Thi jeg længes efter at se eder, for at jeg kunde meddele eder nogen åndelig Nådegave, for at I måtte styrkes, 	 Quˈn wajxixa tuˈn nxiˈy lol kyeˈy, ex tuˈn kyxi nmojiˈn toj kynimbˈila tukˈa wokliˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan, tuˈn kyweˈxixa wen toj kynimbˈila,


Den sidste Fjende, som tilintetgøres, er Døden. 	 Ex atziˈn tchˈibˈil tajqˈoj, a kˈwel yuchˈit te jun majx, atziˈn kyimin.


Medens I have Lyset, tror på Lyset, for at I kunne blive Lysets Børn!" Dette talte Jesus, og han gik bort og blev skjult for dem. 	 Tuˈnpetziˈn, kyniminxjiˈy spikyˈin, a luˈ atx chˈintl kyukˈiy, tuˈntzin kyoka te jun xjal aj spikyˈin. Tbˈajlinxiˈ tqˈmaˈn Jesús ikyjo, bˈeˈx el tewin tibˈ kywutz.


indtil vi alle nå til Enheden i Troen på og Erkendelsen af Guds Søn, til Mands Modenhed, til Kristi Fyldes Mål af Vækst, 	 tzmaxi aj qpon qkyaqilx toj jun twutzxix qmujbˈil qibˈ toj qnimbˈil, ex tuˈn tel qnikyˈ tiˈj jniˈ t‑xilin Tkˈwal Dios. Ikytziˈn, qo okil te xjal tzˈaqle, tzeˈnkuxjo jniˈ t‑xilin Crist,


Men ved en Hændelse gik en Præst den samme Vej ned, og da han så ham, gik han forbi. 	 Noqxla tzeˈn tten, n‑ikyˈtaqku jun pale tojjo bˈe anetziˈn. Atzaj teˈ tiwlej ichin tuˈn, a otaq kyˈixbˈe kyuˈn ileqˈ, liweyxix xi ttxalpin tibˈ ex mix kubˈ weˈyexix chˈin.


Hans Moder siger til Tjenerne: "Hvad som han siger eder, det skulle I gøre." 	 Me bˈeˈx xi tqˈmaˈn tnana kyeˈ nchi sipintaq: Kybˈinchinkuy tkyaqil a tzeˈnkuxjo ktzajil tqˈmaˈn kyeˈy.


Men da Hoben var dreven ud, gik han ind og tog hende ved Hånden; og Pigen stod op. 	 Me bˈeˈx i bˈajetz tlajoˈn xjal peˈn. Atzaj teˈ tokpin Jesús tuja, ex jaw ttzyuˈn tqˈobˈjo tal txin, ex bˈeˈx jaw weˈks.


Thi enhver, som Ophøjer sig selv, skal fornedres; og den, som fornedrer sig selv, skal ophøjes." 	 Quˈn ankye teˈ kjawil tnimsin tibˈ til tibˈx, ntiˈ chˈin teˈ toklin aku tzaj qˈoˈn toj kyaˈj. Me metzin teˈ xjal, a n‑ok tqˈoˈn tibˈ te ntiˈ toklin, apente xjaljo ok kjawil nimsin.


Og de kaldte Barnabas Zens, men Paulus Hermes, fordi han var den, som førte Ordet. 	 Ok qˈoˈn Bernabé kyuˈn tzeˈnku kydios, Zeus tbˈi, ex ante Pabl, ok qˈoˈn tzeˈnku kydios, Hermes tbˈi, quˈn tuˈn ataqxixsin nyoliˈn.


Men hun faldt straks om for hans Fødder og udåndede. Men da de unge Mænd kom ind, fandt de hende død, og de bare hende ud og begravede hende hos hendes Mand. 	 Texjo or anetziˈn, bˈeˈx kyim Safira t‑xe tqan Pegr. Tej kyokxjo kuˈxin qˈa, noq kyimnel. Tej tiwle, bˈeˈxsin xi kyiˈntz, tuˈn tkux muqet ttxlajjo qtzan tchmil.


Den, som ikke bærer sit Kors og følger efter mig, kan ikke være min Discipel. 	 Ex alkye jun xjal mi xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn t‑xi lipe wiˈja toj tkyaqil, exla qa ma kyim tzeˈnqeku xjal, ayeˈ xi kyiqin kycruz tuˈn kykyim, ntiˈ toklin tuˈn tok te weˈy, chi Jesúsjo.


Men den Broder, som er ringe, rose sig af sin Højhed, 	 Aye yaj nimilqe tzaluˈn twutz txˈotxˈ, bˈaˈn tuˈn kytzalaj, quˈn japin nim kyoklin tuˈn qMan Dios.


Men det er alt sammen sket, for at Profeternes Skrifter skulde opfyldes." Da forlode alle Disciplene ham og flyede. 	 ¡Me nya tiquˈnil! Quˈn tkyaqiljo lo bˈantninl tiˈj tuˈn tjapiˈn tzeˈnku kyyoleˈ yolil Tyol Dios ojtxe, ex i kubˈ tzˈibˈin tojjo Tuˈjil Tyol Dios. Ex bˈeˈx kyij qtzaqpiˈn, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tjunalx. Bˈeˈx o bˈaj kubˈe toj bˈe.


Men de sige til ham: "Vi have ikke her uden fem Brød og to Fisk." 	 Me atzin qeˈ xi qqˈmaˈn: Ntiˈ qe wabˈj qˈiˈn quˈn. Noq tal jweˈ wabˈj, ex kabˈe tal netzˈ kyiẍ.


Men iblandt dem var der nogle Mænd fra Kypern og Kyrene, som kom til Antiokia og talte også til Grækerne og forkyndte Evangeliet om den Herre Jesus. 	 Me metziˈn, i kanin ilaˈ nimil te Chipre ex te Cirene toj tnam te Antyokiy, ex i yolin kyeˈ xjal, a nya Judiyqe, ex kyqˈma yol te Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús, a tAjaw Tkyaqil.


Men disse Ting skete som Forbilleder for os, for at vi ikke skulle begære, hvad ondt er, således som hine begærede. 	 Atzin jaˈlin erman, bˈaj tkyaqiljo lo te jun yekˈbˈil, tuˈn mi pon qkˈuˈj tiˈjjo nya wen tzeˈnku pon kye kykˈuˈj tiˈj.


Men Peter sagde til hende: "Hvorfor ere I dog blevne enige om at friste Herrens Ånd? Se, deres Fødder, som have begravet din Mand, ere for Døren, og de skulle bære dig ud." 	 Xi tqˈmaˈn Pegr te: ¿Tiquˈnil xbˈant tiˈj kyuˈn, tuˈn tok kyyekiˈn Xewbˈaj Xjan? Loqeˈ chi txaˈj muqil tiˈj qtzan tchmila chi ul, ex atzin jaˈlin ma cheˈx muqul tey.


Han siger til ham: Efter din egen Mund dømmer jeg dig, du onde Tjener! Du vidste, at jeg er en streng Mand, som tager, hvad jeg ikke lagde, og høster, hvad jeg ikke såede; 	 Atzin tej nmaq kawil xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ay jun aqˈnil nya wen. Ayexjo tyola kchi okil wuˈn te kawiltiy. Qa bˈiˈntaq tetza tuˈn, qa kuj xjalqin weˈ, ex qa njaw winjiˈy a nyaqiˈn ẍin kubˈ qˈonte, ex qa njaw nchmoˈnjiˈy, a nyaqiˈn ẍin kux awante,


Thi vel er din Taksigelse smuk, men den anden opbygges ikke. 	 Bˈalaqa toj tumil nchi qˈoniˈy chjonte te Dios, me ante, a mi n‑el tnikyˈ te, nlay chˈiy toj tnimbˈil.


Og går hastigt hen og siger hans Disciple, at han er opstanden fra de døde; og se, han går forud for eder til Galilæa; der skulle I se ham. Se, jeg har sagt eder det." 	 Ex jun paqx ku kyxiˈy qˈmalte kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin, qa ma jaw anqˈintl kyxol kyimnin, ex ok knejil kywutza toj txˈotxˈ te Galiley. Ex antza k‑okile kykaˈyiˈn. Ataqtzin tuˈn t‑xi nqˈmaˈnjiˈy kyeˈy. Atzin jaˈlin, ¡Ma kybˈiˈy!


Derfor må ingen ringeagte ham; befordrer ham videre i Fred, for at han kan komme til mig; thi jeg venter ham med Brødrene. 	 Tuˈnpetziˈn, mix aˈl jun kye tuˈn tel ikyˈinte. Qalaˈ bˈaˈn tuˈn kyoniˈn tiˈj toj tbˈe tukˈa tnukˈbˈil qMan Dios tibˈaj, tuˈn ttzaj wukˈiy. Quˈn loqin nchin yoˈn tiˈj ex kyiˈjjo erman, aye nchi bˈet tukˈa.


Du ved dette, at alle de i Asien have vendt sig fra mig, iblandt hvilke ere Fygelus og Hermogenes. 	 Bˈiˈnl tuˈn, qa jniˈ erman toj txˈotxˈ te Asia ma chin kyij kytzaqpiˈn, tzeˈnku Figelo ex Hermógenes.


Hvem I forlade Synderne, dem ere de forladte, og hvem I nægte Forladelse, dem er den nægtet." 	 Kxel nqˈoˈn kyokliˈn tuˈn kytzaj kykˈmoˈn xjal toj nkawbˈila. Ikytziˈn, ankye te kˈwel kyqˈmaˈn qa ma najsit til, ok kˈwel najsit te til te jun majx. Ex ankye teˈ mi kubˈ kyqˈmaˈn qa ma najsit til, kukx kyjel ten teˈ tjaqˈ til.


Thi Saddukæerne sige, at der ingen Opstandelse er, ej heller nogen Engel eller Ånd; men Farisæerne hævde begge Dele. 	 quˈn ayetzin kye Sadusey nkyqˈmaˈn, qa mina nchi jatz anqˈin juntl majl kyimnin, ex qa ntiˈqe t‑anjel Dios exqetziˈn jniˈ xewbˈaj. Me ayetzin kye Parisey nimin tkyaqiljo luˈn kyuˈn.


Derfor skal hun kaldes en Horkvinde, om hun bliver en anden Mands, medens Manden lever: men når Manden dør, er hun fri fra den Lov, så at hun ikke er en Horkvinde, om hun bliver en anden Mands. 	 Me qa ma jaw meje qya tukˈa juntl ichin, exsin itzˈx tchmil, aj kyˈaˈjil ikyjo. Me qatzin qa ma kyimjo tchmil, bˈeˈxpen ktzaqpajiltz tojjo tkawbˈil mejebˈlin, ex bˈaˈn tuˈn tjaw meje tukˈa juntl ichin, ex nya aj kyˈaˈjil ikyjo.


Vær gæstfri imod hverandre uden Knurren. 	 Kykˈmomtzin kyibˈa toj kyjay jun tukˈa juntl, ex mi jawje kykˈuˈja kyxolxa.


Thi når Gud ikke sparede de naturlige Grene, vil han heller ikke spare dig. 	 Quˈn qa ma chi el ttxˈeˈmin Dios aj Judiy, aye tqˈobˈku tqan lobˈj, ex ikyxjo kyeˈ, ¿Tin quˈniltz nlay chi el txˈemin kyeˈ, qa ma tzˈel kyiˈjliˈn?


I tage Vare på Dage og Måneder og Tider og År. 	 Quˈn nkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku ojtxe: Nkubˈ kyxjansiˈn junjun nintz qˈij, xjaw, tqˈijil jbˈalil exsin junjun abˈqˈe, nim kyoklin toj kywutza.


Men når I høre om Krige og Oprør, da forskrækkes ikke; thi dette må først ske, men Enden er der ikke straks." 	 Ajtzin t‑xi kybˈiˈn kyeˈ tqanil jniˈ qˈoj, ex aj kyjaw tzaqpaj xjal tuˈn kyjyon qˈoj kyxolile, mina chi jaw xobˈa, quˈn tuˈn nej kbˈajiljo jniˈ lo kyxolxjal. Me naˈmtaqx tpon tqˈijil tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil.


Thi i Håbet bleve vi frelste. Men et Håb, som ses, er ikke et Håb; thi hvad en ser, hvor kan han tillige håbe det? 	 Tej qklet, bˈeˈx qe qkˈuˈj tiˈjjo etzbˈil toj kyaˈj, me naˈm qkˈmonte, quˈn noqit oje, mitla nqo ayontltz tiˈj. Quˈn ¿Tiquˈnil tuˈn qayonl tiˈjjo a atl?


Thi du skal være ham et Vidne for alle Mennesker om de Ting, som du har set og hørt. 	 Quˈn ate k‑yolilte kye kykyaqil xjal, ex axa kxel qˈmante tiˈjjo ma tliy, ex ma tbˈiy.


Og til Slutning værer alle enssindede, medlidende, kærlige imod Brødrene, barmhjertige, ydmyge; 	 Atzin jaˈlin, noq tuˈn tjapin bˈaj nyola, kxel nqˈmaˈn tuˈn kymujbˈin te kyibˈa kyxolxa tukˈa tzaljbˈil, ex tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja. Tenxit kykˈuˈja kyxolxa nyakuj kyitzˈin kyibˈa. Kymojim kyibˈa kyxolxa tukˈa kymutxbˈil kyibˈa.


Og straks faldt der ligesom Skæl fra hans Øjne, og han blev seende, og han stod op og blev døbt. 	 Texjo or anetziˈn, bˈeˈx el jolpaj muj tiˈj twutz Saulo, ikyjo tzeˈnku tmuˈpil ixiˈn. Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx bˈantl tkaˈyin, bˈeˈx jaw weˈks, ex kuˈx toj jun aˈ, te jawsbˈil aˈ.


thi i ham bleve alle Ting skabte i Himlene og på Jorden, de synlige og de usynlige, være sig Troner eller Herredømmer eller Magter eller Myndigheder. Alle Ting ere skabte ved ham og til ham; 	 Ex aku teˈ Tkˈwal tAjaw Tkyaqil, ex noq tuˈn, o bˈante tuˈn Dios tkyaqiljo a at toj kyaˈj ex jniˈ at twutz txˈotxˈ: Tkyaqiljo qˈanchaˈl ex tkyaqiljo nya qˈanchaˈl, junx kyukˈa jniˈ nmaq kawil ex kykyaqil nmaq kyoklin, ex kykyaqiljo nejinelqe junx kyukˈa jniˈ kawbˈil. Kykyaqilxjo lo o chi bˈant tuˈn Tkˈwal qMan Dios, tuˈn kyajbˈin te.


Thi Guds Dårskab er visere end Menneskene, og Guds Svaghed er stærkere end Menneskene. 	 Tuˈnpetziˈn, a tzajnin te Dios, a ntiˈ tajbˈin kywutz xjal, nimxixtl toklin tzeˈnku tkyaqil kynabˈlxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex atziˈn a nyakuj ntiˈ tipin kywutzxjal, nimxixtl teˈ tipin tzeˈnku tkyaqil kyipin xjal.


Og han gik ned med dem og stod på et jævnt Sted, og der var en Skare af hans Disciple og en stor Mængde af Folket fra hele Judæa og Jerusalem og Kysten ved Tyrus og Sidon, 	 Kuˈtz Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin twiˈ wutz, exsin kubˈ weˈ Jesús toj jun chqˈajlaj. Antza otaq bˈaj chmete nimku xjal, ayeˈ otaq chi bˈaj ok lipe tiˈj, junx kyukˈa a otaq chi bˈaj tzajxi tzmax toj ttxˈotxˈ Judey, Jerusalén exqetziˈn najleqetaq toj mlaj toj ttxˈotxˈ Tiro, ex otaq chi pon chmetljo najal te Sidón. Otaq chi pon chmetjo xjal antza, noq tuˈn toktaq kybˈiˈn Tyol, ex tuˈn tkubˈ qˈanitjo yabˈqetaq.


Men jeg siger til eder, mine Venner! frygter ikke for dem, som slå Legemet ihjel og derefter ikke formå at gøre mere. 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nqˈmaˈn kyeˈy, ayiˈy wukˈa, tuˈn mina chi tzaj xobˈa kyeˈ xjal, a aku chi kubˈ bˈyoˈn kyuˈn. Quˈn ntiˈl aku bˈant kyuˈn, aj tkyimjo kyxmilila.


Da jeg kom til Troas for at prædike Kristi Evangelium, og der var åbnet mig en Dør i Herren, 	 Tej nkaniˈn toj tnam Troas qˈmal Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist, attaq ambˈil tuˈn waqˈniˈn wen toj taqˈin qAjaw.


og har oprejst os et Frelsens Horn" i sin Tjener Davids Hus, 	 Ma tzaj tqˈoˈn jun Klolqe, a nimx toklin, tzajnin tiˈj tyajiljo qtzan nmaq kawil David, a kubˈ niminte.


Imidlertid bade Disciplene ham og sagde: "Rabbi, spis!" 	 Tzmataq nchi bˈaj ulxjal, awotzin qeˈ t‑xnaqˈtzbˈin, o kubˈsin qwutza te: Xnaqˈtzil, ku tzaja waˈl jun twaˈy nej, qo chijiˈy.


Men Ånden sagde til mig, at jeg skulde gå med dem uden at gøre Forskel. Men også disse seks Brødre droge med mig, og vi gik ind i Mandens Hus. 	 Ex ate Xewbˈaj Xjan tzaj qˈmaˈnte weˈy, tuˈn mina jaw kaˈmin wanmiˈn, ex tuˈn nxiˈy kyukˈa. Ex i xiˈtzin qaql nimil wukˈiy, aye loqe lo. Qkyaqilxa o okxa toj tja jun ichin,


Vi vide, at vi ere gåede over fra Døden til Livet, thi vi elske Brødrene. Den, som ikke elsker, bliver i Døden. 	 Awotzinqe, a o qo etz toj kyimin, ex ma qo kanin toj jun akˈaj chwinqil, ma tzˈel qnikyˈ te, tuˈn tkˈuˈjbˈil qkˈuˈj kyiˈj txqantl nimil. Ankye ntiˈ tkˈuˈjbˈil tkˈuˈj kyiˈj txqantl, naˈm tkanin tojjo akˈaj chwinqil, ex axsi taˈye toj kyimin.


Forstår I endnu ikke, at alt, hvad der går ind i Munden, går i Bugen og føres ud ad den naturlige Vej? 	 ¿Ma mitzin n‑el kynikyˈa te, qa tkyaqiljo nbˈaj tuˈn jun xjal, toj tkˈuˈj kupine, ex majx k‑elil tiˈj?


Thi allerede have nogle vendt sig bort efter Satan. 	 Quˈn at junjun qya mebˈe ma tzˈel kypaˈn kyibˈ tuˈn kyxi lipe tiˈj tajaw il.


Og dens Hale drog Tredjedelen af Himmelens Stjerner med sig og kastede dem på Jorden. Og Dragen stod foran Kvinden, som skulde føde, for at sluge hendes Barn, når hun havde født det. 	 Ex tukˈa tje tzaj tbˈaltzˈin toxin tnej cheˈw toj kyaˈj, ex jun paqx tzaj t‑xoˈn tzmax twutz txˈotxˈ. Ex atzin ma tij txuk lo kubˈ weˈ twutzjo qya, a kyjaˈtaq tul itzˈje tal, noq tuˈn t‑xi tchyoˈnjo tal kˈwal, akxtaq tul itzˈje.


Thi jeg blev meget glad, da der kom Brødre og vidnede om Sandheden i dig, hvorledes du vandrer i Sandheden. 	 Nimx in tzalaja teˈ kyul junjun erman tukˈa tqanil tiˈja, qa waˈlxixa toj tnimbˈila tiˈj Dios, a twutzxix.


Og den, som modtager et eneste sådant Barn for mit Navns Skyld, modtager mig. 	 Tuˈnpetziˈn, ankye kxel kˈmonte jun tal kˈwal tzeˈnku lo, noq tuˈn tnimbˈil tiˈj nbˈiˈy, nyakuj ayiˈn kchin xel tkˈmoˈn.


Saltet er godt; men dersom Saltet bliver saltløst, hvormed ville I da give det sin Kraft igen? Haver Salt i eder selv, og holder Fred med hverandre!" 	 Nimx n‑ajbˈine atzˈin te aqˈbˈil ttxutxjil qchiˈ. Me tzˈelit naj tpitzˈmejil, ntiˈ aku tzˈajbˈine qe. Tzˈelit tnaj tpitzˈmejil, ikyxjo tzeˈnku jun xjal tzˈel naj twenil kywutzx xjal ex twutz Dios. Tuˈnpetzintzjo, tentzin kywenila kykyaqilxa, tuˈntzin tten tzaljbˈil kyxola.


Brødre! tager Profeterne, som have talt i Herrens Navn, til Forbillede på at lide ondt og være tålmodige. 	 Ayiˈy werman, kynaˈnqetzinjiˈy aye yolil Tyol Dios ojtxe, tuˈn kyok te jun yekˈbˈil qe jaˈlin. Jniˈxsin sikyˈx kyiˈj, me ma ten kykˈuˈj toj tkyaqil.


ja, han har endog forsøgt at vanhellige Helligdommen. Vi grebe ham da også og vilde have dømt ham efter vor Lov. 	 Ex majxpe, tnejil ja te naˈbˈl qDiosa, tajtaq tuˈn tbˈaj tyajin. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx ok qtzyuˈn,


Dersom nogen da siger til eder: Se, her er Kristus, eller der! da skulle I ikke tro det. 	 Qa at jun saj qˈmante kyeˈy kyojjo qˈij anetziˈn: Lu Crist lo, mo qa: Luˈ at tzachiˈn, qa chiˈ, mi txi kynimiˈn.


I, som ved Guds Kraft bevogtes ved Tro til en Frelse, som er rede til at åbenbares i den sidste Tid, 	 Ex noq tuˈn kynimbˈila tiˈj Dios, aku Dios nklon kyeˈy tukˈa tkyaqil tipin, tuˈntzintla tlajetjo kolbˈil, a bˈantnin tuˈn, ex ktzajil tyekˈin, aj tpon bˈaj tqˈijil.


og fandt nogle Disciple, og han sagde til dem: "Fik I den Helligånd, da I bleve troende?" Men de sagde til ham: "Vi have ikke engang hørt, at der er en Helligånd." 	 Exsin xi tqanin Pabl kye: ¿Kuˈxsin Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, tej kyjaw nimiˈn? Tzajtzin kytzaqˈwintz kyjaluˈn: ¡Mina! Ntiˈx qeˈ o qbˈi, iˈchaqxpetla noq tuˈn tyolajtz tiˈjjo Xewbˈaj Xjan.


Og der blev en stor Glæde i denne By. 	 Tuˈn ikyjo, nim tzaljbˈil ten toj kyanmin xjal teˈ tnam anetziˈn.


Ligeså I Mænd! lever med Forstand sammen med eders Hustruer som med et svagere Kar, og beviser dem Ære som dem, der også ere Medarvinger til Livets Nådegave, for at eders Bønner ikke skulle hindres. 	 Ex ikyxjo kyeˈ chmilbˈaj, tenxit kynabˈla kyukˈa kyxuˈjila, ex kyqˈonktziˈn kyoklin, quˈn ntiˈxix kyipin tzeˈnku kye ichin, ex at kyoklin junx kyukˈiy twutz qMan, tiˈjjo akˈaj chwinqil, noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios. Kybˈinchinkujiˈy lo, tuˈn ntiˈ jun tiˈ aku tzˈok miyoˈnte kynaˈj Diosa.


Han skal være stor og kaldes den Højestes Søn; og Gud Herren skal give ham Davids, hans Faders Trone. 	 Tbˈanil ichinx ex k‑okil qˈoˈn tbˈi te Tkˈwaljo Dios nimx toklin. Ex ax Dios k‑okil qˈonte te kawil, tzeˈnku qtzan t‑xeˈchil, a David,


Dårerne toge nemlig deres Lamper, men toge ikke Olie med sig. 	 Ayetziˈn ntiˈ kynabˈl xi kyiˈn kytzaj, me mi xi kyiˈne chˈintl kyaseyt.


Mon et Figentræ, mine Brødre! kan give Oliven, eller et Vintræ Figener? Heller ikke kan en Salt Kilde give fersk Vand. 	 Ex ikyxjo, ¿Ma attzin jun tqan iw aku tzˈel twutz mikyxiljo; mo qa jun tqan uv aku tzˈel twutz iw? ¡Mina! Tuˈntzintzjo, nya wen junx tuˈn tetzeˈ wen ex nya wen toj qtzi.


Så ifører eder da som Guds udvalgte, hellige og elskede inderlig Barmhjertighed, Godhed, Ydmyghed, Sagtmodighed, Langmodighed, 	 Nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios kyiˈja, ex ma chi jaw skˈoˈn, tuˈn kyoka te Ttanim. Tuˈnpetzintzjo, chi bˈet‑xixtzintza tojjo akˈaj kychwinqila tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa, ex tukˈa jun bˈaˈn, ex tukˈa kymutxbˈil kyibˈa, ex tukˈa kyyola bˈunin wen, ex tuˈn tqe kykˈuˈja tiˈj tajbˈil qMan Dios toj tkyaqil.


Og derom beder jeg, at eders Kærlighed fremdeles må blive mere og mere rig på Erkendelse og al Skønsomhed, 	 Ex nchin qaniˈn toj nnaˈj Diosa kyiˈja, tuˈn tten nimxixl tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa, ex tuˈn tten kynabˈla, ex tuˈn tel kynikyˈa te tkyaqil,


og dersom Huset er det værd, da komme eders Fred over det; men dersom det ikke er det værd, da vende eders Fred tilbage til eder! 	 Qa ikytaqku kyaj xjaljo, bˈaˈntzintz; me qa mina, ex qa bˈeˈxtaqku xja kyikyˈin, me atzin a kyajtaqa kyukˈa, noq ma tzˈel naj.


Ligeså tog han også Kalken efter Aftensmåltidet og sagde: "Denne Kalk er den nye Pagt i mit Blod, det, som udgydes for eder. 	 Ikyx kubˈ tbˈinchin Jesúsjo tukˈa kˈwabˈj, kybˈajlinxiˈ waˈn. Chiˈ kyjaluˈn: Ajo kˈwabˈj lo, atzin jun akˈaj tumiljo, a bˈantnin tiˈj tuˈn Dios, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa. Ajo nchkyˈela, a k‑elil chitj te kolbˈil kyeˈy, atzin k‑okiljo te kujsbˈilte yol anetziˈn.


Og Kvinden, som du så, er den store Stad, som har Herredømme over Jordens Konger. 	 Atzin qya, a ma tliˈy, atziˈn nmaq tnamjo a nkawin tibˈajjo tkyaqil nmaq kawil twutz txˈotxˈ.


den Hemmelighed, der var skjult igennem alle Tider og Slægter, men nu er bleven åbenbaret for hans hellige, 	 junx tukˈa t‑xim, a ewintaq kywutzxjal atxix ojtxe. Ewintaq tuˈn Dios nej, me atziˈn jaˈlin, ma kubˈ tchikyˈbˈin Dios te Ttanim.


Ja, selv have vi hos os selv fået det Svar: "Døden", for at vi ikke skulde forlade os på os selv, men på Gud, som oprejser de døde, 	 Quˈn otaq qnaˈy tuˈn qkyij kyima antza. Me ma tzˈokin luˈn, tuˈn mi qeye qkˈuˈja qiˈjxa, qalaˈ tuˈn tqe qkˈuˈja tiˈj qMan Dios, a at tipin tuˈn tjatz anqˈin kyimnin tuˈn.


Men han sagde: "Ve også eder, I lovkyndige! thi I lægge Menneskene Byrder på, vanskelige at bære, og selv røre I ikke Byrderne med een af eders Fingre. 	 Me atzin te Jesús xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Ex bˈisbˈajilxla kyeˈy, a ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, quˈn nxi kyqˈoˈn nimku nukˈbˈil, a kujxix wen, kyibˈajxjal, nyakuj jun iqtz, a nlay kyˈisje kyuˈn. Ex ayenajtzin kyetza, nipe jun tal twiˈ kyqˈobˈa n‑ok aqˈle tiˈjjo iqtz anetziˈn.


alle disse onde Ting udgå indvortes fra og gøre Mennesket urent." 	 Tkyaqilxjo jniˈ tiˈchaqku tiˈ, a nya wen, nbˈaj kubˈ kybˈinchin, ex tuˈn anetziˈn nchi bˈinchine il, quˈn tuˈn toj kyanmin nbˈaj tzaj anqˈine jniˈ ikyjo.


Men han vendte sig og irettesatte dem. 	 Tej tbˈinte Jesús kyyoljo t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx aj meltzˈaj, exsin i xi tmiyoˈn. Chiˈ kyjaluˈn: Mina n‑el kyeˈ kynikyˈ te, jaˈ tzajniˈn tbˈis kyanmiˈn, a nya bˈaˈn, chiˈ.


Men dette sagde han for at prøve ham; thi han vidste selv, hvad han vilde gøre. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús ikyjo, noq tuˈn tnikyˈbˈajtz Lip tiˈ ktqˈmaˈ tiˈjjo lo, quˈn bˈintaql te Jesús tuˈn, tiˈ tuˈn tkubˈ tbˈinchin.


Dersom vi sige, at vi ikke have Synd, bedrage vi os selv, og Sandheden er ikke i os. 	 Qa ma txi qqˈmaˈn jaˈlin qa ntiˈ il toj qchwinqil, nkubˈ qsbˈuˈn qibˈ quˈnx qibˈ, quˈn atzin Yol twutzxix ntiˈ toj qanmin.


Og den anden kom og sagde: Herre! dit Pund har indbragt fem Pund. 	 Tej tul kanin juntl, iky xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Taa, atzin te tpwaq jweˈ maj ma tzˈalin teˈ.


Men vi gik forud til Skibet og sejlede til Assus og skulde derfra tage Paulus med; thi således havde han bestemt det, da han selv vilde gå til Fods. 	 Awotzin qeˈ, bˈeˈx o neja, ex toj bark o xiˈyiˈy, tuˈn qkaniˈn tzma Aso, tuˈn qikyˈa kˈlelte Pabl, tzeˈnkuxjo otaq qo kyija tukˈa, quˈn tajtaq tuˈn tbˈet twutz txˈotxˈ.


Men de gøre alle deres Gerninger for at beskues af Menneskene; thi de gøre deres Bederemme brede og Kvasterne på deres Klæder store. 	 Tkyaqilxjo jniˈ nbˈant kyuˈn, noq tuˈn kyjawku iqin kyuˈnxjal. Ex kyajxix tzˈok kyqˈoˈn tiˈj kyplaj mo tiˈj kyqˈobˈ junjun tnej Tyol Dios tzˈibˈink twutz tzˈuˈn ma nmaq twutz, me noq tuˈn kynimsin kyibˈ kywutzxjal. Ex nbˈaj ok kyqˈoˈn kyxbˈalin manyor xqerx wen, noq tuˈn kyokku kaˈyin kyuˈnxjal.


thi dette Folks Hjerte er blevet sløvet, og med Ørene høre de tungt, og deres Øjne have de tillukket, for at de ikke skulle se med Øjnene og høre med Ørene og forstå med Hjertet og omvende sig, så jeg kunde helbrede dem." 	 Quˈn ajo tnaˈbˈljo tnam lo, ma tzˈel najx. Jpunqek kyẍkyin, ex maqsiˈnqek kywutz, tuˈntzin mi kylonte, ex tuˈntzin mi kybˈiye, ex tuˈn mina tzˈel kynikyˈ, ex tuˈn mina chi tzaj meltzˈaj wukˈiy. Tuˈn ikyjo, nlay chi kubˈ nqˈaniˈn.


Og dersom disse Dage ikke bleve afkortede, da blev intet Kød frelst; men for de udvalgtes Skyld skulle disse Dage afkortes. 	 Quˈn noqit mi tzˈajtz tajsin Dios kyiˈjjo qˈij anetziˈn, mixitla aˈlx jun aku kyij anqˈin. Me ok ajitz tajsin Dios, noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyiˈjjo o chi jaw tskˈoˈn.


Hvor er der en viis? hvor er der en skriftklog? hvor er der en Ordkæmper al denne verden? har Gud ikke gjort Verdens Visdom til Dårskab? 	 ¿Ma atzin tqˈuqiljo twutzxix a kynabˈl? ¿Ex ma attzin tumiljo aj uˈjil exsin jniˈ ẍtij tzaluˈn twutz txˈotxˈ? Quˈn axte qMan Dios ma tzˈok najsinte kynabˈljo xjal anetziˈn.


Men I skulle få at høre om Krige og Krigsrygter. Ser til, lader eder ikke forskrække; thi det må ske; men Enden er ikke endda. 	 Aj tok kybˈiˈn tqanil qˈoj ex aj kybˈaj ok qˈoj kyojile junjuntl tnam najchaq, mi chi tzaj xobˈa, quˈn ikytzin ilx tiˈj tuˈn tbˈajjo ikyjo. Me naˈmtaqx tpon qˈij tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil.


våger derfor; thi I vide ikke, når Husets Herre kommer, enten om Aftenen eller ved Midnat eller ved Hanegal eller om Morgenen; 	 Ikyqexsin kyejiˈy bˈant‑x kyteˈn, ex bˈaˈnx chi kaˈyin kyibˈa, quˈn nya bˈiˈn kyuˈn jtoj bˈaˈn wula, qa noq aj qok yupj, mo nikyˈjin aqˈwilj, mo aj toqˈ ekyˈ, mo nqo el sqixkuj. Tuˈnpetzintzjo, ilx tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchin kyteˈn, quˈn ntiˈ nqanila aj wula.


Men de på Klippen ere de, som modtage Ordet med Glæde, når de høre det, og disse have ikke Rod; de tro til en Tid og falde fra i Fristelsens Tid. 	 Atzin teˈ ijaj, a xpon chitj kyxol abˈj, antza nyoline teˈ kyiˈjjo xjal, a nchi bˈin tiˈj Tyol qMan Dios. Nxi kynimin tukˈa tkyaqil kyajbˈil, me ajo kynimbˈil ntiˈxix tkujil, ex noq te jteˈbˈin qˈij, tuˈntziˈn bˈeˈx nchi jaw tzˈaq toj kynimbˈil, tzeˈnku ntzaj jun mibˈin toj kychwinqil.


Og han målte dens Mur, hundrede og fire og fyrretyve Alen, efter Menneskemål, hvilket er Englemål. 	 Ex kubˈ tmiloˈn a tiˈjile bˈinchink, ex attaq oxe ech tpimil, a tzeˈnku kymalbˈilxjal; ataqtzin n‑okin tuˈn angel.


Og de kunde ikke modstå den Visdom og den Ånd, som han talte af. 	 me mix i xkyeye kyyolin, quˈn ante Esteban nyolintaq teˈ toj tumil, ex tukˈa tnabˈl, a ntzajtaq tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan.


Men Fangevogteren for op at Søvne, og da han så Fængselets Døre åbne, drog han et Sværd og vilde dræbe sig selv, da han mente, at Fangerne vare flygtede. 	 Atzaj teˈ ttzaj sakˈpajjo xqˈuqil tze, exsin ok tkaˈyintz qa otaq chi jaqpajjo tjpel, bˈeˈxsin jatz tiˈn jun kxbˈil te bˈiybˈil tibˈ, quˈn kubˈ tnaˈbˈlin qa otaq chi oqjo xjal tkyaqil.


Jeg formaner eder altså, vorder mine Efterfølgere! 	 Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy tuˈn tok kykaˈyiˈn wiˈja, ex tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku nbˈant wuˈn, tzeˈnku jun tal kˈwal tiˈj ttata.


Og således opnåede han Forjættelsen ved at vente tålmodigt. 	 Tuˈn ikyjo, kubˈ tayoˈn Abraham tukˈa tqˈuqbˈil tkˈuˈj, tuˈn ttzaj qˈoˈn a tzaj tqˈmaˈn Dios te.


Jeg er Vintræet, I ere Grenene. Den, som bliver i mig, og jeg i ham, han bærer megen Frugt; thi uden mig kunne I slet intet gøre. 	 Ayin weˈ tqan uv; ayetzin kye tqˈobˈ. Ankye te mujlek wiˈja, ex mujleqinka tukˈa, nimxpen teˈ twutz n‑el. Quˈn ntiˈx kye aku bˈant kyuˈn kyjunalxa.


men på den Dag, da Loth gik ud af Sodoma, regnede Ild og Svovl ned fra Himmelen og ødelagde dem alle: 	 Me atzaj teˈ tetz Lot toj tnam te Sodoma, bˈeˈx tzaj chitj qˈaqˈ toj kyaˈj tukˈa nimx tkˈokˈjil tzˈeˈnaq, ex bˈeˈx i bˈaj kyim kykyaqilx.


Thi om I end have ti Tusinde Opdragere i Kristus, have I dog ikke mange Fædre; thi jeg har i Kristus Jesus avlet eder ved Evangeliet. 	 Exla qa at lajaj mil xjal xnaqˈtzil kyeˈy tiˈj Crist, me ayin weˈ tzeˈnku kytatiˈy, quˈn tuˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil xi nqˈmaˈn kyeˈy, ma chi itzˈjiˈy toj kynimbˈila tiˈj Crist, a Jesús.


Og da det allerede var blevet Aften, (thi det var Beredelsesdag, det er Forsabbat,) 	 Atzaj teˈ qok yupj tojjo qˈij anetziˈn, jotxtaq xjal tuˈn tbˈanttaq kyten te junxil qˈij, a qˈij te ajlabˈl, a jaˈ mix aˈltaq tuˈn taqˈnin.


Og jeg vil give dig Himmeriges Riges Nøgler, og hvad du binder på Jorden, det skal være bundet i Himlene, og hvad du løser på Jorden, det skal være løst i Himlene." 	 Ex kxel woqxeninjiˈy Nxnaqtzbˈila tey nyakutlaj jun tal tal tjpel ja, tuˈntzintla noq tiˈj ktqˈmaˈbˈila, tzˈele kynikyˈxjal tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios. Ex qa ma kotpitjo xjal tuˈn toj kyil, noq tuˈn ktqˈmaˈbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex aj kyok toj paˈbˈin twutz Dios toj kyaˈj, kchi kotpajil te jun majx. Ex qa mi xi kynimin a ktqˈmaˈbˈila, ma chi kˈlet tuˈn kyil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex aj kyok toj paˈbˈin twutz Dios toj kyaˈj, chi xel toj najin te jun majx.


Men han så på dem og sagde: "Hvad er da dette, som er skrevet: Den Sten, som Bygningsmændene forkastede, den er bleven til en Hovedhjørnesten? 	 Atzin te Jesús, bˈeˈx xi kyim toj kywutz, ex xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Qa nlay, ¿Tzeˈntzin tzˈelpineˈ a ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios? Chiˈ kyjaluˈn: A abˈj, a xi kyxoˈn bˈinchil ja, a nyakuj ntiˈtaq tajbˈin; me axixpente abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin ja, a nimxix toklin.


Men Paulus's Søstersøn, som havde hørt om dette Anslag, kom og gik ind i Borgen og fortalte Paulus det. 	 Me jun taljo tanebˈ Pabl, bˈin teˈ, a otaq bˈaj qˈmet, ex bˈeˈx xiˈ qˈmalte te Pabl, a attaq toj kyja xoˈl qˈaqˈ.


I forlade Guds Bud og holde Menneskers Overlevering." 	 Ma kyij kytzaqpinjiˈy tkawbˈil Dios, noq tuˈn tkubˈ kybˈinchinkujiˈy a kye kyajbˈil,


Men I skulle endog forrådes af Forældre og Brødre og Frænder og Venner, og de skulle slå nogle af eder ihjel. 	 Toj tkyaqiljo lo, atkula maj ayex kytatiy, ex kyitzˈiˈn, mo ayex kyxjalila mo jniˈ kyukˈiy kchi okil meltzˈaj kyiˈja, tuˈn kyxi kˈayita. Iteˈla junjun kyeˈ ok kchi kˈwel bˈyoˈn kyuˈn,


Da ledte de efter Jesus og sagde mellem hverandre, da de stode i Helligdommen: "Hvad mene I? Mon han ikke kommer til Højtiden?" 	 Tkyaqilxjal nchi jyoˈntaq tiˈj Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex nxi kyqanintaq kyxolx: ¿Tzeˈntzin kye toj kywutz? ¿Jawilpela toj nintz qˈij mo minaj?


Og de fandt Stenen bortvæltet fra Graven. 	 Atzaj teˈ kyul kanin, txulinx kywutz tiˈj, qa otaq txi yekˈj tej abˈj, a kyij qˈoˈn te jupbˈilte ttzi jul.


Og han forlod dem og gik atter om Bord og for over til hin Side. 	 Bˈeˈx i kyij ttzaqpiˈn antza, ex bˈeˈx okx toj bark kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn kyjlajinx tjlajxiˈ nijabˈ.


Men Filip var fra Bethsajda, fra Andreas's og Peters By. 	 Antza najle te Lip toj Betsaida, axjo ttanim Andrés tukˈa Pegr.


Thi ingen gør noget i Løndom, når han selv ønsker at være åbenbar; dersom du gør dette, da vis dig for Verden!" 	 Quˈn qa taja tuˈn tok kaˈyin tuˈn kykyaqilxjal tiˈjjo nbˈant tuˈn, mi kubˈ tewin tibˈa tzaluˈn toj Galiley; qalaˈ qˈimix tibˈa, ex yekˈinkuy kywutz kykyaqilxjal.


Så er der da nu ingen Fordømmelse for dem, som ere i Kristus Jesus. 	 Me atzin jaˈlin, ntiˈx jun kawbˈil kujxix te jun majx kyibˈajjo a at kymujbˈil kyibˈ tukˈa Crist, a Jesús, quˈn mi nchi anqˈin tzeˈnku ntqanin tachbˈil kyxmilil, qalaˈ tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan.


Alle, som ere hos mig, hilse dig. Hils dem, som elske os i Troen. Nåden være med eder alle! 	 Tkyaqiljo nimil tzaluˈn wukˈiy, nxi kysmaˈn jun qˈolbˈil tey. Ex atzin te, qˈonxa jun qˈolbˈil kye kykyaqil tukˈiy, aye nimil, kˈuˈjlinqe quˈn. Axitjo t‑xtalbˈil qMan Dios kyukˈiy.


Og han sagde: "Abba Fader! alting er dig muligt; tag denne Kalk fra mig; dog ikke hvad jeg vil, men hvad du vil." 	 Chiˈ kyjaluˈn toj tnaˈj Dios: Ay nMan, tkyaqilx te nbˈant tuˈn. Chin tklomila teˈ tkyaqil jniˈ kkyˈelix wuˈn. Me waja tuˈn tkubˈ tbˈinchinjiy a taja wiˈja, ex nya weˈ waj.


og Helbreder de syge, som ere der, og siger dem: Guds Rige er kommet nær til eder. 	 Ex kyqˈaninqekujiˈy yabˈ, a iteˈ antza, exsin kyqˈmanxa kyjaluˈn: Ajo Tkawbˈil qMan Dios, luˈ ma tzul laqˈe kykˈatza, chichkujiˈy.


thi hun sagde ved sig selv: "Dersom jeg blot rører ved hans Klædebon, bliver jeg frelst." 	 quˈn kubˈ tbˈisin, qa noq tuˈn tok tmikoˈn ttxaˈn t‑xbˈalin, bˈeˈx k‑elil weˈ.


Men Frygt betog alle, og de priste Gud og sagde: "Der er en stor Profet oprejst iblandt os, og Gud har besøgt sit Folk." 	 Jotqexjo xjal, a iteˈtaq antza, bˈeˈx tzaj kyxobˈil, tej tiwleˈ a otaq bˈaj. Tuˈntziˈn, bˈeˈx ok ten nimsil teˈ tbˈi qMan Dios. Chi chiˈ kyjaluˈn: Luˈ jun nmaq yolil Tyol Dios ma jaw anqˈin qxol, ex: Luˈ te Dios ma tzul klol teˈ Ttanim, chi chiˈ.


Jøderne svarede og sagde til ham: "Sige vi ikke med Rette, at du er en Samaritan og er besat?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn Judiy te: Twutzxla qe qyol, a nxi qqˈmaˈn tey, qa sikyˈaja, exsin qa tokx jun taqˈnil tajaw il toj tanmiˈn.


Og han rev sig løs fra dem, så meget som et Stenkast, og faldt på Knæ, bad og sagde: 	 Bˈeˈx el tlaqwin te Jesús tibˈ kyiˈj t‑xnaqˈtzbˈin, bˈalaqa jun mo kabˈe echj xi laqˈeye. Kubˈ meje, exsin ok tentz naˈl Dios.


Men en Jøde ved Navn Apollos, født i Aleksandria, en veltalende Mand, som var stærk i Skrifterne, kom til Efesus. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, kanin toj tnam Éfeso jun Judiy, Apolos tbˈi, te tnam Alejandría. Atzin xjal anetziˈn, tbˈanilxtaq yolin, ex n‑elxixtaq tnikyˈ tiˈjjo Tuˈjil Tyol Dios; me naˈmxtaq tjapin kanin tnimbˈil, quˈn oˈkxtaq n‑el tnikyˈjo tzeˈn tzˈelpineˈ t‑xnaqˈtzbˈil Juan, a Jawsil Aˈ. Qˈoˈntztaq tnaˈbˈljo xjal lo tiˈjjo tulil tAjaw Tkyaqil, ex tzuntaq nyolin tukˈa tkyaqil tanmin ex nnikˈuˈnxixtaqjo t‑xnaqˈtzbˈil tiˈj Kolil.


Thi ud af stor Hjertets Trængsel og Beklemthed skrev jeg eder til, under mange Tårer, ikke for at I skulde blive bedrøvede, men for at I skulde kende den Kærlighed, som jeg har særlig til eder. 	 Xi ntzˈibˈinjiˈy wuˈja kyeˈy tukˈa txqan bˈis, ex labˈil toj wanmiˈn, ex in jaw oqˈa tuˈn ikyjo. Me nya tuˈn kyjaw bˈisiˈn, qalaˈ tuˈntzintla tel kynikyˈa te qa nimxix nkˈuˈja kyiˈja.


Thi vi have ikke en Ypperstepræst, som ej kan have Medlidenhed med vore Skrøbeligheder, men en sådan, som er fristet i alle Ting i Lighed med os, dog uden Synd. 	 Ex atzin tnejilxix qpale at tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, quˈn ojtzqiˈn tuˈn tkyaqiljo n‑ikyˈx qiˈj, quˈn ok te xjal tzeˈnku qe. Tuˈntziˈn, ikyˈx tkyaqil tuˈn, tzeˈnku qe, ex ok yekin tuˈn tajaw il tuˈn tkubˈtaq tzˈaq toj il, me mix kubˈe tiˈj.


Da han nu var en Profet og vidste, at Gud med Ed havde tilsvoret ham, at af hans Lænds Frugt skulde en sidde på hans Trone, 	 Me atzin David jun yolil Tyol Dios, chi Pegr. Bˈiˈntaq tuˈn qa otaq tzaj tqˈmaˈn Dios, qa jun t‑xkachmanbˈaj tuˈn tok te nmaq kawil te jun majx.


Dette sagde hans Forældre, fordi de frygtede for Jøderne; thi Jøderne vare allerede komne overens om, at dersom nogen bekendte ham som Kristus, skulde han udelukkes af Synagogen. 	 Xi kyqˈmaˈn ttata ikyjo noq tuˈn kyxobˈil kye aj Judiy, quˈn bˈiˈntaq kyuˈn, qa otaq chi kyij aj Judiy toj wen, tuˈn tex lajet jun aˈla toj ja te naˈbˈl Dios, qa ma txi kyqˈmaˈn qa axix Jesúsjo a Crist.


Og jeg så, midt imellem Tronen med de fire Væsener og de Ældste stod et Lam, ligesom slagtet: det havde syv Horn og syv Øjne, hvilke ere de syv Guds Ånder, som ere udsendte til hele Jorden. 	 Ex xi nkaˈyiˈn jun tal Tal rit waˈltaq, a otaq kubˈ bˈyoˈn. Attaq toj tkˈuˈjjo qˈuqbˈil, ex toj nikyˈjin kyaje ajbˈil exqetziˈn nejinel. Attaq wuq tkach ex wuq tbˈaqˈ twutz. Ayetzin wuq tbˈaqˈ twutz jun yekˈbˈil tiˈj Xewbˈaj Xjan, a tzˈaqlexix, a smaˈn tuˈn Dios, tuˈn tojtzqinte tkyaqiljo nbˈaj twutz txˈotxˈ.


Men nu ere vi løste fra Loven, idet vi ere bortdøde fra det, hvori vi holdtes nede, så at vi tjene i Åndens nye Væsen og ikke i Bogstavens gamle Væsen. 	 Me atzin jaˈlin, ma qo kyim tjaqˈ tipin ojtxe kawbˈil, ex mi txi qqˈoˈn qibˈ tuˈn qbˈinchinl il tzeˈnkuxjo ntqanin qxmilil. Tuˈnpetziˈn, ma qo tzaqpaj tuˈn qajbˈin te qMan Dios tuˈnjo akˈaj tumil, a tzaj tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan, ex nya tuˈn ojtxe kawbˈil, a kyij tzˈibˈin.


Thi den, som sår i sit Kød, skal høste Fordærvelse af Kødet; men den, som sår i Ånden, skal høste evigt Liv af Ånden. 	 Altzin kye kˈwel bˈinchinte jun tiˈ nya bˈaˈn, a tzeˈnku ntqanin ojtxe tten, ikytzin t‑xeljo ktlaˈbˈil, ex kkyimil teˈ te jun majx. Me atzin teˈ a kˈwel tbˈinchin bˈaˈn, a tzeˈnku taj Xewbˈaj Xjan, ktlaˈbˈil tuˈn Xewbˈaj Xjan jun tchwinqil te jun majx.


Da går den bort og tager syv andre Ånder med sig, som ere værre end den selv, og når de ere komne derind, bo de der; og det sidste bliver værre med dette Menneske end det første." 	 Bˈeˈxsin k‑okixtz toj tanmin xjal, me nya tjunalx jaˈlin; qalaˈ kyukˈa wuql tukˈa xininqexix toj il tzeˈnku a. Ex kykyaqilx chi najal toj tanminjo xjal jaˈlin. Atzaj xjal noqx kyja kxeˈlix toj il tzeˈnkuˈ ttentaq te tnejil.


iblandt dem ere Hymenæus og Aleksander, hvilke jeg har overgivet til Satan, for at de skulle tugtes til ikke at bespotte. 	 tzeˈnku ma bˈaj te Himeneo ex Lejantr, ayeˈ o chex nqˈoˈn tjaqˈ tkawbˈil tajaw il, a satanás, tuˈntzin tajtz tiˈj kyanmin, ex tuˈn mi chi yolbˈine tiˈj qMan Dios.


vi, som trænges på alle Måder, men ikke stænges inde, ere tvivlrådige, men ikke fortvivlede, 	 Exla qa nim yajbˈil n‑ikyˈx quˈn, me nyat ntiˈ qelix; exla qa ma tzaj bˈis qiˈj, me nya tuˈn qo kˈwel numje;


Men lærer Lignelsen af Figentræet: Når dets Gren allerede er bleven blød,og Bladene skyde frem, da skønne I, at Sommeren er nær. 	 Kykaˈyinkjiˈy techil tiˈj tqan iw: Aj ttzaj xulin tal tqˈobˈ, ex aj tzaj poqˈle t‑xaq, antza k‑elile kynikyˈa te, qa chˈix tul kanin tqˈijil.


Thi fås Arven ved Lov, da fås den ikke mere ved Forjættelse; men til Abraham har Gud skænket den ved Forjættelse. 	 Quˈn noqit ma qo klet a tuˈn tjapin tkawbˈil Moisés quˈn, ntiˈtla tajbˈintzjo tnejil yol, a bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham. ¿Ma ma nqo klettz tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés quˈn? ¡Mina! Qalaˈ noq tuˈn Tyol qMan Dios, a bˈant tiˈj tuˈn tukˈax Abraham.


Du derimod har efterfulgt mig i Lære, i Vandel, i Forsæt, Tro, Langmodighed, Kærlighed, Udholdenhed, 	 Tzeˈn te, bˈiˈn tuˈn ajo nxnaqˈtzbˈiˈn: Tzeˈn ẍin bˈetiˈy, tzeˈn nbˈisa, tzeˈn nnimbˈila, ex tzeˈn woybˈila tiˈjjo tajbˈil qMan Dios; tzeˈn tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja kyiˈj txqantl, tzeˈn nkujbˈila


Og Stadens Mur havde tolv Grundsten, og på dem Lammets tolv Apostles tolv Navne. 	 Ex atzin tiˈjile bˈinchink, attaq kabˈlajaj tqˈuqil. Ex kyibˈajjo tqˈuqil kabˈlajaj bˈibˈaj, aye kybˈi kabˈlajaj tsanjiljo Jesús, a tal Tal rit.


Men da han var i Jerusalem i Påsken på Højtiden, troede mange på hans Navn, da de så hans Tegn, som han gjorde. 	 Kyojjo qˈij te Waˈj Pan lo, kubˈ tbˈinchin Jesús nim techil tipin, ex nimxjal i nimin tiˈj.


Og når han har ført alle sine egne Får ud, går han foran dem; og Fårene følge ham, fordi de kende hans Røst. 	 Ajtzin kyetz bˈaj tuˈn, kˈwel nej kywutz, exsin kchi okil lipe rit tiˈj, quˈn n‑el kynikyˈ te tqˈajqˈojil twiˈ.


Da nu Samaritanerne kom til ham, bade de ham om at blive hos dem; og han blev der to Dage. 	 Atziˈn tej kyul aj Samaria tkˈatz Jesús, i ok ten kubˈsil kywutz te, tuˈn tkyij ten kyukˈa. Ex axsa kyije ten kabˈe qˈij kyxol.


Da nu Folkene så det Tegn, som han havde gjort, sagde de: "Denne er i Sandhed Profeten, som kommer til Verden." 	 Tej tok kykaˈyin tkyaqil xjal techil tipin Jesús, xi kyqˈmaˈn: Twutzxpentetz qa a ichin lo, a yolil Tyol Dios, a iltaq tiˈj tuˈn tul klolqe.


Og vi ere hans Vidner om disse Ting, ligesom også den Helligånd, som Gud har givet dem, der adlyde ham." 	 Tkyaqiljo lo o qliˈy, ex nqo yoliˈn tiˈj, junx tukˈa Xewbˈaj Xjan, a o tzaj tqˈoˈn qMan Dios kyeˈ nchi kubˈ niminte, chi chiˈ.


idet man veed dette, at Loven ikke er sat for den retfærdige, men for lovløse og ulydige, ugudelige og Syndere, ryggesløse og vanhellige, for dem, som øve Vold imod deres Fader og Moder, for Manddrabere, 	 Bˈaˈn tuˈn ttzaj qnaˈn, qa ntiˈ kawbˈil ntzaj kyibˈajjo nkubˈ kybˈinchin wen, qalaˈ kyibˈajjo nchi bˈinchin nya wen: Tzeˈnqeku xjal n‑el kyiˈjlin kawbˈil, ex kykyˈeˈ tuˈn kynimin, ex aye nya bˈaˈnqe, ex aj ilqe, ex aye kykyˈeˈ tuˈn t‑xi kynimin qMan Dios exsin Tyol, ex aye nkubˈ kybˈyoˈn kyman ex kytxu, ex kykyaqiljo bˈyol xjal,


Atter ligner Himmeriges Rige et Vod, som blev kastet i Havet og samlede Fisk af alle Slags. 	 Ex ikyxjo, a Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj, tzeˈnku jun pa te tzuybˈil kyiẍ. Aj t‑xi xoˈyit toj aˈ, tkyaqil wiq kyiẍ ntzyet tuˈn.


Lad ingen ringeagte dig for din Ungdoms Skyld, men bliv et Forbillede for dem, som tro, i Tale, i Vandel, i Kærlighed, i Tro, i Renhed! 	 Ex mi kubˈ tbˈinchiˈn tzeˈn kye txqantl kuˈxin, tuˈntzin mi tzˈele ikyˈiniˈy kyuˈnxjal. Qalaˈ tzˈokxa jun yekˈbˈil kywutz tkyaqil: Tuˈn tbˈeta toj tumil tukˈa tyola, tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈja, tukˈa tnimbˈila, ex tukˈa tchwinqila saqxix.


Men vi, Brødre! ere Forjættelsens Børn i Lighed med Isak. 	 Ayiˈy werman, ikyqotziˈn tzeˈnku Isaac, a tal Sara. Quˈn awotzin qe, ma qo ok te tkˈwal Dios, ikyx tzeˈnku te Isaac, noq tuˈn Tyol, a bˈant tiˈj tuˈn tukˈa Abraham.


at Kristus skulde lide, at han som den første af de dødes Opstandelse skulde forkynde Lys både for Folket og for Hedningerne." 	 Qa ilxtaq tiˈj tuˈn tkyim Crist, a Klolqe. Me tbˈajlinxitaqjo tkyimlin, axixtaq tnejiljo, tuˈn tjatz anqˈin juntl majl; exsin tuˈn tqˈmetjo kolbˈil te qtanima ex kyeˈ txqantl junxil tnam. Atzin kolbˈil, ikyx tzeˈnku jun tzaj te yekˈbˈil teˈ bˈaˈn.


Thi den Tid skal komme, da de ikke skulle fordrage den sunde Lære, men efter deres egne Begæringer tage sig selv Lærere i Hobetal, efter hvad der kildrer deres Øren, 	 Quˈn tzul kanin jun qˈij, a jaˈ mi kubˈ kybˈiˈnxjal xnaqˈtzbˈil toj tumil, ex noq tuˈn tachbˈil ojtxe kyten, kchi jyol kyiˈj txqantl xnaqˈtzil, tuˈn kyxnaqˈtzin kyiˈj, a wen toj kywutz tuˈn kybˈinchin tzeˈnkuxjo kyaj tuˈn kybˈinchinte.


Derfor skulle I bede således: Vor Fader, du, som er i Himlene! Helliget vorde dit Navn; 	 Tuˈnpetziˈn, iky chi naˈla Diosjiˈy kyjaluˈn: Ay qMan Dios, ate toj kyaˈj, noqit tzˈel kynikyˈxjal qa xjanxixjo tbˈiy.


Dette er vel mindre end alt andet Frø; men når det er vokset op, er det støre end Urterne og bliver et Træ, så at Himmelens Fugle komme og bygge Rede i dets Grene." 	 Quˈn twutzxix a tal netzˈxix kywutzjo txqantl twutz ijaj, me ajtzin tchˈiy, jun tijx n‑oke kywutzjo txqantl. Chˈime njapin tzeˈnku jun tze, a jaˈ n‑okxi kybˈinchin pichˈ kypaqbˈil kyxol tqˈobˈ.


og han gik hen til hende, tog hende ved Hånden og rejste hende op, og Feberen forlod hende, og hun vartede dem op. 	 ex bˈeˈx tzaj laqˈe tkˈatz. Jaw tiˈn tukˈa tqˈobˈ tuˈn tjaw weˈ. Texjo paq, bˈeˈx ul Dios te, ex bˈeˈx ok ten bˈinchil chˈin tiˈ kye.


Og de sagde til ham: "Af hvad Magt gør du disse Ting? eller hvem har givet dig denne Magt til at gøre disse Ting?" 	 ex xi kyqanin te: ¿Tiˈn tokiy tuˈn tbˈinchintejiy jniˈ lo, a nkubˈ tbˈinchiˈn? ¿Ex ankye saj qˈoˈnte tokliˈn?


Men på den første Dag i Ugen, da vi vare forsamlede for at bryde Brødet, samtalede Paulus med dem, da han den næste Dag vilde rejse derfra, og han blev ved med at tale indtil Midnat. 	 Tojjo tnejil qˈij te seman, ok qchmoˈn qibˈa, tuˈn qwaˈn junx, ex tuˈn tsipitjo xjan wabˈj. Antza, bˈaje yoline Pabl kye nimil, me tuˈntaq tex toj jun tbˈe aj qsqixtaq, nimx xiˈye tumil tyol, ex tzmaxi el bˈajjo te tnikyˈjin aqˈwil.


og salig er den, som ikke forarges på mig." 	 Kyˈiwlinqexixjo a mi njawje kykˈuˈj wiˈja.


drog heller ikke op til Jerusalem, til dem, som før mig vare Apostle, men jeg drog bort til Arabien og vendte atter tilbage til Damaskus. 	 Ex mix in xtaˈjiˈy Jerusalén qanil jun tumil kyeˈ txqantl, ayeˈ otaq chi ok te tsanjil Jesús. Qalaˈ liweyx in xiˈy toj txˈotxˈ te Arabia, ex tbˈajlinxiˈ ikyjo, in xiˈy toj tnam Damasco.


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eder alle! Amen.) 	 Noqit a t‑xtalbˈil Jesucrist ten kyukˈiy kykyaqila. Ikyxitjo.


og uden at blive svag i Troen så han på sit eget allerede udlevede Legeme (han var nær hundrede År) og på, at Saras Moderliv var udlevet; 	 Tuˈn ikyjo, mix kubˈe numje Abraham toj tnimbˈil, exla qa otaq tijin. Ntiˈtaq jun tkˈwal otaq tzul tukˈa t‑xuˈjil, ex chˈixtaq tjapin te jweˈ kˈal abˈqˈe. Ex ikyxjo te Sara, a t‑xuˈjil, ex mibˈin tzˈalin, ex manyor bˈiˈẍ.


Derfor bør en af de Mænd, som vare sammen med os i hele den Tid, da den Herre Jesus gik ind og gik ud hos os, 	 Atzin jaˈlin, iteˈxjal tzaluˈn, ayeˈ o chi ten qukˈa tkyaqil qˈij;


Og alt, hvad I begære i Bønnen troende, det skulle I få." 	 Quˈn tkyaqiljo kxel kyqanin toj naˈj Dios tukˈa kynimbˈila, ok ktzajil qˈoˈn.


Og de, som ledsagede Paulus, førte ham lige til Athen; og efter at have fået det Bud med til Silas og Timotheus, at de snarest muligt skulde komme til ham, droge de bort. 	 Ayetzin kyeˈ i xiˈ waˈbˈilte Pabl, i kaninx kyeˈ tzmax toj tnam te Atenas. Me liwey, i meltzˈaj Berea tukˈa tqanil te Silas ex te Timotey, qa il tiˈj tuˈn kykanin Atenas liwey wen, a jaˈ taˈyetaq Pabl.


Sandelig, siger jeg eder, denne Slægt skal ingenlunde forgå, førend alle disse ting ere skete 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, a naˈmxtaq kybˈaj kyimxjal, a iteˈ tojjo tqˈijil jaˈlin, aj t‑xi xkyejo jniˈ luˈn.


Vær velvillig mod din Modpart uden Tøven, medens du er med ham på Vejen, for at Modparten ikke skal overgive dig til Dommeren, og Dommeren til Tjeneren, og du skal kastes i Fængsel. 	 Ikytziˈn, qa at jun taj tuˈn t‑xiˈ patil tey twutz kawil, qˈonka tilil, tuˈn tkyija toj wen tukˈa axsa toj bˈe, tuˈntzin mi txi qˈiˈn tuˈn twutz kawil. Quˈn qa mina, kxel qˈoˈn toj kyqˈobˈ xqˈuqil, tuˈn tkux jpuˈn toj tze.


"Lovet være Herren, Israels Gud! thi han har besøgt og forløst sit Folk 	 Kyˈiwlinxixjo tbˈi Dios te Israel, a tAjaw Tkyaqil, quˈn ma tzul klol teˈ Ttanim.


Thi enhver, som har, ham skal der gives, og han skal få Overflod; men den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har. 	 Quˈn ankyeˈ at nim te, ex kyjaˈ kxele txqantl teˈ, tuˈn mi bˈajix. Me anteˈ, a ntiˈ at te, majxpeˈ tal chˈinl at te, k‑elil qˈiyit.


Og noget faldt i den gode Jord, og det voksede op og bar hundrede Fold Frugt." Da han sagde dette, råbte han: "Den, som har Øren at høre med, han høre!" 	 Me at txqantl pon chitj tojjo tbˈanil txˈotxˈ. Tbˈanilpen chˈiˈye teˈ, ex nimxjo twutz kyij, bˈalaqa junjunchaq jweˈ kˈal twutzjo junjun ijaj. Tbˈajlinxitzin tqˈmaˈn Jesúsjo techil lo, jawtzin yolin juntl majl kujxix wen. Chiˈ kyjaluˈn: Ankye taj tuˈn tkubˈ tbˈiˈn nyola, in tkubˈ tbˈiˈntz, tuˈntzintla tkubˈ tbˈinchin.


Seks Dage før Påske kom Jesus nu til Bethania, hvor Lazarus boede, han, som Jesus havde oprejst fra de døde. 	 Noq qaq qˈijtaq tuˈn tpon kanin nintz qˈij te Xjan Qˈij. Bˈeˈx xiˈ Jesús toj kojbˈil Betania, a jaˈ najletaq Lázaro, a otaq jaw anqˈintl tuˈn Jesús toj kyime.


og Skylregnen faldt, og Floderne kom, og Vindene blæste og sloge imod dette Hus, og det faldt ikke; thi det var grundfæstet på Klippen. 	 Tej ttzaj jbˈal, chˈiy nim aˈ tiˈjile, ex tzaj txqan kyqˈiqˈ tiˈj. Me mix yekchix, quˈn tuˈn tjaw tqˈuqil abˈj kujxix.


Thi I have ført disse Mænd hid, som hverken er Tempelranere eller bespotte eders Gudinde. 	 Quˈn aye xjal, a ma chi ul kyiˈn tzaluˈn, nya ma chi jaw yolbˈin kyeˈ tiˈj qdios ex tiˈjjo ja te naˈbˈlte.


Men Jesus vendte sig om, og da han så hende, sagde han: "Datter! vær frimodig, din Tro har frelst dig." Og Kvinden blev frelst fra den samme Time. 	 Aj meltzˈaj Jesús tiˈjxi, atzin teˈ tlon teˈ qya, xi tqˈmaˈn te: Nkˈwal, noq tuˈn tnimbˈila wiˈja, ma qˈanita jaˈlin. Texjo paq, bˈeˈx weˈ tej qya.


ikke som den Pagt, jeg gjorde med deres Fædre på den Dag, da jeg tog dem ved Hånden for at føre dem ud af Ægyptens Land; thi de bleve ikke i min Pagt, og jeg brød mig ikke om dem, siger Herren. 	 Me atzin akˈaj tumil mikyxiˈ tzeˈnku bˈant tiˈj wuˈn te tnejil, kyukˈa ojtxe kyxeˈchila, tej kyetz nxkoˈn toj txˈotxˈ Egipto. Me mix japine kyuˈnxjal tzeˈnku kyij bˈant tiˈj wuˈn kyukˈa. Tuˈntziˈn, o chi kyij ntzaqpiˈn, chitzin Diosjo.


Da dette var sket, kom også de andre på Øen, som havde Sygdomme, til ham og bleve helbredte. 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx i bˈijte kyuˈn txqantl yabˈ, a iteˈtaq tojjo txˈotxˈ antza, ex i tzaj kyej yabˈ anetziˈn, ex ikyxjo, bˈeˈx i qˈanit.


for at æde Kød af Konger og Kød af Krigsøverster og Kød af vældige og Kød af Heste og af dem, som sidde på dem, og Kød af alle, både frie og Trælle, små og store. 	 tuˈntzintla kywaˈn kychibˈjil nmaq kawil, ex jniˈ nejinel kye xoˈl qˈaqˈ, ex kye ichin nimxix kyipin, ex kychibˈjil chej kyukˈaxjo iteˈkx chejil kyibˈaj, ex kychibˈjil tkyaqilxjal, exla qa aqˈnil mo tajaw aqˈuntl, mo qa nmaq xjal mo minaj.


Men Skaren truede dem, at de skulde tie; men de råbte endnu stærkere og sagde: "Herre, forbarm dig over os, du Davids Søn!" 	 Me bˈeˈx i ok iˈlin kyuˈn jniˈ xjal, tuˈn nchi ẍchˈin. Me ayetzin kyeˈ moẍ, noqx kyja i jawe ẍchˈin kujxix: Tata, ay tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja qiˈja.


På hin dag gik Jesus ud af Huset og satte sig ved Søen. 	 Ax qˈijjo tetz Jesús tojjo ja, ex kubˈ qe ttzi nijabˈ.


Johannes's Dåb, hvorfra var den? Fra Himmelen eller fra Mennesker?" Men de tænkte ved sig selv og sagde: "Sige vi: Fra Himmelen, da vil han sige til os: Hvorfor troede I ham da ikke? 	 ¿Ankye tzaj chqˈoˈnte qtzan Juan tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ? ¿Apela Dios, mo noq ayexjal? Bˈeˈx i bˈaj jaw yolin kyxolx, ex kyqˈma: Qa ma txi qqˈmaˈn a Dios, bˈeˈx ktzajil tqˈmaˈn qe, ¿Tin quˈn mi nxi kynimintza? chilaˈ.


Judas, Jakobs Søn, og Judas Iskariot, som blev Forræder. 	 majqexl Judas, a titzˈin Santyaw; exsin Judas Iscariot, a ok meltzˈaj tiˈj Jesús.


Derfor gav Gud dem hen i vanærende Lidenskaber; thi både deres Kvinder ombyttede den naturlige Omgang med den unaturlige, 	 Tuˈnpetziˈn, ax Dios ma kyij tzaqpinkye tojjo kyachbˈil te txˈixwejil. Majqexpeˈ qya kyij kytzaqpiˈn kymujbˈil kyibˈ tukˈa kychmil, noq tuˈn kykubˈ kẍe tukˈa juntl qya nyakuj ichinqe, tuˈn kybˈinchin tkyaqil wiq kyˈaˈjin.


Men Ånden siger klarlig, at i kommende Tider ville nogle falde fra Troen, idet de agte på forførende Ånder og på Dæmoners Lærdomme, 	 Twutzxix ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan, qa aj chˈixtaq tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, at junjun kyjel ttzaqpiˈn tnimbˈil, tuˈn t‑xi lipe kyiˈj taqˈnil tajaw il, tukˈa kyxnaqˈtzbˈil, a noq te sbˈuˈbˈl.


Og de kom til Johannes og sagde til ham: "Rabbi! han, som var hos dig hinsides Jordan, han, hvem du gav Vidnesbyrd, se, han døber, og alle komme til ham." 	 I ul t‑xnaqˈtzbˈin Juan tukˈa, ex xi kyqˈmaˈn te: ¡Xnaqˈtzil, kaˈyinxa! A xjal at tukˈiy jlajxi Nim Aˈ Jordán, aj tqˈmay qeˈy qa wen; nimxjal nchi kuˈx tqˈoˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ex tkyaqilxjal ma cheˈx lipe tiˈj. Ajo lo nya wen toj qwutza.


i Forfølgelser, i Lidelser, sådanne, som ere komne over mig i Antiokia, i Ikonium, i Lystra, sådanne Forfølgelser, som jeg har udstået, og Herren har friet mig ud af dem alle. 	 twutz tkyaqiljo nya bˈaˈn ex jniˈ yajbˈil s‑ul kanin wiˈja kyuˈnxjal. Ojtzqiˈnl tuˈn, tiˈ s‑ikyˈx wiˈja kyojjo tnam Antyokiy, a Iconio ex Listra. Me toj tkyaqiljo luˈn, ma chin kleta tuˈn qAjaw Jesús.


Og det skete på en af de Dage, medens han lærte folket i Helligdommen og forkyndte Evangeliet, da trådte Ypperstepræsterne og de skriftkloge tillige med de Ældste hen til ham. 	 Jun maj, tej tzuntaq nxnaqˈtzin Jesús kyexjal toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex tzuntaq nxi tchikyˈbˈiˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil; i pon kanin kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, junx kyukˈa jniˈ nejinel kyxolxjal,


Salige ere de, som ere forfulgte for Retfærdigheds Skyld, thi Himmeriges Rige er deres. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ n‑ikyˈx yajbˈil kyuˈn, noq tuˈn nkubˈ kybˈinchin a tzˈaqle, a tzeˈnku taj Dios, quˈn at kyoklin tiˈj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj.


Forehold dem også dette, for at de må være ulastelige. 	 Qˈmanxa kye nimil tkyaqiljo luˈn, tuˈntzin mi chi yolbˈajtz kyuˈnxjal.


i Møje og Anstrengelse, ofte i Nattevågen, i Hunger og Tørst, ofte i Faste, i Kulde og Nøgenhed; 	 Ex nimxix ma chin aqˈniˈn tukˈa sikytlin toj taqˈin qMan. Ex nimku maj, mi nchin ktaˈn, ex ma tzikyˈx waˈyaj ex kˈwaj wuˈn. Ex nimku maj o kubˈ npaˈn waˈyaj tuˈn woka toj naˈj Dios, ex o tzikyˈx cheˈw wuˈn, ex ntiˈtaq nxbˈaliˈn.


Men dette er Lignelsen: Sæden er Guds Ord. 	 Ajo techil, a ma bˈaj qˈmet, antza nyoline teˈ tiˈjjo Tyol qMan Dios.


og de skulle kaste dem i Ildovnen; der skal være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 Ex kchi okix toj jun patbˈil ma tij, ja njuline qˈaqˈ wen, ex antza okx chi juˈchˈilx kyste tuˈn kyixkˈoj, a mix kbˈajilx.


Men Ananias gik hen og kom ind i Huset og lagde Hænderne på ham og sagde: "Saul, Broder! Herren har sendt mig, den Jesus, der viste sig for dig på Vejen, ad hvilken du kom, for at du skal blive seende igen og fyldes med den Helligånd." 	 Xitzin Ananíastz tojjo ja, jaˈ taˈyetaq Saulo. Tej tokx, i kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈaj, ex xi tqˈmaˈn: Ay, werman Saulo, ate Jesús, a tAjaw Tkyaqil, aj s‑ok tyekˈin tibˈ tey toj bˈe, teˈ tuˈntaq ttzaja; atzin saj chqˈoˈn wejiˈy, tuˈn tbˈant tkaˈyin juntl majla, ex tuˈn tnoj tanmiˈn tukˈa Xewbˈaj Xjan.


Solen skal forvandles til Mørke og Månen til Blod, førend Herrens store og herlige Dag kommer. 	 Atzin twutz kyaˈj, ok k‑okil naj tqan qˈij, ex k‑elil kyaqix twutz yaye, ikyx tzeˈnku chikyˈ; chˈixtaqtzin tul kanin qˈij te tulil juntl majl qAjaw. Nimx tokliˈn qˈij anetziˈn te bˈisbˈajil, ex ok kqoptzˈajil tipin Dios.


Og han siger til dem: "Fatte I ikke denne Lignelse? Hvorledes ville I da forstå alle de andre Lignelser? 	 Xi tqˈmaˈn Jesús: ¿Minatzin n‑el kynikyˈa te techil nkubˈ nqˈoˈn tiˈj awal triy? ¿Tzeˈntzila ttentz, aj tel kynikyˈa te txqantl techil?


Men han førte dem ud til hen imod Bethania, og han opløftede sine Hænder og velsignede dem. 	 Tbˈajlinxitziˈn lo, i tzaj tkleˈn Jesús najchaq chˈintl tkˈatz tnam, tzmax toj Betania. I jawtzin tiˈn Jesús tqˈobˈ twutz kyaˈj, exsin i kubˈ tkyˈiwliˈntz.


Vogt på den skønne betroede Skat ved den Helligånd, som bor i os. 	 Ex tukˈa onbˈil tuˈn Xewbˈaj Xjan toj qanmin, niminkutzinjiy tbˈanil xnaqˈtzbˈil, a ma kyij woqxeniˈn teˈy.


For øvrigt bliver stærke i Herren og i hans Styrkes Vælde! 	 Atzin jaˈlin, kykujsim kyibˈa tuˈnjo kymujbˈil kyibˈa tukˈa qAjaw, ex tuˈn nimxix tipin.


Men fra Milet sendte han Bud til Efesus og lod Menighedens Ældste kalde til sig. 	 Tej attaq Pabl toj tnam te Mileto, i tzaj tqˈolbˈinjo jniˈ nejinel kyxol Ttanim Dios toj Éfeso.


Det, som var fra Begyndelsen, det, vi have hørt, det, vi have set med vore Øjne, det, vi skuede og vore Hænder følte på, nemlig om Livets Ord; - 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy luˈn kyiˈjjo a noq attaql, teˈ naˈmxtaq tkubˈ xkye tkyaqil, a Yol te Chwinqil, a o tzˈok qbˈiˈn, ex a o tzˈok qkaˈyiˈn kyuˈn qwutza, ex a o tzˈok qmikoˈn kyuˈn qqˈobˈa.


Derfor er heller ikke den første bleven indviet uden Blod 	 Ex ikytzin tten ojtxe. Tuˈnpetzintzjo, tej tbˈantjo tnejil tumil ojtxe tuˈn Moisés, iltaq tiˈj tuˈn tkyim jun aluˈmj, ex tuˈn tel tchkyˈel.


Sandelig, siger jeg eder, hvor som helst i hele Verden dette Evangelium bliver prædiket, skal også det, som hun har gjort, omtales til hendes Ihukommelse." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, jaˈchaqx kubˈ yolit teˈ Tbˈanil Tqanil wiˈja tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex kˈwel yolitjo ma kubˈ tbˈinchin qya wiˈja te jun naˈbˈl tejo qya lo.


Men da Køgemesteren smagte Vandet, som var blevet Vin, og ikke vidste, hvorfra det kom (men Tjenerne, som havde øst Vandet, vidste det), kalder Køgemesteren på Brudgommen og siger til ham: 	 Ex atzin teˈ tnejil nukˈil kubˈ nikyˈbˈin teˈ aˈ, a otaq tzˈok te vin, ntiˈ bˈiˈn tuˈn jaˈ otaq tzaje, me ayetzin kye sipil bˈintaql kye kyuˈn, quˈn o kyli kyeˈ jaˈ otaq chi meltzˈaje kyeˈ qˈaˈyil. Ex atzinj tnejil nukˈil te mejebˈlin, tzaj ttxkoˈn chmilbˈaj, a tzmataq njaw meje,


Og han så op og sagde: "Jeg ser Menneskene; thi jeg ser noget ligesom Træer gå omkring." 	 Bˈeˈx i jqet chˈin twutzjo moẍ, ex tqˈma: Ma bˈant chˈin we nkaˈyin, me noq chˈin, quˈn ayetziˈn ichin ncheˈx nkaˈyiˈn nyakuj tzeqe nchi bˈet.


og de sagde til Bjergene og Klipperne: Falder over os og skjuler os for Hans Åsyn, som sidder på Tronen, og for Lammets Vrede! 	 Ex xi kyqˈmaˈn kye wutz ex kye piky: Ku kytzaj tzˈaqa qibˈaja, tuˈn qewita kyuˈn twutzjo ajo qˈuqle toj qˈuqbˈil toj kyaˈj, ex twutzjo tyabˈ twiˈ tal Tal rit.


Thi der er Gildinger, som ere fødte således fra Moders Liv; og der er Gildinger, som ere gildede af Mennesker; og der er Gildinger, som have gildet sig selv for Himmeriges Riges Skyld. Den, som kan rumme det, han rumme det!" 	 Quˈn ilaˈku tumil, tiquˈn nlay meje jun ichin: At junjun, titzˈjlinxjo ikyjo; at junjuntl noq kyuˈnxjal; ex at junjuntl ma txi kyqˈoˈn kyibˈ, tuˈn mi chi mejeye noq tuˈn tpajjo ma txi kyqˈoˈnx kyibˈ tukˈa tkyaqil kyanmin toj aqˈuntl te Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj. Qa at jun aku bˈantjo ikyjo tuˈn, bˈaˈn tuˈn tkubˈ tbˈinchin.


Men da de havde vidnet og talt Herrens Ord, vendte de tilbage til Jerusalem, og de forkyndte Evangeliet i mange af Samaritanernes Landsbyer. 	 Tej tbˈaj kyqˈmaˈn tsanjil Tyol Dios junx tukˈaˈ otaq tzikyˈx kyiˈj, oktzin tentz qˈmalte Tbˈanil Tqanil toj tkyaqil txˈotxˈ te Samaria. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx i meltzˈaj Jerusalén.


Salige ere de, som hungre og tørste efter Retfærdigheden, thi de skulle mættes. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ kyajxix tuˈn kybˈinchin a taj qMan Dios, quˈn axte Dios ktzajil oninkye tuˈn tbˈant kyuˈn.


Men jeg siger eder, fra nu af skal jeg ingenlunde drikke af denne Vintræets Frugt indtil den Dag, da jeg skal drikke den ny med eder i min Faders Rige." 	 Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mi chin kˈwaˈntla tiˈjjo kˈwabˈj luˈn tzmaxiˈ aj qkˈwan junx kyukˈiy tzma toj Tkawbˈil nMaˈn toj kyaˈj.


Men det var Maria Magdalene og Johanna og Maria, Jakobs Moder, og de øvrige Kvinder med dem; de sagde Apostlene disse Ting. 	 Ate Mariy, aj Xleˈn; Juana; Mariy, a tnana Santyaw; exqetzintljo txqantl qya, ayetzin i xi qˈinte tqaniljo kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin Jesús.


Hvem er skrøbelig, uden at også jeg er det? hvem bliver forarget, uden at det brænder i mig? 	 Qa at jun nimil xkubˈ numj, tzunx nchin bˈisiˈn tiˈj; ex qa at jun xjal nkubˈ tzˈaq toj tnimbˈil noq tuˈn tpaj juntl, bˈeˈx ntzaj nqˈoja tiˈj.


Og straks tørredes hendes Blods Kilde, og hun mærkede i sit Legeme, at hun var bleven helbredt fra sin Plage. 	 texjo paq, bˈeˈx tnaˈn qa otaq tzˈel weˈ.


Men Maria gemte alle disse Ord og overvejede dem i sit Hjerte. 	 Ante Mariy mix jaw yoline; noq kubˈ tbˈisin tkyaqiljo nkyqˈmaˈntaq.


Men da Frugttiden nærmede sig, sendte han sine Tjenere til Vingårdsmændene for at få dens Frugter. 	 Me atzaj teˈ tpon tqˈijil, jaˈ tuˈn tok chmete twutz awal, i xi tchqˈoˈn junjun taqˈnil qanil teˈ manbˈil ttxˈotxˈ.


han, som friede os ud af så stor en Dødsfare og vil fri os, til hvem vi have sat vort Håb, at han også fremdeles vil fri os, 	 Me ax te Dios ma klon qey te kyimin toj Asia, ex nqo tkloˈn jaˈlin, ex ma qe qkˈuˈja tiˈj, qa kukx qo kletiljiˈy tuˈn,


Og han tog en Kalk, takkede og sagde: "Tager dette, og deler det imellem eder! 	 Ex jaw ttzyuˈn Jesús jun tkˈwel vin. Atzaj teˈ tbˈaj qˈon chjonte te Dios tiˈj, xi tqˈmaˈ kyjaluˈn: Kytzyunxjiˈy lo, exsin kysipinxa kyxoliliy;


Og det skete, da Englene vare farne fra dem til Himmelen, sagde Hyrderne til hverandre: "Lader os dog gå til Bethlehem og se dette, som er sket, hvilket Herren har kundgjort os." 	 Teˈ kyaj angel toj kyaˈj, ayetziˈn kyikˈlel i bˈaj jaw yolin kyxolile ex kyqˈma: Qoˈqe Belén lol teˈ ma bˈaj, a ma tzaj tqˈmaˈn Dios qe.


- til Timotheus, sit elskede Barn: Nåde, Barmhjertighed og Fred fra Gud Fader og Kristus Jesus, vor Herre! 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj lo tey, a ay Timotey, nyakuj nkˈwala, kˈuˈjlinxixa wuˈn. Noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil, ex qˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ex jun nukˈbˈil toj tkyaqil tibˈaja.


og de skulle vende Ørene fra Sandheden og vende sig hen til Fablerne. 	 Ex kxel kymeltzˈin kyiˈj teˈ xnaqˈtzbˈil twutzxix, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn ambˈil teˈ xnaqˈtzbˈil, a tzajnin te ojtxe, a ntiˈ tajbˈin.


Du må heller ikke sværge ved dit Hoved, thi du kan ikke gøre et eneste Hår hvidt eller sort. 	 Ex mi kubˈ kyqˈmaˈn jun kyyola, tiˈj tsaqil kywiˈy, quˈn nlay saqix mo qˈaqix jun tsmal kywiˈy kyuˈnxa.


Thi dem, som ere lige ved at undslippe fra dem, der vandre i Vildfarelse, løkke de i Kødets Begæringer ved Uterligheder, idet de tale Tomheds overmodige Ord 	 Quˈn nchi yolin tukˈa jun yol tbˈanilx, noq tuˈn kynimsin kyibˈ, me ntiˈ tajbˈin kyxnaqˈtzbˈil. Quˈn noq kyuˈn kytzeq ex jniˈ achbˈil, a ntqanin kyxmilil, kyaj tuˈn kyxmoxin kyiˈjxjal, a nya kujqe toj kynimbˈil, ayeˈ tzmaqe n‑el kypaˈn kyibˈ kyiˈjjo bˈinchil il.


men også for vor Skyld, hvem det skal tilregnes, os, som tro på ham, der oprejste Jesus, vor Herre, fra de døde, 	 qalaˈ ikyxjo te qe, qa ma qo nimin tiˈjjo Dios, a jaw anqˈsinte juntl majl qAjaw Jesús kyxol kyimnin.


og Marken er Verden, og den gode Sæd er Rigets Børn, men Ugræsset er den Ondes Børn, 	 Ante txˈotxˈ ayetziˈn xjal tkyaqil. Atzin triy, ayetziˈn nimil tiˈj Tyol Dios. Ex atziˈn kˈul, ayetziˈn xjal nya nimil, ayeˈ ncheˈx lipe tiˈj tajaw il.


Men dersom vi vandre i Lyset, ligesom han er i Lyset, have vi Samfund med hverandre,og Jesu, hans Søns, Blod renser os fra al Synd. 	 Me qatzin nqo bˈet toj spikyˈin, tuˈn qbˈinchin wen, tzeˈnkuxjo te Dios, a spikyˈin, attzin qmujbˈil qibˈtz qxolx qkyaqilx, quˈn oˈkx tchkyˈel Jesús n‑el ttxjoˈn tkyaqiljo il.


Således skal det gå til ved Verdens Ende. Englene skulle gå ud og skille de onde fra de retfærdige 	 Ikytzin kbˈajiljo, aj tjapin bˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Kchi elitz t‑angel Dios paˈl kyeˈ nya wenqe kyiˈjjo a wen.


Jeg har glædet mig meget over, at jeg har fundet Børn af dig, som vandre i Sandhed, efter det Bud, vi fik af Faderen. 	 Nimx jun tzaljbˈil toj wanmiˈn, quˈn at junjun kyxola, aye nchi bˈet toj tumil, a twutzxix toj kychwinqil, a ikyxjo tzeˈnkuˈ xkyij tqˈmaˈn Dios.


Jesus siger til ham: "Gå bort, din Søn lever." Og Manden troede det Ord, som Jesus sagde til ham, og gik bort. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús te: Kux tzˈaja tjaˈy. Lu te tkˈwal itzˈ. Ma tzul Dios te. Ex bˈeˈx xi tnimin tej ichin tyol Jesús, ex bˈeˈx aj.


Men da Skarerne fik det at vide, fulgte de efter ham; og han tog imod dem og talte til dem om Guds Rige og helbredte dem, som trængte til Lægedom. 	 Me atzaj teˈ kybˈinte txqantl xjal, qa otaq cheˈx Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tzma Betsaida, bˈeˈxsin i xi lipetz kyiˈj. I kubˈ tziyin tuˈn Jesús tej kykanin; xi chikyˈbˈin Tkawbˈil qMan Dios kye, ex i kubˈ tqˈanin jniˈ yabˈ.


"Se, Jomfruen skal blive frugtsommelig og føde en Søn, og man skal kalde hans Navn Immanuel", hvilket er udlagt: Gud med os. 	 Jun tal txin, a naˈmxtaq tlonte ichin, ex tzul itzˈje jun tal tal qˈa. Ex k‑okil juntl tbˈi Emanuel, a ntqˈmaˈn qa Dios qukˈa.


Der er jo skrevet, at Abraham havde to Sønner, en med Tjenestekvinden og en med den frie Kvinde. 	 Quˈn tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios, qa a Abraham, a ojtxe qxeˈchil, ul kabˈe tkˈwal, jun tiˈj Agar, a qya noq ok te jun taqˈnil te jun majx, ex juntl tiˈj Sara, a t‑xuˈjilkuxix.


Han sagde altså til de Skarer, som gik ud for at døbes af ham: "I Øgleunger! hvem har lært eder at fly fra den kommende Vrede? 	 Atzaj teˈ kyetzxjal tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tuˈn Juan, xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Ntiˈx kyeˈ kyajbˈin, ikyqexjiy tzeˈnku jun chˈuq maˈ kan. ¿Ma noqtzin tuˈnjo jawsbˈil aˈ, aku chi kleta toj tyabˈ twiˈ Dios kujxix wen, a chˈix tul kanin?


Og Faderen, som sendte mig, han har vidnet om mig. I have aldrig hverken hørt hans Røst eller set hans skikkelse, 	 Ex ikyx te qMan Diosjo, a tzaj chqˈon weˈy, ntzaj tqˈoˈn kujsil weˈy qa twutzxix nyola, me naˈmx kybˈintiˈy nipela jun maj tqˈajqˈojil twiˈ, ex naˈm kylontiy tzeˈn iky kaˈyin.


til Pris for sin Nådes Herlighed, som han benådede os med i den elskede, 	 Tuˈnpetziˈn, kukx qo nimsin tbˈi qMan Dios tuˈn tbˈanilxix t‑xtalbˈil, a ma tzaj toyin qe, noq tuˈn Tkˈwal, a kˈuˈjlinxix tuˈn.


Men de sagde til dem, ligesom Jesus havde sagt, og de tilstedte dem det. 	 Xi kyqˈmaˈntz tzeˈnkuxjo otaq txi tqˈmaˈn Jesús kye. Bˈeˈxsin tzaj kytzaqpiˈntz. Exsin tzaj kyiˈntzjo tal bur.


En har Tro til at spise alt; men den skrøbelige spiser kun Urter. 	 Jun techil: At junjun nimil qa ntiˈ tkyˈi te te, tuˈn t‑xi tchyoˈn tkyaqil tiˈ, me at junjuntl toj tnimbˈil qa noq itzaj bˈaˈn txi tchyoˈn.


Men det sjælelige Menneske tager ikke imod de Ting, som høre Guds Ånd til; thi de ere ham en Dårskab, og han kan ikke erkende dem, thi de bedømmes åndeligt. 	 Me qa ntiˈ Xewbˈaj Xjan toj tanmin jun xjal, nlay txi tnimiˈn a tzajnin te Xewbˈaj Xjan, quˈn ntiˈ tajbˈin toj twutz. Ex nlay tzˈel tnikyˈ te, quˈn noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, aku tzˈel pjete.


Og enhver, som taler et Ord imod Menneskesønnen, ham skal det forlades; men den, som har talt bespotteligt imod den Helligånd, ham skal det ikke forlades. 	 Ex qa at jun xjal xjaw yolbˈin wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, okpe kˈwel najsin teˈ til tuˈn Dios, qa ma tzˈajtz tiˈj tanmin tiˈjjo til. Me anteˈ, a k‑elil ikyˈin te Xewbˈaj Xjan, nlayxpen kubˈ najsit teˈ til.


"Jeg vil forhøre dig, når også dine Anklagere komme til Stede." Og han bød, at han skulde holdes bevogtet i Herodes's Borg. 	 xitzin tqˈmaˈn: Kˈaˈ kubˈ nbˈiˈn tzmaxi aj kyuljo a nchi stzˈimin tiˈja. Texjo or anetziˈn, bˈeˈx xi tqˈmaˈn, tuˈn tkubˈ xqˈuqit Pabl tojjo ja, jaˈ nkawinetaq Herodes.


Og de komme til Jesus og se den besatte, ham, som havde haft Legionen, sidde påklædt og ved Samling, og de frygtede. 	 Ex atziˈn teˈ kykanin tkˈatz Jesús, iwlej ichin kyuˈn, aj otaq chi etz taqˈnil tajaw il toj tanmin. Atzaj ichin anetziˈn qˈuqletaq t‑xe tqan Jesús; iteˈktaq t‑xbˈalin, ex otaq tzul spikyˈeˈ toj twutz. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj kyej xjal kyxobˈil.


men oven over den var Herlighedens Keruber, som overskyggede Nådestolen, hvorom der nu ikke skal tales enkeltvis. 	 Ex tibˈajjo kax tkubˈtaq kabˈe kyilbˈiyil tzeˈnku angel, kerubim kybˈi, ayeˈ yekˈbˈilte tqoptzˈajiyil Dios. Ex tibˈajtaqjo kax likyˈintaq kyxikyˈjo kerubim; antza xi tqˈoˈn tnejilxix pale tchkyˈel aluˈmj te najsbˈil kyilxjal. Quˈn antza taˈyetaq tipin Dios. Me toj tkyaqiljo luˈn, nya il tiˈj tuˈn qyolinl tibˈaj jaˈlin.


Befal derfor, at Graven skal sikkert bevogtes indtil den tredje Dag, for at ikke hans Disciple skulle komme og stjæle ham og sige til Folket: "Han er oprejst fra de døde; og da vil den sidste Forførelse blive værre end den første," 	 Tuˈnpetziˈn, aj tjapin oxe qˈij, kyjpunkxixjiˈy ttzi jul wen, quˈn noq chi uljo t‑xnaqˈtzbˈin qnikyˈin elqˈil teˈ t‑xmilil, tuˈn tkubˈ kyqˈmaˈntz kyexjal, qa ma jatz anqˈintl juntl majl. Quˈn apen sbˈubˈljo nimxixtl tzeˈnku tnejil.


Johannes svarede dem og sagde: "Jeg døber med Vand; midt iblandt eder står den, I ikke kende, 	 I xi ttzaqˈwin Juan: Ma chi kuˈxxjal toj aˈ wuˈn, te jawsbˈil aˈ, me at juntl kyxola, a mi ojtzqiˈn kyuˈn,


Jesus siger til dem: "Fylder Vandkarrene med Vand; " og de fyldte dem indtil det øverste. 	 Bˈeˈx xi tqˈmaˈn Jesús kyeˈ nchi sipintaq: Kynojsinqekuxjiˈy ẍoqˈ tukˈa aˈ. Ex i bˈaj noj kyuˈn wen.


Da svarede Jøderne og sagde til ham: "Hvad viser du os for et Tegn, efterdi du gør dette?" 	 Bˈeˈxsin xi kyqˈmaˈn Judiy te: ¿Tiˈtzin jun yekˈbˈil kˈwel tqˈoˈn qwutza, qa at tokliˈn tuˈn tkubˈ tbˈinchinjiˈy lo?


og gik ikke heller med Blod af Bukke eller Kalve, men med sit eget Blod een Gang for alle ind i Helligdommen og vandt en evig Forløsning. 	 Quˈn ate Jesús noq jun maj chˈin okx tojjo Najbˈil Xjanxix toj kyaˈj, tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun chojbˈil il twutz Dios. Me atzin chojbˈil il nya kychkyˈel chiv ex wakx, qalaˈ teku tchkyˈel, te chojbˈil qil, ex tuˈn tkanbˈit kychwinqil kykyaqil xjal te jun majx, ayeˈ kchi nimil tiˈj.


Det er altså ved den Hjælp, jeg har fået fra Gud, at jeg har stået indtil denne Dag og vidnet både for små og store, idet jeg intet siger ud over det, som både Profeterne og Moses have sagt skulde ske, 	 Me noq tuˈn tmojbˈil qMan Dios, loqin intiˈn tzmax tzaluˈn, ex nchin yolin tiˈj Dios kyukˈa kykyaqiljo nimxix kyoklin, exqetziˈn kyukˈa jniˈ txqantl. Kukx nchin yolinjiˈy, ex ntiˈx chˈin ma tzˈok ntzˈaqtziˈn, tzeˈnku kyij tqˈmaˈn Moisés, a yolil Tyol qMan Dios ojtxe, junx kyukˈa txqantl, a tiˈtaqjo tuˈn tbˈaj:


I derimod ikke således; men den ældste iblandt eder blive som den yngste, og Føreren som den, der tjener. 	 Me ayetzin kyeˈ, mina chi ok kyeˈ ikyjo. Quˈn alkyeˈ nim chˈintl toklin kyxola, il tiˈj tuˈn tok tqˈoˈn tibˈ nyakutlaj jun kuˈxin. Ex alkye teˈ, a ktzajil qˈoˈn toklin te nejinel kyxol txqantl, il tiˈj tuˈn tok tqˈoˈn teˈ tibˈ te aqˈnil.


Og Jesus gik ind i Guds Helligdom og uddrev alle dem, som solgte og købte i Helligdommen, og han væltede Vekselerernes Borde og Duekræmmernes Stole. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, okx Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex i bˈajetz tlajoˈn kykyaqiljo jniˈqe nchi bˈaj kˈayintaq exqetziˈn nchi bˈaj loqˈintaq antza. Ex i bˈaj jaw tpichˈkin jniˈ kymeẍjo jniˈqe nchi bˈaj txˈexbˈintaq kypwaqxjal, ex kykˈaybˈiljo jniˈqe nchi bˈaj kˈayintaq palom.


for at de øvrige af Menneskene skulle søge Herren, og alle Hedningerne, over hvilke mit Navn er nævnet, siger Herren, som gør dette." 	 tuˈntzintla kykyaqilxjo Judiy ex nya Judiyqe, a at kyoklin noq tiˈj tumil nbˈiy, nchi jyon wiˈja, a ayiˈn tAjaw Tkyaqil.


for at gøre Barmhjertighed imod vore Fædre og ihukomme sin hellige Pagt, 	 tuˈn ttzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈjjo qyajil, ex tuˈn mina tzˈel naje toj tkˈuˈj, a tumil xjanxix bˈant tiˈj tuˈn; tuˈn kykyij Ttanim toj wen tukˈa.


Men lad også vore lære at øve gode Gerninger, hvor der er Trang dertil, for at de ikke skulle være uden Frugt. 	 Ex xnaqˈtzinxa kye qukˈa, a nimil, tuˈn tkubˈ kybˈinchin wen, ex tuˈn kyonin kyiˈjjo a ntiˈ at kye, tuˈntzintla kyajbˈinxix kye txqantl.


Er det os tilladt at give Kejseren Skat eller ej?" 	 Tuˈnpetziˈn, ¿Tzeˈntzin chˈin te toj twutz? ¿Wenpela tuˈn t‑xi qchjonjiˈy kˈaybˈil te kawil aj Rom, mo minaj?


Men hvorfor ser du Skæven, som er i din Broders Øje, men Bjælken i dit eget Øje bliver du ikke var? 	 Nya wen tuˈn tyolbˈiˈn tiˈj juntl, quˈn ikytziˈn tzeˈnku jun xjal tokx jun ma tij tze toj twutz, exsin tajtz tuˈn tetz tiˈn jun tal netzˈ tzˈis toj twutz juntl tukˈa. ¿Tzeˈntzin tten tuˈn t‑xi tqˈmaˈn te termana: Yoˈnkutzin nej, tuˈn tetz wiˈn tzˈis toj twutza, ex mi naˈnl te tuˈn, qa at jun ma tij tze tokx toj twutza?


Men på Højtiden plejede Landshøvdingen at løslade Mængden een Fange, hvilken de vilde. 	 Me ante Pilat, a aj kawil, aj tikyˈ junjun Xjan Qˈij, kukx nxi ttzaqpiˈntaq jun xjal, a tkuˈxtaq toj tze. Me nejtaq nxi tqanin alkye kyajxjal tuˈn t‑xi tzaqpet.


Med Nød og næppe sejlede vi der forbi og kom til et Sted, som kaldes "Gode Havne", nær ved Byen Lasæa. 	 Nimx chˈin ikyˈx qiˈja toj qbˈeˈy ttxanila txˈotxˈ. O kanintza tojjo jun najbˈil, Buenos Puertos tbˈi, a nqayin taˈye tkˈatzjo tnam Lasea.


de, som opæde Enkers Huse og på Skrømt bede længe, disse skulle få des hårdere Dom." 	 Me nbˈajel kyelqˈin kyja qya mebˈeqe, a o chi kyim kychmil, ex tkyaqiljo jniˈ at kye, ex tuˈn mina tzˈel kynikyˈtzajil, nchi ok tennaj naˈl Dios nimx tqan. Tuˈntzin ikyjo, okx kychjaˈbˈilx toj qˈaqˈ.


Så tager Judas Vagtafdelingen og Svende fra Ypperstepræsterne og Farisæerne og kommer derhen med Fakler og Lamper og Våben. 	 Tuˈnpetziˈn, kanin Judas tukˈa jun chˈuq xoˈl qˈaqˈ, ex junjun xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios, a chqˈoˈnqe kyuˈn kynejil pale exqetziˈn Parisey; qˈimile kytze, chˈut twiˈ, ex kymachet; ex qˈimile kytzaj ex kykandil njulin wen.


"Sebulons Land og Nafthalis Land langs Søen, Landet hinsides Jordan, Hedningernes Galilæa, 	 Ay, ttxˈotxˈ Zabulón, ex te Neftalí, a tkˈatz Nim Aˈ Jordán, ex jniˈqe iteˈk ttziyile ttxuyil aˈ tojx txˈotxˈ te Galiley, jaˈ najleqe xjal nya Judiyqe.


Ere de ikke alle tjenende Ånder, som udsendes til Hjælp for deres Skyld, der skulle arve Frelse? 	 Qalaqetziˈn kye angel, xewbˈajqe; ex nchi ajbˈin te tsan Dios, ex smaˈnqe tuˈn Dios tuˈn kymojitjo xjal, ayeˈ kchi kletil tuˈn.


Og han sagde til dem: "Hvor I komme ind i et Hus, der skulle I blive, indtil I drage bort fra Stedet. 	 Quˈn aj kykaniˈn qˈmal Tyol Dios toj jun najbˈil, kˈaˈ chi kyija toj jun ja, ajxi kyikyˈa toj juntl najbˈil.


Men man vil sige: Du har Tro, og jeg har Gerninger. Vis mig din Tro uden Gerningerne, og jeg vil af mine Gerninger vise dig Troen. 	 Bˈalaqa at jun aku txi qˈmaˈnte: At te tnimbˈil. Me ayintzin weˈ, at we nbˈinchbˈin toj nnimbˈila. ¿Ma akupela bˈant tyekˈit tnimbˈila, qa mi nkubˈ tbˈinchiˈn? ¡Nlay! Qalatziˈn, kxel nyekˈin weˈ nnimbˈil tuˈn nbˈinchbˈiˈn.


Men går hen og lærer, hvad det vil sige: Jeg har Lyst til Barmhjertighed og ikke til Offer; thi jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere," 	 Tuˈnpetziˈn, kux cheˈxa, ex noqit tzˈel kynikyˈa te t‑xilinjo yol lo toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin wajiˈy, tuˈn tten tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa, ex nya noq tuˈn kyok teˈn patil kychibˈjil aluˈmj te chojbˈil kyila. Tuˈnpetziˈn, chi Jesús, nya ma chin tzaj weˈ txkol kye xjal nbˈaj kubˈ kybˈisin qa bˈaˈn kyten; qalaˈ ayin wejiˈy ma chin tzaj txkolkye, ayeˈ bˈinchil ilqe, ex tuˈn tkubˈ najsit kyil.


og han har sagt mig: "Min Nåde er dig nok; thi Kraften fuldkommes i Magtesløshed." Allerhelst vil jeg derfor rose mig af min Magtesløshed, for at Kristi Kraft kan tage Bolig i mig. 	 me tzaj tqˈmaˈn qAjaw kyjaluˈn: Matxitza nxtalbˈiljiˈy teˈy jaˈlin, quˈn nyekˈitjo wipiˈn, tuˈn ntiˈ tipiˈn kywutzxjal. Tuˈnpetziˈn nchin tzalaja tuˈn ntiˈ wipiˈn, quˈn ikytzin nyekˈineˈ tipin Crist toj nchwinqila.


I den samme Time sagde Jesus til Skarerne: "I ere gåede ud ligesom imod en Røver med Sværd og Knipler for at fange mig. Daglig sad jeg i Helligdommen og lærte, og I grebe mig ikke. 	 Ex bˈeˈx xi tqanin Jesús kye jniˈ xjal: ¿Tiquˈn ma chi ula tukˈa kykxbˈila ex jniˈ kytzeˈy, tuˈn nxi qititiˈn kyuˈn nyakuj jun ileqˈqiˈn toj kywutza? ¿Ma nyatzin nchin xnaqˈtziˈn kyxola toj tnejil ja te naˈbˈl Dios tkyaqil qˈij? ¿Tiquˈn mix in ele qititintza kyuˈn antza?


Men da de skrege og reve Klæderne af sig og kastede Støv op i Luften, 	 Ex i oktzin tentz ẍchˈil, ex xolpil teˈ kytxoˈw, ex jaw kychtoˈn quq toj kyqˈiqˈ.


Og fra Alteret gik en anden Engel ud, som havde Magt over Ilden; og han råbte med høj Røst til den, som havde den skarpe Segl, og sagde: Udsend din skarpe Segl og afskær Druerne af Jordens Vintræ; thi dets Druer ere modne. 	 Ex etz juntl angel twutz t‑altar Dios toj kyaˈj, a nejinel tibˈaj qˈaqˈ, ex tzaj ttxkoˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kuj a angel qˈiˈntaq tsemil, a at tste wen: Qˈinktz tsemila, a at tste wen, ex chmonksjiy tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, a nya nimil, tzeˈnku junjun tqˈobˈ uv, a ma qˈanix.


ikke ophørt at takke for eder, idet jeg ihukommer eder i mine Bønner om, 	 kukx nchin qˈonjiˈy chjonte te Dios kyiˈja, ex kukx nchi tzaj nnaˈnjiˈy toj nnaˈj Diosa.


Mon du er større end vor Fader Jakob, som har givet os Brønden, og han har selv drukket deraf og hans Børn og hans Kvæg?" 	 ¿Ankyenaj te? ¿Ma nimxixnajtzinl te toklin tzeˈnku qtzan qxjalil Jacob, a xkyij qˈon teˈ xoch lo, jaˈ xkˈwaˈne kyukˈa jniˈ tkˈwal majqexjo talin?


således ere vi mange eet Legeme i Kristus, men hver for sig hverandres Lemmer. 	 Ikytzin qteˈn, ma nintz qbˈaj, me ma tzaj qˈoˈn qoklin tuˈn qok te junxchˈin qxmilil, a t‑xmilil Crist.


Men han vilde ikke, men gik hen og kastede ham i Fængsel, indtil han betalte, hvad han var skyldig. 	 Me mix ttziye ikyjo. Bˈeˈx xiku tiˈn, tuˈn tkux jpet toj tze, tzmaxi tuˈn tjatzjo, ajxi tchjet tuˈn tkyaqil.


En Tilsynsmand bør derfor være ulastelig, een Kvindes Mand, ædruelig, sindig, høvisk, gæstfri, dygtig til at lære andre; 	 Me il tiˈj nej tuˈn tbˈet tojxix tumil, tuˈn ntiˈ jun xjal yolbˈin tiˈj, ex junchˈin t‑xuˈjil, jikyinxix toj tchwinqil, ex tzyuˈn tibˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn, ex nkubˈ nimin kyuˈnxjal, bˈaˈn xkˈamin kyiˈjxjal toj tja, at‑xix tnabˈl tuˈn t‑xnaqˈtzin,


Og en Skare sad omkring ham; og de sige til ham: "Se; din Moder og dine; Brødre og dine Søstre ere udenfor og spørge efter dig." 	 Me ayetziˈn xjal qˈuqleqetaq tiˈjile xi kyqˈmaˈn te: Luˈ tnaniy exqetziˈn titzˈin iteˈ peˈn; ma chi ul jyol tey, chi chiˈ.


at vi, friede fra vore Fjenders Hånd, skulde tjene ham uden Frygt, 	 tuˈn qel tkloˈn kye qajqˈoj, ex tuˈn qajbˈin te tukˈa tkyaqil qanmin;


Derfor er Menneskesønnen Herre også over Sabbaten." 	 Tzeˈn nteˈn, ayiˈn Tkˈwal Ichin chqˈoˈnqintza tuˈn Dios kyxola, ex ayiˈn at wokliˈn tibˈajjo qˈij te ajlabˈl, ex ayiˈn kchin qˈmalte qa wen tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ mo qa minaj.


Men jeg sagde: Ingenlunde, Herre! thi aldrig kom noget vanhelligt eller urent i min Mund. 	 Xitzin ntzaqˈwiˈn: Mina, wAjaw, quˈn naˈmx tokx toj ntziˈy jun tiˈla, a nya wen tchyoˈljtz qxola, tzeˈn kyij ttzˈibˈin tojxjo ojtxe qkawbˈila.


Men den, som havde fået de fem Talenter, gik hen og købslog med dem og vandt andre fem Talenter 	 Me ante aqˈnil, a xi ttzyuˈn jweˈ mil pwaq, bˈeˈx kubˈ tqˈoˈn tkˈaẍjil, tuˈn tchˈiy pwaq. Ex bˈeˈx tkanbˈe jweˈtl mil.


og udslettede det imod os rettede Gældsbrev med dets Befalinger, hvilket gik os imod, og han har taget det bort ved at nagle det til Korset; 	 Noq tuˈn tpaj qil, at jun qkˈas twutz Dios, a nqanintaq qiˈj tuˈn qkyim, ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn ojtxe tkawbˈil Dios. Ex ojtxe, iltaq tiˈj tuˈn tkyim jun aj il twutz cruz tjaqˈ jun tuˈjil til, a pejkˈinktaq tibˈaj twiˈ. Me atzin te Jesús, ntiˈ til, me xi tqˈoˈn tibˈ te qxel tuˈn tchjet tkyaqil qil, nyakuj ma tzˈok pejkˈit tuˈjil qil junx tukˈa, tej tkyim twutz cruz tuˈn qpaj.


"Kæmper for at komme ind igennem den snævre Port; thi mange, siger jeg eder, skulle søge at komme ind og ikke formå det. 	 Kyqˈonk kyeˈ tilil tuˈn kyokxa tojjo tal tjpel ja tal muchˈ te chwinqil. Ex twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nimx xjal k‑okil tilil kyuˈn, tuˈn kyokx, me nlay chi okx.


Alle Ting ere blevne til ved det, og uden det blev end ikke een Ting til af det, som er. 	 Noq tuˈn teˈ Yol bˈante tuˈn Dios tkyaqil. Noqit nya Yol bˈinchin teˈ tkyaqil, ntiˈtla te at.


Men alle, som hørte det, forbavsedes og sagde: "Er det ikke ham, som i Jerusalem forfulgte dem, der påkaldte dette Navn, og var kommen hertil for at føre dem bundne til Ypperstepræsterne?" 	 Kykyaqiljo i bˈinte, bˈeˈx i jaw kaˈylaj, ex kyqˈma: ¿Ma nya antej luˈn, a nbˈettaq ikyˈil kye nimil toj Jerusalén, ex kyiˈjjo nchi yolintaq tiˈj tbˈi Jesús? Ex ¿Ma nya axjo ul tzaluˈn tzyulkye nimil ex qˈolkye toj kyqˈobˈ kynejil pale?


Og dersom nogen tager noget bort fra denne Profetis Bogs Ord, da skal Gud tage hans Lod bort fra Livets Træ og fra den hellige Stad, om hvilke der er skrevet i denne Bog. 	 Ex qa at jun s‑el qˈinte jun tiˈ tojjo Tyol Dios tojjo uˈj lo, k‑elil tiˈn Diosjo toklin tiˈjjo Tze te Chwinqil, ex tiˈjjo xjan Tnam, a o kubˈ tzˈibˈit tojjo uˈj lo.


Og da de loddede, fik de tyve Favne, og da de lidt længere fremme atter loddede, fik de femten Favne. 	 Tuˈn ikyjo, kux kymiloˈn jniˈtaq t‑xe ttxuyil aˈ antza, ex te kaˈwnaq vartaq. Kux kymiloˈn juntl majl, tej otaq t‑xi qbˈetiˈn chˈintla, ex oˈkx te lajaj toj kaˈwnaqtaq t‑xe.


Mænd, som have vovet deres Liv for vor Herres Jesu Kristi Navn. 	 quˈn ayetzin kye o txi kyqˈoˈn kyibˈ te kyimin, noq tiˈj tbˈi Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil.


men skønt vi, som I vide, forud havde lidt og vare blevne mishandlede i Filippi, fik vi Frimodighed i vor Gud til at tale Guds Evangelium til eder under megen Kamp. 	 Bˈiˈn kyuˈn qa nimx ma tzikyˈx qiˈja tojjo tnam Filipos, ikyxjo tzeˈnku toj kytanima, a Tesalónica. Me ax Dios saj qˈonte qipiˈn tuˈn mi tzaj qxobˈila, qalaˈ tuˈn t‑xi qqˈmaˈnjiˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil toj tkyaqiljo yasbˈil qeˈy.


Og også Josef gik op fra Galilæa, fra Byen Nazareth til Judæa til Davids By, som kaldes Bethlehem, fordi han var af Davids Hus og Slægt, 	 Tuˈntziˈn, bˈeˈx etz Jse tojjo tnam te Nazaret toj ttxˈotxˈ Galiley, tuˈn t‑xiˈ tzma Belén toj txˈotxˈ te Judey, jaˈ itzˈje qtzan nmaq kawil David, quˈn tiˈj tyajil David tzajnin.


Men han svarede og sagde: "Enhver Plantning, som min himmelske Fader ikke har plantet, skal oprykkes med Rode. 	 Me ante Jesús tzaj ttzaqˈwin qeˈy: Tkyaqil kyxnaqˈtzbˈil Parisey ikyjo tzeˈnku jun wiˈ kˈul, a qa nya nTatiˈy tokx toj kyaˈj, xkux awante. Okla kjawitz xbˈoqit te jun majx tukˈa tkyaqil tlokˈ.


Derfor, Brødre! ere vi ikke Tjenestekvindens Børn, men den frie Kvindes. 	 Ikytzin qe jaˈlin werman; nya albˈajqo teˈ Agar, a noq aqˈnil te jun majx, quˈn mi nqe qkˈuˈj tiˈj, tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil quˈn, tuˈn qklet. Qalaˈ at qchwinqil te jun majx noq tuˈn Tyol Dios bˈantnin tiˈj tuˈn. Tuˈnpetziˈn, ma qo ok albˈaj jaˈlin te Sara, a qya, a at tzaqpibˈl teˈ.


Derfor, når du giver Almisse, må du ikke lade blæse i Basun foran dig, som Hyklerne gøre i Synagogerne og på Gaderne, for at de kunne blive ærede af Menneskene; sandelig, siger jeg eder, de have allerede fået deres Løn. 	 Tuˈnpetziˈn, aj qa ma chi oniˈn kyiˈjjo ntiˈx chˈin at kye, mi kubˈ kybˈinchiˈn noq tuˈn telku kyqanila kyxolilexjal, tzeˈnku nbˈant kyuˈn xmiletzˈ, ayeˈ nimsil kyibˈ, kyojileˈ ja te kˈulbˈil ex kyxolileˈ tnam, noq tuˈn tkubˈ kyyolinku xjal qa tbˈanilqex. Twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa kyinxla chˈin chojbˈiljo ktzajil qˈoˈn tiˈj.


Derpå skulle alle kende, at I ere mine Disciple, om I have indbyrdes Kærlighed." 	 Qa ma tzˈok kykˈuˈjliˈn kyibˈa kyxolxa, kykyaqilx xjal k‑elil kynikyˈ kyiˈja, qa nxnaqˈtzbˈinqiˈy.


Og nogle af dem bleve overbeviste og sluttede sig til Paulus og Silas, og tillige en stor Mængde at de gudfrygtige Grækere og ikke få af de fornemste Kvinder. 	 Tuˈntzintzjo, ilaˈ Judiy, a nchi naˈntaq tbˈi Dios, me naˈmxtaq kynimin, i jaw nimin, junx kyukˈa txqan qya nim kyoklin, ex txqan xjal aj Grecia; ok kymujbˈin kyibˈ tukˈa Pabl ex Silas.


Nu er min Sjæl forfærdet; og hvad skal jeg sige? Fader, frels mig fra denne Time? Dog, derfor er jeg kommen til denne Time. 	 Atziˈn jaˈlin, nimx nchyoˈn wanmiˈn tuˈn nbˈisa. ¿Tiˈtzila kxel nqˈmaˈn? ¿Ma okpela kxel nqˈmaˈn: Tata, chin tkloma, tuˈn mi tzˈikyxe wuˈn tkyaqilxjo kbˈajil wiˈja? ¡Mina! Quˈn tuˈnpen teˈ luˈn ẍin uliy. Qalaˈ kxel nqˈmaˈn:


Derfor er du uden Undskyldning, o Menneske! hvem du end er, som dømmer; thi idet du dømmer den anden, fordømmer du dig selv; thi du, som dømmer, øver det samme. 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈx jun kolbˈil teˈy, qa nyolbˈiˈn tiˈj jun bˈinchil il, ex qa ikyxl tejiy nbˈant tuˈn. Quˈn tibˈajxa kˈwele tzˈaqjo tyola.


men for at vi, Sandheden tro i Kærlighed, skulle i alle Måder opvokse til ham, som er Hovedet, Kristus, 	 Atzin qe, qo yolin tiˈjjo twutzxix tukˈa jun yol te tqˈaqˈbˈil kˈuˈjbˈaj, tuˈntzin qchˈiy toj tkyaqil tumil, mujleqo tukˈa Crist, ajo nejinel tibˈaj Ttanim, a t‑xmilil.


Og de kom og sagde til ham: "Mester! vi vide, at du er sanddru og ikke bryder dig om nogen; thi du ser ikke på Menneskers Person, men lærer Guds Vej i Sandhed. Er det tilladt at give Kejseren Skat eller ej? Skulle vi give eller ikke give?" 	 Teˈ kykanin, xi kyqanin: Ay, xnaqˈtzil, noq samiy, bˈiˈn qe quˈn, qa nyolin te twutzxix, ex nxnaqˈtziˈn noq tiˈjjo tbˈeyil chwinqil tuˈn qxiˈ tukˈa qMan Dios. Ex nya noq lipcheka tiˈjjo nkyqˈmaˈnxjal, ex mi nchi kubˈ tniminjiy aye nim kyoklin, quˈn toj twutza, junx kyoklinxjal kykyaqil. Tuˈnpetziˈn, ¿Wenpela tuˈn t‑xi qchjonjiˈy kˈaybˈil te kawil te Rom, mo minaj? Xi kyqanin ikyjo quˈn kykyˈeˈtaq Parisey tuˈn t‑xi chjet kˈaybˈil, me ayetzin kyukˈa Herodes, kyajtaq. Ikytzin iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ tzˈaq Jesús kyuˈn toj til kywutzjo jun chˈuq xjal lo. Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn te: ¿Okpela kxel qchjoˈntza, mo minaj?


Men Jesus hørte det Ord, som blev sagt, og han siger til Synagogeforstanderen: "Frygt ikke, tro blot!" 	 Me mina, chi Jesúsjo. Xi tqˈmaˈn te Jayr: Mina tzaj xobˈa, noq qek tkˈuˈja wiˈja.


Se, eders Hus lades eder øde! 	 Kykaˈyinktzinjiˈy kynajbˈila kyjel naj te jun majx.


thi det er lettere for en Kamel at gå igennem et Nåleøje end for en rig at gå ind i Guds Rige." 	 Kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy: Akula jun paqx tuˈn tex jun chej toj toyajil jun bˈaq te slepbˈil bˈuˈẍ, tzeˈnku jun qˈinin tuˈn tokx toj Tkawbˈil Dios.


Og han gik bort med ham, og en stor Skare fulgte ham, og de trængte ham. 	 Bˈeˈxsin xi lipe Jesús lolte. Xi lipe txqan xjal tiˈj, me tzunxtaq nbˈaj kylimon kyibˈ tiˈj.


Ere I så uforstandige? ville I, som begyndte i Ånd, nu ende i Kød? 	 Ma ntiˈxsin kynabˈla, a otaq txi xkye tkabˈ chwinqil kyuˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan te tnejil; me atzin jaˈlin, ¿Ma kyajtziˈn tuˈn tjapin bˈajjo kynimbˈila kyuˈnx kyibˈxa?


Jeg byder dig for Guds Åsyn, som holder alle Ting i Live, og for Kristus Jesus, som vidnede den gode Bekendelse for Pontius Pilatus, 	 Kxel woqxeninxixa jaˈlin twutz qMan Dios, a tzaj qˈol chwinqil te tkyaqil, ex twutz Klolqe Jesucrist, a tqˈma te jun yekˈbˈil twutz Poncio Pilat qa twutzxixjo Tyol:


Og I ere opblæste og bleve ikke snarere bedrøvede, for at den, som har gjort denne Gerning, måtte udstødes af eders Midte! 	 Majqexpe kyeˈ, nchi tzalaj, ex njaw kynimin kyibˈa tiˈjjo ikyjo. ¿Nyapetla ma tzaj kybˈisa tuˈn ikyjo? ¿Ex matla tzˈex kylajoˈn kyxola?


Og Mængden gik op og begyndte at bede om, at han vilde gøre for dem, som han plejede. 	 I bˈaj xitzin tiljo jniˈ xjal qˈmalte te Pilat, ex i ok ten qˈmalte te, tuˈn tjatz ttzaqpiˈn jun xjal tzeˈnkuxtaqjo ntene kyuˈn.


Men jeg, Brødre! dersom jeg endnu prædiker Omskærelse, hvor for forfølges jeg da endnu? Så er jo Korsets Forargelse gjort til intet. 	 Atpe junjun n‑el kyyolin, qa nchin xnaqˈtziˈn qa ilxix tiˈj tuˈn tel qitit chˈin qtzˈumil te qechil tuˈn qklet, ex tuˈn tkubˈ qnimin tkyaqil ojtxe kawbˈil. Ayiˈy werman, me noqpetzin iky teˈ, ¿Tiˈtzintla nchi xoˈnitz yol wiˈja? Quˈn ikypetzin kyxnaqˈtzbˈiltzjo. Noqit iky chin xnaqˈtzinjiˈy tzeˈnku kyaj, wenpetzintlatz te kye ikyjo. Quˈn noqpetziˈn iky tetzjo, aku qo klet tuˈn qbˈinchbˈin, a tzeˈnku kyxnaqˈtzin xjal lo, ex ntiˈxitla tajbˈintz jniˈ sikyˈx tuˈn Kolil Jesús, tej tkyim twutz cruz.


Og jeg så et andet Dyr stige op af Jorden, og det havde to Horn ligesom et Lam og talte som en Drage. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn kyjaˈtaq tjatz juntl txuk toj txˈotxˈ. Attaq kabˈe tkach tzeˈnku tkachjo tal tal rit, me ikytzin yoliˈn tzeˈnku ma tij txuk.


Da svarede Paulus: "Hvad gøre I, at I græde og gøre mit Hjerte modløst? thi jeg er rede til ikke alene at bindes, men også at dø i Jerusalem for den Herres Jesu Navns Skyld." 	 Me tzaj ttzaqˈwin Pabl kyjaluˈn: ¿Tiquˈn nchi oqˈa, ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx nchin jaw bˈisiˈn? Qˈoˈnx we wibˈ, nya noq oˈkxjo tuˈn nkubˈ kˈloˈn, qalaˈ ex qa majx tuˈn nkyima toj Jerusalén, noq tuˈn tpajjo nnimbˈila tiˈj Jesús, a tAjaw Tkyaqil, chi Pabl.


Men vi ville ikke, Brødre! at I skulle være uvidende med Hensyn til dem, som sove hen, for at I ikke skulle sørge som de andre, der ikke have Håb. 	 Atzin jaˈlin, erman, qaja tuˈn tel kynikyˈa kyiˈjjo ayeˈ nimil nchi kyim, tuˈntzin mi chi jaw labˈiˈn, tzeˈnqeku txqantl xjal, aye nya nimilqe, aye ntiˈ tqˈuqbˈil kykˈuˈj, tuˈn kylonte kywutz juntl majl.


det vil sige, for sammen at opmuntres hos eder ved hinandens Tro, både eders og min. 	 ex tuˈn qkujsin te qibˈ qxol toj qnimbˈil qkyaqilx.


Hver den, som tror, at Jesus er Kristus, er født af Gud; og hver den, som elsker Faderen, elsker også den, som er født af ham. 	 Kykyaqiljo ayeˈ kchi xel niminte qa a Jesús Kolil, a Crist, a skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios, apente tkˈwal Diosjo. Ex alkye k‑okil kˈuˈjlin te jun manbˈaj, il tiˈj tuˈn kyok tkˈuˈjlin tkˈwaljo manbˈaj anetziˈn.


Derfor er det ikke noget stort, om også hans Tjenere påtage sig Skikkelse som Retfærdigheds Tjenere; men deres Ende skal være efter deres Gerninger. 	 Tuˈnpetziˈn, mi qo jaw kaˈylaj kyuˈn nchi ajbˈin te tajaw il, qa ma tzˈok kyqˈoˈn kyibˈ nyakuj tbˈanilx nbˈant kyuˈn. Me pon jun qˈij, jaˈ ktzajile tkawbˈil Dios kyibˈaj kujxix wen, tzeˈnkuxjo ntqanin kybˈinchbˈin.


Og det skete, da han kom igen, efter at han havde fået Kongemagten, sagde han, at disse Tjenere, hvem han havde givet Pengene, skulde kaldes for ham, for at han kunde få at vide, hvad hver havde vundet. 	 Me bˈeˈx tzaj qˈoˈnx tetz toklin te nmaq kawil, ex bˈeˈx ajtz tuˈn tul kanin toj ttanim. Atzaj teˈ tul, bˈeˈx i tzaj ttxkoˈn ayej aqˈnil, a jaˈ otaq txi tqˈoˈne pwaq, tuˈntzintla tbˈinte jteˈn otaq tkanbˈe junjun.


Men Thomas, hvilket betyder Tvilling, en af de tolv, var ikke hos dem, da Jesus kom. 	 Me ante Tmas, a jun t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, a toktaq tbˈi, Kwaˈch, ntiˈtaq teˈ, teˈ tul Jesús.


Dersom nogen fører andre i Fængsel, han kommer selv i Fængsel; dersom nogen dræber med Sværd, han skal dræbes med Sværd. Her gælder det de helliges Udholdenhed og Tro. 	 Ankye teˈ bˈantnin tiˈj tuˈn tkux jpuˈn toj tze, il tiˈj tuˈn tkux jpuˈn. Ex ankye te bˈantnin tuˈn tkyim tukˈa kxbˈil, il tiˈj tuˈn tkyim. Tuˈnpetziˈn, ankye teˈ, a at toklin te nimil tiˈj Dios, il tiˈj tuˈn tten tipin ex tnimbˈil tiˈj toj tkyaqil.


Endskønt jeg havde meget at skrive til eder, har jeg ikke villet det med Papir og Blæk; men jeg håber at komme til eder og tale mundtligt med eder, for at vor Glæde må være fuldkommen. 	 Nimx weˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy. Me nkyˈeˈy tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn toj uˈj. Quˈn wajkuxixa tuˈn nkaniˈn lol kyeˈy, ex tuˈn qyolin kyukˈiy tuˈntzintla nimxix tzaljbˈil.


Således synes også I vel udvortes retfærdige for Menneskene; men indvortes ere I fulde af Hykleri og Lovløshed. 	 Ikyqetzinjiˈy, quˈn tbˈanilx nbˈant kyuˈn kywutzxjal, me toj kyanmiˈn, nojnin taˈye tukˈa ttzˈilil ex tkyaqil wiq il.


den Ed, som han svor vor Fader Abraham, at han vilde give os, 	 Ex atziˈn bˈant tiˈj tuˈn, ex tqˈma te Abraham, a qxeˈchil kyjaluˈn,


blinde se, og lamme gå, spedalske renses, og døve høre, og døde stå op, og Evangeliet forkyndes for fattige; 	 Aye moẍtaq ma chi kˈant kywutz, aye koxtaq ma chi bˈet, exqetziˈn yabˈqetaq tuˈn nim txˈaˈk, ma chi qˈanit; exqetziˈn ẍoˈrqetaq, ma chi bˈin; exqetziˈn otaq chi kyim, ma chi jaw anqˈin juntl majl. Ex jniˈ kye yaj ma pon Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye.


Men jeg frygter for, at ligesom Slangen bedrog Eva ved sin Træskhed, således skulle eders Tanker fordærves og miste det oprigtige Sindelag over for Kristus. 	 Me atzin jaˈlin, at nxobˈila kyiˈja, quˈn tzeˈnku te Eva, tej tkubˈ sbˈuˈn tuˈn tẍtijil tajaw il, tuˈn tel tiˈjlin Tyol Dios, yaˈj qa iky xbˈaj kyejiˈy, qa chebˈe xtzyet kyxmoxajtza tuˈn, toj jun tumil ala kyela, tuˈn tel txalpaj kynabˈla, ex qa xkyij kytzaqpiˈn tuˈn kyxi lipey tiˈj Crist tukˈa tkyaqil kyanmiˈn.


Dog Visdommen er retfærdiggjort ved alle sine Børn!" 	 Kxel nqˈmaˈn qa atzin k‑elile kynikyˈa tiˈjjo naˈbˈl ntzaj tuˈn Dios tiˈjjo qbˈinchbˈiˈn.


Og hele Judæas Land og alle i Jerusalem gik ud og bleve døbt, af ham i Floden Jordan, idet de bekendte deres Synder 	 Nim xjal aj Judey exsin jniˈ aj Jerusalén i bˈajetz bˈil teˈ tyol Juan. Bˈaj kubˈ kypaˈn kyil, ex i kux tqˈoˈn Juan toj jun nim aˈ, Jordán tbˈi, te jawsbˈil aˈ. Atzin teˈ kyjatz toj aˈ, kubˈ kyyekˈiˈn kynimbˈil tiˈj Dios.


så rejser han sig fra Måltidet og lægger sine Klæder fra sig, og han tog et Linklæde og bandt det om sig. 	 Tuˈnpetziˈn, a tzmataq nqo waˈn, ja weˈks tiˈj meẍ, el tiˈn ttxoˈw, ex ok tbˈaltzˈin jun bˈuˈẍ tiˈj tkˈuˈj,


Derfor ere vi blevne trøstede. Men til vor Trøst kom end yderligere Glæden over Titus's Glæde, fordi hans Ånd har fået Vederkvægelse fra eder alle. 	 Tuˈnpetziˈn, ma chewx qanmiˈn kyuˈn. Me nya oˈkxjo lo, qalaˈ nimx nqo tzalaja tuˈn ma kanin Tito qukˈiˈy tukˈa tqanil, qa ma nimsit tkˈuˈj kyuˈn tukˈa nim tzaljbˈil, tej xten kyxola.


og findes i ham, så jeg ikke har min Retfærdighed, den af Loven, men den ved Tro på Kristus, Retfærdigheden fra Gud på Grundlag af Troen, 	 Ex tzunx nchin tzalajxa, quˈn tuˈn junx nmujbˈil wibˈa, ex nchin bˈeta junx tukˈa. Nya waja txi nqˈmaˈn, qa tuˈn nnimbˈila tiˈj tkawbˈil Moisés, najsite wila; qalaˈ ikytziˈn, noq tuˈn nnimbˈila tiˈj Crist. Ex tuˈnxjo nnimbˈila tiˈj Crist, in kletiˈy tuˈn.


Nathanael svarede ham: "Rabbi! du er Guds Søn, du er Israels Konge." 	 Xitzin ttzaqˈwin Natanael te Jesús: Ay Xnaqˈtzil, Tkˈwal Dios te, ex Nmaq Kawil kye aj Israel.


Og Lyd af Harpespillere og Sangere og Fløjtespillere og Basunblæsere skal ikke høres i dig mere; og ingen Kunstner i nogen Kunst skal findes i dig mere; og Lyd af Mølle skal ikke høres i dig mere; 	 Ex nlayxla bˈijte toja, ajo chnabˈ arpa, ex xux, ex chun, nixpe alkye jun aqˈnil. Ex nlayxla bˈijte tqˈajqˈojil abˈj chebˈl triy.


Da sagde Agrippa til Festus: "Jeg kunde også selv ønske at høre den Mand." Men han sagde: "I Morgen skal du få ham at høre." 	 Xitzin tqˈmaˈn Agripa te Festo kyjaluˈn: Ex wajatla weˈ, tuˈn nbˈiˈn tiˈjjo xjal anetziˈn. Atzin te Festo, xi ttzaqˈwin: Bˈeˈx ktbˈibˈilku te nchiˈj.


de, som jo skulle lide Straf, evig Undergang bort fra Herrens Ansigt og fra hans Vældes Herlighed. 	 Ex ktzajil qˈoˈn kawbˈil kujxix te jun majx, ex kchi elix lajet najchaq tkˈatz Dios toj kyaˈj, jaˈ nqoptzˈaje qAjaw tukˈa tkyaqil tipin.


Men det, som går ud af Munden, kommer ud fra Hjertet, og det gør Mennesket urent. 	 Me atziˈn n‑etz toj ttzi, toj tanminx ntzaje anqˈine. Apente iljo,


da Skaren nu så, at Jesus ikke var der, ej heller hans Disciple, gik de om Bord i Skibene og kom til Kapernaum for at søge efter Jesus. 	 Tej tbˈaj kykaˈyin qa ntiˈtaq Jesús, ex ntiˈqotaqla, bˈeˈx i okxkux kyoj bark tuˈn kypon kanin jyolte toj tnam Capernaum.


Og dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Beelzebul, ved hvem uddrive da eders Sønner dem? Derfor skulle de være eders Dommere. 	 Ex noqit ikyjo tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qa tuˈn tipin Beelzebú nchi etze taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal wuˈn, ¿Altzila kye ntzaj qˈoˈnte kyipin aye lipcheqek kyiˈja, tuˈn tetz taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal kyuˈn, qa nya ax Dios? Tuˈnpetziˈn, ayexjo kyukˈiy kchi qˈmalte qa nya toj tumil kyyola tiˈjjo lo.


Og idet han så på Jesus,som gik der,siger han: "Se det Guds Lam!" 	 Tej t‑xi kykaˈyin nbˈet Jesús, xi tqˈmaˈn Juan kye: Kykaˈyinxa atzin ichin chiˈ, atzin tal Tal Trit Diosjo.


Eller er Gud alene Jøders Gud? mon ikke også Hedningers? Jo, også Hedningers; 	 Quˈn ex bˈiˈnxix quˈn qa a qMan Dios te tkyaqil xjal, ex nya noq oˈkx kye aj Judiy.


og de fik dette at vide, flygtede de bort til Byerne i Lykaonien, Lystra og Derbe, og til det omliggende Land, 	 Me atzaj teˈ kybˈiˈnte Pabl ex Bernabé, bˈeˈx i okx tzma Listra ex Derbe, tnamqe toj txˈotxˈ te Licaonia, ex kyojjo najbˈil iteˈtaq kyiˈjile.


Men når de forfølge eder i een By, da flyr til en anden; thi sandelig, siger jeg eder, I skulle ikke komme til Ende med Israels Byer, førend Menneskesønnen kommer. 	 Me ajtzin kyok weˈxjal lajol kyeˈy toj jun tnam, liweyx cheˈxa toj juntl. Quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, naˈmtaqx kyelpin bˈaj kykyaqil tnam toj Israel tuˈn kybˈetintiˈy, aj wula juntl majl, ayiˈn Tkˈwal Ichin.


Vi elske, fordi han elskede os først. 	 Tzeˈnku qe atqe tkˈuˈjbˈil qibˈ qxolile, quˈn ate Dios saj qˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj te tnejil.


Og et Syn viste sig om Natten for Paulus: En makedonisk Mand stod der og bad ham og sagde: "Kom over til Makedonien og hjælp os!" 	 Antza, oke jun twutzikyˈ Pabl tojjo qnikyˈin. Toj twutzikyˈ, tli waˈltaq jun ichin aj Macedonia, ex nkubˈsintaq twutz, ex tqˈma: Ku tzaja tzaluˈn toj Macedonia, ex qo tmojintza.


Og det skete, at han blev mange Dage i Joppe hos en vis Simon, en Garver. 	 Atzin te Pegr, ilaˈ qˈijl kyij teˈ toj tnam toj tja jun bˈinchil tzˈuˈn, Simun tbˈi.


Manden gik bort og sagde til Jøderne, at det var Jesus, som havde gjort ham rask. 	 Ex antza ele tnikyˈ te, qa a Jesús otaq qˈaninte, ex xi tqˈmaˈn tqanil kye aj Judiy.


Derpå kende vi, at vi elske Guds Børn, når vi elske Gud og gøre hans Bud. 	 Qa kˈuˈjlin qMan Dios quˈn, ex qa nkubˈ qnimiˈn a ntqˈmaˈn, n‑el qnikyˈ te qa ajin qeˈ tkˈwal kˈuˈjlinqe quˈn.


Og han bød Skaren at sætte sig ned på Jorden 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús kye jniˈ xjal, tuˈn kybˈaj kubˈ qe twutz txˈotxˈ.


Derfor bede vi også altid for eder, at vor Gud vil agte eder Kaldelsen værdige og med Kraft fuldkomme al Lyst til det gode og Troens Gerning, 	 Tuˈnpetziˈn, kukx nqo naˈnjiˈy Dios kyiˈja, tuˈn kybˈeta toj tumilxix, a tzeˈnkuxjo kyokliˈn, teˈ ẍi tzaj txkoˈn tuˈn. Ex nqo kubˈsin qwutza te Dios, tuˈn kytzaj oniˈn tuˈn, tuˈn tjapin bˈajjo jniˈ kyajbˈila bˈaˈn ex tkyaqil kyaqˈiˈn, a nkybˈinchiˈn tuˈn kynimbˈila, noq tukˈa tkyaqil tipin qMan.


Thi enhver Natur, både Dyrs og Fugles, både Krybdyrs og Havdyrs, tæmmes og er tæmmet af den menneskelige Natur; 	 Oˈkqex kye n‑ajtz kyiˈjjo tuˈn xjal: A tzeˈnqeku toj kˈul txuk, jniˈqe nchi lipin, jniˈ kan, exqetziˈn txuk toj ttxuyil aˈ, kye bˈala tajtz kyiˈj tuˈn.


Men Barnet voksede og blev styrket i Ånden; og han var i Ørkenerne indtil den Dag, da han trådte frem for Israel. 	 Atziˈn kˈwal nchˈiyxixtaq tweˈ ex tnabˈl, exsin najan tojjo najbˈil, jaˈ mixtaq aˈl najle toj, tzmaxi tpon qˈij, jaˈ tuˈn tkubˈ tyekˈine tibˈ kyxol aj Judiy.


Men da det var blevet Aften, kom en rig Mand fra Arimathæa, ved Navn Josef, som også selv var bleven Jesu Discipel. 	 Tej qok yupj, kanin Jse aj Arimatey, jun ichin qˈinin, a otaq tzˈok lipe tiˈj Jesús.


Men efter tre Dages Forløb skete det, at han sammenkaldt de fornemste iblandt Jøderne. Men da de vare forsamlede, sagde han til dem: "I Mænd, Brødre! uagtet jeg intet har gjort imod vort Folk eller de fædrene Skikke, er jeg fra Jerusalem overgiven som Fange i Romernes Hænder, 	 Otaqxi bˈaj oxe qˈij qkanliˈn, tej t‑xi tchqˈoˈn Pabl txkol kye kynejil Judiy te Rom. Atzaj teˈ kychmet, xi tqˈmaˈn Pabl kye kyjaluˈn: Ayiˈy nxjalil, ntiˈ weˈ nbˈinchbˈin nya bˈaˈn kyiˈj aj Judiy ex tiˈjjo tzeˈn ẍi anqˈine ojtxe qxjalila. Me ma chinx qˈoˈn toj kyqˈobˈ xjal te Rom tzma Jerusalén.


Thi Moses har fra gammel Tid i hver By Mennesker, som prædike ham, idet han oplæses hver Sabbat i Synagogerne." 	 Me toj nwutza nya tuˈn tel ikyˈit tkawbˈil Moisés, quˈn toj tkyaqil tnam, nimku Judiy at, a o tzˈel kynikyˈ te tkyaqil tkawbˈil Moisés, ex kyajxix tuˈn tkubˈ nimit tkyaqil; quˈn atxix ojtxe nchi qˈumlaj tiˈj tkawbˈil Moisés kyojileˈ tkyaqil ja te nabˈl Dios, tzeˈnku nkubˈ ikyˈsitjo qˈij te ajlabˈl.


Fandtes der ingen, som vendte tilbage for at give Gud Ære, uden denne fremmede?" 	 Mix aˈl juntl te xmeltzˈaj nimsil tbˈi Dios, qalaˈ oˈkxl teˈ bˈetin xjal lo.


Efter at Gud fordum havde talt mange Gange og på mange Måder, til Fædrene ved Profeterne, så har han ved Slutningen af disse Dage talt til os ved sin Søn, 	 Toj ilaˈx maj, yolin Dios ojtxe kye qxeˈchil, ex kyukˈa ilaˈ wiq tumil, yolin noq kyuˈn xjal, ayeˈ yolil Tyol.


Thi ligesom Faderen har Liv i sig selv, således har han også givet Sønnen at have Liv i sig selv. 	 Quˈn atzin qMan Dios, at teˈ tchwinqil tuˈnx tibˈx, ex aku ttxuyil chwinqil. Ex ikyxjo, o tzaj tqˈoˈn wokliˈn, a ayiˈn Tkˈwal, tuˈn tten nchwinqila wuˈnx wibˈxa.


Og de føre Føllet til Jesus og lægge deres Klæder på det, og han satte sig på det. 	 Atzaj teˈ tul tkˈatz Jesús, bˈaj jax kyqˈoˈn kytxoˈw tibˈaj, exsin jax qe Jesús tibˈaj.


Men han sagde: "Hvad der er umuligt for Mennesker, det er muligt for Gud." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Nlay bˈant tuˈn kyklet‑xjal kyuˈnx kyibˈx. Me mete Dios kbˈantil teˈ tuˈn tkyaqil.


Men da Farisæerne vare forsamlede, spurgte Jesus dem og sagde: 	 Chˈuqleqextaq Parisey,


Efterdi vi altså have en stor Ypperstepræst, som er gået igennem Himlene, Jesus, Guds Søn, da lader os holde fast ved Bekendelsen! 	 Me metzin qetz, awo nimil, at jun Onil qiˈj toj paˈbˈin, a Jesús, a Tkˈwal Dios, a tnejilxix qpale, a o tzˈokx toj kyaˈj junx tukˈa Dios. Tuˈntziˈn, il tiˈj tuˈn qten waˈlxix wen toj qnimbˈil.


Men dersom Kristus ikke er oprejst, da er eders Tro forgæves; så ere I endnu i eders Synder; 	 Quˈn noqit mi xjatz anqˈin Crist, ntiˈxitla tajbˈin kynimbˈila; kukxitla kytenjiˈy tjaqˈ tkawbˈil il, ex ntiˈxitla kolbˈil kyeˈy.


Jeg ophæver ikke Guds Nåde; thi er der Retfærdighed ved Loven, da er jo Kristus død forgæves. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, nlay tzˈel wikyˈiˈn t‑xtalbˈil qMan Dios. Quˈn noqit aku chin kleta noq tuˈn tjapin bˈajjo ojtxe kawbˈil wuˈn, ntiˈxitla tajbˈiˈn tkyimlin Crist.


Men da han nu nærmede sig til Nedgangen fra Oliebjerget, begyndte hele Disciplenes Mængde med Glæde at prise Gud med høj Røst for alle de kraftige Gerninger, som de havde set, og de sagde: 	 Tej chˈixtaq kypon kanin tuˈn kyxi pichˈkaj t‑xe Wutz Olivos, jotqexjo jniˈ xjal, a lipcheqetaq tiˈj, ox chi ẍchˈinx tuˈn kytzaljbˈil, ex i nimsin tbˈi qMan Dios, tuˈn otaq kylon teˈ jotxjo jniˈ tbˈinchbˈin Jesús, a noqx nchi jaw kaˈylajxjal tuˈn.


Men vi forvente efter hans Forjættelse nye Himle og en ny Jord, i hvilke Retfærdighed bor. 	 Me metzin qe tzun nqo ayoˈn tiˈj jun akˈaj kyaˈj ex jun akˈaj txˈotxˈ, a o tqˈma Dios, a jaˈ ktenbˈileˈ tkyaqiljo wen te jun majx.


Alt er tilladt, men ikke alt er gavnligt; alt er tilladt, men ikke alt opbygger. 	 Twutzxix tzeˈnku nqˈumj, qa: Tzaqpiˈnqo tuˈn tkubˈ qbˈinchin noq alkyex qaj. Me te weˈy, nya tkyaqil at tajbˈin. Twutzxix tetz tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qa: Tzaqpiˈnqo tuˈn qbˈinchin noq alkyex qaj. Me nya tkyaqil n‑onin qiˈj tuˈn qchˈiy toj qnimbˈil.


Men da det var blevet Dag, sloge Jøderne sig sammen og forpligtede sig under Forbandelser til hverken at spise eller drikke, førend de havde slået Paulus ihjel. 	 Atzin tej qsqix, i kyij jun jteˈbˈin Judiy toj wen, tuˈn tkyim Pabl kyuˈn. Kubˈ kyqˈmaˈn kyxolx kyjaluˈn: Kˈwel qkˈluˈn twutz Dios, qa nlay qo waˈn, ex qa nlay qo kˈwan, qa mina xkyim Pabl quˈn.


Og se, der er sidste, som skulle være iblandt de første, og der er første, som skulle være iblandt de sidste." 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, iteˈ junjunkye, a njaw kynimsin kyibˈ jaˈlin, me nlay tzaj qˈoˈnljo kyoklin te tnejil. Ex iteˈ junjuntl, a nyakuj ntiˈ kyoklin jaˈlin, me nimxix kyoklin ktzajil qˈoˈn kyojjo qˈij anetziˈn.


Og de svarede Jesus og sagde: "Det vide vi ikke." Da sagde også han til dem: "Så siger ikke heller jeg eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting. 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn: Mi bˈiˈn qe quˈn, chi chiˈ. I xi ttzaqˈwin Jesús: Exsin ikyx wejiˈy, nlay txi nqˈmaˈn weˈ, alkye saj qˈoˈnte wokliˈn tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tkyaqiljo lo.


Og jeg sagde til ham: Min Herre! du ved det. Og han sagde til mig: Det er dem, som komme ud af den store Trængsel, og de have tvættet deres Klæder og gjort dem hvide i Lammets Blod. 	 Ex xi ntzaqˈwiˈn: Ojtzqiˈn te tuˈn, tata, nchijiˈy. Ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ayetziˈn, a o chi etz toj nim bˈisbˈajil twutz txˈotxˈ. Noq tuˈn tchkyˈeljo Jesús, ajo tal Tal rit, ma saqix kychwinqil, ikyx tzeˈnku jun xbˈalin sjaninxix, a ma tzˈel txjet tiˈj.


Men de bare også de små Børn til ham, for at han skulde røre ved dem; men da Disciplene så det, truede de dem. 	 Ex bˈaj xi kyiˈn xjaljo junjun tal kˈwal tkˈatz Jesús, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ kyibˈaj, tuˈn kykubˈ tkyˈiwlin. Me ayetzin t‑xnaqˈtzbˈin bˈeˈx i ok ten yisol kyeˈ nchi bˈaj kanintaq.


Fødderne ombundne med Kampberedthed fra Fredens Evangelium; 	 Kybˈinchimtzin kyibˈa, tuˈn kyxiˈy qˈmal Tbˈanil Tqanil kolbˈil, tzeˈnku jun xoˈl qˈaqˈ ntbˈinchin tibˈ tuˈn tok t‑xjabˈ te joybˈil qˈoj.


Men Herren er Ånden, og hvor Herrens Ånd er, er der Frihed. 	 Quˈn axte qAjawjo, a Xewbˈaj Xjan, ex jaˈ taˈye T‑xew qAjaw, antza taˈye tzaqpibˈl tuˈn tel qnikyˈ te.


Men da jeg var tvivlrådig angående Undersøgelsen heraf, sagde jeg, om han vilde rejse til Jerusalem og der lade denne Sag pådømme. 	 Ayintzin weˈ, mix tene tumil toj nnabˈla, tzeˈn tuˈn toke lo. Xitzin nqanintza te Pabl, qa tajtaq tuˈn t‑xi tzma Jerusalén, tuˈn tok toj xjelbˈil tiˈjjo a otaq bˈaj qˈmaˈn tiˈj.


kom til mig og stod for mig og sagde: Saul, Broder, se op! Og jeg så op på ham i samme Stund. 	 Ul Ananías lol weˈy. Atzaj teˈ tul, tzaj tqˈmaˈn weˈy kyjaluˈn: Ay, werman Saulo, chi kˈant juntl majljo twutza. Texjo or anetziˈn, bˈeˈx i kˈant nwutza. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx nliˈy Ananías.


Men hvad tykkes eder? En Mand havde to Børn; og han gik til den første og sagde: Barn! gå hen, arbejd i Dag i min Vingård! 	 Xi tqˈmaˈn Jesús: ¿Tzeˈntzin chˈin kyeˈ toj kywutz? Attaq jun ichin attaq kabˈe tkˈwal. Xi tqˈmaˈn te jun: Nkˈwal, maˈ txiˈy aqˈnil jaˈlin toj tqan uvch.


Og de havde intet Barn, efterdi Elisabeth var ufrugtbar, og de vare begge fremrykkede i Alder. 	 Noq tij xjalqel, ntiˈx jun kyal otaq tzul, quˈn mitaq n‑alinxjo t‑xuˈjil.