Og seks Dage derefter tager Jesus Peter og Jakob og Johannes med sig og fører dem alene afsides op på et højt Bjerg, og han blev forvandlet for deres Øjne. 	 Tbˈajlinxiˈ qaq qˈij, i xi tkleˈn Jesús oxe t‑xnaqˈtzbˈin tukˈa, a Pegr, Santyaw exsin Juan, ex i kanin twiˈ jun wutz. Kywutzx t‑xnaqˈtzbˈin, txˈixpitjo kaˈyin.


Jesus svarede og sagde til hende: "Dersom du kendte Guds Gave, og hvem det er, som siger til dig: Giv mig noget at drikke, da bad du ham, og han gav dig levende Vand." 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús: Noqit o tzˈel tnikyˈa tiˈjjo a tzaj tqˈoˈn Dios, ex noqit aku tzˈel tnikyˈa wiˈja, a nxi nqaniˈn nkˈwaˈy cheˈwe tey, atla te saj qanin te weˈy, ex matla txi nqˈoˈn weˈ cheˈwe itzˈ tey.


Men medens Peter var tvivlrådig med sig selv om, hvad det Syn, som han havde set, måtte betyde, se, da havde de Mænd, som vare udsendte af Kornelius, opspurgt Simons Hus og stode for Porten. 	 Bˈeˈxsin jaw bˈisin Pegr, ex kubˈ t‑ximin tzeˈntzila tzˈelpineˈ wutzikyˈ anetziˈn. Tzuntaqtzin bˈisin, tej kykaniˈn ichin ttzija, ayeˈ xi tchqˈoˈn Cornelio. Tzuntaq nchi qanlaj tiˈj tja Simun.


Jeg skriver til eder, mine Børn! fordi eders Synder ere eder forladte for hans Navns Skyld. 	 Ayiˈy werman, nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy nyakuj tal nkˈwalqiˈy, quˈn tuˈn o kubˈ najsin kyila noq tiˈj tbˈi qMan Dios.


Jeg formaner eder derfor, jeg, der fangne i Herren, til at vandre værdig den Kaldelse, med hvilken I bleve kaldede, 	 Tuˈnpetziˈn, exla qa intinkuxa toj tze tuˈn tpaj qAjaw, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy tuˈn kyanqˈiˈn, tzeˈnkuxjo tuˈn tbˈant, a ayiˈy o chi txokliˈy tuˈn Dios tuˈn kyoka te te.


Har jeg da gjort mig Fordel af eder ved nogen af dem, jeg har sendt til eder? 	 ¿Me tzeˈntziˈn ikyjo? ¿Ma maˈtzin chi kubˈ nsbˈuˈn tukˈa jun ichin, a xi nsmaˈn kyukˈiy?


Og til Kvinden sagde de: "Vi tro nu ikke længer for din Tales Skyld; thi vi have selv hørt, og vi vide, at denne er sandelig Verdens Frelser." 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn te qya: Atzin jaˈlin mapen txi qniminx qe nya noq tuˈn saj tqˈmaˈn qeˈy; qalaˈ awokuxix qe ma qo ok bˈinte te, ex ma tzˈel qnikyˈa te, qa twutzxix ate Cristjo, a Kolil te tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ.


Og den syvende Engel basunede, og der hørtes høje Røster i Himmelen, som sagde: Herredømmet over Verden er blevet vor Herres og hans Salvedes, og han skal være Konge i Evighedernes Evigheder. 	 Atzin twuqin angel xi toqˈsin tchun, ex i bˈijte tqˈajqˈojil wiˈbˈaj kujxix wen toj kyaˈj, a nkyqˈmaˈn: Atzin txˈotxˈ, a jaˈ nkawinetaq tajaw il, ma tzˈok tetzin qAjaw, a Crist, a jaˈ kkawile te jun majx.


som også Ypperstepræsten vidner med mig og hele Ældsterådet, fra hvem jeg endog fik Breve med til Brødrene i Damaskus og rejste derhen for også at føre dem, som vare der, bundne til Jerusalem, for at de måtte blive straffede. 	 Jotxjo luˈn bˈin ex ojtzqiˈn tuˈn tnejil pale, exqetziˈn nim kyoklin kyxola, ayiˈy Judiyqiˈy. Iteˈ uˈj tzaj kyqˈoˈn weˈy, chi Pabl, tuˈn kykanin kye qxjalil Judiy te Damasco; in xtaˈja antza jyolkye nimil, tuˈn kytzaj wiˈn tzaluˈn toj Jerusalén, ex tuˈn kykubˈ kawit.


Og de forlode straks Skibet og deres Fader og fulgte ham. 	 ex bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn kybark tukˈax kytata, ex bˈeˈx i ok lipe tiˈj.


Og dens Murværk var Jaspis, og Staden var af rent Guld, lig det rene Glar. 	 Atzin tiˈjile bˈinchin tuˈn abˈj jaspe, ex atzin tnam bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, ikyxix kaˈyin tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj. Ntiˈ chˈin tzˈil tiˈj.


Men hvorledes han nu er bleven seende, vide vi ikke, og hvem der har åbnet hans Øjne, vide vi ikke heller; spørger ham; han er gammel nok; han må selv tale for sig." 	 Me mi bˈiˈn qe quˈn tzeˈn tten ẍi jqet twutz, ex alkye xkubˈ qˈaninte. Kyqaninxa te; quˈn ma bˈet tabˈqˈe, ex ax kqˈolte tqanil.


De skulle ikke hungre mere, ej heller tørste mere, ej heller skal Solen eller nogen Hede falde på dem. 	 Ex nlay tzikyˈx waˈyaj kyuˈn ex kˈwaj, ex nlay chi tzˈeˈy tuˈn tqan qˈij, ex nlay kynaˈn kyaq.


Og han forlod alle Ting og stod op og fulgte ham. 	 Jun paqx jaw weˈ Leví, ex kyij ttzaqpiˈn tkyaqil, ex bˈeˈx ikyˈ lipe tiˈj Jesús.


derfor burde du have overgivet Vekselererne mine Penge; og når jeg kom, da havde jeg fået mit igen med Rente. 	 tuˈnpetziˈn, noqit bˈeˈx s‑okx tqˈonjiy npwaqa toj nim ja te kˈuˈbˈl pwaq, tuˈntzintla, tej ẍin ula jaˈlin, matla tzˈetz wiˈn weˈ npwaq, ex matla tkanbˈe manbˈilte.


idet I tillige bede også for os, at Gud vil oplade os en Ordets Dør til at tale Kristi Hemmelighed, for hvis Skyld jeg også er bunden, 	 Ex ikyxjo chi naˈn Dios qiˈja, tuˈn ttzaj tqˈoˈn Dios ambˈil te qeˈy, tuˈn qyoliˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex tuˈn tpjetjo yol quˈn tukˈaxix tumil, a ewintaq tiˈj Crist. Ex chi naˈn Diosa wiˈja, tuˈn tbˈant nyoliˈn toj tumilxix, quˈn tuˈntzin tpajjo yol luˈn, intinkuxiˈy toj tze.


han, som er den usynlige Guds Billede, al Skabnings førstefødte; 	 Nya qˈanchaˈl te Dios, me atziˈn jaˈlin, ma qli noq tuˈn Tkˈwal, a nimxix toklin, atxixj tej naˈmxtaq tkubˈ tchˈiysin Dios tkyaqil.


Og han har påbudt os at prædike for Folket og at vidne, at han er den af Gud bestemte Dommer over levende og døde. 	 Ex atzintz xi chqˈoˈn qeˈy qˈmalte Tyol kyexjal, qa a Dios ma tzˈok qˈoˈnte te kawil kyxol kykyaqil xjal itzˈ ex kyimninqe.


De vare nemlig omtrent fem Tusinde Mænd. Men han sagde til sine Disciple: "Lader dem sætte sig ned i Hobe, halvtredsindstyve i hver." 	 Attaq jun jweˈ mil ichin antza. Me chi Jesúsjo kye t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: Kyqˈmanxa kyexjal tuˈn tok kychmoˈn kyibˈ toj chˈuqin, lajaj toj ox kˈal tuˈn tten toj junjun chˈuq, ex tuˈn kykubˈ qe.


Men da de havde hørt op at tale, tog Jakob til Orde og sagde: "I Mænd, Brødre, hører mig!" 	 Atzaj teˈ tjapin bˈaj kyyol, jawtzin yolin Santyaw ex tqˈma: Chin kybˈintza, werman.


Men vi bede eder, Brødre! angående vor Herres Jesu Kristi Tilkommelse og vor Samling til ham, 	 Atziˈn tiˈjjo tulil qAjaw Jesucrist, ex tiˈjjo aj qchmet junx tukˈa, qo kubˈsil qwutza kyeˈy, erman,


Thi så skal der rigelig gives eder Indgang i vor Herres og Frelsers Jesu Kristi evige Rige. 	 Ex nya noq oˈkxjo, qalaˈ ktzajil tqˈoˈn jun qˈolbˈil kyeˈy tuˈn kyokxa toj kyaˈj te jun majx, jaˈ nkawin Jesucrist, a qAjaw ex Klolqe.


Jesus sagde da til de Jøder, som vare komne til Tro på ham: "Dersom I blive i mit Ord, ere I sandelig mine Disciple, 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kyeˈ Judiy, aye otaq chi ok lipe tiˈj: Qa ma chi weˈxixa toj tkyaqiljo o txi nqˈmaˈn kyeˈy, okpin kchi okil kye twutzxix te nxnaqˈtzbˈiˈn.


Men da vi havde revet os løs fra dem og vare afsejlede, droge vi lige til Kos, og den næste Dag til Rodus og derfra til Patara. 	 Tej tel qpaˈn qibˈa kyiˈj nimil, o okxa toj bark. Bˈeˈx o xiˈy tzma toj tnam Cos, ex tojxi juntl qˈij, o kaniˈn toj tnam Rodas, ex antza, o xiˈyila tzma Pátara.


Men eet gør jeg: glemmende, hvad der er bagved, men rækkende efter det, som er foran, jager jeg imod Målet, til den Sejrspris, hvortil Gud fra det høje kaldte os i Kristus Jesus. 	 ex tuˈntzin nkaniˈn tojjo a lajoˈnx wuˈn, ex tuˈn tkanbˈitjo a oyaj toj kyaˈj, qˈoˈntz tuˈn qMan Dios, atxix tej xqo ttxok, tuˈn qmujbˈin te qibˈ tukˈa Crist, a Jesús.


Ligeså også en Levit; da han kom til Stedet, gik han hen og så ham og gik forbi. 	 Ex at jun nmaq nimil tiˈj kynimbˈil aj Judiy ikyˈ tojjo bˈe anetziˈn. Me ex ikyxjo, bˈeˈx xi ttxalpin tibˈ ttxlaj bˈe, tej tiwlej ichin tuˈn, aj otaq bˈaj bˈyoˈn kyuˈn ileqˈ.


Derfor, om nogen er i Kristus, da er han en ny Skabning; det gamle er forbigangent, se, det er blevet nyt! 	 Quˈn tkyaqiljo at mujbˈil tibˈ tukˈa Crist, ma tzˈok te jun akˈaj tchiˈysbˈin. Ex mi xi lipe tiˈjjo ojtxe tumil, quˈn tkyaqil jaˈlin, ma tzˈok te akˈaj toj tchwinqil.


Medens han endnu talte, kommer der en fra Synagogeforstanderens Hus og siger til ham: "Din Datter er død; umag ikke Mesteren!" 	 Tzunxtaq yolin Jesús ikyjo, tej tul kanin jun xjal qˈolte jun tqanil te Jayr, aj nejinel tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, exsin xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Taa, ma kyim te tkˈwal. Mi tzˈok ila tiˈj xnaqˈtzil jaˈlin. Mi txi tkˈleˈnla tjay.


for at I må modtage hende i Herren, som det sømmer sig de hellige, og yde hende Bistand, i hvad som helst hun måtte trænge til eder; thi også hun har været en Hjælperske for mange og for mig selv med. 	 Kykˈmoˈnxa tiˈj tbˈi qAjaw Jesús tzeˈnkux tumil kyxol erman toj nimbˈil, ex kymojinxa tukˈa tkyaqiljo tiˈ taj, quˈn tiˈj ilaˈku o mojin, ex wukˈapekuy o mojine.


og Eliud avlede Eleazar; og Eleazar avlede Matthan; og Matthan avlede Jakob; 	 a ttata Eleazar, a ttata Matán, a ttata Jacob,


Jeg siger eder: Iblandt dem, som ere fødte af Kvinder, er ingen større Profet end Johannes; men den mindste i Guds Rige er større end han. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn, qa kyxol tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ, mix aˈl jun nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan, a Jawsil Aˈ. Me ajo a noq tal chˈin toklin toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan.


Og dette skete tre Gange; så blev det igen alt sammen draget op til Himmelen. 	 Oxe maj yolin ikyjo, chi Pegr. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx jax likyˈikyˈin juntl majljo iqbˈil toj kyaˈj.


og ikke til Basunens Klang og til en talende Røst, hvorom de, der hørte den, bade, at der ikke mere måtte tales til dem. 	 Ex qˈajqˈojin tzeˈnku chun, ex nyolintaq Dios antza. Ayetzin xjal, ayeˈ lipajqetaq tiˈj Moisés, axsa i kyij tene t‑xe wutz. Ex noq tuˈn kyxobˈil tiˈj tkyaqiljo lo, xi kyqˈmaˈn te Moisés, tuˈn mina yolin Dios kyukˈa.


de bleve stenede, gennemsavede, fristede, dræbte med Sværd, gik omkring i Fåre- og Gedeskind, lidende Mangel, betrængte, mishandlede 	 Ex ikyxjo, iteˈ junjuntl i kyim, tej kyok xoˈn tukˈa abˈj. Ex iteˈ junjuntl i kubˈ qitit tukˈa qitbˈil tze; ex iteˈ junjuntl i bˈaj kyim tukˈa kxbˈil, a at tste. Ex noq tuˈn tpaj kynimbˈil, aye nimil lo, ntiˈtaq kyja, ex atzin kyxbˈalin noq ttzˈumil rittaq ex ttzˈumil chivtaq, quˈn yaj xjalqetaq. Ex noq tuˈn tpaj kynimbˈil, o chi yasle, ex o chi yajlajtz.


Og på Kappen, på sin Lænd har han et Navn skrevet: Kongers Konge og Herrers Herre. 	 Ex tzˈibˈinktaq tiˈj t‑xbˈalin ex tiˈj tkux a bˈibˈaj lo: A Kawil tibˈaj tkyaqil kawil, ex a tAjaw Tkyaqil tibˈaj tkyaqil tajaw.


Men det traf sig, at Publius's Fader lå syg af Feber og Blodgang. Til ham gik Paulus ind og bad og lagde Hænderne på ham og helbredte ham. 	 Me atziˈn ttata Publio, yabˈtaq teˈ tuˈn kyaq ex tuˈn chkˈoj, ex tkuˈxtaq toj ttxoˈw. Bˈeˈxsin xiˈ Pabl qˈolbˈilte. Atzin teˈ tbˈaj naˈn Dios tiˈj, i kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈaj, ex bˈeˈx qˈanit tuˈn.


Men om disse har også Enok, den syvende fra Adam, profeteret, da han sagde: "Se, Herren kom med sine hellige Titusinder 	 A twuqin tyajil Adán, Enoc tbˈi, ok qˈoˈn toj twutz tuˈn Xewbˈaj Xjan kyiˈjjo xjal luˈn, ex kyij ttzˈibˈin kyjaluˈn: Kybˈintziˈn jaˈlin. Ma tzul te qAjaw junx kyukˈa Ttanim xjanxix, nimxixjo kybˈaj; nlay bˈant tajlet.


"Herre! dine Profeter have de ihjelslået, dine Altre have de nedbrudt, og jeg er den eneste, der er levnet, og de efterstræbe mit Liv." 	 Ay wAjaw, aye tsanjila, ma chi kubˈ kybˈyoˈn aj Judiy, ex ma chi kubˈ kyyuchˈin t‑altara, a jaˈ nkubˈe patit oyaj ex chojbˈil il twutza. Ex njunalxa ma chin kyij ten, ex kyaj tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn.


Og straks stod Pigen op og gik omkring; thi hun var tolv År gammel. Og de bleve straks overmåde forfærdede 	 Noqx teˈ t‑xi tqˈmaˈn ikyjo te txin, bˈeˈx jaw weˈks, ex el bˈet, quˈn te kabˈlajaj abˈqˈetaqjo txin, a otaq kyim. Jotxjo jniˈ xjal bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylaj, tuˈn kylonte ikyjo.


Og ingen kommer ung Vin på gamle Læderflasker; ellers sprænger Vinen Læderflaskerne, og Vinen ødelægges såvel som Læderflaskerne; men kom ung Vin på nye Læderflasker!" 	 Ex tkabˈ, tzeˈn aj tkux bˈinchit vin; nlay kuˈx bˈinchit toj jun ttxˈaqin tzˈuˈn, quˈn ajtzin tloqlin, bˈeˈx aku tzˈex laqj, ex noq aku chi kubˈ najx kykabˈil. Tuˈntzintzjo, il tiˈj tuˈn tkux bˈinchit vin toj jun saq tzˈuˈn. Ikytziˈn wejiˈy nxnaqˈtzbˈil, nlay bˈant tuˈn tok smet tukˈa juntl tumil.


De opholdt sig nu en Tid lang der og talte med Frimodighed i Herren, som gav sin Nådes Ord Vidnesbyrd, idet han lod Tegn og Undere ske ved deres Hænder. 	 Tuˈnpetziˈn, nim qˈij i kyij Pabl ex Bernabé, aye tsanjil, antza. I yolin jikyin wen tiˈjjo tkˈuˈjbˈil Dios, quˈn tuˈn qˈuqletaq kykˈuˈj tiˈj tAjaw Tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, i tzaj mojin tiˈjjo nkyqˈmaˈntaq tuˈn tAjaw Tkyaqil, ex tzaj qˈoˈn kyoklin, tuˈn tbˈant techil tipin Dios kyuˈn.


også for mig, om at der må gives mig Ord, når jeg oplader min Mund, til med Frimodighed at kundgøre Evangeliets Hemmelighed, 	 Ex ikyxjo, chi naˈn Diosa wiˈja, tuˈntzintla ttzaj tqˈoˈn Dios jun nyola, aj nyoliˈn, ex tuˈntzintla at wipiˈn tuˈn t‑xi nyekˈinjiˈy jniˈ t‑xilin Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a ewintaq ojtxe.


Og der kom nogle ned fra Judæa, som lærte Brødrene: "Dersom I ikke lade eder omskære efter Mose Skik, kunne I ikke blive frelste." 	 Tojjo ambˈil anetziˈn, jun jteˈbˈin xjal otaq cheˈx toj txˈotxˈ te Judey, tuˈn kykanin toj tnam Antyokiy, ex xi kyxikybˈin jun xnaqˈtzbˈil kye nimil, ex kyqˈma qa nlay chi klet, qa mina s‑ok kyqitin jun kyechil tiˈj kytzˈumil, tzeˈnkuxjo otaq tqˈma Moisés toj Tuˈjil Tyol Dios.


til de hellige og troende Brødre i Kristus i Kolossæ: Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader! 	 Nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, ayiˈy werman te aj Colosa, a waˈlqiˈy toj kynimbˈila tiˈj Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios. Axte qMan Dios ktzajil qˈonte jun t‑xtalbˈil kyibˈaja, ex jun kymujbˈil kyibˈa toj tkyaqil.


Da sagde Kongen til Tjenerne: Binder Fødder og Hænder på ham, og kaster ham ud i Mørket udenfor; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 Bˈeˈx xi tqˈmaˈn kawil kye aqˈnil nchi bˈaj bˈinchintaq meẍ te wabˈl: Kykˈlonqekuy tqan ex tqˈobˈ, ex kyqˈomixa tzma toj qxopin peˈn, a jaˈ okx k‑oqˈile, ex kchi juˈchˈile tste tuˈn nim kyixkˈoj.


Men da de havde udstrakt ham for Svøberne, sagde Paulus til den hosstående Høvedsmand: "Er det eder tilladt at hudstryge en romersk Mand, og det uden Dom?" 	 Me atzaj teˈ tkˈlet, ex tuˈntaq tok laqtzˈin, xi tqanin Pabl te xoˈl qˈaqˈ, a attaq antza. Chiˈ kyjaluˈn: ¿Ma attzin kyeˈ kyoklin, tuˈn tok laqtzˈit jun xjal, a at toklin te Rom, ex naˈm tok toj paˈbˈin?


ligesom I også til Dels have erkendt om os, at vi ere eders Ros, ligesom I ere vor, på den Herres Jesu Dag. 	 quˈn ikytziˈn tzeˈnku ma tzˈel kynikyˈa te toj junjun tnej, me nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kytzalaja qiˈja toj tkyaqil, tzeˈnku qe qo tzalajila kyiˈja, aj tul tqˈijil tuˈn tul qAjaw Jesús.


Thi jeg kunde ønske selv at være bandlyst fra Kristus til Bedste for mine Brødre, mine Frænder efter Kødet, 	 kyiˈjjo nxjalila, aye wermana te nxeˈchila. Quˈn wajatlaˈy tuˈn woka te kyxel tjaqˈ tqanbˈil qMan Dios, ex tuˈn wel paˈn tiˈj Crist, noqitla tuˈn kykletku nxjalila, aye a naˈmx kynimin, a junx tzajnin qyajila kyukˈa.


Men hun svarede og siger til ham: "Jo, Herre! også de små Hunde æde under Bordet af Børnenes Smuler." 	 Ex xi ttzaqˈwin qya: Ikyx te tten, Tata. Me kaˈntzin kye tal chit nchi waˈn kye tjaqˈ meẍ tiˈjjo tbˈuchil wabˈj nbˈajel tzˈaq kyuˈn kyajaw. Ikyqintzintla wejiˈy, qˈontz chˈin weˈ tiˈjjo nxi tqˈoˈn kye t‑xjalila.


Lader enten Træet være godt og dets Frugt god; eller lader Træet være råddent, og dets Frugt rådden; thi Træet kendes på Frugten. 	 Ikyqetzin kyejiˈy tzeˈnku jun tze. Qa ma tzˈok kaˈyit wen, tbˈanil k‑elile twutz wen. Ex qa mina, nya tbˈanil twutz k‑elil. Tuˈnpetziˈn, k‑elile tnikyˈtzajil tiˈjjo tze, noq tuˈnjo twutz.


Paulus, Jesu Kristi kaldede Apostel ved Guds Villie, og Broderen Sosthenes 	 Ayiˈn Pabl, o chin txokliˈy noq tuˈn tajbˈil qMan Dios, tuˈn woka te jun tsanjil Klolqe Jesucrist. Nkubˈ ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx tukˈa qerman Sóstenes


Thi hvem har kendt Herrens Sind, så han skulde kunne undervise ham? Men vi have Kristi Sind. 	 Ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: ¿Ankye n‑el tnikyˈ te t‑xilin tnabˈl qAjaw? ¿Ex ankyeˈ aku tzaj xnaqˈtzinte? Ikytzin tzeˈnku qe, atqe tnabˈl Crist qukˈa.


Da sagde Jøderne til hverandre: "Hvor vil han gå hen, siden vi ikke skulle finde ham? Mon han vil gå til dem, som ere adspredte iblandt Grækerne, og lære Grækerne? 	 Tuˈntzin ikyjo, i ok ten Judiy qanilte kyxolx: ¿Jaˈtzila kxela qa nlay knet quˈn? ¿Mej qa antza kanin kyxol aj Judiy, noq jaˈchaqku najleqe kyojile tnam kyxol amaqˈ xjal, moj qa ma txiˈ xnaqˈtzil kye xjal nya Judiy?


Ånden selv vidner med vor Ånd, at vi ere Guds Børn. 	 Quˈn axjo Xewbˈaj Xjan nqˈmante te qanmin qa ma qo ok te tkˈwal Dios.


Den, som tror på ham, dømmes ikke; men den, som ikke tror, er allerede dømt, fordi han ikke har troet på Guds enbårne Søns Navn. 	 Quˈn ankye teˈ knimil wiˈja, nlay naj teˈ. Me ankye teˈ tkyˈeˈ tuˈn tnimin, at tkawbˈil Dios tibˈaj, a kujxix wen, noq tuˈn ma chin el tiˈjliˈn, ex tuˈn mi xi lipe wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Dios, a oˈkxjo junchˈin.


Men da Herodes hørte det, sagde han: "Johannes, som jeg har ladet halshugge, han er oprejst." 	 Atzin teˈ tok tbˈiˈn Herodes ikyjo, tqˈma: Antej Juan, aj el wiˈn twiˈ, ex ma jaw anqˈin juntl majl.


Ikke dog som om Guds Ord har glippet; thi ikke alle, som stamme fra Israel, ere Israel; 	 Me mix kubˈe kynimin aj Israel, a tqˈma Dios kye. ¿Ma tuˈntzin ikyjo, mi japin te Dios tuˈn, tkyaqiljo tzaj ttziyin kye Ttanim? ¡Mina! Quˈn nya tkyaqiljo, a el itzˈje kyxol aj Israel toj tchibˈjil, twutzxix aj Israelqe.


Men Jøderne bleve nidkære og toge med sig nogle slette Mennesker af Lediggængerne på Torvet, rejste et Opløb og oprørte Byen; og de stormede Jasons Hus og søgte efter dem for at føre dem ud til Folket. 	 Me tuˈntzintzjo ikyjo, bˈeˈx jaw kyikyˈin Judiy a nya nimilqetaq, noq tuˈn kyxkyˈaqlin, ex ok kychmoˈn jun jteˈbˈin nya wen xjal, a ayej kyˈajqe, a iteˈtaq tojile tnam. I bˈinchin ikyjo, noq tuˈn kyjaw naj, ex tuˈn kyjaw tilj kykyaqilxjal toj tnam. Okx kypaˈn tja Jasón, tuˈn tjyet Pabl ex Silas, tuˈn kyetz qˈiˈn, ex tuˈn kyxi qˈoˈn kyexjal.


Og han bød ham, at han skulde ikke sige det til nogen, men "gå bort, og fremstil dig for Præsten, og offer for din Renselse, således som Moses har befalet, til Vidnesbyrd for dem!" 	 Exsin xi toqxeninxix Jesús te: Mi txi tqˈmaˈn te aˈla. Qalaˈ ku txiˈy, ex yekˈinx tibˈa te kypale aj Judiy, ex qˈonxa jun oyaj te aqˈbˈil chjonte, tuˈn ma tzul Dios tey, a tzeˈnkuxjo kubˈ ttzˈibˈin Moisés ojtxe, tuˈntzin kybˈin texjal qa ma qˈanita.


Altså, mine Brødre! tragter efter at profetere og forhindrer ikke Talen i Tunger! 	 Tuˈnpetziˈn werman, kyqˈonka tilil tuˈn kyyoliˈn Tyol Dios, ex mi tzˈok kymiyoˈn tuˈn tyolatzjo noq tzeˈnchaqku yol.


Og hver Ø flyede, og Bjerge bleve ikke fundne. 	 Ex tkyaqil txˈotxˈ toj ttxuyil aˈ bˈeˈx i xi mulqˈaj, ex jniˈ wutz, bˈeˈx i bˈajel naj.


Men de Mænd, som rejste med ham, stode målløse, da de vel hørte Røsten, men ikke så nogen. 	 Ayetzin kyej nchi bˈettaq tukˈa Saulo, bˈeˈx i xobˈx kyeˈ, quˈn tuˈn otaq kybˈi tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla, me ntiˈ jun otaq kyli.


Men da vi havde tilendebragt disse Dage, droge vi derfra og rejste videre, idet de alle, med Hustruer og Børn, ledsagede os uden for Byen; og efter at have knælet på Strandbredden og holdt Bøn 	 Exla qa kykyˈeˈtaq nimil tuˈn t‑xiˈ Pabl, me bˈeˈx o xiˈy noqx teˈ tbˈajjo wuq qˈij. Kykyaqilxjo nimil tukˈa kyxuˈjil exqetziˈn kykˈwal i tzaj waˈbˈil qeˈy tzmax ttzi ttxuyil aˈ. Atzaj teˈ qula antza, bˈeˈx o kubˈ mejeˈy, ex o naˈn Dios.


Han er den Moses, som sagde til Israels Børn: "En Profet skal Gud oprejse eder af eders Brødre ligesom mig." 	 Ex ax Moisés xi qˈmante kye aj Israel kyjaluˈn: Axte qMan Dios k‑elitz qˈinte jun yolil Tyol Dios kyxola tzeˈnku weˈ. Il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimiˈn tkyaqil tyol.


Og de kastede ham ud af Vingården og sloge ham ihjel. Hvad vil nu Vingårdens Herre gøre ved dem? 	 Ikytziˈn, tzaj kytzyuˈn, ex kyiˈn tzma ttxaˈn txˈotxˈ, ex kubˈ kybˈyoˈn. ¿Tzeˈntzin chˈin kyeˈ toj kywutz? ¿Tiˈtzila kbˈajil teˈ tajaw txˈotxˈ kyiˈjjo manil anetziˈn?


og for dette er jeg bleven sat til Prædiker og Apostel (jeg siger Sandhed, jeg lyver ikke), en Lærer for Hedninger i Tro og Sandhed. 	 Tuˈnpetziˈn, ma tzaj qˈoˈn wokliˈn, tuˈn nyoliˈn tiˈjjo tzaqpibˈl lo, ex ma chin oka te tsanjil qMan, tuˈn kyxnaqˈtzitjo aye nya Judiyqe tiˈjjo nimbˈil, a twutzxix. Twutzxix weˈy; nya noq nja bˈant wuˈn.


Men ham, som er mægtig til at bevare eder fra Fald og fremstille eder for sin Herlighed ulastelige i Fryd, 	 Quˈn oˈkx te qMan Dios, at nimxix tnabˈl ex at nimxix tipin te klolqe, tuˈn tkyimlin Jesús, tuˈn mina qo kubˈe tzˈaq toj il. Ex axjo tipin luˈn, kxel qˈiˈnqe saqxix wen toj qchwinqil, ex tukˈa nim tzaljbˈil, ajxi qkanin twutz, a jaˈ taˈ nim tqoptzˈajiyil. Noqit nimxix toklin qMan Dios, nimxix tipin, ex nimxix tbˈi, texix kawil tibˈaj tkyaqil, atxix ojtxe, ex jaˈlin, ex te jun majx. Ikyxitjo.


Men uden Lignelse talte han ikke til dem; men i Enerum udlagde han det alt sammen for sine Disciple. 	 Noq tukˈa techil nyolinetaq Jesús kyexjal. Me atziˈn nchi kyijtaq kyjunalx kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin n‑ok tentz qˈmalte kye tzeˈntaq kyxilin.


Dersom nogen tykkes at kende noget, han kender endnu ikke således, som man bør kende. 	 A qˈuqlek tkˈuˈj tiˈjjo a n‑el tnikyˈ te, nya tumil taˈye tnabˈl twutz Dios.


Men da Høvedsmanden, som stod hos, lige over for ham, så, af han udåndede på denne Vis, sagde han: "Sandelig, dette Menneske var Guds Søn." 	 Atzin kynejineljo xqˈuqil te Rom, waˈltaq twutz Jesús, teˈ tok tkaˈyin otaq tzˈel kyim, tqˈma kyjaluˈn: Twutzx tetz Tkˈwal Diostaq teˈ ichin lo.


Og dersom den retfærdige med Nød og neppe bliver frelst, hvor skal da den ugudelige og Synderen blive af? 	 Qa kuj ẍi klete kyeˈ tzˈaqleqe, ¿Yajtzila kye nya wenqe ex bˈinchil ilqe?


Og da han drog frem, bredte de deres Klæder under ham på Vejen. 	 Tej t‑xi xkye tbˈe Jesús, bˈeˈx i ok ten kyexjal likyˈilte jniˈ kytxoˈw tojile tbˈe.


Han skal tale Ord til dig, ved hvilke du og hele dit Hus skal frelses. 	 Atzin ktzajil qˈmante tey tzeˈn kkletiliy, junx kyukˈa tkˈwala ex t‑xuˈjila.


Og det skete, da jeg var kommen tilbage til Jerusalem og bad i Helligdommen, at jeg faldt i Henrykkelse 	 Atzaj teˈ nmeltzˈaja, chi Pabl, tuˈn wula toj Jerusalén, in xtaˈja tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, tuˈn nnaˈn Dios. Nliˈy ikyjo, tzeˈnku jun wutzikyˈ.


Men han sagde til dem: "Det tilkommer ikke eder at kende Tider eller Timer, hvilke Faderen har fastsat i sin egen Magt. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Ntiˈ kyeˈ kyaj tuˈn kybˈintiˈy tiˈ qˈijil mo jtoj kˈwel tbˈinchin te Diosjo, quˈn oˈkxte at toklin tiˈj jtoj bˈaˈn tkubˈ bˈinchit.


Og alt, hvad I gøre i Ord eller i Handling, det gører alt i den Herres Jesu Navn, takkende Gud Fader ved ham. 	 Ex kykyaqiljo a nchi kubˈ kybˈinchiˈn ex nkyqˈmaˈn, kybˈinchinqekuy toj tbˈi qAjaw Jesús, quˈn o chi oka te t‑xel Jesús tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex kyqˈonxa chjonte te qMan Dios, noq tiˈj tbˈi qAjaw Jesús.


Og uddeler jeg alt, hvad jeg ejer, til de fattige og giver mit Legeme hen til at brændes, men ikke har Kærlighed, da gavner det mig intet. 	 Ex qa ma txi qsipin tkyaqiljo at qe kye tal yaj, ex qa ma t‑xi qqˈoˈn qibˈ tuˈn qkyim tuˈn tpaj qnimbˈil, me qa ntiˈ qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, ntiˈx k‑ajbˈile qe, aj qok toj paˈbˈin twutz qMan Dios.


Og jeg tog den lille Bog af Engelens Hånd og nedsvælgede den; og den var i min Mund sød som Honning, men da jeg havde nedsvælget den, følte jeg Smerte i min Bug. 	 Xi ntzyunjiˈy tal uˈj toj tqˈobˈ angel, ex tzaj nwaˈn. Ex manyor chiˈx toj ntziˈy tzeˈnku taˈl onin. Me atzaj teˈ tbˈaj nwaˈn, bˈeˈx kˈayix toj nkˈuˈja.


Burde ikke Kristus lide dette og indgå til sin Herlighed?" 	 ¿Ma nyatzin iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx tuˈn Kolil, a Crist nej, a naˈmxtaq tjaw nimsin?


efterdi vi have haft i Sinde at komme til eder, jeg, Paulus, både een og to Gange, og Satan har hindret os deri. 	 Ex tzeˈnku weˈ, ilaˈ maj kubˈ nbˈisiˈn tuˈn nxiˈy lol kyeˈy. Me a tajaw il miyon weˈy tuˈn nxiˈy.


Derfor, Kong Agrippa! blev jeg ikke ulydig imod det himmelske Syn; 	 Ay, Agripa, ikytzin bˈajjo, chi Pabl. Kubˈ nniminjiˈy a tzaj tqˈmaˈn qMan Dios weˈy.


Og dersom I elske dem, som elske eder, hvad Tak have I derfor? Thi også Syndere elske dem, som dem elske. 	 Quˈn qa oˈkx ẍi ok kykˈuˈjlinjiˈy ayeˈ nchi ok kˈuˈjlin kyeˈy, ¿Tiˈtzin jun tbˈaniltz nkubˈ kybˈinchiˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye bˈinchil iljo nbˈant kyuˈn.


Og han bød dem, at de ikke måtte sige det til nogen; men jo mere han bød dem, desto mere kundgjorde de det. 	 Teˈ kyul kykˈatzjo xjal, xixix toqxenin Jesús kye, tuˈn mix aˈl qe, tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn a otaq bˈant tiˈjjo ẍonẍ ex xtiq. Me teˈ t‑xi tqˈmaˈn ikyjo kyexjal, noqx kyjaˈ i ok tenil qˈmalte tqanil.


Ja, Fader! thi således skete det, som var velbehageligt for dig. 	 Ikytziˈn Tata, quˈn ikytzin tejiy taj.


Og fordi Lovløsheden bliver mangfoldig, vil Kærligheden blive kold hos de fleste. 	 Noq tuˈn tpajjo ikyjo, ex tuˈn nimku il kbˈantil, nimxlaxjal k‑elil tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj tiˈj juntl.


Thi dette er det Budskab, som I have hørt fra Begyndelsen, at vi skulle elske hverandre; 	 Atzin yoljo lo, a kybˈiy atxix ojtxe: Tuˈn tok qkˈuˈjlin qibˈ qxolilex.


Men han sagde til ham: Din Broder er kommen, og din Fader har slagtet Fedekalven, fordi han har fået ham sund igen. 	 Iky xi tqˈmaˈn aqˈnil te kyjaluˈn: Qalaˈ a tej titzˈin ma tzul, ex quˈn tuˈn bˈaˈn s‑ula, bˈeˈx saj tqˈmaˈn ttatiy, tuˈn tkubˈ bˈyetjo a ma qˈeˈs tal wakx.


Men ligesom I ere rige i alt, i Tro og Tale og Erkendelse og al Iver og i eders Kærlighed til os: måtte I da være rige også i denne Gave! 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnkuxjo nchi chˈiya wen toj tkyaqil: Tzeˈnku toj kynimbˈila, ex jniˈ kyxnaqˈtzbˈila, ex at‑xix kynabˈla, ex o tzˈok tilil kyuˈn tuˈn kyela wen toj nwutza, ex nim kykˈuˈja qiˈja; ikyxsintzjo tojjo tbˈanil onbˈil lo, ok kchi elila twutz.


Maden er for Bugen og Bugen for Maden; men Gud skal tilintetgøre både denne og hin. Legemet derimod er ikke for Utugt, men for Herren, og Herren for Legemet; 	 Qalatzin kyeˈ, qa aj ttzaj tqanin kyxmilila juntl qya, ikynajla kye toj kywutz, tzeˈnku aj ttzaj tqanin kykˈuˈja chˈin twa; ex bˈaˈn tuˈn t‑xi kyqˈoˈn kyibˈa tzeˈnku kyaja, ex akula tzaj kyqˈmaˈn te kolbˈil kyibˈa, ¿Ma nyatzin n‑okin qwa te qkˈuˈj, ex atzin qkˈuˈj tzaj tqˈoˈn Dios te kˈuˈbˈl qwa? Me aye luˈn kchi bˈajil kykabˈil tuˈn Dios. Me nya ikyxjo tukˈa qxmilil. Quˈn nlay tzˈokjo qxmilil te kyˈaˈjil, qalaˈ te qAjaw, ex a qAjaw kyˈiwlilte qxmilil.


og sagde: "Siger: Hans Disciple kom om Natten og stjal ham, medens vi sov. 	 tuˈn mi kubˈ kyyoline; qalaˈ tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Toj qnikyˈin, tej s‑aj chˈin qwatla, bˈeˈx ẍi uljo t‑xnaqˈtzbˈin, ex ma txi kyelqˈin t‑xmilil Jesús.


Derfor, den som ved at handle ret og ikke gør det, for ham er det Synd. 	 Tuˈnpetziˈn, ankye teˈ, a bˈaˈn bˈinchin wen, ex qa mix kubˈ tbˈinchin, ma kux te til ikyjo.


Men han rystede Dyret af i Ilden, og der skete ham intet ondt. 	 Me atzin te Pabl, bˈeˈx el tchtoˈn tiˈj tqˈobˈ. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx kux tzˈaq tej kan toj qˈaqˈ, ex ntiˈ te Pabl bˈajte.


Da skal Himmeriges Rige lignes ved ti Jomfruer, som toge deres Lamper og gik Brudgommen i Møde. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, a Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikyxjo tzeˈnku lajaj txin, i xiˈ toj jun mejebˈlin. Xi kynojsin kytzaj tukˈa aseyt, tej kyxiˈ yolte qˈa.


men i hvert Folk er den, som frygter ham og gør Retfærdighed, velkommen for ham; 	 Tuˈnpetziˈn, n‑ok qˈoˈn te nimil toj aˈlchaqx wiq xjaltz, ex nya noq oˈkx kyxol aj Judiy, qalaˈ alkyeˈ njaw nimsinte Dios, ex qa wenjo tbˈinchbˈin.


thi i ham bor Guddommens hele Fylde legemlig, 	 Me ate Jesucrist, ax Diosjo, quˈn tiˈjxjo Crist, a ichin skˈoˈnxix tuˈn Dios, yekˈineˈ tkyaqiljo t‑xilin qMan.


Og hans Øren åbnedes, og straks løstes hans Tunges Bånd, og han talte ret. 	 Texjo tqan, bˈeˈx i jqet tẍkyin ẍonẍ, ex bˈeˈx bˈant tyolin.


Således er Tungetalen til et Tegn, ikke for dem, som tro, men for de vantro; men den profetiske Gave er det ikke for de vantro, men for dem, som tro. 	 Ikytziˈn, bˈiˈn quˈn qa nqo yolin toj tzeˈnchaqku yol toj kˈulbˈil, nya jun yekˈbˈil qa at Xewbˈaj Xjan qukˈa, tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qalaˈ noq tuˈn mi tzˈeleku kynikyˈxjal tiˈj Tbˈanil Tqanil, ex tuˈn kyklet. Me atzin teˈ tuˈn qyolin Tyol Dios nyekˈin teˈ, qa te Diosqo.


Men vandrer nogen om Natten, da støder han an; thi Lyset er ikke i ham." 	 Me qa nqo bˈet toj qnikyˈin, qo jawil takpaj, quˈn nya qˈanchaˈljo qbˈe. Tuˈnpetziˈn qa nqo bˈinchin tzeˈnku taj qMan, ntiˈ aku tzˈok bˈajqe.


Thi jeg var hungrig, og I gave mig ikke at spise; jeg var tørstig, og I gave mig ikke at drikke; 	 Quˈn tej tqˈaqˈin nkˈuˈja, mix tzaje kyqˈoˈn nwaˈy. Ex tej ttzaj kˈwaj wiˈja, mix tzaje kyqˈoˈn nkˈwaˈy.


Og han siger til dem "Have I aldrig læst, hvad David gjorde, da han kom i Nød og blev hungrig, han selv og de, som vare med ham? 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjin kyejiˈy bˈant jun maj tuˈn qtzan David, a nimx toklin, tej ttzaj waˈyaj tiˈj kyukˈa tukˈa?


Men det skete, medens Apollos var i Korinth, at Paulus efter at være dragen igennem de højereliggende Landsdele kom ned til Efesus 	 Axtaqtza taˈye Apolos toj Corint, majx tqanx ikyˈx Pabl toj kˈul, tuˈn tkanin toj tnam te Éfeso. Antza, el jyete txqan xjal tuˈn, a nimilqetaq toj kywutz.


men stå op, stig ned, og drag med dem uden at tvivle; thi det er mig, som har sendt dem." 	 Weˈksa, kux kuˈxa, ex kux txiˈy kyukˈa; ex mina ja kaˈmin tkˈuˈja, quˈn ayin weˈ ẍin tzaj chqˈonkye.


Og dog skriver jeg til eder et nyt Bud, hvilket er sandt i ham og i eder, thi Mørket drager bort, og det sande Lys skinner allerede. 	 Me atzin nxi ntzˈibˈinjiˈy kyeˈy jaˈlin ma tzˈok tzeˈnku jun akˈaj kawbˈil, tuˈn tkubˈ kynimiˈn tzeˈnkuxjo kubˈ tnimin Jesús. Quˈn atzin qxopin kyjaˈ tikyˈ, ex ma tzaj spikyˈeˈxixjo, a spikyˈin twutzxix, a t‑xim qMan Dios.


men den gifte er bekymret for de Ting, som høre Verden til, hvorledes han kan behage Hustruen. 	 Me atzin teˈ ichin at t‑xuˈjil, kabˈe ja nbˈisine, quˈn ex il tiˈj tuˈn tbˈisin tiˈjjo te twutz txˈotxˈ, tuˈntzin ttzalaj t‑xuˈjil tiˈj.


ikke ny i Troen, som at han ikke skal blive opblæst og falde ind under Djævelens Dom. 	 Tuˈnpetziˈn, nya wen tuˈn tok jun aˈla te nejinel, qa aˈkxtaq tnimin, quˈn aku ja tnimin tibˈ, ex tuˈn ikyjo, aku kubˈ tzˈaq tjaqˈ tqanbˈil Dios, tzeˈnkuˈ bˈaj teˈ a ok te tajaw il ojtxe.


Men Jesus sagde til dem: "Jeg spørger eder, om det er tilladt at gøre godt på Sabbaten eller at gøre ondt, at frelse Liv eller at ødelægge det?" 	 Atzin te Jesús xi tqˈmaˈn kyeˈ xjal kyjaluˈn: At jun weˈ tuˈn t‑xi nqanin kyeˈy: ¿Ma tzuntzin ntqˈmaˈn tuˈn tkubˈ bˈinchitjo nya wen, mo a wenj; tuˈn tklet tchwinqil jun xjal, mo tuˈn tok kaˈyitj tuˈn tkubˈ kyim?


På ham gave alle Agt, små og store, og sagde: "Det er ham, som man kalder Guds store Kraft." 	 Aye ichin, aye qya, ex majqex kˈwal nchi bˈinxix wen tiˈtaqjo ntqˈmaˈn Simun, ex kykyaqilx qˈmante: Apen tej luˈn nqˈumle Nimxix Tipin Dios Tukˈa, chi chi xjaljo.


Og han bad ham meget om ikke at drive dem ud af Landet. 	 Ex i kubˈsin kywutz te Jesús, tuˈn mina chi exetaq tlajoˈn toj ttxˈotxˈ Gerasa, quˈn noq tuˈn kykyˈeˈtaq cheˈx antza.


Og hvem af eder kan ved at bekymre sig lægge een Alen til sin Vækst? 	 Quˈn mixpetzin tuˈn chi ja meljtza, ¿Ma akutzin txi nimix toj kychwinqiltza nipela jun or?


Og de hørte en høj Røst fra Himmelen, som sagde til dem: Stiger herop! Og de stege op til Himmelen i Skyen, og deres Fjender så derpå. 	 Ex ayetzin kabˈe kujsil yol, xi kybˈiˈn jun tqˈajqˈojil wibˈaj toj kyaˈj, ex ntqˈmaˈn: Ku kyjatza tzaluˈn. Ex bˈeˈx i xiˈ toj muj, tuˈn kykanin toj kyaˈj. Ex iwle kyuˈn kyajqˈoj.


Men Påbudets Endemål er Kærlighed af et rent Hjerte og af en god Samvittighed og af en uskrømtet Tro, 	 Nya tiquˈnil nxi ntzˈibˈinjiˈy luˈn, noq tuˈn tok kykˈuˈjlin kyibˈa kyxolxa kykyaqilxa, tukˈa jun kˈuˈjbˈil, a tzajnin tojxix kyanmiˈn saqxix, ex toj tbˈanil kynabˈla, ex tuˈn kynimbˈila twutzxix.


Men han tog de tolv til sig og sagde til dem: "Se, vi drage op til Jerusalem, og alle de Ting, som ere skrevne ved Profeterne, skulle fuldbyrdes på Menneskesønnen. 	 I tzaj ttxkoˈn Jesús oˈkqexjo kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kyjaˈ qxiˈ jaˈlin tzmax Jerusalén. Antza japine bˈajjo jotxjo jniˈ xbˈaj kytzˈibˈin yolil Tyol Dios wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Ichin.


jeg i dem og du i mig, for at de må være fuldkommede til eet, for at Verden må erkende, at du har udsendt mig og har elsket dem, ligesom du har elsket mig. 	 Noqit aku chi ten wukˈiy, ex a te wukˈiy, tuˈntzintla kyok tzˈaqle junx kykyaqil. Quˈn ikytziˈn k‑elile kynikyˈ xjaljo te, qa ay saj chqˈoˈn weˈy, ex qa kˈuˈjlinqexix tuˈn, tzeˈnku kˈuˈjlinqiˈn tuˈn.


Dog, det Ord, som er skrevet i deres Lov, må opfyldes: De hadede mig uforskyldt. 	 Me ma bˈajjo ikyjo noq tuˈn tjapiˈn a yol tzˈibˈin tojjo Tuˈjil Tyol Dios, a bˈiˈn kyuˈn, tej tqˈma: Kchin elil kyikyˈin noq kukxjoch.


Og intet urent skal komme ind i den, ej heller nogen, som øver Vederstyggelighed og Løgn; kun de, som ere skrevne i Lammets Livets Bog. 	 Ex mix jtojx tuˈn tokx jun nya bˈaˈn toj, ex mix aˈlx jun, tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun tiˈ te txˈixwejil, mo qa te sbˈubˈl; qalaˈ oˈkqex chi okixjo aye, a otaq tzˈibˈit kybˈi toj Uˈj te Chwinqil te tal Tal rit.


Disse gøre det af Kærlighed, vidende, at jeg er sat til at forsvare Evangeliet; 	 Ayetzin kyeˈ tkabˈ chˈuq, a nchi qˈman tqanil Jesús tukˈa qˈoj, nya jikyin iteˈ toj kynimbˈil, ex nkubˈ kybˈisin tuˈn tok nimxixl bˈis wiˈja, tuˈn intinkutza toj tze. Me atzin tnejil chˈuq, nchi yolin kyeˈ tqanil Crist toj tumil, ex tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈj tiˈj qMan Dios; ikytzin bˈin kyuˈn, qa noq tuˈn nchin kolintaqa tiˈj Tbˈanil Tqanil Jesucrist, intinkutza tzaluˈn toj tze.


"Herrens Ånd er over mig, fordi han salvede mig til at forkynde Evangelium for fattige; han har sendt mig for at forkynde fangne, at de skulle lades løs, og blinde, at de skulle få deres Syn, for at sætte plagede i Frihed, 	 Nojninqin weˈ tukˈa Xewbˈaj Xjan, a T‑xew tAjaw Tkyaqil. Quˈn ma chin el tpaˈn, tuˈn nxiˈy yolil Tbˈanil Tqanil kye yaj; ex tuˈn nxiˈy qˈmal teˈ tzaqpibˈl kyeˈ jpunqekux toj tze, a ntiˈ tumil tuˈn kyten antza; ex tuˈn tqˈanit kywutzjo moẍ, ex tuˈn nxiˈy qˈuqbˈil kykˈuˈjjo a ntiˈ kyipin;


Men Pilatus havde også skrevet en Overskrift og sat den på Korset. Men der var skrevet:"Jesus af Nazareth, Jødernes Konge." 	 Ante Pilat xi tqˈmaˈn tuˈn kypejkˈit jun tzˈlan tibˈaj twiˈ, tukˈa jun yol tzˈibˈink tiˈj, a ntqˈmaˈn: Jesús aj Nazaret, a Nmaq Kawil kye aj Judiy.


Og de kunde ikke fange ham i Ord i Folkets Påhør, og de forundrede sig over hans Svar og tav. 	 Mix jyete tumil kyuˈn, tzeˈn tuˈn tkubˈe tzˈaqetaq Jesús kyuˈnx tyol kywutzxjal. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i kubˈ qen, ex i jaw kaˈylaj, tuˈn tumil tyol Jesús, tej tok ten tzaqˈwil teˈ jniˈ kyyol.


Men da Farisæeren, som havde indbudt ham, så det, sagde han ved sig selv: "Dersom denne var en Profet, vidste han, hvem og hvordan en Kvinde denne er, som rører ved ham, at hun er en Synderinde." 	 Atzaj teˈ tiwle lo tuˈn Parisey, a xi txkonte Jesús, ul jun t‑xim kyjaluˈn toj tanmin: A noqxit jun yolil Tyol Dios teˈ ichin lo, matla kaninte tiˈj tzeˈn taˈye tchwinqiljo qya, a luˈ n‑ok tzyunte, quˈn ajo qya lo, jun bˈinchil il teˈ, chtej Parisey.


Da gik Høvedsmanden hen med Tjenerne og hentede dem, dog ikke med Magt; thi de frygtede for Folket, at de skulde blive stenede. 	 Ayetzin kyej xqˈuqil, junx tukˈa kynejil, bˈeˈx i xtaˈj tzyulkye tsanjil, tuˈn kyul toj Sanedrín. Me chebˈe i tzaj qˈiˈn, quˈn tuˈn attaq kyxobˈil xqˈuqil tuˈn kyok xoˈn tuˈn abˈj kyuˈnxjal.


Men da Jesus var kommen til Bethania, i Simon den spedalskes Hus, 	 Attaq Jesús tojjo kojbˈil Betania toj tja Simun, jun xjal otaq tzˈel weˈ tuˈn txˈaˈk.


Hilser Filologus og Julia, Nereus og hans Søster og Olympas og alle de hellige hos dem! 	 Ex ikyxjo kyqˈolbˈinxa Filólogo, Julia ex Nereo tukˈax tanebˈ Olimpas, ex jniˈ kykyaqil nimil iteˈ kyukˈa.


Han er lig et Menneske, der byggede et Hus og gravede i Dybden og lagde Grundvolden på Klippen; men da en Oversvømmelse kom, styrtede Floden imod det Hus, og den kunde ikke ryste det; thi det var bygget godt. 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun ichin, kjawil tbˈinchin jun tja; tnejilxix kˈwelix tlakuˈn tqˈuqil, exsin kˈwel tbˈinchintz tibˈaj abˈj. Tej ttzaj nim jbˈal, jaw chˈiy nim aˈ ex pon peqˈj aˈ tiˈjjo ja, me mix jawe yekche, quˈn bˈinchinku tibˈaj abˈj.


De svarede ham: "Jesus af Nazareth." Jesus siger til dem: "Det er mig." Men også Judas, som forrådte ham, stod hos dem. 	 Ajin te Judas kyukˈa, a otaq txi kˈayinte. Tuˈnpetziˈn xi kytzaqˈwin: A Jesús aj Nazaret, chi chiˈ.


Derefter lagde han atter Hænderne på hans Øjne, og han blev klarsynet og var helbredt og kunde se alle Ting tydeligt. 	 Teˈ kyok tmikoˈn Jesús juntl majl twutzjo moẍ, bˈeˈx el spikyˈeˈ kyiˈj twutz, ex bˈeˈx bˈant tkaˈyin wen. Texjo tqan, bˈeˈx ul Dios te ichin.


Men han er ikke dødes, men levendes Gud; thi for ham leve de alle." 	 Ikytziˈn, ate Dios nya kyDios kyimnin, qalaˈ kyDios itzˈ, exla qa o chi kyim tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj twutz Dios, itzˈqe kykyaqilx.


Og da vi fandt et Skib, som skulde gå lige til Fønikien, gik vi om Bord og afsejlede. 	 Toj Pátara, el jyet jun bark quˈn, a kyjaˈtaq t‑xiˈ tzma Fenicia. O okxa toj, exsin o xiˈtza.


Men Johannes vilde formene ham det og sagde: "Jeg trænger til at døbes af dig, og du kommer til mig!" 	 Me tkyˈeˈtaq Juan tuˈn tkuˈx Jesús toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, ex xi tqˈmaˈn te: Ayintla weˈ tuˈn nkux tqˈoˈn toj nim aˈ te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa ayiˈn ma tzˈajtz tiˈj wanmiˈn. Me atzin teˈ, ntiˈ te til. ¿Qalatziˈn taja tuˈn tkuˈxa toj aˈ?


Atter siger jeg: Ingen må agte mig for en Dåre; men hvis så skal være, så tåler mig endog som en Dåre, for at også jeg kan rose mig en Smule. 	 Kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy: Mi kubˈ kybˈisiˈn qa tokx toj nwiˈy. Exsin qa ikytzjo toj kywutza, kyqˈontza ambˈil wey tuˈn nyoliˈn, tzeˈnku ma txi kyqˈoˈn ambˈil kyeˈ xnaqˈtzil kyxola, a ntiˈ kynabˈl, tuˈntzintla tjaw nnimin chˈin weˈ wibˈ, tzeˈnqeku txqantl.


Men fra deres Side, som ansås for at være noget, (hvordan de fordum vare, er mig uden Forskel; Gud ser ikke på et Menneskes Person;) - over for mig nemlig havde de ansete intet at tilføje. 	 Me ayetziˈn nejinel toj Ttanim Dios Jerusalén, ayeˈ a nimxix kyoklin kywutz nimil, ntiˈ juntl tumil tzaj kyqˈoˈn weˈy, tuˈn tkujsit nyola. Tzeˈnku weˈ ntiˈ waja tiˈj alkyetaq kyoklinxjal, quˈn ntiˈ te Dios nqanin tiˈj.


Og han spurgte ham: "Hvad er dit Navn?" Og han siger til ham: "Legion er mit Navn; thi vi ere mange." 	 Xi tqanin Jesús te ichin. ¿Titzin tetza tbˈi? Xi ttzaqˈwin ichin: Atzin nbˈiy Nimku, quˈn ilaˈ qbˈaja najle toj tanmin ichin lo.


Og David siger: "Deres Bord vorde til Snare og til Fælde og til Anstød og til Gengældelse for dem; 	 Ex ikyxjo tqˈma David toj Tuˈjil Tyol Dios: Noqit axjo kyikyˈsbˈil nintz qˈij kubˈ toj kybˈe, tuˈn kybˈaj jaw takpaj tiˈj, ex tuˈn tbˈaj kyjtzˈoˈn kyibˈ toj, ex tuˈn kykyij tjaqˈ tkawbˈil Dios kujxix wen.


Da sammenkaldte de tolv Disciplenes Skare og sagde: "Det huer os ikke at forlade Guds Ord for at tjene ved Bordene. 	 Ok chmoˈn kykyaqil nimil kyuˈn kabˈlajaj tsanjil, ex kyqˈma: Nya wen tuˈn tkyij qtzaqpiˈn tuˈn qyolin tiˈj Tyol qMan Dios, exsin oˈkxtza tuˈn qkubˈe tena sipil teˈ tkyaqiljo n‑ajbˈin kye mebˈe qya anetziˈn.


Således skulle også I, når I have gjort alle de Ting, som ere eder befalede, sige: Vi ere unyttige Tjenere; kun hvad vi vare skyldige at gøre, have vi gjort." 	 Ex ikytzin kyejiˈy, aj tjapin bˈajjo jniˈ kxel qˈmaˈn kyeˈy tuˈn qMan Dios, iky kxel kyqˈmaˈnjiˈy kyexjal kyjaluˈn: Awoqejiˈy aqˈnil, a ntiˈ qokliˈn, quˈn tuˈn oˈkx aqˈuntljo ma bˈant quˈn, ajo saj qˈmaˈn qeˈy.


som havde et gyldent Røgelsealter og Pagtens Ark, overalt beklædt med Guld, i hvilken der var en Guldkrukke med Mannaen, og Arons Stav, som havde blomstret, og Pagtens Tavler, 	 Ex tojxjo Najbˈil Xjanxix attaq juntl meẍ, a bˈinchinxix wen tukˈa taˈl qˈanpwaq, jaˈ nkubˈe patit storak te Dios; ex attaq jun kax, ex ikyxjo bˈinchinxix wen tukˈa taˈl qˈanpwaq, te yekˈbˈilte qa otaq bˈant tiˈj, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios. Tojjo kax anetziˈn, attaq jun xar bˈinchin tukˈa qˈanpwaq, a jaˈ tkuˈxetaq jun piẍ maná, a tzaj tqˈoˈn Dios kyexjal, tej kybˈet toj tzqij txˈotxˈ ojtxe. Ex axsi tkuˈxetaqjo ttze Aarón, a ẍok twiˈ, a at t‑xul, junx kyukˈa tzˈlan abˈj, jaˈ tzˈibˈineˈ lajaj tkawbˈil Dios.


Han skal ikke sønderbryde det knækkede Rør og ikke udslukke den rygende Tande, indtil han får ført Retten frem til Sejr. 	 Ex mi chi el tikyˈin ayejo numjninqe. Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ twaqˈin jun tal tqan ptzˈan tal kox, ex mi kubˈ tyupin jun tal ttzaj yaj, a noqx tal chˈin nsbˈen, tzmaxiˈ aj t‑xi tqˈoˈn kyoklin, aj tkubˈ tqˈoˈn Tkawbˈil, a tzˈaqlexix.


Men han sagde til dem: "Elias kommer først og genopretter alting; og hvorledes er der skrevet om Menneskesønnen? At han skal lide meget og foragtes. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzx teˈ. Ate Elías tuˈntaq tul nej, tuˈntzintla noq bˈinchil kytenxjal, aj wula. Me ntqˈmaˈntl Tuˈjil Tyol Dios qa nimx tuˈn tikyˈx tuˈn Tkˈwal Ichin, ex qa tuˈn tel ikyˈin kyuˈn xjal.


Men dersom nogen har voldt Bedrøvelse, har han ikke bedrøvet mig, men til Dels, for ikke at sige det hårdere, eder alle. 	 Atzin jaˈlin, a xjal, aj xbˈinchin il, s‑ok qˈoˈnte jun bˈis wiˈja tuˈn tbˈinchbˈin nya bˈaˈn. Me nya noq oˈkqinxa, qalaˈ toj juntl tumil, majqexa.


Hvem af dem får hende så til Hustru i Opstandelsen? thi de have alle syv haft hende til Hustru." 	 Me atzin jaˈlin, ¿Tzeˈntzila tteˈn tuˈn tjaw anqˈintl kyimnin? Quˈn, qa ikyjo, aj kyjaw itzˈje juntl majl, ¿Tiˈtzila kbˈajiltz? ¿Altzila kye k‑okil te tchmiljo qya kyxoljo wuq ichin, quˈn kykyaqilx i ok meje tukˈa?


at under megen Trængsels Prøvelse har deres overstrømmende Glæde og deres dybe Fattigdom strømmet over i deres Gavmildheds Rigdom. 	 Exla qa nimx sikyˈx kyuˈn wen toj kynimbˈil, exla qa manyor yajqe erman anetziˈn, me tzunx nchi tzalajx, ex tbˈaˈnilx chi oyin tukˈa tkyaqil kyanmin, nyakuj manyor qˈininqexnaj wen, tuˈn kymojin kyukˈa nimil toj Jerusalén.


Og se, en Kvinde, som havde haft Blodflod i tolv År, trådte hen bagfra og rørte ved Fligen af hans Klædebon; 	 Me toj bˈe attaq jun qya, otaq bˈant kabˈlajaj abˈqˈe tyabˈtlin tuˈn kyyabˈil. Tzaj laqˈe tiˈjxi Jesús, ex ok tmikoˈn ttxaˈn t‑xbˈalin,


De skulle forgå, men du bliver; og de skulle til Hobe ældes som et Klædebon, 	 Me atzin txˈotxˈ exqetziˈn kyaˈj, ok kchi bˈajil, ex kchi xel xoyit, ex kchi ttxˈaqinixil tzeˈnku jun xbˈalin. Qalatziˈn te, ok ktenbˈil te, te jun majx. Ntiˈ txˈixpibˈl tey.


Og der kom Lyn og Røster og Tordener; og der blev et stort Jordskælv, hvis Mage ikke har været, siden der blev Mennesker til på Jorden, et sådant Jordskælv, så stort. 	 Ex bˈeˈx tzaj qoptzˈaj xloqˈlin kyaˈj, ex txqan tqˈajqˈojil ntinin wen, ex poqˈle qˈankyaq. Ex bˈeˈx tzaj luˈlin txˈotxˈ tuˈn jun kyaqnajnabˈ, a nimxixtl tzeˈnku tkyaqil kyaqnajnabˈ atxix ojtxe.


Enhver, som deltager i Kamplegene, er afholdende i alt; hine nu vel for at få en forkrænkelig Krans, men vi en uforkrænkelig. 	 Tkyaqiljo rinil, a taj tuˈn tkanbˈin, il tiˈj tuˈn tkubˈ ttzyuˈn tibˈ tiˈjjo jniˈ tiˈchaq tiˈ, a aku bˈant tuˈn tsikyte t‑xmilil, aj txiˈ rinil. ¿Tiquˈnil? Noq tuˈn tkanbˈitkuˈ jun tal oyaj, a jun paqx nbˈaj. ¿Me atzin qetz? Iltzin tiˈj tuˈn qrinin wen toj qnimbˈil tuˈn qkanbˈin teˈ jun oyaj, a nlayx bˈaj toj kyaˈj.


Og han sendte Bud og lod Johannes halshugge i Fængselet. 	 Ex bˈeˈx xi tqˈmaˈn, tuˈn tel kˈuẍpit twiˈ Juan toj tze.


Og han var der indtil Herodes's Død, for at det skulde opfyldes, som er talt af Herren ved Profeten, der siger: "Fra Ægypten kaldte jeg min Søn." 	 Antza i tene, tzmaxiˈ tej tkyim Herodes. Bˈant ikyjo, noq tuˈn tjapiˈn a tqˈma qAjaw tuˈn yolil Tyol Dios ojtxe. Chiˈ kyjaluˈn: Tzmax Egipto, ktzajil ntxkon weˈ nkˈwalch.


Lader os derfor, da der endnu står en Forjættelse tilbage om at indgå til hans Hvile, vogte os for, at nogen af eder skal mene, at han er kommen for silde. 	 Tunpetziˈn, qqˈonktzin tilil jaˈlin, tuˈn atx ambˈil, tuˈn qokx tojjo jun ajlabˈl, a qˈoˈnku tuˈn Dios. Qxqˈuqim qibˈ, tuˈntzin mix aˈl junqe kyij naj tiˈjjo ajlabˈl.


Unddrager eder ikke hinanden, uden måske med fælles Samtykke, til en Tid, for at I kunne have Ro til Bønnen, og for så atter at være sammen, for at Satan ikke skal friste eder, fordi I ikke formå at være afholdende. 	 Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ kyxkˈaˈyin kyibˈa jun te juntl, bˈapeˈ qa ma bˈant tiˈj kyuˈn, tuˈn tkyij kytzaqpiˈn kyibˈa jun jteˈ qˈij noq tuˈn kyokkuy toj naˈj Dios, qa kyajtaqkuy ikyjo. Aj kyjapin bˈajjo qˈij anetziˈn, liwey chi meltzˈaj jun majla, tzeˈnkuxtaq kyteˈn, quˈn qa mina, noq chi kubˈ tzˈaqa toj kyˈaˈjin tuˈn tajaw il.


Men han svarede og sagde til dem: "En ond og utro Slægt forlanger Tegn, men der skal intet Tegn gives den uden Profeten Jonas's Tegn. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Ayetziˈn xjal nya wenqe ex aj il nchi qanin jun techil wipiˈn. Me nlay txi yekˈiˈt kye; qalaˈ oˈkxjo techil tiˈjjo bˈaj tiˈj Jonás, a yolil Tyol Dios ojtxe.


Du gjorde ham en kort Tid ringere end Engle; med Herlighed og Ære kronede du ham; 	 Tnejil, tzaj tqˈoˈn kye xjal jun tqoptzˈajiyil tipin, ex jun kyoklin tibˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Tkyaqiljo lo tzaj tqˈoˈn tuˈn tkawit kyuˈn xjal. Ex ntiˈtaq jun tiˈ o kyij naj toj kykawbˈil. Me atzin jaˈlin, noq te kabˈe qˈij, o tzaj tqˈoˈn kyoklin, me nyaleˈ tzeˈn kye angel, chi Tuˈjil Tyol Diosjo. Tuˈnpetzintzjo, ntiˈ o qli, tuˈn tnimitjo luˈn.


Da Jesus nu skønnede, at de vilde komme og tage ham med Magt for at gøre ham til Konge, gik han atter op på Bjerget, ganske alene. 	 Me liwey el tnikyˈ Jesús tiˈj kyximxjal, qa kyajtaq tuˈn tok kyqˈoˈn te nmaq kawil kyibˈaj te jun majx. Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx el tpaˈn tibˈ Jesús kyiˈj, ex bˈeˈx jax twiˈ wutz tjunalx.


for vor Guds inderlige Barmhjertigheds Skyld, ved hvilken Lyset fra det høje har besøgt os 	 Quˈn a Dios tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, ktzajil tqˈoˈn jun tzaj toj kyaˈj tzeˈnku tqan qˈij,


Og da Tiden allerede var fremrykket, kom hans Disciple til ham og sagde: "Stedet er øde, og Tiden er allerede fremrykket. 	 Teˈ qok yupj, xi kyqˈmaˈn t‑xnaqˈtzbˈin te: Ma qoqixte. Chqˈonqexjiy xjal tuˈn kyxiˈ tojile najbˈil ex kyojile muchˈ tnam, tuˈn kyxiˈ laqˈol kywa, quˈn ntiˈ bˈaˈn txi kywaˈn tzaluˈn, chi chiˈ.


Thi vor Trængsel, som er stakket og let, virker for os over al Måde og Mål en evig Vægt af Herlighed, 	 Quˈn tkyaqilxjo nya bˈaˈn n‑ikyˈx quˈn jaˈlin, nya nimxix, ex liwey kbˈajil teˈ. Me te t‑xeljo ikyjo, ktzajil qˈoˈn jun chojbˈil qe nimxix wen, a nlayx bˈaj toj kyaˈj.


Trofast er Gud, ved hvem I bleve kaldede til Samfund med hans Søn, Jesus Kristus, vor Herre. 	 Ex ate Dios kukx njapin bˈaj Tyol tuˈn, a xjaw skˈoˈn kyeˈy, tuˈn kymujbˈin te kyibˈa tukˈa qAjaw Jesucrist, a Tkˈwal.


men sidst af alle blev han set også af mig som det ufuldbårne Foster; 	 Tbˈajlinxi jniˈ ikyjo, ok tyekˈin tibˈ weˈy, a otaqxi tzˈaj toj kyaˈj.


Og de, som spiste Brødene, vare fem Tusinde Mænd. 	 Atziˈn kybˈajjo ichin bˈaj waˈn, jweˈ mil.


Og de bleve over al Måde slagne af Forundring og sagde: "Han har gjort alle Ting vel; både gør han, at de døve høre, og at målløse tale." 	 Otaq chi bˈaj jaw kaˈylaj tuˈn ikyjo, ex kyqˈma: Tkyaqilx tbˈanilx nbˈaj bˈant tuˈn. A ajinqe ẍonẍ nbˈaj bˈant kybˈiˈn, ex xtiq nbˈaj bˈant kyyolin tuˈn, chi chiˈ.


Og han kaldte atter Folkeskaren til sig og sagde til dem: "Hører mig alle, og forstår! 	 I xi ttxkoˈn Jesús jniˈ xjal tkˈatz, ex xi tqˈmaˈn kye: Chin kybˈintziˈn, ex tzˈelku kynikyˈa te:


iblandt hvilke også vi fordum alle vandrede i vort Køds Begæringer og gjorde Kødets og Tankernes Villie og vare af Natur Vredes Børn ligesom også de andre, 	 Ikytaqtzin tumiljo nqo bˈettaq qkyaqilx ojtxe, lipcheqoxtaq tzeˈnkuxtaq tajjo qtzeq, ex njapintaqjo qxim, a nya wen, a tzeˈnkuxjo ntqanintaq tachbˈil qxmilil. Tuˈntzin tpajjo jniˈ luˈn, toj qilxtaqqe, tuˈn qkyij tjaqˈ kujxix tkawbˈil Dios te jun majx, tzeˈnqeku txqantl.


Da sagde de til hende: "Du raser." Men hun stod fast på, at det var således. Men de sagde: "Det er hans Engel." 	 Xitzin kyqˈmaˈn te: ¿Nya ma tzaj toj twiˈy? Me atzin tetxin xi tqˈmaˈn juntl majl qa twutzxix. Ayetzin kyetz xi kyqˈmaˈn: Nya te Pegrjo; a teˈ t‑angel.


Thi de, som bo i Jerusalem, og deres Rådsherrer kendte ham ikke; de dømte ham og opfyldte derved Profeternes Ord, som forelæses hver Sabbat. 	 Me ayetzin kyeˈ najleqetaq toj Jerusalén, ex ayeˈ nmaq kawil kyxol, nya bˈiˈntaq kyeˈ kyuˈn alkyetaqjo Jesús, ex mi n‑eltaq kynikyˈ te kyyoljo yolil Tyol Dios, a n‑uˈjit toj ja te naˈbˈl Dios tojile junjun qˈij te ajlabˈl. Ikytziˈn, ayex kye nchi bˈinchin il, ex nxi kyqˈmaˈn tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn. Me atziˈn lo n‑ajbˈin noq tuˈn tkubˈ nimitjo yol tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios kyuˈn yolil Tyol.


imod ham førte Jødernes Ypperstepræster og Ældste Klage, da jeg var i Jerusalem, og bade om Dom over ham. 	 Tej nteˈn toj Jerusalén, bˈeˈx i pon jniˈ kynejil pale junx kyukˈa nim kyoklin kyxol Judiy qˈmalte tiˈchaqjo til, ex tzaj kyqanin weˈy, tuˈn tkubˈ nkawiˈn.


Men vogter eder for de falske Profeter, som komme til eder i Fåreklæder, men indvortes ere glubende Ulve. 	 Kykaˈyimtzin kyibˈa kyejo sbˈul yol, ayeˈ n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te yolil Tyol Dios. N‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te nimil ex tal mutxin xjal wen, tzeˈnku jun tal rit; me toj kyanmin manyor xoˈjqex.


Og vi formane eder, Brødre! påminder de uskikkelige, trøster de modfaldne, tager eder af de skrøbelige, værer langmodige imod alle! 	 Ex ikyxjo erman, nqo kubˈsin qwutza kyeˈy, tuˈn kyxi kykawinjiˈy ayeˈ kykyˈeˈ tuˈn kyaqˈnin, ex tuˈn kynimsin kykˈuˈjjo ayeˈ kyjaˈ kykubˈ numj, ex tuˈn kymojiˈn kyukˈa a ntiˈxixl kyipin. Chebˈe chi ayoˈn tajbˈil qMan Dios kyukˈa kykyaqil.


Og Jesus stod stille og sagde: "Kalder på ham!" Og de kalde på den blinde og sige til ham: "Vær frimodig, stå op! han kalder på dig." 	 Teˈ tbˈinte Jesúsjo ikyjo, bˈeˈx kubˈ weˈ, ex tqˈma: ¡Kyqˈolbˈintza! Ex bˈeˈxsin tzaj kyqˈolbˈintz moẍ, ex xi kyqˈmaˈn te: Qe tkˈuˈja. ¡Weˈksa! Luˈy nqˈolbˈajtz.


Hvorfor forstå I ikke min Tale? fordi I ikke kunne høre mit Ord. 	 ¿Tiquˈn mi npon nyola toj kynabˈla? Quˈn mi nxi kybˈinjiˈy tkyaqiljo nxi nqˈmaˈn.


Men de kloge svarede og sagde: Der vilde vist ikke blive nok til os og til eder; går hellere hen til Købmændene og køber til eder selv! 	 Me ayetzin kye txin ẍtij xi kyqˈmaˈn kye: ¡Mina! Quˈn nlaypela kanin qe. ¿Yajtzilaˈ tuˈn t‑xi qqˈoˈntza chˈin kyeˈ? Qalaˈ ku kyxiˈy jaˈ nkˈayajtze, ex kˈaˈ tzaj kylaqˈoˈn chˈintla.


Herren forhaler ikke Forjættelsen (som nogle agte det for en Forhaling), men han er langmodig for eders Skyld, idet han ikke vil, at nogen skal fortabes, men at alle skulle komme til Omvendelse. 	 Nya noq tuˈn kyˈajte Dios tuˈn tjapin Tyol tuˈn, tuˈn tul Crist, tzeˈnku nkyqˈmaˈn junjun. Qalaˈ n‑ayon tuˈn kybˈinchinxjal kyten, quˈn nya taj tuˈn kynajxjal, qalaˈ tkyaqilx tuˈn kytxˈixpinte kychwinqil.


"Vi have hørt ham sige: Jeg vil nedbryde dette Tempel, som er gjort med Hænder, og i tre Dage bygge et andet, som ikke er gjort med Hænder." 	 O qbˈintexi qeˈ ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Kˈwel nyuchˈinjiˈy tnejil ja te naˈbˈl Dios, a kybˈinchbˈin ichin, exsin toj oxe qˈij kbˈantile juntl wuˈn, me nya kybˈinchbˈin ichin.


Går ind ad den snævre Port; thi den Port er vid, og den Vej er bred,som fører til Fortabelsen, og de ere mange, som gå ind ad den; 	 Ku kyokxa tojjo tal tjpel bˈe tal muchˈ te chwinqil. Quˈn atzin ma tij tjpeljo ma tij bˈe, tbˈanilx wen toj kywutzxjal, ex ma nintz nbˈaj bˈet toj; me atzin bˈe anetziˈn nqox tiˈn toj najin.


Den Overtalelse kom ikke fra ham, som kaldte eder. 	 Nya te qMan Dios at tpaj tiˈjjo luˈn, quˈn apente Dios tzaj txkon kyeˈy, tuˈn kyoka te Tkˈwal noq tuˈn kynimbˈila.


Men da hverken Sol eller Stjerner lode sig se i flere Dage, og vi havde et Uvejr over os; som ikke var ringe, blev fra nu af alt Håb om Redning os betaget. 	 Toj ilaˈ qˈij, mix qlayiˈy tqan qˈij, exqetziˈn kyspikyˈimil cheˈw; ex otaq tzˈel toj qkˈuˈja, qa akutaq qo kleta, quˈn tuˈn nimxtaq jbˈal ex kyqˈiqˈ n‑ok jumintaq tiˈj qbarka.


Hører en anden Lignelse: Der var en Husbond, som plantede en Vingård og satte et Gærde omkring den og gravede en Perse i den og byggede et Tårn; og han lejede den ud til Vingårdsmænd og drog udenlands. 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús: Kybˈinkujiˈy juntl techil lo: Attaq jun tajaw txˈotxˈ ok tawin tqan uv. Ok tqˈoˈn jun chˈlaj tiˈjile, kubˈ tbˈinchin jun bˈinchbˈil taˈl uv, ex jaw twaˈbˈin jun xkyaqˈte te tzajbˈilte. I kyij bˈant kyukˈa jteˈbˈin aqˈnil tuˈn kymanin tiˈj, exsin xiˈtz toj jun tbˈe najchaq wen.


Blev nogen kaldet som omskåren, han lade ikke Forhud drage over; er nogen kaldet som uomskåren, han lade sig ikke omskære! 	 Qa at jun otaq tzˈok techil kyuˈn xjal tiˈj tchibˈjil tej tnimin, bˈaˈn tuˈn tkyij ten ikyjo; ex qa at juntl nya tok techil, ex bˈaˈn. Nya il tiˈj tuˈn tok techil jaˈlin.


Men pludseligt kom der et stort Jordskælv, så at Fængselets Grundvolde rystede, og straks åbnedes alle Dørene, og alles Lænker løstes. 	 Me noq kynaˈbˈinkux, teˈ ttzaj jun kyaqnajnabˈ kuj wen, a bˈeˈx tzaj luˈlin tqˈuqil tze tuˈn. Bˈeˈx i okx jaqpajjo tjpel, ex bˈeˈx i el tzˈaqjo kxbˈil, a iteˈktaq te kˈalbˈil kyej iteˈkuxtaq toj tze.


Men da vi bleve der flere Dage, kom der en Profet ned fra Judæa ved Navn Agabus. 	 Otaq xi bˈaj ilaˈ qˈij quˈn antza, tej tul jun ichin, a yolil Tyol Dios, Agabo tbˈi, tzajnintaq toj txˈotxˈ Judey.


Men han siger til dem: "Hvor mange Brød have I? Går hen og ser efter!" Og da de havde fået det at vide, sige de: "Fem, og to Fisk." 	 Me i xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Jteˈn wabˈj at? Ku kyxiˈtziˈn lolte, chiˈ. Teˈ kymeltzˈaj, xi kyqˈmaˈn te: Noq jweˈchˈin, ex kabˈe tal netzˈ kyiẍ.


Men da det var blevet Morgen, holdt alle Ypperstepræsterne og Folkets Ældste Råd imod Jesus for at aflive ham. 	 Atzaj teˈ qsqix, kykyaqiljo kynejil pale ex jniˈ nejinel kye Judiy i bˈaj kyij bˈant, tuˈn tkubˈ bˈyet Jesús.


indtil der fremstod en anden Konge, som ikke kendte Josef. 	 Ex kyojjo qˈij anetziˈn, xi xkye tkawbˈil jun kawil toj Egipto, me nyataq bˈiˈn jun tqanil tuˈn tiˈj Jse.


og en gav han fem Talenter, en anden to, og en tredje en, hver efter hans Evne; og straks derefter drog han udenlands. 	 Te jun, xi tqˈoˈn jweˈ mil; te juntl kabˈe mil, ex te juntl, noq jun mil, teyile junjun xi tqˈoˈn tzeˈnkux kynabˈl. Ex bˈeˈxsin xiˈtz toj tbˈe.


Og da de havde sunget Lovsangen, gik de ud til Oliebjerget 	 I bˈaj bˈitzin jun bˈitz nej kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, exsin i xiˈ twiˈ wutz Olivos.


De svarede ham: "Vi ere Abrahams Sæd og have aldrig været nogens Trælle; hvorledes siger du da: I skulle vorde frie?" 	 Xitzin kytzaqˈwin kyjaluˈn: Tyajil Abrahamqo qe. Bˈajx txaye qkˈayinqe qibˈ te taqˈnil jun aˈla. ¿Tzeˈntzin toke tyola ikyjo tuˈn qtzaqpeta?


idet de ville være Lovlærere uden at forstå, hverken hvad de sige, eller hvorom de udtale sig så sikkert. 	 Kyaj tuˈn kyok te xnaqˈtzil tiˈjjo tkawbˈil qMan Dios, ex mi n‑el kynikyˈ te a nkyqˈmaˈn, ex tiˈjjo kyxnaqˈtzbˈil nxi kyqˈoˈn nyakuj twutzxix.


Og jeg så et andet Tegn i Himmelen, stort og vidunderligt: syv Engel som have de syv sidste Plager; thi med disse er Guds Harme fuldbyrdet. 	 Xi nkaˈyiˈn juntl techil nimxix toj kyaˈj, tuˈn kyjaw kaˈylajxjal tiˈj. Atzin techiljo lo: Wuq angel tukˈa wuq kyˈixsbˈajil, a jaˈ tuˈn tjapin bˈaj tyabˈ twiˈ Dios twutz txˈotxˈ.


Thi Gud er ikke uretfærdig, så at han skulde glemme eders Gerning og den Kærlighed, som I have udvist imod hans Navn, idet I have tjent og tjene de hellige. 	 Quˈn ate Dios tzˈaqlexix, ex nlay tzˈel najx toj tkˈuˈj tiˈj tkyaqiljo wen ma bˈant kyuˈn, ex kukx nbˈantjo kyuˈn, ex tkyaqil tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, tuˈn ma chi oniˈn kyiˈjjo txqantl nimil.


Hver første Dag i Ugen lægge enhver af eder hjemme hos sig selv noget til Side og samle, hvad han måtte have Lykke til, for at der ikke først skal ske Indsamlinger, når jeg kommer. 	 Toj tnejil qˈij te junjun seman, teyile junjun kyeˈ, bˈaˈn tuˈn tel tpaˈn chˈin tiˈjjo ntkanbˈin, ex tuˈn t‑xi tkˈuˈn, tuˈntzintla aj nkaniˈn, mina jaw chmet oyaj.


Jesus siger til ham: "Du har sagt det; dog jeg siger eder: Fra nu af skulle I se Menneskesønnen sidde ved Kraftens højre Hånd og komme på Himmelens Skyer." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ikytziˈn tzeˈnku ma tqˈmay. Ex ikyx wejiˈy kxel nqˈmaˈn: Ok kylaˈbˈila a ayiˈn Tkˈwal Ichin, aj nkubˈ qeˈy toj tman qˈobˈjo Dios, a nimxix tipin, ex aj nmeltzˈaja toj muj toj kyaˈj.


I Dårer og blinde! hvilket er da størst? Guldet eller Templet, som helliger Guldet? 	 ¡Ntiˈ kynabˈla, ex moẍqiˈy! ¿Ankyeˈ nimxixtl toklin? ¿Apela qˈanpwaq, mo qa a tnejil ja te naˈbˈl Dios, a s‑ok qˈonte toklin pwaq te xjanxix toj taqˈin Dios?


og hvad du har hørt af mig for mange Vidner, betro det til trofaste Mennesker, som kunne være dygtige også til at lære andre. 	 Nchin kubˈsin nwutza tey, tzeˈnkuxjo o tzˈok tbˈiˈn wiˈja, tej nyoliˈn kywutz txqan xjal, axsin kxel woqxeninjiˈy jaˈlin kye xjal, ayeˈ at tqˈuqbˈil tkˈuˈja kyiˈj, tuˈn kyok te xnaqˈtzil kye txqantl.


og Judas Iskariot, han, som forrådte ham. 	 exsin Judas Iscariot, a ok meltzˈaj tiˈj Jesús.


Thi det, han døde, døde han een Gang fra Synden; men det, han lever, lever han for Gud. 	 Quˈn tej tkyim Crist, bˈeˈx chjet til tkyaqil xjal tuˈn, a kchi nimil tiˈj. Tej tjatz anqˈin, lu nnajle tukˈa Dios jaˈlin.


Elias var et Menneske, lige Vilkår undergivet med os, og han bad en Bøn, at det ikke måtte regne; og det regnede ikke på Jorden i tre År og seks Måneder. 	 Kaˈntzin tejiy yolil Tyol Dios ojtxe, a Elías: Xjalx tzeˈnku qe xjalqo. Me atziˈn teˈ t‑xi tqanin toj tnaˈj Dios, tuˈn mi tzˈetza jbˈal tibˈaj txˈotxˈ, ex mix etze jbˈal toj oxe abˈqˈe tukˈa nikyˈjin.


Og se, nogle af de skriftkloge sagde ved sig selv: "Denne taler bespotteligt." 	 Iteˈtaq junjun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil antza. Tej tok kybˈiˈn ikyjo, kubˈ kyximin: Tzeˈntzin tten n‑el tzaqpaj ttzi ichin ikyjo. Noq nxoˈn teˈ yol tiˈj Dios tuˈn tyol.


Og Farisæerne gik ud og begyndte at strides med ham og forlangte af ham et Tegn fra Himmelen for at friste ham. 	 I pon chmet Parisey tkˈatz Jesús, ex i ok ten yolil tukˈa. Ex noq tuˈn tkubˈ tzˈaq kyuˈn toj til, xi kyqanin te, tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun tbˈanil techil tipin twutz kyaˈj, tuˈn tyekˈin qa te Dios tzajnin.


Og da det åbnede det fjerde Segl, hørte jeg en Røst af det fjerde Væsen sige: Kom! 	 Tej tjaw tlaqin tal Tal rit tkyajin jupbˈilte, nbˈiy tkyajin ajbˈil ntqˈmaˈn: Ku tzajach.


Og den yngste af dem sagde til Faderen: Fader! giv mig den Del af Formuen, som tilfalder mig. Og han skiftede Godset imellem dem. 	 Atzin teˈ muchˈtaq chˈintl iky xi tqˈmaˈn te tman kyjaluˈn: Taa, qˈontzinjiy weˈ wetzbˈil, a at wokliˈn tiˈj, chiˈ. Kubˈtzin tpaˈn manbˈajtz jotxjo jniˈ tqˈinimil kyxoljo tkˈwal.


Da han så Peter og Johannes, idet de vilde gå ind i Helligdommen, bad han om at få en Almisse. 	 Tej tlontej kox, teˈ kykanin Pegr ex Juan antza, xi tqanin jun tmobˈitz kye.


Jeg har åbenbaret dit Navn for de Mennesker, som du har givet mig ud af Verden; de vare dine, og du gav mig dem. og de have holdt dit Ord. 	 Ex ayetziˈn ẍi etz tiˈn kyxolxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn kytzaj tqˈoˈn weˈy, ma kubˈ nchikyˈbˈiˈn kywutz, ankye te. Ex teqetaqa, me ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy, ex ma kubˈ kynimiˈn Tyola.


Da Pilatus nu hørte dette Ord, blev han endnu mere bange. 	 Noq teˈ tok tbˈiˈn Pilat ikyjo, bˈeˈx tzaj txqantl t‑xobˈil.


Men jeg bad for dig, at din Tro ikke skal svigte; og når du engang omvender dig, da styrk dine Brødre!" 	 Me ayin weˈ ma chin kubˈsin nwutz tiˈja te Dios, tuˈntzintla mina kubˈ numja toj tnimbˈila. Ex ajtzin tmeltzˈaj juntl majla toj tnimbˈila, wetzin mojintltza kyukˈa tukˈiy, tuˈn kyweˈxix wen toj kynimbˈil, chi Jesús te Pegr.


Og nu formaner jeg eder til at være ved godt Mod; thi ingen Sjæl af eder skal forgå, men alene Skibet. 	 Me atzin jaˈlin, mina chi tzaj xobˈa, quˈn ma tzˈok tyekˈin jun t‑angel Dios tibˈ weˈy qnikyˈin, a saj chqˈoˈn tuˈn Dios, a at wokliˈn te, ex nchin ajbˈiˈn te.


Thi den, som æder og drikker, æder og drikker sig selv en Dom til, når han ikke agter på Legenet. 	 Quˈn alkye nwaˈn ex nkˈwan, qa mi s‑aj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj Ttanim Dios, a t‑xmilil qAjaw, ax nqaninte jun tkawbˈil Dios tibˈajx kujxix wen.


Således ere de ikke længer to, men eet Kød. Derfor, hvad Gud har sammenføjet, må et Menneske ikke adskille." 	 Nya kabˈel kyten, qalaˈ junchˈin. Tuˈnpetziˈn, nlay tzˈel tpaˈn te xjaljo, a s‑ok tmujbˈin Dios.


Den, som gør Synden, er af Djævelen; thi Djævelen har syndet fra Begyndelsen. Dertil blev Guds Søn åbenbaret, for at han skulde nedbryde Djævelens Gerninger. 	 Me atziˈn a bˈinchil il, te tajaw ilx teˈ, quˈn ate tajaw il bˈinchin il te tnejil. Tuˈntzin ikyjo, ul Tkˈwal Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ tuˈn t‑xititjo tkyaqil taqˈin tajaw il.


Men alle hans Kyndinge stode langt borte, ligeså de Kvinder, som fulgte med ham fra Galilæa, og så dette. 	 Me ayetzin kye xjal, a ojtzqiˈntaq Jesús kyuˈn, exqetziˈn jniˈ qya, a i tzaj lipe tiˈj tzmax toj txˈotxˈ te Galiley, najchaq chˈintl i kyije tene kyeˈ kaˈyil tiˈjjo jniˈ nbˈajtaq antza.


Efter at Gud altså har båret over med disse Vankundighedens Tider, byder han nu Menneskene at de alle og alle Vegne skulle omvende sig. 	 Ma tzikyˈx tnaˈljtzjo tqˈijil ojtxe tuˈn Dios, a mi n‑eltaq kynikyˈxjal te. Me atzin jaˈlin, ntzaj tqˈmaˈn qe qkyaqilx toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn qmeltzˈaj tukˈa,


men en frygtelig Forventelse at Dom og en brændende Nidkærhed, som skal fortære de genstridige. 	 qalaˈ noq oˈkx tzul qibˈaj jun tkawbˈil Dios kujxix wen, a qˈaqˈ njulin, a kˈwel yuchˈin teˈ ajqˈojqe tiˈj qMan Dios.


Simon Peter, Jesu Kristi Tjener og Apostel, til dem, der have fået samme dyrebare Tro som vi ved vor Guds og Frelsers Jesu Kristi Retfærdighed: 	 Ayiˈn Simun, a Pegr nbˈiˈy, jun taqˈnil ex jun tsanjil Jesucristqiˈn. Kxel ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn te kyeˈy, a ayiˈy at jun kynimbˈila tbˈanilx tzeˈnku qeˈ, noq tuˈn Dios, a qAjaw Jesucrist, a tzˈaqlexix.


Derpå kende vi, at vi blive i ham, og han i os, at han har givet os af sin Ånd. 	 Ex ikytziˈn, k‑elile qnikyˈjo te qa najleqo tukˈa qMan Dios, ex qa najle qMan Dios qukˈa, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, a o tzaj tqˈoˈn toj qanmin.


Og dersom Landshøvdingen får det at høre, ville vi stille ham tilfreds og holde eder angerløse." 	 Ex qa ma tzˈel tqanil toj twiˈ aj kawil tiˈjjo lo, ok kxmoxitil quˈn, tuˈntzin ntiˈ tuˈn tbˈaj kyiˈja.


Kaster al eders Sørg på ham, thi han har Omsorg for eder. 	 Kyoqxeninxjiˈy tkyaqiljo nbˈaj kykˈuˈja tiˈj toj tqˈobˈ Dios, quˈn nqˈaqˈin tkˈuˈj Dios kyiˈja.


Dersom nogen vil gøre hans Villie, skal han erkende, om Læren er fra Gud, eller jeg taler af mig selv. 	 Alkye te taj tuˈn tkubˈ tbˈinchin a taj Dios, atzin te k‑elil tnikyˈjo tiˈj, qa te Dios nxnaqˈtzbˈila, mo qa ayinxa nchin kubˈ ximinte.


skulle eders Kvinder tie i Forsamlingerne; thi det tilstedes dem ikke at tale, men lad dem underordne sig, ligesom også Loven siger. 	 Ex at juntl tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy kyiˈjjo qya, a mi n‑el kynikyˈ te yol toj kˈulbˈil, quˈn noq tiˈchaqku tiˈ nchi ok ten qanilte te kychmil, ex noq nbˈajel kyyuchˈiˈn chmobˈl. Nya wen ikyjo. Tuˈnpetziˈn, bˈaˈntla noq tuˈn tkubˈ kybˈiˈn, ex tuˈn tkubˈ kynimin tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios.


hvor Jesus som Forløber gik ind for os, idet han efter Melkisedeks Vis blev Ypperstepræst til evig Tid. 	 Me atzin jaˈlin, at qokix tkˈatz, noq tuˈn tkyimlin Jesús, quˈn ate tnejilxix o tzˈokx jqolte qbˈe. Tuˈn ikyjo, o tzˈok te tnejilxix qpale te jun majx, ikyxjo tzeˈnku te Melquisedec.


Og jeg så de syv Engle, som stå for Guds Åsyn; og der blev givet dem syv Basuner. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn wuq angel waˈlqetaq twutz Dios, ex xi qˈoˈn wuq chun kye.


Thi jeg siger eder: Det, som er skrevet, bør opfyldes på mig, dette: "Og han blev regnet iblandt Overtrædere;" thi også med mig har det en Ende." 	 Quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa il tiˈj tuˈn tjapin bˈaj wiˈja a tzˈibˈin taˈ toj Tuˈjil Tyol Dios, a iky ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Ex kxel qˈoyit junx kyukˈa a nya wen xjalqe. Oc japin bˈajx teˈ jotxjo jniˈ tzˈibˈin wiˈja.


Underordner eder under al menneskelig Ordning for Herrens Skyld, være sig en Konge som den højeste, 	 Kyniminqekujiˈy tkyaqil kawbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn tuˈn nimilqiˈy; tzeˈnku te nmaq kawil, noq tuˈn toklin nimxix,


Og han svarede og sagde til dem: "Jeg siger eder, at hvis disse tie, skulle Stenene råbe." 	 Me atzin te Jesús iky xi ttzaqˈwiˈn kyjaluˈn: Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, a qa mina ẍi jaw ẍchˈin xjal lo, ayela kye abˈj ok chi jawil ẍchˈin.


Thi ligesom I tilforn bleve ulydige imod Gud, men nu fik Barmhjertighed ved disses Ulydighed, 	 Quˈn ikytzin tzeˈnku kyeˈ ojtxe. Ma tzˈel kyiˈjliˈn Dios. Me tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj Dios kyiˈja, noq tuˈn mix kubˈe kynimin aj Israel.


og han forsamlede alle Folkets Ypperstepræster og skriftkloge og adspurgte dem, hvor Kristus skulde fødes. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i tzaj ttxkoˈn kykyaqil kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj tkawbˈil aj Judiy, ex xi tqanin kye: ¿Jaˈtzin tuˈn titzˈjetaq Crist?


som ved Tro overvandt Riger, øvede Retfærdighed, opnåede Forjættelser, stoppede Løvers Mund, 	 Oˈkx tuˈn qyolin kyiˈj, qa noq tuˈn kynimbˈil, iteˈ ilaˈku nmaq tnam kubˈ kyiˈj kyuˈn. Ex iteˈ junjuntl i kawin toj tumilxix; ex iteˈ junjuntl o tzaj kykˈmoˈn ajo tzaj tqˈmaˈn Dios kye; ex iteˈ junjuntl qa noq tuˈn kynimbˈil, bˈeˈx jpetjo kytzi nmaq bˈalun kyuˈn, tuˈn mina cheˈxe chyoˈne kyuˈn.


men ham, som en kort Tid var bleven gjort ringere end Engle, Jesus, se vi på Grund af Dødens Lidelse kronet med Herlighed og Ære, for at han ved Guds Nåde må have smagt Døden for alle. 	 Me qo ximin tiˈj Jesús: Kabˈe qˈij, ok tqˈoˈn Dios toklin nyala tzeˈn kye angel, qalaˈ ikyjo tzeˈnku xjal, quˈn iltaq tiˈj tuˈn tkyim, ex jun angel nlay bˈant tuˈn tkyim. Noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios, kyime Tkˈwal, tuˈn tpaj tkyaqil xjal. Tuˈntzin ikyjo, nimxix toklin jaˈlin, ex nim tqoptzˈajiyil tipin Dios, noq tuˈn tkyimlin twutz cruz.


Men da jeg har fået Underretning om, at der skulde være et hemmeligt Anslag af Jøderne imod Manden, har jeg straks sendt ham til dig efter også at have befalet Anklagerne at fremføre for dig, hvad de have imod ham." 	 Me ma nbˈiˈy, qa ma chi kyij Judiy toj wen tuˈn tkubˈ bˈyet. Tuˈntziˈn, ma txi nchqˈoˈn twutza, ex ma txi nqˈmaˈn kye nchi stzˈimin tiˈj, tuˈn t‑xi kychikyˈbˈin twutza, a tiˈ kyaj tiˈj.


I elskede! nu ere vi Guds Børn, og det er endnu ikke åbenbaret, hvad vi skulle vorde. Vi vide, at når det åbenbares, da skulle vi vorde ham lige; thi i skulle se ham, som han er. 	 Me awotzinqe ma qo ok te tkˈwal qMan Dios. Me naˈmxixpe qlonte tzeˈn qo okila, aj tul Jesús juntl majl. Quˈn ex bˈiˈn quˈn, qa aj tul, qo okil ikyxjo tzeˈnku a, quˈn k‑okil qkaˈyin ikyx tzeˈnkuxix t‑xilin.


Det var også derfor, at Skaren gik ham i Møde, fordi de havde hørt, at han havde gjort dette Tegn. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, i bˈajetz xjal toj tnam kˈlelte Jesús, quˈn otaq tzˈok kybˈiˈn techil tipin tbˈanilxix tiˈj Lázaro.


Men han sagde til dem: "Så giver da Kejseren, hvad Kejserens er, og Gud, hvad Guds er." 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Tuˈnpetziˈn, kyqˈoˈnx kyejiˈy a ntqanin nmaq kawil te Rom, ex kyqˈoˈnxsinjiˈy a te Dios ntqanin.


og den har ofte kastet ham både i Ild og i Vand for at ødelægge ham; men om du formår noget, da forbarm dig over os, og hjælp os!" 	 Ilaˈ maj o txiˈxi tzˈaq toj qˈaqˈ ex toj aˈ tuˈn tkyim. Qa aku bˈant jun tiˈ tuˈn tiˈj, qˈaqˈintzin tkˈuˈja qiˈja; qˈaninkutzin chˈin.


Og de optoge tolv Kurve fulde af Stykker, også af Fiskene. 	 Teˈ kybˈaj waˈn kykyaqilx, exsin bˈaj jaw kychmoˈn jniˈ tbˈuchil wabˈj, kabˈlajaj chiˈl bˈant.


og de fremstillede falske Vidner, som sagde: "Dette Menneske holder ikke op med at tale Ord imod dette hellige Sted og imod Loven. 	 ex i ok kyjyoˈn xjal iqil yolqe, ayej kyqˈma: A ichin lo minax nkubˈ qen tuˈn t‑xoˈn yol tiˈjjo xjan qja te naˈbˈl Dios ex tiˈjjo kawbˈil.


Og des mere stadfæstet have vi det profetiske Ord, hvilket I gøre vel i at agte på som på et Lys, der skinner på et mørkt Sted, indtil Dagen bryder frem, og Morgenstjernen oprinder i eders Hjerter, 	 Quˈn tuˈn tkyaqiljo ma qliˈy, atzin ma kujsin teˈ kyyol yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol ojtxe. Tuˈnpetziˈn, bˈaˈn tuˈn t‑xi kyqˈoˈn ambˈil tiˈjjo yol lo tuˈn kykleta, ikyx tzeˈnku nxi kyqˈoˈn ambˈil tiˈj jun tzaj nkˈant toj qxopin, tzmaxi aj tul Jesús juntl majl tzeˈnku jun akˈaj qˈij. Ex atzin jaˈlin, antza taˈ Jesús toj kyanmiˈn nqoptzˈaj tzeˈnku cheˈw ma tij, a nyekˈin qa chˈix tul tqˈijil.


Simon Peter svarede ham: "Herre! til hvem skulle vi gå hen? Du har det evige Livs Ord; 	 Me ante Pegr xi ttzaqˈwin: Tata, ¿Altzin qiˈj qo xela lipeˈy? Quˈn noq oˈkx te at t‑xnaqˈtzbˈil, a ntzaj tqˈoˈn qchwinqila te jun majx.


Til Skam for eder siger jeg det: Er der da slet ingen viis iblandt eder, som kan dømme sine Brødre imellem? 	 Nxi nqˈmaˈnjiˈy luˈn kyeˈy tuˈn kytzaj txˈixwe chˈin tuˈn, quˈn ¿Ma mixpela aˈl jun kyeˈ at chˈin tnabˈl tuˈn tskˈet tumil jun tiˈ kyxolxa, ayiˈy nimilqiˈy?


Og Djævelen sagde til ham: "Dig vil jeg give hele denne Magt og deres Herlighed; thi den er mig overgiven, og jeg giver den, til hvem jeg vil. 	 exsin xi tqˈmaˈntz kyjaluˈn: Kxel nqˈoˈn tkyaqiljo kyoklin jniˈ tnam tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn tkawiˈn kyibˈaj, junx tukˈa tkyaqil kynimsbˈil kyibˈ. Quˈn weˈy o tzaje qˈoˈneˈ luˈn, ex noq alqe wajiˈy tuˈn t‑xi nqˈoˈn.


og ikke for Folket alene, men for at han også kunde samle Guds adspredte Børn sammen til eet. 	 junx kyukˈaˈ a kchi nimil tiˈj toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn kymujbˈin te kyibˈ toj kynimbˈil.


Dette har jeg talt til eder, medens jeg blev hos eder. 	 Nxi nqˈmaˈn tkyaqiljo lo a loqiˈn intinx kyukˈiy tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Jeg siger nemlig, at Kristus er bleven Tjener for omskårne for Guds Sanddruheds Skyld for at stadfæste Forjættelserne til Fædrene; 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa Crist, a Jesús, xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn tajbˈin qe, a awo aj Judiy, ex tuˈn tyekˈit qa tzˈaqlexix Dios tukˈa Tyol, tej tjapin bˈaj tuˈn Jesús tuˈn tkujsitjo a tzaj ttziyin qMan Dios kye qxeˈchil ojtxe.


Thi han skønnede, at det var af Avind, at Ypperstepræsterne havde overgivet ham. 	 Quˈn el tnikyˈ te qa noqtaq tuˈn tloˈchj kykˈuˈjjo kynejil pale otaq txi kyine.


og i Gudsfrygten Broderkærlighed og i Broderkærligheden Kærlighed. 	 ex atzin kyximbˈila, tuˈn kymujbˈil kyibˈa kyxolxa, ex atzin kymujbˈil kyibˈa, tuˈn kykˈuˈjlintiˈy tkyaqil.


På den dag skal den, som er på Taget og har sine Ejendele i Huset, ikke stige ned for at hente dem; og ligeså skal den, som er på Marken, ikke vende tilbage igen! 	 Tojjo qˈij anetziˈn, a qa at jun xjal tokxtaq twiˈja, nlay bˈant tuˈn tkuˈtz tuja qˈil teˈ jniˈ at te. Exsin qa attaq juntl, a tzunxtaq n‑aqˈnin toj ttxˈotxˈ, ex nlay bˈant tuˈn tajtz meltzˈaj tja.


Og den store Drage blev nedstyrtet; den gamle Slange, som kaldes Djævelen og Satan, som forfører den hele Verden, blev nedstyrtet på Jorden, og hans Engle bleve nedstyrtede med ham. 	 Ikytziˈn, bˈeˈx etz lajoˈn ma tij txuk peˈn, ajo maˈ ojtxe kan, a tok tbˈi te tajaw il mo qa satanás, ajo nsbˈuntaq tiˈj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Aku ex kyukˈaxjo taqˈnil, bˈeˈx etz xoˈn tzmax twutz txˈotxˈ.


Og det skete, da hans Tjenestes Dage vare fuldendte, gik han hjem til sit Hus. 	 Teˈ kyjapin bˈajjo qˈij tuˈn taqˈnin tojjo nim ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx aj tja.


Men han svarede og sagde til en af dem: Ven! jeg gør dig ikke Uret; er du ikke bleven enig med mig om en Denar? 	 Me ante tajaw aqˈuntl xi ttzaqˈwin: Ay, wukˈa, me ntiˈ jun weˈ nya bˈaˈn ma kubˈ nbˈinchiˈn kyiˈja. Quˈn ma qo kyijku kyukˈiy, tuˈn kyaqˈniˈn wukˈiy tuˈn jun tal pwaq jun qˈij.


Og noget faldt på Klippen; og da det voksede op, visnede det, fordi det ikke havde Væde. 	 Ex ilaˈkul ijaj i pon tzˈaq kyxol abˈj. Ulpin kyeˈ kywiˈ, me liweyxix i jaw tzqij, quˈn tuˈn ntiˈtaq takˈiljo txˈotxˈ anetziˈn.


Ingen tænder et Lys og sætter det i Skjul, ikke heller under Skæppen, men på Lysestagen, for at de, som komme ind, kunne se dets Skin. 	 Xi tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: Mix aˈl jun xjal aku tzˈok txqonte jun tzaj, exsin bˈeˈx kxel tewiˈntz, mo tuˈn tkuˈx tjaqˈ jun kax; qalaˈ tuˈn tkubˈ qˈoyit jawnin twiˈ jun xtankoˈl, tuˈntzin tspikyˈbˈajtz tkyaqil toj ja.


Og de komme til Jerusalem; og han gik ind i Helligdommen og begyndte at uddrive dem, som solgte og købte i Helligdommen, og han væltede Vekselerernes Borde og Duekræmmernes Stole. 	 Atzaj teˈ tkanin Jesús juntl majl kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin Jerusalén, okx tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios. Bˈajetz tlajoˈn jniˈ xjal nchi bˈaj kˈayintaq, ex nchi bˈaj loqˈintaq toj. Bˈaj jaw tpichˈkin jniˈ kymeẍjo nchi bˈaj txˈexbˈintaq pwaq, jniˈ kyqˈuqiljo nchi bˈaj kˈayintaq palom, a aye nchi bˈaj ajbˈintaq te aqˈbˈil chjonte te Dios.


idet han kundgjorde os sin Villies Hemmelighed, efter sin velbehagelige Beslutning, som han havde fattet hos sig selv, 	 Ex ma tzaj tchikyˈbˈiˈn qe a t‑xilin t‑xim, a ewintaq ojtxe, a otaq kubˈ t‑ximin Dios tuˈn tjapin bˈaj noq tuˈn Crist.


Og vi sejlede derfra og kom den næste Dag lige udfor Kios; Dagen derpå lagde vi til ved Samos og kom næste Dag til Milet. 	 O ikyˈa antza, ex tojxi junxil qˈij, o ikyˈa nqayin tkˈatz Quío. Tbˈajlinxiˈ qˈij anetziˈn, o kanin toj Samos. Tojxi junxil qˈij te qbˈeˈy, o kaniˈn toj Mileto.


Og Johannes var klædt i Kamelhår og havde et Læderbælte om sin Lænd og spiste Græshopper og vild Honning. 	 Atzin t‑xbˈalin Juan noq tsmal txuk, tukˈa jun tkˈalbˈil tzˈuˈn, tzeˈnku kyxbˈalin yaj. Atzin twa n‑oktaq noq txuk tzeˈnqekuˈ txanin, ex taˈl aq toj kˈul.


og sige: "Hvad bliver der af Forjættelsen om hans Tilkommelse? Fra den Dag, Fædrene sov hen, forblive jo alle Ting, som de vare, lige fra Skabningens Begyndelse." 	 Ex okla kyqˈmaˈ: ¿Ntaˈtzintz qa tzul Crist juntl majl? Axla twutz mila tzulxte. Quˈn qa ma tzul Crist klol kyeˈ toj Ttanim, ¿Tiquˈntz nbˈaj kyimik nejinel qxol? Quˈn kykaˈyinktzin: Tkyaqilx te ikyx tten tzeˈnkuxjo tzaj xkye twutz txˈotxˈ te tnejil, chi chiˈ.


Han er den Sten, som blev agtet for intet af eder, I Bygningsmænd, men som er bleven til en Hovedhjørnesten. 	 Ex ayiˈy ikyqejiˈy tzeˈnku bˈinchil ja, a nxi kyxoˈn jun abˈj nya wen toj kywutza, me axixpete abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin, a nimxix toklin toj aqˈuntl. Atzin Jesúsjo a abˈj s‑el kyikyˈiˈn.


Men Jesus svarede og sagde: "Bleve ikke de ti rensede? hvor ere de ni? 	 Chi Jesús kyjaluˈn: ¿Ma nyatzin lajajtaq kyej ichin kybˈaj ẍi qˈanit? ¿Jatzila iteˈyiljo bˈeljajl?


Og han gjorde ham mange Spørgsmål; men han svarede ham intet. 	 Nimx ok ten qanilte te, me atzin te Jesús ntiˈx chˈin teˈ xi ttzaqˈwin.


og dette tale vi også, ikke med Ord, lærte af menneskelig Visdom, men med Ord, lærte af Ånden, idet vi tolke åndelige Ting med åndelige Ord. 	 Tuˈnpetziˈn, nqo yoliˈn tiˈjjo lo, nya tukˈa jun yol, a noqit s‑el qbˈiˈn kyiˈjxjal, qalaˈ tuˈn saj t‑xnaqˈtzin Xewbˈaj Xjan. Ikytziˈn, nqo qˈmaˈnejiˈy jun tumil tuˈn Xewbˈaj Xjan kyeˈy tukˈa t‑xilin yol te Xewbˈaj Xjan.


i hvem vi have Forløsningen ved hans Blod, Syndernes Forladelse, efter hans Nådes Rigdom, 	 Tuˈnjo tchkyˈel Tkˈwal ma qo kotpaj toj tkyaqil nya wen, ex ma kubˈ tnajsin qil, noq tuˈn nimku t‑xtalbˈil,


Da kivedes Jøderne indbyrdes og sagde: "Hvorledes kan han give os sit Kød at æde?" 	 Me junjun kyxol aj Judiy i ok ten yolbˈilte kyxolile: ¿Tzeˈntzin tten tuˈn t‑xi tqˈoˈn xjal lo tchibˈjil tuˈn t‑xi qwaˈn?


Da sagde Jesus til sine Disciple: "Vil nogen komme efter mig, han fornægte sig selv og tage sit Kors op og følge mig! 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Ankye jun taj tuˈn tok te nxnaqˈtzbˈiˈn, il tiˈj tuˈn tel tiˈn toj tkˈuˈj tkyaqil tajbˈil, ex tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ, tuˈn t‑xi lipe wiˈja toj tkyaqil, exla qa ma kyim twutz cruz.


idet han agtede Kristi Forsmædelse for større Rigdom end Ægyptens Skatte; thi han så hen til Belønningen. 	 ¿Ex tiquˈn? Quˈn kubˈ t‑ximin Moisés, qa nimxixtl toklin twutz Dios tuˈn tikyˈx yajbˈil tuˈn noq tuˈn tpaj Crist, tzeˈnku tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ toj jniˈ qˈinimil toj txˈotxˈ Egipto. Kubˈ t‑ximin Moisés ikyjo, quˈn qˈuqletaq tkˈuˈj tiˈjjo chojbˈil, a tziyintz tuˈn Dios toj kyaˈj.


Og Jesus tog til Orde og sagde til ham: "Simon! jeg har noget at sige dig." Men han siger: "Mester, sig frem!" 	 Atziˈn te Jesús bˈeˈx kanin teˈ tiˈj t‑xim Parisey. Tuˈntziˈn, iky xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ay Simun, at jun weˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey. Atzin te Parisey xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Kutzin, Xnaqˈtzil. Qˈmantza.


Men som de droge frem ad Vejen, kom de til noget Vand; og Hofmanden siger: "Se, her er Vand, hvad hindrer mig fra at blive døbt?" 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tej kypon kanin toj jun txˈotxˈ jaˈ attaq aˈ, xitzin tqˈmaˈn tej aj Etiopía kyjaluˈn: Atpe te aˈ tzaluˈn. ¿Atpela tkyˈi tuˈn nkuˈxa toj aˈ te jawsbˈil aˈ?


Pilatus siger da til ham: "Taler du ikke til mig? Ved du ikke, at jeg har Magt til at løslade dig, og at jeg har Magt til at korsfæste dig?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Pilat te: ¿Tiquˈn mi nchin tzaj ttzaqˈwiˈn? ¿Ma mitzin bˈiˈn tuˈn, qa at wokliˈn tibˈaja, tuˈn tjaw pejkˈita twutz cruz, mo tuˈn t‑xi ntzaqpiˈn?


Thi der er ikke Persons Anseelse hos Gud. 	 Ikytziˈn, ntiˈ n‑ok tkaˈyin Dios kyxeˈchilxjal, quˈn tkyaqilxjal junx toklin twutz.


Thi hvor der er en Arvepagt, der er det nødvendigt, at hans Død, som har oprettet Pagten, skal godtgøres. 	 ¿Me tiquˈn iltaq tiˈj tuˈn tkyim Jesús? Ikyx tzeˈlpineˈ lo tzeˈnku jun tata qxol, a kubˈ ttzˈibˈin jun uˈj, jaˈ ktqˈmaˈbˈila tzeˈnchaq k‑okile tkyaqiljo a at te kyxol tkˈwal, aj tkyim. Me atziˈn uˈj, ntiˈ tajbˈin qa naˈmxtaq tkyim. Quˈn junjun uˈj ikyjo, ntiˈ toklin qa itzˈtaqxjo tata.


Frygter altså ikke for dem; thi intet er skjult, som jo skal åbenbares, og intet er lønligt, som jo skal blive kendt. 	 Tuˈnpetziˈn, mi chi tzaj xobˈ kyeˈ. Quˈn ntiˈ jun tiˈ aku tzˈewit te jun majx, a mit tzˈel tnikyˈtzajil. Ex ntiˈ jun tiˈ ewin, a mit tzˈel tqanil.


Thi Kødets Higen er Død, men Åndens Higen er Liv og Fred, 	 Quˈn qa noq oˈkx s‑ok qqˈoˈn qanmin tiˈjjo qxmilil, qo xeˈl tojjo najin te jun majx. Me qa ma tzˈok qxoˈn qanmin tiˈjjo taj Xewbˈaj Xjan, ktzajil qˈoˈn chwinqil te jun majx ex jun nukˈbˈil, a nlay bˈajx.


hvorfor jeg også lider dette, men jeg skammer mig ikke derved; thi jeg ved, til hvem jeg har sat min Tro, og jeg er vis på, at han er mægtig til at vogte på den mig betroede Skat til hin Dag. 	 Ex noq tuˈn tpajjo lo, n‑ikyˈx jniˈ nya bˈaˈn wuˈn. Me ex nlay chin tzaj txˈixwiˈy te luˈn, quˈn ma tzˈel nnikyˈa teˈ Jesús, a ma txi nnimiˈn, ex qˈuqlek nkˈuˈja tiˈj, qa at tipin tuˈn tnaˈyit, ex tuˈn tkˈuyitjo tkyaqiljo ma txi woqxeniˈn te, ajxi tjapin tqˈijil.


hvori I fordum vandrede efter denne Verdens Tidsånd, efter hans Vis, som hersker over Luftens Magt, over den Ånd, der nu er virksom i Genstridighedens Børn, 	 a lipcheqoxtaq tiˈj tzeˈnkuxjo kyexjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku tajbˈil tajaw il, a kawil tibˈaj tkyaqil taqˈnil tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex ayetziˈn taqˈnil lo nchi aqˈnin toj kyanminxjal, a mi nkubˈ kybˈinchin tajbˈil qMan Dios.


Da sagde Jesus til dem: "Endnu en liden Tid er Lyset hos eder. Vandrer, medens I have Lyset, for at Mørke ikke skal overfalde eder! Og den, som vandrer i Mørket, ved ikke, hvor han går hen. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Ayin weˈ spikyˈin loqiˈn intiˈnx kyxola. Me noq te jun paql intiˈn kyukˈiy. Tuˈnpetziˈn, chi lipeka tiˈjjo spikyˈin, tuˈntzin mi chi kyijiˈy toj qxopin. Quˈn ankye teˈ nbˈet toj qxopin, ntiˈ bˈiˈn tuˈn jaˈtzin t‑xiye.


Disciplene sige til ham: "Rabbi! nylig søgte Jøderne at stene dig, og du drager atter derhen?" 	 Awotzin qeˈ xi qqˈmaˈn te: Xnaqˈtzil, ¿Ma nyatzin itzqeyin qajlintz antza, ex kyajtaqxjal tuˈn tkubˈ bˈyoˈn kyuˈn tukˈa abˈj? ¿Tiquˈnil taja tuˈn tmeltzˈaja antza?


men Hjertets skjulte Menneske med den sagtmodige og stille Ånds uforkrænkelige Prydelse, hvilket er meget kosteligt for Gud. 	 Qalaˈ atzin kybˈinchbˈin kyibˈa, tuˈn tyekˈin t‑xilin kyanmiˈn, ajo tbˈanilx tuˈn mi naje, tzeˈnku jun kyanmiˈn bˈunin ex wenxix, a tbˈanilxix twutz qMan Dios.


Alt, hvad Faderen giver mig, skal komme til mig; og den, som kommer til mig, vil jeg ingenlunde kaste ud. 	 Quˈn tkyaqiljo o tzaj tqˈoˈn qMan Dios weˈy, ktzajil lipe wiˈja; ex ajo ktzajil lipe wiˈja, nlayx chi ex nlajoˈn.


Og fra den Stund søgte han Lejlighed til at forråde ham. 	 Oktzin ten Judas jyol tumil, tzeˈn tten tuˈn t‑xi tqˈoˈn toj kyqˈobˈ.


Derfor har også Gud højt ophøjet ham og skænket ham det Navn, som er over alle Navne, 	 Tuˈn xkubˈ tnimintz ikyjo, ma tzaj tqˈoˈn Dios nimxix toklin, ex ma tzˈok qˈoˈn te tAjaw Tkyaqil, tukˈa nimxixtl toklin tibˈaj tkyaqilx.


Derfor glædede mit Hjerte sig, og min Tunge jublede, ja, også mit Kød skal bo i Håb; 	 Tuˈn ikyjo, tzunx nchin tzalaja, ex nchin bˈitziˈn tukˈa tzeˈjbˈil. Ex qˈuqle nkˈuˈja tiˈja tukˈa tkyaqil nchwinqila,


og sagde til dem: "Der er skrevet: Og mit Hus er et Bedehus; men I have gjort det til en Røverkule." 	 Chiˈ kyjaluˈn: Tzˈibˈinl teˈ toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin njaˈy k‑okil te ja te naˈbˈl Dios, me ayetzin kyeˈ ma tzˈok kyqˈoˈn te kyja ileqˈch.


Til Friheden har Kristus frigjort os. Så står nu fast, og lader eder ikke atter holde under Trældoms Åg! 	 Jaˈlin, o qo tzaqpaj tjaqˈ tkawbˈil ojtxe kawbˈil tuˈn Crist. Tuˈntzintzjo, qo weˈxix wen toj qchwinqil ex toj tzaqpibˈl o tzaj tqˈoˈn qe, ex nya tuˈn tokx qqˈoˈn juntl majl qibˈ tjaqˈjo ojtxe kawbˈil, jaˈ ntiˈye tzaqpibˈl, ex ntiˈ kolbˈil qe.


Men da Sejladsen i mange Dage gik langsomt, og vi med Nød og næppe nåede henimod Knidus (thi Vinden føjede os ikke), holdt vi ned under Kreta ved Salmone. 	 Chebˈexix o bˈeta toj ilaˈ qˈij, ex tukˈa nimxix aqˈuntl, o kaniˈn nqayin tkˈatz Gnido, quˈn njumintaq kyqˈiqˈ wen qwutza. O ikyˈa tkˈatz Salmón, ex o ikyˈa tiˈjxi txˈotxˈ, Creta tbˈi.


Og over for hvem tilsvor han, at de ikke skulde gå ind til hans Hvile, uden dem, som vare blevne genstridige? 	 Toxin, ¿Anqiˈj tzaje tqˈoj Dios, ex anqiˈj kubˈ tqˈmaˈn Dios, tuˈn mi chi okxi tojjo txˈotxˈ te ajlabˈl, a otaq txi tqˈmaˈn Dios kye? ¿Nyapela aye xjal, mix kubˈe kynimine Tyol Dios?


og ikke alene som vi havde håbet, men sig selv gav de først og fremmest til Herren og så til os, ved Guds Villie, 	 Quˈn nimxixtl bˈant kyuˈn, tzeˈnkuljo qeˈ kubˈ qbˈisin nej; xi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kyajbˈin te Dios, ex kyaqˈ kyibˈ tuˈn kyajbˈin qeˈy, tzeˈnku taj qMan.


Det ligner en Surdejg, som en Kvinde tog og lagde ned i tre Mål Mel, indtil det blev syret alt sammen." 	 Quˈn iky te Diosjo Tkawbˈil tzeˈnkuˈ ttxˈamil wabˈj, a nkux tqˈoˈn jun qya toj oxe malbˈil jarin. Ex ajtzin tbˈaj tsmoˈn, tkyaqiljo tqˈotjil wabˈj ktxˈamixil, ex nchˈiy wen.


" Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som ikke går ind i Fårefolden gennem Døren, men stiger andensteds over, han er en Tyv og en Røver. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, alkye jun mi tzˈokx toj tjpel chˈlaj kye rit, ex qa noq s‑okx tlimoˈn tibˈ toj jun plaj, ileqˈ teˈ, mo jun bˈyol xjal tuˈn telqˈin.


Og fra Tronen udgår der Lyn og Røster og Tordener, og syv Ildfakler brænde foran Tronen, hvilke ere de syv Guds Ånder. 	 Ex tiˈjjo qˈuqbˈil nchi etztaq qoptzˈaj xloqˈlin kyaˈj, ex tqˈajqˈojil ntinin wen, ex qˈankyaq. Ex twutzjo qˈuqbˈil nchi kˈanttaq wuq tzaj, a jun yekˈbˈil tiˈj Xewbˈaj Xjan, a tzˈaqlexix.


Mand er jo ikke af Kvinde, men Kvinde af Mand. 	 Quˈn te tnejil, nya te s‑el anqˈin tiˈjqya, qalaˈ a teqya tiˈj ichin.


Og på hans Navn skulle Hedninger håbe." 	 Ex tojjo qˈij anetziˈn, tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ kqebˈil kykˈuˈj tiˈj.


og om ad eder at drage til Makedonien og atter fra Makedonien at komme til eder og blive befordret videre af eder til Judæa. 	 Quˈn kubˈ nximiˈn tuˈn wikyˈa kyukˈiy, aj nxiˈy toj nbˈeˈy tzmax toj txˈotxˈ te Macedonia. Ex aj nmeltzˈaja, tuˈn wikyˈtaq juntl majla lol kyeˈy, ex tuˈn kymojintaqa wiˈja toj nbˈeˈy, aj nxiˈy toj Judey.


Men Kongen blev vred og sendte sine Hære ud og slog disse Manddrabere ihjel og satte Ild på deres Stad. 	 Me bˈeˈx tzajx tqˈoj nmaq kawil, ex bˈeˈx bˈaj xi tchqˈoˈn xoˈl qˈaqˈ bˈyol kyeˈ bˈiyil, ex majx ok qˈoˈn tqˈaqˈiljo kytanim.


Men om den Dag og Time ved ingen, end ikke Englene i Himmelen, heller ikke Sønnen, men alene Faderen. 	 Me alkye qˈij ex alkye or chin ula, mix aˈl teˈ bˈilte, mixpe aye angel toj kyaˈj, mixpe ayinkuy, a Kˈwalbˈaj te Dios; qalaˈ oˈkx te nMan bˈilte.


idet jeg er bleven mindet om den uskrømtede Tro, som er i dig, den, som boede først i din Mormoder Lois og din Moder Eunike, og jeg er vis på, at den også bor i dig. 	 Quˈn kubˈ nnaˈnjiˈy tnimbˈila jikyinxix wen, tzeˈnku te tyayin, a tnejil nimil toj tjaˈy, a Loida, exsin te tnaniy, Eunice. Ex qˈuqlexix nkˈuˈja tiˈja, qa ikyx taˈ tejiy tnimbˈil.


Og han sagde til dem: "Om nogen af eder har en Ven og går til ham ved Midnat og siger til ham: Kære! lån mig tre Brød, 	 Ex xi tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: Qqˈaknajtzin kyjaluˈn: Atit jun kyeˈ, at jun tukˈa pon kanin nikyˈjin aqˈwil, exsintla xi tqˈmaˈntz kyjaluˈn: Ay wukˈa, qˈontzin oxe tal wabˈj ntxˈexa,


Den Tale er troværdig; thi dersom vi ere døde med ham, skulle vi også leve med ham; 	 Twutzxixjo yol, a qˈumle kyjaluˈn: Qa o qo kyim tukˈa tiˈj il tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex qo jawil anqˈin juntl majl tukˈa te jun majx.


Hilser Andronikus og Junias, mine Frænder og mine medfangne, som jo ere navnkundige iblandt Apostlene og tilmed have været i Kristus før mig. 	 Kyqˈolbˈinqexjiˈy nxjalila, a Andrónico exsin Junias, quˈn ayetzin wukˈajiˈy i ten toj tze; nimxix o tzˈel kyqanil kyxol tsanjil qAjaw, ex ayexix nej i nimin nwutza.


Han hørte Paulus tale; og da denne fæstede Øjet på ham og så, at han havde Tro til at frelses, sagde han med høj Røst: 	 ex nbˈiˈntaq tiˈjjo ntqˈmaˈntaq Pabl. Ok kyim Pabl tiˈj, ex el tnikyˈtzajil qa nimtaq tnimbˈil tuˈn tqˈanit.


bevarende Troens Hemmelighed i en ren Samvittighed. 	 Ex il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimin a t‑xilin qnimbˈil, nya tukˈa kabˈe kykˈuˈj.


og hvad som helst I bede om i mit Navn, det vil jeg gøre, for at Faderen må herliggøres ved Sønnen. 	 Ikytziˈn, tkyaqiljo kxel kyqaniˈn tiˈj tumil nbˈiˈy, ok kbˈantil wuˈn, tuˈntzin t‑xi nyekˈiˈn qa nimxix tbˈi nMaˈn.


Men han svarede og sagde til Faderen: Se, så mange År har jeg tjent dig, og aldrig har jeg overtrådt noget af dine Bud, og du har aldrig givet mig et Kid, for at jeg kunde være lystig med mine Venner. 	 Iky xi tqˈmaˈn te ttata kyjaluˈn: Mi n‑el nnikyˈa te. Bˈiˈn te tuˈn, jteˈxitzin abˈqˈe o chin ajbˈiˈn tey, ex mix jun maj o chin jawa nim twutza. Ex ntiˈx chˈin o tzaj tqˈoˈn weˈy iˈchaqpetla jun tal tal chivtz, tuˈn wikyˈsiˈn nintz qˈij kyukˈa wukˈiy.


Og Jesus kaldte dem til sig og siger til dem: "I vide, at de, der gælde for Folkenes Fyrster; herske over dem, og de store iblandt dem bruge Myndighed over dem. 	 Me i xi ttxkoˈn Jesús kykyaqilx, ex xi tqˈmaˈn kye: Ojtzqiˈnl kyeˈ kyuˈn tzeˈn kytenxjal nya nimil; quˈn ayetziˈn tnejil kawil, qa tiˈx jun tiˈ, manyor txˈuˈjqex tukˈa kykawbˈil, quˈn nyakuj etzinqe kyuˈn.


dersom vi holde ud, skulle vi også være Konger med ham; dersom vi fornægte, skal også han fornægte os; 	 Ex qa ma tzikyˈx quˈn, qo kawil junx tukˈa toj kyaˈj. Qa ma tzˈel qikyˈin, ex ikyxjo qo elil tikyˈin.


Men det, som faldt iblandt Torne, det er dem, som have hørt og så gå hen og kvæles under Livets Bekymringer og Rigdom og Nydelser og ikke bære moden Frugt. 	 Atzin teˈ ijaj, a xpon chitj kyxol txˈiˈx, antza nyoline teˈ kyiˈjjo xjal, a nchi bˈin tiˈjjo Tyol qMan Dios, me liwey nchi tzaj numj toj kynimbˈil tuˈnjo t‑xim kyanmin nya jikyin. Atku tuˈn tpajjo qˈinimil, ex atku noq tuˈn tpajjo achbˈil, a at twutz txˈotxˈ, tuˈntziˈn mina nchi wutzin toj kychwinqil.


men om en Enke har Børn eller Børnebørn, da lad dem først lære at vise deres eget Hus skyldig Kærlighed og gøre Gengæld imod Forældrene; thi dette er velbebageligt for Gud. 	 Me qa iteˈ kyal mo iteˈ kychman, ayetzin at iltzjo kyiˈj, tuˈn kyok kykaˈyin kynana mo kytata ex jniˈ kybˈaj toj kyja, noq tuˈn tok kybˈinchin t‑xeljo jaˈ ẍi tzaje chˈiye, quˈn atziˈn anetziˈn tbˈanilx twutz qMan Dios.


Og jeg så de døde, de store og de små, stående for Tronen, og Bøger bleve åbnede; og en anden Bog blev åbnet, som er Livets Bog; og de døde bleve dømte efter det, som var skrevet i Bøgerne, efter deres Gerninger. 	 Ex nliy tkyaqil kyimnin; jniˈ nmaq xjal ex aye yajqe, waˈlqetaq twutz qˈuqbˈil. Ex bˈeˈx i jaw jqetjo uˈj, ex ikyxjo juntl uˈj, a Uˈj te Chwinqil. Ayetzin kyimnin i kubˈ kawin tzeˈnkuxjo otaq bˈant kyuˈn, tzeˈnkuxjo tzˈibˈintaq kyojjo uˈj.


og alt Kød skal se Guds Frelse." 	 Quˈn kykyaqilx kyexjal kchi kaˈyil tiˈjjo tkolbˈil qMan Dios, a ktzajil tsmaˈn.


Hvad tykkes eder?" Og de svarede og sagde: "Han er skyldig til Døden." 	 ¿Mo tzeˈn chˈin kyeˈ toj kywutz? Ex atzin kyexjal xi kytzaqˈwin: Axte at tpaj tiˈjx, ex toj tilx tuˈn tkyim, chi chiˈ.


Og de ti Horn, som du så, og Dyret, disse ville hade Skøgen og gøre hende øde og nøgen og æde hendes Kød og opbrænde hende med Ild. 	 Ex ayetziˈn lajaj tkach i tliˈy tiˈjjo ma tij txuk, ayexjo lajaj nmaq kawil, ex ajo ma tij txuk, ok k‑elil kyikyˈinjo qya, a kyˈaˈjil. Ex kyjel kytzaqpiˈn ẍbˈiq, ex kxel kychyoˈn tchibˈjil, ex kˈwel kypatin tuˈn qˈaqˈ.


Men han talte til dem en Lignelse om, at de burde altid bede og ikke blive trætte, 	 Kubˈ tyolin Jesús jun techil lo kywutz t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈntzintla tel kynikyˈ teˈ, qa il tiˈj tuˈn kukx tuˈn kynaˈn Diosjo junjun qˈij, ex nya tuˈn kykubˈ numj.


Men da Solen kom op, blev det svedet af, og fordi det ikke havde Rod, visnede det. 	 Me atzaj teˈ tok qˈijil, bˈeˈx jaw tzqij, quˈn nya nim xaˈye tlokˈ.


Men store Skarer gik med ham, og han vendte sig og sagde til dem: 	 Nimku xjal ok lipe tiˈj Jesús, ex ajtz meltzˈaj tiˈjxi, ex xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn:


"Hvad skulle vi gøre med disse Mennesker? thi at et vitterligt Tegn er sket ved dem, det er åbenbart for alle dem, som bo i Jerusalem, og vi kunne ikke nægte det. 	 Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Tiˈn k‑okil qbˈinchin kyiˈjjo xjal lo? Bˈiˈn kyuˈn kykyaqil aj Jerusalén, ma lonte tiˈjjo ma bˈant kyuˈn, ex nlay kubˈ qewin qa ma qˈanitjo ichin.


Men han sagde til dem: "En af de tolv, den, som dypper med mig i Fadet 	 I xi ttzaqˈwin: Jun kyeˈ, a luˈ nwaˈn junx wukˈiy.


Og Jesus sagde til ham: "Bliv seende! din Tro har frelst dig." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¡Ma chi jqet te twutz jaˈlin! Axjo tnimbˈila ma kubˈ qˈanintiy.


Og Festus siger: "Kong Agrippa, og alle I Mænd, som ere med os til Stede! her se I ham, om hvem hele Jødernes Mængde har henvendt sig til mig, både i Jerusalem og her, råbende på, at han ikke længer bør leve. 	 Tqˈma Festo, tuˈn ttzaj qˈiˈn Pabl, ex tqˈma kyjaluˈn: Noq samiy Agripa, ay nmaq kawil, ex kykyaqila xjal a loqiˈy chˈuqleqe tzaluˈn qukˈiy; lu tej xjal lo. Kykyaqilx Judiy nchi qanin tiˈj, i pon qˈmalte weˈy tzma Jerusalén, ex loqe ma chi ul tzaluˈn toj Cesarea qanilte weˈy, tuˈn tkubˈ bˈyet. Tzunx njaw kyẍchˈiˈn wen, ex mina nchi kubˈ qenx.


Eller have I ikke læst i Loven, at på Sabbaterne vanhellige Præsterne Sabbaten i Helligdommen og ere dog uden Skyld? 	 Mo ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjiˈn toj ojtxe tkawbˈil Moisés, qa aye pale toj tnejil ja te kˈulbˈil, mi nchi ajlantaq toj qˈij te ajlabˈl, qalaˈ nchi aqˈnintaq? ¿Ma i bˈinchintzintz il tuˈn ikyjo?


Derfor siger jeg eder: Al Synd og Bespottelse skal forlades Menneskene, men Bespottelsen imod Ånden skal ikke forlades. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Kykyaqiljo wiq il, ex jniˈ noq tiˈchaqku tiˈ nkyqˈmaˈnxjal aku najsit. Me qa ma tzˈok kyyisoˈn Xewbˈaj Xjan, nlaypen kubˈ najsit te il anetziˈn.


Og da de kom til ham, sagde han til dem: "I vide, hvorledes jeg færdedes iblandt eder den hele Tid igennem fra den første Dag, jeg kom til Asien, 	 Atzaj teˈ kykanin, xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Noq sameqiˈy werman. Bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, tzeˈn tten nchwinqila tzaluˈn kyxola toj txˈotxˈ te Asia, atxix tej wula tnejil qˈij.


Er nogen iblandt eder syg, han kalde Menighedens Ældste til sig, og de skulle bede over ham og salve ham med Olie i Herrens Navn. 	 Ex qa at jun ma yabˈte kyxola, bˈaˈn tuˈn kytzaj ttxkoˈn nejinel kyxol Ttanim Dios, tuˈn kynaˈn Dios tiˈj, ex tuˈn tkyij kysuˈn chˈin aseyt tiˈj tplajjo yabˈ toj tbˈi qAjaw.


Men Ananias svarede: "Herre! jeg har hørt af mange om denne Mand, hvor meget ondt han har gjort dine hellige i Jerusalem. 	 Tej tbˈinte Ananías ikyjo, tqˈma: WAjaw, ilaˈ o yolin tiˈjjo ichin anetziˈn, ex tiˈjjo tkyaqil nya bˈaˈn o bˈant tuˈn toj Jerusalén, a xjan Ttanima.


Thi jeg, vil give eder Mund og Visdom, som alle eders Modstandere ikke skulle kunne modstå eller modsige. 	 Quˈn tuˈn ayin weˈ kchin xel qˈonte kyyola, a nimxixjo kynabˈl, a mix aˈlx jun kyajqˈoja aku tzikyˈx kyuˈn, ex mix aˈlx aku xkye tyolin kyiˈja.


Og I skulle hades af alle for mit Navns Skyld; men den, som holder ud indtil Enden, han skal blive frelst. 	 Ex chi elil iˈjliˈn kyuˈnxjal, noq tuˈn tpajjo nimilqiˈy wiˈja. Me ankye teˈ kweˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, ajxi tjapin bˈaj tkyaqil, okpin kletil teˈ te jun majx.


Hvorfor udsætte da også vi os hver Time for Fare? 	 Quˈn noqpetzin mi chi jaw anqˈin kye kyimnin, ¿Tiquˈn n‑elje qiˈja junjun qˈijtz tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil?


Men efter at jeg er bleven oprejst, vil jeg gå forud for eder til Galilæa." 	 Me ajtzin njaw anqˈiˈntla, kchin kˈwel neja kywutza toj Galiley.


Men Simons Svigermoder lå og havde Feber, og straks tale de til ham om hende; 	 Tej kykanin, kuẍlekxtaqjo tnana t‑xuˈjil Simun twiˈ watbˈil, yabˈtaq tuˈn kyaq. Ok kyqˈmaˈn t‑xnaqˈtzbˈin te Jesús, qa yabˈtaqjo qya,


På den Tid blev Moses født, og han var dejlig for Gud; han blev opfostret i tre Måneder i sin Faders Hus. 	 Tojjo kawbˈil anetziˈn itzˈje Moisés, chi Esteban. Tbˈanilx ele qˈa anetziˈn twutz Dios, ex jaw chˈiy oxe xjaw toj tja ttata.


Al Bitterhed og Hidsighed og Vrede og Skrigen og Forhånelse blive langt fra eder tillige med al Ondskab! 	 Mi chi yoliˈn kujxix kyukˈa kyukˈiy; ex mi txi kyqˈoˈn kyibˈa toj kyachbˈila; ex mi chi qˈojiˈn; ex mi chi ẍchˈiˈn tuˈn kyqˈoja; ex mi chi yasiˈn, ex mi kubˈ kybˈinchiˈn tkyaqil wiq il.


Men de, som havde set det, fortalte dem, hvorledes det var gået den besatte, og om Svinene. 	 Jniˈqexjo i lonte a bˈaj tiˈjjo ichin ex kyiˈj kuch, ex i ok ten qˈmalte kye txqantl xjal.


om I da have hørt om Husholdningen med den Guds Nåde, som blev given mig til eder, 	 Ma naˈmxsin kybˈintiˈy, qa a Dios tukˈa tkyaqil tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj saj yekˈin te weˈy, ex ma tzaj toqxenin, tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil t‑xtalbˈil kyeˈy, a ayiˈy nya Judiy. Ajo Tbˈanil Tqanil lo, a t‑xim Dios ewintaq ojtxe, a tzeˈnkuxjo ma txi ntzˈibˈiˈn.


og ikke at agte på Fabler og Slægtregistre uden Ende, som mere fremme Stridigheden end Guds Husholdning i Tro. 	 ex tuˈn mi tzˈok kybˈiˈn kylaˈjxjal ex jniˈ kybˈisxjal, a ntiˈ bˈajsbˈil kye, kyiˈj ojtxe qxeˈchil. Quˈn tkyaqiljo luˈn, noq tuˈn qyasin tiˈj, ex mi n‑onin qiˈj tuˈn tjapin qnimbˈil tzeˈnku taj Dios.


Men medens han sad på Dommersædet, sendte hans Hustru Bud til ham og sagde: "Befat dig ikke med denne retfærdige; thi jeg har lidt meget i Dag i en Drøm før hans Skyld." 	 Me tzmataq tokx Pilat toj tkawbˈil, tej t‑xi tsmaˈn t‑xuˈjil tqanil te: Mi tzˈok tqˈoˈn tibˈa tiˈj Jesús, a tzˈaqle, quˈn ma tzˈok jun nwutzikyˈa atximay qnikyˈin, me tixqex wen, noq tuˈn tpajjo ichin anetziˈn.


Men en Røst svarede anden Gang fra Himmelen: Hvad Gud har renset, holde du ikke for vanhelligt! 	 Tzaj qˈmaˈn juntl majl weˈy toj kyaˈj kyjaluˈn: Mina tzˈok tqˈoˈn te nya wen, quˈn ate Dios o qˈmante qa wen.


Paulus og de, som vare med ham, sejlede da ud fra Pafus og kom til Perge i Pamfylien. Men Johannes skiltes fra dem og vendte tilbage til Jerusalem. 	 Ex Pabl toj Pafos toj bark kyukˈa tukˈa, tuˈn kykanin tzma Perge tojjo txˈotxˈ te Panfilia. Me atzin te Juan Marks, bˈeˈx meltzˈaj teˈ, tuˈn tpon toj Jerusalén.


Og han gik hen og talte med Ypperstepræsterne og Høvedsmændene om, hvorledes han vilde forråde ham til dem. 	 Xiˈ teˈ xjal lo yolil kyukˈa kynejil pale ex kyukˈa kynejil xqˈuqil teˈ tnejil ja te naˈbˈl Dios, tuˈntzintla kykyij toj wen, tzeˈn tten tuˈn t‑xi qˈoˈyit Jesús toj kyqˈobˈjo xjal anetziˈn.


Dette er de syv Stjerners Hemmelighed, hvilke du har set i min højre Hånd, og de syv Guldlysestager: de syv Stjerner ere de syv Menigheders Engle, og de syv Lysestager ere syv Menigheder. 	 Atzin t‑xilin a wuq cheˈw, a qˈiˈn toj nman qˈobˈa, nkyyekˈin kyejo wuq nejinel xqˈuqil kye Ttanim Dios kyojjo wuq tnam qˈumle. Ex atziˈn t‑xilin wuq xtankoˈl bˈinchin tuˈn qˈanpwaq nkyyekˈin kyiˈjjo wuq chˈuq Ttanim Dios.


Men dersom vi ere døde med Kristus, da tro vi, at vi også skulle leve med ham, 	 Ex qa o qo kyim junx tukˈa Crist tiˈj tkyaqil nya wen toj qanmin, ma qe qkˈuˈj tiˈj, qa ok qo najal tukˈa te jun majx toj kyaˈj.


det om Jesus fra Nazareth, hvorledes Gud salvede ham med den Helligånd og Kraft, han, som drog omkring og gjorde vel og helbredte alle, som vare overvældede af Djævelen; thi Gud var med ham; 	 Ex bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, qa xi qˈoˈn nim ipbˈil te Jesús te Nazaret, ex qa nojsit tanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan. Ex qa ma bˈet Jesús bˈinchil bˈaˈn, ex i qˈanit kykyaqiljo xjal, a n‑ikyˈxtaq nya bˈaˈn kyuˈn tjaqˈ tkawbˈil tajaw il. I bˈantjo luˈn tuˈn, quˈn tuˈn attaq Dios tukˈa.


Men der var en iblandt hans Disciple, som sad til Bords ved Jesu Side, han, hvem Jesus elskede. 	 Me ayintaq weˈ intiˈn antza, nchin waˈntaqa ttxlaj Jesús. Nimx tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj wiˈja.


Og Vingårdsmændene grebe hans Tjenere, og en sloge de, en dræbte de, og en stenede de. 	 Me ayetziˈn manil txˈotxˈ i ok lipin kyiˈjjo taqˈnil tajaw txˈotxˈ. Jun teˈ noq bˈaj kylankˈin, jun teˈ bˈeˈx kyim, ex jun teˈ noqx techx kyˈixbˈe tuˈn abˈj.


Han siger til dem: "Men I, hvem sige I, at jeg er?" 	 ¿Yajtzin kye toj kywutz? ¿Ankyeqiˈn? chi Jesús.


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eders Ånd, Brødre! Amen. 	 Ayiˈy werman, axit qAjaw Jesucrist qˈonte t‑xtalbˈil tojile kyanmiˈn kykyaqilxa. Ikyxitjo.


Og han sagde: Dette vil jeg gøre, jeg vil nedbryde mine Lader og bygge dem større, og jeg vil samle deri al min Afgrøde og mit Gods; 	 Ex kubˈ t‑ximinl kyjaluˈn: Ma tzul toj nnabˈla tiˈ tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn, chiˈ. Ok chi kˈwel nxitinjiˈy jniˈ ntxˈutxˈa, exsin ma tijqe chˈintl kchi kˈwel nbˈinchiˈn, tuˈntzintla kykux bˈajjo jniˈxjo kywutz wawala kyoj, exsin jotxjo jniˈ at weˈy.


Og han sagde: "Hvormed skulle vi ligne Guds Rige, eller under hvilken Lignelse skulle vi fremstille det? 	 Xi tqˈmaˈntl Jesús kye: ¿Tzeˈnxsilaˈ Tkawbˈil qMan Dios, ex anqukˈa aku tzˈoke qmujbˈine?


Derfra sejlede vi videre og kom til Regium, og efter en Dags Forløb fik vi Søndenvind og kom den næste Dag til Puteoli. 	 Ex antza, o exiˈy, nqayin toj mlaj, tuˈn qkaniˈn tzmax toj tnam Regio. Toj junxil qˈij, kyjaˈ tzaje kyqˈiqˈ kubˈl qumila. Tuˈntziˈn, toj junxil qˈij o kaniˈn tzma Puteoli,


som Tjener ved Helligdommen og det sande Tabernakel, hvilket Herren har oprejst, og ikke et Menneske. 	 Ex tkabˈ, lu n‑aqˈnin te qe tukˈa toklin te tnejilxix qpale, jaˈ najle Dios toj kyaˈj tojjo twutzxix tja, bˈinchin tuˈn, ex nya kyuˈnxjal.


Filip svarede ham: "Brød for to Hundrede Denarer er ikke nok for dem, til at hver kan få noget lidet." 	 Xitzin ttzaqˈwin Lip: ¿Ma attzin qpwaq tuˈn t‑xi loqˈbˈaj txqan wabˈj, tuˈn txiˈ tal kyinchaqjo kye?


Jesus svarede: "Jeg er ikke besat, men jeg ærer min Fader, og I vanære mig. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Ntiˈ jun taqˈnil tajaw il toj wanmiˈn; qalaˈ oˈkx waja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tuˈn tjaw nimsin tbˈi nMaˈn. Me metzin kye, oˈkx kyajiˈy tuˈn wel kyiˈjliˈn.


Og han siger til dem: "Ere også I så uforstandige? Forstå I ikke, at intet, som udefra går ind i Mennesket, kan gøre ham uren? 	 Xi tqˈmaˈn kye: Ex ikyx kyejiˈy, ¿Mi s‑el pjet toj kynabˈla? ¿Ma mitzin n‑el kynikyˈa te qa tkyaqiljo nbˈaj tuˈn jun xjal, nlay txi tiˈn toj il,


Dersom I bede om noget i mit Navn, vil jeg gøre det. 	 Kˈwel nbˈinchiˈn tiˈchaqx txi kyqanintza tiˈj tumil nbˈiˈy.


navnlig fordi du er kendt med alle Jødernes Skikke og Stridsspørgsmål; derfor beder jeg dig om, at du tålmodigt vil høre mig. 	 Tzun nchin tzalaja, quˈn tuˈn tojtzqiˈn te, ay Agripa, a jniˈxjo nbˈant toj kychwinqil Judiy exqetziˈn nchi bˈaj yolajtz qxola. Tuˈnpetziˈn, kxel nqanin tey tukˈa tipin tchwinqila, ex tuˈn tkubˈ tbˈiˈnjiy a kxel nqˈmaˈn.


Og nu står jeg her og dømmes for Håbet på den Forjættelse, som er given af Gud til vore Fædre, 	 Ex atzin jaˈlin, ma chin tzaj qˈiˈn toj paˈbˈin noqxix tuˈn at jun qˈuqbˈil qkˈuˈja tiˈjjo o tzaj tqˈmaˈn qMan Dios kye ojtxe qxjalila.


men sidst af alle døde Hustruen. 	 Ex bˈeˈx kyimljo qya.