mørket har blindet hans Øjne. 	 Me atziˈn xjal, a n‑ikyˈin tiˈj juntl, axsa toj qxopin taˈye, ex ntiˈ tumil toj twutz tzeˈn t‑xiˈ, quˈn ma tzˈok jpet tnabˈl, nyakuj ikyjo tzeˈnku jun aˈla nbˈet toj qxopin.


Men vi have ikke fået Verdens Ånd, men Ånden fra Gud, for at vi kunne vide, hvad der er os skænket af Gud; 	 Ex awotzinqe, nya ma tzaj qkˈmoˈn jun xewbˈaj, a tzajnin te twutz txˈotxˈ, qalaˈ a Xewbˈaj Xjan, a tzajnin te Dios, tuˈntzin tel qnikyˈ te tkyaqiljo a o tzaj tqˈoˈn noq tuˈn t‑xtalbˈil.


Og hans Moder,og hans Brødre komme, og de stode udenfor og sendte Bud ind til ham og lode ham kalde. 	 Tej tkanin tnana Jesús kyukˈa titzˈin jaˈ taˈtaq, i bˈaj kyij weˈ peˈn; noqtzin xi kyqˈmaˈn kyexjal, tuˈn tetz kytxkoˈn.


og som vort Tolvstammefolk håber at nå frem til, idet de tjene Gud uafladeligt Nat og Dag; for dette Håbs Skyld anklages jeg af Jøder, o Konge! 	 Ajo kabˈlajaj chˈuq xjal, tyajil Israel, a ojtxe qxeˈchil, loqoˈy nqo ayon tiˈj tuˈn tjapin bˈajjo a tzaj ttziyin qMan Dios qeˈy: Qa il tiˈj tuˈn kyjaw anqˈin juntl majl kyimnin. Tuˈnpetziˈn, nqo kˈulin twutz Dios, ex nqo ajbˈin te, qˈijl ex qnikyˈin. Ay Agripa, noq tuˈnjo qqˈuqbˈil qkˈuˈja lo loqe Judiy nchi patin wiˈja tojjo paˈbˈin jaˈlin.


Og han sagde til dem: "Da jeg udsendte eder uden Pung og Taske og Sko, manglede I da noget?" Og de sagde: "Intet." 	 Ex xi tqanin Jesús kye kyjaluˈn: ¿Ma attzin jun tiˈla mix kanine kyeˈy, tej kyxi nsmaˈn jun maj, a ntiˈ kypaˈy, ntiˈ kychˈuˈẍa te tkˈwel kypwaqa ex ntiˈ kyxjabˈa xiˈ? Mix tiˈ, chi chiˈ, tej t‑xi kytzaqˈwin.


På den Tid lagde Kong Herodes den for at mishandle dem, 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, xi xkye joybˈil qˈoj tuˈn Herodes, a kawil, kyiˈj nimil.


uden det skulde være dette ene Ord, som jeg råbte, da jeg stod iblandt dem: Jeg dømmes i Dag af eder for dødes Opstandelse." 	 Metzin qa at wiltza tiˈjjo, tej tjaw nẍchˈiˈn kyxol: Loqin intiˈn tzaluˈn toj Sanedrín kywutza, ayiˈy kawil, noq tuˈn nxi nnimiˈn, qa chi jawitz anqˈin juntl majl kykyaqil kyimnin, chi Pabl.


Nu udsatte Feliks Sagen, da han vidste ret god Besked om Vejen, og sagde: "Når Krigsøversten Lysias kommer herned, vil jeg påkende eders Sag." 	 Tej tbˈinte Félix ikyjo, bˈeˈx kyij tqˈoˈnjo luˈn toj junxil qˈij, quˈn bˈiˈntaqxix tuˈn, tzeˈn tzˈelpine Tbˈanil Tqanil. Xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Tzmaxi aj tuljo Lisias, a tnejil xqˈuqil, atzin ktzajil qˈmaˈntexixjo weˈy, tiˈjjo nbˈaj kyiˈja.


Og i alle Synagogerne lod jeg dem ofte straffe og tvang dem til at tale bespotteligt, og rasende end mere imod dem forfulgte jeg dem endog til de udenlandske Byer. 	 Ilaˈ maj, chi Pabl, i bˈaj nbˈyoˈn tuˈntzintla tkyij kytzaqpiˈn kynimbˈil tiˈj Jesús. Ex bˈantjo lo wuˈn toj kykyaqil ja te kynaˈbˈl Dios Judiy. Ex tuˈntaqjo txqan nqˈoja kyiˈj, in ok teˈn lajolkye nya noq oˈkxjo kyojjo tnam te Israel, qalaˈ majx kyojjo tnam te najchaq.


Men han sagde til dem: "Kaster Garnet ud på højre Side af Skibet, så skulle I finde." Da kastede de det ud, og de formåede ikke mere at drage det for Fiskenes Mængde. 	 Tzaj tqˈmaˈnl Jesús qeˈy: Xoˈnkuxjiˈy kypaˈy toj juntl ttxlaj bark, toj kyman qˈobˈa, ex kchi tzyetil kyiẍ. Ikytzin kubˈ qbˈinchinjiˈy. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, mix jatza pa quˈn toj aˈ, tuˈn talil txqan kyiẍ tkuxtaq toj.


Og da de hørte det,undrede de sig, og de forlode ham og gik bort. 	 Tej kybˈinte ikyjo, noq i bˈaj jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn.


Thi dersom hin første var udadlelig, da vilde der ikke blive søgt Sted for en anden. 	 Noqit i kyijxjal toj wen tukˈa Dios te tnejil, tuˈn tsaqix kyanmin te jun majx kyuˈn ojtxe pale, nyatla il tiˈj tuˈn tul Jesús tukˈa juntl tumil nimxixtl wen.


Men Rigets Børn skulle kastes ud i Mørket udenfor; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel." 	 Me ayetzin kyeˈ, a mi nxi kynimin, exla qa Judiy, a tuˈntaq kyten tojjo nintz qˈij, ok chi xel xoˈyit toj manyor qxopinx, a jaˈ kchi oqˈile, ex kchi juˈchˈile kyste tuˈn nim kyixkˈoj.


"Hvad tykkes eder om Kristus? Hvis Søn er han?" De sige til ham: "Davids." 	 xi tqanin Jesús kye: ¿Tiˈtzin chˈin kye nkyximiˈn tiˈjjo Crist, a Kolil? ¿Jaˈtzila tzajnin tyajil? Tyajil David, chi chiˈ.


Men også jeg, mine Brødre! har selv den Forvisning om eder, at I også selv ere fulde af Godhed, fyldte med al Kundskab, i Stand til også at påminde hverandre. 	 Ayiˈy werman, ma qe nkˈuˈja, qa ma noj kyanmiˈn tukˈa tkyaqil bˈaˈn ex ojtzqibˈl, tuˈn tel kynikyˈa te, ex tuˈn kyqˈoˈn jun tumil kyxolxa.


Men Peter og Johannes svarede og sagde til dem: "Dømmer selv. om det er ret for Gud at lyde eder mere end Gud. 	 Me xi ttzaqˈwin Pegr ex Juan kyjaluˈn: Kybˈisinkuy qa wenxix twutz Dios, qa ayiˈy tuˈn kykubˈ nimit, ex nya Dios,


idet vi have sluttet således: Een er død for alle, altså ere de alle døde; og han døde for alle, for at de levende ikke mere skulle leve for sig selv, men for ham, som er død og oprejst for dem. 	 Quˈn ate Crist o kyim tuˈn qpaj qkyaqilx, tuˈntzin mi qo ajbˈine qex, qalaˈ tuˈn qajbˈin teˈ, a xkyim te qxel, ex ma jatz anqˈin te jun majx, tuˈn qel wen twutz.


Ellers, når du priser Gud i Ånden, hvorledes vil da den, som indtager den uindviedes Plads, kunne sige sit Amen til din Taksigelse, efterdi han ikke ved, hvad du siger? 	 Qa at jun nbˈiˈn kyiˈja toj kˈulbˈil, ex qa ma txi kyqˈoˈn chjonte te Dios toj junxil yol, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel nikyˈbˈaj te, qa toj tumil kyyola?


Men nogle af dem, som stode der og hørte det, sagde: "Han kalder på Elias." 	 Ayetziˈn junjun iteˈtaq antza ok kybˈiˈn, ex kyqˈma: Lu nqˈolbˈin tiˈj Elías, a yolil Tyol Dios ojtxe.


Selv de livløse Ting, som give Lyd, være sig en Fløjte eller en Harpe, når de ikke gøre Skel imellem Tonerne, hvorledes skal man så kunne forstå, hvad der spilles på Fløjten eller Harpen? 	 Ikytziˈn tzeˈnqeku chnabˈ, tzeˈnku jun xux mo juntl tiˈ: Qa mix txˈixpit tqˈajqˈojil kywiˈ, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel tnikyˈtzajil alkye bˈitz n‑ok tuˈn?


Men dersom der ingen Udlægger er til Stede, da tie hin i Menigheden, men han tale for sig selv og for Gud! 	 Me qa mix aˈl jun xjal aku pjunte yol anetziˈn, bˈaˈntla tuˈn mi chi yoliniˈy tojjo noq tzeˈnchaqku yol tojjo kˈulbˈil te Ttanim Dios. Qalaˈ, qa kyaja tuˈn kyyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol, teyilex te junjun tuˈn tyolin tiˈjx tukˈa Dios.


men at forblive i Kødet er mere nødvendigt for eders Skyld. 	 Me atzin tkabˈ tumil: Noq tuˈn kypaja, wenxitla te weˈy tuˈn nteˈn chˈintla twutz txˈotxˈ, tuˈn nmojiˈn te qˈol tumil kyeˈy, ex tuˈn tten nimx tzaljbˈil toj kynimbˈila. Me ikytzin qˈuqle nkˈuˈja tiˈjjo luˈn, tuˈn ttzaj tqˈoˈn chˈintl toj nqˈija, tuˈntzintla nteˈn chˈintla kyxola.


en anden Tro i den samme Ånd; en anden Gaver til at helbrede i den ene Ånd; 	 Ex te juntl ax Xewbˈaj Xjan ntzaj qˈoˈnte qˈuqbˈil tkˈuˈj tiˈjjo kˈwel tbˈinchin Dios. Ex te juntl ntzaj tqˈoˈn toklin tuˈn kyqˈanit yabˈ tuˈn.


Vi sejlede da ud fra Troas og styrede lige til Samothrake og den næste Dag til Neapolis 	 Tojjo tnam te Troas, o okxa toj jun bark, exsin o bˈettza toj ttxuyil aˈ, tuˈn qkaniˈn toj muchˈ txˈotxˈ, Samotracia tbˈi. Ex tojxi juntl qˈij, o kaniˈn toj Neápolis. Antza, o xiyiˈy tuˈn qkaniˈn toj tnam Filipos, a tnam luˈn, a etzin kyuˈn aj Rom, ex atzin jun tnamjo nim toklin toj tkyaqil txˈotxˈ te Macedonia. Ilaˈ qˈij o teˈn antza.


Dersom andre nyde sådan Ret over eder, kunde da vi ikke snarere? Dog have vi ikke brugt denne Ret; men vi tåle alt, for at vi ikke skulle lægge noget i Vejen for Kristi Evangelium. 	 Qa at kyoklin junjuntl tiˈjjo ikyjo, ¿Yajtzilaˈ qetza? Me mina nkubˈ qbˈinchin qeˈ ikyjo. Quˈn loqotziˈn, ma qo jawil qitj tzma tzaluˈn, me qil qibˈxa, quˈn tuˈntzin mix aˈl jun jaw yolbˈin qiˈja, qa noq tuˈn qkanbˈin pwaq tiˈj Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist.


thi de sagde eder: I den sidste Tid skal der være Spottere, som vandre efter deres Ugudeligheders Begæringer. 	 Chi chiˈ kyjaluˈn: Kyojjo qˈij, aj chˈixtaq tul qAjaw Jesús, kchi ul xjal xmayil tiˈj tkyaqiljo bˈaˈn, quˈn oˈkx nchi bˈinchin tiˈj alkye nya bˈaˈn, tzeˈnkux kyaj.


Hvorfor spørger du mig? Spørg dem, som have hørt, hvad jeg talte til dem; se, de vide, hvad jeg har sagt." 	 ¿Tiquˈn ntzaj tqaniˈn weˈy? Qaninxa kye, a o chi bˈin wiˈja. Ayetziˈn kchi qˈmal teˈ tiˈ o bˈaj nxnaqtziˈn, ex bˈiˈn kyuˈn alkye o bˈaj nqˈmaˈn.


Den, som har Bruden, er Brudgom; men Brudgommens Ven, som står og hører på ham, glæder sig meget over Brudgommens Røst. Så er da denne min Glæde bleven fuldkommen. 	 Te weˈy, ikyxjo lo tzeˈnku jun mojil tukˈa chmilbˈaj toj jun mejebˈlin: Tkyaqil xjal ma chi ok tzeˈnku jun xuˈjbˈaj. Nchin tzalaja, aj t‑xi lipexjal tiˈj Jesús, tzeˈnkujo mojil ntzalaj aj t‑xi lipe xuˈjlbˈaj tiˈj tchmil. Tuˈnpetziˈn, tzunx nchin tzalaja tuˈn nxi nbˈiˈn tqanil, qa tkyaqilxjal ma txi lipe tiˈj Jesús.


Og Simon og de, som vare med ham, skyndte sig efter ham. 	 Me bˈeˈx i xiˈ Simun kyukˈa tukˈa jyolte Jesús.


Og Jesus sagde til dem: "Kunne Brudesvendene faste, medens Brudgommen er hos dem? Så længe de have Brudgommen hos sig kunne de ikke faste. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma akutzin kubˈ kypaˈn kyeˈ txokenj toj jun mejebˈlin waˈyaj, a qa at chmilbˈaj kyxol? Nlay, quˈn nim tzaljbˈil at, ex nim waˈn nbˈaj bˈaj. Ikyqetziˈn wejiˈy nxnaqˈtzbˈin, quˈn loqiˈn intin kyxol.


Der tilbragte han tre Måneder, og da Jøderne havde Anslag for imod ham, just som han skulde til at sejle til Syrien, blev han til Sinds at vende tilbage igennem Makedonien. 	 Antza, kyij tene toj oxe xjaw. Tuˈntaq tokx toj bark, tuˈn t‑xiˈ tzma Siria, tej tbˈinte qa kyajtaq Judiy tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn. Tuˈntzintzjo, kubˈ t‑ximin, tuˈn tmeltzˈaj twutz txˈotxˈ, ex nya toj bark, tuˈntzin tikyˈx juntl majl toj Macedonia.


Ser, hvor stor en Kærlighed Faderen har givet os, at vi skulle kaldes Guds Børn og vi ere det. Derfor kender Verden os ikke, fordi den ikke har kendt ham. 	 Werman, kykaˈyinktziˈn, nimx teˈ qMan Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj; ma tzaj tqˈoˈn qoklin te kˈwalbˈaj. Me aye xjal nya nimilqe mi n‑el kynikyˈ qe, quˈn tuˈn naˈm tel kynikyˈ te qMan Dios.


Men Pilatus svarede dem og sagde: "Ville I, at jeg skal løslade eder Jødernes Konge?" 	 I xi ttzaqˈwin Pilat: ¿Kyajtziˈn tuˈn t‑xi ntzaqpinjiˈy Jesús, a nmaq kawil kye Judiy?


Ikke at nogen har set Faderen, kun den, som er fra Gud, han har set Faderen. 	 Mix aˈl jun o tli twutz qMan Dios, qalaˈ oˈkqinxa, ayiˈn, a ẍin tzaj tsmaˈn.


Og Jesus gik med dem. Men da han allerede ikke var langt fra Huset, sendte Høvedsmanden nogle Venner og lod ham sige: "Herre! umag dig ikke; thi jeg er ikke værdig til, at du skal gå ind under mit Tag. 	 Bˈeˈxsin xi lipe te Jesús kyiˈjjo xjal anetziˈn. Atzaj teˈ chˈixtaq kypon kanin, bˈeˈxsin i ul oybˈaj kyuˈn jun jteˈbˈin tukˈa nejinel, tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn jun kyyol te Jesús. Chi chiˈ kyjaluˈn: Taa, nya ilxix tiˈj tuˈn tula tzma tja nejinel, quˈn tuˈn ntiˈ weˈ woklin tuˈn toktza toj njaych.


Og han sagde til dem: "Således er der skrevet, at Kristus skulde lide og opstå fra de døde på den tredje Dag, 	 Chiˈ kyjaluˈn: Tzˈibˈin taˈ teˈ, qa iltaq tiˈj tuˈn nkyima, ayiˈn Crist, me toj toxin qˈij, iltaq tiˈj tuˈn njatz anqˈiˈn juntl majl kyxol kyimnin.


David selv sagde ved den Helligånd: Herren sagde til min Herre: Sæt dig ved min, højre Hånd, indtil jeg får lagt dine Fjender som en Skammel for dine Fødder. 	 Ax David qˈmante jun maj tuˈn Xewbˈaj Xjan: Xi tqˈmaˈn Dios te wAjawa: Qekuy toj nman qˈobˈa kawil wukˈiy, ex kˈwel kyiˈjjo tajqˈoja wuˈnch.


og hun havde døjet meget af mange Læger og havde tilsat alt, hvad hun ejede, og hun var ikke bleven hjulpen, men tværtimod, det var blevet værre med hende. 	 Otaqx bˈaj tyajiˈn tibˈ kyukˈa qˈanil, ex otaq bˈaj tyupin jniˈ attaq te te twiˈ tqˈanbˈil, me minataq n‑el weˈ; noq kyjaˈ nxayetaq toj il.


og lagde dem for Apostlenes Fødder; men der blev uddelt til enhver, efter hvad han havde Trang til. 	 Atziˈn pwaq nxi kyqˈoˈntaq kye tsanjil, tuˈn tkubˈ sipit teyile junjun, qa attaq tajbˈin kye.


og for at forlige dem begge i eet Legeme med Gud ved Korset, idet han ved dette dræbte Fjendskabet. 	 Ikytzin tumiljo, noq tuˈn tkyimlin Crist twutz cruz, ma kubˈe tiˈjjo qˈoj, a attaq kyxoljo kabˈe tnam, ex ma chi kyij toj wen tukˈa Dios, ex ma chi ok qˈoˈn te junchˈin Ttanim.


Og da de havde spottet ham, toge de Kappen af ham og iførte ham hans egne Klæder og førte ham hen for at korsfæste ham. 	 Tej kybˈaj xmayin tiˈj, el kyiˈn t‑xbˈalin, a ok kyqˈoˈn, ex ok kyqˈoˈnljo axjo t‑xbˈalintaq toktaq, ex bˈeˈxsin xi kyiˈntz, tuˈn tjaw pejkˈin twutz cruz.


Og Jakob og Johannes, Zebedæus's Sønner, gå hen til ham og sige: "Mester! vi ønske, at du vil gøre for os det, vi ville bede dig om." 	 Atzin te Santyaw exsin Juan, kˈwalbˈajqe te Zebedey, i xi laqˈe tkˈatz Jesús, exsin xi kyqˈmaˈn te: Xnaqˈtzil, qaja tuˈn tbˈinchiˈn jun bˈaˈn qiˈja.


ved Sandheds Ord, ved Guds Kraft, ved Retfærdighedens Våben både til Angreb og Forsvar; 	 Ex nkubˈ qyekˈiˈn qa jun bˈaˈn aqˈnilqoˈy tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a twutzxix, a xi qqˈmaˈn, ex tuˈn tipin Dios qukˈiˈy, ex tuˈn qoka tzeˈnku jun xoˈl qˈaqˈ tukˈa taqˈwil qqˈobˈa, tuˈn qbˈinchin te qibˈa twutz il, jaˈchaqx tzajitz.


Dette siger jeg, for at ingen skal bedrage eder med lokkende Tale. 	 Tkyaqiljo luˈn nxi nqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn mina chi kubˈ sbˈuˈn tuˈn juntl xnaqˈtzbˈil, a tbˈanilxnaj tqˈumle, me nya twutzx.


for at eders prøvede Tro, som er meget dyrebarere end det forgængelige Guld, der dog prøves ved Ild, må findes til Ros og Herlighed og Ære i Jesu Kristi Åbenbarelse, 	 Ajo n‑ikyˈx kyuˈn jaˈlin, tzeˈnku jun qˈaqˈ te saqsbˈil kynimbˈila, ikyxjo tzeˈnku qˈanpwaq il tiˈj tuˈn tsaqix tuˈn qˈaqˈ. Me atzin kyinimbˈila nimxixtl toklin tzeˈnku qˈanpwaq, quˈn atzin qˈanpwaq knajil, me atzin kynimbˈila kyjel teˈ te jun majx. Ikytzin kyejiˈy kynimbˈil tzeˈnku te qˈanpwaq, aj tsaqix tuˈn qˈaqˈ; qa ma chi weˈy toj tkyaqiljo n‑ikyˈx kyuˈn, axte Dios k‑yolil wen kyiˈja, ex kjawil tnimsin kybˈiy, ex ktzajil tqˈoˈn nim kyokliˈn, aj tul Jesucrist juntl maj.


"Vi bøde eder alvorligt, at I ikke måtte lære i dette Navn, og se, I have fyldt Jerusalem med eders Lære, og I ville bringe dette Menneskes Blod over os!" 	 ¿Ma nya otaq txi qqˈmaˈn kujxix wen kyeˈy, tuˈn mina chi xnaqˈtzinila tiˈjjo ichin Jesús? ¿Me titziˈn ma kubˈ kybˈinchiˈn? Ma bˈaj kyyoliˈn kyxol kykyaqil xjal te Jerusalén a xnaqˈtzbˈil. Ex kyaja tuˈn tok kyqˈoˈn te qpaja a tkyimliˈn ichin anetziˈn, chiˈ.


Men han sagde tredje Gang til dem: "Hvad ondt har da denne gjort Jeg har ingen Dødsskyld fundet hos ham; derfor vil jeg revse ham og lade ham løs." 	 Toj tox majin, xi tqˈmaˈn Pilat kye kyjaluˈn: Qalaˈ, ¿Tiˈxixsin iltz ma bˈant tuˈn? Ntiˈx wetza til ma jyet wuˈn, a atit kyimin tiˈj. Ok kˈwel jubˈchit tetz, me bˈeˈx kxel ntzaqpiˈn, aj tbˈaj jubˈchit.


så ser til, Brødre! at der ikke nogen Sinde i nogen af eder skal findes et ondt, vantro Hjerte, så at han falder fra den levende Gud. 	 Werman, tuˈnpetziˈn tkyaqiljo lo, kyajsintz tiˈj kyanmiˈn, tuˈn mina chi txalpajiˈy toj kynimbˈila tiˈj qMan Dios.


Men da de læste det, bleve de glade over Trøsten. 	 Atzaj teˈ tjaw kyuˈjiˈn nimil toj Antyokiy, bˈeˈx i jaw tzalaj nimxix, quˈn tuˈn qˈuqbˈil kˈuˈjbˈaj tzˈibˈin toj, qa nya il tiˈj tuˈn kybˈinchin tiˈj tkyaqiltaqjo nbˈant kyuˈn aj Judiy.


Thi "den, som vil elske Livet og se gode Dage, skal holde sin Tunge fra ondt og sine Læber fra at tale Svig; 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ankye teˈ taj tuˈn ttzalaj toj tchwinqil, ex tuˈn tten tkyaqil qˈij toj ttxutxjil, il tiˈj tuˈn tjkˈunte taqˈ, tuˈn mi yoline nya bˈaˈn, ex tuˈn mi sbˈuˈne kyiˈjxjal tuˈn ttzi.


Da sagde nogle af hans Disciple til hverandre: "Hvad er dette, som han siger os: Om en liden Stund skulle I ikke se mig, og atter om en liden Stund skulle I se mig, og: Jeg går hen til Faderen?" 	 Tuˈnpetziˈn, attaq junjun qxola i bˈaj jaw qanlaj kyxolx: ¿Tzeˈntzila tzˈeleˈ ikyjo, a ntzaj tqˈmaˈn qe: Noq te jun paqkutl, mi qlitl, ex yajxi chˈintl, k‑okil qkaˈyintl? ¿Ex tiˈtziˈn xtqˈma qe, a ma chin aj we, jaˈ taˈ nMaˈnch?


"Stå ret op på dine Fødder!" Og han sprang op og gik omkring. 	 Xitzin tqˈmaˈn Pabl qˈajqˈoj wen kyjaluˈn: ¡Weˈksa, ex weˈkuxixa jikyin wen! Jaw tˈikypajjo ichin, ex ok ten bˈetil.


Men I sige: "Den, som siger til sin Fader eller sin Moder: "Det, hvormed du skulde være hjulpet af mig, skal være en Tempelgave," han skal ingenlunde ære sin Fader eller sin Moder." 	 Me ayetzin kyeˈ nchi qˈmante, qa bˈaˈn tuˈn t‑xi qqˈmaˈn te qtata mo te qnana kyjaluˈn: Matla txi nmojiˈn, noqit nya tkyaqiljo at weˈy jaˈlin, ma txi nqˈoˈn te Dios, tuˈn tajbˈin te, aj nkyima. Tuˈnpetziˈn, ntiˈx tuˈn nmojiˈn tiˈja, exla qa at tajbˈin teˈy. Ex bˈaˈnjo lo toj kywutza.


Hvad Titus angår, da er han min Fælle og Medarbejder hos eder, og hvad vore Brødre angår, da ere de Menighedsudsendinge, Kristi Ære. 	 Atzin kyiˈjjo erman ayeˈ, ntiˈ jun chˈotjbˈil kyiˈj. Quˈn te Tito jun wukˈa wejiˈy toj aqˈuntl kyxola, ex ayetzin txqantl, aye Ttanim Dios i xi smaˈnte kyxola te kyxel, ex ntzalaj Crist kyiˈj.


Men Livets Fyrste sloge I ihjel, hvem Gud oprejste fra de døde, hvorom vi ere Vidner. 	 Ex ikytzin kubˈe kybˈyoˈnejiy Jesús, a tAjaw chwinqil; me jaw anqˈin juntl majl tuˈn Dios. Ex twutzxixjo anetziˈn, quˈn o qliˈy, ex bˈiˈn quˈn.


som der er skrevet: ""Jakob elskede jeg, men Esau hadede jeg." 	 Ex ikyx ntqˈmaˈn Diosjo toj Tuˈjil Tyol: Ok nkˈuˈjliˈn Israel, ex el wiˈjliˈn Esaú, aye tal Rebecach.


ej, heller ere alle Børn, fordi de ere Abrahams Sæd, men: "I Isak skal en Sæd få Navn efter dig." 	 Ex nya tkyaqiljo, a el itzˈje tiˈj Abraham twutzxix tkˈwalqe, quˈn otaq tzaj tqˈmaˈn Dios te Abraham toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Noq tuˈn Isaac ktenbˈil tyajila.


Men det skete Dagen derefter, at deres Rådsherrer og Ældste og skriftkloge forsamlede sig i Jerusalem, 	 Toj junxil qˈij ok kychmoˈn kyibˈ toj Jerusalén aye kawil, junx kyukˈa nim kyoklin kyxol Judiy ex jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil,


Og jeg hørte Tallet på de beseglede, hundrede og fire og fyrretyve Tusinde beseglede af alle Israels Børns Stammer: 	 Ex nbˈiy kyajlaljo a otaq tzˈok kyechil: 144,000 kyxoljo kyyajil aj Israel.


Denne Hemmelighed er stor - jeg sigter nemlig til Kristus og til Menigheden. 	 Ojtzqiˈn wuˈn, qa nim t‑xilinjo lo, ex nlay tzˈel qnikyˈ tiˈj, me mi nchin yoliˈn noqx tiˈjjo mejebˈlin, qalaˈ tiˈjjo Crist tukˈa Ttanim, a t‑xmilil.


Og han bød dem og sagde: "Ser til, tager eder i Vare for Farisæernes Surdejg og Herodes's Surdejg!" 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Bˈaˈnx chi kaˈyin kyibˈa noq cheˈxa tiˈjjo txˈamsbˈil kywa Parisey ex txˈamsbˈil twa Herodes.


Og han bød dem strengt, at de ikke måtte gøre ham kendt; 	 Ex xi tqˈmaˈnxix Jesús, tuˈn mi chi yoline tiˈj kywutzxjal.


Da vinkede han til dem med Hånden, at de skulde tie, og fortalte dem, hvorledes Herren havde ført ham ud af Fængselet, og han sagde: "Forkynder Jakob og Brødrene dette!" Og han gik ud og drog til et andet Sted. 	 Me atzin te Pegr, xi tyekˈin kyukˈa tqˈobˈ tuˈn mina chi chˈotje, ex xi tqˈmaˈn kye tzeˈn tten otaq tzˈetz toj tze tuˈn tAjaw Tkyaqil. Ex xi tqˈmaˈnl: Kyqˈmanxjiˈy lo te Santyaw ex kye txqantl nimil. Bˈeˈxsin extz, ex xiˈ toj junxil najbˈil.


Og da det var blevet silde, var Skibet midt på Søen og han alene på Landjorden. 	 Teˈ qok sjumeˈ, ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin chˈixtaq kykanin nikyˈjin nijabˈ. Me ante Jesús kyij tjunalx ttzi aˈ.


I ere Profeternes Sønner og Sønner af den Pagt, som Gud sluttede med vore Fædre, da han sagde til Abraham: "Og i din Sæd skulle alle Jordens Slægter velsignes." 	 Ex ayetzin kyeˈ o chi kyija toj wen tukˈa Dios, ex tuˈn ikyjo, etzilqiˈy tiˈj tkyaqiljo tqˈma qMan Dios kyuˈnjo yolil Tyol ojtxe. Ex ikyxjo, at kyokliˈn tiˈjjo kyij bˈant tiˈj tuˈn Dios kyukˈa ojtxe qxeˈchil, quˈn ikytziˈn tqˈma Dios te Abraham: Kchi kyˈiwlitiljo kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ noq tuˈn xkachmanbˈaj, kchi elil anqˈin tiˈj tyajila.


Hvorfor? fordi de ikke søgte den af Tro, men som af Geringer. De stødte an på Anstødsstenen, 	 ¿Me tiˈquˈnil? Quˈn kyajtaq tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn kyuˈnx kyibˈx, ex nya tuˈn kynimbˈil tiˈj Kolil Jesucrist. Tiˈjjo lo, i ok takpaj toj kychwinqil tiˈj Jesús, a abˈj te toljsbˈil,


Og da han havde ladet Skarerne gå bort, gik han om Bord i Skibet og kom til Magadans Egne. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx i aj tchqˈoˈn Jesúsjo xjal kyja, ex bˈeˈx o okxa toj bark, tuˈn kyxiˈy toj txˈotxˈ te Magadán.


når de iagttage eders kyske Vandel i Frygt. 	 aj tok tkaˈyin chmilbˈaj, qa nbˈet t‑xuˈjil tukˈa junchˈin tumil ex tukˈa nim tnimbˈil te.


Dette siger jeg ikke af Trang; thi jeg har lært at nøjes med det, jeg har. 	 Ex nya tuˈnjo atit ma tzˈel bˈaj weˈy, qalaˈ naqˈleqin weˈ, aj qa at, ex tzeˈnku ntiˈ. Ikyx nchin tzalaj wejiˈy, qa at ex tzeˈnku ntiˈ.


Begynde vi atter at anbefale os selv? eller behøve vi, som nogle, Anbefalingsbreve til eder eller fra eder? 	 ¿Ma tzunpela nja qnimsin qibˈa tukˈa yol lo? ¿Mo ilpela tiˈj tuˈn t‑xi qqˈoˈn jun uˈj kyeˈy te oqxenbˈil qeˈy, noq tuˈn qkubˈ kyxkˈamiˈn; mo tuˈn ttzaj kyqˈoˈn jun uˈj qeˈy te oqxenbˈil qeˈy, jaˈ tuˈn qponiˈy? Quˈn ikytzin tumiljo kyuˈnxjal, a nya wen, ayeˈ nchi bˈet suqil Tyol qMan.


Og på den Dag skulle I ikke spørge mig om noget. Sandelig, sandelig, siger jeg eder, hvad som helst I bede Faderen om, skal han give eder i mit Navn. 	 Tojtziˈn qˈij anetziˈn, mi tzaj kyqanintla jun tiˈ weˈy, qalaˈ teku nMaˈn kxele kyqaniˈn. Ex ok ktzajil tqˈoˈn tkyaqiljo ok kxel kyqaniˈn toj tumil nbˈiˈy.


Og de begyndte at spørge hverandre indbyrdes om, hvem af dem det dog kunde være, som skulde gøre dette. 	 Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin bˈeˈx i ok ten qanilte kyxolx, alkyeˈ kxel qˈonte Jesús toj kyqˈobˈxjal.


Men I skulle ikke lade eder kalde Rabbi; thi een er eders Mester, men I ere alle Brødre. 	 Me metzin kyeˈ, mi chi tiliˈn tuˈn tok qˈoˈn kybˈiy te xnaqˈtzil kyuˈnxjal te kynimsbˈil kyibˈa. Quˈn junx kyokliˈn, quˈn junchˈin kyMaˈn, ex junxchˈin Xnaqˈtzil kyeˈy, a ayiˈn, a Crist.


Thi da vi vare i Kødet, vare de syndige Lidenskaber, som vaktes ved Loven, virksomme i vore Lemmer til at bære Frugt for Døden, 	 Quˈn tej tzunxtaq nqo anqˈin toj ojtxe qten, ma tzˈajbˈiˈn ojtxe kawbˈil qe, tuˈn tyekˈin te qe qa bˈinchil ilqo, ex nqo ok tyekin tuˈn qbˈinchin il. Ex nkubˈ qbˈinchintaq ikyxjo tzeˈnku ntqanintaq tachbˈil qxmilil, ex noq tuˈn qxiˈ toj najin te jun majx.


Og dersom nogen siger noget til eder, da siger, at Herren har Brug for dem, så skal han straks sende dem." 	 Ex qa at jun saj qaninte jun tiˈ kyeˈy: At tajbˈin te qAjaw, me jaˈlinx tzul quˈn, chichkujiˈy.


Ve dem! thi de ere gåede på Kains Vej og have styrtet sig i Bileams Vildfarelse for Vindings Skyld og ere gåede til Grunde i Horas Genstridighed. 	 Bˈisbˈajilxla kye xjal luˈn, quˈn ma chi ok lipe bˈinchilte ikyxjo tzeˈnku tbˈinchbˈin Caín, a kubˈ tbˈyoˈn titzˈin. Ex ma chi el txalpaj toj kychwinqil, ikyxjo tzeˈnku te Balaam, noq tuˈn tkanbˈit kypwaq, me nya toj tumil. Ex tzeˈnku kyime Coré, teˈ tok meltzˈaj tiˈj tkawbˈil Dios, ikyqetzin xjal luˈn, kchi najil te jun majx.


men en Kvinde, hvis lille Datter havde en uren Ånd, havde hørt om ham og kom straks ind og faldt ned for hans Fødder; 	 quˈn el tqanil toj twiˈ jun qya aj Sirofenisia, jun qya nya Judiy. Me atziˈn qya attaq jun ttxin tokxtaq jun taqˈnil tajaw il toj tanmin. Teˈ tkanin, kubˈ meje twutz Jesús, ex kubˈsin twutz te, tuˈn tex tlajoˈn taqˈnil tajaw il toj tanmin tal.


for at I ikke skulle blive sløve, men efterfølge dem, som ved Tro og Tålmodighed arve Forjættelserne. 	 Nya qaja tuˈn kyoka kyˈaj toj kynimbˈila, qalaˈ tuˈn kybˈinchiˈn ikyxjo tzeˈnqeku nimil, a o chi kyim; ayej i ajbˈin te yekˈilte qe, qa kukx tuˈn qweˈ tojjo qnimbˈil, tzmaxi aj qten tukˈa qAjaw. Qatzin ma bˈantjo luˈntz quˈn, oktzin ktzajil qkˈmoˈn tkyaqiljo a at qoklin tiˈj tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex toj kyaˈj te jun majx, a o tzaj tqˈmaˈn Dios, ex a o tzaj kykˈmoˈn ayej i kubˈ niminte ojtxe.


Men have I bitter Avind og Rænkesyge i eders Hjerter, da roser eder ikke og lyver ikke imod Sandheden! 	 Me qa tzunx nloˈchj kyanmiˈn tukˈa ikyˈbˈil, ex qa nkubˈ kybˈinchiˈn tkyaqil tukˈa nimsbˈil kyibˈa; tuˈntzin ikyjo, mi tzˈok kyqˈoˈn kyibˈtza te ẍtij, qalaˈ ma chi txalpaja tojjo tumil, a twutzxix.


Og Moses var vel tro i hele hans Hus, som en Tjener, til Vidnesbyrd om, hvad der skulde tales; 	 Atzin te Moisés ok jikyin toj tja Dios, me noq tzeˈnku jun aqˈnil, ex tuˈn tyolin tiˈjjo a ktzajil tqˈmaˈn Dios te.


Den, som hører eder, hører mig, og den, som foragter eder, foragter mig; men den, som foragter mig, foragter den, som udsendte mig." 	 Xi yolinl Jesús kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin. Chi kyjaluˈn: Ayetziˈn xjal, a kchi kˈwel bˈinte kyyola, a nyola nkubˈ kybˈiˈn. Ex ayetzin kyeˈ xjal, a kchi elil ikyˈin kyeˈy, ayin weˈ nchi el kyikyˈin. Ex alkyeˈ k‑elil ikyˈin weˈy, majxpe te Dios n‑el kyikyˈin, a saj chqˈon weˈy, chiˈ.


Der er i Verden, lad os sige, så og så mange Slags Sprog, og der er intet af dem, som ikke har sin Betydning. 	 Quˈn ilaˈku yol nyolajtz tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me ntiˈ jun ntit ttxolil kye nchi yolin.


Og han forlod Nazareth og kom og tog Bolig i Kapernaum, som ligger ved Søen, i Sebulons og Nafthalis Egne, 	 Me mix kyjaye tene toj tnam Nazaret, qalaˈ bˈeˈx xiˈ toj juntl tnam toj txˈotxˈ te Galiley, Capernaum tbˈi, jun tnam nqayin taˈ ttzi nijabˈ, toj txˈotxˈ, a xi qˈon kye tyajil qtzan Zabulón ex te qtzan Neftalí, ayeˈ tkˈwal qtzan Israel.


Jeg skal herefter ikke tale meget med eder; thi denne Verdens Fyrste kommer, og han har slet intet i mig; 	 Nya nimtl tqan tuˈn nyoliˈn kyukˈiy, quˈn chˈix tul kanin tajaw il, a kawil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, bˈinchil tajbˈil wiˈja, exla qa ntiˈ toklin tuˈn tkubˈ wiˈja tuˈn.


Og han bad atter, og Himmelen gav Regn, og Jorden bar sin Frugt. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, aqˈe majl naˈl Dios, tuˈntzin ttzaj jbˈal; bˈeˈxsin tzaj qˈoˈn jbˈaltz tibˈaj txˈotxˈ, tuˈn ttzaj tawal.


Thi alle de, som have syndet uden Loven, de skulle også fortabes uden Loven; og alle de, som have syndet under Loven, de skulle dømmes ved Loven; 	 Tuˈnpetziˈn, kykyaqilxjo nchi bˈinchin il, aye nya Judiyqe, a mi bˈiˈn tkawbˈil Moisés kyuˈn, ok kchi kyimil tuˈnx kypaj. Ex ayetzin kye Judiy, a nchi bˈinchin il tiˈjlbˈinxiˈ tkawbˈil Moisés, ex ok kchi kyimil tuˈnxjo kawbˈil.


Og straks blev Manden rask, og han tog sin Seng og gik. Men det var Sabbat på den Dag; 	 Texjo paq, ex ul Dios te ichin; jaw tiˈn tkuẍil, ex bˈeˈx ok ten bˈetil. Ataqtziˈn qˈij ikyjo, te ajlabˈl.


der er hans Legeme, fyldt af ham, som fylder alt i alle. 	 Atziˈn Ttanim, atzin t‑xmilil Cristjo. Ex ntzqet‑xixjo Ttanim tuˈn, quˈn ante Crist ntzqet‑xix tuˈn tkyaqil.


Dog ikke alle have den Kundskab. Men der er nogle, som ifølge deres hidtidige Afgudsvane spise det som Afgudsofferkød, og deres Samvittighed, som er skrøbelig, besmittes. 	 Nya tkyaqil nimil qxol, ma tzˈel tnikyˈ te lo. Quˈn nkubˈ kyximin tiˈjjo kybˈinchbˈin ojtxe, qa tuˈn kychyoˈn a tchibˈjil aluˈmj, a kubˈnin kywutzjo kywutzbˈiyil dios, nkubˈ kyximin qa ma kuˈx kyil.


og hilser Menigheden i deres Hus! Hilser Epænetus, min elskede, som er Asiens Førstegrøde for Kristus. 	 Ikyxjo kyqˈolbˈinqexjiˈy jniˈ Ttanim Dios ok kychmoˈn kyibˈ toj tja Priscila ex Aquila. Ikyxjo te jun wukˈiy, a Epeneto, a tnejil nimil tiˈj Crist toj txˈotxˈ te Asia, ex nimxix kˈuˈjlin wuˈn.


De sagde altså: "Hvad er dette, han siger: Om en liden Stund? Vi forstå ikke, hvad han taler." 	 Me ok tentl qe labˈtil, ex qqˈmaˈy: ¿Tzeˈnxsila tzˈelpineˈ, noq te jun paqkutl? qo chijiˈy. Nlayx tzˈelx qnikyˈ te tiˈ qiˈjil nyoline.


Og de fandt ikke, hvad de skulde gøre; thi hele Folket hang ved ham og hørte ham. 	 Me mix jyete tumil kyuˈn tzeˈn tuˈn tkubˈe bˈyete, quˈn tuˈn kykyaqilx xjal tzunxixtaq nchi bˈin tiˈjjo ntqˈmaˈntaq Jesús.


Altså kalder David ham en Herre, hvorledes er han da hans Søn?" 	 Twutzx teˈ qa ate Crist tyajil qtzan David. ¿Me tzeˈntzin ttentz o yolin te David tiˈj Crist, a naˈmtaq titzˈje, ex ok tqˈoˈn te tAjaw?


han, som i sit Køds Dage med stærkt Råb og Tårer frembar Bønner og ydmyge Begæringer til den, der kunde frelse ham fra Døden, og blev bønhørt i sin Angst, 	 Tej attaq Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ, jaw tqˈajqˈojil twiˈ toj tnaˈj Dios, ex atku maj etz taˈl twutz, tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj. Kubˈsin twutz, ex bˈijte tuˈn Dios, quˈn ate Dios at tipin tiˈj tkyaqilx, expe akutaq klet Jesús tuˈn toj kyimin.


Vide I ikke, at de, som løbe på Banen, løbe vel alle, men ikkun een får Prisen? Således skulle I løbe, for at I kunne vinde den. 	 Jun tumil wuˈn kyeˈy tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn toj taqˈin qMan Dios, ikyx tzeˈnku we. Quˈn bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, a kyxol txqan xjal, a rinil, tkyaqilx tetz nrinin, me noq junchˈin teˈ nkanbˈin chojbˈil. Ikytziˈn toj qnimbˈil, me il tiˈj tuˈn kykanbˈintiˈy chojbˈil qˈoˈntz tuˈn Dios toj kyaˈj.


Øjet er Legemets Lys; derfor, dersom dit Øje er sundt, bliver hele dit Legeme lyst; 	 Ajo kywutza tzeˈnku jun tzaj te kyxmilila ex te kyanmiˈn. Qa wen kywutza, at spikyˈin toj kyanmiˈn tuˈn tel kynikyˈa tiˈj tkyaqiljo wen.


Og han siger til dem: "Lader os gå andetsteds hen til de nærmeste Småbyer, for at jeg kan prædike også der; thi dertil er jeg udgået." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Qoˈqe toj junjuntl tnam qˈmal Tyol Dios, quˈn tuˈnpetziˈn ẍin tzaja weˈ.


for at oprette en Husholdning i Tidernes Fylde, nemlig at sammenfatte sig alt i Kristus, det, som er i Himlene, og det, som er på Jorden, i ham, 	 Atzin t‑ximjo lo: Kchi okil tqˈoˈn Dios tkyaqil tjaqˈ junchˈin tnukˈbˈil Crist: Jniˈ at toj kyaˈj exsin twutz txˈotxˈ, a il tiˈj tuˈn tjapin tojjo tqˈijil.


Men Hofmanden talte til Filip og sagde: "Jeg beder dig, om hvem siger Profeten dette? om sig selv eller om en anden?" 	 Xitzin tqanin aj Etiopía te Lip: Bˈinchima xtalbˈil. Qˈmantziˈn weˈy; ¿Anqiˈj nyolineˈ ojtxe yolil tojjo yol luˈn; ma tiˈjxpela moj qa tiˈj junxilj?


Men jeg har det imod dig, at du har forladt din første Kærlighed. 	 Me at jun kyila nwutza: Chebˈe xkyij kytzaqpinjiˈy kykˈuˈjbˈila wiˈja ex kyxoliliy, a attaq ojtxe, tej t‑xi kynimiˈn.


Da skulle de retfærdige svare ham og sige: Herre! når så vi dig hungrig og gave dig Mad, eller tørstig og gave dig at drikke? 	 Ex ayetziˈn tzˈaqleqe kchi xel qaninte te: QAjaw, ¿Jtojetzin xqliˈy ay tukˈa waˈyaj, ex ma txi qqˈoˈn twaˈy? ¿Jtojetzin xqliˈy ay tukˈa kˈwaj, ex ma txi qqˈoˈn tkˈwaˈy?


Er der da nogen Formaning i Kristus, er der nogen Kærlighedens Opmuntring, er der noget Åndens Samfund, er der nogen inderlig Kærlighed og Barmhjertighed: 	 Atzin jaˈlin, qatzin qa twutzxix qa a Crist nqˈonte ambˈil kyeˈy, tuˈn tjaw kyin kyibˈa; ex qa at‑xix qˈuqbˈil kˈuˈjbˈaj kyukˈiy; ex qa at Xewbˈaj Xjan kyxola; ex qa kyojtzqiˈnxixa tsoˈjbˈajil Jesús, ex qa at tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyukˈiy; qa twutzxix kykyaqiljo luˈn,


Men dette siger jeg til eders eget Gavn, ikke for at kaste en Snare om eder, men for at bevare Sømmelighed og en urokkelig Vedhængen ved Herren. 	 Nxi nqˈmanjiˈy luˈn, nya tuˈn mi chi mejeyiˈy, qalaˈ tuˈn kyanqˈiˈn tzeˈnku taj Dios, ex tuˈn tok tilil kyuˈn tiˈj taqˈin qAjaw tukˈa tkyaqil kykˈuˈja.


Men nogle af dem vilde gribe ham; dog lagde ingen Hånd på ham. 	 Attaq junjun a kyaj tuˈn t‑xi kyiˈn toj tze, me mix aˈl jun ok tzyunte.


Og så mange, som vandre efter denne Rettesnor, over dem være Fred og Barmhjertighed, og over Guds Israel! 	 Tuˈnpetziˈn, tkyaqiljo nbˈet tzeˈnku xnaqˈtzbˈil lo, a twutzxix Ttanim qMan Dios. Axit Dios kubˈ kyˈiwlin kyeˈy tukˈa jun nukˈbˈil ex tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj.


Men i en Menighed vil jeg hellere tale fem Ord med min Forstand, for at jeg også kan undervise andre, end ti Tusinde Ord i Tunger. 	 Me qa waja tuˈn tel kynikyˈjo Ttanim Dios te nyola, il tiˈj tuˈn t‑xi nqˈmaˈn jun jweˈ nyola, me tuˈn tel kynikyˈ te, tzeˈnkul teˈ tuˈn wok ten qˈmal txqan nyola, exsin mi tzˈel kynikyˈ te.


Sandelig, sandelig, siger jeg dig, da du var yngre, bandt du selv op om dig og gik, hvorhen du vilde; men når du bliver gammel, skal du udrække dine Hænder, og en anden skal binde op om dig og føre dig derhen, hvor du ikke vil." 	 Ay Pegr, kxel nkujsin teˈy, qa tej qˈaxtaqa, tzun n‑ok tkˈloˈntaq tkˈuˈja tuˈnx tibˈxa, tuˈn t‑xiˈy noq jaˈ tajiy tuˈn t‑xiˈy. Me ajtzin ttijiˈn, kxel kˈloˈn kyuˈnxjal tuˈn t‑xiˈy toj tze, ex kxel tjajin tqˈobˈa tuˈn tkyima.


Men det skete i disse Dage, at han gik ud på et Bjerg for at bede; og han tilbragte Natten i Bøn til Gud. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, bˈeˈx jax Jesús twiˈ jun wutz naˈl Dios, ex elkux aqˈwil tuˈn.


I ere jo vor Ære og Glæde. 	 Tuˈnpetziˈn, nqo tzajala kyiˈja, quˈn ayiˈy ma chi oka te qtzaljbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex te jun nimsbˈil qbˈiˈy twutz qMan Dios tiˈjjo qaqˈiˈn, aj tul juntl majtl.


med hvem Jordens Konger have bolet, og de, som bo på Jorden, ere blevne drukne af hendes Utugts Vin. 	 Kykyaqil nmaq kawil te twutz txˈotxˈ o chi kyˈaˈjin tukˈa, ex kykyaqiljo najleqe twutz txˈotxˈ ma chi ok aj pajil tukˈa, nyakuj ma txi txˈujte tukˈa qˈeˈn.


Men Synagogeforstanderen, som var vred, fordi Jesus helbredte på Sabbaten, tog til Orde og sagde til Folkeskaren: "Der er seks Dage, på hvilke man bør arbejde; kommer derfor på dem og lader eder helbrede, og ikke på Sabbatsdagen!" 	 Atzin tej kynejil xqˈuqil muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios bˈeˈx tzaj teˈ tqˈoj, quˈn tuˈn toj jun qˈij te ajlabˈl, kubˈe tqˈanin Jesúsjo qya. Xitzin tqˈmaˈn kyexjal kyjaluˈn: Qaq qˈij qˈoˈntz tuˈn qaqˈnin. Tuˈnpetziˈn, chi ul kyeˈ qˈanil kyibˈa kyojjo qˈij anetziˈn, ex nya toj jun qˈij te ajlabˈl.


Men hvilken Fader iblandt eder vil give sin Søn en Sten, når han beder om Brød, eller når han beder om en Fisk, mon han da i Stedet for en Fisk vil give ham en Slange? 	 ¿Ma attzin jun kyeˈ, a ayiˈy manbˈajqiˈy, aku txi qˈonte jun kan te jun kykˈwala, aj ttzaj tqanin jun tchiˈ kyiẍ? ¿Mo akupela txi tqˈoˈn jun manbˈaj abˈj te jun tkˈwal, aj qa ma tzaj tqanin kˈwal jun twa pan?


Og han kom til Derbe og Lystra, og se, der var der en Discipel ved Navn Timotheus, Søn af en troende Jødinde og en græsk Fader. 	 Kanin Pabl kyojjo tnam te Derbe ex Listra. Antza, el knete jun nimil tuˈn, Timotey tbˈi, albˈaj te jun nimil qya aj Judiy. Me atzin ttata nya aj Judiy, qalaˈ te aj Grecia.


Da de vare forsamlede, sagde Pilatus derfor til dem: "Hvem ville I, at jeg skal løslade eder: Barabbas eller Jesus, som kaldes Kristus?" 	 Atzaj teˈ tok kychmoˈnxjal kyibˈ, xi tqanin Pilat kye: ¿Ankyeˈ kyaja tuˈn t‑xi ntzaqpiˈn: A Barrabás, mo a Jesúsj, a tok tbˈi te Crist? chiˈ.


Jesus siger til hende: "Maria!" Hun vender sig om og siger til ham på Hebraisk: "Rabbuni!" hvilket betyder Mester. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: ¡Mariy! Atzin teˈ qya xi meltzˈaj, ex xi tqˈmaˈn toj kyyol aj Judiy: ¡Raboni! Atzin tzˈelpine, Xnaqˈtzil toj qyol.


Jeg siger eder, at enhver, som har, ham skal der gives; men den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har. 	 Chi kawiljo kyjaluˈn: Ok kxel nqˈmaˈn kyeˈy, alkyeˈ xjal, a at nim at te, ok kxeˈl txqantl te te; atzin teˈ xjal, a nya nim at te, majxpe k‑elil qˈiyitjo chˈin netzˈ at te.


Dette Vidnesbyrd er sandt. Derfor skal du sætte dem strengelig i Rette, for at de må blive sunde i Troen 	 Ex twutzxixjo, a o tqˈma. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn kyxi kawit, tuˈntzin kyel wen toj kynimbˈil tiˈj qMan Dios,


Da de nu vare løsladte, kom de til deres egne og fortalte dem alt, hvad Ypperstepræsterne og de Ældste havde sagt til dem. 	 Tej kytzaqpaj Pegr ex Juan, i xiˈ, ex ok kychmoˈn kyibˈ kyukˈa nimil, ex xi kyqˈmaˈn tkyaqiljo otaq bˈaj kyqˈmaˈn kynejil pale ex qe nim kyoklin kyxol aj Judiy.


Derfor lignes Himmeriges Rige ved en Konge, som vilde holde Regnskab med sine Tjenere. 	 Tuˈnpetziˈn, a Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnku jun kawil tajtaq tuˈn tpeyin kykˈas taqˈnil.


Nej, siger jeg eder; men dersom I ikke omvende eder, skulle I alle omkomme ligeså." 	 Twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa mina, chi Jesúsjo. Quˈn ikyqex kyejiˈy, ex ok chi kyimil kyeˈ, qa mina s‑ajtz tiˈj kyanmiˈn tukˈa Dios.


Jeg er kommen som et Lys til Verden, for at hver den, som tror på mig, ikke skal blive i Mørket. 	 Quˈn ayin wejiˈy tspikyˈin Dios, a ma tzul tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈntzin alkye knimil wiˈja nlayxpen kyijx teˈ toj qxopin.


Sandelig, siger jeg eder, han skal sætte ham over alt, hvad han ejer. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, bˈeˈx kxel tqˈoˈn tajaw ja toklin te nejinel tibˈaj tkyaqiljo at te.


Bliv vågen og styrk det øvrige, som ellers vilde dø; thi jeg har ikke fundet dine Gerninger fuldkommede for min Gud. 	 ¡Kysakˈpintz kyibˈa! Ex kykujsinqetzjiˈy aye chˈintl, a bˈaˈn chˈintl iteˈye, quˈn chˈix kykubˈ naja te jun majx. Quˈn ayetzin kybˈinchbˈiˈn nya tzˈaqleqe twutz qMan Dios.


Og de talte med hinanden om alle disse Ting, som vare skete. 	 Tzuntaq nchi yolin tiˈj tkyaqiljo otaq bˈaj.


Thi i Kristus Jesus gælder hverken Omskærelse eller Forhud noget, men Tro, som er virksom ved Kærlighed. 	 Ex awo, a o qo klet tuˈn Crist, a Jesús, ntiˈxla tajbˈin qa tok qechil ex qa mina. Qalaˈ axix te at tajbˈin, tuˈn qnimin, ex atzin qnimbˈil ok qo anqˈil tuˈn, tuˈn qkˈuˈjlin te qibˈ qxolx.


Men da det blev Dag, kendte de ikke Landet; men de bemærkede en Vig med en Forstrand, som de besluttede, om muligt, at sætte Skibet ind på. 	 Atzaj teˈ qsqix, mix ele kyej aqˈnil kynikyˈ te txˈotxˈ anetziˈn. Me kyli txqan tzˈawin attaq ttxaˈn jun tqan aˈ. Tuˈnpetziˈn, kubˈ kybˈisin tuˈn t‑xi kyqˈoˈn tumil kyqˈiqˈ, tuˈntzin t‑xi limoˈn qbarka antza.


Thi dersom I troede Moses. troede I mig; thi han har skrevet om mig, 	 Quˈn noqit ma txi kynimin kyeˈ tkyaqiljo kubˈ ttzˈibˈin Moisés, matla txi kynimin kye nyola, quˈn wiˈjxa xyoline Moisés.


som jo for mit Liv have sat deres egen Hals i Vove, hvem ikke alene jeg takker, men også alle Hedningernes Menigheder; 	 Nim sikyˈx kyuˈn toj kychwinqil noq tuˈn npaja; nya oˈkqinxa nchin qˈoˈn chjonte, qalaˈ majqexjo, jniˈqe erman nya Judiyqe.


Derefter drog Jesus over til hin Side af Galilæas Sø,Tiberias Søen. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo; bˈeˈx ikyˈx Jesús tjlajxi Nijabˈ te Galiley, ex axjo Tiberias tbˈi.


Ligesom en Mand, der drog udenlands, forlod sit Hus og gav sine Tjenere Fuldmagt, hver sin Gerning, og bød Dørvogteren, at han skulde våge, 	 Ikyx te luˈn tzeˈnku jun ichin kyjaˈ t‑xi toj jun tbˈe toj junxil tnam najchaq. Kyjel kyqˈmaˈn kye taqˈnil tuˈn tok kykaˈyin tja; ex kyjel tqˈoˈn taqˈin junjun, kyjel tqˈmaˈn te xqˈuqil tja, tuˈn telsin twatl, ex tuˈn tok tkaˈyin tkyaqil.


Og Jesus råbte med høj Røst og sagde: "Fader! i dine Hænder befaler jeg min Ånd;" og da han havde sagt det, udåndede han. 	 Jaw tiˈnxix te Jesús tqˈajqˈojil twiˈ. Chiˈ kyjaluˈn: Ay Taa, toj tqˈobˈa kxel woqxenin weˈ wanim. Tej tbˈaj tqˈmaˈn tyol ikyjo, bˈeˈx el kyim.


idet han udlagde og forklarede, at Kristus måtte lide og opstå fra de døde, og han sagde: "Denne Jesus, som jeg forkynder eder, han er Kristus." 	 kubˈ tchikyˈbˈin Pabl kywutz Judiy, qa ilxix tiˈjtaq tuˈn tkyim Crist, a Kolil, ex tuˈn tjatz anqˈin juntl majl. Ex tqˈma: Ax Jesúsjo lo, a nchin yolin tiˈj kyeˈy, axsin Cristjo.


men den, som Gud oprejste, så ikke Forrådnelse. 	 Me atzin teˈ t‑xmilil Jesús, a jatz anqˈin juntl majl tuˈn Dios; mix ele puqˈj teˈ, quˈn nya te kyimin teˈ.


Men i Omegnen af dette Sted havde Øens fornemste Mand, ved Navn Publius, nogle Landejendomme. Han tog imod os og lånte os venligt Herberge i tre Dage. 	 Iteˈtaqtzin txqantl tnej txˈotxˈ nqayintaq iteˈye tkˈatzjo najbˈil antza, a etzintaq tuˈn jun ichin, Publio tbˈi, nimxixtaq toklin tojjo tkyaqil txˈotxˈ te Malta. Toj tbˈanil iwliˈy tuˈn, ex toj tbˈanil mojin qukˈiy toj oxe qˈij.


til hvem der var sagt: "I Isak skal en Sæd få Navn efter dig; " 	 exsin qa otaq tzˈel tnikyˈ te a tqˈma Dios, qa tiˈjtaq Isaac, tuˈn tel poqˈin tyajil Abraham.


hvorfra nogle ere afvegne og have vendt sig til intetsigende Snak, 	 Quˈn at junjun ma tzˈel txalpaj kyiˈjjo lo; ma txi lipe tiˈjjo kyximxjal, a ntiˈ tajbˈin.


Og da han hørte en Skare gå forbi, spurgte han, hvad dette var. 	 Atzaj teˈ tok tbˈiˈn, qa attaq nimxku xjal n‑ikyˈik antza, xitzin tqanintz tiˈtaqjo nbˈaj.


Og det skete, idet han velsignede dem, skiltes han fra dem og opløftedes til Himmelen. 	 Ex tzmataq nkyˈiwlin, bˈeˈxsin el tpaˈn tibˈtz kyiˈj, ex texjo paq anetziˈn, bˈeˈx xi qˈiˈn toj kyaˈj.


Og ingen tager sig selv den Ære, men han kaldes af Gud, ligesom jo også Aron. 	 Mix aˈl junte aku tzˈok tqˈoˈn tibˈ te tnejilxix pale, qalaˈ ikytziˈn, ate Dios k‑okil qˈoˈnte toklin, tzeˈnku xi tqˈoˈn Dios toklin Aarón tuˈn tok te tnejilxix pale ojtxe.


Og mange andre Ting sagde de spottende til ham. 	 Nimku txqantl yol te xmaybˈil i bˈaj ok ten qˈmalte te.


Og hans Fader og hans Moder undrede sig over de Ting, som bleve sagte om ham. 	 Teˈ kybˈinte Jse ex Mariy a tqˈma Simeón, noq i el kyim,


Efterdi vi altså have et sådant Håb, gå vi frem med stor Frimodighed 	 Me tzeˈnku qa ma qe qkˈuˈj tiˈjjo akˈaj tumil, a mi bˈaj, nqo yolin tiˈj tukˈa tkyaqil qanmin;


Men Jesus kaldte sine Disciple til sig og sagde: "Jeg ynke s inderligt over Skaren; thi de have allerede tøvet hos mig tre Dage og have intet at spise; og lade dem gå fastende bort, vil jeg ikke, for at de ikke skulle vansmægte på Vejen." 	 O tzaj ttxkoˈn Jesús a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Nchyoˈn nkˈuˈja kyiˈjjo xjal lo, quˈn ma bˈant‑xi oxe qˈij kytenbˈile qukˈa, ex ntiˈx chˈin o txi kywaˈn. Ex nkyˈeˈy tuˈn kyaj nchqˈoˈn kyja kukxjo, quˈn aku chi kubˈ numj toj bˈe tuˈn waˈyaj.


Derfor, mine Brødre! når I komme sammen til Måltid, da venter på hverandre! 	 Tuˈnpetziˈn werman, ajtzin tok kychmoˈn kyibˈa waˈl teˈ Xjan Wabˈj, kyyoˈnku kyibˈa kykyaqilxa, quˈn junx kyokliˈn kykyaqila.


Alt ske hos eder i Kærlighed! 	 Tkyaqiljo nbˈant kyuˈn, kybˈinchinkuy tukˈa kykˈuˈjbˈil kyibˈa kyxola.


Og der kom en Rædsel over alle; og de talte med hverandre og sagde "Hvad er dog dette for et Ord; thi han byder over de urene Ånder med Myndighed og Kraft, og de fare ud?" 	 Kykyaqiljo xjal i bˈaj jaw kaˈylaj, ex i bˈaj jaw yolin kyxolx kyjaluˈn: ¿Anqeqe kyeˈ xnaqˈtzbˈil ikyjo, a nimxix tkawbˈil ex nimxix toklin? Nchi etz tlajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal, ex bˈeˈx nchi bˈajetz.


men nu hige de efter et bedre, det er et himmelsk; derfor skammer Gud sig ikke ved dem, ved at kaldes deres Gud; thi han har betedt dem en, Stad. 	 Tuˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn qa kyajtaq jun najbˈil tbˈanil, nya tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ toj kyaˈj. Tuˈntziˈn ikyjo, mix tzaje txˈixwe Dios tuˈn tok tqˈoˈn tibˈ te kyDios, ex ax Dios o bˈinchin teˈ jun najbˈil tbˈanilxix toj kyaˈj te kye, tuˈn kynajan te jun majx junx tukˈa.


De toge da Jesu Legeme og bandt det i Linklæder med de vellugtende Urter, som Jødernes Skik er at fly Lig til Jorde. 	 Ikytziˈn, ate Jse tukˈa Nicodem, xi kyiˈn t‑xmilil Jesús, ex kubˈ kybˈaltzˈin toj iqbˈil tukˈa qˈanbˈil te jupsbˈil, ikyxjo tzeˈnkuˈ kyxnaqˈtzbˈin aj Judiy, aj tkux muqet jun kyimnin.


"Eders Hjerte forfærdes ikke! Tror på Gud, og tror på mig! 	 Mina chi jaw bˈisiˈn. Qe kykˈuˈja tiˈj Dios, ex qe kykˈuˈja wiˈja.


Thi da de endnu ikke vare fødte og ikke havde gjort noget godt eller ondt, blev der, for at Guds Udvælgelses Beslutning skulde stå fast, ikke i Kraft af Gerninger, men i Kraft af ham, der kalder, 	 Tej naˈmxtaq kyitzˈje, ex naˈmxtaq tbˈant chˈin tiˈ kyuˈn, qa bˈaˈn mo minaj, xi tqˈmaˈn Dios te Rebeca: Ate itzikybˈaj k‑ajbˈil te itzˈinbˈaj. Ikytziˈn, bˈiˈn quˈn, qa a Dios jaw skˈoˈnkye tzeˈnkuxjo taj, ex nya tzeˈnku kybˈinchbˈinxjal; qalaˈ noq tuˈn txokbˈil, a kubˈ t‑ximin atxix naˈmtaq tkubˈ xkye tkyaqil.


Jeg kender dine Gerninger, at du hverken er kold eller varm; gid du var kold eller varm! 	 Wojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn, a nya wen te jun chewsbˈil kyanminxjal mo te jun onbˈil kye, tzeˈnku at tajbˈin aˈ cheˈw te chewsbˈilqe, mo aˈ kyaqxix te qˈanbˈil qxmilil. Noqpit ikyqejiˈy tzeˈnku aˈ cheˈw mo kyaq.


Der fandt vi Brødre og bleve opfordrede til at blive hos dem i syv Dage. Og så droge vi til Rom. 	 jaˈ ele qkˈulbˈiˈn qibˈa kyukˈa ilaˈ nimil, a xi txkoˈn qeˈy, tuˈn qkyija wuq qˈij kyukˈa. Ikytziˈn, o kaninjiˈy tzmax Rom.


Og de bespottede Himmelens Gud for deres Piner og for deres Bylder; og de omvendte sig ikke fra deres Gerninger. 	 me mix tuˈn ikyjo, mix ajtze tiˈj kyanmin tuˈn kybˈinchin nya wen, a nbˈanttaq kyuˈn. Qalaˈ, i yolbˈin tiˈj Dios te toj kyaˈj kujxix wen, tuˈn tpajjo tkyixkˈojil exsin tkyixkˈojil txˈaˈk kyiˈj.


Ved Tro ofrede Abel Gud et bedre Offer end Kain, og ved den fik han det Vidnesbyrd, at han var retfærdig, idet Gud bevidnede sit Velbehag i hans Gaver; og ved den taler han endnu efter sin Død. 	 Noq tuˈn tnimbˈil Abel, teˈ t‑xi tqˈoˈn oyaj te Dios tbˈanilxixtl ele tzeˈnku toyaj Caín. Tuˈntziˈn, aku qMan Dios ok qˈonte te tbˈanil nimil, ex tuˈn ikyjo, wen ele toyaj twutz Dios. Quˈn ikytziˈn, exla qa o kyim te Abel, me o kyij te jun yekˈbˈil te qe jaˈlin, tuˈn tkubˈ qnimin Dios.


Og frigjorde fra Synden bleve I Retfærdighedens Tjenere. 	 O chi tzaqpaja te tipin il; atziˈn jaˈlin ma chi oka te taqˈnil bˈaˈn.


Og skriv til Menighedens Engel i Filadelfia: Dette siger den hellige, den sanddru, han, som har Davids Nøgle, han, som lukker op, så ingen lukker i, og lukker i, så ingen lukker op: 	 Tzˈibˈinkujiy lo te nejinel toj Ttanim Dios toj tnam Filadelfia: Ikytzin ntqˈmaˈn Jesús, a xjanxix, a twutzxix Tyol, a at toklin tibˈaj tkyaqil tyajil qtzan nmaq kawil David. Ax Jesús at tipin tuˈn ttzaj tqˈoˈn kolbˈil, a mix aˈlx jun aku tzˈel qˈinte. Ex qa tkyˈeˈ tuˈn ttzaj tqˈoˈn, mix aˈlx jun aku tzˈokx tuˈnx tibˈx.


Da sagde Jesus: "Lad hende med Fred, hun har jo bevaret den til min Begravelsesdag! 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Tenkuj. Quˈn ma kubˈ tkˈuˈn luˈn tzmax jaˈlin, tuˈn tbˈant nteˈn te muqbˈil weˈy.


Thi jeg ved, at dette skal blive mig til Frelse ved eders Bøn og Jesu Kristi Ånds Hjælp, 	 Ikytziˈn, qˈuqle nkˈuˈja tiˈj kynaˈj Diosa wiˈja, ex ikyxjo tiˈj Xewbˈaj Xjan, ax T‑xew Jesús, lu nmojin wiˈja tuˈn njaxa tzaluˈn toj tze.


Og da Disciplene hørte det, faldt de på deres Ansigt og frygtede såre. 	 Tej kybˈin teˈ t‑xnaqˈtzbˈin ikyjo, bˈeˈx i bˈaj kubˈ mutzqˈaj twutz txˈotxˈ tuˈn kyxobˈil.


Efter sin Villie fødte han os ved Sandheds Ord, for at vi skulde være en Førstegrøde af hans Skabninger. 	 An Diosjo, tuˈn tajbˈil, ma tzaj tqˈoˈnjo saq chwinqil tuˈnjo Tbˈanil Tqanil, a Tyol twutzxix. Tuˈntziˈn, qokin awo tnejil nimil, jun tnejil oyaj te saq tchˈiysbˈin qMan Dios, tzeˈnku jun oyaj tiˈj tnejil twutz awal.


frels dig selv ved at stige ned af Korset!" 	 Klomiltzin tibˈa jaˈlin, ex qˈinkutz tibˈa twutz cruz, chi chiˈ.


Og dette Bud have vi fra ham, at den, som elsker Gud, skal også elske sin Broder. 	 Quˈn ma kyij tqˈmaˈn te Dios kyjaluˈn: Ankyeˈ n‑ok tkˈuˈjlin qMan Dios, ex il tiˈj tuˈn kyok tkˈuˈjlin txqantl t‑xjalil.


Skader ikke Jorden, ej heller Havet, ej heller Træerne, førend vi have beseglet vor Guds Tjenere på deres Pander. 	 Atzin angel jaw ẍchˈin tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen. Xi tqˈmaˈn kye angel, ayeˈ otaq xi qˈoˈn kyoklin tuˈn tkubˈ kybˈinchin mibˈin tiˈj txˈotxˈ ex tiˈj ttxuyil aˈ. Ex chiˈ kyjaluˈn: Mi kubˈ kybˈinchiˈn mibˈin tiˈj txˈotxˈ, ex tiˈj ttxuyil aˈ, ex kyiˈj tze, a naˈmxtaq tok kyechiljo nimil quˈn tiˈj kyplaj, ayeˈ aqˈnil te qDios, qa te teqe.


Men der var en Discipel i Damaskus, ved Navn Ananias, og Herren sagde til ham i et Syn: "Ananias!" Og han sagde: "Se, her er jeg, Herre!" 	 Tojx Damasco, najletaq jun nimil, Ananías tbˈi, a otaq tzˈok jun twutzikyˈ tuˈn tAjaw Tkyaqil, a qˈmante te: ¡Ananías! Tzajtzin ttzaqˈwin Ananías: Loqiˈn lo, wAjaw.


Men der var en rig Mand, og han klædte sig i Purpur og kostbart Linned og levede hver Dag i Fryd og Herlighed. 	 Attaq jun xjal qˈinin, tbˈanilqextaqjo t‑xbˈalin nchi ok, exsin twiˈ wiˈyilqetaq. Tkyaqil qˈij tzuntaq n‑ikyˈsin nintz qˈij, ex tbˈanilxtaq waˈn nbˈaj toj tja.


Men Saulus, som endnu fnøs med Trusel og Mord imod Herrens Disciple, gik til Ypperstepræsten 	 Ikytaqtzin nbˈajjo, me atzinte Saulo tzunxtaq njyon teˈ tumil, tzeˈn tuˈn kykyime nimil tiˈj tAjaw Tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, xtaˈj tukˈa tnejilxix pale,


Og han faldt til Jorden og hørte en Røst, som sagde til ham: "Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig?" 	 Tuˈntziˈn, bˈeˈx kubˈ lankˈaj Saulo twutz txˈotxˈ, ex xi tbˈiˈn jun tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla tqˈma kyjaluˈn: Saulo, Saulo, ¿Tiˈn wila ma chin el tikyˈiˈn?


Men Jesus sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, at i Igenfødelsen, når Menneskesønnen sidder på sin Herligheds Trone, skulle også I, som have fulgt mig, sidde på tolv Troner og dømme Israels tolv Stammer. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, toj tqˈijil, a jaˈ ktxˈixpitile tkyaqil, aj nkubˈ qey ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, tibˈaj nqˈuqbˈila, tukˈa tkyaqil nqoptzˈajiyila, ex ayetzin kyeˈ, tuˈn ma chi ok lipeˈy wiˈja, ex kchi kˈwel qey kyibˈaj kabˈlajaj qˈuqbˈil, tuˈn kykawiˈn kyibˈaj kabˈlajaj chˈuq xjal te tyajil Israel.


Og I se og høre, at ikke alene i Efesus, men næsten i hele Asien har denne Paulus ved sin Overtalelse vildledt en stor Mængde, idet han siger, at de ikke ere Guder, de, som gøres med Hænder. 	 Me ikytzin tzeˈnku n‑ok kykaˈyiˈn, ex n‑ok kybˈiˈn, lu jun maˈ xjal, Pabl tbˈi; lu nyolin qa nya diosqe dios, a kybˈinchbˈin xjal. Ex nimx xjal, ma kubˈ kykˈuˈj tuˈn, nya oˈkxjo tzaluˈn toj Éfeso, qalaˈ toj tkyaqil txˈotxˈ te Asia.


"Se, vi drage op til Jerusalem, og Menneskesønnen skal overgives til Ypperstepræsterne og de skriftkloge; og de skulle dømme ham til Døden 	 Ikytziˈn tzeˈnku n‑ok kykaˈyiˈn, chˈix qjapin Jerusalén, a jaˈ ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, kchin xel kˈayiˈn kyeˈ kynejil kypale Judiy exsin kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Kyqˈmaˈbˈil qa ayiˈn at npaja, noq tuˈn nkubˈ bˈyoˈn.


Thi med Villie ere de blinde for dette, at fra fordums Tid var der Himle og en Jord, som var fremstået af Vand og ved Vand i Kraft af Guds Ord, 	 Me noq tuˈn kykyˈeˈ tuˈn tel kynikyˈ te, ex tuˈn tzaj kynaˈn, qa nya ikyx te tten tzeˈnkuxjo tzaj xkye ojtxe. Quˈn noq tuˈn Tyol Dios, kubˈ tbˈinchin kyaˈj, ex kubˈ tbˈinchin txˈotxˈ toj tkˈuˈj aˈ, ex tuˈn aˈ tzaje tqˈoˈn Dios kychwinqil tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Men efterdi vi have forskellige Nådegaver efter den Nåde, som er given os, det være sig Profeti, da lader os bruge den i Forhold til vor Tro; 	 Quˈn teyilex te junjun toklin ma tzaj qˈoˈn tzeˈnkuxjo taj qMan Dios, tuˈn t‑xtalbˈil. Tuˈnpetziˈn, qa ma tzaj tqˈoˈn Dios qoklin tuˈn qyolin Tyol, qbˈinchinku tzeˈnkuxjo qnimbˈil ma tzaj tqˈoˈn.


Som lydige Børn skulle I ikke skikke eder efter de forrige Lyster i eders Vankundighed; 	 Kyniminkuy Dios tzeˈnqeku kˈwal te kytata: Mi txi kyqˈoˈn kyibˈa tojjo kyachbˈila, a attaq, tej naˈmtaq tel kynikyˈa te Dios.


strid Troens gode Strid, grib det evige Liv, til hvilket du er bleven kaldet og har aflagt den gode Bekendelse for mange Vidner. 	 Tzˈok tilil tuˈn, tuˈn tjapin bˈajjo taqˈin qMan Dios toj tnimbˈila. Ex kukxit tzaj tnaˈnjiy tkabˈ tchwinqila, quˈn tuˈnpetziˈn o txokliˈy tuˈn Dios tiˈj, tej tqˈmaˈy, ex tej tkubˈ tyekˈin tnimibˈila kywutz nimku xjal.


Hilser alle eders Vejledere og alle de hellige! De fra Italien hilse eder. 	 Kyqˈonxa qˈolbˈil kyeˈ tkyaqiljo nejinel kyxola ex kye tkyaqil Ttanim Dios at antza. Ex tkyaqiljo nimil tzaluˈn wukˈiy toj Italia nxi kyqˈoˈn qˈolbˈil kyeˈy.


Og noget faldt i god Jord og bar Frugt, som skød frem og voksede, og det bar tredive og tresindstyve og hundrede Fold." 	 Anteˈ pon chitj toj tbˈanil txˈotxˈ, tbˈanilx ele toj. At tqan el lajaj toj kaˈwnaq twutz, ex junjuntl el ox kˈal, ex junjuntl jun jweˈ kˈal.


I ere selv mine Vidner på, at jeg sagde: Jeg er ikke Kristus, men jeg er udsendt foran ham. 	 Quˈn ayeku kyeˈ i bˈinte, tej t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy, qa nyaqin wejiˈy a Crist; qalaˈ noq jun taqˈnil ul nej twutz.


Og se, der stod en vattersottig Mand foran ham. 	 Ex antza taˈyetaql jun xjal, a yabˈtaq tuˈn malil.


De droge da Mysien forbi og kom ned til Troas. 	 Tuˈntziˈn, majx tqanku ikyˈx toj Misia, tuˈn kykuˈx ttzi ttxuyil aˈ tojjo tnam, Troas tbˈi.


Og de bare små Børn til ham, for at han skulde røre ved dem; men Disciplene truede dem, som bare dem frem. 	 I bˈaj tzaj kyiˈnxjal junjun tal kˈwal tkˈatz Jesús, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ kyibˈaj, tuˈn kykubˈ tkyˈiwlin. Me ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin bˈeˈx i ok ten yisol kyeˈ nchi bˈaj kanintaq.


Og de havde dengang en berygtet Fange, som hed Barabbas. 	 Me kyojjo qˈij anetziˈn, attaq jun xjal tkuˈxtaq toj tze, nimxtaq tyolajtz, Barrabás tbˈi.


Vide I ikke, at eders Legemer ere Kristi Lemmer? Skal jeg da tage Kristi Lemmer og gøre Skøgelemmer deraf? Det være langt fra! 	 ¿Ma nyapela bˈiˈn kyuˈn qa ajo qxmilil ma tzˈok te jun tnej t‑xmilil Crist? ¿Ma akutzin tzˈel wiˈnjiˈy jun tnej t‑xmilil Crist, tuˈn tok mujbˈit tukˈa jun kyˈaˈjil? Ntiˈx tumil ikyjo.


Og de sende deres Disciple til ham tillige med Herodianerne og sige: "Mester! vi vide, at du er sanddru og lærer Guds Vej i Sandhed og ikke bryder dig om nogen; thi du ser ikke på Menneskers Person. 	 Tuˈnpetziˈn, xi kychqˈoˈn junjun kyukˈa, junx kyukˈa junjun xjal, ayeˈ lipcheqektaq tiˈj Herodes, exsin xi kyqˈmaˈntz te Jesús: Ay, xnaqˈtzil, noq samiˈy, bˈiˈn qe quˈn, qa nyolin te twutzxix, ex nxnaqˈtziˈn noq tiˈjjo tbˈeyil chwinqil tuˈn qxiˈ tukˈa qMan Dios. Ex nya noq lipcheka tiˈjjo nkyqˈmanxjal, ex mi nchi kubˈ tniminjiy aye nim kyoklin, quˈn toj twutza, junx kyoklinxjal kykyaqil.


Og de lo ad ham; men han drev dem alle ud, og han tager Barnets Fader og Moder og sine Ledsagere med sig og går ind, hvor Barnet var. 	 Noqx i bˈaj jaw tzeˈn jniˈ xjal tiˈjjo tyol Jesús ikyjo. Bˈeˈx i bˈajetz tlajoˈn kykyaqil tuja, exsin i okx tkˈleˈn Jayr tukˈa t‑xuˈjil exqetziˈn oxe t‑xnaqˈtzbˈin jaˈ tokxitaq kyimnin.


Han er den, som kom med Vand og Blod, Jesus Kristus; ikke med Vandet alene, men med Vandet og med Blodet; og det er Ånden, som viduer, thi Ånden er Sandheden. 	 Twutzx teˈ qa a Klolqe Jesucrist ax Diosjo, a ul kanin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex kubˈ tyekˈin ikyxjo, tej kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ; ex tej tkyim twutz cruz. Ex ax te Xewbˈaj Xjan attaq antza, ex atzin xqˈonte tqaniljo, quˈn a te Xewbˈaj Xjan twutzxix.


Men er Kristus ikke oprejst, da er vor Prædiken jo tom, og eders Tro også tom. 	 Ex noqit mi xjatz anqˈin te Crist, ntiˈxitla tajbˈiˈn qyola, ex ntiˈxitla tajbˈin kynimbˈila.


for at alt det retfærdige Blod skal komme over eder, som er udgydt på Jorden, fra den retfærdige Abels Blod indtil Sakarias's, Barakias's Søns,Blod, hvem I sloge ihjel imellem Templet og Alteret. 	 Me ktzajil tkawbˈil Dios kyibˈaja kujxix wen, noq tuˈn tpaj kychkyˈeljo qtzan xjal tzˈaqleqe, ayeˈ i kubˈ bˈyoˈn atxix tiˈj Abel, a tzˈaqle, ex Zakariy, a tkˈwal Berequías, a kubˈ kybˈyoˈn, ayiˈy Judiy, tojx tnejil ja te naˈbˈl Dios ex twutz t‑altar qMan.


I Mænd Brødre! Jeg kan sige med Frimodighed til eder om Patriarken David, at han er både død og begraven, og hans Grav er hos os indtil denne Dag. 	 Ayiˈy nxjalil, chi Pegr, kyqˈontza ambˈil weˈy, tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy; twutzxix qa a qxeˈchil David kyim, ex kux muqet, ex lu muqbˈilte; atx qxol jaˈlin.


Da blev der båret små Børn til ham, for at han skulde lægge Hænderne på dem og bede; men Disciplene truede dem. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i bˈaj tzaj kyiˈnxjal junjun tal kˈwal tkˈatz Jesús, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ kyibˈaj tuˈn kykubˈ tkyˈiwlin, ex tuˈn tnaˈn Dios kyiˈj. Me awotzin qeˈ, a t‑xnaqˈtzbˈin, o ok teˈn yisol kyeˈ, a i tzaj qˈiˈn kyeˈ tal kˈwal.


Og han siger til dem: "Kommer nu I med afsides til et øde Sted og hviler eder lidt;" thi der var mange, som gik til og fra, og de havde ikke engang Ro til at spise. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Qoqechˈin ajlal toj jun najbˈil jaˈ ntiˈye xjal. Quˈn atziˈn jaˈ iteˈyetaq nimxtaq xjal nbˈaj kanin kykˈatz, ex mixpe tuˈn tbˈant kywaˈn kyxolxjal.


Og mange flere troede for hans Ords Skyld. 	 Ex nimxjal i nimin, tej kybˈin teˈ Tyol.


Taler jeg med Menneskers og Engles Tunger, men ikke har Kærlighed, da er jeg bleven et lydende Malm eller en klingende Bjælde. 	 Qa ma qo yolin yol tbˈanilx tzeˈnku kye xjal, mo qa toj noq tzeˈnchaqkul yol tzeˈnku kye angel, ex qa ntiˈ tqˈaqˈbˈil qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, ntiˈxla qajbˈin; ikyqoxjo tzeˈnku tqˈajqˈojil jun tiˈ ntinin wen, mo tzeˈnku jun kxbˈil, a noq oˈkx ntzlinin.


og agter vor Herres Langmodighed for Frelse; ligesom også vor elskede Broder Paulus efter den ham givne Visdom har skrevet til eder, 	 Tzˈeltzin kynikyˈa te, qa ajo oybˈil te Dios tuˈn tul juntl majl, noq tuˈn tzaj tqˈoˈn ambˈil tuˈn kyklet‑xjal. Quˈn ikyxjo o kubˈ ttzˈibˈin erman Pabl, a kˈuˈjlin quˈn, tukˈa tkyaqil tnabˈl, a xi tqˈoˈn Dios te.


Da svarede Festus, at Paulus blev holdt bevogtet i Kæsarea, men at han selv snart vilde drage derned. 	 Me xi ttzaqˈwin Festo kyjaluˈn: Lu te Pabl tkuˈx toj tze tzma Cesarea, ex ayinxa, ma chin kubˈ bˈisinte tuˈn nxiˈy antza tojjo jteˈbˈin qˈijl, chiˈ.


og hans Ord have I ikke blivende i eder; thi den, som han udsendte, ham tro I ikke. 	 Ex naˈmx tkyijjo Tyol toj kyanmiˈn, quˈn naˈmx kynimiˈn wiˈja, a ayinkuy ẍin tzaj tchqˈoˈn Dios.


I domfældte, I dræbte den retfærdige; han står eder ikke imod. 	 Ex ikytziˈn kyuˈn kyiˈjqe ntiˈ kypaj, nchi kux kyjpuˈn toj tze, ex atku maj nchi kubˈ kybˈyoˈn, me mi ẍi ok meltzˈaj kyiˈja. Noqx kubˈ kyyoˈnx kyibˈ.


kun at vi skulde komme de fattige i Hu, hvad jeg også just har bestræbt mig for at gøre. 	 Oˈkx tzaj kyqˈmaˈn qeˈy tuˈn qoniˈn kyiˈj xjal, ayeˈ yajqe. Me ataqpen wejiˈy n‑ok tilil wuˈn tuˈn tbˈant.


Isajs Søn, Obeds Søn, Boas's Søn, Salmons Søn, Nassons Søn, 	 Ataqtzin te Natán kˈwalbˈajtaql teˈ te David, a tkˈwaltaq Isaí, a tkˈwaltaq Obed, a tkˈwaltaq Booz, a tkˈwaltaq Sala, a tkˈwaltaq Naasón.


Thi det sker alt sammen for eders Skyld, for at Nåden må vokse ved at nå til flere, og til Guds Ære forøge Taksigelsen. 	 Quˈn tkyaqilxjo n‑ikyˈx quˈn, noq tuˈn kyel wena twutz Dios, ex tuˈntzintla ttchˈiyxjo aqˈbˈil chjonte te Dios te nimsbˈil tbˈi, tuˈn jniˈ t‑xtalbˈil, a nchˈiy toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Alt dette talte Jesus til Skarerne i Lignelser, og uden Lignelse talte han intet til dem, 	 Bˈaj tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo lo kyexjal, noq kyukˈa techil. Quˈn ntiˈtaq jun tiˈ bˈaj tqˈmaˈn, qa nya tukˈa techil.


Faderen elsker Sønnen og har givet alle Ting i hans Hånd. 	 Nimxix nqˈaqˈin tkˈuˈj qMan Dios tiˈj Tkˈwal, ex o tzaj tqˈoˈn toklin tibˈaj tkyaqil.


"Tag ikke, smag ikke, rør ikke derved!" 	 aj ttzaj kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Mi tzaj kytzyuˈnjiˈy luˈn, ex mi txi kywaˈnjiˈy luˈn, ex mi tzˈok kymekoˈnjiˈy luˈn? chi chiˈ.


Thi af hans Fylde have vi alle modtaget, og det Nåde over Nåde. 	 Quˈn tuˈn qkyaqilx ma qo kˈmonte nimx tkyˈiwbˈil qAjaw, noq tuˈn nim t‑xtalbˈil qiˈj.


Og Engelen, som jeg så stå på Havet og på Jorden, opløftede sin højre Hånd imod Himmelen 	 Atziˈn angel, a xi nkaˈyin waˈltaq tibˈaj ttxuyil aˈ ex tibˈaj txˈotxˈ, jaw tiˈn tman qˈobˈ toj kyaˈj.


for disse en Duft af Død til Død, for hine en Duft af Liv til Liv. Og hvem er dygtig dertil? 	 Quˈn atzin t‑xilin Tbˈanil Tqanil lo kyxol nya nimil, te kyimin teˈ. Me kyxoljo ayeˈ kchi kletil, te chwinqil teˈ te jun majx. ¿Me ankyeˈ at toklin tuˈn t‑xi qˈmal teˈ Tbˈanil Tqanil lo, a nimxix t‑xilin?


fremstiller ej heller eders Lemmer for Synden som Uretfærdigheds Våben; men fremstiller eder selv for Gud som sådanne, der fra døde ere blevne levende,og eders Lemmer som Retfærdigheds Våben for Gud. 	 Ex mi txi kyqˈoˈn kyxmilila te bˈinchbˈil il. Qalaˈ, kyqˈonx kyxmilila te Dios te bˈinchbˈil bˈaˈn, quˈn ma chi kyima te il, noq tuˈn akˈaj kychwinqila, ex ma chi jatz anqˈiˈn juntl majl jaˈlin, me te Dios.


Gør jeg nemlig dette af fri Villie, så får jeg Løn; men har jeg imod min Villie fået en Husholdning betroet, 	 Qa ma kubˈ nbˈinchinjiˈy luˈn a wuˈnkuxa, atla jun chojbˈil weˈ. Me nyaxix noq tuˈn ikyjo, quˈn ma chin jaw skˈoˈn weˈ tuˈn Dios, ex ma tzaj toqxenin Tyol weˈy, ex nlay kubˈ wewiˈn, quˈn ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit.


Men da nogle Dage vare forløbne, kom Kong Agrippa og Berenike til Kæsarea og hilste på Festus. 	 Tej kybˈajjo jun jteˈbˈin qˈij, bˈeˈx ul tej nmaq kawil, Agripa tbˈi, junx tukˈa t‑xuˈjil Berenice, tzma Cesarea, tuˈn kyqˈolbˈin te Festo.


Men også disse skulle først prøves, og siden gøre Tjeneste, hvis de ere ustrafelige. 	 Me il tiˈj tuˈn kyok kaˈyit nej, ex qa ntiˈ chˈin kykyˈi, bˈaˈn tuˈn kyok te mojil toj Ttanim Dios.


Da trådte Peter frem og sagde til ham: "Herre! hvor ofte skal jeg tilgive min Broder, når han synder imod mig? mon indtil syv Gange?" 	 Atzin te Pegr xi laqˈe, ex xi tqanin te Jesús: WAjaw, ¿Jteˈ maj kˈwel nnajsin til jun wukˈiy, qa ma kubˈ tbˈinchin jun nya wen wiˈja? ¿Ma noqpela wuq maj?


Og dersom hun efter at have skilt sig fra sin Mand ægter en anden, bedriver hun Hor." 	 Ex ikyxjo jun qya, qa ma kubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa tchmil, ex qa ma jaw meje tukˈa juntl ichin, aj kyˈaˈjiljo qya ikyjo twutz tnejil tchmil.


idet I under al Påkaldelse og Bøn bede til enhver Tid i Ånden og ere årvågne dertil i al Vedholdenhed og Bøn for alle de hellige, 	 Kybˈinchinkujiˈy tkyaqiljo luˈn tukˈa naˈj Dios. Kukx chi kubˈsin kywutza, ex chi qanin te Dios noq tuˈn Xewbˈaj Xjan. Tuˈn tbˈantjo luˈn kyuˈn, chi weˈkuxixa twutz tkyaqiljo nya wen, ex mi chi numja; qalaˈ kukx chi naˈn Diosjiˈy kyiˈj tkyaqil Ttanim Dios.


Men en Mellemmand er ikke kun for een Part; Gud derimod er een. 	 Me tej tyolin Dios tukˈa Abraham, ntiˈtaq tajbˈin juntl xjal te yolil kyxol, quˈn aku Dios nyolintaq.


Men det åndelige er ikke det første, men det sjælelige; derefter det åndelige. 	 Quˈn ikytzin n‑el qnikyˈ te, qa a qxmilil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, nej xten; ex atziˈn tzul yajxi atziˈn te qxmililjo te Xewbˈaj Xjan.


"Klaudius Lysias hilser den mægtigste Landshøvding Feliks. 	 Ayiˈn, Claudio Lisias, kxel ntzˈibˈiˈn ex chin qˈolbˈila tey, Félix, ay tnejil kawil, nimxix tokliˈn.


Gud har ikke forskudt sit Folk, som han forud kendte. Eller vide I ikke, hvad Skriften siger i Stykket om Elias? hvorledes han træder frem for Gud imod Israel, sigende: 	 Quˈn atxix naˈmtaq tkubˈlin xkye tkyaqil, ax Dios o jaw skˈoˈnkye aj Judiy, tuˈn kyok te Ttanim, ex nya o chi el tiˈjlin. ¿Ma miˈtzin bˈiˈn kyuˈn tzeˈnku ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios, tej tyolbˈin Elías kyiˈj aj Judiy toj tnaˈj Dios? Chiˈ kyjaluˈn:


En anden Lignelse fremsatte han for dem og sagde: "Himmeriges Rige ligner et Sennepskorn, som en Mand tog og såede i sin Mark. 	 Ex kubˈ tqˈoˈn Jesús juntl techil kyjaluˈn: A Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikytziˈn t‑xilin tzeˈnku jun tal twutz mistas, aj tkux tawaˈn jun xjal toj txˈotxˈ.


Thi hele Loven er opfyldt i eet Ord, i det: "Du skal elske din Næste som dig selv." 	 Quˈn atzin ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Kˈuˈjlinqek tukˈiy tzeˈnkux ntkˈuˈjlin tibˈa til tibˈxa.


I have hørt, at der er sagt til de gamle: Du må ikke slå ihjel, men den, som slår ihjel, skal være skyldig for Dommen. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn tiˈ qˈumj kye ojtxe qxeˈchil: Mi chi bˈiyiˈn, quˈn qa ma bˈiyin, at til twutz kawbˈil te twutz txˈotxˈ.


Da han så var oprejst fra de døde, kom hans Disciple i Hu, at han havde sagt dette; og de troede Skriften og det Ord, som Jesus havde sagt. 	 Me yajxi, tej tjaw anqˈin Jesús juntl majl kyxol kyimnin, ul julkˈaj toj qkˈuˈja, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tiˈjjo yol lo, a otaq tzaj tqˈmaˈn qeˈy. Ex tuˈn ikyjo, xi qnimiˈn a Tuˈjil Tyol Dios ex tkyaqil tyol Jesús.


Men da de havde korsfæstet ham, delte de hans Klæder imellem sig ved Lodkastning, for at det skulde opfyldes, som er sagt af Profeten: "De delte mine Klæder imellem sig og kastede Lod om mit Klædebon." 	 Atzaj teˈ tbˈaj kypejkˈin twutz cruz, ayetziˈn xoˈl qˈaqˈ i bˈaj ok ten saqchal tiˈjjo t‑xbˈalin Jesús; ex bˈaj jaw kyxoˈn kyxol, ex ankye tuˈn tkanbˈin tiˈj. Quˈn iltaq tiˈj tuˈn tjapiˈn a kubˈ ttzˈibˈin yolil Tyol Dios ojtxe: Kubˈ kysipin nxbˈaliˈn kyxol, ex i bˈaj saqchan tiˈjch.


Og han sagde til dem: "Hvorfor ere I så bange? Hvorfor have I ikke Tro?" 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqˈmaˈn Jesús kye t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Tinquˈn ẍi tzaj xobˈa te ikyjo? ¿Naˈmxsin tten kynimbˈila wiˈja?


Jesus siger til ham: "Dersom jeg vil, at han skal blive, indtil jeg kommer, hvad vedkommer det dig? Følg du mig!" 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Qa waja tuˈn tteˈn, aj xi nmeltzˈaja, ¿Tiˈn te taj tiˈj? Qalaˈ lipek te wiˈja.


Hilser Rufus, den udvalgte i Herren, og hans og min Moder! 	 Kyqˈoˈnxa jun qˈolbˈil te Ruf, quˈn tbˈanil nimil te qAjaw, junx tukˈa tnana, quˈn te wey nyakuj nnaniˈy.


så beder jeg dig dog hellere for Kærlighedens Skyld, sådan som jeg er, som den gamle Paulus, og nu tilmed Kristi Jesu Fange; 	 me noq tuˈn at nkˈuˈja tiˈja, nchin kubˈsin nwutza tey tiˈjjo a kxel nqaniˈn tey. Qˈaqˈin tkˈuˈja, erman, quˈn tuˈn ma chin tijin, ex jpuˈnqiˈn jaˈlin toj tze noq tuˈn tpaj qAjaw Jesucrist.


Og de søgte at gribe ham, men frygtede for Skarerne; thi de holdt ham for en Profet. 	 oktaq kytzyuˈn toj kywutz. Me bˈeˈx i tzaj xobˈ kyexjal, quˈn tuˈn otaq tzˈel kynikyˈxjal te qa a Jesús jun yolil Tyol Dios.


Men der lå en Mand syg, Lazarus fra Bethania, den Landsby, hvor Maria og hendes Søster Martha boede. 	 Attaq jun ichin aj Betania, Lázaro tbˈi, yabˈtaq. Junxtaq iteˈ kyukˈa tanebˈ, Mariy tukˈax titzˈin Mart.


I vide jo, hvilke Bud vi gave eder ved den Herre Jesus. 	 Quˈn ojtzqiˈn kyuˈn a xnaqˈtzbˈil xi qqˈoˈn, axjo tzaj tqˈoˈn qAjaw Jesús:


for eders Deltagelse i Evangeliet fra den første Dag indtil nu; 	 Ikytziˈn, ma tzikyˈx quˈn junx kyukˈiy, noq tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil, toj tnejil qˈij tej kynimiˈn, ex tzmax tzaluˈn.


og ikke forlade vor egen Forsamling, som nogle have for Skik, men formane hverandre, og det så meget mere, som I se, at Dagen nærmer sig. 	 Ex mi t‑xi qtzaqpiˈn tuˈn tok qchmoˈn qibˈ, tzeˈnku n‑oke kyuˈn junjun, a ma chi niqˈet ikyjo; qalaˈ kukx qkujsin te qibˈjo qxolx. Axixpen te, il tiˈjjo luˈn jaˈlin, quˈn nqatzxix taˈ tqˈijil tuˈn tul juntl majl qAjaw, ex tuˈn tbˈaj tkyaqiljo luˈn twutz txˈotxˈ.


Dersom nogen af de vantro indbyder eder, og I ville gå derhen, da spiser alt det, som sættes for eder, uden at undersøge noget af Samvittigheds-Hensyn. 	 Atzin jaˈlin, qa at jun nya nimil, nxi txkon kyeˈy waˈl tja; ex qa kyajtaqkuy tuˈn kyxiˈy, bˈaˈn tuˈn kyxiˈy, ex bˈaˈn tuˈn kynikyˈbˈiˈn tiˈchaqx kubˈ qˈoˈntz kywutza, ex nya wen tuˈn tkubˈ kybˈisiˈn, mo tuˈn t‑xi kyqaniˈn, qa nej xkubˈ bˈyet twutz jun twutzbˈiyil.


Da imidlertid mange Tusinde Mennesker havde samlet sig, så at de trådte på hverandre, begyndte han at sige til sine Disciple: "Tager eder først og fremmest i Vare for Farisæernes Surdejg, som er Hykleri. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, jaw kychmoˈn jun jteˈ milxla xjalla, noqx jaw kylimoˈn kyibˈ, junjun tukˈa juntl. Ex ok ten Jesús yolil kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin. Chiˈ kyjaluˈn: Kyklom kyeˈ kyibˈ teˈ kytxˈamil xjal Parisey, a kyxmiletzˈil, a chebˈe n‑el lemimin kyiˈja.


Hav et Forbillede i de sunde Ord, som du har hørt af mig, i Tro og Kærlighed i Kristus Jesus. 	 Lipektzin tiˈj tkyaqiljo xnaqˈtzbˈil ma txi nyekˈiˈn tey; ex tuˈn tokin te jun yekˈbˈil tiˈj qnimbˈil, ex tiˈj tqˈaqˈbˈil qkˈuˈj, noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Crist, a Jesús.


Og: "Du, Herre! har i Begyndelsen grundfæstet Jorden, og Himlene ere dine Hænders Gerninger. 	 Ex ikyxjo yolin Tyol Dios tiˈjjo Tkˈwal kyjaluˈn: Ay, tAjaw Tkyaqil, te tnejil o kubˈ tbˈinchiˈn jniˈ txˈotxˈ ex tkyaqil kyaˈj.


og de skulle bringe Folkeslagenes Herlighed og Ære til den. 	 Ex ayetziˈn jniˈ nmaq kawil te tkyaqil twutz txˈotxˈ kxel kyqˈoˈn kyqˈinimil ex kyqoptzˈajiyil antza.


Stadmurens Grundsten vare prydede med alle Hånde Ædelsten: den første Grundsten var Jaspis, den anden Safir, den tredje Kalkedon, den fjerde Smaragd, 	 Ex ayetzin tqˈuqil tnam attaq nim abˈj tok tiˈj, a wiˈyilxix wen. Atzin tnejil tqˈuqil attaq jaspe tok tiˈj, atzin tkabˈ, tuˈn zafiro, ex toxin tuˈn ágata, ex tkyajin esmeralda,


en, som ikke hver Dag har nødig, som Ypperstepræsterne, at frembære Ofre først for sine egne Synder, derefter for Folkets; thi dette gjorde han een Gang for alle, da han ofrede sig selv. 	 Ex mikyxi Jesúsjo tzeˈnku txqantl tnejilxix pale ojtxe, ayeˈ iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn aluˈmj tnejil te chojbˈil kyilku, ex te chojbˈil kyilxjal. Me metziˈn te Jesús xi tqˈoˈn tibˈ te jun majx, tej tkyim te chojbˈil kyil kykyaqil xjal.


Og både Farisæerne og de skriftkloge knurrede og sagde: "Denne tager imod Syndere og spiser med dem." 	 Tuˈn ikyjo, nimx i jaw yolbˈin Parisey tiˈj Jesús junx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Chi chiˈ kyjaluˈn: Ajo maˈ xjal lo, nchi tkˈmoˈn jniˈ xjal aj il, exsin nwaˈntz kyukˈa, chi chiˈ kyxolile.


men når den bærer Torne og Tidsler, er den ubrugbar og Forbandelse nær; Enden med den er at brændes. 	 Metziˈn, qa noq txˈiˈx ex kˈul ntzaj toj, ntiˈx tajbˈin, ex ktzajil tqˈoj Dios tiˈj, ex ok kˈwel naj tuˈn qˈaqˈ. Ikyqetzin xjaljo, qa mi s‑ajtz tiˈj kyanmin.


Sædemanden sår Ordet. 	 Atzin teˈ awal triy ikytziˈn tzeˈnku yolil Tyol Dios.


"Vogter eder for de skriftkloge. som gerne ville gå i lange Klæder og holde af at lade sig hilse på Torvene og at have de fornemste Pladser i Synagogerne og at sidde øverst til Bords ved Måltiderne, 	 Kykaˈyink kyeˈ kyibˈ kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Quˈn axix kyajjo tuˈn kybˈet tojjo ma xqer xbˈalin, tuˈn kykaˈyinxjal kyiˈj qa wenqe, ex kyaj tuˈn kyqˈolbˈinxjal kye tukˈa kymutxbˈil kyibˈ kyojileˈ bˈe. Tzunxix nkyjyoˈn kyqˈuqil, a tnejilxix iteˈku toj muˈẍ ja te naˈbˈl Dios, exsiˈn tzeˈnku ncheˈx waˈl toj nintz qˈij te wabˈj.


Thi vel ved jeg intet med mig selv, dog er jeg ikke dermed retfærdiggjort; men den, som bedømmer mig, er Herren. 	 Te weˈy, bˈaˈn waqˈnbˈiˈn, me nya tuˈnjo luˈn, kchin eliliˈy wen twutz Dios. Quˈn oˈkx te Dios lol weˈy, qa bˈaˈn nteˈn mo minaj.


Og da Paulus lagde Hænderne på dem, kom den Helligånd over dem, og de talte i Tunger og profeterede. 	 Atzaj teˈ kykubˈ tqˈoˈn Pabl tqˈobˈ kyibˈaj, ex bˈeˈx okx Xewbˈaj Xjan toj kyanmin. Ex i yolin kyojileˈ yol, a nya ojtzqiˈn kyuˈn, ex tzuntaq chi qˈumlaj tiˈjjo tqanil ntzaj kybˈintaq te qMan Dios.


Giv enhver, som beder dig; og af den, som tager, hvad dit er, kræve du det ikke igen! 	 Qa at jun saj qanin te jun tiˈ kyeˈy, kyqˈonxa; ex qa at jun s‑el elqˈin te jun tiˈ kyeˈy, mi txi kyqanintla.


Som de nu vare forsamlede, spurgte de ham og sagde: "Herre! opretter du på denne Tid Riget igen for Israel?" 	 Ayetzaj chˈuqleqetaq tukˈa Jesús, xi kyqanin te: QAjaw, ¿Okpetzila ktzajil ttziyiˈn jaˈlin tuˈn t‑xi xkye Tkawbˈil Dios qxol, a tuˈn qetz tjaqˈ kykawbˈil aj Rom, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn qoklin juntl majl, tuˈn qkawin tzaluˈn toj qtanim tzeˈnku kye qtzan qtata ojtxe?


så lader os træde frem med et sandt Hjerte, i Troens fulde Forvisning, med Hjerterne ved Bestænkelsen rensede fra en ond Samvittighed, og Legemet tvættet med rent Vand; 	 Tuˈn ikyjo, bˈaˈn tuˈn qxi laqˈe tkˈatz Dios tukˈa jun qanmin tzˈaqlexix. Ex qˈuqlexix qkˈuˈj tuˈn qnimbˈil, quˈn o txjet qanmin, ex tuˈn ikyjo, tzaj tqˈoˈn jun saq qnabˈl, noq tuˈn tchkyˈel Jesús. Ex ikyxjo tiˈjjo qbˈinchbˈin nya wen, o najsit tuˈn Jesús, nyakuj tuˈn ttxjet qxmilil tukˈa aˈ ẍqiyin wen.


Og ingen, som har drukket den gamle, vil have den unge; thi han siger: Den gamle er god." 	 Ex toxin: Aˈlchaqx jun aˈla, nxi tkˈwaˈn jun wiq vin, nlay ttziye, tuˈn t‑xi tkˈwaˈn junl wiq kˈwabˈj, a saq, quˈn naqˈle tiˈjjo tkˈwaˈ, a tbˈanilx toj twutz. Ikytzin kyejiˈy naqˈleqe kyeˈ tiˈjjo ojtxe tumil. Tuˈnpetziˈn kykyˈeˈy tuˈn kyxi lipey tiˈj nxnaqˈtzbˈila, a saq, exla qa wenxixtl tzeˈnku ojtxe.


Kun vandre enhver således, som Herren har tildelt ham, som Gud har kaldet ham; og således forordner jeg i alle Menighederne. 	 Tzeˈnchaqxla taj junjuntz tuˈn tajbˈin, me il tiˈj tuˈn tajbˈin tzeˈnkuxjo toklin ma tzaj tqˈoˈn qAjaw, tej ttxoklajtz tuˈn Dios, tej tnimin. Quˈn atzin nukˈbˈiljo lo, nxi nqˈmaˈn kyojile kykyaqil chˈuq Ttanim Dios.


Men Landshøvdingen sagde: "Hvad ondt har han da gjort?" Men de råbte end mere og sagde: "Lad ham blive korsfæstet!" 	 Xi tqanin Pilat kye: ¿Tiquˈn? ¿Tiˈxsiˈn nya wen ma tbˈinche? Me i jaw ẍchˈinxjal juntl majl: Pejkˈinka twutz cruz, tuˈn tkyim.


Vi bleve altså begravne med ham ved Dåben til Døden, for at, ligesom Kristus blev oprejst fra de døde ved Faderens Herlighed, således også vi skulle vandre i et nyt Levned. 	 Quˈn ikytziˈn, tej qkuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ikytziˈn tzeˈnku ma qo kux muqet junx tukˈa Crist, tej tkyim. Exsin tej qjatz toj aˈ, tzaj tqˈoˈn qMan Dios jun akˈaj chwinqil qe tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ikyxjo tzeˈnku te Crist, tej tjaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, tuˈn tipin tqoptzˈajiyil qMan Dios.


Men når den urene Ånd er faren ud af Mennesket, vandrer den igennem vandløse Steder, søger Hvile og finder den ikke. 	 Aj tetz jun taqˈnil tajaw il toj tanmin jun xjal, a nya nimil, bˈeˈx nxiku jyolte tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ tuˈn ttene. Exsin qa mix xjyet tuˈn, kˈwel t‑ximin:


Men jeg søger ikke min Ære; der er den, som søger den og dømmer. 	 Me mi ẍin ula noq tuˈn njaw kynimsiˈn; me metzin te Dios, taj teˈ tuˈn njaw nimsita. Ex aku kkawil kyibˈaja, ayiˈy nchi el iˈjlin weˈy.


Og Rygtet herom kom ud i hele den Egn. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el tqanil toj tkyaqil txˈotxˈ antza, tiˈ otaq bˈaj.


til de helliges fuldkomne Beredelse, til en Tjenestegerning, til Kristi Legemes Opbyggelse, 	 tuˈntzintla kyok te taqˈnil, tuˈn kyajbˈin kye txqantl, tuˈn tchˈiyjo Ttanim Dios, a t‑xmilil Crist,


Ere de Kristi Tjenere? Jeg taler i Vanvid: jeg er det mere. Jeg har lidt langt flere Besværligheder, fået langt flere Slag, været hyppigt i Fængsel, ofte i Dødsfare. 	 Qa taqˈnil Cristqe, me ayinxixpe weˈ nimxix woklin tzeˈnku kyeˈ, exla aj tkubˈ nqˈmanjiˈy lo, ikyqinjiˈy tzeˈnku jun txˈuˈj. Nimxix o chin aqˈnin weˈ tzeˈnku kye. Ilaˈ maj, o chin bˈaj bˈyoˈn, ex o chin kux jpuˈn toj tze; ilaˈ maj o tzˈelje wiˈja tuˈn nkyima.


Ligeså, I unge! underordner eder under de ældre; og ifører eder alle Ydmyghed imod hverandre; thi "Gud står de hoffærdige imod, men de ydmyge giver han Nåde." 	 Ex ikyx kyejiˈy, ayiˈy kuˈxinqe, kyniminqekujiˈy at kyoklin kyibˈaja. Ex kykyaqilxa, tuˈn tkubˈ kymutxsin kyibˈa jun tukˈa juntl, quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: At tqˈoj Dios kyiˈjjo aye njaw kynimsin kyibˈ, me kxel tqˈoˈn t‑xtalbˈil kyibˈajjo mutxin kyten.


Og han gik udenfor og græd bitterligt. 	 Bˈeˈx etz tiˈn te Pegr tibˈ kyxol xjal, exsin ok tentz oqˈil wen.


Og jeg så et af dets Hoveder ligesom såret til Døden, og dets dødelige Sår blev lægt, og al Jorden fulgte undrende efter Dyret. 	 Me atziˈn jun twiˈjo tkabˈ txuk attaq jun kyˈixbˈine tiˈj, nyakuj otaq kyim, me atziˈn kyˈixbˈine bˈeˈx qˈanj. Tuˈnpetziˈn, i jaw kaˈylaj tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, ex bˈeˈx i ok lipe tiˈj.


Og Høvedsmanden svarede og sagde: "Herre! jeg er ikke værdig til, at du skal gå ind under mit Tag; men sig det blot med et Ord, så bliver min Dreng helbredt. 	 Ex xi ttzaqˈwin nejinel: WAjaw, ntiˈx weˈ woklin, tuˈn tokxa toj njaˈy. Qalaˈ noq qˈmaˈnx jun Tyola, ex bˈeˈx kweˈbˈil weˈ waqˈnil.


Jeg kender dine Gerninger. Se, jeg bar givet dig, at der foran dig er en åbnet Dør, som ingen kan lukke; thi du har kun liden Kraft, og dog har du bevaret mit Ord og ikke fornægtet mit Navn. 	 Wojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn bˈaˈn toj kynimbˈila. Tuˈnpetziˈn, ma kubˈ nqˈoˈn jun kolbˈil te jun majx, a mix aˈl jun aku tzˈel qˈinte. Exla qa ntiˈ nim kyipiˈn toj kywutzxjal, me ma kubˈ kykˈuˈnjiˈy nyola, tzeˈnkuxjo waja, ex ntiˈ ma kubˈ kyewiˈn qa nimilqiˈy.


Og hele Mængden stod op og førte ham for Pilatus. 	 I jaw weˈ kykyaqilx, exsin xi kyiˈn Jesús tzmax twutz Pilat.


Ja, selv om jeg bliver ofret under Ofringen og Betjeningen af eders Tro, så glæder jeg mig og glæder mig med eder alle. 	 Exla qa ma chin kyima tzaluˈn toj tze noq tuˈn kypaja, a noq tuˈn tjapin bˈajjo kynimbˈila, a jun oyaj xi kyqˈoˈn twutz qMan Dios; ex ok kchin tzalajila ikyjo, tuˈntzintla qtzalaj junx kyukˈiy toj qnimbˈil.


Dersom jeg vidner om mig selv, er mit Vidnesbyrd ikke sandt". 	 Quˈn qa ma chin kujsiˈn nyola wiˈjxa, ntiˈla tajbˈin nyola tuˈn tok te kujsil weˈy.


og midt imellem de syv Lysestager en, lig en Menneskesøn, iført en fodsid Kjortel og omgjordet om Brystet med et Guldbælte. 	 Ex kyxoljo xtankoˈl xi nkaˈyiˈn jun aˈla nyakuj akuxix ele Tkˈwal Ichin toj nwutza. Tok jun t‑xbˈalin xqer wen, ex tukˈa jun tkˈalbˈil tkˈuˈj bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, ex tok tzma ttzi tkˈuˈj tzeˈnku tnejilxix pale.


Da kaldte han dem ind og gav dem Herberge. Men den næste Dag stod han op og drog bort med dem, og nogle af Brødrene fra Joppe droge med ham. 	 I okxsin qˈiˈntz tuˈn Pegr tuja, ex antza i kyije tojjo qnikyˈin anetziˈn. Toj junxil qˈij, xiˈ Pegr kyukˈa, ex xi lipe jun jteˈbˈinl nimil, ayeˈ najleqetaq toj Jope.


Straks henryktes jeg i Ånden; og se, en Trone stod i Himmelen, og en sad på Tronen, 	 Ex jun paqx tzaj tipin Xewbˈaj Xjan wibˈaja, ex xi nkaˈyiˈn jun qˈuqbˈil tkubˈ toj kyaˈj, jaˈ nkawine Dios, ex qˈuqletaq jun aˈla tibˈaj.


Men til sidst sendte han sin Søn til dem og sagde: De ville undse sig for min Søn. 	 Me kubˈ tbˈisin tajaw txˈotxˈ tuˈn t‑xi tchqˈoˈn a tkˈwalkuxix, quˈn kubˈ t‑ximin, nyapela kˈwel kynimin nkˈwalach.


Og da han havde sagt dette, gik Jøderne bort, og der var stor Trætte imellem dem indbyrdes. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Pabl ikyjo, bˈeˈx i aj kyej Judiy, ex nimxix i chˈotj kyxolx.


Da Martha nu hørte, at Jesus kom, gik hun ham i Møde; men Maria blev siddende i Huset. 	 Tej tbˈinte Mart, qa chˈixtaq tpon kanin Jesús kyja, bˈeˈx etz kˈlelte; me atzin te Mariy kyij ten tuja.


Sandelig, siger jeg eder, han skal sætte ham over alt, hvad han ejer. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, chi Jesúsjo, kxel tqˈoˈn tajaw ja toklin te nejinel tibˈaj tkyaqiljo at te.


Og de bleve døbte af ham i Floden Jordan, idet de bekendte deres Synder. 	 Me ayetziˈn jatz kypaˈn kyil twutz Dios, bˈeˈx i kux tqˈoˈn Juan toj nim aˈ, te jawsbˈil aˈ.


Taler nogen, han tale som Guds Ord; har nogen en Tjeneste, han tjene, efter som Gud forlener ham Styrke dertil, for at Gud må æres i alle Ting ved Jesus Kristus, hvem Herligheden og Magten tilhører i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 Ikytziˈn, qa at jun at toklin tuˈn tyolin, noqit yolin tzeˈnkuxjo Tyol Dios. Ex qa at jun at toklin tuˈn tajbˈin kye txqantl, noqit tzˈajbˈin tukˈa tkyaqil tipin, tzeˈnkuxjo ma tzaj tqˈoˈn Dios, tuˈntzintla tkyaqiljo nbˈant, bˈant‑xitla te nimsbˈil tbˈi Dios, noq tuˈn Jesucrist, a nimxit tbˈi toj tkyaqil tipin jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


Men han sagde til dem, jeg har Mad at spise, som I ikke kende." 	 Me ante Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: At jun weˈ nwa, a mi ojtzqiˈn kyuˈn.


Og han forlod dem og gik uden for Staden til Bethania og overnattede der. 	 Ex bˈeˈx ex Jesús, i bˈaj kyij ttzaqpiˈn, ex xiˈ toj kojbˈil Betania, jaˈ ikyˈxi qnikyˈin tuˈn.


Og en spedalsk kommer til ham, beder ham og falder på Knæ for ham og siger til ham: "Om du vil, så kan du rense mig." 	 Tzaj laqˈe jun ichin tkˈatz Jesús yabˈtaq tuˈn jun txˈaˈk, a noqx n‑el lemimin. Kubˈ meje xjal twutz, ex xi tqˈmaˈn te: Qa taja, bˈaˈn tuˈn nkubˈ tqˈaniˈn tukˈa nyabˈila.


mod Øst tre Porte og mod Nord tre Porte og mod Syd tre Porte og mod Vest tre Porte. 	 Ex tojjo plaj elnix attaq oxe tjpel, ex jawnix, ex oxe tjpel, ex kumnix, ex oxe, ex oknix, ex oxe.


I øvrigt, mine Brødre glæder eder i Herren! At skrive det samme til eder er ikke til Besvær for mig, men er betryggende for eder. 	 Atzin jaˈlin, werman, chi tzalajxa tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Jesús, a tAjaw Tkyaqil. Te weˈy, ntiˈ tkyˈi tuˈn t‑xi nnaˈnjiˈy a o kyij ntzˈibˈiˈn; ikytzin nim tajbˈin te kyeˈy:


Da sagde de til hverandre: "Lader os ikke sønderskære den, men kaste Lod om den, hvis den skal være;" for at Skriften skulde opfyldes, som siger: "De delte mine Klæder imellem sig og kastede Lod om mit Klædebon." Dette gjorde da Stridsmændene. 	 Ayetziˈn xoˈl qˈaqˈ, i jaw yolin kyxolx: Yajtzintlaˈ mi kubˈ qlaqin. Wenitla tuˈn qsaqchan tiˈj, ankye kkanbˈilte. Ikytzin japin bˈajjo a tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Bˈaj kubˈ kysipin nxbˈaliˈn kyxol, ex i bˈaj saqchan tiˈjch. Ikyxixsin bˈantjo kyuˈn xoˈl qˈaqˈ.


Men det skete, medens han efter sit Skiftes Orden gjorde Præstetjeneste for Gud, 	 Pon jun qˈij kye chˈuq pale a tzajninqe tiˈjjo qtzan Abías tuˈn kyokx naˈl Dios, ex patil pon tojjo nim ja te naˈbˈl Dios.


Derved blive Guds Børn og Djævelens Børn åbenbare. Hver den, som ikke gør Retfærdighed, er ikke af Gud, og ligeså den, som ikke elsker sin Broder. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn alkye qeˈ tkˈwal Dios, ex alkye qeˈ tkˈwal tajaw il: Quˈn aye, a nya bˈaˈn kybˈinchbˈin, ex mi n‑ok kykˈuˈjliˈn txqantl nimil, nya teqe te Diosjo.


hvad er da min Løn? For at jeg, når jeg forkynder Evangeliet, skal fremsætte det for intet, så at jeg ikke gør Brug af min Ret i Evangeliet. 	 ¿Tiˈtzila chojbˈil wetza ikyjo toj nwutza? Atziˈn nchin tzalaja tuˈn nchin yoliˈn tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil noq kukxjo, nya loqˈaj. Tuˈnpetziˈn, mi nchin qaniˈn jun onbˈil tiˈj, quˈn tuˈntzin mi chi jaw yolbˈinxjal wiˈja, qa noq tuˈn jun onbˈil nchin yoliniˈy tiˈj Tyol Dios. Exla qa at we woklin tiˈj jun onbˈil, me mina ntzaj ntzyuˈn.


ikke af Gerninger, for at ikke nogen skal rose sig. 	 Ntiˈ tumil tuˈn tjaw qnimsin qibˈ, quˈn nya kyuˈnjo qbˈinchbˈin xknete kolbˈilqe.


thi en Mands Vrede udretter ikke det, som er ret for Gud. 	 quˈn tuˈn tyabˈ twiˈxjal nlay bˈantjo bˈaˈn twutz qMan Dios.


Og de gå ind i Kapernaum. Og straks på Sabbaten gik han ind i Synagogen og lærte, 	 Tej kykanin Capernaum, okx Jesús qˈol jun xnaqˈtzbˈil toj jun qˈij te ajlabˈl toj jun muˈẍ ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy.


Og jeg så en anden Engel flyve midt oppe under Himmelen, som havde et evigt Evangelium at forkynde for dem, der bo på Jorden, og for alle Folkeslag og Stammer og Tungemål og Folk, 	 Ex ikyxjo, xi nkaˈyiˈn jun angel nlipin twutz kyaˈj, ex xi tqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil qMan kye kykyaqil xjal, aˈlchaqx kye kytxˈotxˈ, kyxeˈchiltz, kyyoltz, ex kytanim.


Thi efter Evne (det vidner jeg) gave de, ja, over Evne af egen Drift, 	 Twutzxix nyola, quˈn ma nliˈy, qa xi kyqˈoˈn tukˈa tkyaqil kyanmin tiˈjjo chˈin at kye, ex mape txi kyqˈoˈn chˈintl tibˈaj.


så vist er Jesus bleven Borgen for en bedre Pagt. 	 Quˈn atxix ojtxe, bˈantnin tiˈj tuˈn Dios tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa, noq kyuˈn pale, ayeˈ tzajninqe tiˈj Leví. Me tkyaqiljo lo mix ele wen. Ex atzin jaˈlin, tuˈn Jesús at juntl tbˈanil tumil nimxixtl toklin tzeˈnkuˈ ojtxe.


for at holde Dom over alle og straffe alle de ugudelige for alle deres Ugudeligheds Gerninger, som de have bedrevet, og for alle de formastelige Ord, som de have talt imod ham, de ugudelige Syndere!" 	 Tzul qAjaw qˈol chojbˈil te kykyaqilx, aj tjaw yupit jniˈ tnam twutz txˈotxˈ, tuˈn kykyij kykyaqiljo nya nimil toj najin te jun majx, noq tuˈn tpaj kybˈinchbˈin nya wen, ex tuˈn tpaj jniˈ xoˈj yol kyuˈn tiˈj Dios, chi Enoc.


Thi dersom Abraham blev retfærdiggjort af Gerninger, har han Ros, men ikke for Gud. 	 Quˈn noqit tuˈn tbˈinchbˈin Abraham s‑oke tzˈaqle twutz Dios, atitla tumil tuˈn tnimsin tibˈ, quˈn tuˈnxitla tibˈtz xtkanbˈe kolbˈil. Me twutz Dios ntiˈx tumiljo ikyjo.


Jesus sagde til ham: "Både har du set ham, og den, som taler med dig, ham er det." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: O tlixiy, ex ayintzinjiˈy, a nchin yoliˈn tukˈiy.


dog således, at jeg sætter min Ære i at forkynde Evangeliet ikke der, hvor Kristus er nævnet, for at jeg,ikke skal bygge på en andens Grundvold, 	 Quˈn kukx n‑ok nqˈoˈn tilil, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil jaˈ naˈmtaq tbˈijte tqanil tbˈi Crist. Quˈn nkyˈeˈy tuˈn t‑xi nxikybˈiˈn waqˈiˈn tibˈaj taqˈnbˈin juntl.


Men os åbenbarede Gud det ved Ånden; thi Ånden ransager alle Ting, også Guds Dybder. 	 Me ma tzaj tyekˈin Dios qe, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, quˈn ate Xewbˈaj Xjan nxpichˈinte tkyaqil jniˈ t‑xilin tumil tuˈn qMan Dios.


Men efter de to Dage gik han derfra til Galilæa. 	 Tbˈajlinxiˈ kabˈe qˈij, etz Jesús toj ttxˈotxˈ Samaria, ex xiˈ toj ttxˈotxˈ Galiley.


Og en anden kom og sagde: Herre! se, her er dit Pund, som jeg har haft liggende i et Tørklæde. 	 Me atzin teˈ juntl iky te tqˈma kyjaluˈn: Taa, luˈ te tal pwaq lo. Chebˈex xkubˈ nkˈuˈn toj jun tal suˈtj;


Da hun hørte det, rejste hun sig hastigt og gik til ham. 	 Atzaj teˈ tbˈinte Mariy, jun paqx jaw weˈ, ex xiˈ ajqelin lolte Jesús,


Og i Troen på hans Navn har hans Navn styrket denne, hvem I se og kende, og Troen, som virkedes ved ham, har givet denne hans Førlighed i Påsyn af eder alle. 	 Noq tuˈn qnimbˈila tiˈj tipin tbˈi Jesús, ma qˈanit teˈ ichin, a n‑ok kykaˈyiˈn ex kyojtzqiˈn. Axjo qnimbˈila tiˈj Jesús, atzin ma kubˈ qˈanin teˈ te jun majx, ikyx tzeˈnku ayiˈy kykyaqilxa loqiˈy nchi kaˈyin tiˈj.


da de igen korsfæste sig Guds Søn og stille ham til Spot. 	 qatzin iteˈ junjun xjal ikyjo, exsin qa ma tzˈel kyiˈjlin kynimbˈiltz, nlayxpetzin tzˈajtz kyeˈ tiˈj kyanmin juntl majl, quˈn tukˈa kybˈinchbˈin ikyjo, nyakuj njaw kyqˈoˈn Jesús juntl majl twutz cruz tuˈn tkyim tzeˈnku jun xjal ntiˈ toklin te najsbˈil il. Ex noq tuˈn ikyjo, aku chi xmayin xjal tiˈjjo tkyimlin Jesús.


Og vi se, at de ikke kunde gå ind på Grund af Vantro. 	 Tuˈntzintzjo, n‑el qnikyˈ te, qa mix i okxi xjal toj txˈotxˈ te ajlabˈl, tuˈn mix kubˈe kynimine Tyol Dios.


Og Jesus kom ind i Peters Hus og så, at hans Svigermoder lå og havde Feber. 	 Ex bˈeˈx i xiˈ Jesús tzma tja Pegr. Tej tkanin Jesús tja Pegr, ok tkaˈyin tnana t‑xuˈjil Pegr kuẍletaq tibˈaj watbˈil tuˈn kyaq.


Men han svarede og sagde: "Have I ikke læst, at Skaberen fra Begyndelsen skabte dem som Mand og Kvinde 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma naˈmxsin tkux kyuˈjiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa te tnejil, kubˈ tbˈinchin Dios ichin ex qya?


deres Øjne vorde formørkede, så de ikke se, og bøj altid deres Ryg!" 	 Noqit tzaj yupj toj kywutz, tuˈntzin mi kylaˈye, ex atzintlaˈ ttzkyel kyiˈj kyij kˈoweˈ tjaqˈ kyiqitz te bˈisbˈajil te jun majx.


for at ikke nogen skal sige, at I bleve døbte til mit Navn. 	 Tuˈnpetziˈn, mix aˈl juntl kyeˈ aku qˈmante qa tiˈj nbˈiˈy ẍi kuxiy toj aˈ. Quˈn ex noqit ma chi kuxa wuˈn toj aˈ, nyatla tiˈj nbˈiˈy xjawe wiˈn, qalaˈ tiˈjxitla tbˈi qMan Dios, ex Tkˈwal, exsin Xewbˈaj Xjan.


Derfor er jeg også de mange Gange bleven forhindret i at komme til eder. 	 Tuˈn jtzˈoˈnqintaqa tuˈn aqˈuntl, ntiˈtaq jun tumil tzeˈn tten tuˈn nxiˈy lol kyeˈy.


som trøster os under al vor Trængsel, for at vi må kunne trøste dem, som ere i alle Hånde Trængsel, med den Trøst, hvormed vi selv trøstes af Gud! 	 Ex ax ntzaj qˈonte chewsbˈil qanmin toj tkyaqiljo a n‑ikyˈx quˈn, tuˈntzintla tbˈantqe qchewsinte kyanmiˈnjo noq tiˈchaqku n‑ikyˈx kyuˈn, tuˈnxjo chewsbˈil anmin, a ma tzaj qˈon qe tuˈn Dios.


Men disse ligesom ufornuftige Dyr, der af Natur ere fødte til at fanges og ødelægges, skulle de, fordi de bespotte, hvad de ikke kende, også ødelægges med hines Ødelæggelse, 	 Me ayetzin xjal lo, nchi yasin kyiˈjjo a mi n‑el kynikyˈ te. Ntiˈ kynabˈl, qalaˈ ikytzin kyteˈn tzeˈnqeku txuk toj kˈul, a il tiˈj tuˈn kyok tzyet, ex tuˈn kykubˈ yuchˈit te jun majx.


Men også en anden sagde: "Herre! jeg vil følge dig; men tilsted mig først at tage Afsked med dem, som ere i mit Hus." 	 Me atx juntlte xi qˈmante kyjaluˈn: Taa, waj weˈ tuˈn wok lipe tiˈja, me nej ma chinka qˈmalte nqanila kyeˈ iteˈ toj njaˈy.


Men da de stode imod og spottede, rystede han Støvet af sine Klæder og sagde til dem: "Eders Blod komme over eders Hoved! Jeg er ren; herefter vil jeg gå til Hedningerne." 	 Me ayetzin kyej Judiy, bˈeˈx i ok meltzˈaj tiˈj, ex i ok ten yisolte. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx el tchtoˈn tej Pabl tiˈj t‑xbˈalin, tuˈn t‑xi tyekˈin kye, qa nya wentaqjo yasbˈilte otaq tzˈok qˈoˈn, exsin xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ayexa at kypaja, qa ma chi naja toj paˈbˈin, ex nyaqiˈn at npaja, quˈn kykyˈeˈy tuˈn t‑xi nchikyˈbˈin Tyol Dios kyeˈy. Tuˈn ikyjo, ma chinka kyukˈa nya Judiy, chi Pabl.


Derfor tragtede da Jøderne end mere efter at slå ham ihjel, fordi han ikke alene brød Sabbaten, men også kaldte Gud sin egen Fader og gjorde sig selv Gud lig. 	 Tuˈntzin tpajjo ikyjo, nimx tzaj kyqˈojxjal tiˈj, tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn, nya noq tuˈn tkubˈ tqˈanin jun xjal toj qˈij te ajlabˈl, qalaˈ tuˈn tyol, ok tqˈon tibˈ te Dios, teˈ t‑xi tqˈmaˈn qa aku Dios te ttata.


Men da han gik ud i Portrummet, så en anden Pige ham; og hun siger til dem, som vare der: "Denne var med Jesus af Nazareth." 	 Ex bˈeˈx xi laqˈe twutz tjpel ja, jaˈ iwle tuˈn juntl. Ex xi tqˈmaˈn kye txqantl: Ex ikyx teˈ luˈn nbˈettaq tukˈa Jesús aj Nazaretch.


Når I med Kristus ere døde fra Verdens Børnelærdom, hvorfor lade I eder da pålægge Befalinger, som om I levede i Verden: 	 Ayetzin kyeˈ, o chi kyim kyeˈ tukˈa Crist, tej ttzaj tqˈoˈn akˈaj kychwinqila. Tuˈn ikyjo, o chi tzaqpaja tjaqˈ jniˈ nmaq kawbˈil ex tkyaqil xnaqˈtzbˈil kyuˈnxjal, a nya tzˈaqleqe. Qatzin qa ikyjo, ¿Titzin quˈntz tzunx nchi anqˈiˈn nyakuj jun nya nimil, ex nkubˈ kyniminjiˈy a kyxnaqˈtzbˈilxjal, a nya toj tumil nqˈumle,


Og jeg hørte også en Røst, som sagde til mig: Stå op, Peter, slagt og spis! 	 Ex xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla, a tzaj qˈmante weˈy: Weˈksa, Pegr. Bˈyoˈnqekujiy txuk lo, ex kux chex tchyoˈn.


thi dette er mit Blod, Pagtens, hvilket udgydes for mange til Syndernes Forladelse. 	 quˈn atziˈn nchkyˈeljiˈy, jun akˈaj tumil, a bˈantnin tiˈj tuˈn Dios, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa. Quˈn a nchkyˈela k‑elil chitj te chojbˈil kyilxjal.


Og han råbte med stærk Røst og sagde: Falden, falden er Babylon den støre, og den er bleven Dæmoners Bolig og et Fængsel for alle Hånde urene Ånder og et Fængsel for alle Hånde urene og afskyede Fugle! 	 Ex tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ, xi tqˈmaˈn kujxix wen: Ma kubˈ tzˈaq nim tnam Babilonia te jun majx a aj kyˈaˈjil, ex ma tzˈok te kyja taqˈnil tajaw il, ex te kytxu tkyaqil ajbˈil te. Ex ma tzˈok te kypaqbˈil pichˈ, a nya wenqe, ex manyor tzˈilqe.


for at vi ved to uforanderlige Ting, i hvilke det var umuligt, at Gud kunde lyve, skulde have en kraftig Opmuntring, vi, som ere flyede hen for at holde fast ved det Håb, som ligger foran os, 	 Twutzxix ma tzaj tqˈuqbˈin qMan Dios qkˈuˈj a awo nimil, a nqo klet tuˈn. ¿Tzeˈn tten bˈiˈn quˈn qa twutzxjo ikyjo? At kabˈe tumil: Tnejil, kubˈ tkujsin Dios Tyol te qe; ex tkabˈ, noq tiˈjjo Tyol tukˈaxix tkyaqil tipin tzaj tqˈoˈn qe, ex nlay bˈant tuˈn qkubˈ tsbˈuˈn Dios, quˈn nlay jaw ttxˈixpiˈn Tyol. Tuˈn ikyjo, qˈuqlekxix qkˈuˈj tiˈjjo a at qoklin tiˈj, ex tuˈn ikyjo, nimxix qkˈuˈj tiˈj, tuˈn qweˈ toj qnimbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Og derefter bade de om en Konge; og Gud gav dem Saul, Kis's Søn, en Mand af Benjamins Stamme, i fyrretyve År. 	 Me xitzin kyqanin aj Israel jun nmaq kawil, ex tuˈn kykubˈ kawin tuˈn. Ex tzajtzin tqˈoˈn Dios Saúl, a kˈwalbˈaj te Cis, tzajnin tojjo jun chˈuq aj Israel, Benjamín tbˈi, tuˈn tok te nmaq kawil kyxol toj kaˈwnaq abˈqˈe.


Da rørte han ved deres Øjne og sagde: "Det ske eder efter eders Tro!" 	 Ex ok tmikoˈn Jesús kywutz, ex xi tqˈmaˈn kye: Tzeˈnkuxsintzjo kynimbˈila, ikyxsin kbˈajiltzjo.


Og se, du skal undfange og føde en Søn,og du skal kalde hans Navn Jesus. 	 ex k‑okil tzˈaq jun tala jaˈlin. Ex ajtzin tul itzˈje, k‑okil tqˈoˈn tbˈi Jesús.


Men dersom nogen elsker Gud, han er kendt af ham.) 	 Me metzin teˈ, a n‑ok kˈuˈjlin kye txqantl, apente toj tumil taˈye tnabˈljo.


men de, som høre Kristus Jesus til, have korsfæstet Kødet med dets Lidenskaber og Begæringer. 	 Ayetzin o chi nimin tiˈj Crist o jaw kyqˈoˈn twutz cruz a nbˈanttaq kyuˈn ojtxe, tzeˈnku tkyaqil achbˈil ex jniˈ tzeqbˈajil nya bˈaˈn.


Og de droge bort i Skibet til et øde Sted afsides. 	 Bˈeˈxsin xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun bark toj jun najbˈil jaˈ ntiˈyetaq xjal.


Men de fleste af Folkeskaren bredte deres Klæder på Vejen, andre huggede Grene af Træerne og strøede dem på Vejen. 	 Ex bˈaj kubˈ kylikyˈin xjal kytxoˈw toj tbˈe, ex txqantl tzaj toqinte t‑xaq tze, a palma tbˈi, ex bˈaj kubˈ kylikyˈin toj tbˈe tuˈn kytzaljbˈil.


Simon, hvem han også kaldte Peter, og Andreas, hans Broder, og Jakob og Johannes og Filip og Bartholomæus 	 Atzin kybˈi junjun ichin i jaw tskˈoˈn: Simun, a ok tqˈoˈn juntl tbˈi te Pegr; majxljo Andrés, a titzˈin; Santyaw; Juan; Lip; Bartolomey;


Og hvor I komme ind i et Hus, der skulle I blive og derfra drage bort. 	 Ex aˈlchaqx kye jatz jaˈ chi pon kaniniˈy ajlal, axsa chi tenkuy, tzmaxi kˈaˈ chi etzjiˈy toj, ajxi kyxiˈy toj junxil tnam, chi Jesús kye.


Og da Timen kom, satte han sig til Bords, og Apostlene med ham. 	 Atzaj teˈ tkanin or, oktzin qe Jesús tiˈj meẍ junx kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin.


men, som det sømmer sig Kvinder, der bekende sig til Gudsfrygt, med gode Gerninger. 	 qalaˈ tukˈa kybˈinchbˈin bˈaˈn tzeˈnkux ntene tuˈn jun qya nimil tiˈj qMan Dios.


Det er som et Sennepskorn, som, når det sås i Jorden, er mindre end alt andet Frø på Jorden, 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun tal twutz mistas, tal netzˈ, a nkux awet toj txˈotxˈ.


Dersom nogen fører fremmed Lære og ikke holder sig til vor Herres Jesu Kristi sunde Ord og til den Lære, som stemmer med Gudsfrygt. 	 Qa at jun xjal nxnaqˈtzin jun tumil nya twutzx, qa mikyxiˈ tzeˈnku tbˈanil xnaqˈtzbˈil tuˈn qAjaw Jesucrist, ex qa mikyxiˈ tzeˈnku ntyekˈin qnimbˈil;


Ligeledes ere også de gode Gerninger åbenbare, og de, som det forholder sig anderledes med, kunne ikke skjules. 	 Exsin ikyxjo jniˈ qbˈinchbˈin wen, qˈanchaˈl kywutz kykyaqil. Ex aye nya qˈanchaˈl kyuˈnxjal, ex nlay tzˈewit te jun majx.


Jesus siger til ham: "Så lang en Tid har jeg været hos eder, og du kender mig ikke, Filip? Den, som har set mig, har set Faderen; hvorledes kan du da sige: Vis os Faderen? 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ay Lip, ¿Jtojetziˈn nkubˈlin ten kyukˈiy, ex naˈmx tel tnikyˈa weˈy? Quˈn alkye ma tzˈok kaˈyin weˈy, ma tzˈok tkaˈyin nMaˈn. Tuˈnpetziˈn, ¿Tiquˈn tzaj tqaniˈn weˈy, tuˈn t‑xi nyekˈiˈn Manbˈaj teˈy?


Jeg kender ham; thi jeg er fra ham, og han har udsendt mig." 	 Noq oˈkqinx we ojtzqilte, quˈn atzin intinetaqa tukˈa toj kyaˈj, ex atziˈn jaˈlin ma chin tzaj chqˈon tuˈn, tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Men der var en Mand af Farisæerne, han hed Nikodemus, en Rådsherre iblandt Jøderne. 	 At jun ichin, Nicodem tbˈi, jun Parisey nejinel kyxol aj Judiy.


Og da de så det, knurrede de alle og sagde: "Han er gået ind for at tage Herberge hos en syndig Mand." 	 Tej kylonte xjaljo lo, bˈeˈx i ok ten yolbˈil tiˈj Jesús. Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Titzila quˈn ma tzˈokx Jesús qanil twatbˈil, tuˈn tkyij toj tja jun xjal aj il?


Og Jesus sagde til dem: "Denne Verdens Børn tage til Ægte og bortgiftes; 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Twutzjo txˈotxˈ lo, nchi jaw meje kye ichin exqetziˈn qya.


Thi det er ligesom en Mand, der drog udenlands og kaldte på sine Tjenere og overgav dem sin Ejendom; 	 Ex ikyxjo, a Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, tzeˈnku jun xjal, tuˈntaq t‑xiˈ toj jun tbˈe najchaq. I tzaj ttxkoˈn taqˈnil, ex xi toqxenin tpwaq kye.


Men da de hørte dette, opløftede de endrægtigt Røsten til Gud og sagde: "Herre, du, som har gjort Himmelen og Jorden og Havet og alle Ting, som ere i dem, 	 Tbˈajlinxi kybˈiˈn tkyaqiljo nimil, i ok ten naˈl Dios junx, ex kyqˈma: Ay, tAjaw Tkyaqil, a te kubˈ bˈinchinte kyaˈj ex txˈotxˈ ex ttxuyil aˈ ex jniˈ tiˈchaqkul;


Så siger jeg også dig, at du er Petrus, og på denne Klippe vil jeg bygge min Menighed, og Dødsrigets Porte skulle ikke få Overhånd over den. 	 Ex kxel nqˈmaˈn tey, qa a tbˈiy Pegr, a abˈj tzˈelpine. Ex tibˈajjo abˈj lo kjawile nbˈinchiˈn Ntanima. Ex nlayx kubˈ tiˈj tuˈn tkyaqil tipin kyimin.


(Lysets Frugt viser sig jo i al Godhed og Retfærdighed og Sandhed,) 	 Quˈn ikytzin k‑yekˈila kychwinqiljiˈy tbˈanilx, ex tzˈaqle, ex twutzxix.


Og Slangen spyede Vand som en Flod ud af sin Mund efter Kvinden for at bortskylle hende med Floden. 	 Me atzin te ma tij txuk bˈeˈx jatz t‑xabˈiˈn aˈ toj ttzi, tuˈn tbˈant jun nim aˈ, tuˈntzintla t‑xi iqin qya tuˈn, tuˈn tkyim.


Men først bør han lide meget og forkastes af denne Slægt. 	 Me nej, k‑ikyˈix nim yajbˈil wuˈn, ex tuˈn wel iˈjliˈn kyuˈnxjal, a loqe nchi najan kyojjo qˈij jaˈlin.


Men straks bleve hans Ben og Ankler stærke, og han sprang op og stod og gik omkring og gik med dem ind i Helligdommen, hvor han gik omkring og sprang og lovede Gud. 	 ex jaw lipin tej kox ex ok ten bˈetil. Bˈeˈxsin okxtz toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, me nya xkoˈn. Ex ok ten tˈikypajil, ex nimsil tbˈi qMan Dios.


Og Døden og Dødsriget bleve kastede i Ildsøen. Dette er den anden Død, Ildsøen. 	 Ex kykyaqiljo toj kynajbˈil kyimnin, bˈeˈx i xi xoˈn tojjo ttxuyil qˈaqˈ. Me anteˈ ttxuyil qˈaqˈ, a tkabˈ kyimnin, a te jun majx.


Thi både havde I Medlidenhed med de fangne, og I fandt eder med Glæde i, at man røvede, hvad I ejede, vidende, at I selv have en bedre og blivende Ejendom. 	 Ex ikyxjo kyeˈ, nim tzaj qˈaqˈin kykˈuˈja kyiˈjjo nimil, ayeˈ i kuˈx toj tze noq tuˈn tpaj kynimbˈil. Ex tej tbˈajel qˈiˈn jniˈ at kyeˈy, mix jawe kyikyˈiniy, qalaˈ i jaw tzalaja, quˈn bˈiˈn kyuˈn, qa tkyaqil a at qe toj kyaˈj, nimxixtl kyoklin tzeˈnku tkyaqiljo at qe tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn kchi tenbˈil kyeˈ te jun majx.


Men da de hørte dette, skar det dem i Hjertet, og de rådsloge om at slå dem ihjel. 	 Tej kybˈinte ikyjo, bˈeˈx i jaw txˈuˈjin, ex kubˈ kybˈisin tuˈn kykubˈ bˈyet.


ligesom I vide, hvorledes vi formanede og opmuntrede hver enkelt af eder som en Fader sine Børn 	 Ex ojtzqiˈn kyuˈn tzeˈn xqo nimsiniˈy kykˈuˈja teyile junjun, ex tzeˈn xqo yoliniˈy tuˈn tajtz tiˈj kyanmiˈn, ikyxjo tzeˈnku jun manbˈaj kyukˈa tkˈwal. Ex ma txi qoqxeniˈn kyeˈy, tuˈn kybˈeta tzeˈnku taj Dios toj kychwinqila, a ma tzaj txkon kyeˈy tuˈn kyokxa tojjo Tkawbˈil Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex tzmax tojjo kyaˈj, a jaˈ nqoptzˈaje tkyaqil tipin Dios.


Og Engelen sagde til mig: Hvorfor undrede du dig? Jeg vil sige dig Hemmeligheden med Kvinden og med Dyret, som bærer hende, og som har de syv Hoveder og de ti Horn. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx tzaj tqˈmaˈn angel weˈy: ¿Tiquˈn njaw kaˈylaja? Kxel nchikyˈbˈiˈn teˈy a t‑xilin qya, a mix aˈl n‑el tnikyˈ te, exsin ma tij txuk, a iqilte, a at wuq twiˈ ex lajaj tkach.


Men han gik op igen og brød Brødet og nød deraf og talte endnu længe med dem indtil Dagningen, og dermed drog han bort. 	 Texjo or anetziˈn, bˈeˈx jax Pabl juntl majl tuja, kubˈ tpiẍin wabˈj, ex i waˈn, ex ok tenl yolil ex tzmaxi kubˈ qeˈn te qsqix. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ tzma Asia.


men fik Revselse for sin Overtrædelse: et umælende Trældyr talte med menneskelig Røst og hindrede Profetens Afsind. 	 Me bˈeˈx ok miyoˈn tuˈn Dios tiˈjjo til, noq tuˈn tyoljo bur, a mibˈin yolin. Me tuˈn Dios, bˈant tyolin tzeˈnku jun xjal noq tuˈn tweˈ a kabˈe tkˈuˈj Balaam.