Judío wa wäbatsa je wà su̱a ite ra, jera ite ka̱wei ma Pedro kukäkläwa̱ ñaebä. Je o̱na rä pan ñe ka levadura ta ke̱i kjewa̱klä sha̱naka. 	 og da han så at det var jødene til behag, grep han dessuten også Peter - det var de usyrede brøds dager -


“Kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, ji nui biköle, kteka̱ yakei Säkeklä ukä ja̱mi jini irä käi biköle, je ki̱ sä rä janakwa̱ bitaba. 	 Sannelig sier jeg eder: Alle synder skal bli menneskenes barn forlatt, og alle bespottelser som de taler;


Jekäi ale ktäk yis da je wa̱ kata ji mabläklä yöle oro wà kala, je rä iwa̱ jukläyäkä irä, ikjäshtäklä irä, ikjätkele irä mabläklä. 	 Og han som talte med mig, hadde et gullrør forat han skulde måle staden og dens porter og dens mur.


Je ne ki̱ka je wadäke̱ksa̱ rä ji biketse etkabä wà, je rä iwadäkläksa̱ ije̱r bäi shäke̱ wà, jekäi ra je ikabla däkläksa̱ Abraham batala biköle ia̱, ka ibatala ka̱wei ja̱mi shtä wa ebä ia̱ kuna, ata ibatala ji biketsäk etkabä ije käi jewa ia̱ ñaebä. Jekäi ije ne rä sä biköle káí rä, 	 Derfor fikk han løftet ved troen, forat det kunde være som en nåde, så løftet kunde stå fast for hele ætten, ikke bare for den som har loven, men også for den som har Abrahams tro, han som er far til oss alle


Ata ikuna rä biköle te ji bata sheke̱ ra, jera yilé ka Jesús biketsäk kuna iräle, ka delewa̱ kuna iräle, dewa̱ te ji yirte ssa ra, je te issëwe̱mi shi̱ana, je te issëwe̱mi nui ta käi. 	 Men om alle taler profetisk, og det så kommer inn en vantro eller en ukyndig, så refses han av alle og dømmes av alle,


Jekäi bulee yie ishe bas ia̱: Elías bakle ke̱i kje, ale ka̱li̱ ka ja̱ne kuna tres año y medio bala na ra, sa tuarcha̱rawa̱ bäli wa̱ je ke̱i biköle ska ra, jera je ke̱i ska alaklä wa chichö wa tso̱ ta̱i Israel wa sha̱na, 	 Og i sannhet sier jeg eder: Det var mange enker i Israel i Elias' dager, dengang da himmelen blev lukket for tre år og seks måneder, da det blev en stor hunger over hele landet,


Ijewa damijulu ji̱a ra, ijewa te ekla Cirene wa ku̱a, je kie rä Simón ni, je paka ijewa te täkili wà icruz í kpäk tsa̱mi. 	 Men mens de var på veien, traff de en mann fra Kyrene ved navn Simon; ham tvang de til å bære hans kors.


Jekäi ángel saka deksa̱ju̱ Templo na a̱na täkii je je̱tkeleka̱ mo̱ bata ki̱ tsa̱ka: “¡Ba tabeli ju̱o däli tiäk. Ka irä jiye kuna ta, däli tiäklä horaí dewa̱ e̱ná, ishäkä wawäna älinawa̱ kja tenak ki̱ka.” 	 Og en annen engel kom ut av templet og ropte med høi røst til ham som satt på skyen: Send ut din sigd og høst! Timen til å høste er kommet; for høsten på jorden er overmoden.


Jera ka̱tuir dawa̱ ra, ideju̱ ale doce wa ra. 	 Og da det var blitt aften, kom han med de tolv.


Jekäi ka yis kiar ji̱a kinak ba yaba ni, ata we yis kukö ba ia̱ shka̱bläk wa käi ebä.’ 	 jeg er ikke verdig lenger til å kalles din sønn; la mig få være som en av dine leiefolk!


ka ianakcha̱wa̱ kuna ka̱nilbi wa ye, ata Säkeklä kablele ji ma̱k je kukäk däli ukä ye ji biketse etkabä oloi ja̱mi, ji katable oloi ja̱mi jewa mabläk. 	 forat I ikke skal bli trege, men efterfølge dem som ved tro og tålmod arver løftene.


Ijewa ktä jè̱r mar dä jishtä sa yaka tjabawa̱k käi. Jewa sha̱ rä Himeneo irä Fileto irä. 	 og deres ord vil ete om sig som dødt kjøtt. Blandt disse er Hymeneus og Filetus,


Je ki̱ka säkekewa Teófilo, ñaebä yis ia̱ issër yis kiana je ktei yuäkksa̱ ba ia̱ ñakjee, ji biköle chakale tsa̱na isäkätä skaté ma rä ibataje, 	 så har også jeg foresatt mig, efterat jeg nøie har gransket alt sammen fra først av, å nedskrive det i sammenheng for dig, gjæveste Teofilus,


Jera je kjanaklä te isu̱ani ra, ibanaka̱ni ishäk jeska tso̱ wa ia̱: —Jí rä ijewa sha̱ ekla. 	 Og piken fikk se ham, og begynte igjen å si til dem som stod der: Dette er en av dem.


Je te ije̱r ku̱a ra, imineju̱mi María ju ska. Je rä Juan kinak Marcos ni je a̱mi. Jeska chu̱li̱i̱ tapale tso̱ ka̱kiäk. 	 Da han nu hadde sanset sig, gikk han bort til det hus som eides av Maria, mor til Johannes som kaltes med tilnavn Markus; der var mange samlet og holdt bønn.


Iwa rä Josué ku̱ je̱räklä mo̱pa ijewa ia̱ ra, je ukä ska ka Säkeklä wa̱ día saka yineni. 	 For hadde Josva ført dem til hvile, da hadde han ikke derefter talt om en annen dag.


Jeska kjanaklä wa irä, Templo kjänanak wa irä, jewa wa̱ yökö wäkar katke ka̱ tse̱li ta̱i ki̱ka, jeska ijewa tapar tso̱ klä ki̱ bának. Je ra Pedro bár kalduña ijewa ra. 	 Men tjenerne og drengene hadde gjort op en kull-ild, fordi det var koldt, og de stod og varmet sig; men også Peter stod der med dem og varmet sig.


Ka ba te säkekewa shtä uñe kuna täkili wà, ata iparuö tsa̱na, jishtä sa ká wa ia̱ ji she käi, ñaebä dulaklei wa ia̱ ji shö jishtä sä el wa ia̱ ji she käi. 	 Tal ikke hårdt til en gammel mann, men forman ham som en far, unge menn som brødre,


Jewa ne rä ka yakei tele kuna alaklä wa ra rä, jewa rä ka se̱le kuna ki̱ka. Jewa ne rä shkäk Oveja Yaba ra mai idami käi rä. Jewa ne rä to̱leksa̱ ditsä sha̱na ji tsa̱ säkätä ye, Säkeklä ia̱, Oveja yaba ia̱ rä. 	 Disse er de som ikke har gjort sig urene med kvinner; for de er som jomfruer. Disse er de som følger Lammet hvor det går. Disse er kjøpt fra menneskene til en førstegrøde for Gud og Lammet,


Bas ia̱ ra, ¿yis te jekäi isha rä ditsä je̱rikä ja̱mi ebä na? Ata ¿Ka̱wei wa̱ ka iyile jekäi ñaebä na? 	 Taler jeg dette bare på menneskelig vis, eller sier ikke også loven dette?


Iwa rä Säkeklä ia̱ ra, sá rä Cristo jalar ja̱ma̱a̱ käi, sa̱ tsa̱tkenakksa̱ wa sha̱na irä, sä weikanakcha̱wa̱ wa sha̱na irä. 	 For vi er en Kristi vellukt for Gud, blandt dem som blir frelst, og blandt dem som går fortapt,


Yis wa̱ oveja saka tso̱, ka je rä jí oveja kjätkele tso̱ wa kuna. Yis kiana ijewa jäkté ñaebä. Jewa te yis ktä ssëmi. Jekäi oveja biköle dämiwa̱ eyaka yebä, kjänanak ta eklabä. 	 Jeg har også andre får, som ikke hører til denne sti; også dem skal jeg føre frem, og de skal høre min røst, og det skal bli én hjord, én hyrde.


“Ñekja, bas ku̱ je ji pake däli tkäk ja̱mi je ssö. 	 Så hør da I lignelsen om såmannen:


Jekäi yis te ishe bas ia̱, je su̱ta ji yakei wakbläk ekla je̱k manewa̱ksa̱ ra, jera ka̱jöir ska wa ssërmi a̱naawa̱ si̱ ije ki̱ka, isaka wämo wa noventa y nueve ki̱ je̱k manewe̱ksa̱ ka sher kuna jewa tsa̱ta. 	 Jeg sier eder: Således skal det være glede i himmelen over én synder som omvender sig, mere enn over ni og nitti rettferdige som ikke trenger til omvendelse.


je̱r ssële bäi ka nui ta, je rä bas shäk yakei wa te bas ki̱yueke̱ bas se̱rke̱ bäi Cristo ja̱mi ki̱ka, jewa äinacha̱kläwa̱. 	 idet I har en god samvittighet, forat de som laster eders gode ferd i Kristus, må bli til skamme i det som de baktaler eder for som ugjerningsmenn.


Ata je Elimas (je kie wà rä ka̱ chakäk ni) je te ijewa wätkewa̱ ka je ka̱ wäkiri wa̱ Jesús biketsäklä kuna. 	 Men Elymas, trollmannen for således uttydes hans navn stod dem imot og søkte å vende landshøvdingen bort fra troen.


Jira sa̱ tso̱ wa rä yakeila ebä, manenak wa ebä, jewa te ji kieke̱ ijuenaklä ye. Ata ka jewa ia̱ ji a̱ni kjayinak ijuenaklä ye, ata Jonás käi ebä ijuenaklä kjayirmi.” Jera ite ijewa jawa̱ta̱na, mineju̱mi. 	 En ond og utro slekt krever tegn, og tegn skal ikke gis den, uten Jonas' tegn. Og han forlot dem og gikk bort.


Ocho día deka̱ ra ike̱i dewa̱ je yaba matsu kjuä tiäklä, jekäi ije kinawa̱ Jesús ni, jishtä ángel wa̱ iyileta̱na ia̱mi ka bitäwa̱ba iki̱ka ra käi. 	 Og da åtte dager var til ende, og han skulde omskjæres, blev han kalt Jesus, det navn som engelen hadde nevnt før han blev undfanget i mors liv.


ba wakei je̱k tsa̱tköksa̱, je̱k wäyö ja̱wo̱té cruz ja̱mi. 	 frels dig selv og stig ned av korset!


¿Ka irä ijewa ne te ale bas kile kie baa ja̱mi je sheke̱ kte yakei wà rä na? 	 Er det ikke de som spotter det gode navn I er nevnt med?


Jewa kiawa̱ Jasón te. Jewa biköle te ji we̱ke̱ César ka̱wei me̱le ukä ja̱mi. Jewa te ishe sa̱ tsa̱ku̱i kju̱awa tso̱, je rä Jesús ni. 	 og Jason har tatt imot dem; og alle disse gjør stikk imot keiserens bud og sier at en annen, en som heter Jesus, er konge.


Ijewa si̱we̱i ña̱la rä sa̱ nu̱l bläklä kjäyelecha̱ käi. Ijewa kjäktä wà ite sä wäyueke̱. Ijewa kjäbata ska rä tkäbe kablali ne tso̱. 	 Deres strupe er en åpnet grav; med sine tunger gjorde de svik, ormegift er under deres leber.


Ka̱raa yis shkele ka̱mii, diklä ta̱i na, jakbläk wa däläna sha̱na, yis ditsei wä däläna sha̱na, ka Judío kuna wa däläna sha̱na, jukläyäkä ska däläna sha̱na, ka̱ wakei ebä ska däläna sha̱na, däyë ki̱ däläna sha̱na, säwäyuäk sä el wa ye däläna sha̱na, 	 Ofte har jeg vært på reiser, i farer i elver, i farer blandt røvere, i farer fra mitt folk, i farer fra hedninger, i farer i by, i farer i ørken, i farer på hav, i farer blandt falske brødre,


jí sa te ji baa ki̱ssënak, saje wa Kekläí kibiwa̱ si̱ Sa̱tsa̱tkäkksa̱ Jesucristo juermi oloi ta ta̱i je ki̱ssëke̱ dälei ja̱mi. 	 mens vi venter på det salige håp og åpenbarelsen av den store Guds og vår frelser Jesu Kristi herlighet,


Je ne ki̱ka yis shkakleju̱ pjoo kte baa bata shäk bas tso̱ Roma ska wa ia̱ ñaebä. 	 således er jeg for min del villig til å forkynne evangeliet også for eder i Rom.


“Oveja elkjebä wa, ke bas suana. Ka irä jiye kuna ta, bas Ká je̱r ssëna bas ia̱ igobierno ma̱ksa̱ bas wa̱ ju̱ñenak ki̱ka. 	 Frykt ikke, du lille hjord! for det har behaget eders Fader å gi eder riket.


Jeska sá te ko̱no saka ku̱a je kjäke̱ju̱ rä Fenicia wà. Je ki̱ka sá ñajiaka̱ bitejuluté. 	 Der fant vi et skib som skulde fare rett over til Fønikia; vi gikk da ombord på det og seilte avsted.


Jera ijewa te isha ñaia̱: —Ije ka̱pakä rami sa ra ña̱la wà ra, ñakäi ite sa̱ je̱r ku̱e rami kte yöle wa ra, ¿ka irä sa̱ je̱r ska issër balii wäkaleka̱ käi na? 	 Og de sa til hverandre: Brente ikke vårt hjerte i oss da han talte til oss på veien og oplot skriftene for oss?


ñak kicha tkelewa̱ därërë, ki̱yöleka̱ ije ja̱mi, chatkelewa̱ ji biketsäk etkabä, jishtä bas pautäle käi, ñakäi wekte shäk iia̱ bäi si̱. 	 så I er rotfestet og blir opbygget i ham og faste i troen, således som I har lært, rike på den med takksigelse.


Jera Andrés te Simón kia tsa̱mi Jesús wäki̱. Je su̱a Jesús te ra, jera ite isha iia̱: —Ba rä Simón, Jonás yaba, ata ba kirmi rä Cefas ni. (Je kte wà rä Pedro). 	 han finner først sin bror Simon, og sier til ham: Vi har funnet Messias, det er utlagt: Kristus.


Sá rä weikale ji biköle ska, ata ka medele ta; je̱r iale, ata ka ji biketsale ta, 	 idet vi alltid er i trengsel, men ikke kuet, tvilende, men ikke mistvilende,


Ata moska te isha: —Ikuna ije rä kololewa̱ be wa̱ ra, jera ka ije ia̱ uta̱nak jekäi. ¿Maikäi be ia̱ ka wäbala wajuenak kuna bäirni na? 	 Andre sa: Dette er ikke besatt manns tale; kan vel en ond ånd åpne blindes øine?


Ñerä jeska ikajali bala na ra, María ke̱i dewa̱ iyaba su̱aklä. 	 Men det skjedde mens de var der, da kom tiden da hun skulde føde.


Jekäi María demi Jesús kaldu ska te isu̱a ra, ije̱k ja̱wa̱mi plaa wakte iklä säkätä ja̱mi te isha iia̱: —Säkekewa, ikuna ba katkepa jiska ra, ka yis jäke dunewa̱. 	 Da nu Maria kom dit hvor Jesus var, og så ham, falt hun ned for hans føtter og sa til ham: Herre! hadde du vært her, da var min bror ikke død.


Jekäi bas ñakiöwa̱ jishtä Cristo te bas kiawa̱ käi, Säkeklä oloi kanakläka̱. 	 Derfor ta eder av hverandre, likesom og Kristus tok sig av eder til Guds ære!


Jekäi yis el wa, bas ssëno a̱naa Säkekewa ja̱mi. Yie iyueni bas ia̱ jiräni yis wa̱ iyöle kja käi, je rä ka yis ia̱ därërë kuna, je rä bas wetsäkläksa̱. 	 For øvrig, mine brødre, gled eder i Herren! Å skrive det samme til eder er ikke mig til byrde, men eder til styrkelse.


bas wa̱ ju̱ñenak wa ka weikäk täkili wà kuna, ata se̱nak bäi je oveja wa wa̱ mablenak. 	 heller ikke som de som vil herske over sine menigheter, men således at I blir mønster for hjorden;


Jera ite isha ijewa ia̱: —Bas ne ku̱ ijewa chewo̱ rä. Jera ijewa te ikúka: —Ñera ka sá ji ta, ata pan cinco irä nima botäbä irä je ebä. Ata bä rä sá ma ñanak tju̱ak jí ditsä wa biköle chewa̱klä. 	 Han sa da til dem: Gi I dem å ete! Men de sa: Vi har ikke mere enn fem brød og to fisker, medmindre vi skulde gå bort og kjøpe mat til alt dette folk.


Jekjepa Jesús wa̱ dulanak wa ñasikawa̱ iwä ja̱mi te ichaka iia̱ iwakwa ebä: —¿Jiye ka sá ia̱ je kjäierksa̱ rä na? 	 Da gikk disiplene til Jesus i enrum og sa: Hvorfor kunde ikke vi drive den ut?


Jekäi je jukläyäkä ska Samaria wa chu̱li̱i̱ te Jesús biketsa je alaklä te ji paka ijewa ia̱ ki̱ka. Ije te iktei sha rä jikäi: “Ji biköle wakblele yis wa̱ je shani ite yis ia̱.” 	 Men mange av samaritanene fra den by trodde på ham for kvinnens ords skyld, da hun vidnet: Han har sagt mig alt jeg har gjort.


Sa̱ wa̱ iju̱ñer Säkeklä wa̱ ji yakei wakbläk wa ka ktä ssënak, ata yi rä Säkeklä oloitsäk ñakäi ji wa̱k jishtä iki̱ ishena käi, je ne ktä ssë ite rä. 	 Vi vet at Gud hører ikke syndere, men den som er gudfryktig og gjør hans vilje, ham hører han.


Ata bas ki̱ aceite rä tkeleka̱ ije wa̱, je dami ji̱a bas ja̱mi, jekäi ka bas ki̱ yi a̱ni sher kuna bas paktäk. Ata je ji tkeleka̱ ebä te bas pakte ji biköle wà, ñakäi je rä iyina si̱, ka je rä ka̱yue kuna; jekäi bas se̱no ije ja̱mi balewa̱, jini ite bas pakta käi. 	 Og I - den salvelse som I fikk av ham, den blir i eder, og I trenger ikke til at nogen skal lære eder; men som hans salvelse lærer eder alt, så er det og sannhet og ikke løgn; og bli i ham, således som den lærte eder!


Ke ba suanak ba te ji shka̱l ssë mar kja yika. ¡Issö! Be tsa̱ku̱i te bas sha̱ manele wätieche̱miwa̱ sä jiäklä ska, bas mablä su̱aklä. Jekäi bas weikarmi diez día, ata bas chatköwa̱ sä duawa̱ kje, jera yie se̱ne kseka me̱mi ba ia̱ corona ye. 	 Frykt ikke for det du skal lide! Se, djevelen skal kaste nogen av eder i fengsel, forat I skal prøves, og I skal ha trengsel i ti dager. Vær tro inntil døden, så vil jeg gi dig livsens krone!


Ñerä saduceo wa demijulu iwäki̱. Jewa te ishe rä ka sä rä shki̱nakka̱ni kuna; jewa te ichaka iia̱ te isha: 	 Og det kom nogen sadduseere til ham, de som sier at det ikke er nogen opstandelse, og de spurte ham og sa:


Jera ite isha ije ia̱: —Ma je̱köka̱, ma cho̱ ne. Ba te ji biketsa etkabä wà ba tsa̱tkenaksa̱. 	 Og han sa til ham: Stå op og gå bort! din tro har frelst dig.


Ka̱ tsa̱ku̱i Herodes te je ssa ra, ije̱r ianawa̱. Jerusalén wa biköle je̱r ianacha̱wa̱ña ije ra. 	 Men da kong Herodes hørte det, blev han forferdet, og hele Jerusalem med ham.


Jera isha̱ ñajaklaka̱, je te ikjatia ka̱yue wà te isha: 	 Da stod nogen op og vidnet falsk mot ham og sa:


Jera yis je̱k manewa̱ yi ktäke̱ yis da rä je su̱ak. Ñerä yis je̱k manewa̱ ra, yis te tsi̱ni duäkläka̱ yöle oro wà su̱a siete. 	 Og jeg vendte mig om for å se røsten som talte med mig, og da jeg vendte mig, så jeg syv lysestaker av gull,


Mikle bite rä jira kje ka yi wa̱ issële sa̱ ko̱le ka wä wajuenak kuna je wä wajuewa̱ yi te. 	 Så lenge verden har stått, er det uhørt at nogen har åpnet øinene på en blindfødt;


Ata ditsä yakeila irä sä wäyuäk wa irä te jile wakblemika̱ ki̱ta ki̱ta. Ijewa te sä wäyuemi irä iwäyörmi irä. 	 Men onde mennesker og slike som kverver synet på folk, går frem til det verre; de fører vill og farer vill.


Jekjepa ije̱r na ka̱ dewa̱ni. Jekäi ite isha: ‘¡Yis ká ju ska shka̱bläk wa chu̱li̱i̱ wa wa̱ ñanak tso̱ ukä ta bakleksa̱ kje, ata jiska yis kterawa̱ bäli te! 	 Men da kom han til sig selv og sa: Hvor mange leiefolk hos min far har fullt op av brød, men jeg setter livet til her av sult!


Jera ijewa te ikúka: —Säkekewa ne ki̱ isherke̱ rä. 	 De sa: Herren har bruk for den.


Ata ñapaktäklä jui kie “Sä Deleksa̱ Kjermita wa” jeska tapanak wa sha̱ manele dar Cirene ska wa, Alejandría ska wa, ñakäi isaka dar Cilicia ska wa, Asia ska wa, jewa banaka̱ kju̱atkäk Esteban ra. 	 Da stod nogen frem av den synagoge som kalles de frigittes og kyreneernes og aleksandrinernes, og av dem fra Kilikia og Asia, og de innlot sig i ordskifte med Stefanus,


Jera chu̱li̱i̱wa̱ dami ije itä ki̱. Ka irä jiye kuna ta, ijewa te isu̱a ra Jesús te duë ta wa bäiwe̱ raka̱ ijuenaklä ye. 	 og meget folk fulgte ham, fordi de så de tegn han gjorde på de syke.


Pablo Cristo Jesús ktei bata shäk, Säkeklä saje wa tsa̱tkäkksa̱ irä Cristo Jesús sa̱ wa̱ biketsanak irä je wa̱ ipakale jekäi iwa̱k ki̱ka, 	 Paulus, Kristi Jesu apostel efter befaling av Gud, vår frelser, og Kristus Jesus, vårt håp


Itiäk wa to̱rte̱ kja. Jekäi ijewa te iwä se̱nak jekjeye shtä tapawe̱ kate. Je rä itkäk irä itiäk irä jewa ssënaklä a̱naa ñara. 	 Den som høster, får lønn og samler frukt til evig liv, forat både den som sår og den som høster, kan glede sig sammen;


Jesús te je sha e̱ná ra, jera iwä kaka̱ ka̱jöir te isha: “Papá, ike̱i dewa̱ e̱ná. Ba ku̱ ba yaba oloi köka̱, je ba yaba wa̱ ba oloi käkläka̱. 	 Dette talte Jesus, og han løftet sine øine mot himmelen og sa: Fader! timen er kommet; herliggjør din Sønn, forat din Sønn kan herliggjøre dig,


Jeiräta tene shkiri ta wa wakwa si̱ ne te ka ka̱wei dälätse kuna, ata ijewa ki̱ bas shena tene shkiri wa̱k rä iñassäklä bas yaka wà. 	 For ikke engang de som lar sig omskjære, holder selv loven; men de vil at I skal la eder omskjære, forat de kan rose sig av eders kjød.


Jekäi ikuna yis te be kjäieksa̱ Beelzebú oloi ja̱mi ra, jera ¿yi oloi ja̱mi bas ktä ssäk wa cha kjäiäksa̱ rä na? Ñera je wà tsu ijewa te bas kjashewa̱. 	 Og driver jeg de onde ånder ut ved Be'elsebul, ved hvem er det da eders barn driver dem ut? Derfor skal de være eders dommere.


Jera iwa̱ dulanak wa biköle te ijawa̱ta̱na, julunami iyika. 	 Da forlot de ham alle sammen og flydde.


“Ikuna bas sha̱ manele wa̱ oveja tso̱ cien, je sha̱ etaba shenawa̱ ra, ¿ka iwa̱ noventa y nueve tulunakta̱na tala ki̱ iminaklä je shenawa̱ itäki̱ iko̱nani kje na? 	 Hvilket menneske iblandt eder som har hundre får og mister ett av dem, forlater ikke de ni og nitti i ørkenen og går efter det han har mistet, til han finner det?


Jera ñatululewa̱ yäkäk wa sha̱ ekla te je ssa ra, ite isha Jesús ia̱: —¡Bäije yäkäk Säkeklä gobierno ska wa rä! 	 Da en av dem som satt med til bords, hørte dette, sa han til ham: Salig er den som får sitte til bords i Guds rike.


Ñerä ka̱ tsa̱ku̱i je̱r ianawa̱, ata ikabla etkabä kju̱ei, ñakäi ñatululewa̱ yäkäk ira wa kju̱ei, ite ika̱wei ma je me̱naklä iia̱. 	 Og kongen blev ille til mote, men for sine eders og for gjestenes skyld bød han at det skulde gis henne,


Jekäi ji wakja̱neiwa̱k wa kiana iwawa̱k bulee ekla ekla. 	 For øvrig kreves det av husholdere at de må finnes tro.


Kökö bularmi etka täkiiwa̱ si̱ ra, ije te iángel wa patkemi, jewa te iwa̱ kolole wa tapawe̱miwa̱ etka yebä si̱wa̱ ju̱nak cuatro, jöi wà dia wà a̱mi wà jí wà skaté, ka̱jöir wätkerke̱wa̱ ska ma rä iwätkerke̱wa̱ etkä ska kje. 	 Og han skal sende ut sine engler med basunens veldige røst, og de skal samle hans utvalgte fra de fire verdenshjørner, fra himmelbryn til himmelbryn.


Je ke̱i ska ra kte kukäk wa wanaka̱ ta̱i. Jera Judío wa ktäk Griego wa ktä wà, jewa te ktäk Hebreo wa ktä wà wa dälänetsa, je rä buliri buliri jile waderke̱ ra, ktäk Griego wa ktä wà sha̱ alaklä wa chichö wa ka der kuna ñakjee kju̱ei. 	 I disse dager da disiplenes tall øket, gav de gresktalende jøder sig til å knurre mot hebreerne over at deres enker blev satt til side ved den daglige utdeling.


Ata ji bata shäk, je ktäke̱ rä ditsä ra ijewa ki̱wäjienaklä, issënaklä chatkäkwa̱, ñakäi ije̱r pablenaklä. 	 den derimot som taler profetisk, taler for mennesker til opbyggelse og formaning og trøst.


Yis de rä yis Ká kie ja̱mi, ata ka bas wa̱ yis kinewa̱, ata yilé me bitäk iwakei kie ja̱mi ra, jera je kiemiwa̱ bas te. 	 Jeg er kommet i min Faders navn, og I tar ikke imot mig; kommer en annen i sitt eget navn, ham tar I imot.


Ka je rä isu̱anawa̱ ebä kuna, ata ñakäi je rä ite iki̱ssëte tsu Pablo te inaklä me̱ iia̱, iwa̱ iyäkläksa̱ni. Je ki̱ka ite ikieke̱ ka̱raa iktäklä ñara. 	 Han håpet også på at han skulde få penger av Paulus; derfor sendte han også oftere bud efter ham og talte med ham.


Ka irä maikäi kuna ta, bewak pi rä minakwa̱tse̱ chui tsa̱ku̱i wa̱, ija̱r dälätsalewa̱ e̱e̱na si̱ ska sa̱ nui ki̱ka, ata iyaka rä dälänakwa̱ ijewa ju ji̱atkele tso̱ ektaka. 	 for de dyr hvis blod bæres inn i helligdommen ved ypperstepresten til å sone for synd, deres kropper brennes op utenfor leiren;


El wa, ka je rä yis te ibiketse je kukawa̱ e̱ná yie ni kuna, ata jí ebä ne we̱ke̱ yie rä, je rä ji a̱ta̱na yis itä wà je ka biketse kuna ji̱a yie, ata ji tso̱ yis wätsa̱k ne kukeke̱ yie pjoo rä, 	 Brødre! jeg tror ikke om mig selv at jeg har grepet det.


Jeiräta jí kju̱ei yie ba uñeke̱, je rä ka ba wa̱ yis shka̱ta ji̱a säkätä käi ki̱ka. 	 Men jeg har imot dig at du har forlatt din første kjærlighet.


Jera je ia̱ ite isha: ‘Kjanaklä yakei, je ba te ji sha ebä wà yis te ba wabiketsemiksa̱. Ba wa̱ iju̱ñer yis dä ditsä sälwii, je te rä ji ka blele kuna yis wa̱ ne tse̱ke̱ksa̱, ñakäi ji ka tkele kuna yis wa̱ ne wä kukeke̱. 	 Han sier til ham: Efter din egen munn dømmer jeg dig, du dårlige tjener! Du visste at jeg er en streng mann, som tar op det jeg ikke la ned, og høster det jeg ikke sådde;


“Bas se̱no je̱r ki̱i̱ je̱k ki̱, ka bas je̱r ssëwa̱klä shtirilewa̱ ji wakble ka wata di ye sha̱na käi wa̱, se̱ne diyëë käi wa̱, je̱k se̱newa̱klä te sa̱ je̱r ia̱we̱ käi wa̱, ka je día däklä wa̱ bas ki̱ plaa jishtä ji kuke ja̱ma te käi. 	 Men vokt eder at ikke eders hjerte nogen tid tynges av rus og svir og timelige bekymringer, så hin dag kommer uventet over eder som en snare!


Bas wa̱ ji tso̱ watju̱o, je säkei kaku mo ka jita wa ia̱. Bas ku̱ inaklä bläklä jui ka kënak kuna shtä yuö bas wakwa ia̱. Je ne rä ji säkei ta ka e̱nak kuna ka̱jöir ska rä, mai jakbläk ka däkwa̱, mai ji wak wa̱ ka iweikanakwa̱ kuna ska. 	 Selg det I eier, og gi almisse! Gjør eder punger som ikke eldes, en skatt som ikke forgår, i himmelen, der hvor tyve-hånd ikke når, og møll ikke tærer!


Ata je ángel te isha ijewa ia̱: “Ke bas suana, ata ¡issö! Yis wa̱ kte baa shkä bata yinak bas ia̱ sä ssëwa̱k a̱naa; je rä ditsä biköle ia̱. 	 Og engelen sa til dem: Forferdes ikke! for se, jeg forkynner eder en stor glede, som skal vederfares alt folket!


Yis wa̱ sa pakale ji katabläk je wawá̱ ba te. Je ki̱ka sa̱ mablenaklä horaí dewa̱ ra, yis te ba blemi je yika. Je rä däkwa̱ ji̱a ka̱biköle ska se̱nak ishäkä ki̱ka wa mabläk. 	 Fordi du har tatt vare på mitt ord om tålmodighet, vil jeg og fri dig ut fra den prøvelsens stund som skal komme over hele jorderike, for å prøve dem som bor på jorden.


Jera ¿je bol wa mane te iwá̱ iká ki̱ ishena käi rä na?” Jera ijewa te isha: —Ikibi te. Jera Jesús te isha ijewa ia̱: —Kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, inaklä bäkäk wa irä, alaklä wa pato̱nak shtä wa irä, ñapatkäte kja bas wätsa̱k Säkeklä gobiernoí ja̱mi. 	 Hvem av de to gjorde nu farens vilje? De sier: Den første. Jesus sier til dem: Sannelig sier jeg eder at toldere og skjøger kommer før inn i Guds rike enn I.


Jekäi sa̱ je̱r ki̱we̱ ji yakei te je shka̱l ssa ije wakei te, je ki̱ka ije rä täki ta sa̱ je̱r ki̱we̱ke̱ ji yakei te jewa tsa̱tkäk. 	 For derved at han selv har lidt og har vært fristet, kan han komme dem til hjelp som blir fristet.


¿Ijewa rä Hebreo wa na? Ñera yis ñaebä. ¿Ijewa rä Israel wa na? Ñera yis ñaebä. ¿Ijewa rä Abraham batala na? Ñera yis ñaebä. 	 Er de hebreere? Jeg og. Er de israelitter? Jeg og. Er de Abrahams ætt? Jeg og.


Ka irä jiye kuna ta, yis ia̱ ka̱ deksa̱ ta̱i yis wao̱naklä. Ata ditsä chu̱li̱i̱ ñapatka yis na̱me̱i ye. 	 for en stor og virksom dør er oplatt for mig, og det er mange motstandere.


Ata Jesús biketsäk ka Judío kuna wa, jewa ia̱ sa̱ wa̱ äyë yöle rä jini sa̱ wa̱ ibiketsaleksa̱ käi. Je rä ijewa ñabutsä tuläklämi ji rä me̱leka̱ jile kekläí me̱i wäja̱mi irä, jile pi irä, jile kuli sikleka̱ irä, ka̱wakblewe̱ irä je yika. 	 Men om de hedninger som har tatt ved troen, har vi sendt brev og vedtatt at de ikke skal holde noget sådant, men bare vokte sig for avgudsoffer og blod og det som er kvalt, og hor.


Ñakäi imineju̱ ni las nueve käi. Je te isaka su̱a kje ikajali sa tapanaklä däli watju̱ak shtä ska. 	 Og han gikk ut ved den tredje time og så andre stå ledige på torvet,


Jekäi pañuelo käi, paiklä jienak ietkä ki̱ka käi, yitäle Pablo yaka ja̱mi je mike̱ duë ta wa ia̱, jera ijewa jeke̱wa̱ta̱na duë te, ñakäi wikblu yakeila mike̱ksa̱julu ijewa yika. 	 så at de endog tok svededuker eller forklær som han hadde hatt på sig, og bar til de syke, og sykdommene vek fra dem, og de onde ånder fór ut av dem.


Jera Jesús te ikúka: —Ka̱ oloi ñirmi ji̱a elkje bas sha̱na. Jekäi ka̱ oloi tso̱ ji̱a ra, bas shkä ebä, ka ka̱tuil wa̱ bas kukäkläwa̱ kuna. Ata yi shkäke̱ ka̱tuil na ra, ka iwa̱ iju̱ñer maka imar dä. 	 Jesus sa da til dem: Ennu en kort stund er lyset iblandt eder; vandre den stund I har lyset, forat ikke mørket skal komme over eder; den som vandrer i mørket, vet ikke hvor han går hen.


Elisabet ke̱i dewa̱ iyaba ko̱naklä ra, je ku̱a ite jäiyi. 	 Men for Elisabet kom tiden da hun skulde føde, og hun fødte en sønn,


Ñakäi ka̱jöir ska ka̱li̱ kole wäta ta̱i ta̱i jolona ditsä ki̱ka, kala ta un talento käi. Je sa tuawa̱kläwa̱ ka̱li̱ kole wà kju̱ei ditsä te Säkeklä sha yakei. Ka irä jiye kuna ta, je sä tuawa̱klä rä e̱e̱na si̱ ki̱ka. 	 Og et svært hagl, som en hundre pund, falt ned fra himmelen på menneskene, og menneskene spottet Gud for haglets plage; for plagen av det var meget stor.


Ata ba te jile kaku me̱ke̱ ra, je wo̱ blelewa̱, ba jula wämo te jile wá̱ ka ju̱ñele kuna ba jula shule wa̱ käi; 	 Men når du gir almisse, da la ikke din venstre hånd vite hvad din høire gjør,


Jera je wä wajuele te ijewa kúka: —¿Je rä maikäi na? Ije te yis wäbala wajuewa̱, ata ka bas wa̱ iju̱ñer maka idatse̱ rä. 	 Mannen svarte dem: Dette er da underlig at ikke I vet hvor han er fra, og han har dog åpnet mine øine.


Bas te yilé jeke̱wa̱ bitaba jile ki̱ka ra, jera ñaebä yie je jeke̱wa̱ bitaba. Yi jawa̱ yis te bitaba, ikuna yis te yile jawa̱ bitaba irä ra, je wá̱ yis te rä bas kju̱ei Cristo wäkata ska. 	 Men den som I tilgir noget, ham tilgir og jeg; for det jeg har tilgitt - om jeg har hatt noget å tilgi - det har jeg gjort for eders skyld, for Kristi åsyn, forat vi ikke skal dåres av Satan;


Jekäi je ángel te isha iia̱: —María, ke ba suana. Ka irä jiye kuna ta, Säkeklä je̱r ssëna bäi ba ra ki̱ka. 	 Og engelen sa til henne: Frykt ikke, Maria! for du har funnet nåde hos Gud;


Jewa rä María Magdala wa irä, Juana irä, María Jacobo a̱mi irä, isaka tso̱ña ijewa ra irä; jewa ne te ji o̱na bata sha Jesús ktei bata shäk wa ia̱ rä. 	 Det var Maria Magdalena og Johanna og Maria, Jakobs mor, og de andre kvinner med dem. De sa dette til apostlene,


Ata ije si̱wa̱tiawa̱, wa̱ ka ikúkane a̱ni. Jera chui wa tsa̱ku̱i te ichakani etäbä kicha te isha iia̱: —¿Ba ne rä Säbäkäkksa̱, ale Kjeiyinak Baa je yaba rä na? 	 Men han tidde og svarte intet. Atter spurte ypperstepresten ham og sa til ham: Er du Messias, den Velsignedes Sønn?


Jekäi ra ka irä yis wakei si̱ te je we̱ kuna, ata ji yakei tso̱ yis ja̱rka je ne te je we̱ke̱ rä. 	 men nu er det ikke mere jeg som gjør det, men synden, som bor i mig.


Jekäi ite ijewa jawa̱ta̱na, biteksa̱ju̱ni je jukläyäkä ska deni Betania ka, jeska ikapawa̱. 	 Og han forlot dem og gikk utenfor byen til Betania, og var der natten over.


Jekäi ije te ji biketsa etkabä ka shtirilewa̱ ta. Jeiräta ije je̱r ku̱a ite ra iyaka rä dulewa̱ käi, ije rä cien año käi ki̱ka, ñakäi ise̱naklä Sara rä wakjuä dulewa̱ kja käi ki̱ka. 	 og uten å bli svak i troen så han på sitt eget legeme, som var utlevd, han var næsten hundre år gammel, og på Saras utdødde morsliv;


“Ata jikäi yis ia̱ io̱na rä. Ka̱ moki̱ käi yis tkenawa̱ kja Damasco ska alemana ra, jera plaa ka̱jöir ska ka̱ wäñinaté olowa̱ si̱ yis pája̱mi shkiritkeksa̱. 	 Men det skjedde da jeg var på veien og kom nær til Damaskus, da strålte ved middags-tider et sterkt lys fra himmelen med ett omkring mig,


—Wikblu Sikina deksa̱ ijewa ia̱ jishtä sajewa ia̱ irä deleksa̱ käi. Jera ¿yi je te ishe ka ka̱ kuna ijewa ia̱ iwäukewa̱klä na? 	 Da svarte Peter: Mon nogen kan nekte dem vannet, så de ikke skulde bli døpt, de som har fått den Hellige Ånd likesom vi?


Jera ángel jula na ji jalanak ja̱ma̱a̱ shka̱le̱i buka̱naka̱, sä sikii wa ka̱kiäke̱ ra ñara Säkeklä wäna. 	 Og røken av røkelsen steg fra engelens hånd op for Gud med de helliges bønner.


Ibuka̱na e̱ná ra ijewa te iktemiwa̱. Ata tres día ra ishki̱rmika̱ni.’ 	 og de skal hudstryke ham og slå ham ihjel, og på den tredje dag skal han opstå.


Sa̱ wa̱ ijuñer sa kiana Säkekewa dälätsäk. Je ki̱ka sá te ditsä je̱r ku̱eke̱. Jekäi Säkeklä wa̱ jishtä sá rä je ju̱ñer, jekäi yis ia̱ issër jishtä sá rä me ssërpa bas je̱r ska ñaebä. 	 Da vi altså kjenner frykten for Herren, søker vi å vinne mennesker, men for Gud er vi åpenbare; jeg håper og å være åpenbar for eders samvittigheter.


Jera ikibi kju̱atkawa̱, ka miwa̱ ju na. Je ki̱ka iká deksa̱ju̱ iwäki̱ka je te ikia pjoo minakwa̱ ju naka. 	 Da blev han vred og vilde ikke gå inn. Hans far gikk da ut og talte vennlig til ham;


Jekäi ijewa ekla kie Cleofas ni te ikúka te isha iia̱: —¿Ka̱ etkä wa déle Jerusalén ska wa sha̱na, ba ebä ne wa̱ ji o̱na jeska jí bala na ka ju̱ñer dä na? 	 Men en av dem, som hette Kleopas, tok til orde og sa til ham: Er du alene fremmed i Jerusalem og vet ikke det som er skjedd der i disse dager?


Je chu̱li̱i̱ wa su̱a ite ra, imineju̱ ka̱ kichei ki̱. Jeska ije̱tkawa̱, jera iwa̱ dulanak wa ñasikawa̱ iwäja̱mi. 	 Og da han så folket, gikk han op fjellet, og da han hadde satt sig, kom hans disipler til ham.


Jekäi ite sa̱ emana wa irä, bakleka̱ wa irä, blu wa irä, ka jita wa irä, ka kololewa̱ kuna wa irä, kololewa̱ kjanaklä ye wa irä, jewa biköle ia̱ ite ka̱wei ma, ininaklä ijula wämo ki̱ iräle iwätsa̱ ki̱ iräle. 	 Og det gjør at der blir gitt alle, små og store, rike og fattige, frie og træler, et merke i deres høire hånd eller på deres panne,


Ijewa ssërke̱ däkwa̱ ka̱wei wà sä yuäk wa ye. Ata ji pakeke̱ ijewa te, ji wapakteke̱ ijewa te kte si̱ käi, ka je wa̱ iwakwa je̱r ko̱ne a̱ni. 	 idet de vil være lovlærere, enda de hverken skjønner det som de sier, eller de ting som de så selvsikkert taler om.


¿Bikökje sá te ma su̱a ka̱ etkä wa käi je kiawa̱ sá te rä na, ju̱li̱shye je pajiewa̱ sá te rä na? 	 Når så vi dig fremmed og tok imot dig, eller naken og klædde dig?


Jera Jesús te ichaka iia̱: —¿Ji shena ba ki̱ yis wa̱ o̱nak ba ia̱ rä na? Jera je ka wä wajuenak kuna te isha iia̱: —Rabí, yis me wä wajuerpa. 	 Og Jesus tok til orde og sa til ham: Hvad vil du jeg skal gjøre for dig? Den blinde sa til ham: Rabbuni! at jeg må få mitt syn igjen!


Ka irä jiye kuna ta, yi a̱ni rä ka iwakei yaka dokoitsäk kuna, ata je chewe̱ ite je pasu̱e ite. Je su̱ta Cristo te iwe̱ke̱ tapanak wa ia̱ rä, 	 ingen har jo nogensinne hatet sitt eget kjød, men han før og varmer det, likesom Kristus gjør med menigheten;


Jekäi je Jesús shki̱wa̱ka̱ni Säkeklä te. Sá biköle rä je su̱ak wa. 	 Denne Jesus opreiste Gud, som vi alle er vidner om.


“Mika̱ bas te ipalei ssa ñabukanate iräle, ñabukana mar iräle, jera ke bas je̱r ianak. Ikiana o̱nak rä jekäi, jeiräta ka sa̱ ke̱i e̱rwa̱ba. 	 Men når I hører krig og rykter om krig, da la eder ikke skremme! for det må så skje, men enden er ikke enda.


Jekäi sá ia̱ ishö, maikäi ba ia̱ ra irä: ¿Ka̱ tso̱ inaklä ma̱klä César ia̱ na, ata kai? 	 Si oss da: Hvad tykkes dig? er det tillatt å gi keiseren skatt, eller ikke?


—¿Bas te je su̱a na? Ike̱i dämiwa̱ ji̱a jak etka a̱ni ka a̱ta̱naklä isaka bata ki̱ka, ka miletkäwa̱ kuna käi. 	 Dette som I ser - de dager skal komme da det ikke skal levnes sten på sten som ikke skal brytes ned.


Jera ¿jibä su̱ak bas dasta̱na rä na? ¿Ekla jile bata shäk na? Tsa̱na ra jekäi irä, ata yie ishe bas ia̱, ka ije rä jile bata shäk ebä kuna. 	 Eller hvorfor var det I gikk der ut? for å se en profet? Ja, jeg sier eder, endog mere enn en profet.


Mane ju na bas kjawa̱ käi, jera jeska ebä bas se̱r dä, jeska ebä bas miksa̱julumini rä. 	 Og i det hus I kommer inn i, der skal I bli, og fra det skal I dra videre.


Wikblu Sikina wa̱ kjayile iia̱ Säbäkäkksa̱ patkemi Säkekewa te, je su̱emi ite ka iduäwa̱ba yika. 	 og det var åpenbaret ham av den Hellige Ånd at han ikke skulde se døden før han hadde sett Herrens salvede.


Ata yis te ishe bas ia̱, ka bas se̱ne wämo fariseo wa tsa̱ta, ñayöle ka̱wei wà wa tsa̱ta ra, jera a̱ni ka bas däkwa̱ ka̱jöir gobierno ja̱mi. 	 For jeg sier eder: Dersom eders rettferdighet ikke overgår de skriftlærdes og fariseernes, kommer I ingenlunde inn i himlenes rike.


Jekäi yie Judío wa irä ka Judío kuna wa irä ia̱, je̱k manewe̱ksa̱ Säkeklä ia̱ ktei paka, saje wa säkekewaí Jesús biketse ktei paka. 	 idet jeg vidnet både for jøder og for grekere om omvendelsen til Gud og troen på vår Herre Jesus Kristus.


Jesús te je ssa ra, ite isha ijewa ia̱: —Sa̱ tso̱ bäi wa ki̱ ka sä bäiwa̱k sher kuna, ata sä duäke̱ wa ne ki̱ isherke̱ rä. 	 Men da Jesus hørte det, sa han: De friske trenger ikke til læge, men de som har ondt.


Jera ia̱mi te isha jeska kjanaklä wa ia̱: —Ji sheke̱ ije te bas ia̱ käi, iwo̱ bas ku̱. 	 Hans mor sa til tjenerne: Hvad han sier eder, det skal I gjøre.


Tapanak Antioquía ska jile bata shäk wa irä sa paktäk wa irä tso̱. Jewa sha̱ rä Bernabé irä, Simón kinak Dolona ni irä, Lucio cirene wa irä, Manaén ale kibile Herodes ka̱ bala pa̱le cuatro je eyaka tsa̱ku̱i ra ñara irä, Saulo irä. 	 I Antiokia, i menigheten der, var det profeter og lærere: Barnabas og Simeon, som kaltes Niger, og LUKius fra Kyrene og Manaen, fosterbror til fjerdingsfyrsten Herodes, og Saulus.


Jera ijewa te je bakle ka wä wajuenak kuna je tsa̱mi fariseo wa wäki̱ka. 	 Da fører de ham som hadde vært blind, frem for fariseerne.


Jekäi ikuna bas manele ki̱ je̱rike shena ji̱a ra, je ku̱ ikiö Säkeklä ji ma̱k biköle ia̱ shka̱ja̱ ka wi̱le ta kuna wakei ia̱, jera je ia̱ ime̱rmi. 	 Men dersom nogen av eder mangler visdom, da bede han Gud, han som gir alle villig og uten onde ord, og den skal gis ham.


Jekäi sä wäjienaklä rä chu̱li̱i̱, ata sa wakei yaka rä eklabä. 	 Men nu er det mange lemmer, men ett legeme.


¿Kalabe ia̱ irä me̱nak sä bäiwa̱klä kju̱awa kju̱awa na? ¿Kalabe rä ktäkka̱ kte kju̱awa wà ebä na? ¿Kalabe rä sä ktäke̱ka̱ kte kju̱awa wà wapakäk wa ebä na? 	 har vel alle nådegaver til å helbrede? taler vel alle med tunger? kan vel alle tyde dem?


¿maikäi sä kjämi shiri ikuna saje wa te jí tsa̱tkeneksa̱ baa weikawa̱ ra na? Je tsa̱tkeneksa̱ rä bata yile Säkekewa wa̱ säkätä, je ki̱shani sa̱ ia̱ issäk wa te. 	 hvorledes skal da vi undfly om vi ikke akter så stor en frelse? - den som først blev forkynt ved Herren og derefter stadfestet for oss av dem som hadde hørt ham,


Ata mika̱ Säkeklä Sa̱tsa̱tkäkksa̱ je̱r dä bäi, je wa̱ sa̱ shka̱l, kjayina sa̱ ia̱ ra, 	 men da Guds, vår frelsers godhet og kjærlighet til menneskene blev åpenbaret,


ka jí wa rä diyëë jishtä bas te ibiketsa käi kuna, ka̱ñina rä tres hora ebä ki̱ka. 	 For disse er ikke drukne, således som I mener; det er jo bare den tredje time på dagen;


Ata jira yis maju̱mi yis patkäkté wäki̱. Jeiräta bas sha̱na yi a̱ni wa̱ ka ichakane yis ia̱: ‘¿Maka ma maju̱ rä?’ 	 Men nu går jeg bort til ham som har sendt mig, og ingen av eder spør mig: Hvor går du hen?


Jekäi ijewa te ka̱kia sá ia̱ pjoo iwa̱ jile ma̱kläña sä sikii wa tsa̱tkäklä. 	 de bad oss inntrengende om å få lov til å være med i hjelpen til de hellige;


Ka irä jiye kuna ta, ale yile jekäi, ka je rä jewa ditsei wä kuna. Jewa mane a̱ni rä ka bakle jile däläwa̱klä wakja̱neiwa̱k kuna. 	 for han som dette sies om, hørte til en annen stamme, hvorav ingen har tatt vare på alteret;


Jekäi yie Säkeklä kuke yis su̱ak ye, ka yis deneni Corinto ska, je rä ka yis wa̱ bas je̱r ianewa̱kläwa̱ kuna ki̱ka. 	 Men jeg kaller Gud til vidne for min sjel at det var for å skåne eder jeg ennu ikke er kommet til Korint;


Jekäi iwa̱ ji blele tso̱ ije̱r na je juermiwa̱. Jekäi ije̱tkämiwa̱ wakte Säkeklä oloitsäk te ishemi: “Iyina si̱ Säkeklä kaldu bas sha̱na.” 	 hans hjertes skjulte tanker åpenbares, og så vil han falle på sitt ansikt og tilbede Gud, og vidne at Gud sannelig er iblandt eder.


Iwa rä iktaka̱ rä kje ka wabiketsale kuna, je rä ijewa suanacha̱wa̱ ki̱ka. 	 Han visste ikke hvad han skulde si; for de blev meget forferdet.


Jera ite je pan cinco irä, nima botäbä irä kukawa̱, jera iwä kaka̱ jöikje ka̱kia iki̱, kjepa je bala butsa ma ite iwa̱ dulanak wa ia̱ ijewa wa̱ me̱nak je chu̱li̱i̱ wa ia̱. 	 Da tok han de fem brød og de to fisker, så op mot himmelen og velsignet dem, og han brøt dem og gav dem til disiplene, forat de skulde dele ut til folket.


Jera Pilato te ishani idäkläka̱ mañatäbä kicha: —¿Jera ji wá̱ ije te yakei rä na? Ka yis wäna ijuer ta nui ta irä, iktäkläwa̱ iki̱ka käi kuna. Ata yis te ikpemi ksa bata wà kjepa yis te iwäyemiksa̱ni. 	 Da sa han for tredje gang til dem: Hvad ondt har da denne mann gjort? Jeg har ikke funnet nogen dødsskyld hos ham; derfor vil jeg refse ham og så gi ham fri.


Etäbä kicha sábado wà Jesús kjawa̱ju̱ ñapaktäklä jui na te sa pakta. Jera jeska jäiyi ekla jula wämo ssi̱lewa̱ katke. 	 Og det skjedde på en annen sabbat at han gikk inn i synagogen og lærte; og der var en mann hvis høire hånd var vissen.


Ka irä jiye kuna ta, yis ktawa̱ bäli te ra, bas te yis chewa̱; yis je̱r banawa̱ ra, bas te yis tia; yis kjaju̱ ka̱ etkä wa käi ra, bas te yis kiawa̱; 	 For jeg var hungrig, og I gav mig å ete; jeg var tørst, og I gav mig å drikke; jeg var fremmed, og I tok imot mig;


Ñakäi Isaías te Israel batala ktei sha täkii: “Israel yäbeila kuna rä däyë kse̱i kjekla ra, elkjebä tsa̱tkermiksa̱ rä. 	 Og Esaias roper ut over Israel: Om tallet på Israels barn er som havets sand, så skal bare levningen bli frelst;


Ñakäi yi te ka yis sheka̱ ditsä wäkata ska ra, jera ñaebä yis wa̱ ka ije yinakka̱ yis Ká se̱nak ka̱jöir wäkata ska. 	 men den som fornekter mig for menneskene, ham skal også jeg fornekte for min Fader i himmelen.


Ata jí yis kaldu ji̱a ka̱jiska ra, jera yis dä ka̱ oloi ye ka̱jiska wa ia̱. 	 Mens jeg er i verden, er jeg verdens lys.


Ka irä jiye kuna ta, ikuna yis ka̱kiä kte saka wa ra, je rä yis wikblu ne ka̱kia, ata yis je̱rike wà ka yis wa̱ ji yine kuna. 	 For dersom jeg beder med tunge, da beder min ånd, men min forstand er uten frukt.


Ka je rä jile me̱lepa yis ia̱ biketseke̱ yie kuna, ata isäkei ki̱tapanaklä bas ia̱ je ne biketseke̱ yie rä. 	 Ikke at jeg attrår gaven, men jeg attrår den frukt av den som rikelig kommer eder til gode.


Jekäi ijewa te ichaka iia̱ te isha: —Sapaktäk, sá wa̱ iju̱ñer ba ktä rä bulee, ba te sa pakteke̱ rä bulee, ñakäi ka ba te sa wabiketseksa̱ kuna sa pa juer wà, ata maikäi shke Säkeklä ja̱mi rä je ktei wà ba te sa pakteke̱ rä bulee. 	 Og de spurte ham og sa: Mester! vi vet at du taler og lærer rett og gjør ikke forskjell på folk, men lærer Guds vei i sannhet;


Sä ktä tso̱ ta̱i saka saka ka̱biköle ska, ata mane a̱ni ka kuna ka wata käi. 	 Så mange slags sprog er det nu visst i verden, og det er intet av dem som ikke har sin betydning;


“Yaba busi Sión, ke ba suana ji yika; isu̱o, ba tsa̱ku̱i daju̱té je̱tkeleka̱ burro yaba ki̱ka.” 	 Frykt ikke, Sions datter! Se, din konge kommer, sittende på en asenfole.


Jeiräta, ka yis ssëne bäi yis je̱r ska, ka yis wa̱ yis el Tito ko̱ne ki̱ka. Je ki̱ka yis je̱k bata sha ijewa ia̱, jekäi 'smineju̱ Macedonia. 	 men jeg sa farvel til dem og drog videre til Makedonia.


Jekjepa iwa̱ dulanak wa te ichaka iia̱, te isha: —¿Jiye ñayöle ka̱wei wà wa te ishe Elías ne rä däkju̱ säkätäba ni rä na? 	 Og disiplene spurte ham og sa: Hvorfor sier da de skriftlærde at Elias først må komme?


Je ukä ska Jesús je̱kaka̱ mineksa̱ju̱ ñapaktäklä jui ska, minewa̱ju̱ Simón ju na. Jeska Simón yak kalme wäkalewa̱ oloowa̱, jekäi ijewa te Jesús payula je kju̱ei. 	 Og han stod op og forlot synagogen, og gikk inn i Simons hus. Men Simons svigermor lå i sterk feber, og de bad ham hjelpe henne.


Jera ijewa te ikúka jiräni Jesús te ishami ijewa ia̱ käi, jera ite ijewa jawa̱. 	 Men de sa til dem så som Jesus hadde sagt; og de lot dem få den.


Jera ijewa te pan irä, nima irä, ukäla shtani canasta na doce pshipshii. 	 og de tok op tolv kurver fulle av stykker, og likeså av fiskene.


Ata Jesús a̱na täkii, jera iduawa̱. 	 Men Jesus ropte med høi røst og utåndet.


Biköle yi te iel dokoitse ra, je rä sä ktäkwa̱. Jekäi bas wa̱ iju̱ñer sä ktäkwa̱ wa mane a̱ni ja̱mi ka se̱ne jekjeye kuna. 	 Hver den som hater sin bror, er en manndraper, og I vet at ingen manndraper har evig liv blivende i sig.


Ñerä ekla se̱nak Jerusalén ska kie Simeón ni, je rä se̱nak wämo Säkeklä dälätsäk; je te rä Israel wa je̱r pablermi ne ki̱ssë kate, ñakäi Wikblu Sikina katke ije ja̱mi. 	 Og se, det var en mann i Jerusalem ved navn Simeon, og denne mann var rettferdig og gudfryktig og ventet på Israels trøst; og den Hellige Ånd var over ham,


Ata jira je kjayina Sa̱tsa̱tkäkksa̱ Cristo Jesús juena wà. Je te duewa̱ wäshewa̱wa̱. Jekäi ite se̱ne kseka irä ka tjabanewa̱ kuna irä jaksa̱ ka̱ oloika, kte baa oloi ja̱mi. 	 men nu er blitt åpenbaret ved vår frelser Jesu Kristi åpenbarelse, han som tilintetgjorde døden og førte liv og uforgjengelighet frem for lyset ved evangeliet,


bas wa̱ iyaba däke̱ ka̱jöir ki̱ssäklä, ale shki̱leka̱ni iwa̱ dulecha̱wa̱ wa sha̱na. Je rä Jesús, je ne te sä bäkeksa̱ Säkeklä kju̱atkawa̱ ke̱i däke̱wa̱ yika rä. 	 og vente på hans Sønn fra himlene som han opvakte fra de døde, Jesus, han som frir oss fra den kommende vrede.


Ata bas wa̱ iju̱ñaklä ditsä yäbei ia̱ ka̱wei tso̱ sa̱ nui jäkläwa̱ bitaba ka̱jiska—jera ite isha je karalewa̱ ia̱—: 	 Men forat I skal vite at Menneskesønnen har makt på jorden til å forlate synder - så sier han til den verkbrudne:


Jekäi sa te ji biketseke̱ etkabä rä sa te kte ssë wà. Je ssë sa te rä Cristo ktei pakarke̱ wà. 	 Så kommer da troen av forkynnelsen, og forkynnelsen ved Kristi ord;


Je te ñaebä bas wa̱ sa̱ shka̱l Säkeklä wikblu ja̱mi paka sá ia̱. 	 han som også har fortalt oss om eders kjærlighet i Ånden.


Yis ne rä sä kjäkläwa̱ rä. Yilé kjawa̱ju̱ jeska ra, je rä tsa̱tkenakksa̱. Jekäi ije kjämiwa̱ju̱ dämiksa̱ju̱. Jekäi ite tala ku̱emi. 	 Jeg er døren; den som går inn gjennem mig, han blir frelst, og han skal gå inn og gå ut og finne føde.


Ite je paka jile she ja̱mi, je ssa chui tsa̱ku̱i wa irä fariseo wa irä te ra, je te ijewa je̱r ku̱a, ijewa ne sheke̱ ite rä. 	 Og da yppersteprestene og fariseerne hørte hans lignelser, skjønte de at han talte om dem.


Bas ñajöksa̱ se̱nak bitaba biköle ra, ñakäi se̱nak wämo, ata ka jekäi kuna ra, yi a̱ni wa̱ ka Säkekewa su̱nak. 	 Jag efter fred med alle og efter helliggjørelse; for uten helliggjørelse skal ingen se Herren.


Ijewa kjä ja̱r dä pshilewa̱ ji sälwi she wa̱, ji bächii ebä wa̱. 	 Deres munn er full av forbannelse og bitterhet.


Kju̱atke ska guardia mane a̱ni rä ka je̱k wäbuträkwa̱ kuna ji sherke̱ iki̱ wà, je rä iwa̱ ikukäk guardia ye ssëwa̱klä bäi. 	 Ingen som gjør krigstjeneste, blander sig inn i livets sysler, forat han kan tekkes sin hærfører.


Ata ije ssëna ime weikarña Säkeklä cha wa ra ñara, ata ka ije ssëne ji yakei ssërke̱ baa o̱nak kjäkju̱ ebä wà ssënak a̱naa. 	 idet han heller valgte å lide ondt sammen med Guds folk enn å ha en kortvarig nydelse av synden,


Tjabana si̱ camello kjäksa̱ju̱ tuluk wä ña̱la ja̱rka rä, ata därërë si̱ blu däwa̱ Säkeklä gobiernoí ja̱mi rä. 	 For det er lettere for en kamel å gå gjennem et nåleøie enn for en rik å gå inn i Guds rike.


je rä däli ukä ka tjabanak kuna, ka yakei tenak kuna, ka ji̱alinak kuna tso̱ blele ka̱jöir ska, je ne kukäkläwa̱ bas wa̱. 	 til en uforgjengelig og usmittet og uvisnelig arv, som er gjemt i himlene for eder,


Je kseka wa säkätä juer dä nama su̱ta, je itäki̱ rä vaca yaba jäyiri su̱ta, idäkläka̱ mañal je wäktä rä ditsä wäktä käi, idäkläka̱ cuatro je rä pju̱ ju̱r su̱ta. 	 Og det første livsvesen er likt en løve, og det annet livsvesen er likt en okse, og det tredje livsvesen har et åsyn som et menneske, og det fjerde livsvesen er likt en flyvende ørn.


Jera Jesús ktei bata shäk wa kajali Jerusalén ska te issá Samaria wa te Säkeklä ktä kukawa̱ ni ra, jera ijewa te Pedro irä Juan irä patkami ijewa su̱ak. 	 Da nu apostlene i Jerusalem fikk høre at Samaria hadde tatt imot Guds ord, sendte de Peter og Johannes til dem;


Je ukä ska iwa̱ dulanak wa dejulu, jewa wa̱ inu̱l minetse̱ blenakwa̱, kjepa iminejulu te je pakani Jesús ia̱. 	 Og hans disipler kom til og tok hans legeme og begravde det; og de gikk og fortalte det til Jesus.


Jera ijewa te ichaka Jesús ia̱: —¿Jibä wa̱k sá kiana sá wa̱ ji sherke̱ Säkeklä ki̱ o̱nak je wa̱klä rä na? 	 De sa da til ham: Hvad skal vi gjøre for å gjøre Guds gjerninger?


Ata jiräni ijewa je̱rika rä te Jesús je̱r ku̱a. Jera ite isha: —¿Jiye bas te ji biketse yakei bas je̱r na rä na? 	 Da Jesus så deres tanker, sa han: Hvorfor tenker I så ondt i eders hjerter?


Jera ijewa te ikúka: ‘Ñera yi a̱ni wa̱ ka shka̱ble ma ta sá ia̱.’ Jera ite isha ijewa ia̱: ‘Jera bas cho̱ña yis uva yäkä sha̱na.’ 	 De sa til ham: Fordi ingen har leid oss. Han sa til dem: Gå også I bort til vingården!


Je iwächakewa̱k wa rä patkele fariseo wa wa̱. 	 Og de som var utsendt, var fariseere,


Jekäi ji bakle baa, ka je kuna ji̱a baa, je rä ietkä rä baawa̱ si̱ ki̱ka. 	 for det herlige har i dette stykke ingen herlighet mot hin overvettes rike herlighet.


Jera Jesús te isha iia̱: —Chichi ka̱rbä rä ka̱ wäja̱r í ta, du ju̱nak ka̱sha̱ka rä ju ta, ata ditsä yäbei wa̱ ka ka̱ kuna mai a̱ni itsa̱ku̱ katabläkläwa̱. 	 Og Jesus sa til ham: Revene har huler, og himmelens fugler reder; men Menneskesønnen har ikke det han kan helle sitt hode til.


“¡Issö! Yie bas patke mar jishtä oveja patke tulemi lobo sha̱na käi. Je ki̱ka bas se̱no je̱r ta ta̱i tkäbe käi, ñakäi bitaba namala käi. 	 Se, jeg sender eder som får midt iblandt ulver; vær derfor kloke som slanger og enfoldige som duer!


Jekäi ijewa te iktä ssa deka̱ ite jekäi ishaka̱ ska ra, ijewa kjoyina täkii te isha: —Je ditsä weiköwa̱, je shtä ka kiar ji̱a se̱nak ka̱jiska. 	 Inntil dette ord hørte de på ham; men da løftet de sin røst og sa: Ta ham bort fra jorden! han burde ikke få leve!


Ata jir yie isheni bas ia̱, bas ssëno täkii. Bas sha̱ mane a̱ni ka duäkwa̱, ata ko̱no ebä ne weikarmiwa̱ rä. 	 Og nu ber jeg eder være ved godt mot; for ingen sjel iblandt eder skal forgå, men bare skibet.


jera iyaba tsi̱se̱k te isha iká ia̱: ‘Papá, däli ukä däkksa̱ yis ia̱ ba duawa̱ ra je mo kja yis ia̱ jí kje ra.’ Jekäi iká te iji biköle bala pja̱ ijewa ia̱. 	 og den yngste av dem sa til sin far: Far! gi mig den del av boet som faller på mig! Og han skiftet sin eiendom imellem dem.


Ba rikä, ba rä chatkelewa̱ ji wa̱k sa el wa ia̱, ata bäi si̱ ra ka sa̱ wa̱ su̱le wa ia̱. 	 Du elskede! du gjør en trofast gjerning med det du gjør imot brødrene, enda de er fremmede,


Ata sä te ikúkemi ditsä ska ni ra, je rä däläna.” Je rä ijewa suanacha̱wa̱ chu̱li̱i̱ yika, biköle ia̱ ra iyina si̱ Juan rä jile bata shäk ki̱ka. 	 Eller skal vi si: Fra mennesker? De fryktet for folket; for alle mente om Johannes at han i sannhet var en profet.


Ditsä yäbei te iángel wa patkemi igobiernoí ska sä shirinewa̱k wa irä, ji wa̱k ka̱wei ukä ja̱mi wa irä jewa kalabe shtäkksa̱, 	 Menneskesønnen skal utsende sine engler, og de skal sanke ut av hans rike alt det som volder anstøt, og dem som gjør urett,


Jesús te je ssa ra, je te issëwa̱ baa. Jera ite isha iwakei ra dami wa ia̱: —Kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, yis wa̱ ka yi a̱ni ko̱ne Israel wa sha̱na ji biketsäk etkabä je kjekla. 	 Men da Jesus hørte dette, undret han sig, og sa til dem som fulgte ham: Sannelig sier jeg eder: Ikke engang i Israel har jeg funnet så stor en tro.


Jir bas ia̱ Sa̱tsa̱tkäkksa̱ ko̱na David jukläyäkäí ska; je rä Säbäkäkksa̱ sä Säkekewaí. 	 Eder er idag en frelser født, som er Kristus, Herren, i Davids stad.


Jera ite je chu̱li̱i̱ wa kiaté iwakei wäja̱mi, jewa ia̱ ite isha: —¡Issö! Jí ku̱ bas je̱r ku̱opa: 	 Og han kalte folket til sig og sa til dem: Hør dette og forstå det:


Kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, sa̱ ko̱le alaklä wa wa̱, jewa sha̱na ka yi deneka̱ Juan säwäukewa̱k tsa̱ta; jeiräta ka̱jöir gobierno ja̱mi wa sha̱na yi rä ja̱lewa̱ biköle katäbäka, je rä ije tsa̱ta. 	 Sannelig sier jeg eder: Nogen større enn døperen Johannes er ikke opreist blandt dem som er født av kvinner; men den minste i himlenes rike er større enn han.


Jera Jesús te isu̱a chu̱li̱i̱ ñayitä bitä kja ra, ite je wikblu ñá shtä uña te isha iia̱: —Wikblu sä ktä wäblewa̱kwa̱, sä kukä banewa̱kwa̱, yis te ba ia̱ ishe, ma cho̱ksa̱ ije yika, mik a̱ni ka ba däwa̱ kunani ija̱mi. 	 Men da Jesus så at folket løp til, truet han den urene ånd og sa til den: Du målløse og døve ånd! jeg byder dig: Far ut av ham, og far aldri mere inn i ham!


ije cha wa wa̱ iju̱ñaklä ji yakei wakblele iwa̱ nui rä janakwa̱ bitaba, je wà irä tsa̱tkenakksa̱; 	 for å lære hans folk frelse å kjenne ved deres synders forlatelse


Ije te je she kaldu ji̱a kjela bä ra, Judas ale doce wa sha̱ ekla je deju̱té chu̱li̱i̱ wa ra espada ta kal wälbe ta, patkele chui tsa̱ku̱i wa wa̱, ñayöle ka̱wei wà wa wa̱, sä wäkiri wa wa̱. 	 Og straks, mens han ennu talte, kom Judas, en av de tolv, og med ham fulgte en hop med sverd og stokker; de kom fra yppersteprestene og de skriftlærde og de eldste.


“Bas Israel wa, jí kte ssöpa bas ku̱: Jesús Nazaret wa rä patkele Säkeklä wa̱ je kjasha ite bas ia̱ rä, ji wá̱ ite täkili ta wà, ji ka su̱le sa̱ wa̱ shtä wà, jile kjayile ijuenaklä ye je wà. Je wá̱ Säkeklä te ije oloi ja̱mi bas sha̱na maikäi bas wa̱ iju̱ñer käi. 	 Israelittiske menn! hør disse ord: Jesus fra Nasaret, en mann som var blitt utpekt for eder av Gud ved kraftige gjerninger og under og tegn, som Gud gjorde ved ham midt iblandt eder, således som I selv vet,


Saje wa wa̱ iju̱ñer, sa̱ wa̱ sa el wa shka̱l ki̱ka, sä rä deleksa̱ duewa̱ ska, kjawa̱ni se̱ne kseka ska. Ata yi wa̱ ka sa̱ shka̱l da, je tso̱ ji̱a rä duewa̱ ska. 	 Vi vet at vi er gått over fra døden til livet, fordi vi elsker brødrene; den som ikke elsker, blir i døden.


Ata ka bas ssëne däkwa̱ yis ja̱mi bas se̱naklä kseka. 	 og I vil ikke komme til mig for å få liv.


Ñerä ikjanaklä te isha: ‘Säkekewa, ñekja io̱na ba te isha käi, ata ñera ka̱ tso̱ ji̱a.’ 	 Og tjeneren sa: Herre! det er gjort som du bød, og der er ennu rum.


Jikäi yie bas pakeke̱ iwa̱k rä: Bas ñashka̱li̱blö. 	 Dette byder jeg eder at I skal elske hverandre.


Ka yi saka kuna Sa̱tsa̱tkäkksa̱ ye. Ka irä jiye kuna ta, ka yi saka ia̱ kie me̱le ka̱jiska ije käi je oloi ja̱mi sa̱ tsa̱tkenakläksa̱. 	 Og det er ikke frelse i nogen annen; for det er heller ikke noget annet navn under himmelen, gitt blandt mennesker, ved hvilket vi skal bli frelst.


Ata manele te ishemi: “Ba rä ji biketsäk etkabä, ata yis dä ji wa̱k iwà.” Ba ku̱ ba te ji biketse etkabä kjashö yis ia̱ ka ji o̱le kuna iwà, jera yie ba ia̱ yis te ji biketse etkabä kjashemi iwawe̱ wà. 	 Men en kan si: Du har tro, og jeg har gjerninger. Vis mig din tro uten gjerninger, og jeg vil vise dig min tro av mine gjerninger!


Ije rä jishtä ekla te ju yua käi. Ite ishäkä ja̱r bia ka̱mii, kjepa ite iñak wäkukäklä tkawa̱ jak ki̱ka. Jera mika̱ diklä butsa̱naté ta̱i ra, iyölí tena je ju ja̱mi, ata ka iia̱ iwäbuka̱neka̱, irä yöle bäi ebä ki̱ka. 	 Han er lik et menneske som skulde bygge et hus, og som gravde dypt ned og la grunnvollen på fjell; og da det blev flom, brøt strømmen imot det hus, og den var ikke i stand til å rokke det, fordi det var godt bygget.


Jera ije te isha: —Yis ne irä, ke bas suana. 	 Men han sa til dem: Det er mig, frykt ikke!


Ata isaka te isha: —Ije ne rä Säbäkäkksa̱ rä. Ata isaka te isha: —¿Baishe Säbäkäkksa̱ bitämi Galilea ska na? 	 Andre sa: Dette er Messias. Andre igjen sa: Messias kommer da vel ikke fra Galilea?


Ñakäi ijewa tso̱ sa tapanaklä däli watju̱ak shtä ska je däke̱ni ka oka̱ne ra, ka iyäkä kuna. Jekäi jile saka chu̱li̱i̱ kuka ite dälätsanak, vaso paskue käi, jarro paskue käi, jile saka wao̱nak yöle bronce yaka wà paskue käi, ji ñaklä ja̱ke̱i käi.) 	 og når de kommer fra torvet, eter de ikke før de har vasket sig, og det er meget annet som de har vedtatt å holde: vaskninger av beger og krus og kobberkar og benker.


Ata ba je̱r dä därërë kju̱ei, ñakäi ka ma je̱rike manewa̱ksa̱ kju̱ei, Säkeklä kju̱atkäklä irä, sa wabiketsanakläksa̱ bulee kjayinaklä irä, je ke̱i ska ra, ba te kju̱atke kiemika̱ je̱k ki̱ka. 	 Ved din hårdhet og ditt ubotferdige hjerte ophoper du dig vrede på vredens dag, den dag da Guds rettferdige dom åpenbares,


Ka irä jiye kuna ta, säkätä ditsä patkele Jacobo wa̱ ka däba yika, ije yäkäke̱ ka Judío kuna wa ra. Ata ijewa dejulu ra, ije je̱k butsa ju̱ami ka däkwa̱ ji̱a ijewa ra. Je rä isuanawa̱ sa pakäk tene shkiri wa̱k wa yika kju̱ei. 	 For før det kom nogen fra Jakob, åt han sammen med hedningene; men da de kom, drog han sig tilbake og skilte sig ut, for han var redd for dem som var av omskjærelsen,


Jekäi Jesús je̱kaka̱ mineju̱ ira, iwa̱ dulanak wa ra ñara. 	 Og Jesus stod op og fulgte ham, og hans disipler gikk med.


jera ite Jesús su̱a idamaju̱, jera Juan te isha ijewa ia̱: —¡Issö, a̱mi ne rä Säkeklä Oveja yaba rä! 	 og han så Jesus som kom gående, og sa: Se der Guds lam!


Bata ska ra, jishtä yaba ko̱r ike̱i kjäju̱ kjepa käi, ije̱k kjasha yis ia̱ ñaebä. 	 Derefter blev han sett av Jakob, derefter av alle apostlene.


Ka̱jiska ji te sa yakei tewe̱ke̱, je cha̱k jolowa̱k wa, saje wa Säkekewaí Sa̱tsa̱tkäkksa̱ Jesucristo ju̱ñe wà, jewa wäbuta̱nacha̱wa̱ni, ñakäi ikolonacha̱wa̱ni ra, ijewa iarmiwa̱ rä e̱e̱na si̱ isäkätä tsa̱ta. 	 For om de har flyktet bort fra verdens urenhet ved å ha lært vår Herre og frelser Jesus Kristus å kjenne, og så atter lar sig fange av den og ligger under for den, da er det siste blitt verre med dem enn det første.


jishtä bas te ijuña shka̱bläkña sá ra shka̱ta Epafras ja̱mi käi. Ije rä Cristo kja̱nei wa̱k bäi bas tsa̱tkäk. 	 således som I har lært av Epafras, vår elskede medtjener, som er en tro Kristi tjener for eder,


Jera ite ijewa kúka: —Iyina si̱ ra, Elías ne rä däkju̱ba ji biköle paruäkba rä. Jera ¿jiye iyöle katke te ditsä yäbei ktei she ikiana weikanak ta̱i, ñakäi dokoitsanakwa̱ biköle wa̱ ni rä na? 	 Han sa til dem: Elias kommer først og setter alt i rette skikk, og hvad står det skrevet om Menneskesønnen? At han skal lide meget og bli foraktet.


Jekäi yi shka̱bla ra, ka je säkei to̱rke̱ rä me̱le iia̱ kjermita käi kuna, ata je rä nui iá. 	 men den som har gjerninger, ham tilregnes lønnen ikke av nåde, men som skyldighet;


Ñakäi Agripa te isha Festo ia̱: —Ije rä wäyenaksa̱ni kjermita, ke iku̱ ka̱ kiöpa ktei wabiketsanakksa̱ César wa̱ ra. 	 Og Agrippa sa til Festus: Denne mann kunde være løslatt, om han ikke hadde innanket sin sak for keiseren.


Ata jira Jesús te ikja̱nei we̱ bäi si̱ kukawa̱. Jekäi ije rä sä kablele ñaia̱ bäi si̱ je ktei shäk a̱miki̱ jiki̱, je o̱na rä Säkeklä kabla ji wa̱k bäi si̱ ki̱ka. 	 Men nu har han fått en så meget bedre prestetjeneste som det og er en bedre pakt han er mellemmann for, da den er grunnlagt på bedre løfter.


Iwa rä ka sá ia̱ ji su̱le ji ssële sá wa̱ je pake janak. 	 for vi kan ikke la være å tale om det som vi har sett og hørt.


je rä yis suanawa̱ ba yika ki̱ka. Ka irä jiye kuna ta, ba rä sälwii; ba te ji ka blele kuna ma wa̱ ne tse̱ke̱ksa̱, ñakäi ba te ji ka tkele kuna ma wa̱ ne wä kukeke̱.’ 	 for jeg fryktet for dig, fordi du er en streng mann; du tar op det du ikke la ned, og høster det du ikke sådde.


jera je ditsä ju̱oksa̱ be tsa̱ku̱i ia̱ iyaka weikanakläwa̱, ata iwikblu tsa̱tkenakläksa̱ Säkekewa díaí ska. 	 overgis til Satan til kjødets ødeleggelse, forat hans ånd kan bli frelst på den Herre Jesu dag.


sa saka tsa̱tkäklä ra, sa̱ ku̱ itsa̱tkö; sa paktäklä ra, sa ku̱ sa paktö; 	 eller om vi har en tjeneste, ta vare på tjenesten, eller om en er lærer, på lærdommen,


ji wa̱k yakei, ka ukä ja̱mi ji wa̱kni yakei, sä shäk sälwii, ka ukä ja̱mi ji shäkni sälwii, ata tsa̱na ra, ji bäi shäk iia̱ o̱nak. Ata je ne ye bas kile rä, je rä ji bäi yileta̱na o̱nak kukäkläwa̱ bas wa̱ däli ukä ye. 	 så I ikke gjengjelder ondt med ondt eller skjellsord med skjellsord, men tvert imot velsigner; for dertil blev I kalt, at I skal arve velsignelse.


Jekäi ji me̱nak, ka je rä ale ekla wa̱ ji wakblele käi kuna. Ka irä maikäi kuna ta, je ji etka yakei o̱le bata ki̱ka sä rä ktei wabiketsanakksa̱ buka̱nak. Ata je ji me̱nak sa̱ ia̱, je wà sä shirile ta̱i wabiketsanakksa̱ wämo ye. 	 Og ikke er det med gaven således som det blev da én syndet; for dommen blev til fordømmelse for éns skyld, men nådegaven til frifinnelsesdom for mange falls skyld.


Jekäi yie jí yueke̱ ka yis katke kuna ra. Je wà yis katke ra, ka yis wa̱ bas uñaklä därërë ka̱wei me̱le yis ia̱ Säkekewa wa̱ je wà. Je me̱le yis ia̱ rä yis wa̱ bas ki̱wäjiäkläka̱, ata ka bas weikäkläwa̱ kuna. 	 Derfor skriver jeg dette i mitt fravær, forat jeg ikke under mitt nærvær skal fare strengt frem efter den makt som Herren har gitt mig til å opbygge og ikke til å nedbryte.


jiye wata bas te ji biketsa etkabä rä je wadäke̱ksa̱ bas ia̱ ki̱ka, je rä ñe bas tsa̱tkerke̱ksa̱. 	 når I vinner frem til endemålet for eders tro, sjelenes frelse.


Ka irä jiye kuna ta, jishtä ka̱wä ju̱rke̱ olotjä te ka̱jöir ñiwe̱ a̱mi wà jí wà kalabe, je su̱ta ditsä yäbei juermi ije díaí wà ra rä. 	 For likesom lynet, når det lyner, skinner fra himmelbryn til himmelbryn, således skal Menneskesønnen være på sin dag.


Je ki̱ka Pilato deksa̱ju̱ ijewa wäki̱ te isha: —¿Ji kju̱ei bas te jí ekla kjatieke̱ rä na? 	 Pilatus gikk da ut til dem og sa: Hvad klagemål fører I mot denne mann?


Je ki̱ka ietkä ska iyöle te ishe rä: ‘Ba wa̱ je wämo kolole ka janakwa̱ ba wa̱ yaka tjabanakwa̱.’ 	 Derfor sier han også på et annet sted: Du skal ikke overgi din hellige til å se tilintetgjørelse.


Sä wäkiri wa ekla kjaterke̱ ra, ke je ssa, ka je yine isu̱ak wa bol iräle mañal iräle wa̱ ra. 	 Ta ikke imot nogen klage mot en eldste uten efter to eller tre vidner.


Iwa rä yis ia̱ ra sa̱ se̱r kseka rä Cristo ia̱, ata duewa̱ rä ji bäi däkläksa̱. 	 For mig er livet Kristus og døden en vinning;


Jekäi ijewa ñabalabutsa Jesús kju̱ei. 	 Det blev da splid iblandt folket for hans skyld.


Yis te ji sha, yis te sa pakta, je rä ka kte sa̱ je̱r ki̱wa̱k shtä sa wakwa ka̱biketse ja̱mi kuna, ata kjayile Säkeklä wikblu te ji we̱ wà, ñakäi ji täki ta wà. 	 og min tale og min forkynnelse var ikke med visdoms overtalende ord, men med Ånds og krafts bevis,


Ikuna ideni wäñine säkätä itäki̱ wà iräle, wäñine däkka̱ mañatäbä kicha wà iräle, jera ite iku̱ani ijewa te iki̱ssë tso̱ ji̱a ra, bäije je kjanaklä wa rä. 	 Og om han kommer i den annen vakt, og om han kommer i den tredje og finner det så, salige er de.


Jera iwa̱ dulanak wa ñasikawa̱ ishki̱wa̱k te isha: —¡Säkekewa, sá tsa̱tköksa̱pa, sa tuar dawa̱ irä! 	 Da gikk disiplene til ham og vekket ham og sa: Herre, frels! vi går under.


Je ne ki̱ka sä ktei wabiketsanakläksa̱ ke̱i ska ra, bas buka̱nami rä e̱e̱na si̱, Tiro wa irä Sidón wa irä buka̱nami tsa̱ta. 	 Dog, det skal gå Tyrus og Sidon tåleligere i dommen enn eder.


Biköle yi rä je ki̱ssäk ije ja̱mi, jewa je̱k siki tewa̱ke̱, jishtä ije rä sikii käi. 	 Og hver den som har dette håp til ham, han renser sig selv, likesom han er ren.


Jekäi chu̱li̱i̱ te isha: —Je rä kololewa̱ be wa̱. Je rä yuletelewa̱. ¿Jiye bas te ije ktä ssëke̱ ji̱a rä na? 	 og mange av dem sa: Han er besatt og gal; hvorfor hører I på ham?


“¡Tkäbe wa, tkäbe si̱ yäbeila! ¿Maikäi bas ia̱ buka̱ne sä tuläklämi ska je te̱rmi na? 	 I slanger! I ormeyngel! hvorledes kan I undfly helvedes dom?


Ka̱jiska ka̱ tsa̱ku̱i wa ñajaka̱ kja kju̱atkäk. Sä wäkiri wa ñatapawa̱cha̱wa̱ kju̱atkäk Säkekewa ra, iwa̱ kolole Säbäkäkksa̱ ye je ra.’ 	 Jordens konger steg frem, og høvdingene samlet sig sammen mot Herren og mot hans salvede -


Ata ikabla iwa̱k ki̱ka, sa te ka̱jöir spa̱na, ishäkä spa̱na ki̱ssëke̱, jeska rä ji wämo ebä ne tso̱. 	 Men vi venter efter hans løfte nye himler og en ny jord, hvor rettferdighet bor.


Bas te Rufo ia̱ ishe yie ichakami ni. Je rä kolole Säkekewa ia̱. Ia̱mi chakami yie; je rä yis a̱mi ñaebä. 	 Hils Rufus, den utvalgte i Herren, og hans og min mor.


Yis dewa̱ rä ijewa kja̱nei wa̱k ye, Säkeklä te yis ia̱ ima̱ kja̱nei o̱nak bas ia̱ käi, yis wa̱ Säkeklä ktä wawa̱kläksa̱ kalabe. 	 hvis tjener jeg er blitt efter den Guds husholdning som er mig gitt iblandt eder, det vil si å fullføre Guds ord,


Sha̱ jolona dika yäkä na, jera je dika yäkä kibina te iki̱tiacha̱wa̱, ka wäne. 	 Og noget falt blandt torner; og tornene skjøt op og kvalte det, og det bar ikke frukt.


Ñerä ijana tulamini ra, iminejulu isaka wa tso̱ ska. Jera jiräni chui tsa̱ku̱i wa irä, sä wäkiri wa irä te isha ijewa ia̱ käi, je pakani ijewa te isaka wa ia̱. 	 Da de nu var løslatt, kom de til sine egne og fortalte dem alt det yppersteprestene og de eldste hadde sagt til dem.


Ata ekla kie Ananías te ka̱ tso̱ iwa̱ watju̱a ju̱ami ise̱naklä Safira ra ñara. 	 Men en mann ved navn Ananias og hans hustru Saffira solgte en eiendom,


Ka irä jiye kuna ta, Säkeklä wa̱ jile bäi si̱ tso̱ saje wa ia̱, je rä ka ijewabä däkläwa̱ parule bulee, ata saje wa däkläwa̱ ijewa raña. 	 fordi Gud forut hadde utsett noget bedre for oss, så de ikke skulde nå fullendelsen uten oss.


Ata Jesús dä delewa̱ chui ye ka manenakksa̱ kuna, je dami ji̱a jekjeyemi ki̱ka. 	 men denne har et uforgjengelig prestedømme, fordi han blir til evig tid,


Ijewa te je washa ra, je te ijewa ssëwa̱ baa, je kte te ijewa je̱r pablani ki̱ka. 	 Da de hadde lest det, blev de glade over trøsten de fikk.


Jekäi sä el kjeiyile bäi tapanak eyaka eyaka wa biköle wa̱ Jesús ktei baa kja̱nei we̱ ki̱ka, je patkamiña sá te ije ra. 	 Og med ham sender vi og den bror som ved sin virksomhet for evangeliet har vunnet ros i alle menigheter,


Je su̱ta sä kjäktä rä sä wäjienaklä tsi̱ne, ata ta̱i je je̱k ssä rä. ¡Ibiketsö, jishtä yökö wäkata tsi̱ne te kal yäkä ta̱i däläwe̱ rä! 	 Så er og tungen et lite lem, og taler dog store ord. Se, en liten ild, hvor stor en skog den setter i brand!


Bas te yis yulemi, ata ka bas ia̱ yis ko̱nak. Mai yis katke ska, ka bas däkmi. 	 I skal lete efter mig og ikke finne mig, og der hvor jeg er, kan I ikke komme.


Ikuna ka Cristo shki̱neka̱ni ra, bas te ji biketsa etkabä rä ka wata, ñakäi bas dami ji̱a rä nui ta ebä. 	 men er Kristus ikke opstanden, da er eders tro unyttig, da er I ennu i eders synder,


“Däli tkäk ekla mineju̱ idäli wä tuläk. Jekäi ite itule rami ra, iwä sha̱ jolona ña̱la ki̱, jewa wätunacha̱wa̱, jera du ju̱nak ka̱sha̱ka te ikatacha̱wa̱. 	 En såmann gikk ut for å så sin sæd, og da han sådde, falt noget ved veien; og det blev trådt ned, og himmelens fugler åt det op.


Yis ssëwa̱ a̱naa Estéfanas irä Fortunato irä Acaico irä jewa dejulu te. Ka irä jiye kuna ta, ijewa te ji wá̱ yis ia̱ sa̱me̱ishärä bas ne kajali yis da rä käi. 	 Jeg gleder mig over at Stefanas og Fortunatus og Akaikus er her; for de har utfylt savnet av eder;


Ke bas ñajawa̱ sa pauta̱nake̱ saka saka jaule ja̱mi minak. Ata ñaje̱rtäkiwa̱k Säkeklä je̱r bäi shäke̱ wà, je ne rä bäi rä; ka irä ji ñanak wà kuna. Ka je kiar je shtä wa̱k wa ia̱ ji a̱ni ye. 	 La eder ikke føre på avveie ved mange forskjellige og fremmede lærdommer! for det er godt at hjertet blir styrket ved nåden, ikke ved mat, som ikke har gagnet dem som gav sig av dermed.


Iwa rä Atenas wa irä ka̱ etkä wa se̱nak jeska wa irä te ka ji saka we̱ kuna. Ata ijewa ssër dä jile pake spa̱na je ebä pakäk, je ebä ssäk. 	 Men alle atenere og de fremmede som opholdt sig der, gav sig ikke stunder til annet enn å fortelle eller høre nytt.


Jekäi David te ikja̱nei wá̱ je ke̱i ska tso̱ wa ia̱, jishtä Säkeklä ki̱ ishena käi. Je ukä ska ikapawa̱, demiña ikalí wa tso̱ ska. Jekäi ije tjabanawa̱. 	 For David sov inn, efterat han i sin levetid hadde tjent Guds råd, og han blev samlet med sine fedre og så tilintetgjørelse;


Ata iwa̱ dulanak wa te isu̱a idaju̱té tipä bata ki̱ klä wà ra, ijewa male̱te̱nacha̱wa̱ te isha ñaia̱: —Wikblu irä. Jekäi ijewa kjoyina ta̱i, sua wa̱. 	 Og da disiplene så ham vandre på sjøen, blev de forferdet og sa: Det er et spøkelse, og de skrek av redsel.


Je ne ki̱ka ite shka̱ble jeshtä wà wa saka tapawa̱cha̱wa̱, jewa ia̱ ite isha: “El wa, bas wa̱ iju̱ñer jí sa̱ shka̱ble ne wà sä blurke̱ rä. 	 sammenkalte disse og de arbeidere som syslet med dette, og sa til dem: I menn! I vet at av dette arbeid har vi vår velstand,


Sä wäkiri te jí yue mar Gayo rikä ia̱, ale yis wa̱ shka̱ta si̱. 	 Den eldste - til Gajus, den elskede, som jeg elsker i sannhet.


Ñerä ite isha ijewa ia̱: —¡E̱e̱na yis ssëna jí Säktäkwa̱ Bakleju̱ ke̱i kjewa̱klä je ñak bas da ka yis wa̱ ji shka̱l ssërba yika rä! 	 Og han sa til dem: Jeg har hjertelig lengtet efter å ete dette påskelam med eder før jeg lider;


Ke Säkeklä shka̱ble weikawa̱ sä yäkäke̱ ebä bata ki̱ka. Iyina si̱ ra, ji biköle rä sikina; ata yi te ji katá je wà ite manele wäbutrawa̱ ra, je ne rä yakei rä. 	 Nedbryt ikke Guds verk for mats skyld! Alt er vel rent, men det er ondt for det menneske som eter med samvittighets-anstøt;


Jera ijewa te ikúka: —Jesús Nazaret wa. Jera ite isha: —Yis ne irä. Judas ale iju̱akksa̱ kalduña ijewa ra. 	 De svarte ham: Efter Jesus fra Nasaret. Jesus sier til dem: Det er mig. Men også Judas, som forrådte ham, stod der med dem.


Yis el wa, je rä bas palei sha yis ia̱ Cloé saka wa te, bas sha̱ manele kju̱atkäke̱ ñara ni. 	 For det er av Kloes folk blitt mig fortalt om eder, mine brødre, at det er tretter iblandt eder.


Jera Pedro te ikúka te isha: —Säkekewa, ba ne irä ra, yis pakö shkäkmi diklä bata ki̱ka däkmi ba ska. 	 Da svarte Peter ham og sa: Herre! er det dig, da byd mig komme til dig på vannet!


Jekäi chui tsa̱ku̱i wa irä, sá tsa̱ku̱i wa irä, jewa te iju̱aksa̱ ktei wabiketsanakksa̱ kota̱nakwa̱, je wätiaka̱ ite cruz ja̱mi. 	 og hvorledes våre yppersteprester og rådsherrer har overgitt ham til dødsdom og korsfestet ham.


Jeska ite iki̱sha ji̱a: “Ijewa ji yakei wakblele, ijewa ji o̱le ka ka̱wei ja̱mi kuna, jeska ka yis je̱r ja̱nak ji̱a a̱ni.” 	 og deres synder og deres overtredelser vil jeg ikke mere komme i hu.


Ka irä maikäi kuna ta, jäiyi rä ka Jesús biketsäk kuna ra, je rä siki tele ise̱naklä oloi ja̱mi. Je su̱ta alaklä rä ka Jesús biketsäk kuna ra, je rä siki tele ise̱naklä oloi ja̱mi. Ata ka jekäi kuna ra, bas yabala rä ñá käi, ata jira irä sikina. 	 For den vantro mann er helliget ved sin hustru, og den vantro hustru er helliget ved broren; ellers var jo eders barn urene, men nu er de hellige.


Jekäi Pedro te isha ije ia̱: —Jesucristo te bä bäiwe̱ke̱ni. Ma jeköka̱; ma ja̱ka̱ ki̱shuöni. Jera ñawäsaka ije̱kaka̱ni. 	 Og Peter sa til ham: Æneas! Jesus Kristus helbreder dig; stå op og red selv din seng! Og straks stod han op,


Jera imike̱ni wikblu saka siete yakei si̱ iwakei tsa̱ta jewa kiäk jäkté. Jekäi ijewa dewa̱julu ra ise̱rke̱ jeska; bata ska ra, je ditsä iarke̱wa̱ e̱e̱na si̱ säkätä iialewa̱ tsa̱ta.” 	 Så går den bort og tar med sig syv andre ånder, verre enn den selv, og de går inn og bor der, og det siste blir verre med det menneske enn det første.


Kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, je biköle nui ja̱rmika̱ jira sa̱ tso̱ wa ki̱ka. 	 sannelig sier jeg eder: Alt dette skal komme over denne slekt.


je ja̱mi yis tu̱r kate marä ibata jekje ska, yis kile minak ka̱sha̱kami Säkeklä wa̱ Cristo Jesús ja̱mi je däkläksa̱ yis ia̱ isäkei ye. 	 Men ett gjør jeg: idet jeg glemmer det som er bak, og strekker mig ut efter det som er foran, jager jeg mot målet, til den seierspris som Gud har kalt oss til der ovenfra i Kristus Jesus.


je rä ji ki̱ssënak tso̱ blele ka̱jöir ska bas ia̱ ki̱ka. Je ne ktei ssële bas wa̱, kte baa ja̱mi kte yina si̱ ssa bas te ra rä. 	 for det håps skyld som er gjemt for eder i himlene, som I forut har hørt om ved sannhetens ord i evangeliet,


El wa, ¿jera maikäi iwe̱ rä na? Mika̱ bas taparke̱ ra, jera manele ksä salmo wà, manele te sa pakte, manele te sä wäji̱atkele pake, manele ktäka̱ kte kju̱awa wà, manele te je kte wapakeka̱. Je biköle wo̱ rä sa̱ ki̱wäjienaklä. 	 Hvorledes er det altså, brødre? Når I kommer sammen, så har hver av eder en salme eller en lære eller en åpenbaring eller en tunge eller en tydning: la alt skje til opbyggelse!


Jekäi ji rä wikblu iá rä ka isäkätä kuna, ata ji rä ditsä iá, je ne kjepa ji rä wikblu iá rä. 	 Men det åndelige er ikke det første, men det naturlige, derefter det åndelige.


Ata ijewa te je kukawa̱ kpa ta̱i, patkamini ite jula wäyaka. 	 og de tok og slo ham, og lot ham gå bort med tomme hender.


Ka irä jiye kuna ta, ike̱i dämiwa̱ sa pauta̱nake̱ ji bäi wà ka ssäklä ji̱a ijewa wa̱. Ata ipablowe̱mika̱ ji ssëte ki̱ka ijewa te sa paktäk wa tapawe̱mi ipaktäk ji tkerke̱ iwakwa ja̱mi je wà. 	 For det skal komme en tid da de ikke skal tåle den sunde lære, men efter sine egne lyster ta sig selv lærere i hopetall, fordi det klør dem i øret,


Ka irä jiye kuna ta, jishtä Jonás se̱na nima ta̱i ña na ka̱piana tuina däka̱ tres día, je su̱ta ditsä yäbei se̱rmi ishäkä na ka̱piana tuina däka̱ tres día. 	 For likesom Jonas var tre dager og tre netter i fiskens buk, således skal Menneskesønnen være tre dager og tre netter i jordens skjød.


Jekäi ijewa chatkawa̱ se̱nak jiräni Jesús ktei bata shäk wa te ipakteke̱ ja̱mi, se̱nak ñara etka yebä irä, pan bala butsäk ije̱r ja̱naklä Jesús dulewa̱ ska irä, ka̱kiäk irä. 	 Og de holdt trolig fast ved apostlenes lære og ved samfundet, ved brøds-brytelsen og ved bønnene.


Jera Pilato te isha ijewa ia̱: —¿Jera ji wá̱ ije te yakei rä na? Ata ijewa kjoyina ki̱ta si̱: —Iwätiöka̱ cruz ja̱mi. 	 Pilatus sa til dem: Hvad ondt har han da gjort? Men de ropte enda sterkere: Korsfest ham!


Jera Jesús te isha: “Papá, ba ku̱ ijewa jöwa̱ bitaba, ji we̱ke̱ ite rä je ia̱ ka ijewa je̱r ko̱ne ki̱ka. Jera ijewa ina su̱a jile wà ijewa wa̱ ji jienak iwa̱ bala pja̱klä ñaia̱. 	 Men Jesus sa: Fader, forlat dem! for de vet ikke hvad de gjør. Og de delte hans klær mellem sig og kastet lodd om dem.


Je katablö bas dulanaklä. Säkeklä te bas dulawe̱ iyabala käi. Ata ¿mane yaba ka dulane iká wa̱ rä na? 	 Det er for tuktens skyld at I tåler lidelser; Gud gjør med eder som med sønner. For hvem er den sønn som hans far ikke tukter?


“¡Issö, bas se̱no je̱rki̱i̱! Ka irä maikäi kuna ta, ka bas wa̱ bikökje je ke̱i rä ju̱ñer ki̱ka. 	 Ta eder i vare, våk! For I vet ikke når tiden er.


Ata ditsä yäbei deju̱, je te ji ñeke̱ ji yeke̱, ata bas te je she rä: ‘Isu̱o, ije rä yäkäk ta̱i, vino yäk ta̱i, je̱k bawa̱k inaklä bäkäk wa ra ji yakei wakbläk wa ra’ ni. 	 Menneskesønnen er kommet; han eter og drikker, og I sier: Se, for en storeter og vindrikker, tolderes og synderes venn!


Jera je jukläyäkä wa biköle tapanawa̱ ju kjä ska. 	 og hele byen var samlet for døren.


Jekjepa yabala de ja iwäki̱, ijula ma̱kläka̱ ijewa ki̱, ika̱kiäklä, ata iwa̱ dulanak wa te jewa uña. 	 Da bar de små barn til ham, forat han skulde legge sine hender på dem og bede; men disiplene truet dem.


Jera ñawäsaka iktaka̱ni, ka iktä wätene ji̱a. Jekäi ite Säkeklä kjeishami kte baa wà. 	 Men straks blev hans munn oplatt og hans tunge løst, og han talte og lovet Gud.


Je su̱a Pedro te ra, jera ite ichaka Jesús ia̱: —Säkekewa, ¿ata me ije dämiwa̱ rä na? 	 Da nu Peter ser denne, sier han til Jesus: Herre! hvorledes skal det da gå denne?


ñakäi iwa̱ bas je̱rikäklä wäbalaí na ka̱ oloi ñiwa̱kläka̱, bas je̱r ko̱naklä iia̱ ji ki̱ssäk bas kina rä käi, ji rä däli ukä baawa̱ si̱ je bluneí tso̱ sä sikii wa ja̱mi rä käi, 	 og gi eders hjerte oplyste øine, så I kan forstå hvilket håp det er han har kalt eder til, og hvor rik på herlighet hans arv er iblandt de hellige,


Jera Jesús te ikúka: —Kte si̱ wà yis te ishe bas ia̱, yi te iju iräle, iel wa iräle, ikuta wa iräle, ia̱mi iräle, iká iräle, iyabala iräle, ika̱ iräle, je jawa̱ta̱na yis kju̱ei ki̱ka iräle, kte baa bata ki̱ka iräle ra, 	 Jesus svarte og sa: Sannelig sier jeg eder: Det er ingen som har forlatt hus eller brødre eller søstre eller mor eller far eller barn eller akrer for min skyld og for evangeliets skyld,


Je ne ki̱ka sa̱ ka̱wä ta je shtä wa tsa̱tkäk jile wà, je rä sa wa̱ ji rä iyina si̱ wakja̱nei wa̱kläña. 	 Vi er derfor skyldige å ta oss av slike, forat vi kan bli medarbeidere for sannheten.


Yi te ibiketse Jesús dä Säbäkäkksa̱ ra, jewa biköle rä wätsikile Säkeklä wa̱. Ñakäi yi wa̱ je iwätsikiwa̱k shka̱l da, jewa biköle wa̱ yi rä ije wa̱ wätsikile wa shka̱l ñaebä. 	 Hver den som tror at Jesus er Kristus, han er født av Gud, og hver den som elsker Faderen, han elsker også den som er født av ham.


Jera idemijulu jukläyäkä tsi̱ne na mai ijewa mike̱ ska ra, ije juer imaju̱ ji̱a käi. 	 Og de var nær ved byen som de gikk til, og han lot som han vilde gå videre.


Ata jí yie ishe mar bas ia̱, je ki̱ka ka yis wa̱ bas kjeiyinak. Ka irä jiye kuna ta, ka bas ñatapawa̱ke̱ rä ñaki̱bäiwa̱k kuna, ata ñaki̱iawa̱k ebä. 	 Men idet jeg påbyder dette, roser jeg ikke at I kommer sammen, ikke til det bedre, men til det verre.


Je su̱a Simón Pedro te ra, ije̱tkawa̱ wakte Jesús klä kicha ja̱mi, jera ite isha iia̱: —¡Säkekewa, ma je̱k sikö yis yika, yis dä ji yakei wakbläk ki̱ka! 	 Men da Simon Peter så det, falt han ned for Jesu knær og sa: Herre, gå fra mig! for jeg er en syndig mann.


Sábado etkä wà ni ra, elkje ra je jukläyäkä ska wa biköle ñatapawa̱wa̱ Säkekewa ktä ssäk. 	 På den næste sabbat samlet da næsten hele byen sig for å høre Herrens ord.


Tsa̱na ra biköle yi ssëna se̱nak wämo Cristo Jesús ja̱mi ra, jewa biköle kolormiwa̱ weikanak je ki̱ka. 	 Og alle som vil leve gudfryktig i Kristus Jesus, skal bli forfulgt.


Ata jeska ijewa te isha ji̱a ki̱ta: —Ije te ditsä bena wätjiwe̱ke̱ ite sa pakteke̱ wà Judea ke̱i bena ska. Je te je wá̱té Galilea ke̱i skaté, je bite rä jiska kje. 	 Men de tok sterkere i og sa: Han opvigler folket, han lærer over hele Jødeland, fra Galilea av, hvor han begynte, og like hit.


Je rä ditsä chu̱li̱i̱ wa dami itäki̱ka kjoyir dami: “Iktöwa̱” ni kju̱ei. 	 for hele mengden av folket fulgte efter og skrek: Drep ham!


Yabala rikä wa, etäbä kicha yis shi̱akäte ma rä Cristo kibina bas ja̱rka kje. 	 Mine barn, som jeg atter føder med smerte, inntil Kristus vinner skikkelse i eder!


Je rä sá te ipaka ji wa̱k je ssa ite bäi. Jekäi issëna ji wa̱k tsa̱na si̱ ki̱ka imineju̱ bas ska iwakei je̱r wà. 	 for han tok gjerne imot min tilskyndelse, ja, hans iver er så stor at han av egen drift drar ut til eder.


Ata ka ije ki̱ jekäi ishene, je te itsa̱mi jiawa̱ sä wätiäklä ska, ma rä inui tju̱a ju̱ami ite kje. 	 Men han vilde ikke; han gikk bort og kastet ham i fengsel, til han betalte det han var skyldig.


Jekäi chui wa bakle rä chu̱li̱i̱, je rä ka ijewa ia̱ ikja̱nei wa̱klei ji̱a ijewa duächa̱ke̱wa̱ ki̱ka. 	 Og av hine prester har det vært flere, fordi de ved døden blev hindret fra å holde ved;


¿Yi rä tu̱nakka̱ ka̱jiska ji tso̱ ki̱ rä na? Je rä yi te ibiketsa Jesús dä Säkeklä yaba ni wa. 	 Hvem er den som seirer over verden, uten den som tror at Jesus er Guds Sønn?


Je ne bata ki̱ka sá shka̱bläke̱ ta̱i sá chicharke̱ därërë rä. Ka irä jiye kuna ta, sá je̱r bläke̱ Säkeklä se̱nak kseka ja̱mi. Je ne rä ditsä biköle tsa̱tkäkksa̱ rä, bäi si̱ rä ibiketsäk wa ne tsa̱tkäkksa̱. 	 For derfor arbeider vi og lider hån, fordi vi har satt vårt håp til den levende Gud, som er alle menneskers frelser, mest deres som tror.


Je tkawa̱ ite rä bakleka̱ju̱ jile tsa̱ku̱i wa, ka̱wei ta wa, täkili ta wa, sa patkäk wa, ñakäi kie ta jini ikie käi wa, ka jí ke̱i ska itso̱ wa ebä kuna, ata ñaebä sa̱ ke̱i däke̱wa̱ ji̱a ska itso̱ wa, jewa biköle tsa̱ta. 	 over enhver makt og myndighet og velde og herredom og ethvert navn som nevnes, ikke bare i denne verden, men også i den kommende,


Maile ra bas kja yinak yakei, weikanak biköle wäna, ata maile ra bas dewa̱ña sa̱ tso̱ weikanak jekäi wa ra ñaebä. 	 idet I dels blev til et skuespill ved hån og trengsler, dels led med dem som hadde det således.


Däyë rä bäi, ata iianawa̱ ka kjei ta ji̱a ra, jera ¿jibä wà je bäirmini na? Jekäi däyë käi se̱newo̱ bas wakwa ja̱mi, ñakäi bas se̱no bitaba ñara ekla ekla.” 	 Salt er en god ting; men når saltet mister sin kraft, hvad vil I da salte det med? Ha salt i eder selv, og hold fred med hverandre!


Jera ite isha ijewa ia̱: —¿Sábado wà ka̱ tso̱ ji bäi wa̱klä, ata ji yakei wa̱klä? ¿Sa̱ tsa̱tkäkläksa̱, ta sä ktäkläwa̱? Ata ijewa si̱wa̱tiacha̱wa̱. 	 Og han sa til dem: Er det tillatt på sabbaten å gjøre godt eller å gjøre ondt, å berge liv eller å slå ihjel? Men de tidde.


Ñera, bas wakwa ñakjatiäke̱ ebä wà bas weikanawa̱ e̱ná. Wë ¿jiye ka sä te ji yakei o̱rke̱ sä ukä ja̱mi dälässë na? ¿Jiye ka sa̱ je̱k jäwa̱ wañanak na? 	 Det er jo i det hele allerede et tap for eder at I har saker mot hverandre. Hvorfor lider I ikke heller urett? hvorfor tåler I ikke heller skade?


Jekäi Säkeklä ka meräk kuna je oloi baa manewa̱ksa̱ ijewa te jile me̱i ebä wà, ditsä duäkwa̱ käi, du iá käi, bewak iá käi, je̱k sikäk iá käi ebä wà. 	 og byttet den uforgjengelige Guds herlighet bort mot et billede, en avbildning av et forgjengelig menneske og av fugler og av firføtte dyr og av krypdyr.


Tres día ra jula kolone diei yana Caná Galilea ska. Jera jeska Jesús a̱mi katke. 	 Og på den tredje dag var det et bryllup i Kana i Galilea, og Jesu mor var der;


Jera María te isha je ángel ia̱: —¿Maikäi je o̱rmi, ka yis wa̱ jäiyi wa ju̱ñerba ra na? 	 Men Maria sa til engelen: Hvorledes skal dette gå til, da jeg ikke vet av mann?


Bas dikäla, ka yie ka̱wei spa̱na yue kuna bas ia̱, ata ka̱wei mikle tso̱ kja bas wa̱ säkätä skaté; je ka̱wei mikle ne rä kte ssële bas wa̱ rä. 	 I elskede! det er ikke et nytt bud jeg skriver til eder, men et gammelt bud, som I hadde fra begynnelsen; det gamle bud er det ord som I har hørt.


Jekjepa Pablo jula ma̱ka̱ ijewa ki̱ka, jera Wikblu Sikina dewa̱ju̱ ijewa ki̱. Jekäi ijewa ktami kte kju̱awa kju̱awa wa, ñakäi ijewa te jile bata sha. 	 og da Paulus la hendene på dem, kom den Hellige Ånd over dem, og de talte med tunger og profetiske ord.


Imale̱k wa ite bekwä kuna bala pa̱le mañayäkä ra je eyaka sika jolowa̱té ishäkä ki̱ka. Jekäi tsuitkäbi je̱k duaka̱ je alaklä jula wako̱r mar yee je wäja̱mi, je rä iyaba ko̱na ra iwa̱ ikätäkläwa̱. 	 og dens stjert drog tredjedelen av himmelens stjerner med sig og kastet dem på jorden. Og dragen stod foran kvinnen som skulde føde, for å sluke hennes barn når hun hadde født.


Bernabé se̱r dä bäi, Wikblu Sikina ta bäi si̱, ji biketsäk etkabä bäi si̱. Jekäi chu̱li̱i̱ ki̱wäjienami ji̱a Säkekewa ja̱mi. 	 for han var en god mann og full av den Hellige Ånd og tro. Og en stor skare blev vunnet for Herren.


Si̱wa̱ ju̱r maka ima käi. Ba te je bular ssë, ata ka ba wa̱ iju̱ñer mai idar, mai imar. Je su̱ta biköle sa̱ ko̱le Säkeklä wikblu ja̱mi wa rä. 	 Vinden blåser dit den vil, og du hører den suser; men du vet ikke hvor den kommer fra, og hvor den farer hen; således er det med hver den som er født av Ånden.


Bata ska ra, biköle ssëno etka ye ebä, je̱r shka̱nak ñara, ñashka̱li̱bläk ñaje̱keta wa käi, je̱r ja̱mi ñadälänak, ñajäkwa̱ ñayika, 	 Og til slutning: Vær alle enige, medlidende, kjærlige mot brødrene, barmhjertige, ydmyke,


Ka irä jiye kuna ta, yilé kuna däkmi Jesús saka kju̱awa ktei shäk, ka ale sá wa̱ ktei yinak ssëta kuna iräle, bas kuna wikblu saka kukäkwa̱, ka ale bas wa̱ kolole käi kuna iräle, kte baa saka kiäkwa̱, ka ale bas wa̱ kolole kuna käi iräle ra, je katableke̱ bäi bas te. 	 For om det kommer en til eder og forkynner en annen Jesus, som vi ikke har forkynt, eller I får en annen ånd, som I ikke før har fått, eller et annet evangelium, som I ikke før har mottatt, da vil I gjerne tåle det!


Je ukä ki̱ Jesús je̱k kjashani etäbä kicha iwa̱ dulanak wa ia̱ tipä Tiberias kjä ja̱mi. Ije̱k kjasha rä jikäi: 	 Siden åpenbarte Jesus sig atter for disiplene ved Tiberias-sjøen; og han åpenbarte sig på denne måte:


“Bas wa̱ issële iyileta̱na sa bakle mikle wa ia̱: ‘Ke sa ktawa̱,’ ñakäi: “Yi te sa ktawa̱ ra, je ki̱ nui rä ja̱nakka̱ sä ktei wabiketsäkläksa̱ ska. 	 I har hørt at det er sagt til de gamle: Du skal ikke slå ihjel, men den som slår ihjel, skal være skyldig for dommen.


Ñerä ijewa minejulu; je te iku̱a jishtä ite isha iia̱ käi. Jera ijewa te Säktäkwa̱ Bakleju̱ ke̱i kjewa̱klä je äliwa̱. 	 De gikk da avsted, og fant det så som han hadde sagt dem; og de gjorde i stand påskelammet.


Ñerä ijewa tapanawa̱ ra, Pilato te ichaka ijewa ia̱: —¿Mane sherke̱ bas ki̱ yis wa̱ wäyenakksa̱ bas ia̱ rä: Barrabás na, ata Jesús kinak Säbäkäkksa̱ ni na? 	 Da de nu var samlet, sa Pilatus til dem: Hvem vil I jeg skal gi eder fri, Barabbas eller Jesus, som de kaller Messias?


Jera ite ikúka te isha ijewa ia̱: —¿Jini Moisés wa̱ bas pakaleta̱na iwa̱k rä? 	 Han svarte og sa til dem: Hvad har Moses foreskrevet eder?


Je ne ki̱ka sa̱ wa̱ ñanak irä je̱k pajiäklä irä tso̱ ra, je ebä te sä ssëwe̱mi a̱naa. 	 men når vi har føde og klær, skal vi dermed la oss nøie;


jera ka bas te ka̱ me̱ kuna ji̱a iia̱ jile wa̱klä iká irä ia̱mi irä ia̱. 	 så lar I ham ikke lenger få lov til å gjøre noget for far eller mor,


Ata yis ia̱ issër bas je̱r ku̱opa iku̱, ka sá rä deleksa̱ yakei kuna. 	 Men jeg håper at I skal få kjenne at vi ikke er de som ikke holder prøve.


Ata mane rä blu ra, je je̱k ssöpa irä oloi ja̱nakwa̱ wà, ije rä kjäkju̱ jishtä ka̱ tsitsiwäí käi ki̱ka. 	 og den rike av sin ringhet; for han skal forgå som blomst på gress;


Ka irä jiye kuna ta, Säkeklä gobierno rä ka ji pake iá kuna. Ata je rä täkili iá. 	 for Guds rike består ikke i ord, men i kraft.


Jekjepa Säkekewa ktei bata shäk wa te isha iia̱: —Ba ku̱ sá tsa̱tkö ji biketsäk etkabä ki̱ta. 	 Og apostlene sa til Herren: Øk vår tro!


Jera Jesús palei ju̱ñenamika̱ plaa Galilea ke̱i pája̱mi biköle. 	 Og ryktet om ham kom straks ut allesteds i hele landet deromkring i Galilea.


Jeiräta, sá te ji biketse dami etkabä jishtä iyöle katke käi: “Yis te ji biketsa etkabä ki̱ka yis kta rä.” Je su̱ta sá te ji biketsa etkabä ki̱ka sá ktäke̱ rä, 	 Men eftersom vi har den samme troens Ånd - efter det som er skrevet: Jeg trodde, derfor talte jeg - så tror vi og, derfor taler vi og,


ji wa̱k tsa̱na, se̱nak sikii, ñakäi jile wa̱k ju ska, ji wa̱k bäi, ñajäkcha̱wa̱ ise̱nakläí wa yika. Je rä ka Säkeklä ktä yinaklä kuna. 	 å være sindige, rene, huslige, gode, lydige mot sine egne menn, forat Guds ord ikke skal bli spottet!


Yie ishe bas ia̱, sa̱ ko̱le alaklä wa wa̱, jewa sha̱na yi ka kuna Juan tsa̱ta, jeiräta Säkeklä gobierno ja̱mi wa sha̱na yi rä ja̱lewa̱ biköle katäbäka je rä ije tsa̱ta.” 	 Jeg sier eder: Større profet enn Johannes er ingen blandt dem som er født av kvinner; men den minste i Guds rike er større enn han.


Je su̱ta bena yi tso̱ ji̱a kseka wa te yis biketsa ra, mik a̱ni ka jewa duäkcha̱wa̱. ¿Ba te je kte biketsa na? 	 og hver den som lever og tror på mig, skal aldri i evighet dø. Tror du dette?


Jera Pablo ssëna ikiäkmiña ira. Jekäi ite tene shkiri wá̱ iia̱, Judío wa tso̱ je naka wa te ishemika̱ ki̱ka, biköle wa̱ iju̱ñer Timoteo ká rä Griego wa ki̱ka. 	 Ham vilde Paulus ha med sig på reisen, og han tok og omskar ham for de jøders skyld som var på de steder; for de visste alle at hans far var greker.


Pan ñaklä ka levadura ta ke̱i kjewa̱klä kie Säktäkwa̱ Bakleju̱ je ke̱i tkenawa̱ kja. 	 Men de usyrede brøds høitid, som kalles påske, var nær;


Biköle ssëna ipassäk; ka irä jiye kuna ta, täkili kjäke̱ksa̱ iska te biköle bäiwe̱ke̱ni. 	 Og alt folket søkte å få røre ved ham; for en kraft gikk ut fra ham og helbredet alle.


Jera ka̱li̱ ja̱nawa̱, diklä deju̱té, si̱wa̱ ju̱naté tena je ju ja̱mi, ata ka iyeneju̱mi, jak ki̱ irä ñak tkelewa̱ ki̱ka. 	 og skyllregnet falt, og flommen kom, og vindene blåste og slo imot dette hus, men det falt ikke; for det var grunnlagt på fjell.


Ka irä jiye kuna ta, ji biköle tso̱ ka̱jiska, sa yaka ja̱mi ji tker käi, sä wäna ji juer baa käi, sa̱ je̱k ssä je̱k se̱newa̱klä wà käi, ka je bitele rä Sa Ká ska kuna, ata je rä ka̱jiska ebä. 	 for alt det som er i verden, kjødets lyst og øinenes lyst og storaktighet i levnet, er ikke av Faderen, men av verden.


Jera yi kjäke̱mi iwä ja̱mi jewa te isheke̱ wäsi̱wa, tsa̱ku̱ wäbuträke̱, te isheke̱: —¡Issö! Ba, Templo mia̱tkäkwa̱, tres día ra iyuäkka̱ni, 	 Og de som gikk forbi, spottet ham, og rystet på hodet og sa: Tvi dig, du som bryter ned templet og bygger det op igjen på tre dager!


Moisés te je kjayina iia̱ su̱a ra je te imale̱cha̱wa̱ ta̱i. Ata ije̱k sikawa̱ isu̱ak ra, jera Säkekewa ktaté ira te isha: 	 Da Moses så det, undret han sig over synet; men da han gikk bort for å se på det, kom en røst fra Herren:


Ata ke ka̱ ma̱k chichö wa busi ji̱a wa ia̱ kie yönaklä. Iwa rä ji tkermi ijewa ja̱mi pjoo ra, ijewa te Cristo jemiwa̱, je̱r ssërmi se̱nakwa̱, 	 Men yngre enker skal du avvise; for når de i kjødelig lyst sviker Kristus, vil de gifte sig,


Iwikblu te sä ktei sheke̱ña saje wa wikblu ra ñara, sä rä Säkeklä yabala ni. 	 Ånden selv vidner med vår ånd at vi er Guds barn;


Ñakäi Isaías ka suane ishäk: “Ka yis yuläk kuna wa, jewa te yis ku̱a; Ka yis ktei chakäk kuna wa, jewa ia̱ yis je̱k kjasha.” 	 og Esaias våger sig til å si: Jeg blev funnet av dem som ikke søkte mig; jeg åpenbarte mig for dem som ikke spurte efter mig;


Jera Judas iju̱akksa̱ te ikúka te isha: —¿Rabí, jera yis le irä? Jera ite isha ia̱: —Ba te je shaka̱. 	 Da svarte Judas, som forrådte ham: Det er da vel ikke mig, rabbi? Han sa til ham: Du har selv sagt det.


Bas te Trifena irä Trifosa irä ia̱ ishe yie ichakami. Jewa rä shka̱bläk Säkekewa ia̱. Ñaebä bas te ale shka̱ta sa̱ wa̱ Pérsida ia̱ ishe yie ichakami ni. Je rä shka̱blele ta̱i Säkekewa ia̱. 	 Hils Tryfena og Tryfosa, som har arbeidet i Herren. Hils Persis, den elskede, som har arbeidet meget i Herren.


jishtä iyöle katke käi: “Ka yi kuna wämo, ekla a̱ni; 	 som skrevet er: Det finnes ikke en rettferdig, enn ikke en;


Yis te ba wa̱ dulanak wa paka pjowa̱ be kjäiäksa̱ ije ki̱, ata ka ijewa ia̱ io̱r. 	 og jeg bad dine disipler at de skulde drive den ut, men de kunde ikke.


sá shka̱bläke̱ därërë sá wakwa jula wà. Sá yirke̱ yakei ra, sá te ji bäi sheke̱ o̱nak ijewa ia̱. Sá kolorcha̱ke̱wa̱ weikanak ra, sá te je katableke̱. 	 idet vi arbeider med våre egne hender; vi blir utskjelt - og vi velsigner; vi blir forfulgt - og vi tåler det;


Jera ka̱ kichei kie Olivo Yäkä Bata ni ska ijewa minejuluni Jerusalénka. Je rä sábado wà shke kjena. 	 Da vendte de tilbake til Jerusalem fra det berg som kalles Oljeberget og ligger nær ved Jerusalem, en sabbatsreise derfra.


Mika̱ iwa̱ dulanak wa te je ju̱ña ra, ijewa dejulu wa̱ inu̱l minetse̱ blacha̱ sa̱ nu̱l bläklä ska. 	 Og da hans disipler hørte det, kom de og tok hans legeme og la det i en grav.


Jera ñawäsaka Säkeklä wikblu te iwäsikami ka̱ ssi̱lewa̱ pjoo ska. 	 Og straks drev Ånden ham ut i ørkenen,


Je ke̱i ebä na oveja kjänanak wa wäñir kajali tuina ioveja kjänanak. 	 Og det var nogen hyrder der på stedet, som var ute på marken og holdt nattevakt over sin hjord.


Ji tkenawa̱ rä dokoitsalewa̱, ata je shki̱rke̱ka̱ni rä juer ta baa. Ji tkenawa̱ rä ka täki ta, ata je shki̱rke̱ka̱ni rä täkii. 	 det såes i vanære, det opstår i herlighet; det såes i skrøpelighet, det opstår i kraft;


Jekjepa ideni je iwa̱ dulanak wa ska, te isha ijewa ia̱: —Ata ¿je rä bas käpä rami ji̱a, bas je̱rä dami ji̱a ebä na? ¡Issö! Ihoraí dewa̱ e̱ná. Ditsä yäbei, je rä ju̱nakksa̱ ditsä yakeila jula na. 	 Da kom han til disiplene og sa til dem: I sover altså og hviler eder! Se, timen er nær da Menneskesønnen skal overgis i synderes hender;


Jekäi sä kjöksa̱julu minak ije wäki̱, ju ji̱atkele tso̱ ektaka dokoitsanak ije käi. 	 La oss da gå ut til ham utenfor leiren og bære hans vanære!


Ñerä Jesús te pan kukawa̱. Jera ite wekte sha Säkeklä ia̱, kjepa ite ibala butsa ma̱ ditsä tso̱ ñajäklelecha̱wa̱ wa ia̱. Je su̱ta ite nima bala butsa bikö ijewa ki̱ isherke̱ käi. 	 Da tok Jesus brødene og takket, og delte dem ut til dem som satt der, likeledes av småfiskene, så meget de vilde ha.


Judío tsa̱ku̱i wa ekla te ichaka iia̱ te isha: —Sapaktäk se̱nak wämo, ¿ji we̱mi yie yis ia̱ se̱ne jekjeye däkläksa̱ däli ukä ye rä na? 	 Og en rådsherre spurte ham: Gode mester! hvad skal jeg gjøre for å arve evig liv?


“¡Säli bas Corazín wa rä! ¡Säli bas Betsaida wa rä! Ka irä jiye kuna ta, bas sha̱na ji o̱na täkili ta je kuna rä o̱le Tiro irä Sidón irä ska ra, mik ijewa ñamaneneksa̱, ñapajiene sua yönak saco ye shtä wà, muli̱tä tulune je̱k ki̱ka. 	 Ve dig, Korasin! ve dig, Betsaida! Dersom de kraftige gjerninger som er gjort i eder, var gjort i Tyrus og Sidon, da hadde de for lenge siden omvendt sig i sekk og aske.


Yis je̱r ja̱rke̱ bas ska ra, del yis te wekte sheke̱ yis Kekläí ia̱ bas ki̱ka. 	 Jeg takker min Gud så ofte jeg kommer eder i hu,


Jera ijewa wäbala wajuena. Jera Jesús te ijewa je̱r ku̱a tsa̱na, te isha: “¡Issö! Ke yi a̱ni ku̱ ijuñopa.” 	 Og deres øine blev oplatt. Og Jesus talte strengt til dem og sa: Se til at ingen får vite det!


Jera ¿ka ba rä Egipto wa ekla kju̱atkäk sa̱ tsa̱ku̱i ra ale bajaa sä ktäk wa jäkmi cuatro mil ka̱ ssi̱lewa̱ pjoo ska je kuna na? 	 Er du da ikke den egypter som for nogen tid siden gjorde oprør og førte de fire tusen mordere ut i ørkenen?


Jera ñawäsaka ibäinani. Jekäi ite ije̱katashuäklä kukawa̱, shkami. Ata je o̱na rä sábado wà. 	 Og straks blev mannen frisk og han tok sin seng og gikk. Men det var sabbat den dag.


Jekäi ijewa dami ji̱a ña̱la wà ra, idemijulu diklä balakli ska ra, je eunuco te isha: —Diklä su̱o. ¿Ji tso̱ yis wätkewa̱k ka yis wäoka̱naklä kuna na? 	 Og som de drog frem på veien, kom de til et sted hvor det var vann, og hoffmannen sa: Se, her er vann; hvad er til hinder for at jeg blir døpt?


Jera ekla tu̱nami, te esponja nu̱wa̱ uva diä jäi wà, tkaka̱ ite kal bata ki̱ka, ma̱ ite iia̱ iwa̱ kuyanak, te isha: —Sa̱ ku̱ ijöwa̱ sa̱ wa̱ isu̱aklä Elías dajuena iwäyä ja̱wa̱kksa̱ í̱ ki̱ka. 	 Men en løp frem og fylte en svamp med eddik og stakk den på et rør og gav ham å drikke og sa: Vent, la oss se om Elias kommer for å ta ham ned!


Sa̱ wa̱ iju̱ñer yi wätsikile Säkeklä wa̱ wa biköle rä ka ji yakei wakbläk kuna. Ata ale wätsikile Säkeklä wa̱ je te jewa kjänane, ka ale yakei wa̱ imewa̱klä. 	 Vi vet at hver den som er født av Gud, synder ikke; men den som er født av Gud, tar sig i vare, og den onde rører ham ikke.


Ñerä jeska Jesús demi ra, iwä kaka̱ jöikje te isu̱a, je te isha iia̱: —Zaqueo, bä kutewa̱ni mane mane i̱ski̱, jir yis kiana käpäk bä kjä ka ki̱ka. 	 Og da Jesus kom til stedet, så han op og sa til ham: Sakkeus! skynd dig og stig ned! for idag skal jeg bli i ditt hus.


Je ne wà Säkeklä te ije oloi kaka̱ ji biköle tsa̱ta, te kie ma iia̱ ji biköle kie saka tsa̱ta rä, 	 Derfor har og Gud høit ophøiet ham og gitt ham det navn som er over alt navn,


Ije te isha jekäi wà rä ditsä wa̱ iju̱ñaklä jishtä ije duämiwa̱ rä. 	 Dette sa han for å gi til kjenne hvad for en død han skulde dø.


Ata ije ka̱yuawa̱ni. Berbena ebä ra jeska kajali wa te ishani etäbä kicha Pedro ia̱: —Iyina si̱ ra ba rä ijewa sha̱ ekla, ba rä Galilea wa ki̱ka. 	 Men han nektet det atter. Og litt efter sa atter de som stod der, til Peter: Du er sannelig en av dem; du er jo en galileer.


Je te biköle male̱cha̱cha̱wa̱. Jera ijewa te isha ñaia̱: —¿Je rä mane shtä kte na? ¡Ije rä ka̱wei ta, täkili ta, je wà ite wikblu ñá shtä wa patkeke̱ksa̱, jera imajulu! 	 Og redsel kom over alle, og de talte med hverandre og sa: Hvad er dette for et ord? for med myndighet og makt byder han de urene ånder, og de farer ut!


Levadura elkje te harina yaka kalabe papu̱we̱ka̱ni. 	 En liten surdeig syrer hele deigen.


Natán rä David yaba, David rä Isaí yaba, Isaí rä Obed yaba, Obed rä Booz yaba, Booz dä Sala yaba, Sala rä Naasón yaba, 	 sønn av Isai, sønn av Obed, sønn av Boas, sønn av Salmon, sønn av Nahson,


Jera fariseo wa te isha Jesús ia̱: —Je wà ba wakei je̱k pakäke̱, je rä ka iyina si̱ kuna. 	 Fariseerne sa da til ham: Du vidner om dig selv; ditt vidnesbyrd er ikke sant.


Ji biköle ka wämo kuna rä ji yakei wakble, ata ji yakei wakble tso̱ manele ki̱ka ka sä rä duäkwa̱ kuna. 	 Enhver urettferdighet er synd, og der er synd som ikke er til døden.


Ata yis kiana däkmi plaa ba su̱ak, jeska sa te ji pakemi a̱mi kje. 	 men jeg håper snart å få se dig, og så skal vi tale muntlig sammen.


Je ne ki̱ka ba ku̱ iwo̱ jí sá te isheke̱ ma ia̱ käi. Jiska sá sha̱na ditsä tso̱ cuatro kablele Säkeklä ia̱ ji wa̱k. 	 Gjør nu derfor som vi sier til dig! Vi har her fire menn som har et løfte på sig;


Yi te sa bala butseke̱ ra, je paruö ba ku̱ etaba kicha botäbä kicha. Jeska ra iju̱oksa̱, 	 Et menneske som gir sig av med vranglære, skal du vise fra dig, efterat du har formant ham én gang og én gang til,


Jekäi Caldea wa ke̱i ska ije̱k tsa̱ksa̱ mineju̱mi se̱ná Harán ska. Iká duawa̱ ukä ska ra Säkeklä te ipatkaté se̱nak jí ka̱ ska. Je ne ska bas se̱r jira rä. 	 Så drog han ut fra kaldeernes land og bosatte sig i Karan. Og derfra lot Gud ham efter farens død flytte til dette land som I nu bor i;


Jera ije te isha: —Sapaktäk, je biköle rä wao̱leté yis wa̱, yis ji̱a tsi̱ne raté. 	 Men han sa til ham: Mester! alt dette har jeg holdt fra min ungdom av.


“¡Säli bas fariseo wa rä! Ka irä jiye kuna ta, bas wäbätsä rä ñapaktäklä jui ska ra, oloi ta wa je̱tkäklä wà, bas me chakarpa sa tapanaklä däli watju̱ak shtä ska wà. 	 Ve eder, I fariseere, I som så gjerne vil ha de øverste seter i synagogene og hilsninger på torvene!


Jera ijewa te ichaka iia̱: —¿Yibä ba rä na? Sá ki̱ ishena ju̱ñenak sá patkäkté wa ia̱ yinak. Jera ¿jiräni ba je̱k pakämi rä na? 	 De sa da til ham: Hvem er du? så vi kan gi dem svar som har sendt oss; hvad sier du om dig selv?


Ka irä jiye kuna ta, ale Oloi Ta Ta̱i te yis ia̱ ji wá̱ e̱e̱na si̱. ¡Ije kie, je rä sikii si̱! 	 fordi han har gjort store ting imot mig, han, den mektige, og hellig er hans navn,


Sá te iju̱ña sá sha̱ minemi bas wäki̱, jewa ka patkene sá wa̱. Jewa te bas je̱r iawa̱wa̱ ijewa te ji sha wà, je wà ite bas je̱r shewa̱cha̱wa̱. 	 Eftersom vi har fått høre at nogen som er kommet fra oss, har forvirret eder ved sin tale og vakt uro i eders sjeler vi har ikke gitt dem noget pålegg


Ata je jile me̱ke̱ka̱ wà sa̱ je̱r ja̱rke̱ año año wà sa̱ nui ska. 	 Men ved dem kommer hvert år en minnelse om synder;


je rä sá je̱r bläk Cristo ja̱mi säkätäba wa bata ki̱ka ikjeiyinaklä ije rä baawa̱ si̱ ki̱ka. 	 forat vi skulde være hans hellighet til pris, vi som forut hadde håpet på Kristus;


Jekäi ra, ¿jiye bas te Säkeklä wätjiwe̱ kte kukäk wa kuli kicha ki̱ka bas wa̱ yugo ja̱wa̱kläka̱ rä na? Ñera sa kalí wa irä saje wa irä ka donak je ja̱mi. 	 Hvorfor frister I da nu Gud ved å legge et åk på disiplenes nakke som hverken våre fedre eller vi var i stand til å bære?


Ka irä jiye kuna ta, yis te ishe bas ia̱, jí maju̱ jöiwäta ka yis wa̱ uva diä yanakni, ata Säkeklä gobiernoí kjawa̱ju̱ kjepa yie je yëmini rä. 	 For jeg sier eder: Fra nu av skal jeg aldri mere drikke av vintreets frukt før Guds rike er kommet.


Yilé te ibiketse iwa̱ jile ju̱ñer ta̱i ni ra, jera ka iwa̱ ji a̱ni ju̱ñerba jishtä ikiana ju̱ñenak käi. 	 om nogen tykkes sig å kjenne noget, han har aldri kjent noget således som en bør kjenne det;


iyina si̱ yis ia̱ ime̱le Säkeklä je̱r bäi shäke̱ wakja̱neiwa̱klä bas ia̱, je palei ssa bas te. 	 om I ellers har hørt om husholdningen med den Guds nåde som er mig gitt for eder,


¡Wekte je ke̱i wà alaklä wa tso̱ kjä ye wa rä, ñakäi tsu ma̱ke̱ ji̱a wa rä! Ka irä jiye kuna ta, sä weikarmi ka̱jiska e̱e̱na si̱, ñakäi Säkeklä kju̱atkämiwa̱ jí sa̱ tso̱ wa ra. 	 Men ve de fruktsommelige, og dem som gir die, i de dager! for stor nød skal være på jorden, og vrede over dette folk,


Barrabás kate wätelewa̱ rä iwa̱ je jukläyäkä wa wäsikle kju̱atkäk ka̱wei ta wa ra kju̱ei, ñakäi irä sä ktäk kju̱ei. 	 Dette var en som var kastet i fengsel for et oprør som hadde vært i byen, og for et mord.


Ñerä jewa demi Cesarea ska ra, ite äyë cha̱mi ka̱ wäkiri ia̱, ñakäi iwa̱ Pablo demitse̱ iwäja̱mi. 	 De kom da til Cesarea og lot landshøvdingen få brevet, og førte også Paulus frem for ham.


Ñakäi jeska ko̱no däklä rä ka bäi si̱ kuna, ka̱ yakei ki̱ssäklä. Je ki̱ka wäbäli te ibiketsa ju̱nakmi ji̱a imablä su̱ak, tsule sä dämijulu Fenice ska, ka̱ yakei ki̱ssäk. Je rä ko̱no däklä etkä, je Creta ska. Je rä kjä kololewa̱ norte wà ra ka̱wä minakläwa̱ wami yena, sur wà ra ka̱wä minakläwa̱ wami yena. 	 Og da havnen var uhøvelig til vinterleie, blev de fleste enige om at de skulde fare ut også derfra, om de måskje kunde vinne frem og ta vinterhavn i Føniks, en havn på Kreta, som vender mot sydvest og nordvest.


Saje wa ñashka̱l dä, ije te sa̱ shka̱li̱bla säkätä ki̱ka. 	 Vi elsker fordi han elsket oss først.


Bas ka je̱r ko̱ne jibä oloitseke̱ bas te rä ia̱, ata sá wa̱ iju̱ñer jibä oloitseke̱ sá te rä. Ka irä maikäi kuna ta, tsa̱tkeneksa̱ datse̱ rä Judío wa ja̱mi ki̱ka. 	 I tilbeder det I ikke kjenner, vi tilbeder det vi kjenner; for frelsen kommer fra jødene;


Ñerä ekla kie Zaqueo, je rä inaklä bäkäk wa tsa̱ku̱i ekla, ñakäi irä blu ta̱i. 	 Og se, der var en mann som hette Sakkeus; han var overtolder og en rik mann.


Sha̱ jolona jak yäkä na; jekäi je tsikinaka̱, ata issi̱nacha̱wa̱ni, ka ka̱ rä chi̱i̱ kuna ki̱ka. 	 Og noget falt på stengrunn; og da det var vokset op, visnet det, fordi det ikke hadde væte.


Jera ditsä te isha: —Sá wa̱ issële ka̱wei yöle te ishe rä Säbäkäkksa̱ se̱rmi rä jekjeye. ¿Jera maikäi ba te ishe ditsä yäbei kiana tkenakka̱ ka̱sha̱ ki̱ ni na? Ata yibä je ditsä yäbei rä na? 	 Folket svarte ham: Vi har hørt av loven at Messias blir til evig tid; hvorledes kan da du si at Menneskesønnen skal ophøies? Hvem er denne Menneskesønn?


ma rä iminetse̱ ka̱jöir ke̱i kje. Jekäi ka imitse̱ba yika, ite ji shata̱na Wikblu Sikina oloi ja̱mi iwa̱ kolole iktei bata shäk ye wa ia̱ ijewa wa̱ o̱nak. 	 inntil den dag da han blev optatt, efterat han ved den Hellige Ånd hadde gitt sine bud til de apostler som han hadde utvalgt sig,


Ata sä te ikúkemi ditsä ska ni ra, jera bena te sä kteche̱miwa̱ jak wà, ijewa te ibiketse iyina si̱ Juan rä jile bata shäk ni ki̱ka.” 	 Men sier vi: Fra mennesker, da stener hele folket oss; for de tror fullt og fast at Johannes var en profet.


Jekäi ije a̱na täkii te isha: —Jesús, Säkeklä Ji Biköle Tsa̱ta yaba, ¿jiye ba bite yis wäki̱ rä na? Yie ma ia̱ ka̱kie pjoowa̱ si̱ Säkeklä ki̱ka, ¡ke yis paka ji shka̱l ssäk! 	 og ropte med høi røst: Hvad har jeg med dig å gjøre, Jesus, du den høieste Guds Sønn? Jeg besverger dig ved Gud at du ikke må pine mig!


El wa, ke bas male̱te̱na, ikuna ka̱jiska wa te bas dokoitsawa̱ ra. 	 Undre eder ikke, brødre, om verden hater eder!


Je ki̱ka Jesús te isha ijewa ia̱: “Kte si̱ kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, Säkeklä yaba je wakei ia̱ ka ji o̱nak, ata iKá te ji we̱ke̱ je su̱eke̱ ije te, je ja̱mi ebä ije te ji we̱ke̱. Jekäi ji we̱ke̱ iKá te käi, ñaebä je we̱ke̱ iyaba te. 	 Jesus svarte da og sa til dem: Sannelig, sannelig sier jeg eder: Sønnen kan ikke gjøre noget av sig selv, men bare det han ser Faderen gjør; for det han gjør, det gjør Sønnen likeså;


Ñe iwätji̱na ukä ska ra Pablo te kte kukäk wa kia jaté. Je te ijewa je̱r ku̱ata̱na, jera ije̱k bata sha mineju̱mi däkmi Macedonia ska. 	 Da nu opstyret hadde lagt sig, kalte Paulus disiplene til sig og for mante dem og bød dem farvel; så drog han avsted for å fare til Makedonia.


Jekäi Pablo te ji wämo käi, je̱k wätkewe̱ ji yika käi, sä ktei wabiketsanakläksa̱ ke̱i däke̱wa̱ käi, je ktei paka ra, Félix suanawa̱ te isha iia̱: —Bäi rä, ma cho̱ni. Ata bikökje yis wä katke ra yie bä kieni. 	 Men da han talte om rettferd og avhold og den kommende dom, blev Feliks forferdet og sa: Gå bort for denne gang! når jeg får god tid, vil jeg kalle dig til mig igjen.


Bas weikarte jishtä yis weikale su̱le bas wa̱ käi, ñakäi jira bas te issa yis ukä ja̱mi je o̱rte ji̱a. 	 idet I har den samme strid som I så på mig og nu hører om mig.


Ka̱jiska kjäte, ñakäi iji tkenak sa̱ ja̱mi kjäte; ata yi te Säkeklä ki̱ ji shena wá̱ ra, je se̱rmi ji̱a jekjeye. 	 Og verden forgår og dens lyst; men den som gjør Guds vilje, blir til evig tid.


Fariseo wa ekla te Jesús kiami yäkäk ira. Jera idewa̱ju̱ je fariseo ju ja̱rka ra, ije̱k baklawa̱ yäkäk. 	 Men en av fariseerne bad ham at han vilde ete hos ham; og han gikk inn i fariseerens hus og satte sig til bords.


Jera ijewa te ibiketsa maikäi ra ite ikukemiwa̱; ata isuanacha̱wa̱ chu̱li̱i̱ yika, ijewa te ikuka jile bata shäk ye ki̱ka. 	 Og de søkte å gripe ham, men fryktet for folket; for det holdt ham for en profet.


Yi tu̱naka̱ je ia̱ je biköle rä däkksa̱ däli ukä ye. Jekäi yis dämiwa̱ ije Kekläí ye, ñakäi ije dämiwa̱ yis yaba ye. 	 Den som seirer, skal arve alle ting, og jeg vil være hans Gud, og han skal være min sønn.