Iwa rä bas wa̱ jí ju̱ñer bäi: Ka̱wakbläk iräle, ji shi̱ana wa̱k iräle, ji ki̱tker sa̱ ja̱mi biketsäk iräle, je shtä rä jile kekläí me̱i kja̱nei wa̱k käi, jewa mane a̱ni ia̱ ka däli ukä kuna Cristo irä Säkeklä irä jewa gobierno ska. 	 For dette vet og skjønner I at ingen horkarl eller uren eller havesyk, som er en avgudsdyrker, har arv i Kristi og Guds rike.


Jira bak rä tkelewa̱ e̱ná kal ñak ja̱mi. Jekäi mane kal wänak wä ta ka bäi kuna, je biköle rä tenak tulämi tulunakka̱ yökö ki̱ka. ” 	 Øksen ligger også allerede ved roten av trærne; derfor blir hvert tre som ikke bærer god frukt, hugget ned og kastet på ilden.


“Bas ia̱ ka̱wei me̱leta̱na Moisés wa̱, ata bas sha̱ yi a̱ni te ka je wawe̱ kuna. ¿Jiye jera bas ki̱ yis shena kota̱nakwa̱ na?” 	 Har ikke Moses gitt eder loven? Og ingen av eder holder loven. Hvorfor står I mig efter livet?


Säkekewa bata ki̱ka bas ñajöcho̱wa̱ ditsä ka̱wei ta wa biköle yika, sa̱ tsa̱ku̱i sa patkäk yika iräle, 	 Vær derfor all menneskelig ordning undergitt for Herrens skyld, enten det nu er kongen som den høieste,


Jekäi Cristo cha wa wa̱ iyaka rä wäteleka̱ cruz ja̱mi, ji ssër iia̱ o̱nak pjooje jije, ñakäi ji tkenak ija̱mije kaje. 	 Men de som hører Kristus Jesus til, har korsfestet kjødet med dets lyster og begjæringer.


Jera Jesús je̱k buawa̱ni te ishäkä yuani. 	 Og han bukket sig atter ned og skrev på jorden.


Jera ite isha ijewa ia̱: —Bas wa̱ jí detse̱ yis wä ki̱ sa̱ je̱r tkäk käi; ata yis te iwächakewa̱ bas wäkata ska. Ñera ka yis wäna ijuer ta irä nui ta etka a̱ni bas te ikjatia käi. 	 og sa til dem: I har ført denne mann frem for mig som en som forfører folket til frafall; og se, jeg har tatt ham i forhør for eders øine, men jeg har ikke funnet denne mann skyldig i noget av det I klager på ham for;


Ka irä jiye kuna ta, yis wa̱ ji sherke̱ Säkeklä ki̱ sa̱ wa̱ o̱nak je ktei a̱ni ka blenewa̱ kuna. 	 for jeg holdt ikke noget tilbake, men forkynte eder hele Guds råd.


Ata yilé te bas ia̱ ishe: “Je rä me̱leka̱ jile kekläí me̱i ia̱” ni, jera ke ikata, je ishäk kju̱ei, ñakäi sä ssërmi nui ta ki̱ka. 	 Men dersom nogen sier til eder: Dette er avguds-offer, da la være å ete det, for hans skyld som sa eder det, og for samvittighetens skyld!


Yis te wekte she Säkeklä ia̱, yis ktä rawa̱ kte kju̱awa wà bas biköle tsa̱ta ki̱ka. 	 Jeg takker Gud: jeg taler mere med tunge enn I alle;


Jekäi María Magdala wa ji̱á kaldu sa̱ nu̱l bläklä ektaka. Je ji̱á kaldu ra, ije̱k buawa̱ ija̱r su̱ak. 	 Men Maria stod utenfor ved graven og gråt. Som hun nu gråt, bøide hun sig og så inn i graven,


Jera ite isha: —Yi rä kukä ta wassënak ra, ¡je ku̱ issö! 	 Og han sa til dem: Den som har ører å høre med, han høre!


“Ata bas se̱no tsa̱na je̱k ki̱ka. Ka irä jiye kuna ta, bas tulurmiksa̱ sä ktei wabiketsäkksa̱ wa ia̱. Bas buka̱nami ñapaktäklä jui shtä ska. Bas jäklermika̱ ka̱ wäkiri wa wäja̱mi, ka̱ tsa̱ku̱i wa wäja̱mi, yis kju̱ei, bas wa̱ yis ktei shäklä ijewa ia̱. 	 Men ta eder i vare! De skal overgi eder til domstolene, og I skal hudstrykes i synagoger og stilles for landshøvdinger og konger for min skyld, til vidnesbyrd for dem.


Ata Jesús wa̱ iju̱ñer kja jibä o̱rmi iukä ja̱mi biköle käi, je ki̱ka imineju̱ ijewa wäki̱ka te ichaka ijewa ia̱: —¿Yi yuleke̱ bas te rä? 	 Da nu Jesus visste om alt som skulde komme over ham, gikk han frem og sa til dem: Hvem leter I efter?


Jera Jesús te ikúka: —Yis ne rä ña̱la rä, ji rä iyina si̱ rä, ñakäi se̱ne kseka rä. Yi a̱ni ka däkmi Sa Ká wäki̱, ka idenewa̱ yis oloi ja̱mi ra. 	 Jesus sier til ham: Jeg er veien og sannheten og livet; ingen kommer til Faderen uten ved mig.


Pedro, Jesucristo ktei bata shäk te jí yue mar, bas minelemi Ponto ska, Galacia ska, Capadocia ska, Asia ska, ñakäi Bitinia ska, kju̱awa wa ye jewa ia̱; 	 Peter, Jesu Kristi apostel - til de utlendinger som er spredt omkring i Pontus, Galatia, Kappadokia, Asia og Bitynia, utvalgt


Je ki̱ka bas ka̱kiö je däli wakei ia̱, iwa̱ shka̱bläk wa patkäklä idäli wäna tiäk. 	 bed derfor høstens herre at han vil drive arbeidere ut til sin høst!


Herodes bakle Judea ke̱i tsa̱ku̱i ye, je ke̱i ska ra chui ekla bakle kie rä Zacarías. Ije rä ikja̱nei wa̱kña Abías wa ra. Ise̱naklä kie rä Elisabet. Je rä Aarón batala ekla. 	 I de dager da Herodes var konge i Jødeland, var det en prest ved navn Sakarias, av Abias skifte, og han hadde en hustru av Arons døtre, og hennes navn var Elisabet.


Jera ije te ikúka te isha iia̱: —Säkekewa jekäi irä. Jeiräta chichi rä yabala yäkäke̱ pjoi jolorke̱ je ñata mesa niki̱na. 	 Men hun svarte ham: Det er sant, Herre! de små hunder eter jo under bordet av barnas smuler.


Jera Jesús te isha ijewa ia̱: —Bas kute yis da minak. Yis te bas dulawe̱mi däkwa̱ ditsä kukäk nima säkei ye. 	 og Jesus sa til dem: Følg mig, så vil jeg gjøre eder til menneskefiskere!


je mineju̱ Pilato wäki̱ Jesús nu̱l kiäkksa̱, jera Pilato te inu̱l sha ju̱nakksa̱ iia̱. 	 han gikk til Pilatus og bad om Jesu legeme. Da bød Pilatus at det skulde gis ham.


Ka irä jiye kuna ta, jí yis yaba rä dulewa̱ je ne deni kseka rä. Je rä shelewa̱ je ne ko̱nani.’ Jekäi iña jaka̱ ssënak a̱naa. 	 For denne min sønn var død og er blitt levende igjen, var tapt og er funnet. Og de begynte å være glade.


Je ne ki̱ka sá ñaje̱rku̱a etka yebä, jekäi sá ia̱ issëna bäi manele kukäk patkenak bas wäki̱, sá wa̱ shka̱ta Bernabé irä Pablo irä jewa ra. 	 så har vi, efterat vi var kommet til enighet i denne sak, vedtatt å velge nogen menn og sende dem til eder sammen med våre elskede brødre Barnabas og Paulus,


Je su̱ta jäiyi wa bas se̱no bas alaklä wa ra je̱r ko̱le, ijewa rä jishtä jile jui ko̱nak tjabana käi, ijewa dälätsö jishtä se̱ne kseka me̱rke̱ däli ukä ye kukäkña wa käi, je rä ji kieke̱ bas te ka̱kie wà ka wätkenaklä kuna. 	 Likeså I ektemenn: Lev med forstand sammen med eders hustruer som det svakere kar, og vis dem ære, da de og er medarvinger til livets nåde, forat eders bønner ikke skal hindres.


Ata Judío wa je̱r ki̱ Pablo ianawa̱. Je kju̱ei ijewa te kje ditsä ka bäi kuna wa, ka ji wa̱k kuna wa tapawa̱wa̱ chu̱li̱i̱. Jewa ra ijewa te ditsä wätji̱wa̱ka̱, jekäi je jukläyäkä wa kjoyinaka̱ ta̱i, julunami kjawa̱julu Jasón ju naka, Pablo irä Silas irä jäkmi ditsä wäki̱. 	 Men jødene blev nidkjære og tok med sig nogen onde mennesker, nogen dagdrivere, og gjorde et opløp og satte byen i røre, og de trengte frem imot Jasons hus og søkte å få dem ut til folket;


ñakäi: “Je jak ianawa̱ rä iklasku tkenaklä ye, ijolowa̱kcha̱wa̱ ye.” Ijewa klasku tkerke̱, ijewa rä ka kte ssäk kuna ki̱ka. Je ne ye ijewa bitele rä. 	 disse som snubler ved sin vantro mot ordet; dertil er de og satt.


Ata je wi̱na ji wá̱ ite yakei ki̱. Je rä bewak watse̱nak ka ktäk kuna, je ktaka̱ ditsä käi, je te je jile bata shäk yuletenawa̱ wätkewa̱wa̱. 	 og blev refset for sin egen brøde: et umælende trældyr talte med et menneskes mæle og hindret profetens dårskap.


Jekjepa ite sa paktami jile she ja̱mi jikäi: “Ekla te uva yäkä je̱wa̱ bakla, jekäi ite je peitata̱na shka̱bläk wa ia̱, kjepa iwakei mineju̱mi ka̱ ka̱mii däkni je̱naapa. 	 Han begynte da å si denne lignelse til folket: En mann plantet en vingård og leide den ut til vingårdsmenn og drog utenlands for lange tider.


Jera ñawäsaka ijewa wänaka Moisés irä Elías irä juena, jewa ka̱pakä tso̱ ije ra. 	 Og se, Moses og Elias viste sig for dem og talte med ham.


Ata jirje ji we̱ mar yis te ka yis pakane ji̱a däli su̱ak ra, je de 'sje̱r na; yis kinakläwa̱ sa saka ju na.’ 	 Nu vet jeg hvad jeg vil gjøre, forat de skal ta imot mig i sine hus når jeg blir avsatt fra husholdningen.


Jekäi ka̱wei dewa̱ sä shirinaklä ki̱ta. Ata mika̱ ji yakei wakblena ki̱ta ra, ije̱r bäi sha ki̱ta si̱. 	 Men loven kom til forat fallet skulde bli stort; men hvor synden blev stor, blev nåden enda større,


Jera ite ikúka te isha: —Säkätä sä yuäkksa̱ te ‘sa yuaksa̱ rä jäiyi irä alaklä irä,” ¿ka bas wa̱ je ktei wayile na?’ 	 Han svarte og sa: Har I ikke lest at han som skapte dem, fra begynnelsen av skapte dem til mann og kvinne


Kte si̱ kte si̱ wà yie ishe bas ia̱, ke trigo wädoloi ja̱nowa̱pa ishäkä ki̱ka duäkwa̱ ra, jera maitjä irä etka wä ebä. Ata iduawa̱ ra, jera ije̱rmika̱ wänak ta̱i. 	 Sannelig, sannelig sier jeg eder: Hvis ikke hvetekornet faller i jorden og dør, blir det bare det ene korn; men hvis det dør, bærer det megen frukt.


ikjawa̱ju̱ ju tso̱ elkje shtä na ra, jeska jäiyi wa diez paiale lepra wa̱ wa bitejulu iwäki̱, ñawäkukacha̱wa̱ beshyeka, 	 og da han gikk inn i en by, møtte det ham ti spedalske menn, som stod langt borte,


Jewa kju̱atkacha̱wa̱, ite ditsä pakte tso̱ ki̱ka, ijewa te Jesús dä sa̱ shki̱wa̱kka̱ni sä dulecha̱wa̱ wa sha̱na je ktei bata she tso̱ ki̱ka. 	 de harmedes over at de lærte folket og forkynte i Jesus opstandelsen fra de døde,


Jera iká wa male̱te̱nacha̱wa̱, ata Jesús wa̱ ka ijewa pakane ji o̱na shäk kuna yi a̱ni ia̱. 	 Og hennes foreldre blev forferdet; men han bød dem at de ikke skulde tale til nogen om det som var skjedd.


Ijewa ñashä irä ka̱biketsäk ni, ata iianacha̱wa̱ ka je̱r ta. 	 Mens de gjorde sig til av å være vise, blev de dårer,


sä sikii wa ki̱ jile shena ra, ijewa tsa̱tkäk; sa saka kiäkwa̱ je̱r baa wà. 	 Ta eder av de hellige i deres trang; legg vinn på gjestfrihet!


Ije rä je̱r tkele ia̱mi wa̱, ki̱ka ite isha: —Jiska ba te Juan säwäukewa̱k tsa̱ku̱ ne che̱té yis ia̱ plato ki̱ka rä. 	 Men hun sa efter sin mors råd: Gi mig hit døperen Johannes' hode på et fat!


(Iwa rä fariseo wa irä Judío wa biköle irä, jewa rä ka iwa̱ diklä tkene ijula ki̱ ra, ka iyäkä kuna; je rä ijewa te sä wäkiri wa wädular je dälätseke̱ ki̱ka. 	 fariseerne og alle jøder eter ikke uten at de først omhyggelig har vasket hendene, for de holder fast ved de gamles vedtekt,


Je̱r bäi yinopa bas ia̱ ki̱ta ki̱ta, bas ssënopa baa ki̱ta ki̱ta, bikö bas je̱r ko̱r dami Säkeklä ia̱, ñakäi saje wa Säkekewaí Jesús ia̱ je ja̱mi. 	 Nåde og fred bli eder mangfoldig til del, idet I kjenner Gud og Jesus, vår Herre!


Ñakäi yi te iju iräle, iel wa iräle, ikuta wa iräle, iká iräle, ia̱mi iräle, ise̱naklä iräle, iyabala iräle, ika̱ iräle, je jawa̱ta̱na yis kie kju̱ei ra, je ia̱ isäkei me̱rmini cien cien, ñakäi je ia̱ se̱ne jekjeye dämiksa̱ däli ukä ye. 	 Og hver den som har forlatt hus eller brødre eller søstre eller far eller mor eller barn eller akrer for mitt navns skyld? skal få mangefold igjen og arve evig liv.


Jera ite ijewa kúka te isha: —¿Mane rä yis a̱mi, yis el wa rä na? 	 Og han svarte dem og sa: Hvem er min mor og mine brødre?


Ijula wämo ja̱rka iwa̱ bekwä tso̱ siete, ikjä na espada kayale boktaka sibuu daksa̱ju̱, iwäktä rä ka̱wä oloi ñirka̱ täkii käi. 	 Og i sin høire hånd hadde han syv stjerner, og av hans munn gikk det ut et tveegget skarpt sverd, og hans åsyn var som solen når den skinner i sin kraft.


Ka irä maikäi kuna ta, je caballo wa wa̱ täkili tso̱ rä ikjä ja̱r irä imale̱k irä ska, jewa male̱k rä tsa̱ku̱ ta tkäbe käi ki̱ka; je ne wà ite sa̱ shka̱we̱ke̱ rä. 	 For hestenes makt ligger i deres munn og i deres hale; for deres haler er som slanger og har hoder, og med dem gjør de skade.


Je rä Säkekewa payuläkläpa ditsä saka tso̱ ji̱a wa wa̱, ñakäi ka Judío kuna wa biköle kile yis kie ja̱mi wa wa̱. 	 forat alle andre mennesker skal søke Herren, ja alle hedningefolkene, som mitt navn er blitt nevnt over, sier Herren, som gjør dette


Ji wämo wäí je rä tkenak bitaba ji paruäk wa wa̱. 	 Men rettferdighets frukt såes i fred for dem som holder fred.


“¿Jishtä bas ia̱ ra irä na? Ikuna ekla wa̱ oveja tso̱ cien, ata je etaba shenawa̱ ra, ¿ka iwa̱ noventa y nueve tulunakta̱na ka̱bata na iminaklä je shenawa̱ yuläk na? 	 Hvad tykkes eder? om et menneske har hundre får, og ett av dem forviller sig, forlater han da ikke de ni og nitti i fjellet og går bort og leter efter det som har forvillet sig?


Ka irä jiye kuna ta, iyaba alaklä eklabä doce año kjena yëwa̱ je duärawa̱ irä ki̱ka. Jera Jesús damiju̱ ji̱a ra, chu̱li̱i̱ ter dami ija̱mi. 	 for han hadde en eneste datter, omkring tolv år gammel, og hun lå for døden. Da nu Jesus gikk avsted, trengte folket sig inn på ham;


Je su̱ta yi je̱k shka̱li̱bla ra, je rä weikanakwa̱. Ata yi je̱k dokoitsa ka̱jiska ra, je rä ije̱k tsa̱tkaksa̱ se̱nak jekjeye. 	 Den som elsker sitt liv, mister det, og den som hater sitt liv i denne verden, skal bevare det til evig liv.


Jekäi Säkekewa ktä minemika̱ jöiwä ebä je ke̱i biköle ska. 	 Og Herrens ord utbredte sig over hele landet.


Jekäi bas te je ju̱ña, je wawá̱ bas te ra, bäije bas dä. 	 Vet I dette, da er I salige, så sant I gjør det.


“Ata bäije bas wäbala rä, iwajuerke̱ ki̱ka, ñakäi bas kukä rä, iwassërke̱ ki̱ka. 	 Men salige er eders øine fordi de ser, og eders ører fordi de hører.


Ata bäräle jeska ijewa sha̱na yie isha täkii: “Jir yis ktei wabiketsarte rä, sä dulecha̱wa̱ wa rä shki̱nakka̱ni ktei kju̱ei.’ Je ki̱le yis dä nui ta rä.” 	 uten det skulde være for dette ene ord som jeg ropte da jeg stod iblandt dem: For de dødes opstandelse står jeg idag for retten iblandt eder.


Je ne ki̱ka sä chichano sä kjäkläwa̱ je je̱räklä ska, ka yi a̱ni ianacha̱kläwa̱ kuna jishtä ijewa käi ka iktä ssäk kuna. 	 La oss derfor gjøre oss umak for å komme inn til den hvile, forat ikke nogen skal falle efter samme eksempel på vantro.


Ata chu̱li̱i̱ te iminejulu su̱a, jera ijewa je̱r ku̱a ite. Je ki̱ka jukläyäkä biköle ska wa julunami klä wà, demijuluba ijewa wätsa̱k. 	 Og folk så dem dra bort, og mange kjente dem; og fra alle byene løp de til fots dit og kom før dem.


Jekäi ite sa pakte rami Galilea ke̱i kalabe sha̱na ijewa ñapaktäklä jui etkä etkä na, ñakäi ite be kjäie tuleke̱ksa̱. 	 Og han kom og forkynte ordet i deres synagoger over hele Galilea, og drev ut de onde ånder.


Jera ijewa te ikúka: —Ke ije kuna ji yakei wakbläk ra, ka sá wa̱ idenetse̱ bä wäki̱. 	 De svarte ham: Var dette ikke en ugjerningsmann, da hadde vi ikke overgitt ham til dig.


Jera sä wämo wa te ikúkemi te ishemi: ‘Säkekewa, ¿bikökje sá te ma su̱a ba ktawa̱ bäli te je chewa̱ sá te rä na, ma je̱r banawa̱ je tia sá te rä na? 	 Da skal de rettferdige svare ham og si: Herre! når så vi dig hungrig og gav dig mat, eller tørst og gav dig drikke?


Ikuna Satanás je̱kaka̱ kju̱atkäk je̱k ra, je̱k bala butsäk ra, jera je rä ka täki ta ji̱a ji wa̱k, ata jera ike̱i dewa̱ weikanakwa̱. 	 Og dersom Satan setter sig op mot sig selv og kommer i strid med sig selv, kan han ikke bli stående, men det er ute med ham.


Ata chu̱li̱i̱ wa kjoyina täkii ñakataka te isha: —¡Iweiköwa̱! ¡Barrabás ne wäyöksa̱ni sá ia̱ rä! 	 De ropte da alle som én: Bort med denne, men gi oss Barabbas fri!


Templo siki teleni mikle je ke̱i kjewa̱klä dewa̱ni. Je rä ka̱ tse̱l ke̱i wà. 	 Men det var tempelvielsens fest i Jerusalem. Det var vinter,


Jera Jesús te ikúka: —Sa̱nu̱le nu̱lewa, yis ktä kukö. Ike̱i dämiwa̱ ji̱a bas wa̱ Sa Ká oloitsäklä ka jí ka̱tsä ska kuna, ñakäi ka Jerusalén ska kuna. 	 Jesus sier til henne: Tro mig, kvinne! den time kommer da I hverken skal tilbede Faderen på dette fjell eller i Jerusalem.


Jekäi je ne te ijewa jaksa̱ Egipto ska rä. Ije te ji ka su̱le sa̱ wa̱ shtä wá̱, ji kju̱awa wá̱ ijuenaklä ye Egipto ska, Däyë Bätsëë ska, ka̱ ssi̱lewa̱ pjoo ska, cuarenta año bala na. 	 Han var den som førte dem ut, idet han gjorde undergjerninger og tegn i Egyptens land og i det Røde Hav og i ørkenen i firti år.


Jekäi duewa̱ ne rä ibolki bata jekje iwa̱ weikanakwa̱ rä. 	 Den siste fiende som tilintetgjøres, er døden;


Ijewa ia̱ ka ji ssër ta ji̱a yakei käi, iñatulaksa̱ ji äina tker sa̱ ja̱mi ka wätkelewa̱ ta ia̱, ji biköle shi̱ana saka saka wa̱k ki̱ta ebä. 	 de som følelsesløse har overgitt sig til skamløshet, så de driver all urenhet tillikemed havesyke.


Jekäi ijewa te nima kúkle kaku ma iia̱, ñakäi bul ña ma ite iia̱. 	 Da gav de ham et stykke av en stekt fisk og noget av en honningkake,


Ñerä ka̱ tsa̱ku̱i je̱r ianawa̱ e̱e̱na. Ata ikabla etkabä kju̱ei, ñakäi ñatululewa̱ yäkäk ira wa kju̱ei, ka iwa̱ je wäshewa̱klei. 	 Og kongen blev meget bedrøvet; men for sine eders skyld og for deres skyld som satt til bords, vilde han ikke si nei til henne.


Jera je ke̱i wà Jesús biteju̱té Nazaret Galilea ska. Je wäukewa̱ ju̱ami Juan te Jordán na. 	 Og det skjedde i de dager at Jesus kom fra Nasaret i Galilea og blev døpt av Johannes i Jordan;


Je ki̱ka bas wa̱ biketsanak ke weikawa̱ bas ku̱, je ne wà ji bäi si̱ dämiksa̱ bas ia̱ rä ki̱ka. 	 Kast derfor ikke bort eders frimodighet, som har stor lønn!


Jera ite ishami ijewa ia̱: —Jir io̱r te jishtä je yöle wa̱ iyile je ssa bas te käi. 	 Han begynte da med å si til dem: Idag er dette Skriftens ord opfylt for eders ører.


Je ukä ska sa̱ ke̱i e̱rmiwa̱ rä. Je ke̱i ska ra Cristo te jile tsa̱ku̱i wa irä ka̱wei ta wa irä täkili ta wa irä biköle weikeche̱miwa̱, kjepa ite ji rä ju̱ñenak iwa̱ ju̱emiksa̱ Säkeklä Sa Ká ia̱. 	 derefter kommer enden, når han overgir riket til Gud og Faderen, efterat han har tilintetgjort all makt og all myndighet og velde.


Bas ka̱kiö Säkeklä wikblu oloi ja̱mi itso̱ ye, ka̱kie wà jile kie biköle wà. Bas wa̱ je wa̱klä ye ra bas se̱no je̱r ki̱i̱, chatkelewa̱ ka̱kiäk del sä sikii wa biköle ki̱ka, 	 idet I til enhver tid beder i Ånden med all bønn og påkallelse, og er årvåkne deri med all vedholdenhet og bønn for alle de hellige,


Säkeklä Sa Ká irä Säkekewa Jesucristo irä, je̱r bäi shöpa bas ia̱, jewa ku̱ bas je̱r ssëwo̱pa baa. 	 Nåde være med eder og fred fra Gud vår Fader og den Herre Jesus Kristus!


Templo ska Jesús wä kaka̱ te blu wa te iji tso̱ me̱nak jie kate ofrenda jiäklä jui ja̱rka je su̱a. 	 Og da han så op, fikk han se de rike legge sine gaver i tempelkisten.


Ata ba te ishemi yis ia̱: “Jekäi irä ra, ¿jiye ite nui ja̱we̱ke̱ ji̱a sa̱ ki̱ka rä na? Ñera ¿yi ia̱ ije ki̱ ji sherke̱ o̱nak wätkermi na?” 	 Du vil da si til mig: Hvad har han da ennu å klage over? for hvem står vel hans vilje imot?


Jewa sha̱na itso̱ rä Himeneo irä, Alejandro irä. Jewa tulaksa̱ yie Satanás ia̱, ijewa dulanaklä ka ktäk kuna yakei Säkeklä ukä ja̱mi. 	 blandt disse er Hymeneus og Aleksander, som jeg har overgitt til Satan, forat de skal tuktes til å la være å spotte.


¡Issö! Bas ju a̱ta̱nami bas ia̱ rä ja̱r ebä. Jekäi yie ishe bas ia̱, ka bas wa̱ yis su̱nak ji̱a, ata bikökje bas te ishe: ‘¡Bäije je daju̱ Säkekewa kie ja̱mi rä!’, je ke̱i dewa̱ kjepa bas te yis su̱emini rä.” 	 Se, eders hus skal overlates eder selv. Jeg sier eder at I ikke skal se mig før den stund kommer da I sier: Velsignet være han som kommer i Herrens navn!


Sa pakö je wa̱k, sa paktö je wà. 	 Dette skal du byde og lære.


Iwa̱ ji o̱le ijula wà rä e̱e̱na si̱. Je̱k ssäk wa wa̱ ji biketsale ije̱r ska, ata ite ijewa bala butsa tulami. 	 Han gjorde veldig verk med sin arm, han adspredte dem som var overmodige i sitt hjertes tanke;


Ñakäi ángel saka deksa̱ju̱ jile däläwa̱klä ska, je rä yökö ju̱ñak. Je a̱na täkii je tabeli ta kayale sibuu tsa̱ka, te ishe: “¡Ba tabeli kayale sibuu ju̱o, uva wä kicha tiäk ishäkä ki̱ka, iwä rä äli kja ki̱ka!” 	 Og ennu en annen engel kom ut fra alteret, og han hadde makt over ilden, og ropte med høi røst til ham som hadde den skarpe sigd: Send ut din skarpe sigd og høst druene av vintreet på jorden! for dets bær er modne.


Ata je iyöle wa̱ ije ia̱ ideksa̱ to̱ne käi ka je ebä yine kuna, 	 Men ikke bare for hans skyld er det skrevet at det blev tilregnet ham,


Je su̱ta yi te ji säkei ta ble je̱k ia̱, ata ka ite blune me̱ Säkeklä ia̱ kuna ra, je wakei ia̱ io̱rmi rä.” 	 Således er det med den som samler sig skatter og ikke er rik i Gud.


Uzías te Jotam wätsikiwa̱, Jotam te Acaz wätsikiwa̱, Acaz te Ezequías wätsikiwa̱. 	 Ussias fikk sønnen Jotam; Jotam fikk sønnen Akas; Akas fikk sønnen Esekias;


Je itä ki̱ka una hora käi, isaka te isha ji̱a: —Iyina si̱ ra ije kalduña Jesús da, ije rä Galilea wa ki̱ka. 	 Og omkring én time efter stadfestet en annen det og sa: Sannelig, også denne var med ham; han er jo en galileer.


Jera Jesús te ikúka: —Iyöle katke rä: ‘Ka pan ebä oloi ja̱mi sa̱ se̱r dä kuna.’ 	 Og Jesus svarte ham: Det er skrevet: Mennesket lever ikke av brød alene, men av hvert Guds ord.


Ka irä jiye kuna ta, bäli te yis ktawa̱ ra, ka bas wa̱ yis dené; yis je̱r banawa̱ ra, ka bas wa̱ yis tene; 	 For jeg var hungrig, og I gav gav mig ikke å ete; jeg var tørst, og I gav mig ikke å drikke;


Jera yie ijewa kúka, Roma wa ka wädular yi a̱ni ju̱akksa̱ kota̱nakwa̱ kjermita, ata säkätäba ka̱ tso̱ je kjatele wa ia̱ ije̱k tsa̱tkäklä ikjatiäk wa wäna je ikjaterke̱ yika. 	 Jeg svarte dem da at det ikke er sedvane hos romerne å utlevere et menneske for å gjøre nogen til lags; men den som klagen gjelder, må først stilles frem for sine anklagere og få adgang til å forsvare sig mot klagemålet.


Mika̱ yie pan cinco bala butsa cinco mil wa ia̱ ra, ¿bitkä canasta pshina bas te iukäla shtani ra rä na? Jera ijewa te ikúka: —Doce. 	 da jeg brøt de fem brød til de fem tusen, hvor mange kurver fulle av stykker I da tok op? De sa til ham: Tolv.


Jera Jesús te ichaka iia̱: —¿Jiräni ba kie rä? Jera ite ikúka: —Yis kie rä chu̱li̱i̱ ni, sá rä chu̱li̱i̱ ki̱ka. 	 Og han spurte ham: Hvad er ditt navn? Og han sa til ham: Legion er mitt navn; for vi er mange.


Iwa rä yi wa̱ ji tso̱, je ia̱ iki̱ me̱rmi. Ata yi wa̱ ka ji kuna, je yika ji tso̱ iwa̱ kjelabä jibä bakanamiksa̱.” 	 For den som har, ham skal gis, og den som ikke har, fra ham skal endog tas det han har.


Ata mika̱ iwä älina ra, plaa itabeli tkärawa̱ ija̱mi, iwä tiäklä ke̱i dewa̱ ki̱.” 	 Men når grøden er moden, sender han straks sigden ut, fordi høsten er forhånden.


Ñakäi ite yis ia̱ ishe: “Ji bata yileba jí äyë ki̱ka ke je kte blawa̱. Ka irä jiye kuna ta, ike̱i tkenawa̱ kja alemana ki̱ka. 	 Og han sier til mig: Du skal ikke sette segl for de profetiske ord i denne bok; for tiden er nær.


Yis wa̱ iju̱ñer bas dä Abraham batala. Ata bas ki̱ yis shena rä kota̱nakwa̱, ka bas ki̱ yis ktä kiar ki̱ka. 	 Jeg vet at I er av Abrahams ætt; men I står mig efter livet, fordi mitt ord ikke finner rum i eder.


je rä Säkeklä ki̱ ishena ra yis däklämi bas ska ssële a̱naa, je̱räk bas sha̱na. 	 så jeg kan komme til eder med glede, om Gud så vil, og få vederkvege mig sammen med eder.


Ka irä jiye kuna ta, ji rä Säkeklä rä, je rä ju̱ñenakwa̱. Je kjayinawa̱ ijewa wäna, Säkeklä te ikjasha ijewa ia̱ ki̱ka. 	 for det som en kan vite om Gud, ligger åpent for dem, for Gud har åpenbaret dem det.


Je ki̱ka bas ku̱ iju̱ñopa, jí sa̱ tsa̱tkeke̱ksa̱ Säkeklä te je ktei patkena ka Judío kuna wa ia̱. Jekäi ijewa te je ssëmi. 	 Så være det eder da vitterlig at denne Guds frelse er blitt utsendt til hedningene; hos dem skal den også finne øre.


Je ne ki̱ka bas ñajöcho̱wa̱ Säkeklä jula täkili ta yika, jewa ije wa̱ bas oloi käkläka̱ ike̱i deka̱ ska ra. 	 Ydmyk eder derfor under Guds veldige hånd, forat han kan ophøie eder i sin tid,


Jera fariseo wa te isha: —¿Bas wakwa ñajawa̱ wäyönakcha̱wa̱ ñaebä na? 	 Fariseerne svarte dem da: Har også I latt eder dåre?


Jera ite isha ijewa ia̱: —Iyina si̱ ra, bas te yis copa wayemi, ata je̱tkäkwa̱ yis jula wämo kja̱ne yis jula shule kja̱ne, ka yis ia̱ ka̱ kuna je ma̱klä, ata je rä yi ia̱ irä yolole kja yis Ká wa̱ jewa ia̱. 	 Han sa til dem: Min kalk skal I nok drikke; men å sitte ved min høire og ved min venstre side, det tilkommer det ikke mig å gi nogen, men det gis dem som det er beredt av min Fader.


Jera Pilato te iwächakewa̱ te isha: —¿Ba ne rä Judío wa Tsa̱ku̱i rä na? Jera ite ikúka: —Ba te je shaka̱. 	 Da spurte Pilatus ham: Er du jødenes konge? Han svarte ham: Du sier det.


Ata je biköle rä weikane säkätäba, alaklä wa duäksa̱ yaba ki̱ käi. 	 Men alt dette er begynnelsen til veene.


Jera se̱nak Elisabet pája̱mi wa irä isaka wa irä, jewa te ipalei ssa Säkekewa je̱r bäi sha iia̱ ta̱i. Je ne ki̱ka ijewa ssënaña a̱naa ije ra. 	 og hennes granner og frender fikk høre at Herren hadde gjort sin miskunn stor mot henne, og de gledet sig med henne.


Ishe rä: “Ka̱ tso̱ yis ia̱ ji biköle wa̱klä.” Ata ka biköle rä kianak kuna. Ishe rä: “Ka̱ tso̱ yis ia̱ ji biköle wa̱klä.” Jeiräta ka yis je̱k jäwa̱ kolonakwa̱ ji a̱ni wa̱. 	 Jeg har lov til alt - men ikke alt gagner; jeg har lov til alt - men jeg skal ikke la noget få makten over mig.


Je ite isha säkätä: “Bewak me̱ka̱ iräle, jile me̱ iräle, bewak däläwe̱wa̱ iräle, jile kte wa̱ sa̱ nui ki̱ iräle, ka je shene ba ki̱, ka je wà bä wäbatsane.” Jeshtä me̱ rä ka̱wei ja̱mi. 	 Idet han først sier: Offer og gaver og brennoffer og syndoffer vilde du ikke ha og hadde du ikke lyst til - og de bæres dog frem efter loven -


¿Jiye bas manele te ka ibiketse Säkeklä ia̱ dulecha̱wa̱ wa rä shki̱nakka̱ni rä na? 	 Hvorfor aktes det for utrolig iblandt eder at Gud opvekker døde?


Ñerä plaa ra ka̱ wäbuka̱naka̱ ta̱i, sä wätiäklä jui ñak katabläklä wäkpaka̱ kje. Jera ñawäsaka ju kjäyena tulami kalabe, cadena wà sa̱ tso̱ mo̱lecha̱wa̱ wa biköle wäyena tulami. 	 Da kom det med ett et sterkt jordskjelv, så fengslets grunnvoller rystet, og straks sprang alle dører op, og alles lenker løstes.


Jera Jesús te isha ijewa ia̱: —¿Jiye ishe sä bäkäkksa̱ rä David yäbei ni rä na? 	 Men han sa til dem: Hvorledes kan det sies at Messias er Davids sønn?


ijewa te Säkeklä kjeisheke̱. Jekäi biköle ssëna ijewa ra bäi. Jera buliri buliri Säkeklä te mane wa rä tsa̱tkenakksa̱ jewa ijewa ki̱tapawe̱ kate. 	 idet de lovet Gud og hadde yndest hos hele folket. Og Herren la hver dag dem som lot sig frelse, til menigheten.


Jera ite ikiami kju̱awa chu̱li̱i̱ wa tso̱ yika. Ñerä ijulasku patkawa̱ ikukä na, ikjali tjuaksa̱ kjepa ikjäktä passawa̱ ite. 	 Og han tok ham avsides fra folket, og stakk sine fingrer i hans ører og spyttet og rørte ved hans tunge,


Jera Natanael te ichaka iia̱: —¿Mai ba wa̱ yis su̱le na? Jera Jesús te ikúka: —Ka Felipe wa̱ ba kirba ra, jera yis te ma su̱a ba kalme higuera niki̱na. 	 Jesus så Natanael komme bortimot sig, og sa om ham: Se, det er en ekte israelitt, som det ikke er svik i.


Jesucristo ko̱le rä jikäi: Ia̱mi María rä kablele e̱ná José ra je̱k jula kukäkwa̱. Ata ka ijewa däwa̱ba ñaja̱mi ra, ibitewa̱ yaba ki̱ Wikblu Sikina oloi ja̱mi. 	 Men med Jesu Kristi fødsel gikk det således til: Da hans mor Maria var trolovet med Josef, viste det sig, før de var kommet sammen, at hun var fruktsommelig ved den Hellige Ånd.


Jera ite ijewa kúka te isha: —Bas ne ku̱ ijewa chewo̱ rä. Jera ijewa te isha: —¿Sá ma pan tju̱ak säkei ta dosciento denario kje, jewa sá te ijewa chewe̱ na? 	 Men han svarte og sa til dem: Gi I dem å ete! Og de sa til ham: Skal vi gå bort og kjøpe brød for to hundre penninger og gi dem å ete?


Jera je ikjänanak te je shani Pablo ia̱: —Sá wäkiri wa te ishaté yis ia̱ bas wäyeksa̱ni. Je ki̱ka bas cho̱ni ka ji biketsale käi. 	 Fangevokteren fortalte da disse ord til Paulus: Styresmennene har sendt bud at I skal gis fri; så gå nu ut og dra bort i fred!


je je̱r ko̱nopa, yi te yakei wakbläk tsa̱tka idami shirilewa̱ ska idäkläwa̱ni ra, je rä ite iwetsaksa̱ duewa̱ yika, ñakäi je rä ite ji yakei wakblele iwa̱ ta̱i je wäshewa̱wa̱. 	 han skal vite at den som omvender en synder fra hans villfarende vei, han frelser en sjel fra døden og skjuler en mangfoldighet av synder.


Säkeklä rä yis su̱ak, bikö yis je̱r ja̱mi bas biköle dälärke̱ käi Cristo Jesús wa̱ sa̱ shka̱l ta̱i je wà. 	 For Gud er mitt vidne hvorledes jeg lenges efter eder alle med Kristi Jesu hjertelag.


Ikuna manele te ibiketse irä ka̱ju̱ñak ra, ata ka ikjä pakolone ji shäk ra, je rä iwakei je̱k wäyuä, ata ije ka̱ju̱ña rä ka wata. 	 Dersom en mener at han er en gudsdyrker, og ikke holder sin tunge i tømme, men dårer sitt eget hjerte, hans gudsdyrkelse er forgjeves.


Yis wa̱ iju̱ñer mai ba se̱r dä, je rä mai Satanás je̱tkäkläwa̱ sa̱ tsa̱ku̱i ye katke ska. Antipas, ale chatkelewa̱ yis ktei shäkka̱, je ko̱tälewa̱ bas sha̱na mai Satanás se̱r ska, je ke̱i wà ra ba te yis kie kukawa̱ därërë, yis biketse ka janewa̱ ba wa̱. 	 Jeg vet hvor du bor, der hvor Satan har sin trone, og du holder fast ved mitt navn, og du fornektet ikke min tro i de dager da Antipas var mitt trofaste vidne, han som blev slått ihjel hos eder, der hvor Satan bor.


Ata yis ssëna a̱naa ka yis katke kuna jeska ki̱ka. Ka irä jiye kuna ta, je rä kianak bas ia̱, bas wa̱ yis biketsäklä. Jeiräta sä shkä iwäki̱. 	 og for eders skyld er jeg glad over at jeg ikke var der, forat I skal tro; men la oss gå til ham!


Ka irä jiye kuna ta, jäiyi ne rä ise̱naklä tsa̱ku̱ rä, jishtä Cristo rä tapanak wa tsa̱ku̱ käi. Ije ne rä iwakei yaka ekta tsa̱tkäkksa̱ rä. 	 for mannen er hustruens hoved, likesom Kristus er menighetens hoved, han som er sitt legemes frelser.


Jera yie ángel saka ju̱r kalmo ka̱sha̱ ki̱ka su̱a. Je wa̱ kte baa jekjeye shkä bata yinak se̱nak ishäkä ki̱ka wa ia̱, ñakäi ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa, ditsei wä ta kju̱awa kju̱awa wa, ktäta kju̱awa kju̱awa wa, pa ta kju̱awa kju̱awa wa biköle ia̱. 	 Og jeg så en annen engel flyve under det høieste av himmelen, som hadde et evig evangelium å forkynne for dem som bor på jorden, og for hver ætt og stamme og tunge og folk,


Ñakäi sa̱ tsa̱ku̱i manele maju̱ kju̱atkäk sa̱ tsa̱ku̱i saka ra, ¿ka irä säkätä ije kiana je̱tkäkwa̱ ibiketsäk ije ia̱ je̱k tsa̱tkermi guardia wa diez mil ebä wà, sa̱ tsa̱ku̱i el daju̱ kju̱atkäk ira guardia wata veinte mil je yikaí̱ käi na? 	 Eller hvilken konge som drar ut for å møte en annen konge i strid, setter sig ikke først ned og rådslår om han med ti tusen er i stand til å møte den som kommer imot ham med tyve tusen?


Jera Jesús te ikúka te isha: —¿Bäinani yëë wa rä ka diez na? Ata ¿ñe isaka nueve wa me de na? 	 Da svarte Jesus og sa: Blev ikke de ti renset? hvor er da de ni?


Cinco día ukä ska ra, chui wa tsa̱ku̱i Ananías deju̱té sä wäkiri wa sha̱ manele irä, ekla sä ktäklei kie Tértulo irä jewa ra. Jewa tapanawa̱ ka̱ wäkiri ia̱ Pablo kjatiäk. 	 Fem dager efter kom ypperstepresten Ananias der ned med nogen av de eldste og en taler, Tertullus; disse fremførte sin klage imot Paulus for landshøvdingen.


Iwa rä Säkeklä te sa wabiketseksa̱ wämo ye ka je ia̱ ijewa je̱r ko̱ne, ata ite imabla su̱a iwakwa oloi ja̱mi iwabiketsanakläksa̱ wämo ye. Jekäi ka ijewa ñajäwa̱ Säkeklä te sa wabiketseksa̱ wämo ye, je wà wabiketsanakksa̱ wämo ye. 	 for da de ikke kjente Guds rettferdighet og strevde efter å grunne sin egen rettferdighet, gav de sig ikke inn under Guds rettferdighet.


Ñerä ekla karalewa̱ detse̱ iwä ki̱ka ije̱k katashuäklä na. Ijewa te ji biketsa etkabä su̱a Jesús te ra, ite isha je karalewa̱ ia̱: —Yaba, bä ssëno täkii, ma nui rä jalewa̱ bitaba. 	 Og se, de førte til ham en mann som var verkbrudden, og som lå på en seng; og da Jesus så deres tro, sa han til den verkbrudne: Vær frimodig, sønn! dine synder er dig forlatt.


Ka bas ia̱ yis biketsanak. Ka irä jiye kuna ta, bas wakwa ñakjeishäke̱ je kieke̱wa̱ bas te, ata Säkeklä eklabä me sä kjeishäpa, ka je payule kuna bas te. 	 Hvorledes kan I tro, I som tar ære av hverandre, og den ære som er av den eneste Gud, den søker I ikke?


Jera ka iwa̱ ka̱ me̱ne yi a̱ni ia̱ iminakläña ira, ata Pedro irä Jacobo irä iel Juan irä, jewa ebä ia̱ ite ka̱ ma̱. 	 Og han lot ingen følge med sig uten Peter og Jakob og Johannes, Jakobs bror.


Ñerä ijewa te issa ra Pedro irä Juan irä ka suar, ñakäi ite issa ra ijewa rä ditsä emana wa ka yöle kuna ra, jera imale̱te̱nacha̱wa̱. Ijewa je̱r ku̱a ite ra ijewa rä shkeleña Jesús da. 	 Men da de så Peters og Johannes' frimodighet og fikk vite at de var ulærde og lege menn, undret de sig, og de kjente dem igjen, at de hadde vært med Jesus;


ba wa̱ iju̱ñer je shtä rä yakei telewa̱, je te rä ji yakei wakbleke̱ ki̱ka. Je wakei rä je̱k ktei wabiketsaleksa̱ buka̱nak. 	 for du vet at han er forvendt og synder, dømt av sig selv.


Jera ko̱no ju̱ak wa ssëna minakjulu te ko̱no jaklecha̱ta̱na. Je ki̱ka ijewa te ko̱no tsi̱ne ja̱wa̱mi däyë ki̱ka, ijuenaklä ijewa te rä ko̱no ta̱i wäkukäklä ne jolowe̱ kate ko̱no wä kja̱ne käi. 	 Men sjøfolkene søkte å rømme bort fra skibet og firte båten ned i havet, idet de lot som om de vilde legge ankere ut fra forstavnen;


Jera Pablo te sá kúka: —¿Ji te bas jiewe̱ke̱ rä je wà bas te yis je̱r iawe̱ke̱wa̱ na? Yis kaldu kja rä ka mo̱nakwa̱ ebä kuna, ata duäkwa̱ Jerusalén ska Säkekewa Jesús kie bata ki̱ka. 	 Men Paulus svarte: Hvorfor gråter I og sønderriver mitt hjerte? Jeg er rede ikke bare til å bindes, men også til å dø i Jerusalem for den Herre Jesu navn.


Ñakäi David te ishe: “Ijewa ñayäke̱ ebä manenoksa̱pa iwäbutrewa̱kwa̱, ikukäkcha̱wa̱ ja̱ma käi, ijolonewa̱kcha̱wa̱, iweikäkcha̱wa̱ nui ki̱. 	 Og David sier: La deres bord bli dem til en strikke og en snare og en felle og en gjengjeldelse for dem!


Bas ssëno a̱naa maitjä. 	 Vær alltid glade,


Jera Jesús te isha: —Ma cho̱ ma se̱naklä kiäk, jekäi bä bitäni. 	 Han sier til henne: Gå avsted, kall på din mann, og kom så hit!


Yis kja ijewa sha̱na ka̱jiska ra, jera yis te ijewa kjänana ba kie me̱le ba wa̱ yis ia̱ je oloi ja̱mi. Yis te ijewa wetsa, jekäi jewa mane a̱ni ka weikanewa̱ kuna, ata ekla bitele weikanakwa̱ je ebä ne weikanawa̱ rä. Je rä io̱nakläpa kte yöle kalme te ishe käi. 	 Da jeg var hos dem, bevarte jeg dem i ditt navn, som du har gitt mig, og jeg voktet dem, og ingen av dem gikk fortapt, uten hint fortapelsens barn, forat Skriften skulde opfylles.


Jeska Säkekewa jula täkili te ijewa tsa̱tka ki̱ka chu̱li̱i̱ te je ktei kuka iyina ye, jewa ñamanewa̱ksa̱ Säkekewa ia̱. 	 Og Herrens hånd var med dem, og et stort tall kom til troen og omvendte sig til Herren.


Jekäi ra Cristo ja̱mi wa käpelecha̱wa̱ wa rä iweikanacha̱wa̱ ye. 	 da er altså også de fortapt som er hensovet i Kristus.


Jekäi ijewa nu̱l a̱ta̱nami ña̱la wà ale jukläyäkä bäi si̱ sha̱na; sa̱ je̱r ku̱aklä ra je kile rä Sodoma ni, Egipto ni, je ne ska ijewa Säkekewaí wäteleka̱ cruz ja̱mi rä. 	 Og deres lik skal ligge på gaten i den store by, den som i åndelig mening kalles Sodoma og Egypten, der hvor og deres herre blev korsfestet.


Ka je rä yie je kukawa̱ e̱ná kuna, yis paruna bulee e̱ná kuna, ata yis chatkäke̱wa̱ därërë, jiye wata Jesús te yis kuka rä je kukäkläwa̱ yis wa̱. 	 Ikke at jeg allerede har grepet det eller allerede er fullkommen; men jeg jager efter det, om jeg og kan gripe det, eftersom jeg og er grepet av Kristus Jesus.


Je ki̱ka jira ka sá te yi a̱ni biketse kuna ipa juer wà. Mikle ra sá te Cristo biketsa ipa juer wà, ata jira ka sá te ije biketse kuna ji̱a jekäi. 	 Derfor kjenner vi fra nu av ikke nogen efter kjødet; har vi og kjent Kristus efter kjødet, så kjenner vi ham dog nu ikke lenger således.


yökö oloo wäshtawa̱ ijewa te, espada kà cha̱ jolowa̱ ijewa te. Ijewa ja̱lmanacha̱wa̱ ska ra itäkili je̱nani. Ijewa täkina täkii ñakpäk. Ijewa te ka̱ etkä wa guardiaí wa juluwa̱ kjami. 	 slukket ilds kraft, slapp fra sverds egg, fikk styrke igjen efter sykdom, blev veldige i krig, fikk fienders hærer til å vike;


Jera ñawäsaka lepra tse̱naju̱nami ija̱mi, jekäi ibäinani yëë. 	 Og straks forlot spedalskheten ham, og han blev renset.


“Bäije jalewa̱ bitaba ji o̱le iwa̱ ka ka̱wei ja̱mi ki̱ka wa rä, ñakäi nui ki̱kololewa̱ wa rä. 	 Salige er de hvis overtredelser er forlatt, og hvis synder er skjult,


Ñerä yie isu̱a ra, bewak tsikir daka̱ däyë naka, dula ta diez, tsa̱ku̱ ta siete; je idula ja̱mi wätsa̱ ki̱ tkenakka̱ tso̱ diez, je itsa̱ku̱ ja̱mi ikie tso̱ Säkeklä shäklä yakei. 	 Og jeg så et dyr stige op av havet, som hadde ti horn og syv hoder og på sine horn ti kroner, og på sine hoder bespottelses-navn.


“Ñaebä ka̱jöir gobiernoí rä jishtä däli watju̱ak te perla babaa yule käi; 	 Atter er himlenes rike likt en kjøpmann som søkte efter gode perler,


Jera je patkele wa dejuluni ju ska ra, ijewa te je kjanaklä ku̱a bäileka̱ni kja. 	 Og da de som var utsendt, kom hjem igjen, fant de den syke tjener aldeles frisk.


Ata yis ia̱ ibata yina ijewa rä ñaje̱rko̱le e̱ná iktäkwa̱ ra, ñawäsaka yie ije patkami bä wäki̱ka. Ñaebä yie ije kjatiäk wa paka minak bä wäki̱ jeka ikjatiäk.” 	 Men da det nu er blitt meldt mig at de vil gjøre et overfall på mannen, sender jeg ham uten ophold til dig, efterat jeg har pålagt hans anklagere at også de skal fremføre for dig det de har å si.


Ka irä maikäi kuna ta, iyile: “Ke ma manena, ke sa ktawa̱, ke ba jakbla, ke sa saka däli tkenak ma ja̱mi,” je iräle sa pakale ji wa̱k saka iräle, je ñak rä jikäi: “Ba saka shka̱li̱blö jishtä ba wakei je̱k shka̱l käi.” 	 For det ord: Du skal ikke drive hor, du skal ikke slå ihjel, du skal ikke stjele, du skal ikke begjære, og hvad andre bud det kan være, det samles til ett i dette ord: Du skal elske din næste som dig selv.


Sa̱ ñashka̱l da, ka sa̱ wa̱ ji o̱nak yakei sa saka ukä ja̱mi. Je ne ki̱ka sa̱ wa̱ sa saka shka̱l da, je rä sä te ka̱wei wawá̱. 	 Kjærligheten gjør ikke næsten noget ondt; derfor er kjærligheten lovens opfyllelse.


Jekäi ka ije denewa̱ chui ye rä ka̱wei te ishe je shtä ditsei ne sherke̱ rä ki̱ka kuna, ata irä ka duäk kuna ne oloi ja̱mi idewa̱ rä. 	 som ikke er blitt det ifølge et kjødelig buds lov, men ifølge et uforgjengelig livs kraft;


Jera ijewa te ishe yis ia̱: “Ba kiana ji saka o̱rmi ji̱a, pa ta kju̱awa kju̱awa wa, ke̱i ta kju̱awa kju̱awa wa, ktä ta kju̱awa kju̱awa wa, ka̱ tsa̱ku̱i kju̱awa kju̱awa wa chu̱li̱i̱ ukä ja̱mi, je bata shäk ji̱a.” 	 Og de sier til mig: Du skal atter spå om mange folk og ætter og tunger og konger.


Jera ite ijewa ia̱ isha: —¡Issö! Bas demijulu jukläyäkä sha̱na ra, jäiyi ekla dämiksa̱ju̱ bas wäki̱, je wa̱ u̱ yaka u̱í diklä tsa̱klä damitse̱. Je itäki bas mi ma rä mai imike̱wa̱ ju na ska. 	 Han sa til dem: Se, når I kommer inn i byen, skal det møte eder en mann som bærer en krukke vann; følg ham til det hus hvor han går inn,


Itsa̱ku̱ irä, itsa̱ku̱ kä irä je rä suruu oveja kä suruu käi, nieve käi; iwäbala rä yökö wäkarka̱ käi; 	 og hans hode og hår var hvitt som hvit ull, som sne, og hans øine som ildslue,


¿Jiye na? Je rä ka iwa̱ iyolone rä ji biketse etkabä wà ki̱ka, ata ite iyula rä biketsale je dämiksa̱ rä ji we̱ wà ki̱ka. Jekäi ijewa klasku tkenacha̱wa̱ ale jak sa klasku tkenaklä je ja̱mi, 	 Hvorfor det? Fordi de ikke søkte den ved tro, men ved gjerninger; for de støtte an mot snublestenen,


Yis Ká wa̱ yis shka̱l. Ka irä jiye kuna ta, yis dä je̱k ju̱akksa̱ duäkwa̱, je ukä ska yis je̱käkläka̱ni se̱nakni. 	 Derfor elsker Faderen mig, fordi jeg setter mitt liv til for å ta det igjen.


Jekäi ji kia sa te käi, je me̱mi ite sa̱ ia̱. Je rä sa te iwa̱ sa pakale ji wa̱k je wawá̱ ki̱ka, ñakäi sa te ji rä bäi ije wäna je wá̱ ki̱ka. 	 og det vi beder om, det får vi av ham; for vi holder hans bud og gjør det som er ham til behag.


Jewa je̱rikä rä wätuilewa̱, butsäle tulämi se̱ne kseka tso̱ Säkeklä wa̱ yika, ka ijewa wa̱ ji ju̱ñer ki̱ka, ije̱r dä därërë ki̱ka. 	 formørket i sin tanke, fremmedgjort for Guds liv ved den vankundighet som er i dem på grunn av deres hjertes forherdelse,


Esteban ra Säkeklä rä je̱r ssële bäi si̱, ije ia̱ täkili rä me̱le bäi si̱. Jekäi ije te ji ka su̱le sa̱ wa̱ shtä we̱ke̱, ji kju̱awa we̱ke̱ ite ijuenaklä ye sa̱ sha̱na. 	 Men Stefanus var full av nåde og kraft, og gjorde undergjerninger og store tegn blandt folket.


Shkäk jí kte ja̱mi wa biköle, ñakäi Israel wa, ale Säkeklä ia̱ wa je̱r ssënopa baa, jewa ia̱ Säkeklä je̱r bäi shöpa. 	 Og så mange som går frem efter denne rettesnor, fred og miskunn være over dem og over Guds Israel!


Jekäi ia̱ta̱na chichö ye deka̱ ochenta y cuatro año. Del ikatke Templo ska ka minak kuna maka a̱ni; ibätsäke̱ irä ika̱kiäke̱ irä, je wà ite Säkeklä kja̱nei we̱ke̱ tuina ka̱piana. 	 og nu for sig selv som enke inntil en alder av fire og åtti år; hun vek aldri fra templet, men tjente Gud med faste og bønn natt og dag.


Je ki̱ka yis te bas je̱r ku̱e, yi ktäkka̱ Wikblu Sikina oloi ja̱mi je a̱ni wa̱ ka iyinak: “Jesús weikanowa̱pa” ni, ñakäi yi a̱ni ia̱ ka iyinak: “Jesús ne rä Säkekewa rä”, ata je rä Wikblu Sikina ebä ne oloi ja̱mi. 	 Derfor kunngjør jeg eder at ingen som taler i Guds Ånd, sier: Forbannet er Jesus! og ingen kan si: Jesus er Herre! uten i den Hellige Ånd.


Ka̱jiska ka̱ tsa̱ku̱i wa ka̱wakblewa̱ ije ra, ñakäi ka̱jiska se̱nak wa ñaktacha̱wa̱ di yee ije ka̱wakblewa̱ke̱ vinoí wà.” 	 som kongene på jorden drev hor med, og de som bor på jorden, blev drukne av hennes horelevnets vin.


Jera yie kte ssa täkii ka̱jöir ska, je te ishe: “Jira Säkeklä wa̱ sa̱ tsa̱tkäkläkksa̱ irä, itäkili irä, igobiernoí irä dewa̱ e̱ná, ñakäi iwa̱ kolole Säbäkäkksa̱ ye dewa̱ e̱ná ka̱wei ta sa patkäk. Ka irä jiye kuna ta, sa el wa kjatiäk, ale käruä ijewa kjatiäk saje wa Kekläí wäkata ska ka̱piana irä tuina irä, je ju̱nami. 	 Og jeg hørte en høi røst i himmelen si: Fra nu av tilhører frelsen og styrken og riket vår Gud, og makten hans salvede; for våre brødres anklager er kastet ned, han som anklaget dem for vår Gud dag og natt.


Jí kte rä bulee, yi ssërke̱ däkwa̱ sä wäsikewa̱k ye ra, jera je je̱r ssëna rä ji bäi kja̱nei we̱ ne te. 	 Det er et troverdig ord: Om nogen attrår et tilsyns-embede, da har han lyst til en god gjerning.


Jekäi ijewa te jeska wa irä säwäkiri wa irä, ka̱wei wà ñayöle wa irä, jewa wätjiwa̱ka̱. Jekäi ijewa ñajaka̱ te isikami demitse̱ iwa̱ Sanedrín wa wäki̱. 	 Og de opegget folket og de eldste og de skriftlærde, og de falt over ham og drog ham avsted og førte ham for rådet,


Jikäi yie bas pake iwa̱k rä: Bas ñashka̱li̱blö, jishtä yis te bas shka̱li̱bla käi. 	 Dette er mitt bud at I skal elske hverandre, likesom jeg har elsket eder.


Jera Herodes te iyula, ata ka iwa̱ iko̱ne ra, ite guardia wa wächakewa̱. Jekjepa ite ka̱wei ma je guardia wa ktächa̱kläwa̱. Je itäki̱ Judea ska imineju̱mi se̱nak Cesarea ska. 	 Herodes lot lete efter ham, men fant ham ikke; han tok da vaktmennene i forhør og bød at de skulde føres bort; og han drog ned fra Judea til Cesarea og opholdt sig der.


Jera Ananías te ikúka: —Säkekewa, ñera je pake ssële yis wa̱ e̱e̱na, bikö iwa̱ jile o̱le yakei ba wa̱ sikii wa tso̱ Jerusalén ska jewa ukä ja̱mi käi. 	 Men Ananias svarte: Herre! jeg har hørt av mange om denne mann hvor meget ondt han har gjort mot dine hellige i Jerusalem,


Jera caballo etäbä deksa̱ju̱ bätsëë. Je ki̱ je̱tkeleka̱ je ia̱ ka̱wä me̱na sa̱ se̱r bitaba ñara tsa̱ ju̱aklämi ka̱jiska, sa̱ ñaktächa̱kläwa̱; ñakäi iia̱ espada ta̱i me̱na. 	 Og det kom ut en annen hest, som var rød, og ham som satt på den, blev det gitt å ta freden fra jorden, og at de skulde slakte hverandre, og det blev gitt ham et stort sverd.


Ata sa̱ wa̱ iju̱ñer je ka̱wei rä bäi, ikuna sa te iwawá̱ bulee ra. 	 Men vi vet at loven er god dersom nogen bruker den på lovlig vis,


Ata jir ji o̱na ki̱ däläna si̱ iö sa kjaterwa̱, ta̱i sa̱ kju̱atkaka̱. Ikuna rä jekäi ra, ¿jini sä te ikúkemi na? Ñera sä wätjí̱naka̱ rä ka wata.” 	 For vi står endog i fare for å komme under tiltale som oprørere for denne dags skyld, da det ikke er nogen grunn som vi kan svare med for dette opløp.


Ata ¿ka je yile rä saje wa ne je̱rku̱aklä na? Ñera je yöle katke rä saje wa ne je̱rku̱aklä. Ka irä jiye kuna ta, yi te ka̱ bieke̱ watkenak ra, je kiana ibiäk biketsale jile dämiksa̱ iia̱ käi. Ñakäi yi te trigo wäkpeke̱ ra, je kiana ibiketsäk iwä dämiksa̱ iia̱. 	 eller sier han ikke dette bare for vår skyld? For vår skyld er det jo skrevet at den som pløier, skal pløie med håp, og den som tresker, skal gjøre det med håp om å få sin del.


Je ne ki̱ka iyile rä: “Ba käpelewa̱ shki̱no, ma je̱köka̱ dulecha̱wa̱ wa sha̱na, jera Cristo te bä wäñiwe̱mika̱.” 	 Derfor sier Skriften: Våkn op, du som sover, og stå op fra de døde, og Kristus skal lyse for dig.


Jera ite ikúka: —Taa. Jekäi idewa̱ ju naka ra, Jesús ktaka̱ba ira te isha: —Simón, ¿maikäi ba ia̱ ra irä? ¿Ka̱jiska ka̱ tsa̱ku̱i wa te mane wa ia̱ jile tsa̱tju̱e bäkeke̱ rä, sa̱ je̱k tsa̱tju̱aklä bäkeke̱ rä na; iwakwa ke̱i ska wa ia̱, ta kju̱awa wa ia̱? 	 Han sa: Jo. Og da han kom inn i huset, kom Jesus ham i forkjøpet og sa til ham: Hvad tykkes dig, Simon? av hvem tar kongene på jorden toll eller skatt? av sine barn eller av de fremmede?


ka bas wa̱ iju̱ñer jibä o̱rmi bulia räle, jishtä bas kjämi räle. Ata bas dä mo̱ juer berbena kjepa ka ijuena ji̱a käi. 	 I som ikke vet hvad som skal hende imorgen! For hvad er eders liv? I er jo en røk som viser sig en liten stund og så blir borte!


Ata yis ia̱ ra ji säkei ta je ke̱i kje ra je biketsaksa̱ni yie ka säkei ta ji̱a Cristo shka̱l ja̱mi. 	 Men det som var mig en vinning, det har jeg for Kristi skyld aktet for tap;


Je te ishe: “Yie ba kie bata shemi yis el wa ia̱. Yie ba ksetsemi sa tapar tso̱ ska.” 	 når han sier: Jeg vil kunngjøre ditt navn for mine brødre, midt i menigheten vil jeg lovsynge dig.


Jekjepa ijewa te ka̱kia Samuel ia̱ iwa̱ itsa̱ku̱i kukäklä. Jera Säkeklä te Saúl Quis yaba Benjamín ditsei wä kuka ijewa ia̱ itsa̱ku̱i ye, cuarenta año bala na. 	 Og derefter krevde de en konge, og Gud gav dem Saul, Kis' sønn, en mann av Benjamins stamme, i firti år,


Sä el Apolos pake rä jikäi. Yis te ije kuka pjoo minak bas wäki̱ sä el wa ra, ata itjä ka issëne minak jíkje ra. Jeiräta iwä deksa̱ ra iminaju̱mi ji̱a. 	 Vedkommende broderen Apollos, da bad jeg ham meget at han skulde fare til eder sammen med brødrene; han var aldeles ikke villig til å komme nu, men han vil komme når han får tid.


Jera Publio ká kalme ja̱ka̱ ki̱ka, kterawa̱ kolone irä, kju̱ne pi ra irä te. Pablo kjawa̱ju̱ ikalme ska, jera ika̱kia kjepa ijula ma̱ka̱ iki̱ka, te ibäiwa̱ni. 	 Og det traff sig så at Publius' far lå meget syk av feber og blodgang; Paulus gikk da inn til ham og bad og la hendene på ham og helbredet ham.


Jera ije te isha iia̱: —¿Jiye ba te ji rä wämo ktei chake yis ia̱ na? Ekla ebä ne rä wämo rä. Ata ba je̱r ssëna se̱nak kseka ra, sa pakale ji wa̱k je wawo̱. 	 Men han sa til ham: Hvorfor spør du mig om det gode? Det er bare en som er god. Men vil du gå inn til livet, da hold budene!


Je ne ki̱ka ke bas yuletenak, ata ji sherke̱ Säkekewa ki̱ je ku̱ bas je̱r ku̱opa. 	 Derfor, vær ikke dårer, men forstå hvad Herrens vilje er!


Jekäi bas dä ka se̱nak kuna ji̱a sa yaka ja̱mi, ata Säkeklä wikblu ja̱mi, ikuna Säkeklä wikblu se̱r dä bas ja̱rka ra. Jekäi yi wa̱ ka Cristo wikblu kuna ra, ka je rä ije cha kuna. 	 Men I er ikke i kjødet, men i Ånden, såfremt Guds Ånd bor i eder; men har nogen ikke Kristi Ånd, da hører han ikke ham til.


ka iwa̱ kje Judío wa ka̱pake ssäklä kuna, ka iwa̱ ditsä ñabutsäle tulämi ji rä iyina si̱ yika jewa te sa pake ji wa̱k je ssäklä kuna. 	 så de ikke gir sig av med jødiske eventyr og bud av mennesker som vender sig bort fra sannheten.


¡Issö! Bas ju a̱ta̱nami bas ia̱ rä ja̱r ebä. 	 Se, eders hus skal lates eder øde.


Iwä älinaklä ke̱i ska ra, ite kjanaklä ekla patkaté je shka̱bläk wa wäki̱, uva yäkä wä moska kukäk. 	 Og da tiden kom, sendte han en tjener til vingårdsmennene for å ta imot hans del av vingårdens frukt hos vingårdsmennene;


Ata sa̱ me shkä ka̱tuil na ra, jera sä rä klasku tkenakwa̱, ka sä wäna ka̱ oloi juer ki̱ka. 	 men den som vandrer om natten, han støter sig, fordi lyset ikke er i ham.


Jewa kuka ite doce, se̱nak käjäklä ije ra, ñakäi iwa̱ patkenak sa paktäk, ñakäi täkili ma̱klä ijewa ia̱ be kjäiä tuläkläksa̱. Jewa kia ite iktei bata shäk wa ni. 	 Og han utvalgte tolv, som skulde være med ham, og som han kunde sende ut for å forkynne ordet


Yi te yis biketsa ra jewa ia̱ io̱rmi jishtä kte yöle te ishe käi, jewa ja̱rka diklä kataka kseka tsikirmika̱. 	 Den som tror på mig, av hans liv skal det, som Skriften har sagt, rinne strømmer av levende vann.


Jera Jesús kapawa̱ ko̱no ñak na, tsa̱ku̱ katabläklä shtä ki̱ka. Jera ijewa te ishki̱wa̱ te isha iia̱: —Sapaktäk, ¿ba ia̱ ra sa tuar dawa̱ je wa̱ ka ji kuna na? 	 Og han lå og sov bak i båten på en hodepute; og de vekket ham og sa til ham: Mester! bryr du dig ikke om at vi går under?


Jekäi sa̱ su̱ak wa tso̱ sa pája̱mi chu̱li̱i̱ mo̱ käi, je ki̱ka sa̱ ku̱ ji kirii biköle käi, ji yakei sä wäbutrewa̱k tjabana käi je tulöksa̱. Jekäi sä juluno ka jalewa̱ ta, bikö sä wätsa̱k iña̱le̱i tso̱ ji̱a je wà, 	 Derfor, la og oss, da vi har så stor en sky av vidner omkring oss, avlegge alt som tynger, og synden som henger så fast ved oss, og med tålmodighet løpe i den kamp som er oss foresatt,


Jekäi yi ja̱naka̱ je jak ki̱ka ra, je pa̱rtkämiwa̱; ñaebä yi ki̱ka je jak ja̱naka̱ ra, je te iwëtkemiwa̱. 	 Og den som faller på denne sten, han skal knuses, men den som den faller på, ham skal den smuldre til støv.


Ikuna jekäi ra, sá rä Säkeklä ktei shäk ka̱yue wà ebä, sá te ishe Säkeklä te Cristo shki̱wa̱ka̱ni ki̱ka. Ata sä dulecha̱wa̱ wa rä ka shki̱nakka̱ni kuna ra, ka iwa̱ ishki̱neka̱ni kuna. 	 da finnes vi og å være falske vidner om Gud, fordi vi har vidnet mot Gud at han har opvakt Kristus, som han dog ikke har opvakt såfremt altså de døde ikke opstår.


Ka yis wa̱ iju̱ñer ije ne irä, ata Säkeklä yis patkäk sä wäukewa̱k diklä na je wa̱ iyile yis ia̱: “Yi ja̱mi ba te isu̱e Säkeklä Wikblu dawa̱ju̱ se̱nak iki̱ka ra, je ne rä sä wäukewa̱k Wikblu Sikina wà rä.” 	 Og jeg kjente ham ikke; men han som sendte mig for å døpe med vann, han sa til mig: Den du ser Ånden komme ned og bli over, han er den som døper med den Hellige Ånd;


Ata jeska moska tso̱ wa kju̱atkacha̱wa̱ te isha ñaia̱: —¿Jiye ite je perfume weikawa̱ kjermita jekäi rä na? 	 Men der var nogen som blev vrede ved sig selv og sa: Hvad skal denne spille av salven være til?


Cainán rä Enós yaba, Enós dä Set yaba, Set dä Adán yaba, Adán rä Säkeklä yaba. 	 sønn av Enos, sønn av Set, sønn av Adam, Guds sønn.


Yilé ja̱lmanawa̱ ra, je te yis ja̱lmawe̱ke̱. Yilé shiriwa̱wa̱ isaka te ra, je te yis kju̱atkewe̱ke̱. 	 Hvem er skrøpelig uten at og jeg blir skrøpelig? hvem voldes anstøt uten at det brenner i mig?


Jera ite isha iwa̱ dulanak wa ia̱: —Iyina si̱ ra däli wäna rä ta̱i, ata shka̱bläk wa rä elkjebä. 	 Da sa han til sine disipler: Høsten er stor, men arbeiderne få;


Je su̱ta iwikblu te sa̱ tsa̱tke ka sä rä täki ta ki̱ka. Ka irä jiye kuna ta, ji kinak sa̱ wa̱ jishtä isherke̱ käi, ka je ia̱ sa̱ je̱r ko̱ne. Ata iwikblu wakei te sä ktei sheke̱ u̱leka̱ ka yirka̱ sa̱ ia̱ kte wà. 	 Men i like måte kommer også Ånden vår skrøpelighet til hjelp; for vi vet ikke hvad vi skal bede om, slik som vi trenger det; men Ånden selv går i forbønn for oss med usigelige sukk,


Ata je biköle we̱ke̱ rä je wikblu ebä te; je te ime̱ sa̱ ia̱ ekla ekla jishtä iwakei te ibiketse ja̱mi. 	 Alt dette virker den ene og samme Ånd, idet han utdeler til hver især efter som han vil.


“Ba ku̱ tapanak Esmirna ska wa ángel í ia̱ iyuö: ‘Ale isäkätä irä, ibata irä, ale dulewa̱ se̱nani kseka, je te ishe jikäi: 	 Og skriv til engelen for menigheten i Smyrna: Dette sier den første og den siste, han som var død og er blitt levende:


Je ki̱ka je ktä ssëke̱ biköle te bakleka̱ wa käi, emana wa käi jewa te. Ijewa te ishe: ‘Ije ne rä Säkeklä täkili ta kinak oloi ta ta̱i ni rä.’ 	 ham gav de akt på, både små og store, de sa: Han er Guds kraft som kalles den store.


Ata “bäli te bä bolki ktawa̱ ra, ichewo̱, ñakäi ije̱r banawa̱ ra, itiö. Ba te jekäi iwá̱ ra, je wà ba te ije wäktä mawe̱miksa̱ äine wà.” 	 Om da din fiende hungrer, så gi ham å ete; om han tørster, gi ham å drikke! for når du gjør dette, sanker du gloende kull på hans hode.


Je ki̱ka sá te je shtä wa pake, sá te je shtä wa ia̱ ka̱wei me̱ Säkekewa Jesucristo ja̱mi bitaba shka̱bläk iwakwa ji ñaklä. 	 Men sådanne byder og formaner vi i den Herre Jesus Kristus at de skal arbeide i stillhet og ete sitt eget brød.


Jekäi ijewa te je kukawa̱ ktawa̱, nu̱l ju̱aksa̱ ite uva yäkä ektaka. 	 Og de tok og slo ham ihjel, og kastet ham ut av vingården.


¿Jiye ba te ka̱ pjoi su̱e bä el wäbala na, ata ba wakei wäbala na kal kuklei kate je ka su̱e ba te rä na? 	 Hvorfor ser du splinten i din brors øie, men bjelken i ditt eget øie blir du ikke var?


Ale weikale jekäi ji yakei wakbläk wa wa̱ je katabläk je biketsö bas ku̱ jishtä ije rä, je rä ka bas je̱r ska bas shtirinacha̱kläwa̱ kuna, ka bas wätuina jolonaklä kuna. 	 Ja, gi akt på ham som tålmodig har lidt en slik motsigelse av syndere, så I ikke skal gå trett og bli motløse i eders sjeler!


Je itäki̱ sa shtawa̱klä ke̱i ska Judas Galilea wa je̱kaka̱ chu̱li̱i̱ wäsikäk minak ija̱mi. Ata ñaebä ije weikanawa̱. Jekäi ije ja̱mi wa biköle butsa̱nami. 	 Efter ham fremstod Judas fra Galilea i skatteutskrivningens dager og forførte folket til å følge sig; også han omkom, og alle de som lød ham, blev spredt.


Iwa rä sa te je ña je ya kjermita ka biketsale kuna je rä Säkekewa yaka ni ra, je rä sä te weikane ne ñawa̱ yawa̱ sa wakei je̱k ia̱ rä. 	 for den som eter og drikker, han eter og drikker sig selv til dom dersom han ikke gjør forskjell på Herrens legeme.


Je rä bas je̱r ja̱naklä jile bata shäk wa sikii wa wa̱ ji yile ska, ñakäi jini Säkekewa Sa̱tsa̱tkäkksa̱ wa̱ sa pakale ji wa̱k ktei sha bas ia̱ iktei bata shäk wa te käi. 	 til å minnes de ord som forut er talt av de hellige profeter, og Herrens og frelserens bud, som eders apostler har forkynt,


Jera Jesús te isha ijewa ia̱: —Yie ichake bas ia̱: ¿Sábado wà ka̱ tso̱ ji bäi wa̱klä, ta ji yakei wa̱klä? ¿Sa̱ tsa̱tkäkläksa̱, ta sä ktäkläwa̱? 	 Da sa Jesus til dem: Jeg spør eder om det er tillatt på sabbaten å gjøre godt eller å gjøre ondt, å berge liv eller å spille det?


Jesús damiju̱ jukläyäkä ta̱i ta̱i irä tsi̱dala irä biköle sha̱na. Ite sa pakte rami iwakwa ñapaktäklä jui na; ite gobierno ktei baa wapakte rami, sä kteke̱ duë te biköle bäi we̱rami ite ñaebä, ji duëi biköle käi. 	 Og Jesus gikk omkring i alle byene og landsbyene og lærte folket i deres synagoger og forkynte evangeliet om riket og helbredet all sykdom og all skrøpelighet.


Ata bas ku̱ ji wo̱ jishtä yis te ji biköle we̱ tsa̱na käi, bena ssënaklä bäi käi. Ka yis te ji kiarke̱ yis wakei ia̱ je biketse kuna, ata ji rä bäi chu̱li̱i̱ wa ia̱ ijewa tsa̱tkenakläksa̱, je ne biketse yie rä. 	 likesom også jeg i alt streber å tekkes alle og ikke tenker på mitt eget gagn, men på de manges, at de må bli frelst.