Jekäi ikjawa̱ju̱ Jerusalén ska ra, je jukläyäkä wa biköle malete̱nacha̱wa̱, te isha: —¿Yi je rä na? 	 Og da han drog inn i Jerusalem, kom hele byen i bevegelse og sa: Hvem er dette?


Jera Jesús te ikúka: —Felipe, ta̱i yis se̱na bas sha̱na, ¿ata ka ba je̱r ko̱r yi yis dä ia̱ na? Yi wa̱ yis su̱le ra, je wa̱ Sa Ká su̱le; jera ¿maikäi ba te ishe: ‘Sa Ká kjashö sá ia̱ ni?’ 	 Jesus sier til ham: Så lang en tid har jeg vært hos eder, og du kjenner mig ikke, Filip? Den som har sett mig, har sett Faderen; hvorledes kan du da si: Vis oss Faderen?


Ata alaklä wa tsa̱tkermiksa̱ yabala su̱e oloi ja̱mi, ikuna ichatkawa̱ ji biketse etkabä ja̱mi, ñashka̱li̱ble ja̱mi, ji wämo ja̱mi, ka̱biketse bäi ja̱mi ra. 	 men hun skal bli frelst gjennem sin barnefødsel, såfremt de blir i tro og kjærlighet og helliggjørelse med tuktighet.


Je ne ki̱ka iká ia̱mi te isha: “Je rä säkenawa̱, je wakei ia̱ ichakö.” 	 derfor sa hans foreldre: Han er gammel nok; spør ham selv!


Jeska ekla guardia wa cien wäsikewa̱k kjanaklä shka̱ta iwa̱ je duärawa̱, yee ka täkili ta ji̱a. 	 Og en høvedsmann hadde en tjener som var syk og nær ved å dø, og han var ham meget kjær.


Sa̱ wa̱ iju̱ñer sä oloi bakleka̱ wa ne rä ji bäi shäk o̱nak oloi ja̱lewa̱ wa ia̱ rä. 	 Men uten all motsigelse er det den ringere som velsignes av den høiere.


Jesús te issa ijewa te iju̱aksa̱, kjepa ite je ku̱ani ra, ite ichaka iia̱: —¿Ba te ditsä yäbei biketsa na? 	 Jesus fikk høre at de hadde kastet ham ut, og da han traff ham, sa han: Tror du på Guds Sønn?


Ñakäi ba jula tköcho̱pa sä bäi wa̱k, jile kjashäk ijuenaklä ye, ji ka su̱le sa̱ wa̱ shtä wa̱k, ba kja̱nei wa̱k sikii Jesús kie oloi ja̱mi.” 	 idet du rekker din hånd ut til helbredelse og til tegn og undergjerninger ved din hellige tjener Jesu navn.


Ka irä jiye kuna ta, Pedro täkiwa̱k Jesús ktei bata shäk tene shkiri ta wa ia̱, je te ñaebä yis täkiwa̱ Jesús ktei bata shäk ka Judío kuna wa ia̱. 	 for han som gav Peter kraft til apostel-tjeneste blandt de omskårne, han gav og mig kraft til det blandt hedningene -


Je su̱ta bas kta kte ka ssër sa̱ ia̱ shtä wà ra, ¿maikäi sa̱ je̱r ko̱rmi ji yirke̱ ia̱ na? Je rä jishtä bas ktä si̱wa̱ ra käi. 	 Således også med eder: Dersom I ikke med eders tunge fremfører tydelig tale, hvorledes kan en da skjønne det som blir sagt? I vil jo da tale bort i været.


Ka irä maikäi kuna ta, Moisés te ka̱wei wa̱ sa pakale ji wa̱k je biköle bata sha e̱ná ditsä kalabe ia̱ ra, ite toro yabala pi irä, cabra jäyiri pi irä kukawa̱ diklä ra ñara, je tula ite oveja kä bätsëë wà, ñakäi hisopo bata wà, je iäyëí ki̱ka irä, ditsä biköle ki̱ka irä. 	 for da ethvert bud efter loven var blitt forkynt av Moses for alt folket, tok han blodet av kalvene og bukkene tillikemed vann og skarlagenrød ull og isop og sprengte det både på boken selv og på alt folket, idet han sa:


Jera däyë wäbala kalabe julunami, ñakäi ka̱tsä ka juena ji̱a. 	 Og hver ø vek bort, og fjell blev ikke funnet.


Jera Judío wa te Jesús sha yakei ñaia̱, ije te isha: “Yis ne rä pan biteleju̱ ka̱jöir dä,” je ki̱ka. 	 Da knurret jødene over ham fordi han sa: Jeg er det brød som er kommet ned fra himmelen,


Jekäi sá sha̱na ñael wa ebä bakle siete; ikibi si̱ se̱nawa̱, ata je duawa̱ ka yäbei a̱ta̱leta̱na kuna, jekäi je alaklä a̱ta̱na iel ia̱. 	 Nu var det hos oss syv brødre; og den første giftet sig og døde, og da han ikke hadde avkom, efterlot han sin hustru til broren.


Jekjepa fariseo wa irä ñayöle ka̱wei wà wa irä datse̱ Jerusalén ska ñasikawa̱ Jesús wä ja̱mi te isha iia̱: 	 Da kom fariseere og skriftlærde fra Jerusalem til Jesus og sa: Mark.


Je ki̱ka Judío wa chui tsa̱ku̱i wa te isha Pilato ia̱: —Ke iyua: ‘Je rä Judío wa tsa̱ku̱i’, ata iyuö rä: ‘Jí te isha yis dä Judío wa tsa̱ku̱i’ ni. 	 Jødenes yppersteprester sa da til Pilatus: Skriv ikke: Jødenes konge, men at han sa: Jeg er jødenes konge!


Ka irä maikäi kuna ta, jishtä Adán ja̱mi biköle duächa̱ke̱wa̱, je su̱ta Cristo ja̱mi biköle ia̱ se̱ne kseka me̱rmini. 	 for likesom alle dør i Adam, så skal og alle levendegjøres i Kristus.


Ñerä mo̱ ja̱nawa̱ te ijewa ki̱kukawa̱. Jera kte ssëna mo̱ ja̱rka je te ishe: “Jí ne rä yis yaba shka̱ta rä. Je ne ktä ssö rä.” 	 Og en sky kom og overskygget dem, og det kom en røst ut av skyen: Dette er min Sønn, den elskede; hør ham!


Je ne ki̱ka ke bas ñama̱ yinak yi a̱ni wa̱ yakei ji ñe ki̱ka, ji ye ki̱ka, jile ke̱i kjewe̱ ki̱ka, tulu spa̱na ke̱i kjewe̱ ki̱ka, sábado ke̱i kjewe̱ ki̱ka. 	 La derfor ingen dømme eder for mat eller drikke, eller i spørsmål om høitid eller nymåne eller sabbat;


Jera Pedro damiju̱ iitäki̱ ka̱miika, demi chui wa tsa̱ku̱i juitäki̱ kje, je̱tkawa̱ Templo kjänanak wa sha̱na banakña yökö kjä ja̱mi. 	 Og Peter fulgte ham langt bakefter like inn i yppersteprestens gård, og han satt der sammen med tjenerne og varmet sig ved ilden.


Jera idemijuluni Jerusalén ka, kjawa̱ju̱ Templo na. Jera ije̱kaka̱ jile watju̱ak wa, jile tju̱ak wa tso̱ Templo ska patkä tuläkksa̱ je ektaka, ñakäi ite inaklä manewa̱k wa mesa irä, namala watju̱ak wa kalwá irä, je manewa̱ tulami. 	 Og de kom til Jerusalem; og han gikk inn i templet og begynte å drive ut dem som solgte og kjøpte i templet, og pengevekslernes bord og duekremmernes stoler veltet han,


¡Issö! Hora däke̱wa̱ je dewa̱ kja bas butsa̱na tuläklämi ekla ekla, maka bas mar käi. Jekäi bas te yis jemiwa̱ta̱na eklabä, ata ka yis a̱ta̱nak eklabä, je rä Sa Ká kaldu yis da ki̱ka. 	 se, den stund kommer, og er kommet, da I skal spredes hver til sitt og late mig alene; men jeg er ikke alene, for Faderen er med mig.


Jera je kte ssëna e̱ná ra, Jesús wakei ebä kaldu. Jekäi ijewa te iblawa̱ je balana, ka iwa̱ iyine yi a̱ni ia̱ ji su̱a ite rä käi. 	 Og da røsten kom, var ingen å se, uten Jesus alene. Og de tidde stille og fortalte ingen i de dager noget av det som de hadde sett.


Ka irä maikäi kuna ta, ba te ije ktei pakemi ditsä biköle ia̱, ji su̱a ba te käi, ji ssa ba te käi. 	 for du skal være ham et vidne for alle mennesker om det du har sett og hørt.


Ñakäi ietkä rä: “Ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa, bas ku̱ Säkekewa kjeishö bäi, sä ditsei wä biköle wa, jewa ku̱ ioloi köka̱pa.” 	 Og atter: Lov Herren, alle hedninger, og pris ham, alle folk!


Ata ka idenewa̱ ija̱mi, mine rä je yaba ku̱a ite kje, je yaba kia ije te Jesús ni. 	 Og han holdt sig ikke til henne før hun hadde født sin sønn, og han kalte ham Jesus.


Jera Simón Pedro je̱k jiacha̱ ko̱no ja̱rka te kla sikaksa̱ ka̱ pjota ki̱. Je na nima ta̱i ta̱i tso̱ pshii ciento cincuenta y tres. Je kjekla irä jeiräta ka kla butsa̱ne tkäwa̱ iia̱. 	 Simon Peter gikk ombord og drog garnet på land, fullt av store fisker, hundre og tre og femti, og enda det var så mange, gikk garnet ikke i sønder.


Bas dikäla, sa̱ ñashka̱li̱blö. Ka irä jiye kuna ta, ñashka̱li̱ble datse̱ rä Säkeklä ja̱mi. Jekäi yi ñashka̱li̱bläk wa biköle rä wätsikile Säkeklä wa̱, ñakäi jewa wa̱ Säkeklä ju̱ñer. 	 I elskede! la oss elske hverandre! for kjærligheten er av Gud, og hver den som elsker, er født av Gud og kjenner Gud.


Jekäi ijewa te iwá̱ sá te ibiketsa tsa̱ta. Jera säkätä iwakwa ñatulaksa̱ Säkekewa ia̱, jekjepa sá ia̱, Säkeklä ki̱ ishena jekäi ki̱ka. 	 og de gav ikke bare således som vi håpet, men de gav sig selv først til Herren og til oss ved Guds vilje,


Je ki̱ka fariseo wa irä ñayöle ka̱wei wà wa irä, jewa te ichaka Jesús ia̱: —¿Jiye ba wa̱ dulanak wa ka se̱r sä wäkiri wa wädular ja̱mi rä, ata jewa yäkäke̱ ijula rä ñá wa rä na? 	 Og fariseerne og de skriftlærde spurte ham: Hvorfor følger ikke dine disipler de gamles vedtekt, men eter med vanhellige hender?


Jera Jesús te ikúka: —¿Ka irä ka̱piana rä doce hora na? Jekäi sa̱ me shkä ka̱piana ra, ka sa klasku tkenakwa̱. Ka irä jiye kuna ta, ka̱ oloi tso̱ ka̱jiska je wà sä wä wajuerke̱. 	 Jesus svarte: Er det ikke tolv timer i en dag? Den som vandrer om dagen, støter sig ikke, fordi han ser denne verdens lys;


Jera Herodes te isha: —Ñera Juan rä tsa̱ku̱ teleksa̱ yis wa̱, jera ¿yibä Jesús dä je palei ssa rewa̱ yie saka saka rä na? Je ki̱ka ite biketse kate maikäi ra ite isu̱emiwa̱ käi. 	 Og Herodes sa: Johannes lot jeg halshugge; men hvem er denne, som jeg hører sådant om? Og han søkte å få se ham.


Jekäi ijewa te je ssa ra, issëna a̱naa, jera ijewa kabla iia̱ inaklä ma̱k. Jeska ra ije te ibiketsami maikäi si̱ ra ka̱ dämiksa̱ iia̱ iwa̱ iju̱akläksa̱ ijewa ia̱ käi. 	 Men da de hørte det, blev de glade og lovte å gi ham penger; og han søkte leilighet til å forråde ham.


Jekäi ite ipaka je̱tkäkwa̱ iwakei jula wämo kja̱ne ioloi kanakläka̱, Sa̱tsa̱ku̱i ye, Sa̱tsa̱tkäkksa̱ ye, ije wa̱ Israel wa ssëwa̱klä ñamanewa̱ksa̱, ñakäi iwa̱ ijewa nui jäkläwa̱ bitaba. 	 ham ophøiet Gud ved sin høire hånd til høvding og frelser, for å gi Israel omvendelse og syndenes forlatelse.


Ka irä jiye kuna ta, ji biköle datse̱ rä ije ne ska, ije ne oloi ja̱mi, ije ne ia̱. ¡Ije ne ia̱ oloi kaneka̱ döksa̱pa jekjeyemi rä! ¡Amén! 	 For av ham og ved ham og til ham er alle ting; ham være æren i evighet! Amen.


Jesús wäoka̱naju̱mi ra, plaa ideksa̱ju̱ diklä na. Jera ije wäna ka̱jöir kjä buka̱naju̱mi. Jeska ite Säkeklä wikblu su̱a idawa̱ju̱té namala käi, dewa̱ iwakei ki̱. 	 Men da Jesus var døpt, steg han straks op av vannet, og se, himmelen åpnet sig for ham, og han så Guds Ånd fare ned som en due og komme over ham.


Ata ditsä yäbei deju̱, je te ji ñeke̱, ji yeke̱, ata je yirke̱ rä: ‘Isu̱o, ije rä yäkäk ta̱i, vino yäk ta̱i, je̱k bawa̱k inaklä bäkäk wa ra, ji yakei wakbläk wa ra’ ni. Ata sä rä ka̱biketsä ta ra, je juerke̱ rä sä te ji we̱ke̱ ja̱mi.” 	 Menneskesønnen kom; han eter og drikker, og de sier: Se, for en storeter og vindrikker, tolderes og synderes venn! Men visdommen er rettferdiggjort av sine barn.


Ka irä jiye kuna ta, ba wa̱ yis wikblu ka janakwa̱ sä wikblu bläklä ska. Je wämo kolole ba wa̱ ka janakwa̱ ba wa̱ yaka tjabanakwa̱. 	 for du skal ikke forlate min sjel i dødsriket, ei heller skal du overgi din hellige til å se tilintetgjørelse;


Je rä ijewa wa̱ alaklä wa paktäklä ise̱naklä wa irä iyabala irä shka̱li̱bläk, 	 forat de kan lære de unge kvinner å elske sine menn og sine barn,


Je ki̱ka, Herodías je̱r ki̱ Juan ianawa̱ e̱e̱na. Je ki̱ ishena kota̱nakwa̱, jeiräta ka itäkita maikäi a̱ni. 	 Og Herodias bar hat til ham og vilde gjerne slå ham ihjel, men kunde ikke utvirke det.


Mika̱ däli je̱na, je wäna ra, cizaña juenaña isha̱na. 	 Men da strået skjøt op og satte aks, da kom også ugresset til syne.


Je te ijewa male̱cha̱cha̱wa̱ je̱r shewa̱ kajakla te isha ñaia̱: —¿Je rä ji? ¿Ka je ktä tso̱ wa kalabe rä Galilea wa na? 	 og de blev forferdet og undret sig, og sa: Men er ikke alle disse som taler, galileere?


Jekäi iktaka̱ yakei Säkeklä ukä ja̱mi te ji sha yakei ikie ukä ja̱mi, iju wäjienak ukä ja̱mi, je rä se̱nak ka̱jöir ska wa ne ukä ja̱mi. 	 Og det åpnet sin munn til spott mot Gud, til å spotte hans navn og hans bolig, dem som bor i himmelen.


Ba ji wá̱ irä, ma shka̱ble ta̱i irä, ba te ji katable irä, ñakäi ka ba wäbätsä sä yakeila ji wa̱ wà irä, je ju̱ñer yis wa̱, ñakäi je̱k shäk yis ktei bata shäk wa ye ata ka irä jekäi kuna, jewa mabla su̱a ba te, jekäi ba te isu̱a ra, ijewa rä ka̱yuelbi wa. 	 Jeg vet om dine gjerninger og ditt arbeid og ditt tålmod, og at du ikke kan tåle de onde; du har prøvd dem som sier de er apostler, og ikke er det, og du har funnet at de er løgnere;


Yis te ishe bas ia̱, ka irä jekäi kuna; ata ka bas wakwa ñamaneneksa̱ ra, bas bena weikarcha̱miwa̱ je su̱ta. 	 Nei, sier jeg eder; men dersom I ikke omvender eder, skal I alle omkomme likedan.


Je rä ji bäi yile o̱nak Abraham ia̱ je däkläksa̱ ka Judío kuna wa ia̱ Cristo Jesús ja̱mi, je wà Säkeklä kablele iwikblu ma̱k je däkläksa̱ sa̱ ia̱, sa te ji biketsa etkabä oloi ja̱mi. 	 forat Abrahams velsignelse kunde komme over hedningene i Kristus Jesus, så vi ved troen kunde få Ånden, som var oss lovt.


Je ukä ska ije̱k jiaka̱ ko̱no ja̱rka iwa̱ dulanak wa ra, dateksa̱ Dalmanuta ke̱i ki̱. 	 Og straks gikk han ut i båten med sine disipler, og kom til landet ved Dalmanuta.


Dos día deka̱ ra, jeska Jesús mineju̱mi däkmini Galileaka. 	 Efter de to dager drog han derfra til Galilea;


Je su̱ta je jakbläk wa wäter tkete ije ra wa te iweika ñaebä. 	 På samme måte hånte også røverne ham, de som var korsfestet med ham.


Jera ite ñajäklelewa̱ tso̱ ipája̱mi shkiritkeksa̱ wa su̱a, jekäi ite isha: —¡Isu̱o! Jí wa ne rä yis a̱mi, yis el wa rä. 	 Og han så på dem som satt omkring ham, og sa: Se, det er min mor og mine brødre!


Jekäi ¿jiye wata sä sher kju̱awa wa ktei wabiketsäkksa̱ na? Ata ¿ka bas kiana rä sa̱ sha̱na wa ne ktei wabiketsäkksa̱ rä na? 	 For hvad har vel jeg med å dømme dem som er utenfor? dømmer ikke også I bare dem som er innenfor?


Bas te Filólogo irä, Julia irä, Nereo irä, ikuta irä, Olimpas irä, biköle sä sikii wa tso̱ ijewa ra irä jewa ia̱ ishe yie ichakami ni. 	 Hils Filologus og Julia, Nereus og hans søster og Olympas, og alle de hellige hos dem.


Je ke̱i wà ka̱tuir dawa̱ ra, ite isha ijewa ia̱: —Sä shkäksa̱ tipä a̱mikata. 	 Og samme dag, da det var blitt aften, sa han til dem: La oss fare over til hin side!


Ije te Templo yakei tewa̱klewa̱, ata sá te ikukawa̱, jekäi sá ssëna ije ktei wabiketsäkksa̱ sá ka̱wei ja̱mi. 	 han har endog søkt å vanhellige templet. Vi grep ham derfor og vilde dømme ham efter vår lov;


wä tkelewa̱ Jesús ale ji biketse etkabä wätsikiwa̱k, ñakäi ibata paruäk, je ebä su̱ak. Ssëne a̱naa tso̱ kja iia̱ ki̱ka ite cruz katabla, äine ka biketsane iwa̱. Jeska ra ije̱tkawa̱ Säkeklä je̱tkäklä sa̱ tsa̱ku̱i ye ska, jula wämo kja̱ne. 	 idet vi ser på troens ophavsmann og fullender, Jesus, han som for den glede som ventet ham, led tålmodig korset, uten å akte vanæren, og nu sitter på høire side av Guds trone.


Yis wa̱ ji yile o̱nak wawá̱ bas te ra, bas se̱rmi balewa̱ yis wa̱ bas shka̱l ja̱mi, jishtä yis Ká wa̱ ka̱wei me̱le yis ia̱ je wawá̱ yie, je ki̱ka yis se̱r dä balewa̱ ije wa̱ yis shka̱l ja̱mi käi. 	 Dersom I holder mine bud, da blir I i min kjærlighet, likesom jeg har holdt min Faders bud og blir i hans kjærlighet.


Ata fariseo wa irä ñayöle ka̱wei wà wa irä, jewa te Säkeklä wa̱ ibiketsale o̱nak ijewa wa̱, je ju̱aksa̱, ijewa ka ñame̱ne iia̱ wäoka̱nak ki̱ka. 	 men fariseerne og de lovkyndige gjorde Guds råd til intet for sig og lot sig ikke døpe av ham.


Jera Jesús te isha iia̱: ¿Jiye ba te yis kie wämo ni na? Yi a̱ni rä ka wämo kuna, ata ekla ebä ne rä wämo rä, je rä Säkeklä. 	 Men Jesus sa til ham: Hvorfor kaller du mig god? Ingen er god uten én, det er Gud.


Ñaebä ite isu̱a alaklä chichö ka jita te jeska inaklä wäka botkä tsi̱dala si̱ jiawa̱. 	 Og han så en fattig enke legge to skjerver i den.


Jeiräta ke bas ssëna a̱naa jile wikblu te bas ktä dälätseke̱ ki̱ka, ata bas ssëno a̱naa rä bas kie tso̱ yöle ka̱jöir ska ki̱ka. 	 dog, gled eder ikke over dette at åndene er eder lydige, men gled eder over at eders navn er opskrevet i himmelen!


Juan wätenawa̱ itä ska, Jesús deju̱ni Galilea ska. Je te sa pakta Säkeklä ktei baa wà, 	 Men efterat Johannes var kastet i fengsel, kom Jesus til Galilea og forkynte Guds evangelium,


Ata chui tsa̱ku̱i wa irä ñayöle ka̱wei wà wa irä jewa te isu̱a jishtä ije te iwe̱ kate baa si̱ käi, ñakäi yabala kjoyina täkii jela Templo ska te ishe: “¡Hosana! ¡David yäbei kjeiyinopa!” je ra ijewa kju̱atkacha̱wa̱, 	 Men da yppersteprestene og de skriftlærde så de undergjerninger han gjorde, og barna som ropte i templet: Hosianna Davids sønn! da blev de vrede og sa til ham:


Ata kte kukäk wa ñatapawa̱ ipája̱mi shkiritke, jera ije̱kaka̱ni mineju̱ni je jukläyäkä na. Jekäi bulirishtä ra imineju̱mi Bernabé ra Derbe ska. 	 men mens disiplene flokket sig omkring ham, stod han op og gikk inn i byen. Den næste dag drog han med Barnabas avsted til Derbe.


Jera Pedro shkä dami je ke̱i biköle saka saka ska. Jekäi idemiju̱ sä sikii wa se̱nak Lida ska wa su̱ak. 	 Og det hendte sig da Peter drog allesteds omkring, at han også kom ned til de hellige som bodde i Lydda.


Ñerä ángel te itabeli ju̱a ishäkä ki̱ka, te uva kicha tia tkawa̱ ishäkä ki̱ka, wä tulami ite Säkeklä kju̱atkawa̱ je wätuäkläí ta̱i ja̱rka. 	 Og engelen lot sin sigd gå over jorden og avhøstet vintreet på jorden og kastet frukten i Guds vredes store vinperse.


Ata ijewa kukä kjäshtacha̱wa̱ iyika. Jera ijewa kjoyina ta̱i minaka̱ iki̱. 	 Da skrek de med høi røst og holdt for sine ører, og stormet alle som en inn på ham


Ata maikäi iwä wajuenani räle je ka ju̱ñer sá wa̱. Yi te iwä wajuewa̱ räle je ka ju̱ñer sá wa̱. Je rä säkenawa̱, je wakei ia̱ ichakö. Iwakei te bas kúkemi. 	 men hvorledes det er gått til at han nu ser, det vet vi ikke, eller hvem som har åpnet hans øine, det vet vi heller ikke; spør ham selv! han er gammel nok, han vil selv svare for sig.


Jeiräta Jesús palei ju̱ñenamika̱ jöikwä ta ki̱ta si̱. Je ne ki̱ka chu̱li̱i̱wa̱ däke̱ iktä ssäk irä, ijewa duäke̱ bäiwa̱klä iwa̱ irä. 	 Men ordet om ham kom ennu mere ut, og meget folk kom sammen for å høre og for å bli helbredet for sine sykdommer;


ji tso̱ ka̱jiska wawa̱k wa ssënopa ka ite iwawe̱ si̱ kuna käi. Ka irä jiye kuna ta, jira ka̱jiska jishtä ji dami rä käi, je e̱rte. 	 og de som bruker verden, som de som ikke bruker den; for denne verdens skikkelse forgår.


Mika̱ ijewa damijulu kja Jerusalén ska, deka̱julu Betfagé Olivo Yäkä Bata ñak ska ra, Jesús te iwa̱ dulanak wa patkami bol, 	 Og da de kom nær til Jerusalem og var kommet til Betfage ved Oljeberget, da sendte Jesus to disipler avsted og sa til dem:


Sa te ishe sä rä delewa̱ etka yebä ije ra, ata sa dami rä ka̱tuil na ra, je rä sa̱ ka̱yuä, je rä ka sa̱ wa̱ ji rä iyina si̱ wao̱ne. 	 Dersom vi sier at vi har samfund med ham, og vandrer i mørket, da lyver vi og gjør ikke sannheten;


Jekäi je̱r bäi she ki̱ka irä ra, jera ka irä ji we̱ ki̱ka kuna. Ata ikuna rä jile we̱ ki̱ka ra, je̱r bäi she rä ka je̱r bäi she si̱ kuna. 	 men er det av nåde, da er det ikke mere av gjerninger, ellers blir nåden ikke mere nåde.


Sa̱ tsa̱tkäk wa kiana rä alaklä ta eklabä, iyabala irä iju ska tso̱ wa irä jewa wäsikewa̱k bäi. 	 Menighets-tjenerne skal være hver én kvinnes mann og styre vel sine barn og sine egne hus.


Säkeklä sa̱ je̱r ssëwa̱k baa te plaa ebä Satanás wätuemiwa̱ bas klä niki̱ka. Saje wa Säkekewaí Jesús je̱r bäi shöpa bas ia̱. 	 Men fredens Gud skal i hast knuse Satan under eders føtter. Vår Herre Jesu Kristi nåde være med eder!


Yabala rikäla, hora bata jekje dewa̱. Jekäi bas te issa kju̱atkäk Cristo ra daju̱. Jera jishtä bas te issa käi, jira kju̱atkäk Cristo ra wa tso̱ kja chu̱li̱i̱; je wà sa̱ je̱r ku̱a ite hora bata jekje dewa̱ irä. 	 Mine barn! det er den siste time; og som I har hørt at Antikristen kommer, så er det og nu kommet mange antikrister; derav skjønner vi at det er den siste time.


Ka irä jiye kuna ta, ba te yis ia̱ kte ma̱, je ma̱ni yis te ijewa ia̱. Ijewa te je kuka, ijewa je̱r ku̱a ite si̱ yis bite rä ba ska, jekäi ijewa te ibiketsa ba ne te yis patkaté rä. 	 for de ord som du gav mig, har jeg gitt dem, og de har tatt imot dem og kjent i sannhet at jeg er utgått fra dig, og de har trodd at du har utsendt mig.


Jikäi sa̱ wa̱ ijuñer dä. Sä del mikle wätenaka̱ña ira, sa yaka ji yakei wakbläk weikanakläwa̱ ka kolonakläwa̱ ji̱a ji yakei kjanaklä ye. 	 da vi jo vet dette at vårt gamle menneske blev korsfestet med ham forat synde-legemet skulde bli til intet, så vi ikke mere skal tjene synden;


jeska Jesús kjawa̱ju̱ sä wätsa̱kba saje wa bata ki̱ka, delewa̱ jekjeye chui tsa̱ku̱i ye, jishtä Melquisedec käi. 	 hvor Jesus gikk inn som forløper for oss, idet han blev yppersteprest til evig tid efter Melkisedeks vis.


Jekäi yie ishe: Däli ukä kukäkwa̱ ji̱a tsi̱ne ra, je rä ñaebä kjanaklä wa ra, jeiräta ije ne rä ji biköle wakei rä. 	 Men jeg sier: Så lenge arvingen er barn, er det ingen forskjell mellem ham og en træl, enda han er herre over alt sammen;


Jera ijewa male̱te̱nacha̱wa̱ ki̱ta si̱, te isha ñaia̱: —Jekäi ra, ¿yi tsa̱tkermiksa̱ rä na? 	 Da blev de ytterlig forferdet og sa til hverandre: Hvem kan da bli frelst?


Jekäi dulecha̱wa̱ wa rä ka shki̱nakka̱ni kuna ra, ñaebä ka Cristo rä shki̱leka̱ni kuna. 	 Men er det ikke nogen opstandelse av døde, da er heller ikke Kristus opstanden;


Jera je däli su̱ak te ibiketsa je̱r na: ‘Jira ¿ji we̱ yie na? Yis blui te ka yis pake idäli su̱ak ji̱a. Jera ka yis ia̱ shka̱blenak pala wà, ñakäi yis äinawa̱ jile kaku kiäk. 	 Da sa husholderen ved sig selv: Hvad skal jeg gjøre, nu da min herre tar husholdningen fra mig? Jeg er ikke i stand til å grave, jeg skammer mig ved å tigge.


Ata ka biköle wa̱ kte baa dälätsane kuna. Je rä jishtä Isaías te isha käi: “Säkekewa ¿yibä te ji yile sa̱ wa̱ je kuka iyina ye na?” 	 Men ikke alle var lydige mot evangeliet. For Esaias sier: Herre! hvem trodde vel det han hørte av oss?


Ijewa te je ssa ra, ikju̱atkacha̱wa̱ e̱e̱na, kjoyina te isha: “Diana Éfeso wa kekläí je ne rä oloi ta ta̱i rä.” 	 Da de hørte dette, blev de fulle av vrede og ropte: Stor er efesernes Diana!


Etaba kicha Jesús te sa pakte kaldu ra, jeska fariseo wa irä ñayöle ka̱wei wà wa irä ñajäklelewa̱ tso̱. Jewa dar jukläyäkä tsi̱dala biköle tso̱ Galilea ska, Judea ska, Jerusalén ska. Jera Säkekewa täkili tso̱ ije wa̱ sä bäiwa̱klä. 	 Og det skjedde en av dagene mens han lærte, og der satt fariseere og lovlærere som var kommet fra hver by i Galilea og Judea og fra Jerusalem, og Herrens kraft var hos ham til å helbrede:


Jekäi yis te je ktei sha bas ia̱, je rä mika̱ je ke̱i dewa̱ ra, bas je̱r ja̱naklä yis wa̱ iyile bas ia̱ ska. “Ka yis wa̱ je yine bas ia̱ säkätä ra, yis katke ji̱a bas sha̱na ki̱ka. 	 Men dette har jeg talt til eder, forat I, når timen kommer, da skal minnes at jeg sa eder det; men dette sa jeg eder ikke fra begynnelsen av, fordi jeg da var hos eder.


Jishtä yis kjana ba ra mika̱ yis mineju̱mi Macedonia ska ra, jekäi wë ma a̱ta̱na ji̱a Éfeso ska, je rä ka ba wa̱ manele pakäklä kuna sä paktäk ji kju̱awa wà, 	 Som jeg bad dig da jeg drog til Makedonia, å bli i Efesus, forat du skulde byde visse folk ikke å fare med fremmed lære


Jekäi ale palei ta bakleka̱ käi wa wa̱ ka ji ki̱ yine ji̱a yis ia̱. Mikle ra ijewa rä bakleka̱ räle ka je wa̱ ji kuna yis ia̱, Säkeklä te ka sa wabiketseksa̱ rä sa pajuer ebä wà kuna. 	 Men de som gjaldt for å være noget - hvor store de var, er mig det samme; Gud gjør ikke forskjell på folk - de som gjaldt mest, påla mig intet videre,


Jekäi ra ijewa te ji säkei ta ta̱i blemi iwakwa ia̱ kianak je̱nanapa. Je rä ijewa wa̱ se̱ne kseka si̱ kukäkläwa̱pa. 	 så de legger sig op en god grunnvoll for den kommende tid, at de kan gripe det sanne liv.


“Jera ¿jiye bas je̱r iawe̱ke̱ je̱k pajie te na? Jishtä ka̱ ki̱ka tsitsi wä jè̱r dä je biketsö: Ka irä shka̱bläk kuna, ka irä sua yuäk kuna. 	 Og hvorfor er I bekymret for klærne? Akt på liljene på marken, hvorledes de vokser: de arbeider ikke, de spinner ikke;


Je ra ñawäsaka yis kukawa̱ Säkeklä wikblu te. Ñerä yie isu̱a ra, sa̱ tsa̱ku̱i je̱tkäklä tkenawa̱ ka̱jöir ska, je je̱tkäklä ki̱ka ekla kalme. 	 Straks var jeg bortrykket i ånden, og se, en trone var satt i himmelen, og det satt en på tronen.


Ka irä jiye kuna ta, ale ishäk: “Ke ma manenak”, je te ñaebä isha: “Ke sa ktawa̱.” Jekäi ka ba manene, ata ba te sa ktawa̱ ra, ba ianawa̱ rä ka ka̱wei dälätsäk kuna käi. 	 For han som sa: Du skal ikke drive hor, han sa også: Du skal ikke slå ihjel. Om du da ikke driver hor, men slår ihjel, da er du blitt lovbryter.


Jera Jerusalén wa irä, Judea wa biköle irä, Jordán kjä ja̱mi wa biköle irä, daté ije wäki̱. 	 Da drog Jerusalem og hele Judea og hele landet om Jordan ut til ham,


Jí ne wà Säkeklä shka̱li̱ble rä: Je rä sa te ije wa̱ sa pakale ji wa̱k je wawe̱. Je iwa̱ sa pakale ji wa̱k, jewa rä ka därërë kuna. 	 For dette er kjærligheten til Gud at vi holder hans bud; og hans bud er ikke tunge.


Sá rä ji biköle wá̱ ije te, Judea ke̱i ska käi, Jerusalén ska käi je su̱ak wa. Je ne ktawa̱ ijewa te wäteleka̱ kal ja̱mi rä. 	 Og vi er vidner om alt det han gjorde både i jødenes land og i Jerusalem, han som de slo ihjel, idet de hengte ham på et tre.


Ata yi chatkawa̱ ma rä ibata jekje ra, je rä tsa̱tkenakksa̱. 	 Men den som holder ut inntil enden, han skal bli frelst.


Ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa kju̱atkacha̱wa̱, ata ike̱i dewa̱ kja ba kju̱atkäklä, ñakäi ike̱i dewa̱ kja dulecha̱wa̱ wa ktei wabiketsanakläksa̱, ñakäi ba kja̱nei wa̱k ji bata shäk wa irä, sä sikii wa irä, ba kie dälätsäk emana wa irä, bakleka̱ wa irä, jewa ia̱ ji säkei ma̱klä, ñakäi ishäkä ki̱ ji tso̱ weikäkwa̱ wa weikäkläwa̱.” 	 Og hedningene er blitt vrede, og din vrede er kommet, og den tid da de døde skal dømmes, og da du skal lønne dine tjenere profetene og de hellige og dem som frykter ditt navn, de små og de store, og da du skal ødelegge dem som ødelegger jorden.


Jera je chu̱li̱i̱ wa te ijewa uña isi̱wa̱tiächa̱kläwa̱, ata ijewa a̱na ji̱a ki̱ta, te isha: —¡Säkekewa, David yäbei, ma je̱r ja̱mi sá dälänopa! 	 Folket truet dem at de skulde tie; men de ropte enda mere og sa: Herre, miskunn dig over oss, du Davids sønn!


Je biköle o̱na ijewa ukä ja̱mi rä sä wäji̱atkäklä ye, je katke yöle rä saje wa tso̱ jí sa̱ ke̱i etkä etkä bakle bata jekje ska wa je̱r ko̱naklä. 	 Dette hendte dem som forbilleder, men det er skrevet til formaning for oss, til hvem de siste tider er kommet.


Bas je̱r ko̱nopa ji ni: ‘Yis ki̱ je̱r bäi she ne kiana rä, ka yis ki̱ ji me̱ka̱ kiar kuna’ jewa rä ia̱ ra, jera ka bas wa̱ nui ja̱neka̱ kuna ka nuita wa ki̱ka. 	 Og dersom I hadde visst hvad det er: Jeg har lyst til barmhjertighet og ikke til offer, da hadde I ikke fordømt de uskyldige.


“Je ke̱i wà yi kaldu ju tsi̱bata yöle shpatke ki̱ ra, ke je bitawa̱ni iwa̱ jile tso̱ ju na tsa̱kksa̱. Yi kaldu shka̱bläklä ska ra, ke ibitani shäbeka. 	 På den dag må den som er på taket og har sine ting i huset, ikke stige ned for å hente dem, og heller ikke den som er ute på marken, vende tilbake til sitt hjem.


Jekäi yis te je biköle we̱ke̱ kte baa bata ki̱ka, yis ia̱ ji bäi däkläksa̱ña. 	 Men alt gjør jeg for evangeliets skyld, forat også jeg kan få del i det.


Ata bas te ji yakei wakbla ki̱ka bas buka̱na je katabla bas te ra, ¿je wa̱ ji tso̱ bäi na? Ata ikuna bas weikana bas te ji wá̱ bäi ki̱ka, je katabla bas te ra, je ne rä Säkeklä wäna bäi rä. 	 For hvad ros er det om I er tålmodige når I synder og får straff for det? Men om I er tålmodige når I gjør det gode og allikevel må lide, da finner dette nåde hos Gud.


Je wakja̱neiwa̱k yis kolona rä. Je ji me̱le yis ia̱ Säkeklä je̱r bäi shäke̱ ja̱mi, je me̱le yis ia̱ rä itäkili te ji we̱ oloi ja̱mi. 	 hvis tjener jeg er blitt efter den Guds nådes gave som er mig gitt ved virksomheten av hans makt.


Ite je ebä shani: “Mik a̱ni ka ijewa kjäkwa̱ yis wa̱ je̱räklä tso̱ ska.” 	 og på dette sted igjen: Sannelig, de skal ikke komme inn til min hvile.


Sa̱ wa̱ iju̱ñer saje wa rä Säkeklä ja̱mi, ata ka̱jiska wa kalabe tso̱ rä kololewa̱ ale yakei wa̱. 	 Vi vet at vi er av Gud, og hele verden ligger i det onde;


Ka irä jiye kuna ta, yi je̱k tsa̱tkakleksa̱ ra, je wà iweikarmiwa̱. Ata yi je̱k ju̱aksa̱ weikanakwa̱ yis kju̱ei irä kte baa bata ki̱ka irä ra, je wà ije̱k tsa̱tkämiksa̱. 	 For den som vil berge sitt liv, skal miste det; men den som mister sitt liv for min skyld og for evangeliets skyld, han skal berge det.


Ije wa tu̱naka̱ iki̱ka, Oveja Yaba pi irä, kte yinakka̱ ijewa wa̱ irä oloi ja̱mi. Ka irä jiye kuna ta, ka ijewa je̱r ja̱mi je̱k däläne ma rä iduawa̱ kje ki̱ka. 	 Og de har seiret over ham i kraft av Lammets blod og det ord de vidnet; og de hadde ikke sitt liv kjært, like til døden.


Ije yina kte yakei wà ra, ka iwa̱ ijewa kúkane kte yakei wà. Ije te ji dälär ssa ra, ka iwa̱ ijewa pawi̱ne, ata ije je̱k ju̱aksa̱ sä ktei wabiketsäkksa̱ bulee ia̱. 	 han som ikke skjelte igjen når han blev utskjelt, ikke truet når han led, men overlot det til ham som dømmer rettferdig;


Iwa rä Säkeklä wikblu oloi ja̱mi sä te sä wabiketsarke̱ksa̱ wämo ye ki̱ssëke̱ sa te ji biketseke̱ etkabä ki̱ka. 	 For ved troen venter vi i Ånden på det som rettferdigheten gir oss håp om;


Ke bas ñakta vino wà. Je ne te sa iawe̱ke̱ ji wa̱k ka wätkelewa̱ ta rä ki̱ka. Ata bas se̱no pshilewa̱ Säkeklä wikblu wa̱. 	 Og drikk eder ikke drukne av vin, for i det er der ryggesløshet, men bli fylt av Ånden,


Jile bata shäk wa wa̱ iyöle te ishe rä: ‘Ijewa biköle paktemi Säkeklä te.’ Jekäi bena yis Ká ktä ssäk wa, ñakäi yönak yis Ká ja̱mi wa, jewa dämiwa̱ yis ja̱mi. 	 Det står skrevet i profetene: Og de skal alle være lært av Gud. Hver den som hører av Faderen og lærer, han kommer til mig.


Jekäi ijewa te ji su̱le iwa̱ je ktei paka e̱ná ra, ñakäi ijewa te Säkekewa ktä paka e̱ná ra, jera ibitejuluténi Jerusalénka. Jewa te Samaria wa ke̱i sha̱na jukläyäkä tsi̱dala tso̱ saka saka ska kte baa bata sha. 	 Efterat de nu hadde vidnet og talt Herrens ord, vendte de tilbake til Jerusalem, og de forkynte evangeliet i mange av samaritanenes byer.


sa̱ je̱rikäke̱ blelewa̱ wabiketsäkläksa̱ Säkeklä wa̱ Jesucristo oloi ja̱mi je ke̱i ska. Je rä jishtä yis wa̱ kte baa yinak te ishe käi. 	 på den dag da Gud skal dømme det skjulte hos menneskene efter mitt evangelium ved Jesus Kristus.


Jekäi je biköle o̱na rä idäkläksa̱ jishtä kte yöle te ishe käi: “Ichichei mane a̱ni rä ka pa̱nakwa̱ kuna.” 	 For dette skjedde forat Skriften skulde opfylles: Intet ben skal brytes på ham.


Ata je rä ka̱jiska wa wa̱ isu̱aklä yis wa̱ Sa Ká shka̱l, ñakäi jishtä Sa Ká te yis paka iwa̱k ra, jekäi yie iwe̱ke̱. “Jekäi bas ñajöka̱, sä shkä.” 	 men forat verden kan skjønne at jeg elsker Faderen og gjør så som Faderen har befalt mig - stå op, la oss gå herfra!


Ata ije te jile me̱nakka̱ ma̱ka̱ sa̱ nui ki̱ rä etaba kicha yebä, kjepa ije̱tkawa̱ Säkeklä jula wämo kja̱ne. 	 men han har frembåret ett offer for synder og har derefter for alltid satt sig ved Guds høire hånd,


Ñerä ekla karalewa̱ detse̱ ditsä wa̱ je̱k katashuäklä ja̱rka. Jera ijewa kiana itsa̱kmiwa̱ bäklenakwa̱ Jesús wäja̱mi. 	 se, da kom nogen menn som bar en mann på en seng, han var verkbrudden; og de søkte å få ham inn og legge ham ned foran ham.


Jí bas chakäklämi yua yis Pablo te yis wakei jula wà. Ka bas je̱r sher yis tso̱ rä wätelewa̱ ska. Bas ia̱ je̱r bäi yinopa. 	 Hilsen med min, Paulus' hånd: Kom mine lenker i hu! Nåden være med eder!


Je o̱na ke̱i ska ra Jesús wa̱ dulanak wa ka je̱r ko̱ne iia̱. Ata Jesús oloi kanaka̱ kjepa ijewa je̱r ku̱a ite ra jekäi io̱na je rä ije ne ktei yöle, ñakäi je kte te ishe ssëta ditsä te iwa̱ iia̱ rä. 	 Dette skjønte ikke hans disipler i førstningen; men da Jesus var blitt herliggjort, da kom de i hu at dette var skrevet om ham, og at de hadde gjort dette for ham.


Idemi Galilea ke̱i ska ra, Galilea wa te ikiawa̱ je̱r baa wà. Ka irä jiye kuna ta, Jesús te ji wá̱ saka saka Jerusalén ska ike̱i kjewe̱ sha̱na je su̱a ijewa te, ijewa dasta̱naña ike̱i kjewa̱k ki̱ka. 	 Da han nu kom til Galilea, tok galileerne imot ham, fordi de hadde sett alt det han hadde gjort i Jerusalem på høitiden; for også de var kommet til høitiden.


“Bäije paiklä skuäkksa̱ wa rä, iia̱ ka̱ me̱naklä sa̱ se̱naklä kseka kalí wä kätäklä, ñakäi ikjäkläwa̱ jukläyäkä na ikjäshtäkläí ska. 	 Salige er de som tvetter sine kjortler, så de må få rett til livsens tre og gjennem portene komme inn i staden.


Betania rä alemana Jerusalén ska tres kilómetro kjena. 	 Men Betania lå nær ved Jerusalem, omkring femten stadier derfra,


Ka̱jöir irä ka̱jiska irä je e̱rmiwa̱, ata yis ktä ka e̱nakwa̱ mik a̱ni. 	 Himmel og jord skal forgå, men mine ord skal ingenlunde forgå.


“Ka̱jöir gobiernoí rä jishtä ekla däli klä wakei miju̱ sa̱ñireebä shka̱bläk wa yuläk shka̱bläk iia̱ iuva yäkä sha̱na käi. 	 For himlenes rike er likt en husbond som gikk ut tidlig om morgenen for å leie arbeidere til sin vingård.


Ka irä jiye kuna ta, je wakwa te ipakeke̱ jishtä bas te sá kiawa̱ bäi käi, maikäi bas ñamanewa̱ksa̱ jile kekläí me̱i yika Säkeklä ia̱, bas wa̱ Säkeklä si̱ kseka kja̱nei wa̱klä käi, 	 for selv forteller de om oss hvad inngang vi fikk hos eder, og hvorledes I vendte eder til Gud fra avgudene, for å tjene den levende og sanne Gud


jeska iña jaklacha̱wa̱ ikjänanak. 	 og de satt der og holdt vakt over ham.


Bas te yi nui jawa̱ bitaba ra, je rä jalewa̱ bitaba Säkeklä wa̱. Jekäi ka bas wa̱ yi nui janewa̱ bitaba ra, ka je rä jalewa̱ bitaba kuna. 	 Dersom I forlater nogen deres synder, da er de dem forlatt; dersom I fastholder dem for nogen, da er de fastholdt.


Ata Abraham te isha iia̱: ‘Moisés irä jile bata shäk wa irä wa̱ kte yöleta̱na je ju̱ñer ijewa wa̱: ¡Je ssöpa ijewa ku̱!’ 	 Men Abraham sier til ham: De har Moses og profetene; la dem høre dem!


Ikjawa̱ju̱ Säkeklä ju na, Abiatar dä chui wa tsa̱ku̱i ra. Je te pan tso̱ me̱leka̱ ñawa̱, je ma̱ ite ira shkäk wa ia̱. Ata ka ka̱ kuna je ñaklä, ata je ñe rä chui wa ebä te. 	 hvorledes han gikk inn i Guds hus, da Abjatar var yppersteprest, og åt skuebrødene, som ingen har lov til å ete uten prestene, og gav også dem som var med ham?


Jekäi sá ki̱ ishena rä bas me ekla ekla iwa̱k ji̱a jekäi marä ibataje, bas wa̱ ki̱ssënak je däkläksa̱ bas ia̱ kalabe, 	 Men vi ønsker at enhver av eder må vise den samme iver for den fulle visshet i håpet inntil enden,


Ñerä ite isha iwa̱ dulanak wa ia̱: “Je ne ki̱ka yie ishe bas ia̱: Ke bas je̱r iana bas je̱k se̱newa̱klä ki̱, jibä ñe sä te, ñakäi bas yaka ki̱, jibä jie sä te. 	 Og han sa til sine disipler: Derfor sier jeg eder: Vær ikke bekymret for eders liv, hvad I skal ete, heller ikke for eders legeme, hvad I skal klæ eder med!


Jera ije te isha: —Je biköle rä wao̱leté yis wa̱, yis ji̱a tsi̱ne raté. 	 Men han sa: Alt dette har jeg holdt fra min ungdom av.


“Bäije sä weikanak ji wämo ki̱ka wa rä, jewa ia̱ ka̱jöir gobiernoí rä ki̱ka. 	 Salige er de som er forfulgt for rettferdighets skyld; for himlenes rike er deres.


Yis te jí sha je rä bas ki̱ kianak; ka je rä bas wätkewa̱klä kuna, ata je rä bas se̱naklä tsa̱na, ñakäi bas wa̱ Säkekewa kja̱nei wa̱klä ka wätkelewa̱ ta. 	 Dette sier jeg til eders eget gagn, ikke for å sette en snare for eder, men for å fremme det som sømmer sig: å henge fast ved Herren.


“Ata, ¿jishtä bas ia̱ irä na? Ekla yabala ta bol, je je̱k sika wa̱ te isha ikibi ia̱: ‘Yaba, jir ba ma shka̱bläk uva yäkä sha̱na.’ 	 Men hvad tykkes eder? En mann hadde to sønner, og han gikk til den ene og sa: Sønn, gå idag og arbeid i min vingård!


Ka irä jiye kuna ta, ije rä shtao̱leña saje wa ra, jí ikja̱nei we̱ je wa̱kña. 	 han var jo regnet blandt oss og fikk del i denne tjeneste.


Jera Jesús te isha: —Ije jöwa̱ bitaba. Je bla ite rä wao̱nak yis itäbir mar díaí wà. 	 Jesus sa da: La henne være! hun har gjemt den til min jordeferds dag;


Ñaebä ite yis ia̱ ishe: “Ji o̱na e̱ná. Yis ne rä ‘Alfa’ rä, ‘Omega’ rä, isäkätä rä, ibata jekje rä. Yi je̱r bárke̱ ra, yie je ia̱ diklä sa̱ se̱naklä kseka tsikinaklä diklei me̱mi kjermita. 	 Og han sa til mig: Det er skjedd. Jeg er Alfa og Omega, begynnelsen og enden. Jeg vil gi den tørste av livsens vannkilde uforskyldt.


Ji ssële bas wa̱ isäkätä skaté, je banowa̱pa bas ja̱mi. Ikuna ji ssële bas wa̱ isäkätä skaté tso̱ rä balewa̱ bas ja̱mi ra, jera ñaebä bas se̱rmi rä balewa̱ iyaba ja̱mi, ñaebä iKá ja̱mi. 	 La det bli i eder som I hørte fra begynnelsen! Dersom det I hørte fra begynnelsen, blir i eder, skal og I bli i Sønnen og i Faderen.


bas ñajäkläwa̱ ñayika, Cristo dälätse bata ki̱ka, 	 og underordner eder under hverandre i Kristi frykt.


Jekäi yis tso̱ ji̱a yis yaka ska ra, je rä kianak yis ia̱ yis shka̱bläklä, iwadäkläksa̱. Jera mane kukewa̱ yie rä, ka ju̱ñer yis wa̱. 	 men dersom det å leve i kjødet gir mig frukt av min gjerning, så vet jeg ikke hvad jeg skal velge,


Yis te ishe etäbä kicha ni, ke yi a̱ni ku̱ ibiketsa yis yuletenawa̱ irä ni, ata kai ra, je ku̱ yis kukö jishtä yuletelewa̱ käi, yis je̱k kjeishäklä elkje. 	 Atter sier jeg: Ingen akte mig for en dåre! men selv om så er, da ta imot mig, om enn som en dåre, forat også jeg kan få rose mig litt!


Jesús te iwa̱ dulanak wa doce tapawa̱wa̱. Jewa ia̱ ite täkili ma ka̱wei ma be biköle kjäiäkläksa̱ iwa̱, ñakäi sä kteke̱ duë te bäiwa̱klä iwa̱. 	 Og han kalte de tolv sammen og gav dem makt og myndighet over alle de onde ånder og til å helbrede sykdommer,


Jekäi io̱na jishtä iyile jile bata shäk Jeremías ja̱mi te ishe käi: “Ekla säkei biketsaleksa̱ Israel batala wa̱ inaklä wäka treinta kjena, je säkei kukawa̱ ijewa te, 	 Da blev det opfylt som er talt ved profeten Jeremias, som sier: Og de tok de tretti sølvpenninger, den verdsattes verdi, han som Israels barn lot verdsette,


“Ka kjanaklä ekla a̱ni ia̱ blu wa bol kja̱nei o̱nak. Ka irä maikäi kuna ta, ite ekla dokoitsemi, ata ite iel shka̱li̱blemi, ite ekla bawe̱mi, ata iel iarmi ije̱r ki̱. Jekäi ka bas ia̱ Säkeklä irä blune irä kja̱nei o̱nak ñara.” 	 Ingen tjener kan tjene to herrer; for han vil enten hate den ene og elske den andre, eller holde sig til den ene og forakte den andre; I kan ikke tjene Gud og mammon.


Simón Pedro irä, Tomás kie etkä Ko̱lo̱ ni irä, Natanael dar Caná Galilea ke̱i ska irä, Zebedeo yabala bol irä, Jesús wa̱ dulanak wa saka bol irä, jewa tapar kajali ñara ra. 	 Simon Peter og Tomas, det er tvilling, og Natanael fra Kana i Galilea og Sebedeus' sønner og to andre av hans disipler var sammen.


Jekäi alaklä wa, ¿ji wà ba wa̱ ijuñer ba ia̱ ba se̱naklä tsa̱tkermiksa̱ na? Je su̱ta jäiyi wa, ¿ji wà ba wa̱ iju̱ñer ba ia̱ ba se̱naklä tsa̱tkermiksa̱ na? 	 For hvad vet du, hustru, om du kan frelse din mann? eller hvad vet du, mann, om du kan frelse din hustru?


Yie ji ka su̱le sa̱ wa̱ shtä we̱mi ka̱jöir ka̱sha̱ka, ñakäi jile kjashemi ijuenaklä ye ka̱jiska i̱ski̱ka, pi juermi, yökö juermi, shka̱la buka̱namika̱ ta̱i. 	 Og jeg vil la under skje på himmelen i det høie, og tegn på jorden i det lave: blod og ild og røkskyer;


Jeiräta Bernabé te ikiawa̱ te itsa̱mi Jesús ktei bata shäk wa wäki̱, te ijewa ia̱ ipaka jishtä Säkekewa su̱a Saulo te ña̱la wà käi, jiräni ikta ira käi, jishtä Damasco ska Jesús kie wapakta ite ka suale ta käi. 	 Men Barnabas tok sig av ham og førte ham til apostlene, og han fortalte dem hvorledes han hadde sett Herren på veien, og at han hadde talt til ham, og hvorledes han i Damaskus hadde lært frimodig i Jesu navn.


Je wà bas te isu̱a sä wabiketsarksa̱ wämo ye rä sa te ji we̱ ne wà, ka je rä ji biketse etkabä je ebä wà kuna. 	 I ser at mennesket blir rettferdiggjort ved gjerninger, og ikke ved tro alene.


Bas ku̱ biköle dälätsö, sa el wa shka̱li̱blö. Bas suano Säkeklä yika. Ñakäi ka̱ tsa̱ku̱i dälätsö. 	 Ær alle, elsk broderskapet, frykt Gud, ær kongen!


jewa kjoyina te isha: —¡Jesús, Säkekewa, ma je̱r ja̱mi sá dälänopa! 	 og de ropte høit: Jesus, mester! miskunn dig over oss!


Jera fariseo wa sha̱ te Jesús sha ñaia̱: —Ka je rä patkele kuna Säkeklä wa̱, ka ite sábado dälätse ki̱ka. Ata ijewa sha̱ te isha: —Ikuna ije rä ji yakei wakbläk ra, ¿maikäi ije ia̱ ji o̱r jekäi ijuenaklä ye na? Jekäi ijewa te ibiketsa kju̱awa kju̱awa. 	 Nogen av fariseerne sa da: Denne mann er ikke fra Gud, siden han ikke holder sabbaten. Andre sa: Hvorledes kan en synder gjøre sådanne tegn? Og det var splid iblandt dem.


Buliri buliri ite sa pakteke̱ Templo ska. Ata chui tsa̱ku̱i wa irä, ñayöle ka̱wei wà wa irä, sä wäkiri wa irä, jewa te ibiketse kate maikäi ra ite iktemiwa̱. 	 Og han lærte daglig i templet. Men yppersteprestene og de skriftlærde og de første blandt folket søkte å få ryddet ham av veien.


Säkeklä wikblu irä busi jula kolonak irä te ishe: “¡Bä kute!” Yi te issa ku̱ ishö: “¡Bä kute!” Yi je̱r bárke̱ ra, je kute. Yi te iyákle ra, je ku̱ sa̱ se̱naklä kseka diklei yö kjermita. 	 Og Ånden og bruden sier: Kom! og den som hører det, si: Kom! og den som tørster, han komme, og den som vil, han ta livsens vann uforskyldt!


“Yi a̱ni ka kjäkwa̱ ditsä täkii ju naka idäli jakibläk, iwakei ka mo̱newa̱ iwa̱ säkätä ra. Jekäi ebä ne ra ite iju wajemiksa̱ rä. 	 Men ingen kan gå inn i den sterkes hus og røve hans gods uten at han først har bundet den sterke; da kan han plyndre hans hus.


“Mika̱ bas bätsäke̱ ra, ke bas je̱k ja je̱r ialewa̱, jishtä ji wa̱k su̱nak ebä wa te iwe̱ käi. Ijewa wäktä iawa̱ke̱ ijuenaklä ditsä wäna ibätsäke̱ irä. Kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, ijewa ia̱ je säkei rä deleksa̱ e̱ná. 	 Når I faster, da skal I ikke gå med mørkt åsyn som hyklerne; for de gjør sitt ansikt ukjennelig, forat menneskene skal se at de faster; sannelig sier jeg eder: De har allerede fått sin lønn.


Ka irä jiye kuna ta, ka je me̱ne rä ka je wà yis yöne rä ditsä wa̱ kuna, ata Jesucristo ne wa̱ yis wäji̱atkele je wà rä. 	 for heller ikke jeg har mottatt det eller lært det av noget menneske, men ved Jesu Kristi åpenbaring.


Jera jí Säkeklä gobierno ktei baa wapauta̱nami ka̱ biköle ska sä ditsei wä biköle wa̱ ju̱ñenak, je ne kjepa sa̱ ke̱i e̱rmiwa̱ rä. 	 Og dette evangelium om riket skal forkynnes over hele jorderike til et vidnesbyrd for alle folkeslag, og da skal enden komme.


Ata yis te ishe bas ia̱: Biköle yi te ialaklä jawa̱ta̱na, ata ka je rä ika̱wakblewa̱ke̱ ki̱ka kuna ra, jera je wà ite je iawa̱wa̱ manenak. Ñakäi yi se̱nawa̱ je jalewa̱ta̱na ra, jera je rä imaner. 	 Men jeg sier eder at hver den som skiller sig fra sin hustru uten for hors skyld, han volder at hun driver hor, og den som gifter sig med en fraskilt kvinne, han driver hor.


Je ki̱ka: “Bas cho̱ksa̱ ijewa yika, bas ñatso̱ tulömi. Jekäi Säkekewa te ishe rä. Ji rä ñá ke je ka, jekäi ra yie bas kiemiwa̱, 	 Derfor, gå ut fra dem og skill eder fra dem, sier Herren, og rør ikke ved urent, så skal jeg ta imot eder,


Ka irä jiye kuna ta, ka yi a̱ni ia̱ ju ñak wäkukäk saka tkenakwa̱, ata ale tkelewa̱ kja ebä. Je ne rä Jesucristo rä. 	 For ingen kan legge en annen grunnvoll enn den som er lagt, det er Jesus Kristus.


Mika̱ ijewa te ibiketsaksa̱ e̱ná sá patkäkmi ko̱no ki̱ Italiaka ra, ijewa te Pablo irä, kololecha̱wa̱ wa saka irä, tulaksa̱ guardia wa cien wäsikäk ekla kie Julio ia̱. Je rä guardia wa eyaka wa kie Augusto ni wa sha̱. 	 Da det nu var avgjort at vi skulde seile avsted til Italia, overgav de både Paulus og nogen andre fanger til en høvedsmann ved navn Julius ved den keiserlige hærdeling.


Ke bas ñajawa̱ wäyönak. “Sa yakeila ra, sa̱ je̱k bawa̱ ra, je te sä wädular bäi yakei tewe̱miwa̱.” 	 Far ikke vill! Dårlig omgang forderver gode seder.


Ka irä maikäi kuna ta, sa dami rä ji biketse etkabä ja̱mi, ka irä ji juerke̱ sä wäna ja̱mi kuna. 	 for vi vandrer i tro, ikke i beskuelse;


Ata jira yis ki̱ bas shena ijuñak Cristo rä jäiyi wa biköle tsa̱ku̱i. Je su̱ta jäiyi wa rä alaklä wa tsa̱ku̱i, ñakäi Säkeklä rä Cristo tsa̱ku̱i. 	 Men jeg vil at I skal vite at Kristus er enhver manns hoved, og mannen er kvinnens hoved, og Gud er Kristi hoved.


Ijewa te je ssa ra, iwäoka̱na tulami Säkekewa Jesús kie ja̱mi. 	 Da de hørte dette, lot de sig døpe til den Herre Jesu navn,


Jera chui tsa̱ku̱i wa irä, je ke̱i ska wäkiri wa irä, ñatapawa̱cha̱wa̱ chui wa tsa̱ku̱i kie Caifás je ju ska. 	 Da kom yppersteprestene og folkets eldste sammen hos ypperstepresten, som hette Kaifas, i hans gård,


Bas wa̱ je ju̱ñer kja. Bas dä chatkelewa̱ je ji iyina si̱ ja̱mi, jeiräta del yis kawäta bas je̱r ja̱wa̱k ji̱a je wà. 	 Derfor vil jeg alltid komme til å minne eder om dette, enda I vet det og er grunnfestet i sannheten, som er hos eder;


Jera iwakei wa̱ icruz minetse̱ demi ka̱ kie Sa̱tsa̱ku̱ Chichei Ke̱i ska, (Hebreo wa ktä wà je kie rä Gólgota ni). 	 Så tok de Jesus med sig, og han bar sitt kors og gikk ut til det sted som kalles Hodeskalle-stedet, på hebraisk Golgata;


Jera Judío wa te isha Jesús ia̱: —¿Jibä kjashemi ba te kju̱awa ijuenaklä sá wäna ba ia̱ ka̱wä tso̱ jekäi iwa̱klä rä na? 	 Da tok jødene til orde og sa til ham: Hvad for tegn viser du oss, siden du gjør dette?


Ata ka̱pake shi̱ana käi, sa̱nu̱le nu̱le wa wa̱ pakanak shtä käi, tulöksa̱ ba ku̱. Ata ba je̱k dulawo̱ ji rä wämo ia̱. 	 Men vis fra dig de vanhellige og kjerringaktige eventyr; øv dig derimot i gudsfrykt!


Ata Judío wa ka je kte kukäk kuna wa te ka Judío kuna wa wätji̱wa̱ka̱, jewa je̱rtka ite ikju̱atkäklä sä el wa ra. 	 Men de jøder som ikke vilde tro, opegget hedningenes sinn og satte ondt i dem mot brødrene.


Manele te iel kjatieke̱, je rä ka bäi kuna. Ata shi̱ana si̱ ne rä iñakjatiäke̱ ka Jesús biketsäk kuna wa wäna. 	 men bror fører sak mot bror, og det for vantros domstol!


Je ne ki̱ka ke sa kapa jishtä ditsä saka käi, ata sa̱ se̱no kseka je̱r ta. 	 La oss derfor ikke sove, som de andre, men la oss våke og være edrue!


Jera yie kte saka ssani ka̱jöir ska, je te ishe: “Bas yis cha wa ñatso̱ksa̱ ije ska, ije te ji yakei wakbleke̱ ka wa̱kläña kuna bas wa̱, ñakäi ije ki̱ka sa tuawa̱kläwa̱ ja̱rke̱ka̱, je sha̱ ka ja̱nakläka̱ kuna bas ki̱ka. 	 Og jeg hørte en annen røst fra himmelen si: Gå ut fra henne, mitt folk, forat I ikke skal ha del i hennes synder, og forat I ikke skal få noget av hennes plager!


Ata jile tso̱ yis ktei shäk Juan te yis ktei sha tsa̱ta. ¿Ka je rä maikäi kuna ta? Yis te iwe̱te jishtä Sa Ká te iju̱ata̱na yis wa̱ o̱nak käi, je ne te ikjasheke̱ Sa Ká wa̱ yis patkeleté rä. 	 Men jeg har det vidnesbyrd som er større enn det Johannes har vidnet; for de gjerninger som Faderen har gitt mig å fullbyrde, selve disse gjerninger som jeg gjør, de vidner om mig at Faderen har utsendt mig.


Jekäi sa pakale ji wa̱k ki̱ka, wäsi̱wa ji yakei wakble te yis wäyuawa̱, jekäi je wà ite yis ktawa̱. 	 for synden tok anledning av budet og dåret og drepte mig ved det.


Jekäi je bol wa dämiwa̱ eklabä yaka ye. Jekäi ka ijewa rä bol ji̱a kuna, ata ijewa rä ekla yaka yebä. 	 og de to skal være ett kjød. Så er de da ikke lenger to, men ett kjød.


Jera je alaklä te isha: —Säkekewa, je diklä mo̱ 'sia̱ ka yis je̱r bánaklä ji̱a, ñakäi ka yis däklä ji̱a jiska diklä wayäkäk. 	 Kvinnen sier til ham: Herre! gi mig dette vann, så jeg kan slippe å tørste og å gå hit for å dra op vann!


¿Mane yila tjabana rä na: ‘Ma nui rä jalewa̱ bitaba’ ni iräle, ta ‘ma je̱köka̱ shkäk’ ni iräle? 	 Hvad er lettest, enten å si: Dine synder er dig forlatt, eller å si: Stå op og gå?


Ka irä jiye kuna ta, ka̱wei biköle ñak rä jí kte etka: “Ba saka shka̱li̱blö jishtä ba wakei je̱k shka̱l käi.” 	 For hele loven er opfylt i ett bud, i dette: Du skal elske din næste som dig selv.


Ata ale jäiyi ska be mineleksa̱julu je wakei te ka̱kia pjoo Jesús ia̱ iminakläña ira. Ata ite ipatkamini te isha iia̱: 	 Mannen som de onde ånder var faret ut av, bad om å få være med ham. Men han sendte ham fra sig og sa:


Jekäi be tsa̱ku̱i te ije̱r ki̱wa̱ su̱a ji biköle wà e̱ná ra, imineju̱mi iyika, maiskalepa je̱r kinak su̱nak. 	 Og da djevelen hadde endt all fristelse, vek han fra ham for en tid.


Jera wikblu ñá shtä wa̱ weikanak wa bäiwa̱ni ite. 	 som var kommet for å høre ham og for å bli lægt for sine sykdommer; og de som var plaget av urene ånder, blev helbredet.


Jera Herodías yaba busi dewa̱ju̱, je klä ju̱a; je wà Herodes irä, ije ra ñatululewa̱ yäkäk wa irä, jewa wäbatsacha̱wa̱. Ñerä ka̱ tsa̱ku̱i te isha je busi ia̱: —Ji kiarke̱ ba ki̱ je kiö yis ia̱, jera je me̱mi yis te ma ia̱. 	 og Herodias' datter kom inn og danset, og Herodes og de som satt til bords med ham, syntes om henne. Og kongen sa til piken: Be mig om hvad du vil, og jeg vil gi dig det!


Ba gobierno kjöwa̱pa. Jishtä ka̱jöir ji o̱rke̱ ba wakei ki̱ isherke̱ käi, je su̱ta ji o̱nopa ka̱jiska. 	 komme ditt rike; skje din vilje, som i himmelen, så og på jorden;


Je balana tapanak eyaka eyaka wa Judea ska irä, Galilea ska irä, Samaria ska irä, kja bäi. Jekäi ijewa täkili je̱na. Ijewa dami sualecha̱wa̱ Säkekewa yika, ñakäi ijewa tsa̱tke dami Wikblu Sikina te ki̱ka ijewa war ebä. 	 Menigheten hadde nu fred over hele Judea og Galilea og Samaria; den opbyggedes og vandret i Herrens frykt, og vokste ved den Hellige Ånds hjelp.


‘Ka yi a̱ni wa̱ isaka wa pauta̱nak ji̱a, ñakäi ka yi a̱ni wa̱ iyinak iel ia̱: “Ba ku̱ Säkekewa biketsöpa.” Ka irä jiye kuna ta, biköle te yis biketsemi, sa̱ emana wa marä sä bakleka̱ waje. 	 og de skal ikke lære hver sin landsmann og hver sin bror og si: Kjenn Herren! for de skal alle kjenne mig, fra den minste til den største iblandt dem;


Ikuna gobierno eyaka ñabalabutsa kju̱atkäk ñawakwabä ra, jera jewa rä ka täki ta ji̱a ji wa̱k. 	 Om et rike kommer i strid med sig selv, kan dette rike ikke bli stående,


Ite iángel wa she rä: “Iángel í wa iawe̱ ite si̱wa̱ ye, ikja̱nei wa̱k wa iawe̱ ite yökö wäkaleka̱ ye.” 	 Og om englene sier han: Han som gjør sine engler til vinder og sine tjenere til ildslue,


Yis ne rä ‘Alfa’ rä, ‘Omega’ rä, isäkätä rä, ibata jekje rä, iñak rä, ibata rä. 	 Jeg er Alfa og Omega, begynnelsen og enden, den første og den siste.


Jekäi ijewa te iki̱ssa iwa̱ jile shäkläpa yakei iwa̱ ikjatiäkläwa̱pa iki̱ka. 	 for de lurte på ham for å lokke noget ut av hans munn.


Ñakäi ikuna ka̱jiska ji biköle deksa̱ sa̱ ia̱, ata sa wakei weikanawa̱ ra, ¿jiye je kiar sa̱ ki̱ na? 	 For hvad gagner det et menneske om han vinner den hele verden og tar skade på sin sjel?


Jekäi sä kjäktä rä yökö, je rä ji yakei ka̱jiska. Sä kjäktä rä tkelewa̱ sä wäjienaklä ja̱mi, je ne rä sa yaka biköle yakei tewa̱kwa̱ rä. Je wäkawe̱ke̱ka̱ rä sä tuläklämi yököí te. Je wäkar marka̱ bikö sa̱ se̱rke̱ ji̱a kseka kje. 	 Også tungen er en ild; som en verden av urettferdighet står tungen blandt våre lemmer; den smitter hele legemet og setter livets hjul i brand, og settes selv i brand av helvede.


Nacor dä Serug yaba, Serug dä Ragau yaba, Ragau rä Peleg yaba, Peleg rä Heber yaba, Heber dä Sala yaba, 	 sønn av Serug, sønn av Re'u, sønn av Peleg, sønn av Eber, sønn av Salah,


Ñerä chui tsa̱ku̱i wa irä Sanedrín wa biköle irä jewa te Jesús kjatiäklä yula iwa̱ iktäkläwa̱, ata ka iwa̱ iko̱ne. 	 Men yppersteprestene og hele rådet søkte vidnesbyrd mot Jesus, forat de kunde drepe ham, men de fant ikke noget.


Ijewa te ko̱no ju̱e rami cinco seis kilómetro kjena ra, ijewa te isu̱a Jesús daju̱té tipä bata ki̱ klä wà alemana ko̱no säkätä ja̱mi. Jekäi ijewa suanacha̱wa̱. 	 Da de nu hadde rodd en fem og tyve eller tretti stadier, ser de Jesus gå på sjøen og komme nær til båten, og de blev redde.


Jí ne rä ije wa̱ sa pakale ji wa̱k rä: Yi wa̱ Säkeklä shka̱l da, je ku̱ iel shka̱li̱blö ñaebä. 	 Og dette bud har vi fra ham at den som elsker Gud, skal og elske sin bror.


Jewa sha̱ cinco rä ka je̱r ta, ata cinco rä je̱r ta. 	 Men fem av dem var dårlige og fem kloke;


Ñerä Juan wa̱ dulanak wa irä Judío wa ekla irä, jewa kju̱atka ñara je̱k siki tewe̱ ktei bata ki̱ka. 	 Det blev nu en trette mellem Johannes' disipler og en jøde om renselsen,


Ata Jesús te isha: —Yabala jöwa̱ ibitäklä yis wäki̱ka, ke iwätkewa̱. Ka irä jiye kuna ta, ijewa käi wa ne dämiwa̱ ka̱jöir gobierno ja̱mi rä. 	 Men Jesus sa: La de små barn være og hindre dem ikke fra å komme til mig! for himlenes rike hører sådanne til.


Jera ekla alaklä chichö ka jita deju̱, je te inaklä wäka botkä tsi̱dala si̱ jiawa̱, säkei ta cuadrante etka. 	 Og en fattig enke kom og la to skjerver, som er én øre.


Jera yis mineju̱ ángel wäki̱, ishäk iia̱ iwa̱ äyë tsi̱ne cha̱kläté yis ia̱. Jekäi ite ishe yis ia̱: “Ikuköwa̱, kätöwa̱. Ma ñá na issërmi bächii, ata bä kjä na ra issërmi bloo bul ña diä käi.” 	 Og jeg gikk bort til engelen og sa til ham at han skulde gi mig den lille bok. Og han sier til mig: Ta og et den! og den skal svi i din buk, men i din munn skal den være søt som honning.


Je ki̱ka guardia wa tsa̱ku̱i te Pablo sha tse̱nakmi je guardia wa jui ja̱rka. Jera ite ka̱wei ma Pablo buka̱naklä ksá bata wà, jiye ditsä kjoyirte ji shäk ije ukä ja̱mi je shäkläka̱ iwa̱. 	 bød den øverste høvedsmann at han skulde føres inn i festningen, og sa at han skulde forhøres under hudstrykning, forat han kunde få vite av hvad årsak de ropte så mot ham.


Iwa rä yis wa̱ iju̱ñer yis ja̱rka, ale yis yaka ska, jeska ji bäi ka kuna. Ka irä jiye kuna ta, yis ssërke̱ ji bäi wa̱k, ata ka yis ia̱ je o̱r. 	 For jeg vet at i mig, det er i mitt kjød, bor intet godt; for viljen har jeg, men å gjøre det gode makter jeg ikke;


¡Ji däläna si̱ rä sä däwa̱ Säkeklä kseka jula na buka̱nak! 	 Det er forferdelig å falle i den levende Guds hender.


“Ata bikökje je díaí, je horaí räle, je ka ju̱ñer yi a̱ni wa̱, ángel ka̱jöir ska wa wa̱ iräle, iyaba wa̱ iräle, ata Sa Ká ebä ne wa̱ je ju̱ñer dä. 	 Men hin dag og time vet ingen, ikke engang himmelens engler, men alene min Fader.


Ata ijewa wätka isu̱ak ra, je jak rä buleleju̱mi e̱ná; jera je jak rä ta̱iwa̱. 	 Og da de så op, blev de var at stenen var veltet bort; for den var meget stor.


Jera guardia wa tsa̱ku̱i deju̱ iwäja̱mi te isha iia̱: —Ishö 'sia̱ ¿ba rä Roma wa na? Jera ije te ikúka: —Taa. 	 Den øverste høvedsmann gikk da bort til ham og sa: Si mig: Er du romersk borger? Han svarte: Ja.


¿Ka bas wa̱ iju̱ñer shka̱bläk Templo ska wa te rä ji tso̱ me̱le Templo ska je ne ñe rä na? Ñakäi ¿ka bas wa̱ iju̱ñer jeska jile däläwa̱klä wakja̱neiwa̱k wa te ji me̱leka̱ ne kaku käteke̱ña rä na? 	 Vet I ikke at de som gjør tjeneste i templet, får sin føde av templet, og de som tjener ved alteret, deler med alteret?


Ñerä ijewa minejuluni ra, Säkekewa ángel í ekla je̱k kjasha José ia̱ kausu̱e naka, te isha iia̱: “Ma je̱köka̱, ma tu̱nomi yaba irä ia̱mi irä wäkseka Egipto ska. Ma se̱no jeska bikökje yis te ba ia̱ isheke̱ni kje. Ka irä jiye kuna ta, Herodes te je yaba yule mar kota̱nakwa̱.” 	 Men da de hadde draget bort, se, da åpenbarer Herrens engel sig i en drøm for Josef og sier: Stå op, ta barnet og dets mor og fly til Egypten, og bli der inntil jeg sier dig til! for Herodes vil søke efter barnet for å drepe det.


Salmón te Rahab ra Booz wätsikiwa̱. Booz te Rut da Obed wätsikiwa̱. Obed te Isaí wätsikiwa̱. 	 Salmon fikk sønnen Boas med Rahab; Boas fikk sønnen Obed med Rut; Obed fikk sønnen Isai;


Timoteo, shka̱bläk yis daña, je te bas chakami. Ñakäi yis saka wa Lucio irä, Jasón irä, Sosípater irä, jewa te bas chakami. 	 Timoteus, min medarbeider, og Lukius og Jason og Sosipater, mine frender, hilser eder.


ite isha iia̱: —Ji kju̱ei ba kjaterke̱ rä je ssëmi yie, mika̱ ba kjatiäkwa dejulu kjepa. Jekäi ite ijewa paka ikjänanak Herodes pretorio ska. 	 Jeg skal ta dig i forhør når dine anklagere kommer. Og han bød at han skulde holdes i varetekt i Herodes' borg.


Bas bluna tjabana tkawa̱, bas sua katá tkawa̱ iwak te. 	 Eders rikdom er råtnet, og eders klær er blitt møllett;


Ata ka̱wä deka̱ju̱ ra, je te idäläwa̱cha̱wa̱; jera issi̱nacha̱wa̱, ka irä ñak kicha ta bäi ki̱ka. 	 men da solen gikk op, blev det avsvidd, og da det ikke hadde rot, visnet det.


“Jekäi yis te isheke̱ bas tso̱ yis ktä ssäk wa ia̱: Bas ku̱ bas bolki wa shka̱li̱blö, bas ku̱ bas dokoitsäk wa ia̱ ji wo̱ bäi. 	 Men til eder som hører, sier jeg: Elsk eders fiender, gjør vel imot dem som hater eder,


Ñerä ikju̱atkawa̱ te ipája̱mi tso̱ wa su̱aksa̱, ñakäi ije̱r ianawa̱ ijewa je̱r dä därërë ki̱ka. Jera ite isha je ekla ia̱: —Bä jula paruöksa̱. Jera ite iparuaksa̱, jekäi ijula bäinani. 	 Og han så omkring på dem med harme, full av sorg over deres hjertes forherdelse, og sa til mannen: Rekk din hånd ut! Og han rakte den ut, og hans hånd blev frisk igjen.


Jera ka̱wä mawa̱ju̱ ra, biköle yi rä saka ta duäke̱ duë ta kju̱awa kju̱awa wa jewa de ja ijewa wa̱ ije wäki̱. Jera ijula ma̱ka̱ ijewa kalabe ki̱ka el el, te ijewa bäiwa̱ni. 	 Men da solen gikk ned, kom alle som hadde syke som led av forskjellige sykdommer, og førte dem til ham; og han la sine hender på hver især av dem og helbredet dem.


Jeska ekla rä se̱nak bitaba ra, jera bas te ji sha käi je o̱rmi ije ia̱. Ata ka ijewa rä jekäi kuna ra, jera je bas te isha ijewa ia̱ je dämiksa̱ni bas wakwa ia̱. 	 Og er det et fredens barn der, da skal eders fred hvile over ham, men hvis ikke, da skal den vende tilbake over eder.


Yi a̱ni wa̱ ka Säkeklä rä su̱le kuna mik a̱ni, ata iyaba eklabä kalme yitälewa̱ Sa Ká ja̱mi, je ne te ipaka sa̱ ia̱ rä. 	 Ingen har nogensinne sett Gud; den enbårne Sønn, som er i Faderens skjød, han har forklaret ham.


Ije del dä jishtä Säkeklä rä käi, ata irä Säkeklä ra ñaebä je ka biketsane iwa̱ kolonakwa̱ ka ime̱ ijäwa̱ta̱na käi. 	 han som, da han var i Guds skikkelse, ikke aktet det for et rov å være Gud lik,


Jekäi ji bata shäk wa ssërke̱ ji shäk je wätkermi iia̱. 	 og profeters ånder er profeter lydige;


“Je su̱ta ibata ska wa dämiwa̱ isäkätä wa ye, ata isäkätä wa kolormiwa̱ ibata ska wa ye ni.” 	 Således skal de siste bli de første, og de første de siste; for mange er kalt, men få utvalgt.


Jera ite ijewa kúka: —Sa Ká ne wa̱ ibiketsale mane ke̱i wà ji we̱mi ite räle bikökje je räle jini iwakei te ibiketse käi, ata ka bas ia̱ ka̱ me̱ne je ju̱ñaklä. 	 Han sa til dem: Det tilkommer ikke eder å vite tider eller timer som min Fader har fastsatt av sin egen makt;


Saje wa Säkekewaí Jesucristo Ká iKekläí, je kjeiyinopa. Ije̱r bäi shä rä ta̱i wà, ite sä wätsikiwa̱ni spa̱na ji kseka ki̱ssäk, Jesucristo shki̱naka̱ni dulecha̱wa̱ wa sha̱na je oloi ja̱mi, 	 Lovet være Gud og vår Herre Jesu Kristi Fader, han som efter sin store miskunn har gjenfødt oss til et levende håp ved Jesu Kristi opstandelse fra de døde,


Jekäi ba wa̱ ji ju̱ñer kju̱ei ba el ka täki ta je ki̱ka Cristo rä dulewa̱, je weikarmiwa̱. 	 da går jo den skrøpelige fortapt for din kunnskaps skyld, den bror for hvem Kristus er død!


Jekäi bas wa̱ iju̱ñer ije kjayina rä sa̱ wa̱ ji yakei wakblele nui tsa̱k ju̱ami; ata ije ja̱mi ka ji yakei wakble kuna. 	 Og I vet at han er åpenbaret for å bortta våre synder, og synd er ikke i ham.


Biköle yaká, jekäi issënacha̱wa̱. Jera ijewa te iukäla a̱ta̱na shtani canasta na siete pshipshii. 	 Og de åt alle sammen og blev mette; og de tok op det som blev tilovers av stykkene, syv kurver fulle.


Jí ne käi yis ka̱kiäke̱ rä, je rä bas ñashka̱li̱bläklä ki̱ta ki̱ta, je wà ji ki̱ju̱ñak ji̱a käi, je̱r ko̱nak ji̱a ji biköle ia̱ käi, 	 Og dette beder jeg om at eders kjærlighet ennu må bli alt rikere og rikere på kunnskap og all skjønnsomhet,


Ji biketse etkabä wà, ijewa te ke̱i ta kju̱awa kju̱awa tsa̱ku̱i wa ke̱i baka tulaksa̱, ijewa te ji wämo wá̱, Säkeklä kablele je kukawa̱ ijewa te, na̱ma̱ kà wäyitewa̱cha̱wa̱ ijewa te, 	 som ved tro seiret over kongeriker, håndhevde rettferdighet, fikk løfter opfylt, stoppet gapet på løver,


Jera Jesús te ijewa kúka te isha: —Bas cho̱ni ipakäk Juan ia̱, ji ssa, ji su̱a, bas te käi: 	 Og Jesus svarte og sa til dem: Gå bort og fortell Johannes det som I hører og ser:


Jekäi biköle te bas dokoitsemiwa̱ yis kie kju̱ei. Ata yi chatkawa̱ ma rä ibata jekje ra, je rä tsa̱tkenakksa̱. 	 Og I skal hates av alle for mitt navns skyld; men den som holder ut inntil enden, han skal bli frelst.


Jekäi shirine etka bata ki̱ka ditsä biköle rä buka̱nak, je su̱ta etka ji wämo o̱le ki̱ka, ditsä biköle rä wabiketsanakksa̱ wämo ye, sa̱ se̱naklä kseka. 	 Altså: likesom éns fall blev til fordømmelse for alle mennesker, således blev også éns rettferdige gjerning til livsens rettferdiggjørelse for alle mennesker;


Jekäi Säkekewa Jesús ja̱mi yis wa̱ iju̱ñer, yis je̱r ku̱a ite, ka ji kuna iale ñá käi iwakei je̱r wà. Ata ibiketsäk jile rä ñá käi, je ia̱ ra irä jekäi. 	 Jeg vet og er viss på det i den Herre Jesus at ingen ting er uren i sig selv; men for den som holder noget for urent, for ham er det urent.


Ka imiju̱ba ra ite ikjanaklä wa kiaté diez, jewa ia̱ ite mina ma diez, kjepa jewa ia̱ ite isha: ‘Bas ji wo̱ iwa ka yis däba dälei ja̱mi.’ 	 Han kalte da ti av sine tjenere for sig, og gav dem ti pund og sa: Kjøpslå med dem til jeg kommer igjen.


Iwa rä ijewa shki̱rke̱ka̱ni dulecha̱wa̱ wa sha̱na ra, ka jewa rä se̱nakwa̱ kuna, ñakäi ka jewa rä me̱nak kuna se̱nakwa̱, ata jewa rä jishtä ángel wa tso̱ ka̱jöir ska käi. 	 For når de står op fra de døde, da hverken tar de til ekte eller gis de til ekte, men de er som englene i himmelen.


Ata ka jekäi kuna ra, ite iñak wäkukäklä tkawa̱, kjepa ka itäki ta ie̱newa̱kwa̱ kalabe ra, tsi je su̱ak wa biköle te ija̱ñetsemi, 	 forat ikke, når han har lagt grunnen og ikke er i stand til å fullføre det, alle de som ser det, skal begynne å spotte ham og si:


Je su̱ta bas tsa̱ku̱ kä kalabe rä shtao̱leksa̱. 	 Men endog hårene på eders hode er tellet alle sammen.


kte bulee kukäkwa̱ därërë, jishtä sa pautäle käi, je wà iwa̱ sa̱ je̱rike täkiwa̱klä kte bäi ka duëi ta wapakte wà, ñakäi iwa̱ kte wätkewa̱k wa kukäklä. 	 en som holder fast ved det troverdige ord efter læren, forat han kan være i stand til både å formane ved den sunde lære og å tale til rette dem som sier imot.


Ka je kiar ishäkä waje̱wa̱klä iräle, ji̱abika̱nak bewak ñá ra ishäkä bäiwa̱klä iräle, ata je rä tulunakmi ebä. Yi rä kukä ta wassënak ra, ¡je ku̱ issö!” 	 Det duer hverken i jord eller i gjødsel; det blir kastet ut. Den som har ører å høre med, han høre!


¡Issö! Jí kjekla Sa Ká wa̱ sa̱ shka̱l dä, je rä ite sa kia Säkeklä yabala ni. Je ra je ne käi sä rä. Je ne ki̱ka mane wa saje wa rä ia̱ ka ka̱jiska wa je̱r ko̱ne, je rä ka ijewa wa̱ ije ju̱ñer ki̱ka. 	 Se, hvor stor kjærlighet Faderen har vist oss, at vi skal kalles Guds barn; og det er vi. Derfor kjenner verden ikke oss fordi den ikke kjenner ham.


Jera Felipe mineju̱ je bata shäk Andrés ia̱. Jekäi Andrés mineju̱ Felipe ra je bata shäk Jesús ia̱. 	 Filip kommer og sier det til Andreas; Andreas og Filip kommer og sier det til Jesus.


Ñakäi yi te ji sha ditsä yäbei ukä ja̱mi ra, je rä janakwa̱ bitaba, ata yi kta Wikblu Sikina ukä ja̱mi ra, ka je rä janakwa̱ kuna bitaba, jí ke̱i ska iräle, sa̱ ke̱i däke̱wa̱ ji̱a ska iräle. 	 Og om nogen taler et ord mot Menneskesønnen, det skal bli ham forlatt; men om nogen taler mot den Hellige Ånd, det skal ikke bli ham forlatt, hverken i denne verden eller i den kommende.


Ñakäi bas te ji we̱ke̱ bäi ji wa̱k bäi bas ia̱ jewa ebä ia̱ ra, ¿je wa̱ ji tso̱ bäi bas ia̱ na? Ñera je su̱ta ji yakei wakbläk wa te iwe̱ rä. 	 Og om I gjør vel imot dem som gjør vel imot eder, hvad er det å takke eder for? Også syndere gjør det samme.


Ata jiräni ijewa je̱rika rä te Jesús je̱r ku̱a. Je ne ki̱ka ite ijewa wächakewa̱: —¿Ji biketsa bas te bas je̱r na rä na? 	 Men da Jesus merket deres tanker, svarte han og sa til dem: Hvad er det I tenker i eders hjerter?


Je ia̱ ikjä kukäk te ikjäye ja̱we̱ke̱. Ñakäi je ktä ssë oveja te. Jekäi ite ioveja chakeke̱ ikie ja̱mi; jekjepa ite ijeke̱ksa̱ iektaka. 	 For ham lukker dørvokteren op, og fårene hører hans røst, og han kaller sine får ved navn og fører dem ut.


Je rä jishtä levadura kukewa̱ alaklä te je wà ite harina mableleksa̱ mañatkä wätueka̱, je te je yaka kalabe papu̱we̱ka̱ käi.” 	 Det er likt en surdeig som en kvinne tok og skjulte i tre skjepper mel, til det blev syret alt sammen.


Ke bas ku̱ iwa̱ ijewa käi. Ka irä jiye kuna ta, bas Ká wa̱ ji sherke̱ bas ki̱ je ju̱ñer kja ka bas wa̱ ji kirba iia̱ yika. 	 Gjør derfor ikke som de! for eders Fader vet hvad I trenger til, før I beder ham.


jeiräta, wë yis kjar ba ra sa̱ ñashka̱l ki̱ka. Jekäi yis Pablo säkibii kja, ata ñaebä wätelewa̱ Cristo Jesús ki̱ka, 	 så ber jeg dog heller, for kjærlighetens skyld. Slik som jeg er, den gamle Paulus, men nu også Kristi Jesu fange,


Ñerä je ángel dewa̱ju̱ ije katke ska ra, ite isha iia̱: —Bä ssënopa a̱naa. Säkeklä je̱r bäi sha ba ia̱ ta̱i. Säkekewa kaldu ba ra. 	 Og engelen kom inn til henne og sa: Vær hilset, du benådede! Herren er med dig; velsignet er du blandt kvinner!


Jikäi ne wà bas wäna ijuermi ije ne irä; bas te yaba ku̱emi pabutälewa̱ sua wà, jielecha̱ vaca chewa̱klä ja̱rka.” 	 Og dette skal I ha til tegn: I skal finne et barn svøpt, liggende i en krybbe.


Jera ijewa te ipaka ji o̱na ijewa ia̱ ña̱la wà käi, ñakäi maikäi Jesús te pan butsa ra ijewa wäna ijuena yi irä käi. 	 Og de fortalte hvad som var skjedd på veien, og hvorledes han blev kjent av dem da han brøt brødet.


iwa̱ iji baawa̱ si̱ wà sa̱ je̱r ku̱aklä, ki̱ka ite je kjasha u̱ ije̱r bäi shäklä wa ia̱. Jewa tso̱ yolole kja iwa̱ oloi kanakka̱. 	 så han også kunde kunngjøre sin herlighets rikdom over miskunnhetens kar, som han forut hadde beredt til herlighet?


Ka irä jiye kuna ta, ñakpäklä sá wa̱ wao̱nak sá kju̱atkäklä, je rä ka ji yaka iá shtä wà kuna, ata jewa rä täkili ta Säkeklä ja̱mi ji täkili ta mia̱tkäkläwa̱, 	 for våre stridsvåben er ikke kjødelige, men mektige for Gud til å omstyrte festnings-verker,


Ka̱raa je te ija̱we̱ke̱mi yökö na, ñakäi diklä naka, iwa̱ iktäkläwa̱ ye. Ata ba ia̱ ji o̱nopa ra, ¡ma je̱r ja̱mi sá dälänopa, sá tsa̱tkäk! 	 og ofte har den kastet ham både i ild og i vann for å gjøre ende på ham; men om du formår noget, så ha medynk med oss og hjelp oss!


Säkekewa biketsäk wa ki̱tapar damika̱ jöikwäta ta̱iwa̱, jäiyi wa irä alaklä wa irä. 	 og dess flere troende blev vunnet for Herren, menn og kvinner i hopetall,


Jekäi ki̱ta yie bas pake je wa̱k, yis däkläksa̱ni mane mane bas ia̱. 	 Og jeg ber eder dess mere å gjøre dette forat jeg dess snarere må bli gitt eder tilbake.


Ata bas sha̱na ka jekäi ikiar, ata yi ssëna deka̱ te bäi si̱ bas sha̱na ra, je kiana rä bas kjanaklä ye. 	 Så skal det ikke være blandt eder; men den som vil bli stor iblandt eder, han skal være eders tjener,


ñakäi ka Judío kuna wa wa̱ Säkeklä oloi käkläka̱ ije̱r bäi sha ijewa ia̱ ki̱ka, jishtä iyöle katke käi: “Je ne ki̱ka yie bä kjeishemi ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa sha̱na, ñakäi yie ba kie ksetsemi.” 	 men hedningene skal prise Gud for miskunnhet, som skrevet er: Derfor vil jeg prise dig iblandt hedninger og lovsynge ditt navn.


Ata ite Pedro irä, Jacobo irä, Juan irä jewa kia jámiña ira. Jeska ra ije̱r ianawa̱, issënawa̱ shi̱ana si̱. 	 Og han tok Peter og Jakob og Johannes med sig, og begynte å forferdes og engstes,


Jera dulaklei ekla kie Eutico ni je kalme je̱k tkelewa̱ ventana kjä ki̱ka, käpärawa̱ yëë. Jera Pablo ka̱pakä dami ji̱a sha̱na je dulaklei kapawa̱ kee, buka̱na ja̱naté ju yöle ñabata ki̱ka mañatkä ska ja̱nani i̱ski̱ka. Jera ijewa te ikaka̱ dulewa̱. 	 Men en ung mann ved navn Eutykus satt i vinduet og var falt i dyp søvn, da Paulus talte med dem i lang tid, og i søvne styrtet han ut og falt ned fra tredje stokkverk, Og blev tatt død op.


Ñerä yie isu̱a ra, caballo spa̱lewa̱ de kate. Je ki̱ je̱tkeleka̱ kie rä Duewa̱ ni. Je itäki Sä Wikblu Bläklä daju̱. Jewa ia̱ ka̱ me̱na ishäkä kuna bala pa̱le eyaka eyaka däka̱ cuatro ra, je eyaka wa tuawa̱cha̱kläwa̱ espada wà, bäli wà, duë wà, ñakäi bewak sa̱ name̱i shtä wà. 	 Og jeg så, og se, en gul hest, og han som satt på den, hans navn var døden, og dødsriket fulgte med ham; og det blev gitt dem makt over fjerdedelen av jorden, til å drepe med sverd og med sult og med pest og ved villdyrene på jorden.


Je bewak su̱a ba te, je rä bakleju̱, jira ka je kuna ji̱a, ata yewa̱ idaka̱ju̱ kja ka̱ ja̱r ka̱mii ska, minakju̱ weikanakwa̱ rä. Jekäi se̱nak ishäkä ki̱ka wa, ka kie yöle kuna se̱nak kseka wa äyëí ki̱ka ka̱jiska yöleksa̱ skaté, jewa male̱te̱rcha̱miwa̱ ite je bewak bakleju̱ irä, jira ka kuna ji̱a irä, je däke̱ka̱ju̱ ji̱a su̱awa̱ ra. 	 Det dyr du så, var og er ikke, og det skal stige op av avgrunnen og fare bort til undergang; og de som bor på jorden, de hvis navn ikke, fra verdens grunnvoll blev lagt, er skrevet i livsens bok, skal undre sig når de ser at dyret var og ikke er og skal komme igjen.


Ata yis te be kjäie tuleke̱ksa̱ rä Säkeklä julasku oloi ja̱mi ra, iyina si̱ Säkeklä gobiernoí rä delewa̱ e̱ná bas sha̱na. 	 Men er det ved Guds finger jeg driver de onde ånder ut, da er jo Guds rike kommet til eder.


Je ne ki̱ka sa̱ ñasiköwa̱ ka suale ta ije̱tkäklä sa̱ tsa̱ku̱i ye je̱r bäi shäk ska. Je rä ije̱r ja̱mi sä dälänakläwa̱, ñakäi ije̱r bäi shäklä sa̱ tsa̱tkäk ji sherke̱ wäsaka ra. 	 La oss derfor trede frem med frimodighet for nådens trone, forat vi kan få miskunn og finne nåde til hjelp i rette tid.


Je alaklä rä Sirofenicia wa delewa̱ Griego wa ye, je ka̱kia iia̱ iwa̱ iyaba ki̱ka be kjäiäkläksa̱. 	 Men kvinnen var en hedensk kvinne, syrofønikisk av ætt; og hun bad ham at han vilde drive den onde ånd ut av hennes datter.


“Je ne ki̱ka yie ishe bas ia̱: Ke bas je̱r iana bas je̱k se̱newa̱klä ki̱, jibä ñe sä te, jibä ye sä te; ñakäi bas yaka ki̱, jibä jie sä te. Ñera se̱ne kseka rä ka ji ñe kjelabä kuna; sa yaka rä ka pajienak kjelabä kuna, ¿ka irä je ne käi na? 	 Derfor sier jeg eder: Vær ikke bekymret for eders liv, hvad I skal ete og hvad I skal drikke, eller for eders legeme, hvad I skal klæ eder med! Er ikke livet mere enn maten, og legemet mere enn klærne?


Jera ite ikúka te isha: —Ka yis patkene yi ia̱, ata Israel ju ska wa shelecha̱wa̱ oveja käi jewa ebä ia̱. 	 Men han svarte og sa: Jeg er ikke utsendt til andre enn de fortapte får av Israels hus.


Je te sá paka sa paktäk, ñakäi ibata shäk Säkeklä te ije ne kuka sä kseka wa irä sä dulecha̱wa̱ wa irä jewa ktei wabiketsäkksa̱ ye rä. 	 Og han bød oss å forkynne for folket og vidne at han er den som av Gud er bestemt til å være dommer over levende og døde.


Jekäi iñasikitewa̱klä siete día e̱r dawa̱ kja ra, Judío wa dar Asia ska wa te isu̱a Templo na. Jera ijewa te ditsä biköle wätji̱wa̱ka̱. Jekäi ijewa te ikukawa̱, 	 Da nu de syv dager led til ende, fikk jødene fra Asia se ham i templet, og de satte op hele hopen og la hånd på ham


—¡Aaj! Jesús Nazaret wa, ¿jiye ba bite sá wäki̱ rä na? ¿Ba de rä sá weikäkcha̱wa̱ na? Yis wa̱ iju̱ñer yi ba rä; ba ne rä ale patkele Säkeklä wa̱ wämo si̱ rä. 	 Å, hvad har vi med dig å gjøre, Jesus fra Nasaret? Du er kommet for å ødelegge oss; jeg vet hvem du er, du Guds hellige!


Jile ta̱i juenawa̱ ka̱jöir ska ijuenaklä ye: Je rä alaklä pajielewa̱ ka̱wä wà, tulu kololewa̱ iklä niki̱ka, ñakäi bekwä doce tkeleka̱ itsa̱ku̱ ki̱ corona ye. 	 Og et stort tegn blev sett i himmelen: en kvinne, klædd med solen, og månen under hennes føtter, og på hennes hode en krone av tolv stjerner,


Je ke̱i wà jile bata shäk wa sha̱ minejulu Jerusalén ska jewa demijulu Antioquía ska. 	 I disse dager kom det nogen profeter ned fra Jerusalem til Antiokia,


Marta te jekäi isha ra, imineju̱ iel María kiäk. Jera ite isha iia̱ jakika: —Sapaktäk deju̱. Je te ba kia. 	 Og da hun hadde sagt dette, gikk hun bort og kalte i stillhet på sin søster Maria og sa: Mesteren er her og kaller på dig.


Ata ji ne bata ki̱ka Säkeklä je̱r bäi sha yis ia̱. Je rä Jesucristo wa̱ yis ie̱e̱na si̱ ja̱mi ikjashäklä bikö ite sa katableke̱ rä käi. Je rä je juenaklä yi te ije biketsemi ji̱a ise̱naklä jekjeye jewa biköle wäna. 	 men derfor fikk jeg miskunn, forat Jesus Kristus på mig først kunde vise hele sin langmodighet, til et forbillede for dem som skulde tro på ham til et evig liv.


¡Yile rä kukäta wassënak ra, issö!” 	 Om nogen har ører å høre med, han høre!


Jera yie isha: ‘Säkeklä, yis deju̱ e̱ná ba ki̱ ji sherke̱ je wa̱k, jishtä äyë butälewa̱ ki̱ yis ktei yöle katke käi.’ ” 	 Da sa jeg: Se, jeg kommer - i bokrullen er det skrevet om mig - for å gjøre, Gud, din vilje.


Jikäi yis te bas je̱r ku̱e, je ne rä bäi bas ia̱ rä ki̱ka. Jí año bakle waté bas ne te je tapawa̱miba rä, ka irä bas te je tapawa̱miba ebä kuna, ata bas wakwa ne je̱r ssënaba je ma̱k rä. 	 Og jeg sier min mening i denne sak; for dette er til gagn for eder, I som alt før, fra ifjor av, begynte ikke bare å virke, men og å ville.


¿Baishe diklä tsikirke̱ ska ebä, idäksa̱mi tse̱e̱ irä bächii irä na? 	 Gir vel kilden av samme opkomme søtt og beskt vann?


Ñera bas wakwa wa̱ iju̱ñer jishtä käi bas kiana sá mabläk rä. Iwa rä ka sá se̱ne bas sha̱na ka ji o̱le ta käi, 	 I vet jo selv hvorledes I bør efterfølge oss; for vi levde ikke utilbørlig iblandt eder,


Jera ideni idäkläka̱ mañatäbä kicha ra ite isha ijewa ia̱: —Ata ¿je rä bas käpä rami ji̱a, bas je rä dami ji̱a ebä na? ¡Bäi irä! Ihoraí dewa̱ e̱ná. ¡Issö! Ditsä yäbei, je rä ju̱nakksa̱ ditsä yakeila jula na. 	 Og han kom tredje gang og sa til dem: I sover altså og hviler eder! Det er nok; timen er kommet; se, Menneskesønnen overgis i synderes hender;


Ata ditsä saka mane a̱ni ka däwa̱ ijewa ska isuanacha̱wa̱ ki̱ka, jeiräta biköle te ijewa sheke̱ bäi ebä. 	 Av de andre vågde ingen å holde sig til dem; men folket priste dem;


Jekäi bas je̱r ja̱no, mikle ra bas yaka ska ra bas dä ka Judío kuna wa, kinak “ka tene shkiri ta wa” ni ale kile “tene shkiri ta wa” wa̱, ata je rä tele jula wà iyaka ska. 	 Kom derfor i hu at I som fordum var hedninger i kjøttet og blev kalt uomskårne av den såkalte omskjærelse på kjøttet, den som gjøres med hånden,


Jera ijewa te ichaka Jesús ia̱: —¿Yi ba rä na? Jera Jesús te ikúka: —Je rä jishtä säkätä yis wa̱ bas ia̱ iyileté je rami ji̱a käi. 	 De sa da til ham: Hvem er du? Jesus sa til dem: Nettop det jeg sier eder.


Yis wa̱ je detse̱ ba wa̱ dulanak wa wäki̱, ata ka ijewa ia̱ ibäir. 	 Og jeg førte ham til dine disipler; men de kunde ikke helbrede ham.


“Ka yis wa̱ bas janakwa̱ta̱na shchul wa käi. Ata yis dämini bas wäki̱. 	 Jeg vil ikke efterlate eder farløse; jeg kommer til eder.


Je ki̱ka ba ku̱ guardia wa patkömi je inu̱l blele kate ska ikjänanak ma rä tres día kje, iwa̱ dulanak wa ka däklä kuna itsa̱kmi jaki, ijewa wa̱ ishäklä ditsä ia̱ ishkinakani dulecha̱wa̱ wa sha̱na ni. Ata jekäi ra, sä wäyormi ibata ska rä e̱e̱na si̱ isäkätä tsa̱ta. 	 Byd derfor at de vokter graven vel til den tredje dag, forat ikke hans disipler skal komme og stjele ham og så si til folket: Han er opstanden fra de døde, og den siste forførelse bli verre enn den første.


Jera be tsa̱ku̱i te ijawa̱ta̱na. Ñerä ángel wa dejulu iwäki̱ te ichewa̱ jile wà. 	 Da forlot djevelen ham, og se, engler kom til ham og tjente ham.


Ata bas ki̱ka aceite rä tkeleka̱ ale Sikina wa̱, je wà ji biköle te bas je̱r ku̱a rä. 	 Og I har salvelse av den Hellige og vet alt.


Ata bas se̱no je̱r ki̱i̱, yie ji biköle bata sha bas ia̱ ña̱la wätsa̱kba ki̱ka. 	 Men ta I eder i vare! Jeg har sagt eder alt forut.


Jeska alemana ka̱tsä na köchi ka̱biä tso̱ chu̱li̱i̱. 	 Men det gikk en stor svinehjord og beitet der ved fjellet,


Jewa je̱r bata ki̱tiäklä rä jishtä tabeli yaka yöle je̱r bata ki̱tiäklä käi. Jewa pik bular dä jishtä caballo chu̱li̱i̱ julur carreta wäkse ñakpe ska bular ssëta. 	 og de hadde brynjer likesom jernbrynjer, og lyden av deres vinger var som lyden av vogner når mange hester løper til strid.


Jekäi ji wà ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa rä oloi kaleka̱ irä, ji ki̱ irä dälätsalewa̱ irä je tse̱mité ijewa te jeska. 	 og de skal bære folkeslagenes herlighet og ære inn i den.


Ka irä jiye kuna ta, yis kaldu ba ra. Ka yi a̱ni jula tkäkwa̱ ji yakei wa̱k bä ukä ja̱mi, yis wa̱ sa̱ tso̱ ta̱i däkwa̱ yis ia̱ ye jí jukläyäkä ska ki̱ka.” 	 Jeg er med dig, og ingen skal røre dig for å gjøre dig ondt; for jeg har meget folk i denne by.


Je ke̱i wà bas te jile kiemi yis kie ja̱mi. Ka yie ishe yis ka̱kiämi Sa Ká ia̱ bas säkei ye ni. 	 På den dag skal I bede i mitt navn, og jeg sier eder ikke at jeg skal bede Faderen for eder;


Jekäi ra, ¿ka̱wei te Säkeklä kablele je wätkewe̱wa̱ na? ¡Kai irä jekäi kuna! Ka irä jiye kuna ta, ikuna ka̱wei rä täki ta sa̱ se̱newa̱k kseka ra, jera iyina si̱ ra sä wabiketsarmiksa̱ wämo ye rä ka̱wei wawe̱ ki̱ka. 	 Er da loven imot Guds løfter? Langt derifra! for var det gitt nogen lov som kunde gjøre levende, da kom rettferdigheten virkelig av loven;


Ka irä jiye kuna ta, sä wäyuäk sä bäkäkksa̱ ye wa irä, jile bata shäk ye wa irä, ñajämika̱ te ijuenaklä e̱e̱na shtä irä, ji ka su̱le sa̱ wa̱ shtä irä kjashemi, sä kolole wa kuna wäyönak ra, jewa wäyönakläwa̱pa ye. 	 For falske messiaser og falske profeter skal opstå og gjøre store tegn og under, så at endog de utvalgte skulde føres vill, om det var mulig.


Jekäi je blu te je idäli ju̱ñak yakei kjeisha bäi, ite iwa̱ rä je̱r ta ta̱i ki̱ka. Jekäi jí ke̱i ska wa te iwe̱ ñaia̱ rä je̱r ta ta̱i ka̱ oloika wa tsa̱ta. 	 Og Herren roste den urettferdige husholder for at han hadde båret sig klokt ad; for denne verdens barn er klokere mot sin egen slekt enn lysets barn.


“Je ne ki̱ka ji biköle sherke̱ bas ki̱ sa saka wa̱ o̱nak bas ia̱, jera je su̱ta bas ku̱ ji wo̱ ijewa ia̱. Ka irä jiye kuna ta, je ne rä ika̱wei yöle irä, ji yile jile bata shäk wa wa̱ irä, je wà si̱ rä. 	 Derfor, alt det I vil at menneskene skal gjøre imot eder, det skal også I gjøre imot dem; for dette er loven og profetene.


Säkätä yie ba ia̱ ishe: sa kiana ka̱kiäk, Säkeklä payuläk, sä ktei shäk, wekte shäk Säkeklä ia̱ ditsä biköle ki̱ka, 	 Jeg formaner altså fremfor alle ting at det gjøres bønner, påkallelser, forbønner, takksigelser for alle mennesker,


“Mane jukläyäkä ta̱i iräle tsi̱ne iräle ska bas dewa̱ ra, yi se̱nak jeska bäi wa yulö, jeska ebä bas se̱r bikö bas marmi ni kje. 	 Og hvor I kommer inn i en by eller landsby, der skal I spørre efter hvem som er det verd i den by; og bli hos ham til I drar bort derfra!


Jekäi Jesús te je ktei biköle sha e̱ná ikukei ssäk wa ia̱ ra, imineju̱ Capernaúmka. 	 Da han hadde fullendt sin tale for folkets ører, gikk han inn i Kapernaum.


Jekäi jewa demijulu Juan wäki̱ te isha iia̱: —Rabí, ale shkele ba ra Jordán a̱mi kata ktei yile ba wa̱, ñera je te sä wäukewe̱ kate. Jebä ja̱mi biköle marmi. 	 og de kom til Johannes og sa til ham: Rabbi! han som var hos dig på hin side Jordan, han som du har gitt vidnesbyrd, se, han døper, og alle kommer til ham!


Jekäi yis da yilé ktäke̱ ka ssër 'sia̱ ra, yis dä ije ia̱ ra jishtä ka̱ etkä wa käi, ñaebä ije rä yis ia̱ ra jishtä ka̱ etkä wa käi. 	 dersom jeg altså ikke kjenner sprogets betydning, blir jeg en utlending for den som taler, og den som taler, blir en utlending for mig.


Jekäi ite ijewa patkamini ra, imineka̱ju̱ ka̱ bata ki̱ka ka̱kiäk. 	 Og da han skiltes fra dem, gikk han op i fjellet for å bede.


Ñerä Jesús te je ji paka jile she ja̱mi e̱ná ra, jeska imineju̱mi; 	 Og det skjedde da Jesus hadde endt disse lignelser, da drog han bort derfra.


Jera je ángel te yis ia̱ isha: “¿Jiye ma male̱te̱nawa̱ rä na? Je alaklä irä, bewak itsa̱k, tsa̱ku̱ ta siete, dula ta diez irä je wà rä blelewa̱. Yie ba je̱r ku̱emi ji ni je blelewa̱ je wà rä käi.” 	 Og engelen sa til mig: Hvorfor undret du dig? Jeg vil si dig hemmeligheten med kvinnen og med dyret som bærer henne, og som har de syv hoder og de ti horn.


Jewa te je ja̱ñetsemi, ikjali tjuämi ija̱mi, te ikpemi, kjepa ijewa te iktemiwa̱. Ata je ukä ska tres día ra ishki̱rmika̱ni.” 	 og de skal spotte ham og spytte på ham og hudstryke ham og slå ham ihjel, og tre dager efter skal han opstå.


Je su̱ta Säkekewa te kte baa bata shäk wa paka se̱nak je kte baa kja̱nei we̱ ja̱mi. 	 Så har også Herren fastsatt for dem som forkynner evangeliet, at de skal leve av evangeliet.


Ata fariseo wa te isha ñaia̱: —¡Isu̱o! Itjä ka bas wao̱r. Ñera biköle marmi ijebä ra. 	 Fariseerne sa da til hverandre: I ser at I intet utretter; se, all verden løper efter ham!


Je kjayinani shka̱ja̱ bala ta, bitele ira Galilea ska ma rä Jerusalén ska jewa ia̱. Je isu̱ak wa ne rä jira iktei pakäk sa̱ ia̱ rä. 	 og han åpenbarte sig i flere dager for dem som hadde draget op med ham fra Galilea til Jerusalem, de som nu er hans vidner for folket.


Jera je dulaklei te isha iia̱: —Je biköle wao̱le yis wa̱, jera ¿jibä ska yis sher ji̱a rä na? 	 Den unge mann sa til ham: Alt dette har jeg holdt; hvad fattes mig ennu?


Jekäi je säkekewa tso̱ wa ekla te ichaka yis ia̱, te ishe: “Je ñapajiele paiklä suruu wà, ¿jewa rä yi, mai jewa datse̱ rä na?” 	 Og en av de eldste tok til orde og sa til mig: Disse som er klædd i de lange hvite kjortler, hvem er de, og hvor er de kommet fra?


Ñakäi ite yis ia̱ ishe: “Diklä su̱a ba te ale alaklä pato̱nak katke je̱tkeleka̱ iki̱ka, je wà rä pa ta kju̱awa kju̱awa wa, chu̱li̱i̱wa̱ sa̱ tso̱ kju̱awa kju̱awa wa, ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa, ktä ta kju̱awa kju̱awa wa. 	 Og han sier til mig: De vann som du så, hvor skjøgen sitter, er folk og skarer og ætter og tunger.


Jekäi itkäkma̱ iräle, diklä tkäk iki̱ iräle, jewa rä ñaebä, ata ekla ekla to̱rmi ishka̱bla ja̱mi. 	 Men den som planter, og den som vanner, er ett; dog skal enhver av dem få sin egen lønn efter sitt eget arbeid.


Je ne ye ite bas kia kte baa wapautäle sá wa̱ oloi ja̱mi, je wà bas oloi ka̱nakläka̱ saje wa Säkekewaí Jesucristo rä oloi kaleka̱ käi. 	 som han kalte eder til ved vårt evangelium forat I skal vinne vår Herre Jesu Kristi herlighet.


“Ata je kjanaklä mineju̱mi, te kjanaklä isaka ekla ku̱a nuita iia̱ cien denario. Je kukawa̱ ite, kuli ñatuawa̱ ite, te isha: ‘¡Ma nui tju̱o ju̱omi!’ 	 Men da denne tjener gikk ut, traff han en av sine medtjenere som skyldte ham hundre penninger, og han tok fatt på ham og holdt på å kvele ham og sa: Betal det du skylder!


Ñerä ka̱ñir dawa̱ kja ra, Caifás ska ijewa wa̱ Jesús minetse̱ Pretorio ska. Ata ka ijewa minenewa̱ Pretorio na. Je rä ka ijewa ianacha̱kläwa̱ kuna ñá ye, je rä ijewa wa̱ Säktäkwa̱ Bakleju̱ ke̱i kjewa̱klä je kätäkläña. 	 De førte da Jesus fra Kaifas til borgen. Det var tidlig på morgenen, og de gikk ikke selv inn i borgen, forat de ikke skulde bli urene, men kunde ete påske.


Jera Jesús te isha ijewa ia̱: —Je kte ssënaté rä wata ye bas ne ia̱; ka je rä yis ia̱ kuna. 	 Jesus svarte og sa: Ikke for min skyld kom denne røst, men for eders skyld.


Ata bas ku̱ iwabiketsö bas je̱r ska, ka ibiketsäk kuna iwätsa̱kba jini sä te ikúkemi käi. 	 Legg eder derfor på hjerte at I ikke forut skal grunde på hvorledes I skal forsvare eder!


Jera ite ikúka, te isha: —Yabala yika pan bäkeksa̱ ju̱nakmi chichi ia̱, ka je rä bäi kuna. 	 Men han svarte og sa: Det er ikke rett å ta brødet fra barna og kaste det for de små hunder.


Jera jäiyi ekla ko̱le ka shkäk kuna je däke̱tse̱ buliri buliri ju̱nakta̱na Templo kjäshtäklä kie Baa Si̱ ni ska inaklä kaku kiäk yi kjäke̱wa̱ Templo na jewa ia̱. 	 Og det blev båret frem en mann som var vanfør fra mors liv av, og som de daglig la ved den tempeldør som kalles den fagre, for å be dem som gikk inn i templet, om almisse.


Ata ite isaka paka minakmi moska tabla taklä ki̱ka, moska jile saka tso̱ ko̱no na ki̱ka. Jekäi biköle deksa̱julu bäi ebä ka̱ pjota ki̱. 	 og så de andre, dels på planker, dels på stykker av skibet. Og på denne vis gikk det så at alle berget sig i land.


Ikabla sa̱ tsa̱tkäkksa̱ sä bolki wa yika, ñakäi biköle sa dokoitsäk wa jula yika, 	 en frelse fra våre fiender og fra alle deres hånd som hater oss,


Ji biketse etkabä wà, ijewa kjaksa̱julu Däyë Bätsëë na, sa̱me̱ishärä ka̱ pjota ki̱ka käi, ata mika̱ Egipto wa te imabla kjäksa̱julu jekäi ra, jewa wäitäbinacha̱wa̱. 	 Ved tro gikk de gjennem det Røde Hav som over tørt land; men da egypterne prøvde på det, druknet de.


Yis wa̱ ka iju̱ñer ije ne irä, ata yis dewa̱ sä wäukewa̱k diklä na rä ije kjayinaklä Israel wa ia̱.” 	 Og jeg kjente ham ikke; men forat han skulde åpenbares for Israel, derfor er jeg kommet og døper med vann.


¿Jini jera sa te je she na? Ikuna Säkeklä rä saje wa ra, jera ¿yi ia̱ ji o̱rmi saje wa ukä ja̱mi na? 	 Hvad skal vi da si til dette? Er Gud for oss, hvem er da imot oss?


Jera ije te ikúka: —Ñera yis bäiwa̱k ne te yis ia̱ isha: ‘Bä je̱katashuäklä köka̱, ma cho̱ ni rä.’ 	 Han svarte dem: Han som gjorde mig frisk, han sa til mig: Ta din seng og gå!


Jera ijewa te ipaka ñaia̱: “Sa te ikúkemi ka̱jöir ska ni ra, tsi ite ishe rä: ‘Jekäi irä ra, ¿jiye ka bas wa̱ iktä kolone rä na?’ 	 Men de samrådde sig med hverandre og sa: Sier vi: Fra himmelen, da sier han: Hvorfor trodde I ham da ikke?


Se̱ne sälwii käi, je̱r ki̱ ji iane käi, kju̱atke käi, kulitke käi, sa saka she yakei käi, biköle tso̱ ju̱omi bas sha̱na, biköle ji we̱ wäsi̱waje. 	 Allslags bitterhet og hissighet og vrede og skrik og spott være langt borte fra eder, likesom all ondskap;


Ata ¿sä te Säkekewa kju̱atkewe̱mi sa ra na? ¿Sä rä täkili ta ije tsa̱ta na? 	 Eller tør vi egge Herren til nidkjærhet? vi er vel ikke sterkere enn han?


Jekäi Moisés yöna Egipto wa ka̱ju̱ñe biköle wà. Iktäke̱ irä ite ji we̱ke̱ irä je wà ijuer dä oloi ta käi. 	 Og Moses blev oplært i all egypternes visdom, og han var mektig i ord og gjerninger.


Jera ijewa te icha̱mi iia̱, jera ite ijewa ia̱ ichaka: —¿Yibä me̱i jí rä, yibä kie yöle ija̱mi rä na? Jera ijewa te ikúka: —César je̱. 	 De gav ham en. Og han sier til dem: Hvis billede og påskrift er dette? De sa til ham: Keiserens.


Jewa weikarmiwa̱, ata ba a̱ta̱nami del. Jewa biköle kërcha̱miwa̱ jishtä sua käi. 	 de skal forgå, men du blir, og de skal alle eldes som et klædebon,


Jera Jesús te isha ijewa ia̱: —Je bas nima kuka jirä sha̱ jöté. 	 Jesus sier til dem: Kom hit med noget av den fisk som I nu fikk!


Jekjepa iko̱na ukäki̱ ocho día ra, idejulu je yaba matsu kjuä tiäk. Jera ijewa te ikie mar Zacarías ni, iká kie wà. 	 Og det skjedde på den åttende dag, da kom de for å omskjære barnet, og de vilde kalle ham Sakarias efter hans far.


Jera ijewa te ichaka kjayile jula wà iká ia̱, jiräni ite ikieke̱ rä käi. 	 De gjorde da tegn til hans far for å få vite hvad han vilde han skulde hete.


Jeska ite sä bäiwa̱ni chu̱li̱i̱ ki̱ka duë ta wa biköle ñapatkäke̱ täkili wà iwa̱ ipassäkläwa̱pa. 	 for han helbredet mange, så at alle de som hadde plager, trengte sig inn på ham for å få røre ved ham.


Jekäi iel idäkläka̱ mañal je se̱nawa̱ ira ñaebä. Jekäi ebä je siete wa biköle duacha̱wa̱ ka yabala ta; 	 og den tredje tok henne, og likeså alle syv; de efterlot ikke barn, og døde.


Jekäi duewa̱ wao̱rte sá ska, ata se̱ne kseka wao̱rte bas ska. 	 Således er da døden virksom i oss, men livet i eder.


Jesús te isu̱a ije̱r ianawa̱ bäi si̱wa̱ ra, ite isha: —Blu wa ia̱ ra därërë si̱ dewa̱ Säkeklä gobiernoí ja̱mi rä. 	 Og da Jesus så det, sa han: Hvor vanskelig det er for de rike å komme inn i Guds rike!


Ñakäi Isaías te ietkä she: “Isaí yäbei ekla dämiwa̱, je ne je̱kämika̱ ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa patkäk rä. Ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa je̱r blämi ije ja̱mi.” 	 Og atter sier Esaias: Det skal komme det Isais rotskudd, han som reiser sig for å herske over hedninger; på ham skal hedningene håpe.


Yis bätsä rä semana wà botäbä kicha, ñakäi ji däke̱ksa̱ yis ia̱ biköle je ja̱mi yie diez sha̱ etka tse̱ke̱ksa̱ me̱nak.’ 	 Jeg faster to ganger om uken, jeg gir tiende av all min inntekt.


Ata ije te ishemi: ‘Yie ishe bas ia̱, ka yis wa̱ iju̱ñer mai bas dar dä. Bas ji wakbläk ka̱wei ukä ja̱mi wa biköle cho̱ kju̱awa yis yika.’ 	 Og han skal si: Jeg sier eder: Jeg vet ikke hvor I er fra; vik bort fra mig alle I som gjorde urett!


Jekäi je ángel wa cuatro wäyena tulaksa̱, jewa rä jäklelewa̱ e̱ná, je horaí, je día, je mes í, je añoí ki̱ssäk, iwa̱ ditsä kuna bala pa̱le mañayäkä ra je eyaka tuawa̱cha̱kläwa̱. 	 Og de blev løst, de fire engler som hadde stått ferdige på timen og dagen og måneden og året til å drepe tredjedelen av menneskene.


Ata sa ia̱ ikja̱nei wa̱klä me̱na ekla ekla iwa ja̱mi jishtä Cristo te imabla me̱nak sa̱ ia̱ käi. 	 Men hver og en av oss er nåden gitt efter det mål som Kristi gave tilmåles med.


Jekäi yie ji we̱mi tkenawa̱, je rä yis mineju̱mi ukä ska ra, bas je̱r ja̱naklä ji̱a del jeska. 	 Men jeg vil og gjøre mig flid for at I til enhver tid efter min bortgang skal kunne minnes dette.


Ata ideka̱ doce año ra, imineju̱ ijewa ra Jerusalénka, jishtä iwädular ike̱i kjewa̱k käi. 	 Og da han var tolv år gammel, drog de der op, som det var skikk på høitiden;


Ka irä jiye kuna ta, iwakei wa̱ iyile rä: “Jile bata shäk rä ka dälätsalewa̱ kuna iwakei ke̱i ska.” 	 for Jesus vidnet selv at en profet blir ikke aktet på sitt eget hjemsted.


Ke bas ku̱ ibiketsa yie bas kjatiemi Sa Ká ia̱ ni. Ata Moisés, ale bas wa̱ biketsanak bäi si̱, je ne te bas kjatiemika̱ rä. 	 I må ikke tenke at jeg vil anklage eder hos Faderen; det er en som anklager eder, Moses, han som I har satt eders håp til.


Ike̱i dewa̱ ra, je kjashemi ale eklabä baawa̱ si̱ biköle tsa̱ta te, ale sa̱ tsa̱ku̱i wa je Tsa̱ku̱i, sä säkekewaí wa je Säkekewaí te, 	 som den Salige og alene Mektige skal vise oss i sin tid, han som er kongenes konge og herrenes herre,


Jeska ijewa te ba mie̱tkemiwa̱ iski̱, ñakäi ba yabala tso̱ ma sha̱na kteche̱miwa̱. Ka ijewa wa̱ jak ju̱nakta̱na etka a̱ni isaka bata ki̱ka ma sha̱na. Ka irä jiye kuna ta, bikökje Säkeklä dasta̱na ba yuläk, ka je juene ba wäna.” 	 og slå dig til jorden og dine barn i dig, og ikke levne sten på sten i dig, fordi du ikke kjente din besøkelses tid.


Jera ite ichakani ijewa ia̱: —¿Yi yuleke̱ bas te rä? Jera ijewa te ikúka: —Jesús Nazaret wa. 	 Han spurte dem da atter: Hvem leter I efter? De sa: Efter Jesus fra Nasaret.


jera ite isu̱a ka̱jöir kjä buka̱na ju̱nami jeska jile sua iá ta̱i mo̱lecha̱wa̱ ibata däka̱ cuatro ska, je dewa̱ju̱té ka̱jiska. 	 og han ser himmelen åpnet og noget dale ned, likesom en stor duk, som blev senket ned på jorden efter de fire hjørner;


Ñerä yie isu̱a ra, Oveja Yaba te ikjä bale siete etka kjäyaksa̱, jera yie issa ra, kseka wa cuatro ekla te ishe tala bular käi: “¡Bä kute!” 	 Og jeg så da Lammet åpnet et av de syv segl, og jeg hørte et av de fire livsvesener si som med tordenrøst: Kom!


Jekäi ije wa̱ yis minetse̱ Säkeklä wikblu oloi ja̱mi ka̱ ssi̱lewa̱ pjoo ska. Jera yie alaklä su̱a je̱tkeleka̱ bewak bätsëë yëna, pa ta kie ebä Säkeklä shäklä yakei, tsa̱ku̱ ta siete, dula ta diez, je ki̱ka. 	 Og han førte mig i ånden ut i ørkenen, og jeg så en kvinne sitte på et skarlagenrødt dyr, som var fullt av bespottelses-navn og hadde syv hoder og ti horn.


Ata yi te ije ktä wawe̱ ra, iyina si̱ ra je rä delewa̱ Säkeklä shka̱li̱bläk bäi ebä, ñakäi je wà sa̱ wa̱ ijuñer sä rä ije ja̱mi. 	 men den som holder hans ord, i ham er sannelig kjærligheten til Gud blitt fullkommen. På dette kjenner vi at vi er i ham.


jishtä ka su̱le käi, ata su̱le bäi; yee sä duächa̱ rawa̱ käi, ata ñera sá dami ji̱a; bukle ta̱i, ata ka dulecha̱wa̱ kuna; 	 som ukjente og dog velkjente; som de som dør, og se, vi lever, som de som refses og dog ikke ihjelslåes,


Ata jí biköle o̱rte rä io̱naklä jishtä kte yöle jile bata shäk wa wa̱ te ishe käi. Jera iwa̱ dulanak wa biköle te ijawa̱ta̱na, julunami iyika. 	 Men alt dette er skjedd forat profetenes skrifter skal opfylles. Da forlot alle disiplene ham og flydde.


Ata Marta jile wa̱te ta̱i je te ije̱r iawa̱wa̱. Je ki̱ ije̱k sikawa̱ Jesús ja̱mi te isha iia̱: —Säkekewa, ba ia̱ ra yis tsi̱se̱k te yis jawa̱ta̱na eklabä ji bena wa̱k ¿je rä bäi na? Ata ipakö yis tsa̱tkäk. 	 Men Marta hadde det meget travelt med å tjene ham; hun gikk da frem og sa: Herre! bryr du dig ikke om at min søster har latt mig bli alene om å tjene dig? Si da til henne at hun skal hjelpe mig!


Jekjepa Jesús ktami je chu̱li̱i̱ wa irä, iwa̱ dulanak wa irä ra, 	 Da talte Jesus til folket og til sine disipler og sa:


Yis te ba ktei sheke̱ ka̱kie na ra, yie wekte sheke̱ del yis Kekläí ia̱. 	 Jeg takker alltid min Gud når jeg kommer dig i hu i mine bønner,


Bas ku̱ ji wo̱ tsa̱na biköle se̱naklä bitaba bas da, bikö bas ia̱ io̱r käi. 	 Såfremt det er mulig, da hold I på eders side fred med alle mennesker!


Je ki̱ka Judío wa te ikúka: —Jí ju yöle cuarenta y seis año kje, jera ¿maikäi ba ia̱ je yörmika̱ni tres día ebä ra rä na? 	 Da sa jødene: I seks og firti år har det vært bygget på dette tempel, og du vil gjenreise det på tre dager?


Jekäi Säkeklä saje wa Säkekewaí Jesús Ká, ale kjeiyinak bäi jekjeyemi wa̱ iju̱ñer ka irä yis ka̱yuä kuna. 	 Gud og vår Herre Jesu Kristi Fader, han som er velsignet i evighet, vet at jeg ikke lyver!


Je ne ki̱ka iblui te ikiaté te isha ia̱: ‘Yie ba palei ssa, ¿je rä ji? Jishtä ba te ji wá̱ rä je äyëí kjashö yis ia̱. Ka irä jiye kuna ta, ka ka̱ kuna ji̱a ba wa̱ yis däli su̱aklä.’ 	 Og han kalte ham for sig og sa til ham: Hvad er dette jeg hører om dig? Gjør regnskap for din husholdning! for du kan ikke lenger forestå mitt hus.


Ñakäi bas ka̱kiö sá ki̱ka ka̱ me̱naklä sá ia̱ kte shäklä, sá wa̱ Cristo ktei blelewa̱ wapakäklä. Je ne kju̱ei yis kate wätelewa̱ rä. 	 og bed også for oss at Gud må oplate oss en dør for ordet så vi kan forkynne Kristi hemmelighet, den for hvis skyld jeg og er i lenker,


je te ditsä chu̱li̱i̱ wa damar ssa ra, ite ichaka ji je rä. 	 Da han hørte folk gå forbi, spurte han hvad dette var.


Je ki̱ka sa̱ ke̱i etkä etkä bakle Tsa̱ku̱i, ka duäk kuna, ka juenak kuna, je rä Säkeklä eklabä, je oloitsanopa je oloi kanoka̱pa sa̱ ke̱i etkä etkä jekjeyemi. ¡Amén! 	 Men den evige konge, den uforgjengelige, usynlige, eneste Gud, være ære og pris i all evighet! Amen.


Ata moska te isha: —Ije te ale ka wä wajuenak kuna je wä wajuewa̱ ra, ¿maikäi ka je ia̱ ji o̱r ka Lázaro duäkläwa̱ ye rä na? 	 Men nogen av dem sa: kunde ikke han som har åpnet den blindes øine, også ha gjort at denne ikke var død?


Jera je chu̱li̱i̱ wa ekla te ikúka: —Sapaktäk, yis wa̱ yis yaba dulaklei detse̱ ba wäki̱. Je rä kololewa̱ wikblu sä ktä wäblewa̱kwa̱ shtä wa̱. 	 Og en blandt folket svarte: Mester! jeg har ført til dig min sønn, som er besatt av en målløs ånd;


Jekäi ite isha ijewa ia̱: —Bas ma ka̱ biköle ska kte baa wapaktäk sä yöleksa̱ wa biköle ia̱. 	 Og han sa til dem: Gå ut i all verden og forkynn evangeliet for all skapningen!


Jera Jesús te isha iia̱: —Kte si̱ wà yie ishe ba ia̱, jir bä dämika̱ kätkäña yis da ka̱ baa ska. 	 Og han sa til ham: Sannelig sier jeg dig: Idag skal du være med mig i Paradis.


Ikjawa̱ju̱ Säkeklä ju na, te pan tso̱ me̱leka̱ je ñacha̱wa̱. Ata ka ka̱ kuna ije irä, ira shkäk wa irä ia̱ je ñaklä, ata je ñe rä chui wa ebä te. 	 hvorledes han gikk inn i Guds hus og åt skuebrødene, som hverken han eller de som var med ham hadde lov til å ete, men alene prestene?


“¡Säli bas fariseo wa rä! Ka irä maikäi kuna ta, bas te menta käi, ruda käi, ka̱kä saka tkele käi, jewa kä diezmoí me̱ke̱, ata ji wabiketse wämo käi, Säkeklä shka̱li̱ble käi je jawa̱ bas te; jera je ne kiana o̱nak rä, ñaebä je isaka ka jäkwa kuna. 	 Men ve eder, I fariseere, I som gir tiende av mynte og rute og alle slags maturter, og ikke spør efter rett og kjærlighet til Gud! Dette burde gjøres, og det andre ikke lates ugjort.


¡Wekte Säkeklä ra, ite ji ma̱ ka yinak kje ki̱ka! 	 Gud være takk for sin usigelige gave!


Je rä ije wa̱ iju̱ñer chui tsa̱ku̱i wa je̱r ki̱ Jesús ianawa̱ rä chu̱li̱i̱ wa wäbätsäke̱ Jesús wà ijewa tsa̱ta kju̱ei, je ki̱ka ijewa te iju̱aksa̱ iia̱ rä. 	 For han visste at det var av avind yppersteprestene hadde overgitt ham til ham.


je wakei kjeiyinopa tapanak wa ki̱ka irä, Cristo Jesús ki̱ka irä, sa batala ska je batala ska sa̱ ke̱i etkä etkä rami. Amén. 	 ham være æren i menigheten og i Kristus Jesus, gjennem alle slekter i alle evigheter! Amen.


Yis te ji pake bas ia̱ ka̱jiska ji tso̱ ja̱mi, je ka kuke bas te kte si̱ ye ra, yis me ji pakä bas ia̱ ka̱jöir ji tso̱ ja̱mi ra, ¿maikäi bas ia̱ je kolor kte si̱ ye na? 	 Når jeg har sagt eder de jordiske ting, og I ikke tror, hvorledes skal I da tro om jeg sier eder de himmelske?


Ñerä biköle wäoka̱nate sha̱na ra, Jesús wäoka̱na ñaebä. Jekäi jeska ika̱kiä kaldu ji̱a ra, ka̱jöir kjä buka̱naju̱mi, 	 Men det skjedde da alt folket lot sig døpe, og Jesus var blitt døpt og bad, da åpnet himmelen sig,


Ibata ska ra, el wa, bas ka̱kiö sá ki̱ka Säkekewa ktei minaklämi mane mane, ñakäi ioloi kanakläka̱, jishtä io̱na bas sha̱na käi, 	 For øvrig, brødre, bed for oss at Herrens ord må ha fremgang og bli forherliget likesom hos eder,


Ije̱k su̱a e̱ná mineju̱mi ra, plaabä ra ije̱r shenawa̱ jishtä irä ska. 	 han så på sig selv og gikk bort, og glemte straks hvordan han så ut.


Chui wa tsa̱ku̱i wa irä ñayöle ka̱wei wà wa irä jewa je̱r ku̱a ite ra, ijewa ne sha ite je jile she ja̱mi rä, je ki̱ka ijewa te ibiketsa maikäi ra ite ikukemiwa̱ je ke̱i ebä wà. Ata ijewa suanacha̱wa̱ ditsä yika. 	 Og de skriftlærde og yppersteprestene søkte å få lagt hånd på ham i samme stund; men de fryktet for folket; for de skjønte at det var om dem han hadde sagt denne lignelse.


“Bas dä däyë ye ka̱jiska. Ata däyë iianawa̱ ka kjei ta ji̱a ra, jera ¿jibä wà je bäirmini na? Je ka kiar ji̱a ji a̱ni ye, ata itulunaksa̱ ra wätunakwa̱ sä klä wà ebä ye ikiar dä. 	 I er jordens salt; men når saltet mister sin kraft, hvad skal det så saltes med? Det duer ikke lenger til noget, uten til å kastes ut og tredes ned av menneskene.


Jekäi ijewa bol te Jesús nu̱l butrawa̱ sua suruu wà ijalawa̱klä ja̱ma̱a̱ ra ñara, jishtä Judío wa wädular sa̱ nu̱l bläk käi. 	 De tok da Jesu legeme og svøpte det i linklær med de velluktende urter, således som det er skikk hos jødene ved jordeferd.


Sä dularke̱ mane a̱ni ia̱ ka sä ssënak a̱naa sä dularke̱ ra, ata je rä sa̱ je̱r iawa̱k. Ata je ukä ska sä dulale wa ia̱ idämiksa̱ issënaklä baa ji wämo kju̱ei. 	 All tukt synes vel, mens den står på, ikke å være til glede, men til sorg; men siden gir den dem som derved er blitt opøvd, rettferdighets salige frukt.


Jeiräta Säkekewa ja̱mi ra, ka jäiyi wa tso̱ rä iwakwa je̱r wà kuna, ata je tso̱ rä alaklä wa ne oloi ja̱mi, ñakäi ka alaklä wa tso̱ rä iwakwa je̱r wà kuna, ata je tso̱ rä jäiyi wa ne oloi ja̱mi. 	 Dog, i Herren er hverken kvinnen noget fremfor mannen eller mannen noget fremfor kvinnen;


Ji me̱nak bäi biköle, ji me̱le bulee biköle datse̱ rä ka̱sha̱ ki̱ka, patkele ji wäñinak tsikinewa̱k wakei wa̱. Ije rä ka manenakksa̱ kuna, ka oloi iar ta kju̱awa kju̱awa kuna. 	 All god gave og all fullkommen gave kommer ovenfra, fra lysenes Fader, hos hvem det ikke er forandring eller skiftende skygge.


Yis ne rä pan sa̱ se̱naklä kseka rä. 	 Jeg er livsens brød.


Jera plaa ijewa te ikla jawa̱ta̱na minejulumi ira. 	 Og de forlot straks sine garn og fulgte ham.


Je bata ki̱ka iwabiketsanaksa̱ wämo ye to̱ne käi. 	 Derfor blev det også regnet ham til rettferdighet.


Jekäi ra ¿sa te ji biketsa etkabä wà sa te ka̱wei wäshewa̱wa̱ na? ¡Ka irä jekäi kuna! Tsa̱na ra je wà sa te ka̱wei sha irä iyina si̱. 	 Ophever vi da loven ved troen? Langt derifra! vi stadfester loven.


Mika̱ sábado dewa̱ ra, ije te sa paktami ñapaktäklä jui ska. Jera chu̱li̱i̱ te ije ktä ssa ra, jewa male̱cha̱cha̱wa̱ je te, ki̱ka ijewa te isha: —¿Mai je te jekäi ji tsa̱ rä na? ¿Je rä mane shtä je̱rike me̱na iia̱ rä na? ¿Je rä ji täkili ta o̱na ijula wa rä na? 	 Og da sabbaten kom, begynte han å lære i synagogen. Og mange som hørte ham, var slått av forundring og sa: Hvorfra har han dette, og hvad er det for en visdom som er ham gitt? Og slike kraftige gjerninger som skjer ved hans hender!


Pafos ska Pablo irä shkäk ira wa irä jewa ju̱nami ko̱no ki̱ka, demijulu Perge ska, je rä Panfilia ke̱i. Ata jeska Juan te ijewa jawa̱ biteju̱ni Jerusalén. 	 Paulus og de som var med ham, seilte da ut fra Pafus og kom til Perge i Pamfylia, men Johannes skilte sig fra dem og vendte tilbake til Jerusalem.


ata ijewa kjoyina ji̱a te isha: —¡Iwätiöka̱ cruz ja̱mi! ¡Iwätiöka̱ cruz ja̱mi! 	 Men de ropte til ham og sa: Korsfest, korsfest ham!


Ñerä ite jekäi ji bäi sherami ji̱a ijewa ia̱ ra, ije̱k bala butsa ijewa yika, kjepa iminetse̱mi ka̱jöir ska. 	 og det skjedde da han velsignet dem, at han skiltes fra dem og blev optatt til himmelen.


¿Jekäi yis irä Bernabé irä ebä ne ia̱ ka ka̱ kuna se̱nak jile me̱le ja̱mi rä na? ¿Ata sá ebä kiana shka̱bläk rä na? 	 Eller er det bare jeg og Barnabas som ikke har rett til å slippe å arbeide?


Jekäi io̱na deka̱ mañatäbä kicha, kjepa je kalabe mineka̱tse̱ni ka̱jöir ska. 	 Dette skjedde tre ganger; og det blev alt sammen dradd op igjen til himmelen.


täkili ta ta̱i ijuenaklä ye, ji ka su̱le sa̱ wa̱ käi, Säkeklä wikblu täkili oloi ja̱mi. Jekäi yie Cristo ktei baa shaksa̱ biköle ia̱ Jerusalén ska irä ipája̱mi irä ma rä Ilírico ska kje. 	 ved tegns og underes kraft, ved Åndens kraft, så at jeg fra Jerusalem og rundt omkring like til Illyria har fullt kunngjort Kristi evangelium,


Jekäi sa wakei ju ska tso̱ wabä manermika̱ sä bolki ye. 	 og en manns husfolk skal bli hans fiender.


Ikuna bas yirke̱ yakei Cristo kie ki̱ka, jera bäije bas dä. Ka irä jiye kuna ta, jekäi ne ra Säkeklä wikblu baa si̱ je katke bas ja̱mi rä. 	 Om I hånes for Kristi navns skyld, er I salige, fordi herlighetens og Guds Ånd hviler over eder.


¿Ka bas wa̱ iju̱ñer estadio ska julunak wa biköle rä julunak, ata eklabä ne ia̱ ji säkei ta däke̱ksa̱ rä na? Je ki̱ bas juluno rä maikäi ra idäkläksa̱ bas ia̱ käi. 	 Vet I ikke at de som løper på rennebanen, de løper vel alle, men bare én får prisen? Løp da således, forat I kan vinne den!


Jera ite ikúka: —Yis wa̱ ka iju̱ñer ije rä ji yakei wakbläk räle, kai räle, ata yis wa̱ jí ebä ne ju̱ñer dä: Säkätä ra ka yis dä wä wajuenak kuna, ata jira yis wä wajuena. 	 Han svarte da: Om han er en synder, vet jeg ikke; én ting vet jeg, at jeg som var blind, nu ser.


Jekäi je dulaklei minetse̱ni ijewa wa̱ kseka. Jekäi ijewa je̱r pablena ta̱i. 	 De førte da gutten levende bort og blev høilig trøstet.


Je rä iyina si̱. Ijewa wa̱ ka ji biketsane etkabä ki̱ka iksha tulaksa̱ rä. Ata ba te ji biketsa etkabä ki̱ka ba rä tkelewa̱. Je ki̱ka ke ma je̱k ssaka̱, ata bä suanopa. 	 Vel! ved sin vantro blev de avbrutt, men du står ved din tro; vær ikke overmodig, men frykt!