men den, som indvortes er Jøde, og Hjertets Omskærelse i Ånd, ikke i Bogstav - hans Ros er ikke af Mennesker, men af Gud, 	 a-igan gu-yudaya s-lḥqq d-walli issġusn ul-ns. issġus-t s-tḥkimt n-rruḥ lqudus urd s-warratn n-ššrɛ, ibddl zġ-ugʷns-ns urd brra-ns. wanna iskarn ġmkad, urd bnadm a-ra-t-yalġ walaynni rbbi a-ra-t-yalġ.


Medens han først siger: "Slagtofre og Madofre og Brændofre og Syndofre havde du ikke Lyst til og ej heller Behag i" (og disse frembæres dog efter Loven), 	 ġmkan a-s-imla rbbi is-ur-a-ittiri tiġrsiw ula tiwafkiw ula lbhaym tyawjdarnin ula atig lli-akkan mddn f-ddnub-nsn. ur-a-srsn-itrḍu, wah̬h̬a da-yas-tn-in-ssakmurn mddn ġmklli ittini ššrɛ.


Her gælder det Visdom! Den, som har Forstand, udregne Dyrets Tal; thi det er et Menneskes Tal, og dets Tal er 666. 	 ma-ra-ifhm lmɛna-yad? wanna dar lɛaql, illa fllas a-iḥasb nnmra n-waġʷẓn, ašku tga nttat nnmra n-ism n-bnadm, tg sḍiṣ id-miyya d-sḍiṣ id-mraw d-sḍiṣ (666).


idet jeg udfrier dig fra Folket og fra Hedningerne, til hvilke jeg udsender dig 	 ra-ki-tfukkuġ zġ-ifassn n-ayt-yudaya ula ayt-tmizar aggugnin.


Men han kastede sin Overkjortel af sig, sprang op og kom til Jesus. 	 yakʷi-ubukaḍ iluḥ aslham-ns, yašk-id s-dar yasuɛ.


Men Paulus sagde: "Jeg raser ikke, mægtigste Festus! men jeg taler sande og betænksomme Ord. 	 irar-as bulus: «ur-nuflġ, a-sidi fastus. kullu mayd-awn-ttiniġ, lḥqq d-lmɛqul a-iga.


Alle, som ere hos mig, hilse dig. Hils dem, som elske os i Troen. Nåden være med eder alle! 	 ar-n-fllak-tsllamn kullu willi didi llanin. ar-n-ntsllam f-aytmatnnġ ɛzzanin lli-umnnin s-lmasiḥ. ad-awn-tili lbaraka n-rbbi kullukn.


Thi i denne Nat stod der en Engel hos mig fra den Gud, hvem jeg tilhører, hvem jeg også tjener, og sagde: 	 ašku ġ-iḍ-ad ibidd-d sri yal-lmalak n-rbbi lli-mi-giġ wins ar-ti-tɛbadġ,


så sandt vi da som iklædte ikke skulle findes nøgne. 	 ar-nttiri a-stt-nls a-ur-nqama bla tazdġt.


Vi takke Gud altid for eder alle, når vi komme eder i Hu i vore Bønner, 	 ar-bdda-ntškar rbbi fllawn kullukn. ġakud nna-ntẓalla ar-kʷn-d-naddr,


men gæstfri, elskende det gode, sindig, retfærdig, from, afholdende; 	 iqqan-d a-ig wad issmrḥban s-willi tmuddunin, ig wad dar iɛzza kullu ma-ifulkin, ar-itnbaḍ ġ-ugayyu-ns ar-bdda-iskar s-lḥqq, iġus-uwl-ns iġwi ġ-ih̬f-ns.


Og hvor I komme ind i en By. og de modtage eder, spiser der, hvad der sættes for eder; 	 tamdint nna-kʷn-iran iġ-n-srs-tkšmm, šttayat aynna-yawn-d-srsn imzdġn-ns


Ved Tro fatte vi, at Verden er bleven skabt ved Guds Ord, så det ikke er af synlige Ting, at det, som ses, er blevet til. 	 ula nkkʷni, f-ssibt n-ma-numn awal n-rbbi a-f-nssn izd nttan a-ih̬lqn kullu ma-illan s-wawal-ns, iskr kullu ma-ntmnad zġ-ma-ur-ityawẓrran.


Og jeg så en anden vældige Engel komme ned fra Himmelen, svøbt i en Sky, og Regnbuen var på hans Hoved, og hans Ansigt var som Solen og hans Fødder som Ildsøjler, 	 ẓrġ ilmma yal-lmalak yaḍni, itjhhd bahra igguz-d zġ-ignna. isutl-as-umdlu zund timlsit, tlulli-tslit n-unẓar i-ih̬f-ns, yisfiw-uwdm-ns zund tafukt, gn iḍarn-ns zund tannalin l-lɛafit.


Men han lærte i en af Synagogerne på Sabbaten. 	 illa yasuɛ ġ-yat-tgmmi n-tẓallit ġ-wass n-usunfu ar-isslmad.


Og ligesom min Fader har tildelt mig Kongedømme, tildeler jeg eder 	 ġmklli-yyi-ifka baba rbbi tagldit, rad-awn-fkġ ula kunni


Og noget faldt i god Jord og bar Frugt, noget hundrede, noget tresindstyve, noget tredive Fold. 	 iḍr-n kra ġ-wakal ifulkin ifk ṣṣabt. ifk yan miyya, ifk yan sḍiṣ id-mraw, ifk yan kraḍ id-mraw.


Afgudsdyrkelse,Trolddom,Fjendskaber, Kiv, Nid, Hidsighed, Rænker, Tvedragt, Partier, 	 ar-tɛbadn ilahat n-ddunit-ad ar-skarn ssiḥr, ar-tkrhun ar-tẓin ar-tnuwwašn ar-tbzagn f-ingratsn, ar-ttirin ad-agʷrn wiyyaḍ, ar-tmmaġn d-wanna ur-zgisn-igin, ar-rggmn wanna ur-didsn-ibiddn,


Altså er du ikke længer Træl, men Søn; men er du Søn, da er du også Arving ved Gud. 	 hati ur-sul-tgim ismgan, walaynni twrrim tgam tarwa n-rbbi. d-wanna igan zġ-tarwa n-rbbi, ra-iwrt lbarakat n-rbbi.


Men Herren styre eders Hjerter til Guds Kærlighed og til Kristi Udholdenhed! 	 imma ġilad, nḍalb siditnnġ a-kʷn-ihdu baš a-ttḥnnum ġmklli itḥnnu rbbi, ar-ttṣbarm ġmklli itṣbar lmasiḥ.


Jesus sagde til dem: "Jeg er Livets Brød. Den, som kommer til mig, skal ikke hungre; og den, som tror på mig, skal aldrig tørste. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «nkki a-igan aġrum n-tudrt. wanna-d-sri-yuškan, ur-sar-t-yaġ laẓ. wanna sri yumnn, ur-sar-t-yaġ irifi.


Da sagde Farisæerne til hverandre: "I se, at I udrette ikke noget; se, Alverden går efter ham." 	 ar-ttinin ifarisin i-ngratsn: «hati ur-nẓḍar i-yat. ar-dars-ttazzal kullu ddunit.»


Blev nogen kaldet som omskåren, han lade ikke Forhud drage over; er nogen kaldet som uomskåren, han lade sig ikke omskære! 	 wanna iṭṭafn taẓallit n-ddat-ns ġakud lliġ-as-d-iġra siditnnġ, a-ur-yiri a-ig zund ġwilli ur-tti-ṭṭafnin. imma wanna ur-iṭṭafn taẓallit-an ġakud lliġ-as-d-iġra, a-ur-yiri a-iẓẓall i-ddat-ns.


thi de have udøst helliges og Profeters Blod, og du har givet dem Blod at drikke; de ere det værd. 	 ašku ffin ntni idammn n-imẓlayn-nnk d-lanbiya. hatni ġila idammn ad-asn-tsswat. ġmkan ad-asn-igan.»


Men da de skrege og reve Klæderne af sig og kastede Støv op i Luften, 	 ar-ssġuyyun bahra ar-ssususn islhamn-nsn ar-talln agdrur s-nnigatsn.


Jesus svarede og sagde til dem: "Dette er Guds Gerning, at I tro på den, som han udsendte." 	 yini-asn yasuɛ: «ha lh̬dmt lli-zgigun-ira rbbi, a-tamnm s-ġwad-d-yuzn.»


Men han sagde end yderligere: "Om jeg end skulde dø med dig, vil jeg ingenlunde fornægte dig." Men ligeså sagde de også alle. 	 imma ntta inna-yas s-jjhd: «wah̬h̬a rad-didk-mmtġ ur-rad-iniġ ur-k-ssinġ.» ġmkad ad-nnan kullutn.


Men hun svarede og siger til ham: "Jo, Herre! også de små Hunde æde under Bordet af Børnenes Smuler." 	 tsawl-d nttat tini-as: «wa-sidi, ula iḍan ġ-ddu lmida ar-šttan ibruziyn lli-ṭṭarnin i-tarwa.»


Og de forlode straks Garnene og fulgte ham. 	 fln ššbayk-nsn ġakudan, munn dids.


Men hold dig fra den vanhellige, tomme Snak; thi sådanne ville stedse gå videre i Ugudelighed, 	 anf i-tjmmaɛt ih̬wan n-willi ur-ssinnin rbbi, ašku ar-ġir-tssaggug mddn zġ-rbbi s-uggʷar.


Saltet er godt; men dersom Saltet bliver saltløst, hvormed ville I da give det sin Kraft igen? Haver Salt i eder selv, og holder Fred med hverandre!" 	 tfulki tisnt, walaynni iġ-tlmus tisnt ma-s-ra-stti-tssmarġm? ṭṭafat tisnt ġ-ih̬fawn-nnun, tgm s-sslamt i-ngratun.»


Men Krigsøversten gik hen og sagde til ham: "Sig mig, er du en Romer?" Han sagde: "Ja." 	 yašk-id-unmġur s-dar bulus isqsa-t: «izd dark taġamt ġ-ayt-ruma?» yini-as bulus: «tlla dari.»


Ja, endog Hårene på eders Hoved ere alle talte; frygter ikke, I ere mere værd end mange Spurve. 	 imma kunni zġ-inẓaḍn n-ih̬f-nnun iḥasb-tn rbbi. a-ur-tiksaḍm, ašku tɛzzam dars uggʷar n-waÿÿawÿn ggutnin.


Og han fandt siddende i Helligdommen dem, som solgte Okser og Får og Duer, og Vekselerne. 	 ikšm s-tgmmi n-rbbi yaf-n mddn ar-gis-zznzan izgarn d-uwlli d-itbirn, iẓr wiyyaḍ skiwsn ġ-dar lmyadi-nsn ar-tṣrrafn iqaridn.


Vorder ædrue, som det bør sig, og synder ikke; thi nogle kende ikke Gud; til Skam for eder siger jeg det. 	 wrryad-d s-uġaras inmn, tanfm i-kullu ma-igan ddnub. han illa gigun ma-ur-akkʷ-issinn rbbi. is-kʷn-ur-bahra-iššḥššim ġayan?


Og da Tiden allerede var fremrykket, kom hans Disciple til ham og sagde: "Stedet er øde, og Tiden er allerede fremrykket. 	 lliġ idda-wass aškin-d dars imḥḍarn-ns inin-as: «yaġ-uzal, ur-illi yat ġ-lh̬la-yad.


Da han nu ikke vilde lade sig overtale, bleve vi stille og sagde: "Herrens Villie ske!" 	 bulus ur-sul-iri a-srnnġ-isfld, nfssa ġakudan nini: «a-yili ma-ira siditnnġ.»


Altså, Brødre! ere vi ikke Kødets Skyldnere, så at vi skulde leve efter Kødet; 	 ġmkad ay-aytma, illa fllannġ a-nskar s-ma-ira rruḥ n-rbbi urd ma-tra ddat-nnġ.


og takke Faderen, som gjorde os dygtige til at have Del i de helliges Arvelod i Lyset, 	 ar-ttfraḥm ar-ttškarm rbbi babatnnġ lli-awn-ifkan taġamt ġ-lwrt lli-ra-yili i-imẓlayn-ns ġ-tgldit n-tifawt.


Og da skal han udsende sine Engle og samle sine udvalgte fra de fire Vinde, fra Jordens Ende indtil Himmelens Ende. 	 ġakudan rad-aznġ lmalayka ad-ssmunn ġwilli ganin winu zġ-kraygatt tasga, zġ-ttmi n-wakal ar ttmi n-ignwan.


Og hans Herre blev vred og overgav ham til Bødlerne, indtil han kunde få betalt alt det, han var ham skyldig. 	 ibzg-fllas-ugllid idḥi-t-in a-irfufn ġ-lḥbs ar-d-ifru kullu mad-as-iḍfar.


Og dersom nogen da siger til eder: Se, her er Kristus, eller se der! da tror det ikke. 	 «ġakudan iġ-awn-inna kra n-yan ‹ha-lmasiḥ illa ġid› nġd ‹hatin illa ġin› a-t-ur-tamnm.


Og når han har ført alle sine egne Får ud, går han foran dem; og Fårene følge ham, fordi de kende hans Røst. 	 iġ-tnd-d-issufġ ra-iftu izwur-asnt, ḍfurnt-t-uwlli-ns ašku ukʷznt awal-ns.


Men denne Slags farer ikke ud uden ved Bøn og Faste." 	 walaynni wan ljnn-an, ur-ra-itffuġ abla iġ-taẓumm ar-ttḍalabm rbbi.»


Thi vi have hørt ham sige, at denne Jesus af Nazareth skal nedbryde dette Sted og forandre de Skikke, som Moses har overgivet os." 	 nsfld-as ibdr ġwalli mi ttinin yasuɛ gu-naṣira, yini fllas ra-ih̬lu tigmmi n-rbbi issngara-yaġ d-iġarasn lli-aġ-d-ifl musa.»


Men en af Skaren sagde til ham: "Mester! sig til min Broder, at han skal dele Arven med mig." 	 isawl-d yan-urgaz zġ-gr mddn-an yini-as: «way-amslmd, sawl s-gʷma tinit-as a-didi-ibḍu lwrt.»


Derfor påminder jeg dig, at du opflammer den Guds Nådegave, som er i dig ved mine Hænders Pålæggelse. 	 mayan a-f-ra-k-ḍalbġ a-tṣuṭṭ i-trgit l-lbaraka lli-gik-iga rbbi lliġ fllak srsġ ifassn-inu.


Men vi, Brødre! ere Forjættelsens Børn i Lighed med Isak. 	 kunni ay-aytma, tgam zund isḥaq, tlulm f-ssibt n-wawal n-rbbi.


Jøderne svarede og sagde til ham: "Sige vi ikke med Rette, at du er en Samaritan og er besat?" 	 sawln-d mddn-an n-ayt-yudaya inin-as: «is-ur-nʷġẓan iġ-a-fllak-nttini tgit gu-samira ikšm-k yal-ljnn?»


Men da Jesus vidste hos sig selv, at hans Disciple knurrede derover, sagde han til dem: "Forarger dette eder? 	 imma yasuɛ, bla-yas-nnan issn ma-f-a-tngmugn, yini-asn: «is-awn-tt-issṭiyyr mayad?


Men Josef fra Arimathæa, som var en Jesu Discipel, dog lønligt, af Frygt for Jøderne, bad derefter Pilatus om, at han måtte tage Jesu Legeme, og Pilatus tillod det. Da kom han og tog Jesu Legeme. 	 tiġurdin n-mayan yašk-id yusf gu-rama. ikka-ttin ula ntta iga zġ-imḥḍarn n-yasuɛ, walaynni s-tntla ašku iksuḍ zġ-imġarn n-ayt-yudaya. iḍalb zġ-bilaṭus a-t-yadj a-yawi ddat n-yasuɛ. yadj-t bilaṭus, yašk-id ilmma issitti ddat-ns.


Nu er min Sjæl forfærdet; og hvad skal jeg sige? Fader, frels mig fra denne Time? Dog, derfor er jeg kommen til denne Time. 	 «hati iġufa-uwl-inu. izd ad-iniġ ‹wa-baba, ssanf-iyi tasaɛt-ad›? uhu, ašku mayad a-f-d-uškiġ, ad-zriġ ġ-tasaɛt-ad.


De skulle være i Splid, Fader med Søn og Søn med Fader, Moder med Datter og Datter med Moder, Svigermoder med sin Svigerdatter og Svigerdatter med sin Svigermoder." 	 ra-ibḍu-urgaz d-yus, ibḍu-ufruh̬ d-babas. ra-tbḍu-tmġart d-illis, tbḍu-tfruh̬t d-innas. ra-tbḍu-tḍggʷalt d-tmġart n-yus, tbḍu-tslit d-innas n-urgaz-ns.»


Ganske vist, dersom I opfylde den kongelige Lov efter Skriften: "Du skal elske din Næste som dig selv", gøre I ret; 	 hati afulki ayd tskarm iġ-a-tskarm s-luṣit ihiyyan n-tgldit n-rbbi ġmklli ityaran «a-ttirit adjar-nnk zund ih̬f-nnk.»


Men der opstod også en Trætte iblandt dem om, hvem at dem der måtte synes at være den største. 	 ar-tẓin imḥḍarn i-ngratsn f-manwa gisn a-ra-ig anmġur.


"Den, som modtager eet af disse små Børn for mit Navns Skyld, modtager mig; og den, som modtager mig, modtager ikke mig, men den, som udsendte mig." 	 «wanna iqbln yan-warraw imẓẓin zund ġwad s-ism-inu, hati iqbl-iyi. d-wanna-yyi-iqbln, urd nkki ka-iqbl, hatin iqbl ula ġwalli-yyi-d-yuznn.»


Men han svarede og sagde til dem: "Hvorfor overtræde også I Guds Bud for eders Overleverings Skyld? 	 isawl yasuɛ yini-asn: «imma kunni, mah̬ aylliġ a-ttffuġm zġ-luṣit n-rbbi baš a-tskarm s-lɛada-nnun?


det Ord, som han sendte til Israels Børn, da han forkyndte Fred ved Jesus Kristus: han er alles Herre. 	 ġmkad a-iga-wawal lli-d-yuzn rbbi i-mddn-ns n-ayt-yaɛqub, iml-asn-d lh̬bar ifulkin n-sslamt ġ-gras didsn f-uwdm n-yasuɛ lmasiḥ lli-igan sidis n-kullu ma-illan.


To Kvinder skulle male på Kværnen; den ene tages med, og den anden lades tilbage. 	 rad-ilint snat-tmġarin ar-ẓẓaḍnt s-uzrg, ra-titti yat tqama yat.


Da ynkedes samme Tjeners Herre inderligt over ham og lod ham løs og eftergav ham Gælden. 	 iḥnnu-gis-ugllid yut f-lḥsab-ns irẓm-as.


Men man vil sige: "Hvorledes oprejses de døde? hvad Slags Legeme komme de med?" 	 walaynni ra-yyi-isqsa kra n-yan: «mamnk a-rad-nkrn ġwilli mmutnin? mamnk a-ra-tg ddat lli-s-rad-nkrn?»


Og denne lod Jason og de andre stille Borgen og løslod dem. 	 ḍalbn ilmma fllasn ḍḍmant zġ-yasun d-aytmatn yaḍni, rẓmn-asn.


så I prøve, hvad der er velbehageligt for Herren. 	 siggilat a-tissanm ma-itrḍun siditnnġ.


Men Gud er mægtig til at lade al Nåde rigeligt tilflyde eder, for at I i alting altid kunne have til fuld Tilfredshed og have rigeligt til al god Gerning, 	 rbbi iẓḍar a-kʷn-ibark s-tmih̬ar-ns ggutnin baš ad-awn-yili kullu ma-tḥtajjam, yili-awn-daġ ma-s-a-ttɛawanm ġ-kullu ma-igan afulki.


Og der er ikke Frelse i nogen anden; thi der er ikke noget andet Navn under Himmelen, givet iblandt Mennesker, ved hvilket vi skulle blive frelste." 	 ur-iẓḍar yan a-injm zġ-lhalak abla srs nttan, ašku ur-illi ġ-ddu ignwan kra n-ism yaḍni ifka-t rbbi ma-s-a-itnjam bnadm.»


Thi sandelig, siger jeg eder, mange Profeter og retfærdige attråede at se, hvad I se, og så det ikke; og at høre, hvad I høre, og hørte det ikke. 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, ggutn lanbiya d-mddn rḍanin rbbi ẓuẓḍn ad-ẓrn mayd tẓrram walaynni ur-t-ẓrin, ẓuẓḍn ad-sfldn i-mayd mi tsflidm walaynni ur-as-sfldn.


Og Jesus sagde: "Til Dom er jeg kommen til denne Verden, for at de, som ikke se, skulle blive seende, og de, som se, skulle blive blinde." 	 izayd yasuɛ yini-asn: «uškiġ-d s-ddunit ad-bḍuġ afulki d-lh̬ʷšant, ad-isfiwn ibukaḍn, bukḍn ġwilli sfawnin.»


Jeg har åbenbaret dit Navn for de Mennesker, som du har givet mig ud af Verden; de vare dine, og du gav mig dem. og de have holdt dit Ord. 	 «ha-yyi ssbayynġ-d mamnk a-tgit i-willi-yyi-tfkit zġ-ddunit-ad. winnk ad-gan, d-nkki a-mi-tn-tfkit. zgan sul ġ-wawal-nnk,


Da hine nu kom til Kæsarea og havde overgivet Landshøvdingen Brevet, fremstillede de også Paulus for ham. 	 lliġ ruḥn qayṣriyya, fkn tabrat i-lḥakm, šškšmn bulus s-dars.


Jeg kender dine Gerninger, at du hverken er kold eller varm; gid du var kold eller varm! 	 ssnġ kullu ma-tskart. ssnġ is-ur-tsmmiṭṭ ula trġit. amar yufan ġir a-tsmmiṭṭ nġd a-trġt.


Thi I vare forhen Mørke, men nu ere I Lys i Herren; vandrer som Lysets Børn; 	 ula kunni tkkam-ttin tllam ġ-tillas, imma ġilad twrrim tkšmm s-tifawt n-siditnnġ. skarat ġmklli-d-iqqann ayt-tifawt,


Og han blev forvandlet for deres Øjne, og hans Åsyn skinnede som Solen, men hans Klæder bleve hvide som Lyset. 	 tbddl ssift n-yasuɛ ġ-lgddam-nsn, ar-issmrqiqiy-uwdm-ns zund tafukt, wrrint-tmlsa-ns mllulnt bahra zund tifawt n-wass.


thi en Dør står mig åben, stor og virksom, og der er mange Modstandere. 	 ašku rbbi irẓm ġ-lgddam-inu yan-imi yusɛan ad-skarġ tawuri ihiyyan wah̬h̬a-nnit ggutn ġwilli-aġ-tḍaḍḍanin.


Da denne Lyd kom, strømmede Mængden sammen og blev forvirret; thi hver enkelt hørte dem tale på hans eget Mål. 	 lliġ sfldn i-taqqurt, munn f-tgmmi aylliġ iggut ma-ibiddn ġin. iḍr-asn lɛjb ašku kraygatt yan ar-isflid i-wawal n-dars.


Og dette er den Forjættelse, som han selv tilsagde os, det evige Liv. 	 ašku s-wawal izgan a-s-aġ-imla mayad, yini-aġ is-rad-aġ-ifk tudrt idumn.


så lader os træde frem med et sandt Hjerte, i Troens fulde Forvisning, med Hjerterne ved Bestænkelsen rensede fra en ond Samvittighed, og Legemet tvættet med rent Vand; 	 illa fllannġ a-n-nakmur s-rbbi s-nniyt ikmmln, namn rad-aġ-iqbl, nġus zġ-kullu ddnub lli-s-a-issḥssa-uwl n-bnadm, tarud ula ddat-nnġ s-waman ġusnin.


når de ved det prøvede Sind, som denne Ydelse viser, bringes til at prise Gud for Lydigheden i eders Bekendelse til Kristi Evangelium og for Oprigtigheden i eders Samfund med dem og med alle, 	 iggut ma-ra-t-iškr f-lmɛawnt-nnun, ašku ra-srs-tmlm is-a-tskarm s-lh̬bar ifulkin l-lmasiḥ ar-ttirim a-ttɛawanm imẓlayn-an ula kullu mddn.


Filip finder Nathanael og siger til ham: "Vi have fundet ham, hvem Moses i Loven og ligeså Profeterne have skrevet om, Jesus, Josefs Søn, fra Nazareth." 	 iddu filibbus yaf-n natanayl yini-as: «ha-yaġ nmnaggar ġwalli-f-yura musa ġ-ššrɛ ula lanbiya ġ-warratn-nsn. iga yasuɛ gu-naṣira yus n-yusf.»


Men Jesus sagde: "Fader! forlad dem; thi de vide ikke, hvad de gøre." Men de delte hans Klæder imellem sig ved Lodkastning. 	 iẓẓall yasuɛ yini: «wa-baba rbbi, ṣamḥ-asn. ur-akkʷ-ssinn mayd skarn.» grn-d iɛskrin asġar f-tmlsa-ns a-tnt-bḍun.


Men det skete Dagen derefter, da de kom ned fra Bjerget, at der mødte ham en stor Skare. 	 ndid azkka gguzn-d zġ-uwrir, mnaggarn-t-in mddn ggutnin.


men skrive til dem, at de skulle afholde sig fra Besmittelse med Afguderne og fra Utugt og fra det kvalte og fra Blodet. 	 walaynni ad-asn-nazn yat-tbrat nini-asn ad-tanfn i-irkan l-laṣnam ula lfsad, ula-da-šttan tifiyi n-ma-iqajjin ula idammn.


Men dette er alt sammen sket, for at det skulde opfyldes, som er talt af Herren ved Profeten, som siger: 	 kullu mayad ijra baš a-yafu maylli inna sidi rbbi f-ils n-nnabi ġayd izrin inna:


Hvad skulle vi da sige? er Loven Synd? Det være langt fra! Men jeg kendte ikke Synden uden ved Loven; thi jeg kendte jo ikke Begæringen, hvis ikke Loven sagde: "Du må ikke begære." 	 imma ššrɛ, ma-ra-fllas-nini? is-yʷh̬šn? uhu, urd ġmkan a-ra-nini, ašku ššrɛ a-yyi-imlan ddnub. mrad is-urd ššrɛ a-innan «a-ur-ttirit ma-igan win wiyyaḍ» ikun ur-rad-issanġ is-bahra-yʷh̬šn ad-iriġ ma-igan win wiyyaḍ.


så I bære over med hverandre og tilgive hverandre,dersom nogen har Klagemål imod nogen; ligesom Kristus tilgav eder, således også I! 	 bla-da-yawn-tṭiyyar f-ingratun. iġ-illa yan dar ma-s-a-itaštkka s-wayyaḍ, illa fllas ad-as-iṣamḥ. ṣamḥat i-ngratun ġmklli-awn-iṣamḥ siditun.


Thi den, som vil frelse sit Liv, skal miste det; men den, som mister sit Liv for min og Evangeliets Skyld, han skal frelse det. 	 wanna iran a-ijjnjm tudrt-ns ra-stt-ijlu. imma wanna ijlan tudrt-ns f-ssibt-inu ula f-ssibt l-lh̬bar-ad ifulkin, ra-stt-ijjnjm.


Og han gjorde ingen Forskel imellem os og dem, idet han ved Troen rensede deres Hjerter. 	 ur-tn-ibḍi didnnġ, ašku issġus ulawn-nsn ula ntni lliġ umnn s-yasuɛ.


Og de bade og sagde: "Du Herre! som kender alles Hjerter, vis os den ene, som du har udvalgt af disse to 	 ẓẓalln ilmma inin: «wa-siditnnġ, tssnt ulawn n-kullu mddn. ml-aġ ġilad manwa ġ-sin-ad a-igan ġwalli tstit


Men da de løste Føllet, sagde dets Herrer til dem: "Hvorfor løse I Føllet?" 	 lliġ fssin i-usnus, inin-asn id-bab-ns: «mah̬ a-tfssim i-usnus-ad?»


Lad ingen rådden Tale udgå af eders Mund, men sådan Tale, som er god til fornøden Opbyggelse, for at den kan skaffe dem Nåde, som høre derpå; 	 a-ur-tadjm kra n-iwaliwn ʷh̬šnnin a-tkkan infurn-nnun. sawalat s-iwaliwn šwanin lli-ra-iɛawn ġwilli sflidnin ġ-maylli ḥtajjan, awin-asn-d lbaraka.


Og han lærte dem meget i Lignelser og sagde til dem i sin Undervisning: 	 ar-tn-isslmad s-lmɛni f-tġawsiwin ggutnin, yini-asn:


Men da han var undervejs og nærmede sig til Damaskus, omstrålede et Lys fra Himmelen ham pludseligt. 	 issudu šawl aylliġ-n-yakmur s-dimašq, s-d-fllas-tsfaw yat tifawt itjhhdn zġ-ignwan.


Thi dette er den Pagt, som jeg vil oprette med Israels Hus efter de Dage, siger Herren: Jeg vil give mine Love i deres Sind, og jeg vil indskrive dem i deres Hjerte, og jeg vil være deres Gud, og de skulle være mit Folk. 	 walaynni ġmkad a-ra-ig lɛhd lli-rad-skrġ d-mddn-inu ġ-uwssan-an. ra-n-gġ tinbaḍin-inu ġ-ih̬fawn-nsn, araġ-tnt f-uwlawn-nsn. rad-gġ rbbi-nsn, gn ntni mddn-inu.


Og han skal vise eder en stor Sal opdækket; der skulle I berede det." 	 rad-awn-iml bu-tgmmi-an yan-uḥanu n-uflla imqqurn iswan. ġin a-ġ-ra-tjjujadm.»


Og de sejlede ind til Gadarenernes Land, som ligger lige over for Galilæa. 	 lkmn tamazirt n-garasa, taggug f-tmazirt n-jalil ġ-tsga yaḍni n-umda.


Men hun skal frelses igennem sin Barnefødsel, dersom de blive i Tro og Kærlighed og Hellighed med Ærbarhed. 	 walaynni ra-tnjm-tmġart s-tlalit n-tarwa iġ-a-ttqama ġ-liman ar-ttḥnnu ġ-wiyyaḍ ar-ttzga ġ-ih̬f-ns s-uwl iġusn.


Ved Tro blev Enok borttagen, for at han ikke skulde se Døden, og han blev ikke funden, efterdi Gud havde taget ham bort; thi før Borttagelsen har han fået det Vidnesbyrd, at han har behaget Gud. 	 ula ah̬nuh̬, f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-ityalal s-ignna ur-immut. ur-ẓḍarn mddn a-t-afn ašku rbbi issitti-t zġ-ddunit. lliġ ur-ta-ityalal, imla-yas rbbi is-fllas-irḍa.


Nogle Menneskers Synder ere åbenbare og gå forud til Dom; men for nogle følge de også bagefter. 	 kra n-mddn, ar-gisn-tbann ddnub-nsn, ar-malan is-ra-fllasn-ittut lḥukm. imma wiyyaḍ rad-bann ddnub-nsn tigira.


Men det skete Dagen derefter, at deres Rådsherrer og Ældste og skriftkloge forsamlede sig i Jerusalem, 	 ndid azkka munn-d imġarn l-lmḥkama ġ-urušalim, ntni d-imġarn n-tmazirt d-imslmdn n-ššrɛ.


og jeg bragte ham til dine Disciple, og de kunde ikke helbrede ham." 	 iwiġ-t-id i-imḥḍarn-nnk walaynni ur-ẓḍarn ntni a-t-jjujjin.»


Men I ere de, som have holdt ud med mig i mine Fristelser. 	 «kunni a-didi-ibiddn kullu ussan-ad n-trfufnt-inu.


Thi han sagde til ham: "Far ud af Manden, du urene Ånd!" 	 ašku yasuɛ inna-yas: «wa-ljnn-an yʷh̬šnn, ffuġ zġ-urgaz-ad.»


kom der en Kvinde til ham, som havde en Alabastkrukke med såre kostbar Salve, og hun udgød den på hans Hoved, medens han sad til Bords. 	 iskiws ar-ištta. tkšm-d dars yat-tmġart tusi-d yat-tbuqqalt n-uẓru tili gis tujjut iṣfan, iggut-bahra-watig-ns. tffi-tt-id f-ih̬f n-yasuɛ.


Men da de havde udstrakt ham for Svøberne, sagde Paulus til den hosstående Høvedsmand: "Er det eder tilladt at hudstryge en romersk Mand, og det uden Dom?" 	 walaynni lliġ-t-krsn a-t-ssġuršn, isawl bulus s-lqbṭan lli-ibiddn ġin yini-as: «is-illa ġayad ġ-lqanun a-tssġuršm yan iṭṭafn taġamt ġ-ayt-ruma d-nttan ur-ta-fllas-utn lḥukm f-kra iskr-t?»


de vise jo Lovens Gerning skreven i deres Hjerter, idet deres Samvittighed vidner med, og Tankerne indbyrdes anklage eller også forsvare hverandre 	 ar-malan is-ttyara lmɛna n-ššrɛ ġ-uwlawn-nsn, ar-ssḥssun s-tugga lli-llanin ġ-iguyya-nsn. ar-gisn-tmmaġn iswingimn-nsn ard issann mayd skarn izd lh̬ʷšant nġd afulki.


Og det skete, da han kom ind i en af de øverste Farisæeres Hus på en Sabbat for at holde Måltid, at de toge Vare på ham. 	 yan-wass n-usunfu idda yasuɛ a-išš ġ-tgmmi n-yan zġ-inmġurn n-ifarisin. gabln-t ad-ẓrn ma-ra-iskr.


Thi mit Åg er gavnligt, og min Byrde er let." 	 hati rh̬an iḥlasn-inu, ifssus-usitti lli-rad-flawn-srsġ.»


Og noget faldt midt iblandt Torne, og Tornene voksede op med og kvalte det. 	 iḍr-n kra ġ-uzggʷar, iġli d-uzggʷar iššqajji-t.


Men bliver i det samme Hus, spiser og drikker, hvad de have; thi Arbejderen er sin Løn værd. I må ikke flytte fra Hus til Hus 	 qamat ġ-tgmmi nna-s-tkšmm ar-tšttam ar-tssam aynna-yawn-d-fkan, ašku ah̬ddam isthlla tiġrad-ns. a-ur-ttidum zġ-tgmmi s-tgmmi.


Herren forhaler ikke Forjættelsen (som nogle agte det for en Forhaling), men han er langmodig for eders Skyld, idet han ikke vil, at nogen skal fortabes, men at alle skulle komme til Omvendelse. 	 ur-imaṭl siditnnġ a-iskr maylli-s-inna, wah̬h̬a da-ttinin kra n-mddn imaṭl. ašku ar-didun-itṣbar. ur-iri ntta a-ityawhlak yan, walaynni ira kullu mddn ad-wrrin fln iskkirn-nsn ʷh̬šnnin.


Jeg er bleven skrøbelig for de skrøbelige, for at jeg kunde vinde de skrøbelige; jeg er bleven alt for alle, for at jeg i ethvert Fald kunde frelse nogle. 	 gġ ih̬f-inu d-wad iḍɛfn ġ-dar willi ḍɛfnin, baš ad-rarġ ula ġwilli ḍɛfnin i-rbbi. ġ-dar kullu mddn ar-twrriġ gġ zġ-gisn baš ad-afġ mamnk ad-zgisn-jjnjamġ kra.


Men Pilatus sagde til Ypperstepræsterne og til Skarerne: "Jeg finder ingen Skyld hos dette Menneske." 	 isawl bilaṭus s-inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-mddn-an kullutn yini-asn: «ur-ufiġ kra l-lɛib ġ-urgaz-ad.»


Siden åbenbaredes han for de elleve selv, medens de sade til Bords, og han bebrejdede dem deres Vantro og Hjerters Hårdhed, fordi de ikke havde troet dem, som havde set ham opstanden. 	 ġ-isiggʷra iban-d yasuɛ i-yan d-mraw n-umḥḍar lliġ skiwsn ar-šttan. iẓi-tn ašku qqurn ih̬fawn-nsn ur-uminn, ula sfldn s-willi-t-ẓranin lliġ-d-inkr zġ-lmut.


Men Abraham og hans Sæd bleve Forjættelserne tilsagte; der siges ikke: "og Sædene", som om mange, men som om eet: "og din Sæd", hvilken er Kristus. 	 ġayd izrin ar-isawal rbbi s-ibrahim ar-as-ittini f-ma-rad-as-ifk i-ibrahim, ntta d-wamud-ns. ur-as-inni «ra-t-fkġ i-imadn-nnk» zund iġ-gan mddn ggutnin, walaynni inna-yas «ra-t-fkġ i-wamud-nnk» igan yan ig lmasiḥ.


Ligeledes ere også de gode Gerninger åbenbare, og de, som det forholder sig anderledes med, kunne ikke skjules. 	 ġmkan a-di-tbann ula ifulkitn lli-skarn mddn. ula afulki lli-irgsn ra-d-iban tigira.


Og han førte ham op og viste ham alle Verdens Riger i et øjeblik. 	 yawi-t ilmma iblis issġli-t s-mani yattuyn, iml-as ġ-yan-usmaqql kullu tiglday n-ddunit,


Kvinder bør ligeledes være ærbare, ikke bagtaleriske, ædruelige, tro i alle Ting. 	 ula timġarin, iqqan-tnd-d ad-gnt tid zganin ġ-ufulki, ar-tnbaḍnt ġ-ih̬f-nsnt, ar-skarnt s-lḥqq. a-ur-gnt tid sawalnin ġ-mddn.


Brødre! vorder ikke Børn i Forstand, men værer Børn i Ondskab, i Forstand derimod vorder fuldvoksne! 	 way-aytma, a-ur-tswingimm zund tarwa mẓẓinin. illa fllawn a-tmẓẓim ġ-ma-yʷh̬šnn, walaynni imġurat ġ-lɛaql-nnun.


så vist er Jesus bleven Borgen for en bedre Pagt. 	 ġmkan a-s-iwrri yasuɛ iga ḍḍamn n-yal-lɛhd lli-bahra-yufn lɛhd-an yaḍni.


Forstår I endnu ikke, at alt, hvad der går ind i Munden, går i Bugen og føres ud ad den naturlige Vej? 	 is-ur-tssinm izd kullu ma-ikššmn zġ-imi n-bnadm ar-izray zġ-waḥlig-ns s-lh̬la?


Men de sige til ham: "Vi have ikke her uden fem Brød og to Fisk." 	 inin-as: «ur-darnnġ ġir smmust-tngʷal d-snat-tslmin.»


og de hentede Aseninden og Føllet og lagde deres Klæder på dem, og han satte sig derpå. 	 awin-d taġiyyult d-usnus, grn-in fllasn islhamn-nsn, ini fllasn yasuɛ.


De svarede ham: "Jesus af Nazareth." Jesus siger til dem: "Det er mig." Men også Judas, som forrådte ham, stod hos dem. 	 inin-as: «yasuɛ gu-naṣira.» yini-asn: «nkki a-t-igan.» yahuda lli-iskrn f-a-t-izznz ibidd didsn.


Og det skete på en af de Dage, medens han lærte folket i Helligdommen og forkyndte Evangeliet, da trådte Ypperstepræsterne og de skriftkloge tillige med de Ældste hen til ham. 	 yan-wass illa yasuɛ ġ-tgmmi n-rbbi ar-isslmad mddn ar-asn-itbrraḥ s-lh̬bar ifulkin. aškin-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ d-imġarn. lkmn-d yasuɛ


Men Øksen ligger også allerede ved Roden af Træerne; så bliver da hvert Træ, som ikke bærer god Frugt, omhugget og kastet i Ilden." 	 hay-aglzim ittrs f-uggja n-usġar. kud tasġart nna-ur-yakkan lġllt imimn, ra-stt-ibbi iluḥ-tt-in ġ-lɛafit.»


Ve dem! thi de ere gåede på Kains Vej og have styrtet sig i Bileams Vildfarelse for Vindings Skyld og ere gåede til Grunde i Horas Genstridighed. 	 taguḍi a-rad-asn-yili, ašku umẓn aġaras n-qayn, zznzn ih̬f-nsn ad-sskirkisn zund balɛam, ar-tẓin d-inmġurn n-rbbi zund quraḥ. han ġmklli ityawhlak quraḥ a-rad-tyawhlakn ula ntni.


Men Jesus sagde til sine Disciple: "Sandelig, siger jeg eder: En rig Kommer vanskeligt ind i Himmeriges Rige. 	 isawl yasuɛ s-imḥḍarn-ns yini-asn: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, rad-bahra-išqu i-yan dar iggut-wayda a-ikšm s-tgldit n-ignna.


thi vi lægge Vind på, hvad der er godt ikke alene i Herrens, men også i Menneskers Øjne. 	 nrar-bdda lɛaql baš a-nskar afulki ġ-iẓri n-siditnnġ ula win mddn.


Jesus siger til ham: "Stå op, tag din Seng og gå!" 	 izayd yasuɛ yini-as: «nkr, asi imjdin-nnk tddut.»


Da sagde Jøderne: "Mon han vil slå sig selv ihjel, siden han siger: Hvor jeg går hen, kunne I ikke komme?" 	 sqsan mddn-an n-ayt-yudaya i-ngratsn inin: «mah̬ aylliġ inna ‹ur-tẓḍarm a-tddum s-illis rad-dduġ›? is-ra-inġ ih̬f-ns?»


Sandelig, siger jeg eder, alt dette skal komme over denne Slægt. 	 lḥqq ayd-awn-nniġ, tasut-ad a-f-ra-d-kullu-tettut lɛqubit-an.


Men vi må strande på en Ø." 	 walaynni iqqan-d a-n-nḍr ġ-kra n-igzir.»


Og Jesus trådte frem, talte til dem og sagde: "Mig er given al Magt i Himmelen og på Jorden. 	 imma yasuɛ iruḥ-tn yini-asn: «hati ġ-ufus-inu a-ġ-ityawfka kullu ma-illan ġ-ignwan ula ġ-wakal.


Og dersom de havde haft det, hvorfra de vare udgåede, i Tanker, havde de vel haft Tid til at vende tilbage; 	 ašku mrad is-a-swingimn ġ-tmazirt n-ddunit-ad lli-zġ-d-uškan, ikun ẓḍarn a-srs-wrrin.


thi heller ikke jeg har modtaget det eller er bleven undervist derom af noget Menneske, men ved Åbenbarelse at Jesus Kristus. 	 ašku ur-t-umẓġ dar mddn ula sslmdn-iyi-t mddn, walaynni issbayyn-iyi-t-id yasuɛ lmasiḥ.


Og det skete, at han vandrede på Sabbaten igennem en Sædemark, og hans Disciple begyndte, imedens de gik, at plukke Aks. 	 yan-wass n-usunfu ifta yasuɛ d-imḥḍarn-ns ġ-igran ġ-gr imndi. lliġ a-ttidun ar-tkkisn imḥḍarn tizlfin.


thi hvem Herren elsker, den tugter han, og han slår hårdelig hver Søn, som han tager sig af." 	 ašku sidi rbbi ar-itrbba wanna dars iɛzzan, ar-issrwat wanna iga d-yus.»


og jeg giver dem et evigt Liv, og de skulle i al Evighed ikke fortabes, og ingen skal rive dem ud af min Hånd. 	 ar-asnt-akkaġ tudrt idumn. ur-ra-sar-tthlknt, ur-rad-iyi-tnt-ikkis yan zġ-ufus-inu.


også for mig, om at der må gives mig Ord, når jeg oplader min Mund, til med Frimodighed at kundgøre Evangeliets Hemmelighed, 	 ḍalbat rbbi flla ula nkki, ad-iyi-iml ma-rad-iniġ ġakud nna-sawalġ s-mddn, baš a-tbrraḥġ s-zzɛamt f-lh̬bar ifulkin i-willi ur-jju-fllas-sfldnin.


Det andet Veer til Ende; se, det tredje Ve kommer snart. 	 ġmkad a-tzri tis snat-tguḍiwin. imma tis kraṭṭ-tguḍiwin, hati takmur-d.


Alligevel gå også disse ligedan i Drømme og besmitte Kød, foragte Herskab og bespotte Herligheder. 	 imma ġilad ar-skarn ayt-twargiwin-an ġmkan ġ-darun. ar-ssyʷh̬šann ddat-nsn, ur-a-tuqqarn ġwalli itḥkamn, ar-rggmn ayt-ignwan.


Og de fire og tyve Ældste og de fire levende Væsener faldt ned eg tilbade Gud, som sad på Tronen, og de sagde: Amen! Halleluja! 	 ḍrn-in ilmma sin id-mraw d-kkuẓ (24) n-umġar d-kkuẓṭ lmh̬luqat ġ-lgddam n-rbbi lli-iskiwsn f-lɛrš, sjdn-as ar-ttinin: «amin, halliluya.»


Thi denne Offertjenestes Ydelse ikke alene afhjælper de helliges Trang, men giver også et Overskud ved manges Taksigelser til Gud, 	 ašku lmɛawnt-ad ra-tɛmmr imẓlayn n-rbbi s-lh̬ir ma-s-a-bahra-tfraḥn ar-kullu-tškarn rbbi.


Disse gik nu til Filip, som var fra Bethsajda i Galilæa, og bade ham og sagde: "Herre! vi ønske at se Jesus." 	 aškin-d dar filibbus lli-igan gu-bitṣayda ġ-tmazirt n-jalil, inin-as: «a-sidi, nra a-nẓr yasuɛ.»


Hvor er så vor Ros? Den er udelukket. Ved hvilken Lov? Gerningernes? Nej, men ved Troens Lov. 	 is-sul-nẓḍar a-ntškar ih̬f-nnġ? uhu, ur-akkʷ-nẓḍar a-nškr ih̬f-nnġ, ašku ur-a-fllannġ-itrḍu rbbi f-ssibt n-kra nskar walaynni f-ssibt n-ma-numn.


Jeg plantede, Apollos vandede, men Gud gav Vækst. 	 nkki ẓẓiġ tasġart, abullus isswa-tt, walaynni rbbi a-stt-issmqqurn.


"Når du bliver buden af nogen til Bryllup, da sæt dig ikke øverst til Bords, for at ikke en fornemmere end du måtte være buden af ham, 	 «iġ-ak-iɛrḍ kra n-yan s-tmġra a-ur-tamẓt askiws l-lgddam, a-ur-n-ikšm kra n-yan-k-yugʷrn


Thi Menneskesønnen går bort, som det er beskikket; dog ve det Menneske, ved hvem han bliver forrådt!" 	 ra-immt yus n-bnadm ġmklli iqṣad rbbi, walaynni taguḍi a-ra-yili i-urgaz lli-t-izznzan.»


Salige ere de rene af Hjertet, thi de skulle se Gud. 	 imbarkin ad-gan ġwilli dar ul iġusn, ašku ntni a-ra-iẓr rbbi.


Og når den kommer, finder den det fejet og prydet. 	 yašk-id yaf-d tigmmi ttyaras tngadda.


Jesus svarede og sagde til dem: "Nedbryder dette Tempel, og i tre Dage vil jeg oprejse det." 	 irar-asn yasuɛ yini: «h̬lwat tigmmi-ad n-rbbi, bnuġ-tt ġ-kraḍ-uwssan.»


men Kristus er det som en Søn over hans Hus; og hans Hus ere vi, såfremt vi fastholde Håbets Frimodighed og Ros urokket indtil Enden. 	 ula lmasiḥ issuwfa kullu ma-gis-ira rbbi, imma ntta iga yus n-tgmmi, tili-tgmmi kullutt ġ-ddu-ufus-ns. imma ayt-tgmmi-ns, nkkʷni a-tn-igan iġ-nzga nzɛm, namẓ-bdda ġ-rrja-yad darnnġ illan.


Men denne bøjer sig op til Jesu Bryst og siger til ham: "Herre! hvem er det?" 	 isnnd-n-umḥḍar-lli f-idmarn n-yasuɛ isqsa-t: «manwa a-sidi?»


Og Judas og Silas, som også selv vare Profeter, opmuntrede Brødrene med megen Tale og styrkede dem. 	 isawl ilmma yahuda d-sila s-aytmatn-an, ar-tn-zzɛamn ar-tn-ssdusn, ašku gan ula ntni zġ-willi ittinin iwaliwn nna-yasn-imala rbbi.


Men da Sæden spirede frem og bar Frugt, da kom også Ugræsset til Syne. 	 lliġ-d-mġin irdn ssufġn tizlfin, imġi didsn wazkkun.


Thi dem, som een Gang ere blevne oplyste og have smagt den himmelske Gave og ere blevne delagtige i den Helligånd 	 imma ġwilli ẓranin tifawt, mḍin lbaraka n-ignna, kšmn s-tamunt n-rruḥ lqudus,


Men til de andre siger jeg, ikke Herren: Dersom nogen Broder har en vantro Hustru, og denne samtykker i at bo hos ham, så forlade han hende ikke! 	 imma wiyyaḍ rad-asn-iniġ mayad. nkki a-t-innan urd siditnnġ. wanna gigun iṭṭafn tamġart ur-igin tamumnt, illa fllas ad-as-ur-ifru iġ-tra a-dids-tqama.


Thi også da vi kom til Makedonien, havde vort Kød ingen Ro, men vi trængtes på alle Måder: udadtil Kampe, indadtil Angster. 	 lliġ-d-nruḥ tamazirt-ad n-makiduniyya ur-nẓḍar a-nsunfu ġ-uwssan-an, ašku tkka-yaġ-d-tnukmut kraygatt tasga. sutln-aġ išabukn zġ-brra, tili-aġ taġuft ġ-ugʷns.


Sædemanden sår Ordet. 	 afllaḥ iga-t wad izraɛn awal n-rbbi.


Jesus svarede og sagde til dem: "Een Gerning gjorde jeg, og I undre eder alle derover. 	 yini-asn yasuɛ: «yan-uskkir kad-skrġ, ar-kullu-gis-ttɛjjabm.


som jo for mit Liv have sat deres egen Hals i Vove, hvem ikke alene jeg takker, men også alle Hedningernes Menigheder; 	 ntni kkan-ttin ujadn ad-fkn ih̬f-nsn ar lmut f-ssibt-inu. ar-tn-tškarġ bahra, urd ġir nkki walaynni ar-tn-tškarn kullu imnaggarn n-ayt-tmizar aggugnin.


Thi der var indrettet et Telt, det forreste, hvori Lysestagen var og Bordet og Skuebrødene, det, som jo kaldes det Hellige. 	 ssġlin ġmkan yan-uh̬iyyam, tili gis yat-tḥanut, ar-as-ttinin ‹taḥanut tamẓlayt›, lli-ġ-tlla lḥska ula ṭṭbla lli-f-a-srasn aġrum ġ-lgddam n-rbbi.


Men de ventede, at han skulde hovne op eller pludseligt falde død om. Men da de havde ventet længe og så, at der ikke skete ham noget usædvanligt, kom de på andre Tanker og sagde, at han var en Gud. 	 ar-tqln mddn-an ad-ẓrn is-ra-yuff bulus nġd a-iḍr s-wakal immt. walaynni lliġ qln yan kra ẓrn ur-as-ijri yat, wrrin ar-ttinin: «kra n-ilah ayad.»


fordi du siger: Jeg er rig og har vundet Rigdom og fattes intet; og du ved ikke, at du er den elendige og jammerlige og fattige og blinde og nøgne. 	 ha-kiyi ar-ttinit «labas gigi. iggut dari lh̬ir. ur-ḥtajjaġ yat.» walaynni ur-akkʷ-tssint mamnk a-tḍɛft thršt tẓlḍt tbukḍt tqamat bla timlsit.


Men i hele Folkets Påhør sagde han til Disciplene: 	 isawl yasuɛ s-imḥḍarn-ns ġ-lgddam n-mddn-an kullutn yini-asn:


Og nogle satte Gud i Menigheden for det første til Apostle, for det andet til Profeter, for det tredje til Lærere, dernæst kraftige Gerninger, dernæst Gaver til at helbrede. til at hjælpe, til at styre, og forskellige Slags Tungetale. 	 ġmkad a-iskr rbbi ġ-igzman n-umnaggar: imzwura gan irqqasn. wis sin gan ġwilli ittinin s-mad-asn-imala rbbi. wis kraḍ gan imslmdn. ilin-daġ ġwilli skarnin lmɛjizat, d-willi dar tawafka ad-jjujjin imuḍan, d-willi tɛawannin d-willi tguwwadnin d-willi sawalnin s-iwaliwn iġribn.


Thi jeg skammer mig ikke ved Evangeliet; thi det er en Guds Kraft til Frelse for hver den, som tror, både for Jøde først og for Græker. 	 ur-a-tḥšamġ s-lh̬bar-ad ifulkin, ašku iga taḥkimt itjhhdn n-rbbi lli-s-a-ijjnjam kullu wanna yumnn, ayt-yudaya imzwura ula ayt-tmizar yaḍni.


I Begyndelsen var Ordet, og Ordet var hos Gud, og Ordet var Gud. 	 illa-wawal ġ-isizwar n-kullu ma-illan. rbbi a-dar-illa-wawal-an, ig-wawal-an rbbi.


Men han gik bort til Ørkenerne og bad. 	 imma ntta ar-tn-ifal iddu s-mani ih̬wan a-n-gis-iẓẓall.


Og jeg levede engang uden Lov, men da Budet kom, levede Synden op; 	 ula nkki kkiġ-ttin ddrġ lliġ ur-ta-ssinġ ššrɛ, walaynni ġakud lliġ sfldġ i-luṣit bdun ddnub ar-gigi-tmġayn aylliġ-iyi-ssruḥn i-lmut.


Men da Hedningerne hørte dette, bleve de glade og priste Herrens Ord, og de troede, så mange, som vare bestemte til evigt Liv, 	 lliġ sfldn ibrraniyn i-mayad, frḥn bahra alġn awal n-sidi rbbi. wrrin amnn s-yasuɛ kullu willi iẓli rbbi ad-kšmn s-tudrt idumn.


Jeg derimod har ikke gjort Brug af noget af dette. Jeg skriver dog ikke dette, for at det skal ske således med mig; thi jeg vil hellere dø, end at nogen skulde gøre min Ros til intet. 	 imma nkki ur-jju-ḍalbġ lḥqq-inu. tabrat-ad, ur-awn-tt-in-uriġ baš ad-amẓġ kra i-ih̬f-inu. ašku yuf dari ad-mmtġ ula ikkis flla kra n-yan lfrḥ-ad dari illan s-mayd skarġ.


Men medens de sejlede, faldt han i Søvn; og en Stormvind for ned over Søen, og Skibet blev fuldt af Vand, og de vare i Fare. 	 lliġ a-ttidun ign yasuɛ. inkr-d-waḍu ġ-tasaɛt-an iduy-umda aylliġ a-ttɛmmar tanawt s-waman, tftu a-tddm.


Men hvad siger Skriften?"Uddriv Tjenestekvinden og hendes Søn; thi Tjenestekvindens Søn skal ingenlunde arve med den frie Kvindes Søn." 	 ma-ittini-warra n-rbbi? ar-ittini: «ssmsr tismgt nttat d-yus, ašku yus n-tsmgt ur-ra-iṭṭaf taġamt ġ-lwrt n-babas. ra-ig lwrt kullut win yus n-talli igan tamġart bla iskraf.»


Da sagde Jesus: "Lad hende med Fred, hun har jo bevaret den til min Begravelsesdag! 	 isawl yasuɛ yini-asn: «adjat-stt ad-as-yili mayad ar ass n-tmḍlt-inu.


Og de førte ham først til Annas; thi han var Svigerfader til Kajfas, som var Ypperstepræst i det År. 	 awin-t s-dar ḥannan, iga aḍggʷal n-qayafa lli-igan anmġur n-tgmmi n-rbbi ġ-usggʷas-an.


Denne Jesus oprejste Gud, hvorom vi alle ere Vidner. 	 «hati yasuɛ a-d-issnkr rbbi zġ-gr willi mmutnin. nga nkkʷni kullwaġ inagan f-mayan, nẓra-t.


Og vi se, at de ikke kunde gå ind på Grund af Vantro. 	 ġayan ad-aġ-imlan izd f-ssibt n-mad-agʷin ad-amnn a-f-ur-ẓḍarn ad-d-kšmn s-usunfu n-rbbi.


Men de råbte atter: "Korsfæst ham!" 	 rarn-as ar-ssġuyyun: «agʷl-t f-uggjdi.»


Vide I ikke, at når I fremstille eder for en som Tjenere til Lydighed, så ere I hans Tjenere, hvem I lyde, enten Syndens til Død, eller Lydighedens til Retfærdighed? 	 ašku tssnm mayad: iġ-tfkam ih̬f-nnun i-kra n-yan a-tskarm ma-ira, twrrim tgam ismgan i-walli mi tskarm s-wawal-ns. iġ-a-tskarm ddnub rad-awn-tili lmut, walaynni iġ-a-tskarm ma-ira rbbi rad-awn-yili-ufulki lli-s-irḍa.


og sagde: "Sandelig, siger jeg eder, uden I omvende eder og blive som Børn, komme I ingenlunde ind i Himmeriges Rige. 	 yini-asn: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, iġ-ur-tbddilm twrrim tgm zund tarwa mẓẓinin, ur-sar-tkšimm s-tgldit n-ignna.


Og oven over hans Hoved satte de Beskyldningen imod ham skreven således: "Dette er Jesus, Jødernes Konge." 	 gn yat talluḥt ġ-nnig ih̬f-ns a-tml aṣraḍ lli-s-as-ṣrḍn, ityara gis: «ġwad iga yasuɛ agllid n-ayt-yudaya.»


Thi hvem er vort Håb eller vor Glæde eller vor Hæderskrans, når ikke også I ere det for vor Herre Jesus Kristus i hans Tilkommelse? 	 ašku ġakud lliġ ra-d-yašk siditnnġ yasuɛ, ma-ra-ig ttaj n-rrja-nnġ d-lfrḥ-nnġ lli-s-ra-nzɛm ġ-lgddam-ns, abla kunni?


Og den, som sværger ved Himmelen, sværger ved Guds Trone og ved ham, som sidder på den. 	 d-wanna iggullan s-ignna, s-lɛrš n-rbbi a-s-iggulla ula s-walli fllas igawrn.


Sagtmodighed, Afholdenhed Imod sådanne er Loven ikke, 	 ar-didsn-ntrh̬u ar-bdda-nqqʷay ġ-ih̬f-nnġ. hati wan tiġawsiwin-ad, ur-illi kra n-ššrɛ tnt-yagʷin.


Og Patriarkerne bare Avind imod Josef og solgte ham til Ægypten; og Gud var med ham, 	 «walaynni id-babatnnġ usin tanuwwašt f-gʷmatsn yusf, zznzn-t a-ig ismg ġ-tmazirt n-miṣr. imma nttan, illa dids rbbi


Men Disciplene bleve forfærdede over hans Ord. Men Jesus tog atter, til Orde og siger til dem: "Børn, hvor vanskeligt er det, at de som forlade sig på Rigdom, kunne komme ind i Guds Rige! 	 ggʷdn imḥḍarn f-wawal-ad. izayd yasuɛ yini-asn: «wa-tarwa, mnšk a-s-išqa ad-kšmn s-tgldit n-rbbi.


Og de, som gik foran, truede ham, for at han skulde tie; men han råbte meget stærkere: "Du Davids Søn, forbarm dig over mig!" 	 grawln mddn lli-biddnin ġ-lgddam-ns, akʷin gis inin-as a-ifssa. imma ntta izuyd ar-itġuwwat ar-ittini: «wa-yus n-dawd, ḥnnu gigi.»


I Mænd! elsker eders Hustruer, ligesom også Kristus elskede Menigheden og hengav sig selv for den, 	 imma kunni a-irgazn, tḥnnwat ġ-tmġarin-nnun, ġmklli iḥnna lmasiḥ ġ-umnaggar ifk tudrt-ns fllas


Men da Pilatus så, at han intet udrettede, men at der blev større Larm, tog han Vand og toede sine Hænder i Mængdens Påsyn og sagde: "Jeg er uskyldig i denne retfærdiges Blod; ser I dertil!" 	 iẓr bilaṭus is-ur-isugir yat, ġir zuydn mddn duyn s-uggʷar. yasi-d aman isird ifassn-ns ġ-lgddam-nsn yini-asn: «ha-nkki ur-flla-llin idammn n-urgaz-ad. ẓrat kunni ma-ra-tskrm.»


Da tog Maria et Pund af ægte, såre kostbar Nardussalve og salvede Jesu Fødder og tørrede hans Fødder med sit Hår; og Huset blev fuldt af Salvens Duft. 	 tnkr maryam tawi-d yat-tbuqqalt n-tujjut n-nardin iṣfan, iggut-watig-ns bahra. tẓġur srs iwurzan n-yasuɛ, ar-as-tsfaḍ iwurzan s-wazzar-ns. tɛmmr-tgmmi s-waḍu n-tujjut-an.


Da hun hørte det, rejste hun sig hastigt og gik til ham. 	 lliġ tsfld maryam i-mayad, tnkr tazzl-d s-dars.


Og jeg så i hans højre Hånd, som sad på Tronen, en Bog, beskreven indeni og udenpå, forseglet med syv Segl. 	 ẓrġ ilmma yan-warra imuttln ġ-ufus afasi n-walli iskiwsn f-lɛrš, ityara zġ-snat-tsgiw, iqqn s-ssa n-ṭṭwabɛ.


Men alle Tings Ende er kommen nær; værer derfor årvågne og ædru til Bønner! 	 hati yakmur-d isiggʷra n-kullu ma-illan. rarat lɛaql tġwim ġ-ih̬f-nnun baš a-ttẓallam ar-tḍalabm rbbi.


Ved Tro gik de igennem det røde Hav som over tørt Land, medens Ægypterne druknede under Forsøget derpå. 	 ula mddn-an, f-ssibt n-mad-umnn awal n-rbbi a-f-zrin zġ-wammas n-umda iẓggʷaġn zund iġ-zrin f-wakal. lliġ ran ayt-miṣr ad-skrn zund ntni, ssh̬sin-tn-kullu-waman.


Og de begyndte at hilse ham: "Hil være dig, du Jødernes Konge!" 	 ar-fllas-tsllamn ar-ttinin: «sslam fllak ay-agllid n-ayt-yudaya.»


Men Pyrrus's Søn Sopater fra Berøa og af Thessalonikerne Aristarkus og Sekundus og Kajus fra Derbe og Timotheus og af Asiaterne Tykikus og Trofimus fulgte med ham til Asien. 	 munn dids kra n-aytmatn. illa subatrus yus n-birus zġ-biriyya, yili aristarh̬us d-sakundus zġ-tasaluniki, yili gayus zġ-darba ntta d-timutaws, yili tih̬ikus d-trufimus zġ-asiyya.


Og en af de skriftkloge, som havde hørt deres Ordskifte og set, at han svarede dem godt, kom til ham og spurgte ham: "Hvilket Bud er det første af alle?" 	 yašk-id yan-umslmd n-ššrɛ isfld-asn ar-tmjaḥadn. lliġ iẓra mamnk a-tn-irur yasuɛ s-lmɛqul, isqsa-t: «mal-luṣit a-kullu-ihiyyan ġ-luṣiyat n-rbbi?»


Ved Tro ofrede Abel Gud et bedre Offer end Kain, og ved den fik han det Vidnesbyrd, at han var retfærdig, idet Gud bevidnede sit Velbehag i hans Gaver; og ved den taler han endnu efter sin Død. 	 ula habil, f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-n-isrs ġ-lgddam n-rbbi yat-twafka lli-yufn tin gʷmas qayn. iml-as rbbi is-fllas-irḍa f-ssibt l-liman-ns, iqbl maylli-as-ifka. ar-isawal habil sul s-ġilad wah̬h̬a immut, ašku yumn rbbi.


"Dette er den Pagts Blod, hvilken Gud har pålagt eder." 	 yini-asn: «idammn-ad a-izzgan lɛhd lli-f-kʷn-yuṣṣa rbbi a-srs-tskarm.»


Men de have hørt om dig, at du lærer alle Jøderne ude iblandt Hedningerne at falde fra Moses og siger, at de ikke skulle omskære Børnene, ej heller vandre efter Skikkene. 	 ntni sfldn fllak is-a-tsslmadt ayt-yudaya lli-zdġnin ġ-tmizar yaḍni a-ur-sul-skarn s-ššrɛ ula-da-tẓallan i-iḥšmay-nsn ula-da-tamẓn sul ġ-lɛadat n-imzwura-nnġ.


Og hele Judæas Land og alle i Jerusalem gik ud og bleve døbt, af ham i Floden Jordan, idet de bekendte deres Synder 	 ffuġn-d s-dars mddn ggutnin zġ-tmazirt n-yudaya d-imzdġn n-tmdint n-urušalim, ar-tqrran s-ddnub-nsn, ddmn kullutn f-ufus-ns ġ-wasif n-urdun.


Men da nogle Dage vare forløbne, holdt Jøderne Råd om at slå ham ihjel. 	 zrin-uwssan ggutnin s-fllas-mšawarn kra n-ayt-yudaya, irin a-t-nġn.


Dersom nu Demetrius og hans Kunstnere have Klage imod nogen, da holdes der Tingdage, og der er Statholdere; lad dem kalde hinanden for Retten! 	 iġ-ira dimitryus ula imddukkʷal-ns ad-ṣrḍn i-kra n-yan, illa fllasn ad-ddun s-lmḥkama. ašku skrn imġarn l-lmḥkama ussan a-gisn-sflidn i-mddn. ra-tiẓḍarm a-n-darsn-tmṣaraḍm,


Thi de, som lade sig lede af Kødet, hige efter det kødelige; men de, som lade sig lede af Ånden, hige efter det åndelige. 	 ġwilli-stt-itawin ġ-ddat ar-tlhun ih̬f-nsn s-ma-tra ddat. imma ġwilli-stt-itawin ġ-rruḥ lqudus ar-tlhun s-ma-ira rruḥ lqudus.


Mængden svarede: "Du er besat; hvem søger at slå dig ihjel?" 	 rarn-as-d mddn-an: «kiyi, kra l-ljnn a-k-ikšmn. ma-iran a-k-inġ?»


og i deres Mund er der ikke fundet Løgn; thi de ere ulastelige. 	 kra n-tkrkist ur-tkki imi-nsn. kra yʷh̬šnn ur-gisn-illi.


Og med stor Kraft aflagde Apostlene Vidnesbyrdet om den Herres Jesu Opstandelse, og der var stor Nåde over dem alle. 	 s-tḥkimt iggutn a-s-akkan irqqasn tugga-nsn f-tnkra n-siditnnġ yasuɛ, ɛmmrn kullutn s-lbaraka n-rbbi.


Og da Brudgommen tøvede, slumrede de alle ind og sov. 	 lliġ-n-imaṭl-usli, yawi-tnt iṭs kullutnt gnnt.


Thi Guds Søn, Kristus Jesus, som blev prædiket iblandt eder ved os, ved mig og Silvanus og Timotheus, han blev ikke Ja og Nej, men Ja er vorden i ham. 	 ašku yasuɛ lmasiḥ yus n-rbbi lli-f-a-darun-ntbrraḥ nkki d-silwanus d-timutaws, ur-gis-illi «iyah uhu» walaynni «iyah» a-bdda-iga.


Derfor dømmer ikke noget før Tiden, førend Herren kommer, som både skal bringe for lyset det, som er skjult i Mørket, og åbenbare Hjerternes Råd; og da skal enhver få sin Ros fra Gud. 	 mayad a-f-kʷn-ih̬ṣṣa a-ur-ttinim f-yan is-yʷh̬šn, ašku ur-ta-d-ilkim-uzmz l-lḥukm. walaynni ġakud nna-d-yuška siditnnġ ra-ifaw kullu ma-irgsn ġ-tillas, issbayyn-d ula iswingimn lli-ntlnin ġ-uwlawn n-mddn. ġakudan a-ra-ifk rbbi rrḍa-ns i-kud yan d-ma-t-id-yuškan.


og dens Porte skulle ikke lukkes om Dagen; thi Nat skal ikke være der, 	 ur-sar-qqinn imawn n-tmdint ġ-uzal, ula sar illa iḍ.


Ser dog, hvor stor denne er, hvem endog Patriarken Abraham gav Tiende af Byttet. 	 ẓrat mnšk a-s-imqqur malkiṣadq, ašku nttan a-mi-ifka babatnnġ ibrahim tis mrawt zġ-kullu ma-d-ikkis i-igldan.


og træder lige Spor med eders Fødder, for at ikke det lamme skal vrides af Led, men snarere helbredes. 	 ssngaddat tiġarasin i-iḍarn-nnun, a-ur-iḍr yan issbiḍirn walaynni a-ijji.


Og de solgte deres Ejendom og Gods og delte det ud iblandt alle, efter hvad enhver havde Trang til. 	 ar-zznzan ayda-nsn d-tġawsiwin lli-ṭṭafn, ar-t-aṭṭun f-willi gisn ḥtajjanin, kud yan d-unšk lli-f-ilkm.


Så giver Agt på eder selv og den hele Hjord, i hvilken den Helligånd satte eder som Tilsynsmænd, til at vogte Guds Menighed, som han erhvervede sig med sit eget Blod. 	 awiyat-stt ġilad ġ-ih̬f-nnun, tawim-tt ula ġ-tuwrut kullutt lli-f-kʷn-irur rruḥ lqudus ad-as-tgm ingabaln, tksm amnaggar n-rbbi lli-isġa s-idammn-ns.


Men Maria sagde: "Se, jeg er Herrens Tjenerinde; mig ske efter dit Ord!" Og Engelen skiltes fra hende. 	 tsawl maryam tini: «ha-yyi giġ tah̬ddamt n-sidi rbbi. ad-iyi-yili mayd-iyi-tnnit.» ifl-tt lmalak ġakudan.


Men da de havde hentet dem, stillede de dem for Rådet; og Ypperstepræsten spurgte dem og sagde: 	 šškšmn-tn ssbiddn-tn-in ġ-lgddam n-ayt-lmḥkama. inkr-unmġur n-tgmmi n-rbbi ġakudan yini-asn:


Derfor talte han i Synagogen med Jøderne og de gudfrygtige og på Torvet hver Dag til dem, som han traf på. 	 ikšm s-tgmmi n-tẓallit ar-isawal d-ayt-yudaya d-ibrraniyn lli-tɛbadnin rbbi. ar-isawal ula ġ-ssuq ass f-wass d-winna gis llanin.


Om nogen tjener mig, han følge mig, og hvor jeg er, der skal også min Tjener være; om nogen tjener mig, ham skal Faderen ære. 	 wanna iran a-ig zġ-ih̬ddamn-inu, illa fllas ad-didi-itmunu, yili-uh̬ddam-inu ġ-innaġ lliġ nkki. d-wanna igan ah̬ddam-inu, rbbi baba a-ra-t-yuqqr.


Ere de Hebræere? Jeg også. Ere de Israeliter? Jeg også. Ere de Abrahams Sæd? Jeg også. 	 izd s-iwaliwn n-ayt-yudaya a-s-a-sawaln mddn-an? ula nkki ar-sawalġ s-iwaliwn n-ayt-yudaya. izd zġ-ayt-rbbi a-zġ-gan? ula nkki giġ zġ-ayt-rbbi. izd zġ-tasut n-ibrahim a-zġ-gan? ula nkki giġ zġ-tasut n-ibrahim.


Og da de vare dragne igennem hele Øen indtil Pafus, fandt de en Troldkarl, en falsk Profet, en Jøde, hvis Navn var Barjesus. 	 ar-tkkan igzir kullut aylliġ lkmn tamdint n-bafus, afn-in gis yan-usḥḥar gu-yudaya ism-ns baryašuɛ, ar-ittini is-iga nnabi walaynni ar-isskirkis.


thi for Kristi Gernings Skyld kom han Døden nær, idet han satte sit Liv i Vove for at udfylde Savnet af eder i eders Tjeneste imod mig. 	 ašku h̬da ur-immut f-ssibt n-twuri l-lmasiḥ. ur-iġwi ġ-tudrt-ns ašku ira a-yyi-itɛawan ġ-maylli mi ur-tẓḍarm kunni.


Den Discipel, som Jesus elskede, siger da til Peter: "Det er Herren." Da Simon Peter nu hørte, at det var Herren, bandt han sin Fiskerkjortel om sig (thi han var nøgen), og kastede sig i Søen. 	 isawl-d-umḥḍar lli-iɛzzan dar yasuɛ yini i-bṭrus: «hati siditnnġ ayan.» lliġ isfld simɛan bṭrus izd siditsn ayan, ibkis ašku ilsa ġir ma-ifssusn, yakʷi-n ġ-waman.


Altså er der en Sabbatshvile tilbage for Guds Folk. 	 imma ġilad ra-sul-ifk rbbi asunfu ikmmln i-mddn-ns, ġmklli isunfa ntta ġ-wis ssa-uwssan.


Mand er jo ikke af Kvinde, men Kvinde af Mand. 	 ġ-isizwar ur-ityawskar-urgaz zġ-tmġart, walaynni ttyawskar-tmġart zġ-urgaz.


Een er Solens Glans og en anden Månens Glans og en anden Stjernernes Glans; thi den ene Stjerne er forskellig fra den anden i Glans. 	 yili-ufulki n-tafukt yili-ufulki n-wayyur yili-ufulki n-itran, iẓli-ula-ufulki n-itri f-itri.


Når I da komme sammen, er dette ikke at æde en Herrens Nadver. 	 walaynni lliġ a-n-tmnaggarm urd imnsi n-siditnnġ a-tšttam.


og at oplyse alle om, hvilken Husholdningen med den Hemmelighed er, som fra Evighed har været skjult i Gud, der skabte alle Ting, 	 ifk-iyi ad-malaġ i-kullu mddn taġawsa-yad ihiyyan lli-fllasn-intln kullu ġayd izrin, iqṣad-stt rbbi lli-ih̬lqn kullu ma-illan.


Eder altså, som tro, hører Æren til; men for de vantro er denne Sten, som Bygningsmændene forkastede, bleven til en Hovedhjørnesten og en Anstødssten og en Forargelses Klippe; 	 mayan a-f-darun-iɛzza kunni lli-srs-yumnn. walaynni ityara-daġ f-willi ur-rinin ad-amnn, inna rbbi fllasn: «aẓru lli-n-luḥn ibnnayn, nttan a-iwrrin iga ih̬f n-uġẓu.»


Thi vi have ikke fulgt klogtigt opdigtede Fabler, da vi kundgjorde eder vor Herres Jesu Kristi Kraft og Tilkommelse, men vi have været Øjenvidner til hans Majestæt, 	 ur-a-nbnnu f-kra n-tḥajiyin tyawskarnin s-lɛaql n-bnadm ġakud lliġ-awn-nsawl f-mamnk a-d-yuška siditnnġ yasuɛ lmasiḥ s-tḥkimt itjhhdn. ašku nkkʷni nẓra timuġra-ns,


Men han sagde til dem: "Kræver intet ud over, hvad eder er forordnet." 	 irar-asn: «a-ur-ttamẓm zġ-dar mddn uggʷar n-ma-kʷn-d-yuškan.»


Og de vare udsendte fra Farisæerne, 	 llan kra n-mddn zġ-lmdhb n-ifarisin ġ-gr-willi-d-uznn ayt-yudaya.


Men I, vogter eder; jeg har sagt eder alt forud. 	 imma kunni, awiyat-stt ġ-ih̬f-nnun. nniġ-awn kullu ġayad ur-ta-ijri.


for at vor Herres Jesu Navn må herliggøres i eder, og I i ham. efter vor Guds og den Herres Jesu Kristi Nåde. 	 ġmkad a-s-ra-gigun-iban lmjd n-ism n-siditnnġ yasuɛ, yili-awn lmjd ula kunni dids s-lbaraka n-rbbi-nnġ d-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som tror på mig, de Gerninger, som jeg gør, skal også han gøre, og han skal gøre større Gerninger end disse; thi jeg går til Faderen, 	 lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. wanna sri yumnn, ra-iskar zund iskkirn lli-skarġ. ra-iskar ma-tn-yugʷrn, ašku rad-dduġ nkki s-baba.


Men Maria Magdalene og Maria, Joses's Moder, så, hvor ham blev lagt. 	 ar-n-gis-ttmnad maryam ullt-magdala d-maryam innas n-yusf, ẓrnt illiġ-n-tettrs ddat n-yasuɛ.


når de iagttage eders kyske Vandel i Frygt. 	 ašku ra-iẓr mamnk a-iġus-uwl-nnm s-luqr iggutn.


Jesus svarede dem: "Jeg har sagt eder det, og I tro ikke. De Gerninger, som jeg gør i min Faders Navn, de vidne om mig; 	 isawl yasuɛ yini-asn: «nniġ-awn-t-yad walaynni ur-iyi-tuminm. kullu mayd skarġ s-ism n-rbbi baba ar-issbayyan mad-giġ.


En Apostels Tegn bleve jo udførte, iblandt eder under Udholdenhed, ved Tegn og Undere og kraftige Gerninger. 	 kunni tẓram gigi timitar n-yan igan arqqas n-ṣṣaḥt, ašku skrġ darun lmɛjizat d-lɛjayb d-lquwwat s-ṣṣbr iggutn.


Thi i Kristus Jesus gælder hverken Omskærelse eller Forhud noget, men Tro, som er virksom ved Kærlighed. 	 ašku yan igan win lmasiḥ, han taẓallit n-ddat ur-dars-tgi yat, zund iġ-as-iẓẓulla zund iġ-as-ur-iẓẓulli. ašku illa dars mad-bahra-yufn mayan. hati yumn s-lmasiḥ, iɛmmr s-lḥnant-ns.


thi de søge alle deres eget, ikke hvad der hører Kristus Jesus til. 	 ašku kud yan ar-iswingim ġ-ma-igan wins, urd ma-igan win yasuɛ lmasiḥ.


som der også er skrevet i den anden Salme: "Du er min Søn, jeg har født dig i Dag." 	 hati iskr-t ġilad ġ-darnnġ nkkʷni lli-igan tarwa-nsn. ašku issnkr-d yasuɛ zġ-lmut ġmklli ityaran ġ-wis sin imurign, inna rbbi: ‹kiyi tgit iwi. babak ad-giġ ġassad.›


Jeg vidner for enhver, som hører denne Bogs Profetis Ord: Dersom nogen lægger noget til disse Ting, da skal Gud lægge på ham de Plager, som der er skrevet om i denne Bog. 	 awiyat-stt ġ-ma-rad-iniġ i-kullu wanna isfldn i-iwaliwn lli-d-issbayyn rbbi ġ-warra-yad: iġ-idda yan ard-asn-izayd kra, rad-as-izayd rbbi kullu tiguḍiwin lli-ibdr ġ-warra-yad.


Jerusalem! Jerusalem! som ihjelslår Profeterne og stener dem, som ere sendte til dig! hvor ofte vilde jeg samle dine Børn, ligesom en Høne samler sine Kyllinger under Vingerne! Og I vilde ikke. 	 wa-urušalim, wa-urušalim, wa-talli inqqan lanbiya n-rbbi ar-tkkatt s-iẓran ġwilli-d-srm-yuzn. mnnawt-twal ad-riġ ad-d-ssmunġ tarwa-nnm ġmklli-di-tssmunu-tfullust ikiyyawn ġ-ddu ifrawn-ns, imma kunni ur-trim.


Og han sagde til dem: "Hvorfor ere I forfærdede? og hvorfor opstiger der Tvivl i eders Hjerter? 	 yini-asn: «mah̬ aylliġ tġuwḍm, ikšm šškk ġ-uwlawn-nnun?


thi fra eder har Herrens Ord lydt ud, ikke alene i Makedonien og Akaja, men alle Vegne er eders Tro på Gud kommen ud, så at vi ikke have nødig at tale derom. 	 walaynni urd ġir makiduniyya d-ah̬aya a-n-ilkm-wawal n-siditnnġ f-ssibt-nnun, ašku sfldn mddn ġ-kraygatt mani f-mamnk a-tumẓm aġaras n-rbbi, aylliġ ur-aġ-ih̬ṣṣa a-nini yat f-mayd ijran.


Så troede Jøderne ikke om ham, at han havde været blind og var bleven seende, førend de fik kaldt på Forældrene til ham, som havde fået sit Syn. 	 walaynni imġarn n-ayt-yudaya ur-uminn is-ttin ikka ibukḍ iwrri isfaw. aznn ilmma ma-d-itawin ayt-dars,


og de burde nu være til Stede hos dig og klage, om de have noget på mig at sige. 	 walaynni llan ġin kra n-ayt-yudaya zġ-tmazirt n-asiyya. ntni iġ-darsn kra flla, illa fllasn ula ntni ad-d-aškin ṣrḍn-iyi ġ-lgddam-nnk.


Thi så ofte, som I æde dette Brød og drikke Kalken, forkynde I Herrens Død, indtil han kommer. 	 imma ġilad ġakud nna-ġ-a-tšttam zġ-tngult-ad ar-tssam zġ-lkas-ad, ar-takkam tugga f-lmut n-siditnnġ ard-d-iwrri.


Og han sagde: "Se, jeg ser Himlene åbnede og Menneskesønnen stående ved Guds højre Hånd." 	 yini: «hati ẓriġ-n ignwan rẓmn, ẓrġ yus n-bnadm ibidd f-ufasi n-rbbi.»


Vi sejlede da ud fra Troas og styrede lige til Samothrake og den næste Dag til Neapolis 	 namẓ anaw nbbi zġ-truwwas s-igzir n-samutraki. ndid azkka nlkm lmrsa n-nyabulis.


Og store Jordskælv skal der være her og der og Hungersnød og Pest, og der skal ske frygtelige Ting og store Tegn fra Himmelen. 	 ilint zznzalat šqanin, yili-uġni d-waṭṭan ġ-kigan d-tmizar. rad-d-bannt-tmitar tjhhdnin ġ-ignwan ard bahra ġuwḍn mddn.


Og da skulle de se Menneskesønnen komme i Sky med Kraft og megen Herlighed. 	 ġakudan a-ra-yyi-ẓrn, nkki lli-igan yus n-bnadm, ftiġ-d ġ-yat-tmdlut s-lquwwa d-lmjd iggutn.


Men jeg håber, at I skulle kende, at vi ere ikke udygtige. 	 rjuġ-n gigun a-ur-tswingimm izd nkkʷni a-ijlan.


Men går hellere hen til de fortabte Får af Israels Hus! 	 walaynni ddwat dar-uwlli n-tuwrut ijlan lli-igan ayt-rbbi,


Jeg har glædet mig meget over, at jeg har fundet Børn af dig, som vandre i Sandhed, efter det Bud, vi fik af Faderen. 	 frḥġ bahra lliġ-n-ufiġ kra n-tarwa-nnm ar-ttidun ġ-uġaras l-lḥqq ġmklli-aġ-yuṣṣa rbbi babatnnġ.


"Derfor går ud fra dem og udskiller eder fra dem, siger Herren, og rører ikke noget urent; og jeg vil antage mig eder," 	 f-mayan a-f-inna sidi rbbi: «ffuġad-d zġ-darsn, tngaram didsn, tanfm i-kullu ma-irkan. iġ-tskrm ġmkan ra-fllawn-rḍuġ.


Og han svarede ham end ikke på et eneste Ord, så at Landshøvdingen undrede sig såre. 	 imma ntta ifssa ur-asn-irur s-yat aylliġ itɛjjb bilaṭus bahra.


Så tager Judas Vagtafdelingen og Svende fra Ypperstepræsterne og Farisæerne og kommer derhen med Fakler og Lamper og Våben. 	 iftu yahuda s-ġin, yawi dids iɛskrin n-rruman ula kra n-imh̬zniyn uznn-tn inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-ifarisin. asin didsn lfnarat d-isufa d-imqlad.


Og han bød dem meget, at ingen måtte få dette at vide; og han sagde, at de skulde give hende noget at spise. 	 yuṣṣa-tn ad-ur-inin i-yan f-ma-ijran, yini-asn ad-as-fkn ma-tštta.


Thi ud af stor Hjertets Trængsel og Beklemthed skrev jeg eder til, under mange Tårer, ikke for at I skulde blive bedrøvede, men for at I skulde kende den Kærlighed, som jeg har særlig til eder. 	 walaynni s-imṭṭawn ggutnin a-s-awn-in-uriġ tabrat-an, ašku tqamam gigi, asiġ fllawn taġuft bahra. ur-awn-in-uriġ baš ad-awn-tt-ssṭiyyrġ s-uggʷar, walaynni uriġ-awn-in baš a-tissanm mnšk ad-dari-tɛzzam.


Thi så mange, som holde sig til Lovens Gerninger, ere under Forbandelse; thi der er skrevet: "Forbandet hver den, som ikke bliver i alle de Ting, som ere skrevne i Lovens Bog, så han gør dem." 	 kullu willi ittirin ad-rḍun rbbi s-iskkirn n-ššrɛ, hati ġ-ddu lḥukm a-ġ-sul-qaman. ašku ityara: «rbbi ra-yut lḥukm s-jhnnama f-kraygatt yan ur-iskarn s-kullu ma-ityaran ġ-warratn n-ššrɛ.»


Derfor beder jeg, at I ikke tabe Modet over mine Trængsler, som jeg lider for eder, hvilket er en Ære for eder. 	 f-mayan a-f-rad-awn-iniġ, a-kʷn-ur-tigʷraẓ f-urfufn-ad ġ-a-zrayġ f-ssibt-nnun, ašku ar-t-zzrayġ baš ad-awn-ig lh̬ir kunni.


men en frygtelig Forventelse at Dom og en brændende Nidkærhed, som skal fortære de genstridige. 	 han s-tksaḍ ggutnin a-s-rad-aġ-d-iqqan a-ntql s-lḥukm n-rbbi ula lɛafit itjhhdn lli-s-ra-ihlk kullu willi ffuġnin zġ-wawal-ns.


Den, som bjærger sit Liv, skal miste det; og den, som mister sit Liv for min Skyld, skal bjærge det. 	 wanna iġwin ġ-tudrt-ns ra-stt-ijlu. imma wanna ijlan tudrt-ns f-ssibt-inu ra-stt-yaf.


Menneskesønnen kom, som spiser og drikker, og I sige: Se, en Frådser og en Vindranker, Tolderes og Synderes Ven! 	 aškġ-d nkki lli-igan yus n-bnadm ar-šttaġ ar-ssaġ, ar-flla-ttinim: ‹ġwad iga bu-udis ig askayri, ig amddakkʷl n-ayt-nkkas d-wiyyaḍ ʷh̬šnnin.›


Men en Engel fra Himmelen viste sig for ham og styrkede ham. 	 ġakudan igguz-d dars yal-lmalak zġ-ignna issdus-t.


men nogle af dem gik hen til Farisæerne og sagde dem, hvad Jesus, havde gjort. 	 walaynni kra zġ-gisn idda s-dar ifarisin, inin-asn f-ma-iskr.


Vid, at vor Broder Timotheus er løsladt; sammen med ham vil jeg se eder, dersom han snart kommer. 	 imma ġilad riġ a-tissanm is-d-iffuġ gʷmatnnġ timutaws zġ-lḥbs. iġ-d-dari-yuška ġ-mayd-d-yakmurn, ra-n-didi-imun s-darun a-kʷn-nẓr.


Thi vi ere ikke som de mange, at vi gøre en Forretning af Guds Ord, men som af Renhed, som af Gud tale vi for Guds Åsyn i Kristus. 	 ur-ngi nkkʷni zund ma-iggutn ar-tbrraḥn s-wawal n-rbbi ġir baš ad-srs-qqʷayn iqaridn. ašku nkkʷni s-nniyt n-uwl-nnġ a-s-a-nsawal s-ism l-lmasiḥ, nissan izd rbbi ad-aġ-yuznn ar-aġ-bdda-itmnad.


Hilser Brødrene i Laodikea og Nymfas og Menigheden i deres Hus. 	 ar-n-tsllamġ f-aytmatn n-lawdikiyya ula f-nimfa d-umnaggar lli-itmunun ġ-tgmmi-ns.


Men den næste Dag, som var Dagen efter Beredelsesdagen, forsamlede Ypperstepræsterne og Farisæerne sig hos Pilatus 	 izri-wass-an ġ-ujadn i-lɛid. munn-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-ifarisin, ddun s-dar bilaṭus


Og han gik ind i Synagogen og vidnede frimodigt i tre Måneder, idet han holdt Samtaler og overbeviste om det, som hører til Guds Rige. 	 kraḍ-iyrn a-ikššm bulus s-tgmmi n-tẓallit ar-isawal d-mddn s-zzɛamt, ig-n tiqqi-ns ad-asn-iml is-yʷġẓan maylli-asn-ittini f-tgldit n-rbbi.


Jeg tager ikke Ære af Mennesker; 	 «ur-a-skarġ f-a-yyi-talġn mddn,


Thi Gud har påbudt og sagt: "Ær din Fader og Moder;" og: "Den, som hader Fader eller Moder, skal visselig dø." 	 han rbbi a-innan ‹awi-tt ġ-babak d-innak.› yini-daġ ‹wanna irgmn babas nġd innas illa fllas a-immt.›


Og dette Bud have vi fra ham, at den, som elsker Gud, skal også elske sin Broder. 	 ġmkad a-tga luṣit-ns: wanna ittirin rbbi, iqqan-t-id a-ittiri ula gʷmas.


Da sagde de til hende: "Du raser." Men hun stod fast på, at det var således. Men de sagde: "Det er hans Engel." 	 rarn-as-d: «is-tffuġt ih̬f-nnm?» tini-asn-daġ: «bṭrus a-iga.» rarn-as: «uhu, ḥaqqan lmalak-ns kayan.»


Da gik Zebedæus's Sønners Moder til ham med sine Sønner og faldt ned for ham og vilde bede ham om noget. 	 tašk-id innas n-tarwa n-zabdi s-dar yasuɛ, nttat d-tarwa-ns s-sin. tknu s-wakal ġ-lgddam-ns tḍalb-t ad-as-ifk kra.


Og han viste mig Livets Vands Flod, skinnende som Krystal, udvæld de fra Guds og Lammets Trone. 	 iml-iyi ilmma lmalak asif n-waman n-tudrt. ar-issmrqiqiy zund adfl iṣfan, iffi-d zġ-dar lɛrš n-rbbi d-ulqqaġ,


Dersom Gud er herliggjort i ham, skal Gud også herliggøre ham i sig, og han skal snart herliggøre ham. 	 iġ-d-gigi-iban lmjd n-rbbi, ra-yyi-imjjd ula nkki, ġilad a-ra-yyi-imjjd.


Men de råbte med høj Røst og holdt for deres Øren og stormede endrægtigt ind på ham. 	 qqnn imzgan-nsn ar-tġuwwatn s-jjhd, azzln srs kullutn.


Da stod Kongen op og Landshøvdingen og Berenike og de, som sade hos dem. 	 inkr-ugllid ġakudan, nttan d-lḥakm ula barniki ula wiyyaḍ lli-dids-skiwsnin,


Og Vingårdsmændene grebe hans Tjenere, og en sloge de, en dræbte de, og en stenede de. 	 walaynni ih̬ʷmmaṣn ġwin ih̬ddamn-an, ssġuršn yan gisn, nġn yan, utn yan s-iẓran.


Han viste Træskhed imod vor Slægt og handlede ilde med vore Fædre, så de måtte sætte deres små Børn ud, for at de ikke skulde holdes i Live. 	 ar-tt-izzray f-imzwura-nnġ ar-didsn-itšqu. yamr-tn ad-ssufuġn tarwa nna-yasn-lulnin, fln-tn-in ad-mmtn ġ-lh̬la.


Men I ere komne til Zions Bjerg og til den levende Guds Stad, til det himmelske Jerusalem og til Englenes Titusinder i Højtidsskare 	 walaynni takmurm-d kunni s-udrar yaḍni, a-t-igan d-urušalim n-ignna, ig tamdint n-rbbi lli-iddrn. takmurm-d s-kigan d-wafḍan l-lmalayka munn-d kullu s-lfrḥ iggutn,


Og den, der har set det, har vidnet det, og hans Vidnesbyrd er sandt, og han ved, at han siger sandt, for at også I skulle tro. 	 ġwalli iẓran kullu mayad ifka tugga-ns fllas baš a-tamnm ula kunni. inna lḥqq, yissan izd lḥqq ayd inna.


Der er skrevet hos Profeterne: "Og de skulle alle være oplærte af Gud." Hver den, som har hørt af Faderen og lært, kommer til mig. 	 ityara ġ-warra l-lanbiya, ‹rbbi a-ra-isslmd kullu mddn.› kullu wanna isfldn i-baba ilmd zġ-gis, ra-d-sri-yašk.


Ægteskabet være æret hos alle, og Ægtesengen ubesmittet; thi utugtige og Horkarle skal Gud dømme. 	 illa f-kud yan a-ig littihal d-tġawsa ifulkin ihiyyan, ula-da-išškšam yan ma-ihršn s-tisi-nsn. ašku rbbi ra-yut lḥukm f-wanna ifsadn ula wanna iznan.


Da oplod han deres Forstand til at forstå Skrifterne. 	 izayd irẓm lɛaql-nsn ad-fhmn arratn n-rbbi,


Men de på Klippen ere de, som modtage Ordet med Glæde, når de høre det, og disse have ikke Rod; de tro til en Tid og falde fra i Fristelsens Tid. 	 imma ġwalli iḍrn ġ-isli iga zund mddn lli-sfldnin i-wawal frḥn srs walaynni ur-ikšim-wawal-an s-uwl-nsn. amnn ġir kra n-uwssan ard tili tassast s-knukin.


for disse en Duft af Død til Død, for hine en Duft af Liv til Liv. Og hvem er dygtig dertil? 	 tg tujjut-an aḍu l-lmut i-willi tyawhlaknin, tg aḍu n-tudrt i-willi njmnin. walaynni is-illa ma-iẓḍarn i-twuri-ad ihiyyan?


Og jeg så en Engel stående i Solen, og han råbte med høj Røst og sagde til alle Fugle, som flyve midt oppe under Himmelen: Kommer og samler eder til Guds store Nadver 	 ẓrġ ilmma yal-lmalak ibidd f-tafukt, yall awal-ns iġr s-igḍaḍ kullutn lli-tayylalnin ġ-ignwan yini-asn: «aškad-d tmunm f-imnsi imqqurn lli-awn-ijjujad rbbi,


Thi vel har han modtaget min Opfordring; men da han er så ivrig, så er det af egen Drift, at han rejser til eder. 	 lliġ-t-nḍalb a-n-darun-yašk, ifrḥ ntta bahra, iskr f-a-n-darun-yašk s-lh̬aṭr-ns.


Men det, som går ud af Munden, kommer ud fra Hjertet, og det gør Mennesket urent. 	 imma ġaylli-d-itffuġn zġ-imi, ul-ns a-d-itkka. nttan a-issḥramn bnadm.


Begynde vi atter at anbefale os selv? eller behøve vi, som nogle, Anbefalingsbreve til eder eller fra eder? 	 lliġ nenna mayan is-nra-daġ a-nalġ ih̬f-nnġ baš a-didnnġ-tbiddm? is-nḥtajja tibratin n-twassna zġ-wiyyaḍ baš ad-aġ-tqblm kunni, nġd tibratin zġ-gigun baš ad-aġ-qbln wiyyaḍ, ġmklli ḥtajjan kra n-mddn?


Værer vedholdendene i; Bønnen, idet I ere årvågne i den med Taksigelse. 	 zaydat ar-bdda-ttẓallam ar-tḍalabm rbbi, trarm lɛaql s-mad-as-ttinim ar-ti-ttškarm bahra.


Thi jeg giver ham det Vidnesbyrd, at han har megen Møje for eder og dem i Laodikea og dem i Hierapolis, 	 hati giġ fllas inigi n-mnšk a-ith̬dam bahra f-ssibt-nnun ula f-ssibt n-ayt-lawdikiyya ula ayt-hirabulis.


Eller vide I ikke, at eders Legeme er et Tempel for den Helligånd, som er i eder, hvilken I have fra Gud, og at I ikke ere eders egne? 	 is-ur-tssinm ddat-nnun is-tga tigmmi tamẓlayt, izdġ gis rruḥ lqudus lli-awn-ifka rbbi. ur-tgim win ih̬f-nnun,


thi det behagede Gud, at i ham skulde hele Fylden bo, 	 ašku iqṣad rbbi a-gis-yili-ufulki-ns ikmmln.


Og de optoge tolv Kurve fulde af Stykker, også af Fiskene. 	 ssmunn-d maylli iqaman n-tuffaẓ d-tslmin, ɛmmrn snat d-mrawt n-tasllit.


idet I tillige bede også for os, at Gud vil oplade os en Ordets Dør til at tale Kristi Hemmelighed, for hvis Skyld jeg også er bunden, 	 ḍalbat-t ula f-ssibt-nnġ nkkʷni, baš a-irẓm ġ-lgddam-nnġ yan-imi a-ntbrraḥ i-mddn s-wawal-ns, nml-asn maylli mi ur-jju-sfldn f-lmasiḥ. f-ssibt n-wawal-ad a-f-lliġ nkki ġ-lḥbs,


idet han agtede Kristi Forsmædelse for større Rigdom end Ægyptens Skatte; thi han så hen til Belønningen. 	 iḥasb ntta tadallit lli-ġ-illa f-ssibt l-lmasiḥ is-tɛzza uggʷar n-tmih̬ar n-miṣr, ašku ar-n-itrju ġ-lbaraka lli-ra-yili tigira.


Men da Jesus var kommen til Egnen ved Kæsarea Filippi, spurgte han sine Disciple og sagde: "Hvem sige Folk, at Menneskesønnen er?" 	 izayd yasuɛ iddu s-tsgiw n-qayṣriyya filibbi. isqsa imḥḍarn-ns: «ma-ttinin mddn f-yus n-bnadm? mad-giġ nkki?»


Og de sendte nogle til ham af Farisæerne og af Herodianerne, for at de skulde fange ham i Ord. 	 aznn-d dars kra n-ifarisin d-imddukkʷal n-ugllid hirudus. irin ad-as-mdin gmmrn-t f-wawal-ns.


Men jeg siger eder, at I må ikke sætte eder imod det onde; men dersom nogen giver dig et Slag på din højre Kind, da vend ham også den anden til! 	 imma nkki rad-awn-iniġ, a-ur-tmmaġm d-yan gigun iskrn ma-yʷh̬šnn. iġ-k-yut yan f-umadl afasi, gllb-as-n aẓlmaḍ.


Kaster altså ikke eders Frimodighed bort, hvilken jo har stor Belønning; 	 imma ġilad, a-ur-di-twrrim f-zzɛamt-an gigun illan, ašku rad-awn-gis-tili lbaraka iggutn.


Ser til Israel efter Kødet; have de, som spise Ofrene, ikke Samfund med Alteret? 	 swangmat ġ-mad-skarn ayt-yudaya. ġwilli šttanin tiġrsiw ar-kššmn ġ-tamunt n-uẓru n-tġrsi.


Han kommer da til Simon Peter; og denne siger til ham: "Herre! tor du mine Fødder?" 	 lliġ-n-ilkm simɛan bṭrus, isawl-d bṭrus yini-as: «izd a-sidi, trit a-tsirdt iḍarn-inu?»


for at din Almisse kan være i Løndom, og din Fader, som ser i Løndom, skal betale dig. 	 akka ġ-tntla, tili-ak lbaraka dar babak lli-itmnadn kullu ma-intln.


Derfor er jeg veltilfreds under Magtesløshed, under Overlast, under Nød, under Forfølgelser, under Angster for Kristi Skyld; thi når jeg er magtesløs, da er jeg stærk. 	 ar-tqnaɛġ nkki ġakud nna-ḍɛfġ, ula ġakud nna-yyi-rgmn mddn ula ġakud nna-kkatġ tammara ar-trfufunġ ar-zrayġ ġ-tnukmut f-ssibt l-lmasiḥ. ašku ġakud nna-ḍɛfġ, hati tjhhdġ.


Og dersom nogen siger noget til eder, da siger, at Herren har Brug for dem, så skal han straks sende dem." 	 iġ-kʷn-isqsa kra n-yan, tinim-as ‹ira-tn siditnnġ,› ra-kʷn-yadj a-tn-di-tawim.»


Thi dette er min Faders Villie, at hver den, som ser Sønnen og tror på ham, skal have et evigt Liv, og jeg skal oprejse ham på den yderste Dag." 	 ġmkad-nnit a-ira baba, ira a-ifk tudrt idumn i-kullu wanna-yyi-iẓran yamn sri. ra-t-id-ssnkrġ ġ-wass iggʷran.»


Men da Jesus kendte deres Tanker, svarede han og sagde til dem: "Hvad tænke I på i eders Hjerter? 	 imma yasuɛ issn ma-ġ-a-swingimn, yini-asn: «mah̬ aylliġ a-tswingimm d-ih̬fawn-nnun ġmkad?


Og de komme til Jesus og se den besatte, ham, som havde haft Legionen, sidde påklædt og ved Samling, og de frygtede. 	 aškin-d s-dar yasuɛ, afn-d ġwalli-ġ-ttin kkan ‹mnnaw› l-ljnun iskiws ils timlsit-ns yili s-ih̬f-ns. ggʷdn bahra.


Og han skal gå ud for at forføre Folkeslagene ved Jordens fire Hjørner, Gog og Magog, for at samle dem til Krig; deres Tal er som Havets Sand. 	 iffuġ-d a-ijlu kullu timizar n-ddunit, issmun imzdġn-nsnt i-imiġ. ntni ‹gug› ula ‹magug› ad-gan, igatn zund amlal n-tama n-umda,


Og vi ere hans Vidner om disse Ting, ligesom også den Helligånd, som Gud har givet dem, der adlyde ham." 	 kullu mayad, ar-fllas-nakka tugga-nnġ nkkʷni ula rruḥ lqudus lli-d-yuzn rbbi i-willi skarnin s-wawal-ns.»


Vogter Guds Hjord hos eder, og fører Tilsyn med den, ikke tvungne, men frivilligt, ikke for slet Vindings Skyld, men med Redebonhed; 	 ḍalbġ-kʷn a-tksm tawrut n-rbbi lli-ifl ġ-gr ifassn-nnun. tgablm-tt urd s-bzzez walaynni s-lfrḥ ġmklli ira rbbi, urd baš a-tamẓm kra i-ih̬f-nnun walaynni s-nniyt iṣfan.


I de Dage, da Herodes var Konge i Judæa, var der en Præst af Abias Skifte, ved Navn Sakarias; og han havde en Hustru af Arons Døtre, og hendes Navn var Elisabeth. 	 ġ-uwssan n-hirudus agllid n-tmazirt n-yudaya, illa yan-unmġur zġ-inmġurn n-tgmmi n-rbbi, ism-ns zakariyya. iga ntta zġ-rrbɛt n-abiyya, iṭṭaf tamġart zġ-tasut n-harun, ism-ns aliṣabaṭ.


Fred være med Brødrene og Kærlighed med Tro fra Gud Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 ad-awn-tili sslamt ay-aytma kullukn. ḍalbġ rbbi babatnnġ d-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ ad-awn-ifk a-ttḥnnum i-ngratun ar-ttamnm bahra.


Hilser Filologus og Julia, Nereus og hans Søster og Olympas og alle de hellige hos dem! 	 ar-n-tsllamġ f-filulugus d-yulya d-niryus d-uwlltmas, ntni d-ulumbas d-kullu imẓlayn n-rbbi lli-didsn-llanin.


Men efter at have trukket den op, anvendte de Nødmidler og omsurrede Skibet; og da de frygtede for, at de skulde blive kastede ned i Syrten, firede de Sejlene ned og lode sig således drive. 	 alln-tt-id s-iggi n-wanaw, sslullin ilmma izakarn i-wallaġ n-wanaw baš a-t-ssdusn. ksuḍn a-yut iwrar n-umlal lli-llanin ġ-ddu-waman ġ-tama n-sirtis. adrn i-lqluɛ, adjn anaw a-t-idḥay-waḍu.


Men tragter efter de største Nådegaver! Og yder mere viser jeg eder en ypperlig Vej. 	 uhu, walaynni iriyat bahra ad-awn-ilint-twafkiw timzwura. imma ġilad rad-awn-mlġ yan-uġaras lli-yufn kullu mayan.


"Mester! Moses har foreskrevet os: Dersom en har en Broder, som er gift, og denne dør barnløs, da skal hans Broder tage Hustruen og oprejse sin Broder Afkom. 	 sqsan-t: «way-amslmd, yura-yaġ musa inna ‹iġ-immut kra n-yan ifl-d tamġart-ns bla tarwa, illa f-gʷmas n-urgaz-an a-itahl tamġart-an a-dids-iskr tarwa f-ism n-gʷmas lli-immutn.›


Når der sigs: "I Dag, - når I høre hans Røst, da forhærder ikke eders Hjerter som i Forbitrelsen": 	 ġmklli inna: «ġassad iġ-tsfldm i-wawal-ns, ad-ur-tssiqarm ih̬f-nnun zund imzwura-nnun lli-gigi-rggmnin.»


for at lade sig indskrive tillige med Maria, sin trolovede, som var frugtsommelig. 	 iddu a-n-iḥasb ih̬f-ns ntta d-maryam lli-n-iḍalb a-tg tamġart-ns, d-nttat ar-trbbu.


Men på Højtiden plejede Landshøvdingen at løslade Mængden een Fange, hvilken de vilde. 	 ikka-ttin lḥakm ġ-kraygatt lɛid n-usurf ar-asn-gis-irẓẓm i-yan-uḥbbas nna-ran.


Men da det var besluttet, at vi skulde afsejle til Italien, overgave de både Paulus og nogle andre Fanger til en Høvedsmand ved Navn Julius af den kejserlige Afdeling. 	 skrn ġakudan f-ad-aġ-aznn ġ-umda s-tmazirt n-iṭalya. fkn bulus d-kra n-iḥbbasn yaḍni ġ-ufus n-yal-lqbṭan n-iɛskrin ism-ns yulyus, iga zġ-‹rrbɛt n-qayṣr›.


Og jeg siger eder: Gører eder Venner ved Uretfærdighedens Mammon, for at de, når det er forbi med den, må modtage eder i de evige Boliger. 	 rad-awn-iniġ, skarat-awn imddukkʷal s-wayda n-ddunit-ad, a-kʷn-in-šškšmn s-tgʷmma l-lih̬rt ġakud nna-itmma-wayda.


Sandelig, siger jeg eder, den, som ikke modtager Guds Rige ligesom et lille Barn, han skal ingenlunde komme ind i det." 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, wanna ur-irin a-ikšm s-tgldit n-rbbi zund arraw imẓẓin ur-ra-srs-ikšm.»


Dersom nu Forhuden holder Lovens Forskrifter, vil da ikke hans Forhud blive regnet som Omskærelse? 	 imma wanna ur-iẓẓullin i-ddat, iġ-a-iskar s-ššrɛ ra-fllas-irḍu rbbi ula ntta zund iġ-iẓẓulla i-ddat.


Derfor er det af Tro, for at det skal være som Nåde, for at Forjættelsen må stå fast for den hele Sæd, ikke alene for den af Loven, men også for den af Abrahams Tro, han, som er Fader til os alle 	 imma ġwilli umnnin, ntni a-ra-yamẓ kullu mayad. ntni a-mi-ra-issafu rbbi awal-ns, baš a-yakka lbaraka-ns i-kullu winna ganin tarwa n-ibrahim, urd ġir i-willi skarnin s-ššrɛ, walaynni ra-stt-yakka i-willi umnnin ġmklli yumn ibrahim. ašku ibrahim iwrri iga babatnnġ kullwaġ,


Ligeledes, som det skete i Loths Dage: De spiste, drak, købte, solgte, plantede, byggede; 	 rad-daġ-yili ġmklli illan ġ-uwssan n-luṭ. ar-šttan ar-ssan ar-saġn ar-zznzan ar-tẓẓun ar-bnnun,


Og hun gik straks skyndsomt ind til Kongen, bad og sagde: "Jeg vil, at du straks giver mig Johannes Døberens Hoved på et Fad." 	 tazzl-tfruh̬t tkšm-daġ s-dar-ugllid tini-as: «riġ ad-iyi-tfkt ġilad ġ-yat-tqṣriyt ih̬f n-yuḥanna amsddam.»


Men da Brødrene fik dette at vide, førte de ham ned til Kæsarea og sendte ham videre til Tarsus. 	 lliġ sfldn aytmatn f-maylli nuwwan, awin-t s-lmrsa n-qayṣriyya, azn-t ilmma s-tmdint-ns n-ṭarsus.


Og Farisæerne kom hen og spurgte ham for at friste ham: "Er det en Mand tilladt at skille sig fra sin Hustru?" 	 aškin-d kra n-ifarisin irin a-t-armn inin-as: «is-iḥlla i-urgaz a-ifru i-tmġart-ns?»


thi i de Dage skal der være en sådan Trængsel som der ikke har været fra Skabningens Begyndelse, da Gud skabte den, indtil nu, og som der heller ikke skal komme. 	 ašku ġ-uwssan-an ra-tili-tnukmut, ur-jju-tlli zund nttat zġ-isizwar ġ-ih̬lq rbbi ddunit sul s-ġilad, ula rad-daġ-tili zund nttat.


Dem, som Synde, irettesæt dem for alles Åsyn, for at også de andre må have Frygt. 	 imma yan iskarn ddnub, ini-as f-ma-iskr ġ-lgddam-nsn kullutn baš ad-iksaḍn wiyyaḍ.


at, når i vor Herres Jesu Navn I og min Ånd ere forsamlede, så med vor Herres Jesu Kraft 	 iġ-tmunm kullukn ġilad, illa-didun-uwl-inu tili didun ula taḥkimt itjhhdn n-siditnnġ yasuɛ,


Og ved denne Villie ere vi helligede ved Ofringen af Jesu Kristi Legeme een Gang for alle. 	 lliġ iskr yasuɛ lmasiḥ maylli gis ira rbbi, isrs-n yat-twal ġ-lgddam-ns tiġrsi lli-igan ddat-ns. ġmkad a-s-aġ-issġus nkkʷni zġ-ddnub-nnġ.


Men Jesus sagde til dem: "Kunne I vel få Brudesvendene til at faste, så længe Brudgommen er hos dem? 	 irar-asn yasuɛ: «is-tẓḍarm a-tinim i-ayt-tmġra ad-aẓumn d-usli didsn?


Men han blev hele to År i sit lejede Herberge og modtog alle, som kom til ham, 	 iqama bulus ġin sin isggʷasn, izdġ ġ-tgmmi lli-ikʷra, ar-issmrḥba s-kullu wanna-n-dars-yuškan.


Men han sagde: "Det, som går ud af Mennesket, dette gør Mennesket urent. 	 izayd yini-asn: «ġaylli-d-itffuġn zġ-bnadm nttan a-t-issḥramn,


Og den følgende Dag kom de til Kæsarea. Men Kornelius ventede på dem og havde sammnenkaldt sine Frænder og nærmeste Venner. 	 ndid azkka iruḥ tamdint n-qayṣriyya. ar-srs-itql kurnilyus, nttan d-ayt-dars d-imddukkʷal-ns, ašku issmun-tn-d kullutn ġ-tgmmi-ns.


Og da han kom nær til og så Staden, græd han over den og sagde: 	 lliġ-n-yakmur yasuɛ s-tama n-urušalim issmaqql-n gis ar-yalla,


Men ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I tillukke Himmeriges Rige for Menneskene; thi I gå ikke derind, og dem, som ville gå ind, tillade I det ikke. 	 «taguḍi a-rad-awn-yili a-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin. ayt-sin-uwdmawn a-tgam. ar-tqqnm imi n-tgldit n-ignna f-mddn, ur-a-di-tkššmm kunni ula-da-ttadjm ġwilli ranin ad-d-kšmn.


ej heller ublu Væsen eller dårlig Snak eller letfærdig Skæmt, hvilket er utilbørligt, men hellere Taksigelse. 	 anfat i-ijrman ula tajmmaɛt ih̬wan ula taḍṣa f-ma-iɛibn. ur-tšwi-tjmmaɛt f-wan ġayan, walaynni ra-išwu iġ-a-bdda-ttškarm rbbi.


Og en af de Ældste sagde til mig: Græd ikke! se, sejret har Løven af Judas Stamme, Davids Rodskud, så han kan åbne Bogen og dens syv Segl. 	 ġakudan isawl-d sri yan zġ-imġarn yini-yyi-d: «ad-ur-tallat. hay-izm n-tqbilt n-yahuda, hay-aẓur n-ugllid dawd, nttan a-inran, yiẓḍar a-ifsi ssa n-ṭṭwabɛ-ad, irẓm arra.»


Men Jerusalem heroventil er frit, og hun er vor Moder. 	 imma tayyaḍ tga zund urušalim yaḍni lli-igan tin ignna. nttat tga innatnnġ sara, ur-akkʷ-tgi tismgt.


Men da de hørte dette, priste de Gud og de sagde til ham: "Broder! du ser, hvor mange Tusinder der er af Jøderne, som have antaget Troen, og de ere alle nidkære for Loven. 	 lliġ sfldn i-ma-inna ar-kullu-talġn rbbi. inin ilmma i-bulus: «wa-gʷmatnnġ, tẓrit kigan d-wafḍan n-ayt-yudaya a-d-iwrrin amnn s-siditnnġ, ar-kullu-ttirin ššrɛ n-musa bahra.


ær din Fader og din Moder, og: Du skal elske din Næste som dig selv." 	 ‹awi-tt ġ-babak d-innak.› ‹tirit adjar-nnk zund ih̬f-nnk.›»


og sendte dem til Herren og lod sige: "Er du den, som kommer, eller skulle vi vente en anden?" 	 yazn-tn s-dar siditnnġ, yuṣṣa-tn a-t-sqsan «izd kiyi a-igan ġwalli ra-d-yašk, nġd a-sul-ntql s-yan yaḍni?»


Ja, også alle de, som ville leve gudfrygtigt i Kristus Jesus, skulle forfølges. 	 ašku kullu wanna iran a-iskar ma-irḍan rbbi s-ism l-lmasiḥ yasuɛ, tarfufnt a-ġ-ra-izri.


Altså skal hver af os gøre Gud Regnskab for sig selv. 	 kraygatt yan ginnġ ra-irar lḥsab f-ih̬f-ns i-rbbi.


Men nogen anden af Apostlene så jeg ikke, men kun Jakob, Herrens Broder. 	 walaynni ur-ẓriġ irqqasn yaḍni abla yaɛqub gʷmas n-siditnnġ.


Men den, som har sat os i Stand just til dette, er Gud, som gav os Åndens Pant. 	 rbbi a-fllannġ-iqṣadn mayad, ifk-aġ rruḥ-ns baš a-nissan is-rad-aġ-issafu kullu maylli-s-aġ-inna.


Går ud! Se, jeg sender eder som Lam midt iblandt Ulve. 	 zaydat, uznġ-kʷn ġilad zund ilqqaġn ġ-gr-uwššann.


Du derimod har efterfulgt mig i Lære, i Vandel, i Forsæt, Tro, Langmodighed, Kærlighed, Udholdenhed, 	 imma kiyi, tssnt mad-sslmadġ ula mamnk ad-skarġ ula mad-qṣadġ. tissant mamnk ad-tamnġ awal n-rbbi ar-tṣbarġ ar-tḥnnuġ ar-tzayadġ bla-da-trmayġ.


thi hvad der lønligt bedrives af dem, er skammeligt endog at sige; 	 ašku ġaylli skarn ġ-tntla, ur-akkʷ-nri a-t-nbdr.


Og han kaldte dem til sig og sagde til dem i Lignelser: "Hvorledes kan Satan uddrive Satan? 	 imma yasuɛ iġra-yasn-d s-dars, ar-srsn-isawal s-lmɛni yini-asn: «mamnk a-ra-yiri šiṭan a-issufuġ ih̬f-ns?


Og da nogle sagde om Helligdommen, at den var prydet med smukke Sten og Tempelgaver. sagde han: 	 sawln imḥḍarn i-ngratsn f-tgmmi n-rbbi, ar-tɛjjabn ġ-ufulki n-iẓran lli-s-tġli ula tiwafkiw lli-gis-akkan mddn i-rbbi. imma yasuɛ inna-yasn:


Når da jeg, Herren og Mesteren, har toet eders Fødder, så ere også I skyldige at to hverandres Fødder. 	 walaynni iġ-sirdġ iḍarn-nnun, nkki lli-igan siditun d-umslmd-nnun, yili fllawn ula kunni a-tsiridm iḍarn n-ingratun.


Men det skete i disse Dage, at han gik ud på et Bjerg for at bede; og han tilbragte Natten i Bøn til Gud. 	 yan-wass ġ-uwssan-an iġli yasuɛ s-yan-uwrir a-iẓẓall. izzri iḍ kullut ar-itẓalla ar-itḍalab rbbi.


Udenfor ere Hundene og Troldkarlene og de utugtige og Morderne og Afgudsdyrkerne og enhver, som elsker og øver Løgn. 	 imma ġwilli rkanin ra-n-qaman ġ-brra. gan-tn ġwilli skarnin ssiḥr d-willi tfsadnin d-willi nqqanin d-willi tɛbadnin ilahat n-ddunit, ntni ula kullu willi sskirkisnin ar-tfraḥn s-tkrkas.


og Josias avlede Jekonias og hans Brødre på den Tid, da Bortførelsen til Babylon fandt Sted. 	 yušiyya yuru yakuniyya d-aytmas ġakud lliġ nkrn ayt-babil awin kullu ayt-yudaya s-tmazirt n-babil.


og en Mands Husfolk skulle være hans Fjender. 	 han ayt-tgmmi-nnun a-ra-ig inuwwašn-nnun.


I blinde Vejledere, I, som si Myggen af, men nedsluge Kamelen! 	 wa-iguwwadn bukḍnin, ha-kunni ar-tstaym tizit zġ-waman, ar-tṣratm arɛam.


thi jeg vil, vise ham hvor meget han bør lide for mit Navns Skyld." 	 rad-as-mlġ mnšk n-trfufnt a-t-id-iqqann a-srs-irfufn f-ism-inu.»


og efter at være fuldkommet blev Årsag til evig Frelse for alle dem, som lyde ham, 	 walaynni lliġ ikmml kullu ma-fllas-illan, ijjnjm ġwilli skarnin s-wawal-ns s-ujnjm idumn,


I kalde mig Mester og Herre, og I tale ret, thi jeg er det. 	 kunni ar-iyi-ttinim ‹amslmd› ula ‹sidi›. išwa ġmkad ttinim, ašku ġmkad ad-giġ.


Thi Menneskesønnen er kommen for at frelse det fortabte. 	 «uškiġ-d nkki lli-igan yus n-bnadm baš ad-jjnjamġ ġwilli jlanin.


Hører en anden Lignelse: Der var en Husbond, som plantede en Vingård og satte et Gærde omkring den og gravede en Perse i den og byggede et Tårn; og han lejede den ud til Vingårdsmænd og drog udenlands. 	 yini-asn yasuɛ: «sfldat i-yat lmɛna yaḍni. ha-yan-urgaz iẓẓa aḍil ġ-igr-ns, isslulli-as ifrig iġza agʷḍi i-lmɛṣṣrt ibnu yal-lbrj, ifl-t i-ih̬ʷmmaṣn iftu imuddu.


Således ere Mændene skyldige at elske deres egne Hustruer som deres egne Legemer; den,som elsker sin egen Hustru, elsker sig selv. 	 ġmkad a-s-illa f-urgaz a-itḥnnu ġ-tmġart-ns zund ddat-ns. ašku yan itḥnnun ġ-tmġart-ns, hati ih̬f-ns a-ġ-a-itḥnnu.


han gik til Pilatus og bad om Jesu Legeme. 	 ikšm s-dar bilaṭus iḍalb zġ-gis ddat n-yasuɛ.


Og der kom en Frygt over alle, som boede omkring dem, og alt dette rygtedes over hele Judæas Bjergegn. 	 ggʷdn ġwilli zdġnin ġin, awin lh̬bar f-kullu mayd ijran ġ-tmazirt-an n-iwrar n-yudaya kullutt.


Og da han havde opholdt sig der nogen Tid, drog han bort og rejste fra Sted til Sted igennem det galatiske Land og Frygien og styrkede alle Disciplene. 	 iqama gis kra n-uwssan, imuddu ilmma ar-itkka tamazirt n-galaṭiyya ula frijiyya ar-issdus imḥḍarn kullutn.


Da sammenkaldte de tolv Disciplenes Skare og sagde: "Det huer os ikke at forlade Guds Ord for at tjene ved Bordene. 	 nkrn irqqasn s-sin d-mraw, ġrn-d i-imḥḍarn kullutn s-darsn inin-asn: «ur-ra-ifulki a-nfl tawuri n-wawal n-rbbi baš a-naṭṭu f-lmyadi.


Og det skete, da han var på et Sted og bad, at en af hans Disciple sagde til ham, da han holdt op: "Herre! lær os at bede, som også Johannes lærte sine Disciple." 	 yan-wass illa yasuɛ ġ-yan mani ar-itẓalla. lliġ ikmml, iḍalb-t yan zġ-imḥḍarn-ns yini-as: «wa-siditnnġ, sslmd-aġ mamnk a-ntẓalla, ġmklli isslmd yuḥanna amsddam imḥḍarn-ns.»


Men tro I ikke hans Skrifter, hvorledes skulle I da tro mine Ord?" 	 walaynni iġ-ur-tuminm arratn n-musa, mamnk a-ra-tamnm iwaliwn-inu?»


Og da de vare farne over, landede de i Genezareth. 	 lliġ bbin amda lkmn tamazirt n-ganisaraṭ.


men over dem, som søge deres eget og ikke lyde Sandheden, men adlyde Uretfærdigheden, skal der komme Vrede og Harme. 	 imma wiyyaḍ ar-tmmaġn ġir f-ih̬f-nsn, ar-skarn s-kullu ma-yʷh̬šnn, agʷin ad-skarn s-lḥqq. ntni ra-fllasn-yut rbbi lɛqubit s-lġaḍab itjhhdn.


Men I vide, at det var på Grund af en Kødets Svaghed, at jeg første Gang forkyndte Evangeliet for eder; 	 tssnm izd f-ssibt n-mad-uḍnġ a-f-n-darun-uškiġ ġ-isizwar, awiġ-awn-in lh̬bar ifulkin.


Loven og Profeterne vare indtil Johannes; fra den Tid forkyndes Evangeliet om Guds Rige, og enhver trænger derind med Vold. 	 «ikka-ttin ššrɛ n-musa ula lanbiya ar-malan i-mddn ma-ira rbbi aylliġ-d-yuška yuḥanna amsddam. imma ġilad ġ-a-tbrraḥġ s-lh̬bar ifulkin n-tgldit n-rbbi, mmaġn kullu mddn a-srs-kšmn.


Vi vide, at vi ere gåede over fra Døden til Livet, thi vi elske Brødrene. Den, som ikke elsker, bliver i Døden. 	 walaynni nssn is-nzri nkkʷni zġ-lmut s-tudrt, ašku tlla ginnġ tayri n-aytmatnnġ. walaynni yan ur-ittirin aytmas, hati sul iqama ġ-lmut.


Og han råbte og sagde: Fader Abraham! forbarm dig over mig, og send Lazarus, for at han kan dyppe det yderste af sin Finger i Vand og læske min Tunge; thi jeg pines svarlig i denne Lue. 	 iġr-as: ‹wa-baba ibrahim, ḥnnu gigi. ha-yyi ġ-lɛafit-ad ar-bahra-trfufunġ. azn liɛazr a-d-issayk aḍaḍ-ns aman, issilwiġ ils-inu.›


Men den, som virkelig er Enke og står ene, har sat sit Håb til Gud og bliver ved med sine Bønner og Påkaldelser Nat og Dag; 	 imma tahjjalt nna-iqaman waḥdutt bla yan, tga rrja-ns ġ-rbbi ar-as-ttẓalla ar-zgis-ttḍalab ġ-iyḍ ula azal.


Og de talte med hinanden om alle disse Ting, som vare skete. 	 ar-sawaln i-ngratsn f-kullu mayd ijran.


Men også den Helligånd giver os Vidnesbyrd; thi efter at have sagt: 	 ula rruḥ lqudus ifka-yaġ tugga f-mayad inna:


Frygt ikke, du lille Hjord! thi det var eders Fader velbehageligt at give eder Riget. 	 «a-ur-tiksaṭṭ a-tawrut imẓẓin. ifrḥ rbbi babatun ad-awn-ifk tagldit-ns.


Men idet han sagde dette, kom en Sky og overskyggede dem; men de frygtede, da de kom ind i Skyen. 	 sul a-isawal s-d-fllasn-tgguz yat-tmdlut tdl-tn. iksaḍn imḥḍarn lliġ-d-fllasn-iḍr-umalu.


Men en løb hen og fyldte en Svamp med Eddike og stak den på et Rør og gav ham at drikke og sagde: "Holdt! lader os se, om Elias kommer for at tage ham ned." 	 yazzl yan iɛmmr-d yan-ušrwiḍ s-waman l-lh̬ll ig-t ġ-yat-tġanimt imdi-t-in i-yasuɛ a-isu, yini-asn: «zgayat, a-nẓr is-ra-d-yašk iliyya a-t-id-izzugz.»


og den siddende var at se til ligesom Jaspissten og Sarder, og der var en Regnbue omkring Tronen, at se til ligesom Smaragd. 	 ġwalli iskiwsn f-lɛrš, ar-zgis-kkatn lalwan n-uẓggʷaġ d-uqrfi tili-tslit n-unẓar tsutl i-lɛrš, ar-ttisfiw s-tifawt tazgzawt.


Men hvorledes han nu er bleven seende, vide vi ikke, og hvem der har åbnet hans Øjne, vide vi ikke heller; spørger ham; han er gammel nok; han må selv tale for sig." 	 walaynni ur-nssin mamnk a-s-iwrri isfaw ula nssn ma-irẓmn alln-ns. sqsat-t. hati argaz a-iga, iẓḍar a-isawl f-ih̬f-ns.»


Og endnu en anden Engel fulgte, som sagde: Falden, falden er Babylon, den store, som har givet alle Folkeslagene at drikke af sin Utugts Harmes Vin. 	 iggʷru-as-d lmalak wis sin yini: «tthlk, tthlk-tmdint n-babil itjhhdn. tthlk h̬talli isswan kullu timizar n-ddunit s-tissi iktin l-lfsad-ns issnufuln.»


Ere de ikke alle tjenende Ånder, som udsendes til Hjælp for deres Skyld, der skulle arve Frelse? 	 ašku lmalayka ur-gin ġir larwaḥ lli-th̬damnin i-rbbi, ar-tn-d-itazn ad-qasan ġwilli ra-injm.


Altså ere også I, mine Brødre! gjorte døde for Loven ved Kristi Legeme, for at I skulle blive en andens, hans, som blev oprejst fra de døde, for at vi skulle bære Frugt for Gud. 	 ġmkad a-tgam ula kunni ay-aytma. tmmutm s-lmut l-lmasiḥ i-ma-igan win ššrɛ, iṭṭaf-kʷn yan yaḍni, a-t-igan d-walli-d-inkrn zġ-lmut baš a-nskar lġllt ifulkin i-rbbi.


Og se, hele Byen gik ud for at møde Jesus; og da de så ham, bade de ham om; at han vilde gå bort fra deres Egn. 	 aškin-d kullu ayt-tmdint ad-ẓrn yasuɛ. lliġ-t-in-mnaggarn ḍalbn-t bahra a-iffuġ tamazirt-nsn.


Altså, ligesom det ved eens Fald blev for alle Mennesker til Fordømmelse, således også ved eens Retfærdighed for alle Mennesker til Retfærdiggørelse til Liv. 	 ġakud lliġ iɛaṣa adam, a-tlla lɛqubit i-kullu mddn. ġakud lliġ iskr yasuɛ ma-irḍan rbbi, a-tlla sslamt d-tudrt i-kullu mddn.


Jesus sagde: "Sandelig, siger jeg eder, der er ingen, som har forladt Hus eller Brødre eller Søstre eller Moder eller Fader eller Børn eller Marker for min og for Evangeliets Skyld, 	 yini-asn yasuɛ: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, wanna-n-ifln tigmmi-ns nġd aytmas nġd istmas nġd babas nġd innas nġd tarwa-ns nġd igran-ns f-ssibt-inu ula f-ssibt l-lh̬bar-ad ifulkin


Da de ikke havde noget at betale med, eftergav han dem det begge. Hvem af dem vil nu elske ham mest?" 	 ntni lliġ ur-darsn ma-s-a-yas-traran, iṣamḥ-asn s-sin. manwa-s-tnnit ra-dars-iɛzzu-urgaz-an bahra?»


Men han sagde: "Ser til, at I ikke blive forførte; thi mange skulle på mit Navn komme og sige: Det er mig, og: Tiden er kommen nær. Går ikke efter dem! 	 yini-asn yasuɛ: «awiyat-stt ġ-ih̬f-nnun a-kʷn-ur-ijlu yan, ašku ggutn ġwilli ra-d-yašk asin ism-inu, kud yan ar-ittini izd nttan a-igan lmasiḥ ar-ittini: ‹hati truḥ-d tasaɛt.› walaynni a-tn-ur-tḍfurm.


og at kende Kristi Kærlighed, som overgår al Erkendelse, for at I kunne fyldes indtil hele Guds Fylde. 	 tssḥssum ġ-uwl-nnun s-lḥnant-ns lli-bahra-yugʷrn tawassna n-bnadm, ard twrrim tɛmmrm kullu s-ufulki n-rbbi.


Vore Fædres Gud oprejste Jesus, hvem I hængte på et Træ og sloge ihjel. 	 ašku rbbi n-imzwura-nnġ issnkr-d yasuɛ lli-tnġam f-uggjdi.


Men når I bede, må I ikke bruge overflødige Ord som Hedningerne; thi de mene, at de skulle blive bønhørte for deres mange Ord. 	 ġakud nna-ttẓallam a-ur-tssigatm iwaliwn h̬wanin ġmklli skarn ġwilli tẓallanin i-ilahat yaḍni, ġaln izd s-tuggt n-iwaliwn a-s-rad-asn-sfldn.


Ingen kan komme til mig, uden Faderen, som sendte mig, drager ham; og jeg skal oprejse ham på den yderste Dag. 	 ur-iẓḍar yan a-d-sri-yašk abla-t-id-ildi baba lli-yyi-d-yuznn. imma wanna-d-sri-yuškan, ra-t-id-ssnkrġ ġ-wass iggʷran n-ddunit.


Men jeg sagde: Hvad skal jeg gøre, Herre? Men Herren sagde til mig: Stå op og gå til Damaskus; og der skal der blive talt til dig om alt, hvad der er bestemt, at du skal gøre. 	 iniġ ilmma: ‹wa-sidi, ma-rad-skrġ?› yini-yyi-d siditnnġ: ‹nkr tddut s-dimašq. ġin a-ġ-rad-ak-ityawnna kullu maylli-gik-iqṣad rbbi a-ti-tskrt.›


Og Moses var vel tro i hele hans Hus, som en Tjener, til Vidnesbyrd om, hvad der skulde tales; 	 musa issuwfa kullu ma-gis-ira rbbi, ig ah̬ddam ġ-wammas n-ayt-tgmmi n-rbbi, iml-asn ma-ra-yini rbbi ġ-maylli-d-iftan.


Men også nogle af de epikuræiske og stoiske Filosoffer indlode sig i Ordstrid med ham; og nogle sagde: ""Hvad vil denne Ordgyder sige?"" men andre: ""Han synes at være en Forkynder af fremmede Guddomme;"" fordi han forkyndte Evangeliet om Jesus og Opstandelsen. 	 imnaggar kra n-imslmdn l-lfalsafa, gan ‹ibikuriyn› ula ‹rwaqiyn›. kra gisn inna fllas: «ġwad ijrubbujn, ma-ira a-yini?» inin wiyyaḍ: «irwas is-a-isawal f-kra n-ilahat ar-tn-tɛbadn mddn ġ-tmizar yaḍni.» ġaln ntni is-a-isawal f-sin ilahat ašku ar-yaddr ‹yasuɛ› ula ‹tankra›.


Jesus sagde da atter til dem: "Fred være med eder! Ligesom Faderen har udsendt mig, således sender også jeg eder." 	 yini-asn-daġ: «ad-awn-tili sslamt. ġmklli-yyi-d-yuzn baba, ġmkad a-s-ra-kʷn-aznġ ġilad.»


Og han fortalte os, hvorledes han havde set Engelen stå i hans Hus og sige: Send Bud til Joppe og lad Simon med Tilnavn Peter hente! 	 yini-aġ nttan f-mamnk a-iẓra yal-lmalak ibidd ġ-tgmmi-ns yini-as: ‹azn s-yaffa, tsqsat ġ-yan-urgaz lli-mi ism-ns simɛan, ar-as-ttinin bṭrus.


Og han, gik atter ind i en Synagoge, og der var der en Mand, som havde en vissen Hånd. 	 ikšm-daġ yasuɛ s-tgmmi n-tẓallit. illa ġin yan-urgaz immut-as-ufus.


Den havde en stor og høj Mur; den havde tolv Porte og over Portene tolv Engle og påskrevne Navne, hvilke ere Israels Børns tolv Stammers; 	 ilulli-as yan-uġʷrab imqqurn yattuyn, ila sin d-mraw n-imi. biddn ġin sin d-mraw l-lmalak ġ-lgddam n-imawn. kraygatt imi ityara gis ism n-tqbilt zġ-snat d-mrawt n-tqbilt n-ayt-rbbi.


for at de, skønt seende, skulle se og ikke indse og, skønt hørende, skulle høre og ikke forstå, for at de ikke skulle omvende sig og få Forladelse " 	 ġmklli ityaran ‹rad-bahra-tmnadn walaynni ur-rad-issann mad-mnadn. rad-bahra-sflidn walaynni ur-rad-fhmn ma-mi-sfldn. ur-rin a-d-sri-wrrin a-fllasn-ssittiġ ddnub-nsn.›»


Og Græshoppeskikkelserne lignede Heste, rustede til Krig, og på deres Hoveder var der som Kroner, der lignede Guld, og deres Ansigter vare som Menneskers Ansigter, 	 trwas-tmurġi-an i-yissan ujadnin i-imiġ. kud yat, illa f-ih̬f-ns kra irwasn ttaj n-uwrġ. gn-uwdmawn-nsnt zund udm n-bnadm,


Og han gik ind i Helligdommen og begyndte at uddrive dem, som solgte, 	 ikšm yasuɛ s-tgmmi n-rbbi, inkr ar-zgis-iṭṭay ġwilli gis zznzanin,


Dette har jeg talt til eder, for at I skulle have Fred i mig. I Verden have I Trængsel; men værer frimodige, jeg har overvundet Verden." 	 kullu mayad nniġ-awn-t baš a-tili sslamt-inu ġ-uwlawn-nnun. takrrayt a-rad-awn-yili ġ-ddunit. walaynni zɛmat, ha-yyi nriġ ddunit.»


Thi et Forjættelsesord er dette: "Ved denne Tid vil jeg komme, så skal Sara have en Søn." 	 ašku rbbi ifka awal-ad izgan i-ibrahim inna-yas: «rad-d-wrriġ imal ġ-uzmz-ad, yili i-sara yan-warraw.»


Betaler alle, hvad I ere dem skyldige: den, som I ere Skat skyldige, Skat; den, som Told, Told; den, som Frygt, Frygt; den, som Ære, Ære. 	 akkayat-asn mad-awn-ḍfarn, ḍabiyt i-ayt-ḍabiyt, nkkas i-ayt-nkkas. akkayat-daġ luqr i-willi mi illa luqr, ula ššukr i-willi mi illa ššukr.


Men Maria sagde til Engelen: "Hvorledes skal dette gå til, efterdi jeg ikke ved af nogen Mand?" 	 tini-as maryam i-lmalak: «mamnk a-ra-yili mayad? ur-jju-ssinġ kra n-urgaz.»


Thi det er blevet mig fortalt om eder, mine Brødre! af Bloes Husfolk, at der er Splidagtighed iblandt eder. 	 walaynni ay-aytma, inna-yyi kra zġ-ayt-tgmmi n-h̬luwwi is-a-ttẓim i-ngratun.


Og han gik bort derfra og gik ind til en Mand ved Navn Justus, som frygtede Gud, og hvis Hus lå ved Siden af Synagogen. 	 iffuġ zġ-darsn, ikšm s-tgmmi n-yan-ubrrani ism-ns tityus-yusṭus. iga yan zġ-willi tɛbadnin rbbi, tili-tgmmi-ns ġ-tama n-tgmmi n-tẓallit.


Men hvad Kødet fra Afgudsofrene angår, da vide vi, fordi vi alle have Kundskab (Kundskaben opblæser, men Kærligheden opbygger. 	 imma tifiyi n-tġrsiw l-laṣnam, nssn ma-fllas-ttinin mddn: «nṭṭaf kullwaġ ‹tawassna›.» hati tawassna ar-tssuff bnadm, imma tayri ar-ti-tssdus.


Og det var Beredelsesdag, og Sabbaten stundede til. 	 ġassan ar-tujadn mddn i-lɛid, ig ass lli-iqaman i-wass n-usunfu.


han, som gav sig selv for os, for at han måtte forløse os fra al Lovløshed og rense sig selv et Ejendomsfolk, nidkært til gode Gerninger. 	 ifka ih̬f-ns ad-aġ-ifru zġ-kullu ma-yʷh̬šnn, issġus-aġ baš a-ng mddn-ns lli-bahra-ittirin ad-skarn ma-ifulkin.


Og de spurgte ham: "Hvad da? Er du Elias?" Han siger: "Det er jeg ikke." "Er du Profeten?" Og han svarede: "Nej." 	 sqsan-t-daġ: «izd nnabi iliyya a-tgit?» yini-asn: «urd iliyya ad-giġ.» sqsan-t: «is-tgit nnabi imqqurn lli-ra-d-yašk?» yini-asn: «uhu.»


men samler eder Skatte i Himmelen, hvor hverken Møl eller Rust fortære, og hvor Tyve ikke bryde ind og stjæle. 	 walaynni ssmunwat-n ayda ġ-ignna illiġ ur-ra-ti-tšš-twukka ula tġwi-t tanigt ula ġzan srs imh̬h̬arn a-t-akʷrn.


Og der skal ske Tegn i Sol og Måne og Stjerner, og på Jorden skulle Folkene ængstes i Fortvivlelse over Havets og Bølgernes Brusen, 	 «rad-ilint-tmitar ġ-tafukt d-wayyur d-itran, tili taġuft iggutn ġ-kigan d-tmizar n-ddunit, ġuwḍn mddn ġ-ijjij n-umda ula taḍangiwin-ns.


Og han fortalte dem det alt sammen og sendte dem til Joppe. 	 yini-asn f-kullu ma-ijran yazn-tn ilmma s-yaffa.


Men jeg håber snart at se dig, og da skulle vi mundtligt tale sammen. 	 walaynni ar-trjuġ a-k-ẓrġ ġ-mayd-d-yakmurn, nsawl nkki dik udm s-uwdm.


thi han har set til sin Tjenerindes Ringhed. Thi se, nu herefter skulle alle Slægter prise mig salig, 	 ašku iẓra-d lḥalt n-th̬ddamt-ns imẓẓin. hati zġ-ġilad kraygatt tasut rad-iyi-ttini ‹tambarkit›,


Og da han havde sagt dette, gik han foran og drog op til Jerusalem. 	 lliġ ikmml yasuɛ iwaliwn-ad, izayd ġ-uġaras n-urušalim izwur-asn.


"Sebulons Land og Nafthalis Land langs Søen, Landet hinsides Jordan, Hedningernes Galilæa, 	 «way-akal n-zabulun d-wakal n-naftali lli-iwalan amda ġ-tsga yaḍni n-urdun. wa-tamazirt n-jalil tazdġt n-ibrraniyn.


Dog, Guds faste Grundvold står og har dette Segl: "Herren kender sine" og: "Hver den, som nævner Herrens Navn, afstå fra Uretfærdighed." 	 walaynni idus llsas lli-izzugz rbbi ur-a-itmussu, ityara gis: «sidi rbbi issn manwi ganin wins.» ityara-daġ: «wanna innan win sidi rbbi a-iga, iqqan-t-id a-yaggug f-kullu ma-yʷh̬šnn.»


I elskede! jeg formaner eder som fremmede og Udlændinge til at afolde eder fra kødelige Lyster, som jo føre Krig imod Sjælen, 	 way-aytma ɛzzanin, ḍalbġ-kʷn ġilad a-tgm ih̬f-nnun d-iġribn d-ibrraniyn ġ-ddunit-ad, tluḥm s-ma-ttiri ddat n-bnadm, ašku tiġawsiwin n-ddat ar-tmmaġnt d-uwl iṣfan.


Og Jesus selv var omtrent tredive År, da han begyndte, og han var, som man holdt for, en Søn af Josef Elis Søn, 	 lliġ igra yasuɛ ġ-twuri-ns yili dars ma-itggan kraḍ id-mraw n-usggʷas. ar-as-ttinin yus n-yusf yus n-ɛali


Hvad I både have lært og modtaget og hørt og set på mig, dette skulle I gøre, og Fredens Gud skal være med eder. 	 kullu ma-zgigi-tlmdm tamẓm-t tsfldm-as tẓrm-t gigi, skarat srs. ġmkad a-s-rad-bdda-didun-yili rbbi n-sslamt.


Og alle gik for at lade sig indskrive, hver til sin By. 	 ar-tmuddun mddn kraygatt yan s-tmazirt-ns a-n-gis-iḥasb ism-ns.


Men han sagde: "Går ind i Staden til den og den Mand, og siger til ham: Mesteren siger: Min Time er nær; hos dig holder jeg Påske med mine Disciple." 	 yini-asn: «zaydat s-dar flan ġ-tmdint tinim-as ‹hati inna-yak-d-umslmd: tlkm-d tasaɛt-inu. rad-ššġ imnsi n-usurf ġ-tgmmi-nnk, nkki d-imḥḍarn-inu.›»


for at din Delagtighed i Troen må blive virksom for Kristus i Erkendelse af alt det gode, som er i eder. 	 ar-tḍalabġ rbbi ad-ak-imala kullu lbarakat lli-aġ-llanin f-uwdm l-lmasiḥ ġilad ġ-didnnġ-tmunt ġ-uġaras l-liman.


Gøre vi da Loven til intet ved Troen? Det være langt fra! Nej, vi hævde Loven. 	 walaynni iġ-a-ntamn ġmkad is-ra-niri a-n-nluḥ ššrɛ? uhu, ur-akkʷ-ra-n-nluḥ ššrɛ, walaynni ar-t-sul-nzzga.


Medens han nu holdt fast ved Peter og Johannes, løb alt Folket rædselsslagent sammen om dem i den Søjlegang, som kaldes Salomons. 	 ẓrn-t sul yumẓ ġ-bṭrus d-yuḥanna, azzln kullu s-illiġ llan ġ-ulḥni lli-mi-ttinin ‹alḥni n-suliman› ar-bahra-tɛjjabn.


Og han tog en Kalk, takkede og gav dem den; og de drak alle deraf. 	 yasi lkas, iškr rbbi ifk-asn-t. sun zġ-gis kullutn.


som har vidnet om Guds Ord og Jesu Kristi Vidnesbyrd: Alt, hvad han har set. 	 ar-yaddr yuḥanna kullu ma-iẓra, ifk tugga-ns f-wawal-ad n-rbbi ula lh̬bar-ad n-yasuɛ lmasiḥ.