Jeg taler det, som jeg har set hos min Fader; så gøre også I det, som I have hørt af eders Fader." 	 ar-sawalġ f-mad-ẓriġ ġ-dar baba, imma kunni ar-tskarm ma-mi-tsfldm zġ-babatun.»


Men da Vingårdsmændene så ham, rådsloge de indbyrdes og sagde: Det er Arvingen; lader os slå ham ihjel, for at Arven kan blive vor. 	 imma ih̬ʷmmaṣn-lli, lliġ-t-ẓran mšawarn i-ngratsn inin: ‹ġwad a-ra-iwrt igr. aškad-d a-t-nnġ ig lwrt winnġ.›


Og de gik ud af Fængselet og gik ind til Lydia; og da de havde set Brødrene. formanede de dem og droge bort. 	 ġmkan a-s-ffuġn zġ-lḥbs, ddun ilmma s-tgmmi n-lidiyya. mnaggarn gis d-aytmatn ar-tn-zzɛamn, amẓn ilmma aġaras.


Og pludseligt, da de så sig om, så de ingen mere uden Jesus alene hos dem. 	 ġakudan grawln ġmk d-ġmk walaynni ur-sul-ẓrin yan didsn, abla yasuɛ waḥdut.


Men han sammenkaldte de tolv og gav dem Magt og Myndighed over alle de onde Ånder og til at helbrede Sygdomme. 	 iġr-d yasuɛ i-imḥḍarn-ns s-sin d-mraw s-dars, ifk-asn taḥkimt d-tẓḍḍart ad-ssufuġn kullu ljnun ar-jjujjin timuḍan.


Derfor blev den Mark kaldt Blodmarken indtil den Dag i Dag. 	 sul s-ġassad ar-ttinin mddn i-igr-an ‹akal n-idammn›.


Men da Apostlene, Barnabas og Paulus, hørte dette, sønderreve de deres Klæder og sprang ind i Skaren, 	 lliġ sfldn irqqasn i-mayan, bbin timlsa-nsn azzln s-wammas-nsn inin-asn s-jjhd:


men den, som holder hans Ord, i ham er sandelig Guds Kærlighed fuldkommet. Derpå kende vi, at vi ere i ham. 	 imma kullu wanna iskarn s-wawal n-rbbi, hati twufa gis lḥnant n-rbbi. ġmkad a-s-ra-nissan is-nga wins:


Ja, jeg beder også dig, min ægte Synzygus! tag dig af dem; thi de have med mig stridt i Evangeliet, tillige med Klemens og mine øvrige Medarbejdere, hvis Navne stå i Livets Bog. 	 ḍalbġ-k ula kiyi ay-amɛawn-inu ifulkin, a-tɛawnt timġarin-an. h̬dmnt ntnti ġ-twuri l-lh̬bar ifulkin ġ-tama-nu nkki d-klimantus d-imɛawann-inu yaḍni lli-mi-tyaran ismawn-nsn ġ-warra n-willi ṭṭafnin tudrt idumn.


Dette var det andet Tegn, som Jesus gjorde, da han var kommen fra Judæa til Galilæa. 	 h̬tad a-igan tis snat lmɛjizat iskr-tt yasuɛ lliġ-d-yuška zġ-yudaya s-jalil.


Og dersom vi vide, at han hører os, hvad vi end bede om, da vide vi, at vi have de Ting, om hvilke vi have bedt ham. 	 lliġ nssn is-a-yaġ-isflid ġakud nna-zgis-nḍalb, nissan is-rad-aġ-yili maylli zgis nḍalb.


"Denne har sagt: Jeg kan nedbryde Guds Tempel og bygge det op i tre Dage." 	 inin: «argaz-ad nsfld-as inna ‹nkki ẓḍarġ ad-h̬luġ tigmmi n-rbbi bnuġ-tt-daġ ġ-kraḍ-uwssan.›»


Og de spurgte ham og sagde: "De skriftkloge sige jo, at Elias bør først komme?" 	 sqsan-t ilmma: «mah̬ aylliġ a-ttinin imslmdn n-ššrɛ iqqan-d nnabi iliyya a-d-yašk izwur-d ġwalli igan lmasiḥ?»


Og han spurgte dem: "Hvorom tvistes I med dem?" 	 imma ntta isqsa-tn: «ma-f-a-didsn-ttmjaḥadm?»


Og på den tredje Dag var der et Bryllup i Kana i Galilæa; og Jesu Moder var der. 	 zrin sin-uwssan s-tlla yat-tmġra ġ-tmdint n-qana ġ-tmazirt n-jalil, tili ġin innas n-yasuɛ.


hvor meget værre Straf mene I da, at den skal agtes værd, som træder Guds Søn under Fod og agter Pagtens Blod, hvormed han blev helliget, for urent og forhåner Nådens Ånd? 	 walaynni uggʷar l-lɛqubit-an a-ra-yili i-wanna yuḍḍrn yus n-rbbi s-iḍarn-ns, iḥgr idammn l-lɛhd lli-t-issġusn, irgm rruḥ n-rrḥmt.


Thi når på Grund af dennes Fald Døden herskede ved den ene, da skulle meget mere de, som modtage den overvættes Nåde og Retfærdigheds Gave, herske i Liv ved den ene, Jesus Kristus. 	 tkka-ttin lmut ar-ttnru f-ssibt l-lmɛṣit n-adam, walaynni uggʷar n-mayan a-ra-nnru s-tudrt lli-aġ-illan f-ssibt n-yasuɛ lmasiḥ, nkkʷni lli-mi-ifka rbbi lbaraka iggutn d-twafka n-sslamt ġ-gratnnġ dids.


i hvem også I, da I hørte Sandhedens Ord, Evangeliet om eders Frelse, i hvem I også, da I bleve troende, bleve beseglede med Forjættelsens hellige Ånd, 	 ula kunni, twrrim tgam wins lliġ-kʷn-in-ilkm-wawal l-lḥqq, a-t-igan d-lh̬bar ifulkin lli-s-tnjmm. lliġ tumnm s-lmasiḥ ityawfka-yawn rruḥ lqudus lli-f-inna rbbi ra-t-ifk i-mddn-ns, baš a-tissanm izd wins a-tgam.


Men der er også mange andre Ting, som Jesus har gjort, og dersom de skulde skrives enkeltvis. mener jeg, at ikke hele Verden kunde rumme de Bøger, som da bleve skrevne. 	 kigan d-tġawsiwin yaḍni iskr-tnt yasuɛ. irwas-iyi iġ-tnt-kullu-nura yat s-yat, ur-ra-tamu ddunit kullu arratn-an.


Og Dyret, som var og er ikke, er både selv en ottende og er en af de syv og farer bort til Fortabelse. 	 imma aġʷẓn lli-sttin ikkan illa ur-a-sul-itban, nttan a-ra-ig wis tam igldan. ikka-ttin iga yan zġ-ssa n-igldan lli-zrinin. ra-d-iwrri, iftu ilmma s-lhalak.


Vi høre nemlig, at nogle vandre uskikkeligt iblandt eder, idet de ikke arbejde, men tage sig uvedkommende Ting for. 	 imma ġilad nsfld is-llan kra n-mddn ġ-gratun ur-a-skarn yat, agʷin tawuri, ar-kššmn ġir ssuq n-wiyyaḍ.


Og disse gik hen og forkyndte de andre det. Ikke heller dem troede de. 	 wrrin-d inin-t i-wiyyaḍ, walaynni ur-tn-uminn ula ntni.


for at eders Tro ikke skulde bero på Menneskers Visdom, men på Guds Kraft. 	 ġmkan ad-skarġ baš a-ur-tamnm s-lmasiḥ f-ssibt l-lɛaql n-bnadm walaynni f-ssibt n-tḥkimt itjhhdn n-rbbi.


Og han tog en Kalk, takkede og sagde: "Tager dette, og deler det imellem eder! 	 yasi lkas iškr rbbi, yini i-imḥḍarn-ns: «amẓat lkas-ad, tsum zġ-gis kullukn.


Men alle Atheniensere og de fremmede, som opholdt sig der, gave sig ikke Stunder til andet end at fortælle eller høre nyt. 	 ġmkad ad-gan ayt-atina ula kullu willi zdġnin ġ-tmdint-an, ur-a-sslhawn ih̬f-nsn abla ad-sflidn ar-sawaln f-aynna igan taġawsa l-ljdid.


Og han bød dem at lade dem alle sætte sig ned i små Flokke i det grønne Græs. 	 yini-asn: «ssgawrat mddn ġ-tuga tgm-tn d-tġamatin.»


een Gud og alles Fader, som er over alle og igennem alle og i alle! 	 yili yan rbbi babas n-kraygatt yan, ar-kʷn-itgabal, ar-srun-iskar afulki, ar-gigun-itbarak kullukn.


Men han sagde til ham: Høre de ikke Moses og Profeterne, da lade de sig heller ikke overbevise, om nogen opstår fra de døde." 	 irar-as ibrahim: ‹iġ-ur-a-sflidn i-musa ula lanbiya ur-rad-wrrin, wah̬h̬a-d-akkʷ-inkr kra n-yan zġ-lmut.›»


Derfor vil jeg, at unge Enker skulle giftes, føde Børn, styre Hus, ingen Anledning give Modstanderen til slet Omtale. 	 mayan a-f-riġ tihjjalin lli-mẓẓinin ad-tahlnt, arunt tarwa awint-stt ġ-tgmmi-nsnt, baš a-ur-yili dar inuwwašn-nnġ ma-s-a-yaġ-rggmn.


Thi dem, han forud kendte, forudbestemte han også til at blive ligedannede med hans Søns Billede, for at han kunde være førstefødt iblandt mange Brødre. 	 ašku ġwilli issn rbbi zġ-isizwar, iẓli-tn ad-gn zund yus. ġmkad a-s-iwrri yus iga nttan amzwaru ġ-aytmatn ggutnin.


Men da Køgemesteren smagte Vandet, som var blevet Vin, og ikke vidste, hvorfra det kom (men Tjenerne, som havde øst Vandet, vidste det), kalder Køgemesteren på Brudgommen og siger til ham: 	 lliġ imḍi bu-tmġra aman lli-iwrrin gn aman n-waḍil, ur-issin mani-d-kkan. ġir ih̬ddamn lli-tn-d-uggʷmnin a-issnn. iġr i-usli


Og hver den, som har dette Håb til ham, renser sig selv, ligesom han er ren. 	 kullu wanna dar rrja-yad ġ-lmasiḥ ar-issġus ul-ns ġmklli iġus ntta.


Og Jesus svarede og sagde til dem: "Have I da ikke læst, hvad David gjorde, da han blev hungrig, han og de, som vare med ham? 	 irar-asn yasuɛ: «is-ur-tġrim f-dawd ma-iskr ġakud lliġ-t-inġa laẓ bahra, ntta d-willi dids munnin?


Og dersom nøgen ikke fandtes skreven i Livets Bog, blev han kastet i Ildsøen. 	 wanna mi ur-ityara ism-ns ġ-warra n-tudrt, ittluḥ-n ġ-tmda l-lɛafit.


Og jeg så, og se en hvid Hest, og han, som sad på den, havde en Bue; og der blev givet ham en Krone, og han drog ud sejrende og til Sejer. 	 ssmaqqlġ-n s-n-ẓriġ yan-wayyis umlil, yusi-umnnay-ns yal-lqus n-imiġ. ittfk-as yan-ttaj, iffuġ-d a-inru, ig wad bdda itnrun.


Thi hvem giver dig Fortrin? og hvad har du, som du ikke har fået givet? men når du virkelig har fået det, hvorfor roser du dig da, som om du ikke havde fået det? 	 ašku ma-k-ibḍan d-wiyyaḍ? ma-dark-illan bla-yak-t-ifka rbbi? walaynni lliġd rbbi ad-ak-t-ifkan, mah̬ aylliġ a-tssfurrugt zund iġd ih̬f-nnk a-d-ikka?


I øvrigt, Brødre! alt, hvad der er sandt, hvad der er ærbart, hvad der er retfærdigt, hvad der er rent, hvad der er elskeligt, hvad der har godt Lov, enhver Dyd og enhver Hæder: lægger eder det på Sinde! 	 way-aytma, awal-inu iggʷran a-t-igan: a-tswingimm ġ-ma-igan lḥqq ula ma-ġ-illa ma-ttuqqarm ula ma-yʷġẓann ula ma-iġusn ula ma-imimn ula ma-išwan. iġ-illa kra ifulkin ula kra-ġ-illa ma-ttalġm, swingimat ġ-tġawsiwin-ad.


med Lære om Døbelser og Håndspålæggelse og dødes Opstandelse og evig Dom. 	 a-ur-daġ-nsawal ġir f-isiridn nġd asrus n-ifassn nġd tankra n-willi mmutnin nġd lḥukm l-lih̬rt.


og den, som er på Marken, vende ikke tilbage for at hente sine Klæder! 	 wanna-n-illan ġ-igran iqqan-t-id a-ur-iwrri tiġurdin a-d-yawi timlsit-ns.


Måths Søn, Mattathias's Søn, Semeis Søn, Josefs Søn, Judas Søn, 	 yus n-maḥat yus n-mattitya yus n-šimɛi yus n-yusih̬ yus n-yuda


Men da de hørte det, bleve de glade, og de lovede at give ham Penge; og han søgte, hvorledes han kunde få Lejlighed til at forråde ham. 	 lliġ sfldn i-mad-asn-inna, frḥn inin-as ad-as-fkn iqaridn. iwrri ar-iswingim mamnk a-ra-tn-iɛawn ad-amẓn yasuɛ.


Og det skete, da han nærmede sig til Bethfage og Bethania ved det Bjerg, som kaldes Oliebjerget, udsendte han to af sine Disciple og sagde: 	 lliġ ilkm awrir n-zzitun ġ-tsga n-bitfaji d-bitɛanya, yazn sin zġ-imḥḍarn-ns


Og dersom din Fod forarger dig, så hug den af; det er bedre for dig at gå lam ind til Livet end at have to Fødder og blive kastet i Helvede, 	 iġ-a-k-issṭar-uḍar-nnk, bbi-t. yuf-ak a-tkšmt s-tudrt tgit abiḍar ula a-dark-ilin sin iḍarn ttyawgart-n ġ-jhnnama.


Ser på Himmelens Fugle; de så ikke og høste ikke og sanke ikke i Lader, og eders himmelske Fader føder dem; ere I ikke meget mere værd end de? 	 ẓrat igḍaḍ n-ignwan, ur-a-kkrzn ula-da-mggrn ula-da-ssmunun ṣṣabt ġ-iḥuna, walaynni babatun n-ignna ar-asn-yakka amššu lli-ḥtajjan. imma kunni is-ur-dars-tɛzzam uggʷar n-igḍaḍ?


Og Simeon velsignede dem og sagde til hans Moder Maria: "Se, denne er sat mange i Israel til Fald og Oprejsning og til et Tegn, som imodsiges, 	 izayd simɛan iḍalb rbbi a-tn-ibark, isawl ilmma s-maryam innas n-wazzan, yini-as: «azzan-ad, iga-t rbbi d-wad-s-rad-ḍrn kigan d-mddn n-ayt-rbbi, nkrn kigan f-ssibt-ns. ig-t d-yat-tmatart lli-rad-agʷin mddn ggutnin,


Men der var også sat en Overskrift over ham (skreven på Græsk og Latin og Hebraisk): "Denne er Jødernes Konge." 	 tlla ġin yat talluḥt ġ-nnig ih̬f-ns, ityara gis «ġwad iga agllid n-ayt-yudaya.»


Zenas den lovkyndige og Apollos skal du omhyggeligt hjælpe på Vej, for at intet skal fattes dem. 	 g-n tiqqi-nnk a-tɛawnt lmuḥami zinas nttan d-abullus, baš ad-kmmln f-uġaras-nsn, tfkt-asn aynna-tn-ih̬ṣṣan.


men er det af Gud, kunne I ikke gøre dem til intet. Lader eder dog ikke findes som de, der endog ville stride mod Gud!" 	 walaynni iġ-iga win rbbi, ur-ra-tiẓḍarm a-tn-tnrum. han a-ur-n-tafm ih̬fawn-nnun ġ-isiggʷra is-a-ttẓim d-rbbi.» skrn ilmma s-mad-asn-inna gamalyal,


Vær ikke hastig til at lægge Hænder på nogen, og gør dig ikke delagtig i andres Synder; hold dig selv ren! 	 a-ur-tzrbt a-tsrst ifassn-nnk f-yan a-ti-tẓlit i-twuri n-rbbi, a-ur-imil-tkšmt ġ-ddnub n-wiyyaḍ. gabl ul-nnk a-bdda-iġus.


Og han så et Figentræ ved Vejen og gik hen til det, og han fandt intet derpå uden Blade alene. Og han siger til det: "Aldrig i Evighed skal der vokse Frugt mere på dig!" Og Figentræet visnede straks. 	 iẓr-n yat tazart ġ-tama n-uġaras, iftu srs walaynni ur-n-gis-yufi ġir ifrawn. yini-as: «zayd a-ur-sar-gim-tili lġllt.» tiqar tazart ġakudan.


Altså, når jeg skrev til eder, var det ikke for hans Skyld, som gjorde Uret, ikke heller for hans Skyld, som led Uret, men for at eders Iver for os skulde blive åbenbar hos eder for Guds Åsyn. 	 wah̬h̬a-yawn-in-uriġ tabrat-an, ur-awn-tt-in-uriġ f-ssibt n-walli iskrn ma-yʷh̬šnn nġd ġwalli-mi-t-iskr, walaynni uriġ-awn-tt-in baš ad-awn-iml rbbi mnšk a-ra-tirim ad-aġ-trḍum.


Og se, han taler frit, og de sige intet til ham; mon Rådsherrerne virkelig skulde have erkendt, at han er Kristus? 	 hati ar-isawal ġ-wammas n-mddn, ur-as-nnin yat. ḥaqqan ssnn izd s-ṣṣaḥt nttan a-igan lmasiḥ n-rbbi?


Men de opholdt sig en ikke liden Tid sammen med Disciplene. 	 qaman d-imḥḍarn n-ġin kra n-iyrn.


Og Jesus ynkedes inderligt og rørte ved deres Øjne. Og straks bleve de seende, og de fulgte ham. 	 qaman ġ-yasuɛ bahra. iggr i-walln-nsn, isfiwn ġakudan. nkrn ḍfurn-t ġ-uġaras.


Derfor, binder op om eders Sinds Lænder, værer ædrue, og sætter fuldt ud eders Håb til den Nåde, som bliver eder til Del i Jesu Kristi Åbenbarelse. 	 f-mayan a-f-rad-awn-iniġ, bkisat ih̬f-nnun trarm lɛaql, tzgam bahra ġ-rrja lli-s-a-ttrjum f-lbaraka lli-rad-awn-yili ġakud lliġ ra-d-yašk yasuɛ lmasiḥ ibayyn.


skønt jeg forhen var en Bespotter og en Forfølger og en Voldsmand; men der blev vist mig Barmhjertighed, thi jeg gjorde det vitterligt i Vantro, 	 kkiġ-ttin ar-rggmġ lmasiḥ ar-t-ssrfufunġ ar-dids-tmmaġġ, walaynni irḥm-iyi-d ašku ur-ssinġ mad-skarġ ġ-uwssan-an, ur-ta-srs-uminġ.


Hilser Rufus, den udvalgte i Herren, og hans og min Moder! 	 ar-n-tsllamġ f-rufus lli-ityawẓlayn i-twuri n-siditnnġ. ar-n-tsllamġ ula f-innas lli-zgigi-iskarn zund yus.


Men en af Stridsmændene stak ham i Siden med et Spyd, og straks flød der Blod og Vand ud. 	 ġakudan iruḥ-n yan zġ-iɛskrin issyaggas-t ġ-tsga-ns s-uḥriš, s-d-ffin idammn d-waman.


Jeg frygter for, at jeg måske har arbejdet forgæves på eder. 	 ha-yyi usiġ fllawn taġuft. izd bla lfaytt ad-h̬dmġ nhatafġ ġ-gratun?


men sidst af alle døde Hustruen. 	 ġ-isiggʷra tmmt-tmġart.


Men ikke længe derefter for der en heftig Storm ned over den, den såkaldte "Eurakvilo". 	 imil inkr-d-waḍu lli-mi-ttinin ‹aẓlmaḍ i-usġlay› ar-d-iṣwaḍ s-jjhd zġ-tsga n-igzir.


Og han førte ham til Jerusalem og stillede ham på Helligdommens Tinde og sagde til ham: "Dersom du er Guds Søn, da kast dig ned herfra; 	 yawi-t ilmma iblis s-tmdint n-urušalim, issbidd-t f-iggi n-ukfaf n-tgmmi n-rbbi, yini-as: «iġ-tgit yus n-rbbi, luḥ-n ih̬f-nnk zġ-ġid s-iyzdar,


Men da han var sat ud, tog Faraos Datter ham op og opfostrede ham til sin Søn. 	 ssufġn-t ilmma fln-t-in. walaynni tufa-t illis n-firɛawn, tasi-t tg-t d-yus trbba-t.


Når I vide dette, ere I salige, om I gøre det. 	 imma ġilad iġ-tssnm tiġawsiwin-ad, imbarkin a-ra-tgm iġ-a-srsnti-tskarm.


Thomas svarede og sagde til ham: "Min Herre og min Gud!" 	 isawl tuma yini: «wa-sidi, wa-rbbi-nu.»


Da kommer der fra Jerusalem Farisæere og skriftkloge til Jesus og sige: 	 aškin-d kra n-ifarisin d-imslmdn n-ššrɛ zġ-tmdint n-urušalim s-dar yasuɛ. sqsan-t:


og Livet blev åbenbaret, og vi have set og vidne og forkynde eder det evige Liv, som jo var hos Faderen og blev åbenbaret for os; - 	 tban-d tudrt-an i-mddn, nẓr-tt nkkʷni, ng fllas inagan. nawi-awn-in lh̬bar f-walli igan tudrt idumn, ikka-ttin illa ġ-dar rbbi babatnnġ iban-aġ-d ilmma.


Hvad Samstemning har Guds Tempel med Afguder? Thi vi ere den levende Guds Tempel, ligesom Gud har sagt: "Jeg vil bo og vandre iblandt dem, og jeg vil være deres Gud, og de skulle være mit Folk." 	 is-ra-ttmɛawan-tgmmi n-rbbi d-tin ilahat n-ddunit-ad? ašku nga nkkʷni ayt-tigmmi n-rbbi lli-iddrn. ġmklli inna rbbi: «rad-gawrġ d-mddn-inu, zdġġ ġ-wammas-nsn. rad-gġ rbbi-nsn, gn ntni mddn-inu.»


men enhver fristes,når han drages og lokkes af sin egen Begæring; 	 walaynni iġ-ityaram kra n-yan, han ššhwat-ns a-t-in-ildin ard-ti-tġwi-tẓqqurt.


"Frygt ikke, Zions Datter! se, din Konge kommer, siddende på en Asenindes Føl." 	 «ad-ur-tiksaḍm ay-ayt-urušalim. hay-agllid-nnun ifta-d f-usnus.»


og kender hans Villie og værdsætter de forskellige Ting, idet du undervises af Loven, 	 ar-ttinit tssnt ma-ira rbbi, tissant ma-ra-ifulki ašku imla-yak-t ššrɛ.


bevarende Troens Hemmelighed i en ren Samvittighed. 	 iqqan-tn-d ad-ġwin s-uwl iġusn ġ-ulmmud lli-aġ-d-imla rbbi.


Og en anden sagde: Jeg har taget mig en Hustru til Ægte, og derfor kan jeg ikke komme. 	 yini wayyaḍ yaḍni: ‹a-uddi, bḥra-d-iwiġ tamġart, ur-ẓḍarġ a-n-aškġ.›


For denne Sags Skyld bøjer jeg mine Knæ for Faderen, 	 mayan a-f-ḍrġ f-ifaddn-inu ġ-lgddam n-rbbi babatnnġ.


Men Hyrderne flyede og gik hen i Byen og fortalte det alt sammen, og hvorledes det var gået til med de besatte. 	 rwln imksawn, wrrin s-tmdint, awin lh̬bar f-kullu mayan ula f-ma-ijran i-imjnan.


Han svarede dem: "Den, som gjorde mig rask, han sagde til mig: Tag din Seng og gå!" 	 irar-asn: «ġwalli-yyi-ijjujjin inna-yyi ‹asi imjdin-nnk tddut.›»


I ere selv mine Vidner på, at jeg sagde: Jeg er ikke Kristus, men jeg er udsendt foran ham. 	 kunni tsfldm-iyi lliġ nniġ ‹urd nkkin a-igan lmasiḥ walaynni yuzn-iyi-d rbbi ad-zwurġ i-lmasiḥ.›


Abraham avlede Isak; og Isak avlede Jakob; og Jakob avlede Juda og hans Brødre; 	 ibrahim yuru isḥaq. isḥaq yuru yaɛqub. yaɛqub yuru yahuda d-aytmas.


Thi Faderen elsker Sønnen og viser ham alt det, han selv gør, og han skal vise ham større Gerninger end disse, for at I skulle undre eder. 	 ašku rbbi baba, ɛzzaġ dars, ar-iyi-imala kullu ma-iskar. rad-iyi-sul-imala kra n-iskkirn ugʷrn ġwid, rad-bahra-gisn-ttɛjjabm kunni.


Og han kom til os og tog Paulus's Bælte og bandt sine egne Fødder og Hænder og sagde: "Dette siger den Helligånd: Den Mand, hvem dette Bælte tilhører, skulle Jøderne binde således i Jerusalem og overgive i Hedningers Hænder." 	 iruḥ-aġ-d, yasi tagʷst n-bulus, ikrs srs ih̬f-ns ġ-iḍarn ula ifassn yini-aġ: «sfldat i-mayd inna rruḥ lqudus, ‹ġmkad a-rad-krsn ayt-yudaya bu-tagʷst-ad ġ-urušalim, fkn-t ġ-ifassn n-ibrraniyn.›»


Og skriv til Menighedens Engel i Sardes: Dette siger han, som har de syv Guds Ånder og de syv Stjerner: Jeg kender dine Gerninger, at du har Ord for at leve og er dog død. 	 «ara awal-ad i-lmalak n-umnaggar ġ-tmdint n-sardis: ha-ma-inna ġwalli dar ssa l-larwaḥ n-rbbi ula ssa n-itran. ssnġ kullu ma-tskart. ar-ttinin mddn is-tddrt walaynni tmmutt.


idet du udrækker din Hånd til Helbredelse, og der sker Tegn og Undere ved din hellige Tjeners Jesu Navn." 	 mdi-d afus-nnk a-tjjujjit, ar-tskart lmɛjizat d-tmitar tjhhdnin s-ism n-uh̬ddam-nnk amẓlay yasuɛ.»


Og de øvrige Mennesker, som ikke bleve dræbte i disse Plager, omvendte sig ikke fra deres Hænders Gerninger, så de lode være at tilbede de onde Ånder og Afgudsbillederne af Guld og Sølv og Kobber og Sten og Træ, som hverken kunne se eller høre eller gå; 	 imma kullu willi ur-mmutnin s-tguḍiwin-an, sul ur-ta-rin ad-fln ġaylli skarn s-ifassn-nsn. zuydn ntni ar-tɛbadn ljnun ula laṣnam n-uwrġ d-nnuqrt d-wanas d-uẓru d-ukššuḍ lli-ur-tmnadnin ula-da-sflidn ula-da-fttun.


Efter sin Villie fødte han os ved Sandheds Ord, for at vi skulde være en Førstegrøde af hans Skabninger. 	 iskr ma-iqṣad, ifk-aġ tudrt l-ljdid s-wawal l-lḥqq, baš a-nwrri ng lġllt tamnzut n-kullu ma-ih̬lq.


og min Ånd fryder sig over Gud, min Frelser; 	 tfrḥ rruḥ-inu s-rbbi anjjam-inu,


Den, som har Sønnen, har Livet; den, som ikke har Guds Søn, har ikke Livet. 	 wanna imunn d-yus n-rbbi, tlla-yas tudrt. imma wanna ur-imunn d-yus n-rbbi, ur-rad-as-tili tudrt.


Men Josef sendte Bud og lod sin Fader Jakob og al sin Slægt kalde til sig, fem og halvfjerdsindstyve Sjæle. 	 yazn yusf s-babas yaɛqub d-mddn-ns kullutn, iḍalb-tn a-d-dars-aškin. ssa n-id-mraw d-smmus (75) n-yan ad-gan.


De fattige have I jo altid hos eder, og når I ville, kunne I gøre vel imod dem; men mig have I ikke altid. 	 imẓlaḍ rad-bdda-didun-ilin. ġakud nna-tram ra-tafm ma-s-a-gisn-tskarm lh̬ir. imma nkki ur-rad-bdda-didun-iliġ.


thi det er vitterligt, at af Juda er vor Herre oprunden, og for den Stammes Vedkommende har Moses intet talt om Præster. 	 imma siditnnġ, nssn is-iga zġ-tqbilt n-yahuda. ur-jju-iskir musa kra n-inmġurn zġ-tqbilt-an.


(thi medens den retfærdige boede iblandt dem, pintes han Dag for Dag i sin retfærdige Sjæl ved de lovløse Gerninger, som han så og hørte): 	 izdġ-urgaz-an ifulkin ġ-gratsn. ass f-wass ar-ti-ttaġ-tguḍi ġ-uwl-ns ifulkin ġakud lliġ a-itmnad ar-isflid i-iskkirn-nsn ʷh̬šnnin.


Men Herren sagde: "Dersom I havde Tro som et Sennepskorn, da kunde I sige til dette Morbærfigentræ: Ryk dig op med Rode, og plant dig i Havet, og det skulde adlyde eder. 	 irar-asn siditnnġ: «mrad is-gigun-illa liman unšk n-taqqayt imẓẓin l-lh̬rdl, ra-tinim i-tsġart-ad n-imršiq ‹akuf ttyawẓẓat-n ġ-umda› ra-tskr s-mad-as-tnnam.


Men Jesus tav. Og Ypperstepræsten tog til Orde og sagde til ham: "Jeg besværger dig ved den levende Gud, at du siger os, om du er Kristus, Guds Søn." 	 imma yasuɛ ġir ifssa. isawl-daġ-unmġur yini-as: «giġ-n srk rbbi lli-iddrn. ini-aġ, izd kiyi a-igan lmasiḥ yus n-rbbi?»


Men Herren er Ånden, og hvor Herrens Ånd er, er der Frihed. 	 hati siditnnġ iga rruḥ. d-wanna dar rruḥ n-siditnnġ, ityawfsay zġ-iskraf.


Og da deres Renselsesdage efter Mose Lov vare fuldkommede, bragte de ham op til Jerusalem for at fremstille ham for Herren, 	 lliġ kmmln ussan n-usġus-nsn skrn ġmklli illan ġ-ššrɛ n-musa, awin azzan s-tmdint n-urušalim a-t-in-srsn ġ-lgddam n-rbbi.


hvorledes han gik ind i Guds Hus og spiste Skuebrødene, som det ikke var ham tilladt at spise, ej heller dem, som vare med ham, men alene Præsterne? 	 ikšm s-tgmmi n-rbbi išš aġrum lli-ityawfkan i-rbbi, ur-iḥlla a-t-išš ntta ula asmun-ns. ġir inmġurn n-tgmmi n-rbbi a-mi-iḥlla.


Men I vide det også selv, Filippensere! at i Evangeliets Begyndelse, da jeg drog ud fra Makedonien, var der ingen Menighed, som havde Regning med mig over givet og modtaget, uden I alene. 	 tssnm kunni n-filibbi, ġakud lliġ ffuġġ tamazirt n-makiduniyya ġ-uwssan zwarnin l-lh̬bar ifulkin, ur-didi-ibidd kra n-umnaggar ġ-‹fk-amẓ› abla kunni waḥdukn.


Da gik Høvedsmanden hen med Tjenerne og hentede dem, dog ikke med Magt; thi de frygtede for Folket, at de skulde blive stenede. 	 iffuġ lqbṭan d-imh̬zniyn-ns ġakudan, awin-d irqqasn s-darsn, walaynni ur-tn-ssrfufnn ašku ksuḍn zġ-ayt-tmdint a-gisn-brrmn s-iẓran.


Men en Samaritan, som var på Rejse, kom til ham, og da han så ham, ynkedes han inderligt. 	 walaynni ha-yan-ubrrani gu-samira imudda ula ntta, iruḥ-d argaz-an. lliġ-t-iẓra iqama gis bahra.


og de to skulle blive til eet Kød. Således ere de ikke længer to, men eet Kød. 	 hatnin sin rad-wrrin gn yat ddat.› ur-sul-gin sin walaynni yat ddat ad-gan.


Hilser hverandre med et helligt Kys! Alle Kristi Menigheder hilse eder! 	 nsallamat i-ngratun s-unsallam n-tagʷmat. ar-n-fllawn-tsllamn kullu imnaggarn l-lmasiḥ.


Hvor meget er nu ikke et Menneske mere end et Får? Altså er det tilladt at gøre vel på Sabbaten." 	 walaynni iɛzza bnadm dar rbbi uggʷar n-ulqqaġ. hati iḥlla a-nskar afulki ġ-wass n-usunfu.»


Er du da ikke den Ægypter, som for nogen Tid siden gjorde Oprør og førte de fire Tusinde Stimænd ud i Ørkenen?" 	 is-urd gu-miṣr a-tgit lli-issduyn mddn f-ssulṭa n-rruman, yawi dids kkuẓ id-walf n-yan s-lh̬la, d-kullutn usin didsn uzzal?»


efterdi vi vide, at Kristus, efter at være oprejst fra de døde, ikke mere dør; Døden hersker ikke mere over ham. 	 ašku nssn is-ur-ra-immt lmasiḥ tis snat-twal ġilad ġ-d-inkr zġ-lmut. ur-sar-tẓḍar lmut a-ti-tnru.


Endskønt jeg havde meget at skrive til eder, har jeg ikke villet det med Papir og Blæk; men jeg håber at komme til eder og tale mundtligt med eder, for at vor Glæde må være fuldkommen. 	 iggut ma-dari ad-awn-t-in-araġ, walaynni yuf iġ-urd ġ-tiwuriqin s-ṣṣmḥ. walaynni ar-trjuġ a-n-darun-aškġ sawlġ didun udm s-uwdm, baš a-kullu-nfrḥ s-lfrḥ iggutn.


I israelitiske Mænd! hører disse Ord: Jesus af Nazareth, en Mand, som fra Gud var godtgjort for eder ved kraftige Gerninger og Undere og Tegn, hvilke Gud gjorde ved ham midt iblandt eder, som I jo selv vide, 	 «wa-irgazn ayt-rbbi, sfldat i-ma-rad-awn-iniġ. yasuɛ gu-naṣira, tlla gis lbaraka n-rbbi, iskr ġ-darun lquwwat d-lmɛjizat d-tmitar tjhhdnin. kullu mayad, imla-yawn-t rbbi.


Hvilken af disse tre tykkes dig nu at have været hans Næste, der var falden iblandt Røverne?" 	 isqsa-t yasuɛ: «manwa tnnit ġ-kraḍ-ad a-iwrrin iga adjar i-walli iḍrn ġ-ifassn n-imh̬h̬arn?»


Men Moses bød os i Loven, at sådanne skulle stenes; hvad siger nu du?" 	 yuṣṣa-yaġ musa ġ-ššrɛ a-nkkat zund h̬tad s-iẓran ard tmmt. imma kiyi ma-ra-fllas-tinit?»


Og de tilbade Dragen, fordi den havde givet Dyret Magten; og de tilbade Dyret og sagde: Hvem er Dyret lig? hvem mægter at kæmpe imod det? 	 ar-tɛbadn algmmaḍ ašku ifka taẓḍḍart-ns i-waġʷẓn, ar-tɛbadn aġʷẓn ula ntta ar-ttinin: «ma-itjhhdn zund aġʷẓn? ma-iẓḍarn a-t-inru?»


Og da han så, at de havde deres Nød med at ro (thi Vinden var dem imod); kommer han ved den fjerde Nattevagt til dem vandrende på Søen. Og han vilde gå dem forbi. 	 iẓr imḥḍarn-ns mmaġn bahra s-tʷgla n-tanawt ašku ar-tn-itrara-waḍu tiġurdin. ġakudan ġ-ṭuẓẓunt n-iyḍ yašk-id darsn iftu f-iggi n-waman. iskr zund iġ-ra-tn-izri.


Og da hans nærmeste hørte det, gik de ud for at drage ham til sig thi de sagde: "Han er ude af sig selv." 	 ula aytmas n-yasuɛ sfldn fllas. aškin-d ntni a-t-awin ašku nnan: «iffuġ ih̬f-ns.»


Og han faldt til Jorden og hørte en Røst, som sagde til ham: "Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig?" 	 iḍr s-wakal isfld i-yan-wawal inna-yas: «šawl, šawl, mah̬ a-yyi-tssrfufunt?»


Og se, der stod en vattersottig Mand foran ham. 	 yašk-id dars yan-urgaz yuḍn bzgn-as iḍarn d-ifassn.


Da skal han svare dem og sige: Sandelig, siger jeg eder: Hvad I ikke have gjort imod een af disse mindste, have I heller ikke gjort imod mig. 	 rad-asn-rarġ ‹lḥqq a-rad-awn-iniġ, lliġ ur-ti-tskirm ġ-yan ġ-imẓẓiyn-ad, ur-t-gigi-tskirm nkki.›


men hos eder vil jeg måske blive eller endog overvintre, for at I kunne befordre mig videre, hvor jeg så rejser hen. 	 riġ a-n-darun-gawrġ, ḥaqqan ra-n-darun-zzriġ tagrst, tɛawnm-iyi ilmma ad-kmmlġ f-umuddu-nu s-innas rad-ftuġ tigira.


Når du foreholder Brødrene dette, er du en god Kristi Jesu Tjener, idet du næres ved Troens og den gode Læres Ord, den, som du har efterfulgt; 	 iġ-a-tmalat tiġawsiwin-ad i-aytmatn ra-tgt ah̬ddam išwan l-lmasiḥ yasuɛ, tdust s-tnbaḍin l-liman ula s-ulmmud ifulkin lli-tumẓt.


Og hertil kaldte han også os, ikke alene af Jøder, men også af Hedninger, 	 a-tn-igan d-nkkʷni lli-mi-iġra zġ-gr ayt-yudaya ula-daġ zġ-gr ayt-tmizar yaḍni. ġmklli inna rbbi ġ-warra n-nnabi hušaɛ:


Men da det var blevet Morgen, holdt alle Ypperstepræsterne og Folkets Ældste Råd imod Jesus for at aflive ham. 	 lliġ ifaw zzman munn-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt-an kullutn, mšawarn f-mamnk a-rad-nġn yasuɛ.


Eders Tale være altid med Ynde, krydret med Salt, så I vide, hvorledes I bør svare enhver især. 	 sawalat s-iwaliwn šwanin mimnin, tissanm mamnk a-ttraram i-kraygatt yan awal nna-t-ih̬ṣṣan.


Derfor betale I jo også Skatter; thi de ere Guds Tjenere, som just tage Vare på dette. 	 f-mayad a-f-a-takkam ḍḍariba i-lḥukkam, ašku gan ih̬ddamn n-rbbi ar-tti-tawin ġ-mayan.


hvilket han forud forjættede ved sine Profeter i hellige Skrifter, 	 lh̬bar-ad iga ġwalli-f-uran lanbiya ġayd izrin ġ-warratn n-rbbi, imla-yasn mamnk a-ra-yili.


Men vi ville ikke, Brødre! at I skulle være uvidende med Hensyn til dem, som sove hen, for at I ikke skulle sørge som de andre, der ikke have Håb. 	 way-aytmatnnġ, nra a-tissanm ma-ra-ijru i-willi mmutnin, baš a-kʷn-ur-taġ-tguḍi zund mddn yaḍni lli-ur-dar rrja.


De ere nidkære for eder, dog ikke for det gode; men de ville udelukke eder, for at I skulle være nidkære for dem. 	 mddn-an ar-tt-gigun-tawin bahra, walaynni urd f-kra ifulkin. ur-rin abla a-kʷn-didi-ssngaran, baš a-stt-gisn-ttawim ġir ntni.


Og meget årle på den første Dag i Ugen komme de til Graven, da Solen var stået op. 	 zikk ṣbaḥ n-wass l-lḥdd, bḥra-di-tġli tafukt, ftunt s-umḍḍal.


Men de, som hørte det, sagde: "Hvem kan da blive frelst?" 	 inin-as ġwilli-as-sfldnin: «iġ-iga ġmkad, ma-ra-yiẓḍar a-injm?»


Og der blev sagt til dem, at de ikke måtte skade Græsset på Jorden, ej heller noget grønt eller noget Træ, men kun de Mennesker, som ikke have Guds Segl på deres Pander. 	 ityawnna-yas a-ur-thlk tuga n-wakal wala isġarn wala tifrawin n-isafarn, walaynni a-thlk ġir mddn lli-ur-dar ṭṭabɛ n-rbbi f-ignzi-nsn.


foruden hvad der kommer til, mit daglige Overløb, Bekymringen for alle Menighederne. 	 ggutnt tassasin yaḍni, walaynni zuydġ-asnt kullutnt taẓayt n-taġuft lli-bdda-tasiġ kraygatt ass f-kullu imnaggarn n-aytmatn.


Og det skete, da Englene vare farne fra dem til Himmelen, sagde Hyrderne til hverandre: "Lader os dog gå til Bethlehem og se dette, som er sket, hvilket Herren har kundgjort os." 	 lliġ wrrin lmalayka s-ignwan inin imksawn i-ngratsn: «nkrat a-nddu s-bitlaḥm a-nẓr mayd-f-aġ-inna sidi rbbi.»


Men sige vi: Fra Mennesker" så frygtede de for Folket; thi alle holdt for, at Johannes virkelig var en Profet. 	 walaynni izd-nnit-a-nini ‹bnadm a-t-id-yuznn›?» ntni ksuḍn zġ-mddn, ašku ar-kullu-ttinin izd yuḥanna yan-nnabi a-iga.


Og jeg hørte en anden Røst fra Himmelen, som sagde: Går ud fra hende, mit Folk! for at I ikke skulle blive meddelagtige i hendes Synder og ikke rammes af hendes Plager. 	 sfldġ ilmma i-wawal yaḍni zġ-ignna inna: «wa-mddn-inu, ffuġad-d zġ-dars, a-ur-dids-tmunm ġ-ddnub-ns baš a-ur-dids-tkšmm ġ-tguḍiwin-ns.


ved Løgnlæreres Hykleri, som ere brændemærkede i deres egen Samvittighed, 	 dar imslmdn sskirkisnin ayt-sin-uwdmawn lli-mi-qqurn-uwlawn-nsn bahra.


men når Frugten er tjenlig, sender han straks Seglen ud; thi Høsten er for Hånden." 	 iġ-nwant-ṭmẓẓin ra-d-yasi asmmawd ašku truḥ-tmgra.»


i hvem alle Visdommens og Kundskabens Skatte findes skjulte. 	 d-nttan a-ġ-tlla-kullu-tḥkimt n-rbbi ula tawassna-ns ihiyyan.


Men da Skriften forudså, at det er af Tro, at Gud retfærdiggør Hedningerne, forkyndte den forud Abraham det Evangelium: "I dig skulle alle Folkeslagene velsignes", 	 ašku ityara ġ-warra n-rbbi f-mamnk a-ra-irḍu rbbi ula f-ayt-tmizar aggugnin f-ssibt mad-umnn. isawl rbbi s-ibrahim iml-as lh̬bar ifulkin lli-ra-yili yini-as: «s-ism-nnk a-s-rad-barkġ kullu timizar n-ddunit.»


Men om nogle af Grenene bleve afbrudte, og du, en vild Oliekvist, blev indpodet iblandt dem og blev meddelagtig i Olietræets Rod og Fedme, 	 imma ġilad ibbi rbbi kra n-tṣṭṭwin zġ-tazitunt, ilqqm-as gis yat-tṣṭṭa n-tzmmurt. ġmkad a-s-tkšmt ula kiyi lli-igan zġ-tzmmurt ġ-tudrt iṣḥan n-tazitunt.


Thi ligesom Legemet er dødt uden Ånd, således er også Troen død uden Gerninger. 	 han immut liman ġ-ur-llin ifulkitn, ġmklli ttmtat ddat nna-ġ-ur-tlli rruḥ n-tudrt.


Den ene vise Gud ved Jesus Kristus, ham være Ære i Evigheders Evighed! Amen. 	 rbbi lli-dar kullu taḥkimt, nttan a-bahra-ntalġ f-yasuɛ lmasiḥ ġilad ula kullu mayd-d-iftan. amin.


Og de kappede Ankrene, som de lode blive i Søen, og løste tillige Rortovene, og idet de satte Råsejlet til for Vinden, holdt de ind på Strandbredden. 	 bbin izakarn n-iggusn fln-tn ġ-umda, rẓmn i-izakarn n-tflwin lli-s-a-tguwwadn anaw. alln lqlɛ imẓẓin ġ-lgddam n-wanaw baš a-t-idḥi-waḍu s-lgddam. nakmur s-wakal,


Og jeg så, at der af Dragens Mund og af Dyrets Mund og af den falske Profets Mund udgik tre urene Ånder, som lignede Padder. 	 ẓrġ ilmma kraḍ ljnun ʷh̬šnnin zund kraḍ igʷra, ffuġn-d zġ-imi n-ulgmmaḍ d-win-waġʷẓn d-win nnabi bu-tkrkas.


Legemet er jo heller ikke eet Lem, men mange. 	 ašku ddat teṭṭaf igzman ggutnin. urd ġir yan-ugzzum a-tga.


Han er lig et Menneske, der byggede et Hus og gravede i Dybden og lagde Grundvolden på Klippen; men da en Oversvømmelse kom, styrtede Floden imod det Hus, og den kunde ikke ryste det; thi det var bygget godt. 	 irwas argaz lli-ibnan tigmmi, iġza bahra izzugz llsas f-isli. lliġ-d-ingi-wasif yut tigmmi ur-tt-issmussi ašku idus llsas-ns.


Og han gik ud ved den tredje Time og så andre stå ledige på Torvet, 	 iffuġ-daġ ġ-tasaɛt tis tẓa, iẓr wiyyaḍ biddn ġ-tasuqt ur-a-skarn yat.


Vi vide jo, at Guds Dom er, stemmende med Sandhed, over dem, som øve sådanne Ting. 	 nssn izd s-lḥqq a-s-a-ikkat rbbi lḥukm f-willi skarnin tiġawsiwin-an.


Og han bød dem og sagde: "Ser til, tager eder i Vare for Farisæernes Surdejg og Herodes's Surdejg!" 	 isawl srsn yasuɛ yini-asn: «ẓrat, rarat lɛaql-nnun zġ-th̬mirt n-ifarisin ula tah̬mirt n-hirudus.»


Men efter at have holdt Råd købte de Pottemagermarken derfor til Gravsted for de fremmede. 	 mšawarn-daġ i-ngratsn, sġn srsn ‹igr n-ufh̬h̬ar› a-gis-tmḍaln iġribn.


Vilde man ikke ellers have ophørt at frembære dem, fordi de ofrende ikke mere havde nogen Bevidsthed om Synder, når de een Gang vare rensede? 	 mrad is-wrrin ġusn ġwilli tɛbadnin ġmkan, ikun ur-sul-a-ssḥssan is-a-gisn-tqaman ddnub ula-da-ttirin a-tzayadn ar-n-ssakmurn tiġrsiw yaḍni.


hvorledes han gik ind i Guds Hus og tog Skuebrødene og spiste og gav også dem, som vare med ham, skønt det ikke er nogen tilladt at spise dem uden Præsterne alene." 	 ikšm s-tgmmi n-rbbi, yasi aġrum lli-ityawfkan i-rbbi. ur-iḥlla i-umššu abla i-inmġurn n-tgmmi n-rbbi. išš-t dawd ifk-t i-usmun-ns.»


Men ved Jesu Kors stod hans Moder og hans Moders Søster, Maria, Klopas's Hustru, og Maria Magdalene. 	 tbidd innas n-yasuɛ ġ-tama n-uggjdi, nttat d-h̬altis n-yasuɛ d-maryam tamġart n-kluba d-maryam ullt-magdala.


Men Peter bød dem alle at gå ud, og han faldt på Knæ og bad; og han vendte sig til det døde Legeme og sagde: "Tabitha, stå op!" Men hun oplod sine Øjne, og da hun så Peter, satte hun sig op. 	 imma bṭrus issufġ-tnt kullutnt zġ-uḥanu, yutš f-ifaddn-ns iẓẓall iḍalb rbbi. igrawl ilmma ġ-talli immutn yini-as: «wa-ṭabita, nkr,» s-di-trẓm alln-ns tẓr bṭrus, tnkr ġ-tisi-ns.


Men han sagde til hende: "Datter! din Tro har frelst dig; gå bort med Fred, og vær helbredt fra din Plage!" 	 yini-as ilmma yasuɛ: «wa-illi, ha-kmmi tjjit ġilad ašku tumnt. zayd s-sslamt tdust zġ-tmaḍunt-nnm.»


Derfor, som den Helligånd siger: "I Dag, når I høre hans Røst, 	 ġmklli-s-inna rruḥ lqudus: «ġassad iġ-tsfldm i-wawal-ns,


Og da Jesus lærte i Helligdommen, tog han til Orde og sagde: "Hvorledes sige de skriftkloge, at Kristus er Davids Søn? 	 ar-isslmad yasuɛ ġ-tgmmi n-rbbi, isqsa mddn: «mah̬ aylliġ a-ttinin imslmdn n-ššrɛ ‹ra-ig lmasiḥ yan zġ-tasut n-ugllid dawd›?


for at hver den, som tror, skal have et evigt Liv i ham. 	 baš a-tili tudrt idumn i-kullu wanna sri yumnn.»


Thi Kødet begærer imod Ånden, og Ånden imod Kødet; disse stå nemlig hinanden imod,for at I ikke skulle gøre, hvad I have Lyst til. 	 ašku ul n-bnadm ar-ittiri ma-ur-ittiri rruḥ lqudus, ula rruḥ lqudus ar-ittiri ma-ur-ittiri-uwl n-bnadm. hatni ar-gigun-tmmaġn aylliġ ur-a-tskarm ma-ttirim.


Men Peter blev ved at banke på, og da de lukkede op, så de ham og bleve forbavsede. 	 sul iqama bṭrus ġ-imi ar-issḍuqqur. rẓmn-as afn-t-in bṭrus a-iga, iḍr-asn lɛjb.


Derfor skulle også de, som lide efter Guds Villie, befale den trofaste Skaber deres Sjæle, idet de gøre det gode. 	 mayad a-f-rad-iniġ i-kullu winna rfufnnin f-ma-ira rbbi: fkat ih̬fawn-nnun ġ-ufus n-walli-kʷn-ih̬lqn lli-bdda-izgan ġ-wawal-ns, tzaydm ar-tskarm afulki.


hvor deres Orm ikke dør, og Ilden ikke udslukkes. 	 ġ-illiġ ur-a-ttmtat-twukka-nsn ula-da-gis-th̬ssi lɛafit,


Thi om jeg også i Kødet er fraværende, så er jeg dog i Ånden hos eder og glæder mig ved at se eders Orden og Fastheden i eders Tro på Kristus. 	 wah̬h̬a-d-fllawn-yaggug-uwdm-inu, illa-n-didun-uwl-inu. hati frḥġ ġilad ġ-fllawn-sfldġ is-tzgam ġ-tamunt n-ingratun tamẓm kullu ġ-lmasiḥ.


Og da der kom en belejlig Dag, da Herodes på sin Fødselsdag gjorde et Gæstebud for sine Stormænd og Krigsøversterne og de ypperste i Galilæa, 	 yan-wass iruḥ-uzmz. iskr hirudus imnsi n-wass lli-ġ-ilul. issmun imġarn n-tgldit-ns d-inmġurn n-imh̬zniyn d-id-bu-wayda zġ-tmazirt n-jalil.


Eller hvorledes kan nogen gå ind i den stærkes Hus og røve hans Ejendele, uden han først binder den stærke? Da kan han plyndre hans Hus. 	 «ma-iẓḍarn a-ikšm s-tgmmi n-yan idusn a-d-yakʷr ayda-ns iġ-ur-zwar-ikrs ġwalli idusn? iġ-t-ikrs, ġakudan a-rad-as-d-yakʷr ayda-ns.


Og skriv til Menighedens Engel i Filadelfia: Dette siger den hellige, den sanddru, han, som har Davids Nøgle, han, som lukker op, så ingen lukker i, og lukker i, så ingen lukker op: 	 «ara awal-ad i-lmalak n-umnaggar ġ-tmdint n-filadalfya: ha-ma-inna ġwalli igan amẓlay ig lḥqq, iṭṭaf tasarut n-ugllid dawd. aynna rẓmġ nkki, ur-iẓḍar yan a-t-iqqn. d-aynna qqnġ, ur-iẓḍar yan a-t-irẓm.


Og han siger til dem: "Der er skrevet: Mit Hus skal kaldes et Bedehus; men I gøre det til en Røverkule." 	 yini-asn: «han ityara ġ-warra n-rbbi ‹tigmmi-nu rad-as-ttinim tigmmi n-tẓallit.› imma kunni, hati trurm-tt tga ifri n-imh̬h̬arn.»


Og han skrev et Brev af følgende Indhold: 	 yara ilmma yat-tbrat yini:


Og da de havde bedt, rystedes Stedet, hvor de vare forsamlede; og de bleve alle fyldte med den Helligånd, og de talte Guds Ord med Frimodighed. 	 lliġ kmmln taẓallit-ad, tmmass-tgmmi lli-ġ-llan, ɛmmrn kullutn s-rruḥ lqudus ar-sawaln s-zzɛamt s-wawal n-rbbi.


Jeg ved, hvor du bor, der, hvor Satans Trone er; og du holder fast ved mit Navn og fornægtede ikke min Tro, i Antipas's, mit tro Vidnes Dage, han, som blev ihjelslået hos eder, der, hvor Satan bor. 	 ssnġ maniġ tzdġt izd illiġ illa lɛrš n-šiṭan. tġwit-bdda ġ-ism-inu, ur-akkʷ-twrrit zġ-uġaras-inu. tamẓt gigi ula ġ-uwssan lli-ġ-nġan inigi-nu izgan antibas ġin ġ-izdġ šiṭan.


Prædike Ordet, vær rede i Tide og i Utide, irettesæt, straf, forman med al Langmodighed og Belæring! 	 iniġ-ak: tbrraḥ s-wawal n-rbbi, tbrrḥt srs ġ-uzmz išqan ula wad irh̬an. rar-d winna ffuġnin aġaras, tššḥššmt-tn f-ddnub nna-skarn, tzzɛamt-tn f-ufulki, ar-tsslmadt bla-da-ttrmayt.


Men de truede dem end mere og løslode dem, da de ikke kunde udfinde, hvorledes de skulde straffe dem, for Folkets Skyld; thi alle priste Gud for det, som var sket. 	 zaydn imġarn ar-tn-thddidn, rẓmn-asn ilmma ašku ur-ufin ma-s-a-fllasn-tḥkamn, d-mddn kullutn ar-talġn rbbi f-ma-ijran.


Og det blev dem givet ikke at dræbe dem, men at pine dem i fem Måneder; og Pinen, de voldte, var som Pinen af en Skorpion, når den stikker et Menneske. 	 ur-tẓḍar a-tn-tnġ, walaynni ityawfka-yas a-tn-tssmḥakka smmus-iyrn, ar-tn-tẓẓaḍ zund ġmklli iẓẓaḍ ssmm n-iġrdm iġ-iqqs bnadm.


Og de skreve således med dem: "Apostlene og de Ældste og Brødrene hilse Brødrene af Hedningerne i Antiokia og Syrien og Kilikien. 	 aznn didsn yat-tbrat, tyaran gis iwaliwn-ad: «zġ-aytmatun irqqasn ula imġarn, i-aytmatnnġ n-tmizar yaḍni ġ-anṭakiyya d-suriyya d-kilikiyya. ad-awn-tili sslamt.


Men der ligger indtil denne Dag et Dække over deres Hjerte, når Moses oplæses; 	 wah̬h̬a da-aqran ššrɛ n-musa, sul iqama-usddul-an f-lɛaql-nsn,


Og således så jeg Hestene i Synet og dem, som sade derpå, hvilke havde ildrøde og sorteblå og svovlgule Pansere; og Hestenes Hoveder vare som Løvers Hoveder, og af deres Munde udgik Ild og Røg og Svovl. 	 ġmkad a-s-iyi-d-bann-yissan ġ-twargit lli-ẓriġ. kraygatt amnnay ilsa abannk illa-gis-uẓggʷaġ d-uẓrqi d-uwraġ, gn iguyya n-yissan zund agayyu n-izm, ar-di-ttffuġ lɛafit d-waggu d-lkbrit zġ-imi-nsn.


Hvad I have hørt fra Begyndelsen, det blive i eder! Dersom det, som I have hørt fra Begyndelsen, bliver i eder, skulle også I blive i Sønnen og i Faderen. 	 zgayat-bdda ġ-maylli mi tsfldm ġ-isizwar. ġmkan a-s-rad-bdda-tzgam ġ-rbbi babatnnġ ula ġ-yus.


Så meget mere skulle vi altså, da vi nu ere blevne retfærdiggjorte ved hans Blod, frelses ved ham fra Vreden. 	 imma ġilad ġ-iskr sslamt ġ-gratnnġ d-rbbi s-lmut-ns, nssn bahra is-rad-aġ-ijjnjm lmasiḥ zġ-lġaḍab n-rbbi.


Han er ikke her, men han er opstanden; kommer i Hu, hvorledes han talte til eder, medens han endnu var i Galilæa, og sagde, 	 swangmamd-d awal lli-s-awn-inna lliġ sul illa ġ-jalil,


Men medens de gik derud, traf de en Mand fra Kyrene, ved Navn Simon; ham tvang de til at bære hans Kors. 	 lliġ ffuġn ntni, mnaggarn yan-urgaz gu-kurini ism-ns simɛan, amrn-t a-yasi aggjdi n-yasuɛ.


Thi jeg siger eder: Uden eders Retfærdighed overgår de skriftkloges og Farisæernes, komme I ingenlunde ind i Himmeriges Rige. 	 rad-awn-iniġ, iġ-ur-trḍim rbbi uggʷar n-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin ur-akkʷ-ra-tiẓḍarm a-tkšmm s-tgldit n-ignna.


Hvor er der en viis? hvor er der en skriftklog? hvor er der en Ordkæmper al denne verden? har Gud ikke gjort Verdens Visdom til Dårskab? 	 ma-iga bab l-lɛaql? ma-iga bab n-tġri? ma-iga bab n-iwaliwn n-ddunit-ad? ha-rbbi irur lɛaql n-ddunit-ad iga anufl.


Og hun kom ind i Sakarias's Hus og hilste Elisabeth. 	 tlkm-n tigmmi n-zakariyya tġr s-aliṣabaṭ.


Når han siger: "en ny", har han erklæret den første for gammel; men det, som bliver gammelt og ældes, er nu ved at forsvinde. 	 imma lɛhd-ad, lliġ-t-iga rbbi d-ljdid, iban-umzwaru is-iga aqdim. aynna igan aqdim, hati imda. ġir imikk ra-t-laḥ.


Og da det åbnede det femte Segl, så jeg under Alteret deres Sjæle, som vare myrdede for Guds Ords Skyld og for det Vidnesbyrds Skyld, som de havde. 	 ifsi-ulqqaġ wis smmus ṭṭwabɛ, s-ẓriġ larwaḥ n-willi mmutnin f-ssibt n-tbrraḥt-nsn s-wawal n-rbbi ula tugga-nsn lli-fllas-fkan. ġ-ddu-uẓru n-tġrsi a-ġ-llan,


og den, som er på Marken, vende ikke tilbage før at hente sine Klæder! 	 wanna-n-illan ġ-igran, iqqan-t-id a-ur-iwrri tiġurdin a-d-yawi timlsit-ns.


"Himmeriges Rige lignes ved en Konge, som gjorde Bryllup for sin Søn. 	 «tagldit n-ignna tga zund yan-ugllid iskr tamġra i-yus.


Men han svarede og sagde til den, som sagde ham det: "Hvem er min Moder? og hvem ere mine Brødre?" 	 imma ntta inna-yasn: «ma-igan inna ula aytma?»


Bærer hverandres Byrder og opfylder således Kristi Lov! 	 tmɛawanat i-ngratun ġ-aynna fllawn iẓẓayn. ġmkad a-s-ra-tssafawm luṣit l-lmasiḥ.


efterdi vi have haft i Sinde at komme til eder, jeg, Paulus, både een og to Gange, og Satan har hindret os deri. 	 nskr kullu f-a-kʷn-nẓr. mnnawt-twal ẓuẓḍġ nkki bulus a-n-darun-wrriġ, walaynni ar-aġ-itḥṣar šiṭan.


Men hun sagde: "Jo, Herre! de små Hunde æde jo dog også af de Smuler, som falde fra deres Herrers Bord." 	 tini-as: «wa-sidi, ula iḍan ar-šttan ibruziyn lli-ṭṭarnin zġ-lmida n-siditsn.»


Thi jeg ved, at dette skal blive mig til Frelse ved eders Bøn og Jesu Kristi Ånds Hjælp, 	 ašku mayd-iyi-ijran, ssnġ is-ra-zgis-njmġ tigira f-ssibt n-ma-flla-ttḍalabm rbbi ar-iyi-itɛawan rruḥ n-yasuɛ lmasiḥ.


Men Kødets Gerninger ere åbenbare, såsom: Utugt, Urenhed, Uterlighed, 	 han iskkirn n-bnadm, nssn mamnk ad-gan. ar-tznun ar-tfsadn ar-tšthun i-ngratsn,


Ligner derfor ikke dem; thi eders Fader ved, hvad I trænge til, førend I bede ham, 	 a-ur-tgm zund ntni, ašku babatun issn ma-kʷn-ih̬ṣṣan ur-ta-yas-ti-tḍalbm.


Efter at Gud altså har båret over med disse Vankundighedens Tider, byder han nu Menneskene at de alle og alle Vegne skulle omvende sig. 	 ġayd izrin iṣbr rbbi d-willi ur-ssinnin mayan. imma ġilad yumr kullu mddn ġ-kraygatt mani ad-fln kullu mad-skarn yʷh̬šn.


- til Timotheus, sit elskede Barn: Nåde, Barmhjertighed og Fred fra Gud Fader og Kristus Jesus, vor Herre! 	 i-iwi iɛzzan timutaws. ad-ak-tili lbaraka d-rrḥmt d-sslamt zġ-rbbi babatnnġ d-lmasiḥ yasuɛ siditnnġ.


og deres Ord vil æde om sig som Kræft. Iblandt dem ere Hymenæus og Filetus, 	 han almmud-nsn iga zund aṭṭan lli-išttan ddat n-bnadm. zġ-gisn himinayus d-filitus,


Da trådte Peter frem og sagde til ham: "Herre! hvor ofte skal jeg tilgive min Broder, når han synder imod mig? mon indtil syv Gange?" 	 yašk-id bṭrus isqsa-t: «wa-sidi, iġ-a-bahra-gigi-iskar gʷma kra yʷh̬šnn, mnnawt-twal a-yyi-d-iqqann ad-as-ṣamḥġ? izd ar ssa n-twal?»


I den samme Time sagde Jesus til Skarerne: "I ere gåede ud ligesom imod en Røver med Sværd og Knipler for at fange mig. Daglig sad jeg i Helligdommen og lærte, og I grebe mig ikke. 	 isawl yasuɛ ġakudan s-mddn-an ggutnin yini-asn: «ma-s-di-tffuġm s-lkmami d-iɛmad a-yyi-tġwim zund iġ-giġ amh̬h̬ar? gawrġ-n-bdda ġ-tgmmi n-rbbi kraygatt ass ar-sslmadġ, ur-iyi-tumẓm ġ-uwssan-an.


Men hun sagde: "Herre! ingen." Da sagde Jesus: "Heller ikke jeg fordømmer dig; gå bort, og synd ikke mere!" 	 tini-as-d: «ur-illi yan a-sidi.» yini-as yasuɛ: «ula nkki ur-ra-fllam-ḥkamġ. zayd ġilad, a-ur-sul-tskart ddnub.»


Men dette sagde han for at betegne, hvilken Død han skulde dø. 	 s-wawal-ad a-s-imla yasuɛ mamnk a-ra-tg lmut lli-s-ra-immt.


Der var syv Brødre; og den første tog en Hustru, og da han døde, efterlod han ikke Afkom. 	 ha-ssa n-aytmatn, yiwi-umzwaru tamġart immt ur-d-ifil tarwa,


Sandelig, sandelig, siger jeg dig vi tale det, vi vide, og vidne det, vi have set; og I modtage ikke vort Vidnesbyrd. 	 lḥqq ayd-ak-ttiniġ, ar-nsawal f-ma-nssn ar-nakka tugga f-ma-nẓra, imma kunni ur-trim a-tamnm tugga-nnġ.


Jeg er Alfa og Omega, den første og den sidste, Begyndelsen og Enden. 	 giġ amzwaru gġ amggʷaru. gġ ġwalli izwarn gġ ġwalli iggʷran. gġ isizwar gġ isiggʷra.»


Thi Gud har indgivet dem i deres Hjerte at gøre efter hans Sind og at handle af eet Sind og at give Dyret deres Kongemagt,indtil Guds Ord blive fuldbyrdede. 	 ašku iskr rbbi ġ-uwlawn-nsn ad-skarn ma-gisn-iqṣad ntta, mšaškan-d ad-fln taẓḍḍart ula tiglday-nsn ġ-ufus n-waġʷẓn ard kullu ijru maylli-yad-inna rbbi ra-ijru.


Derpå kende vi, at vi blive i ham, og han i os, at han har givet os af sin Ånd. 	 ġmkad a-nssn is-nzga ġ-rbbi izga ginnġ: ašku ifka-yaġ rruḥ-ns.


Nu ved jeg, hvad jeg vil gøre, for af de skulle modtage mig i deres Huse, når jeg bliver sat fra Husholdningen. 	 ssnġ ma-rad-skrġ baš a-yyi-n-šškšamn mddn s-darsn iġ-iyi-issufġ zġ-twuri.›


Og det kom og tog Bogen af hans højre Hånd, som sad på Tronen. 	 yasi-d-ulqqaġ arra-yan zġ-ufus afasi n-walli iskiwsn f-lɛrš.


og ikke sparede den gamle Verden, men bevarede Retfærdighedens Prædiker Noa selv ottende, da han førte Oversvømmelse over en Verden af ugudelige 	 ur-iṣamḥ rbbi i-isizwar n-ddunit, walaynni yull-d aman aylliġ dln kullu ddunit n-willi srs rurnin tiġurdin-nsn. ur-zgisn-ijjnjm abla nuḥ lli-itbrraḥn s-maylli irḍan rbbi, ntta d-ssa n-mddn yaḍni.


Thi også os er der forkyndt godt Budskab ligesom hine; men Ordet, som de hørte, hjalp ikke dem, fordi det ikke var forenet med Troen hos dem, som hørte det. 	 ašku lh̬bar n-usunfu-ad lli-mi-nsfld, sfldn-as-yad imzwura-nnġ walaynni ur-uminn awal lli-mi-sfldn. mayan a-f-ur-zgis-umẓn kra l-lfaytt.


Og han gik til den anden og sagde ligeså. Men han svarede og sagde: Ja, Herre! og gik ikke derhen. 	 iftu-urgaz ilmma dar wis sin tarwa-ns, yini-as ġmklli inna i-umzwaru. irar-as yus-lli wis sin: ‹ha-yyi ddiġ a-sidi,› walaynni ur-iddi.»


Der gjorde de da et Aftensmåltid for ham, og Martha vartede op; men Lazarus var en af dem, som sade til Bords med ham. 	 skrn i-yasuɛ imnsi, ar-fllasn-ttsh̬h̬ar marta, ig liɛazr yan zġ-ġwilli gawrnin ar-šttan d-yasuɛ.


giver, så skal der gives eder. Et godt, knuget, rystet, topfuldt Mål skulle de give i eders Skød; thi med hvad Mål I måle, skal der tilmåles eder igen." 	 akkayat i-wiyyaḍ f-a-yawn-yakka rbbi s-lɛbrt imqqurn iɛmmrn immussan ttyadar, ra-n-tffi ġ-ušlliq-nnun. ašku s-lɛbrt lli-s-a-ttɛbbarm a-s-rad-awn-ityawɛbbar.»


Thi Adam blev dannet først, derefter Eva; 	 ašku rbbi iskr adam ġ-isizwar, iskr ilmma ḥuwwa.


Og da han var i Dødsangst, bad han heftigere; men hans Sved blev som Blodsdråber, der faldt ned på Jorden. 	 iġuwḍ yasuɛ bahra, ar-itẓalla s-uggʷar aylliġ a-zgis-itaddum lɛrg f-wakal zund timqqa n-idammn.


Dette sagde han, og derefter siger han til dem: "Lazarus, vor Ven, er sovet ind; men jeg går hen for at vække ham af Søvne." 	 ġmkad a-s-asn-inna yasuɛ, izayd ilmma yini-asn: «han amddakkʷl-nnġ liɛazr iṭṭas. rad-dduġ a-t-id-ssfaqġ.»


De svarede og sagde til ham: "Du er hel og holden født i Synder, og du vil lære os?" Og de stødte ham ud. 	 rarn-as: «kiyi tɛmmrt s-ddnub zġ-tlalit-nnk, tirit ad-aġ-tsslmadt nkkʷni?» ssufġn-t ilmma zġ-tgmmi n-tẓallit.


Men han måtte rejse igennem Samaria. 	 iqqan-t-id a-izri zġ-tmazirt n-samira.


Og Jesus tog til Orde og talte atter i Lignelser til dem og sagde: 	 isawl-daġ yasuɛ s-lmɛni yini-asn:


Men Tempelvielsens Fest indtraf i Jerusalem. Det var Vinter; 	 ġ-uwssan-an frḥn ayt-urušalim s-lɛid lli-ġ-d-rurn tigmmi n-rbbi ssġusn-tt, ig-uzmz-an tagrst.


Se, den Time kommer, og den er kommen, da I skulle adspredes hver til sit og lade mig alene; dog, jeg er ikke alene, thi Faderen er med mig. 	 ra-di-tašk yat tasaɛt, hati-nnit tlkm-d, lli-ġ-ra-takutm, iruḥ kud yan tigmmi-ns tflm-iyi waḥduyyi. walaynni urd waḥduyyi a-rad-qamaġ, ašku illa-bdda didi baba.


Jeg siger dig: Du skal ingenlunde komme ud derfra, førend du får betalt endog den sidste Skærv." 	 rad-ak-iniġ, ur-ra-tffuġt zġ-ġin ard tfrut taqaritt iggʷran.»


Og de søgte at gribe ham, men frygtede for Skarerne; thi de holdt ham for en Profet. 	 irin a-t-amẓn walaynni ksuḍn zġ-mddn, ašku ar-kullu-ttinin izd yan-nnabi a-iga.


Men jeg håber i den Herre Jesus snart at kunne sende Timotheus til eder, for at også jeg kan blive ved godt Mod ved at erfare, hvorledes det går eder. 	 ar-trjuġ ġ-siditnnġ yasuɛ ad-awn-in-aznġ timutaws ġ-mayd-d-yakmurn baš a-yyi-d-issfrḥ ula nkki s-kra l-lh̬bar zġ-darun.


Og jeg vil også gøre mig Flid for, at t til enhver Tid efter min Bortgang kunne drage eder dette i Minde. 	 walaynni ra-n-tggaġ tiqqi-nu baš a-tiẓḍarm a-bdda-tswingimm ġ-tġawsiwin-ad ġakud lliġ ur-ra-sul-didun-iliġ.


Men han sagde til Disciplene: "Der skal komme Dage, da I skulle attrå at se en af Menneskesønnens Dage, og I skulle ikke se den. 	 yini ilmma i-imḥḍarn-ns: «ra-d-yašk-uzmz lli-ġ-ra-tẓuẓḍm bahra a-tẓrm yan-wass ġ-uwssan n-yus n-bnadm, ur-ra-ti-tẓrm.


Thi der var end ikke nogen trængende iblandt dem; thi alle de, som vare Ejere af Jordstykker eller Huse, solgte dem og bragte Salgssummerne 	 ur-illi yan ġ-umnaggar n-imumnn iḥtajja. ašku ġwilli ṭṭafnin igran nġd tigʷmma ar-tn-zznzan, ar-di-tawin ma-gisn-tamẓn


Og mange af dem sagde: "Han er besat og raser, hvorfor høre I ham?" 	 iggut gisn ma-ittinin: «kra l-ljnn a-t-ikšmn, iffuġ ih̬f-ns. mah̬ aylliġ a-yas-sul-tsflidm?»


Hvem skulde ikke frygte dig, Herre! og prise dit Navn? Thi du alene er hellig; ja, alle Folkeslagene skulle komme og tilbede for dit Åsyn, fordi dine retfærdige Domme ere blevne åbenbarede. 	 wa-sidi rbbi, ma-ur-ra-iḍr ġ-lgddam-nnk? ma-ur-ra-yuqqr lmjd n-ism-nnk? ašku kiyi waḥduk a-iṣfan. rad-d-aškin mddn ad-ak-sjdn zġ-kullu timizar n-ddunit. ašku ibayyn-asn-d lḥqq n-tnbaḍin-nnk.»


Hvad skulle vi da sige? skulde vi blive ved i Synden, for at Nåden kunde blive desto større? 	 ma-ra-nini f-mayad? is-a-nzayd ġ-ddnub baš a-ttigat lḥnant n-rbbi?


for at jeg ikke skal synes at ville skræmme eder ved mine Breve; 	 a-ur-tġalm is-riġ a-kʷn-in-ssiwidġ s-tbratin-inu.


Et godt Træ kan ikke bære slette Frugter, og et råddent Træ kan ikke bære gode Frugter. 	 ur-tẓḍar-tsġart ifulkin a-tfk lġllt yʷh̬šnn, ula tẓḍar-tsġart yʷh̬šnn a-tfk lġllt ifulkin.


Men Jesus så på ham og fattede Kærlighed til ham og sagde til ham: "Een Ting fattes dig; gå bort, sælg alt, hvad du har, og giv det til de fattige, så skal du have en Skat i Himmelen; og kom så og følg mig!" 	 issmaqql gis yasuɛ iḥubbu-t, yini-as: «yat-tġawsa ad-ak-iqaman. zayd tzznzt kullu mad-dark-illan, tfkt-t i-imẓlaḍ yili-ak-wayda ġ-ignna. taškid-d ilmma tmunt didi.»


som bedrøvede, dog altid glade; som fattige, der dog gøre mange rige; som de, der intet have, og dog eje alt. 	 wah̬h̬a da-ginnġ-itqama lḥal, ar-bdda-ntfraḥ. wah̬h̬a nga imẓlaḍ, iggut ma-zginnġ-itamẓn lh̬ir. wah̬h̬a ur-darnnġ yat, nṭṭaf kraygatt kra.


Når jeg siger eder de jordiske Ting, og I ikke tro, hvorledes skulle I da tro, når jeg siger eder de himmelske? 	 ar-awn-ttiniġ f-tġawsiwin n-ddunit-ad, ur-iyi-tuminm. mamnk a-ra-yyi-tamnm iġ-awn-nniġ f-tġawsiwin n-ignna?


Velsignet være vor Fader Davids Rige, som kommer, Hosanna i det højeste!" 	 tambarkit a-tga-tgldit n-babatnnġ dawd lli-d-yuškan. huṣanna ġ-ignna yattuyn.»


Men de magtede det ikke, og deres Sted fandtes ikke mere i Himmelen. 	 walaynni ur-tn-nrin, ur-ẓḍarn ad-qaman ġ-ignna.


Men han sagde til ham: "Mester! det har jeg holdt alt sammen fra min Ungdom af." 	 isawl-urgaz yini-as: «way-amslmd, mayad kullut ar-t-skarġ zġ-lliġ mẓẓiġ sul s-ġilad.»


Taler jeg med Menneskers og Engles Tunger, men ikke har Kærlighed, da er jeg bleven et lydende Malm eller en klingende Bjælde. 	 iġ-a-sawalġ s-iwaliwn n-bnadm ula win lmalayka d-nkki ur-a-tḥnnuġ, ur-giġ abla zund nnaqus d-tqrqawin s-tṣtnnanayt d-uqqryan.


Men af Profeter tale to eller tre, og de andre bedømme det; 	 adjat sin mddn nġd kraḍ a-ttinin s-mad-asn-imala rbbi, ar-tuzzann wiyyaḍ awal-nsn.


men Gud beviser sin Kærlighed over for os, ved at Kristus døde for os, medens vi endnu vare Syndere. 	 walaynni rbbi imla-yaġ mnšk a-s-ginnġ-iḥnna, ašku immut fllannġ lmasiḥ lliġ sul a-ntsala ddnub.


Men sige vi: Fra Mennesker, frygte vi for Mængden; thi de holde alle Johannes for en Profet." 	 walaynni iġ-nenna ‹bnadm a-t-id-yuznn› ra-niksaḍ zġ-mddn-an ggutnin, ašku ar-kullu-ttinin izd yuḥanna yan-nnabi a-iga.»


idet I have en god Samvittighed, for at de, der laste eders gode Vandel i Kristus, må blive til Skamme, når de bagtale eder som Ugerningsmænd. 	 walaynni sawlat dids s-ṣṣbr d-luqr ula s-uwl iġusn zġ-kullu kra igan lɛib, baš ad-tḥšamn inuwwašn-nnun iġ-a-gigun-rggmn f-ufulki lli-tskarm s-ism l-lmasiḥ.


Og Barbarerne viste os en usædvanlig Menneskekærlighed; thi de tændte et Bål og toge sig af os alle for den frembrydende Regns og Kuldens Skyld. 	 aškin-d imzdġn-ns skrn ginnġ afulki, ssrġn lɛafit ssmrḥban srnnġ kullwaġ ašku illa-unẓar d-usmmiḍ.


Men ligesom Jannes og Jambres stode Moses imod, således modstå også disse Sandheden: Mennesker, fordærvede i Sindet, forkastelige i Troen. 	 han mddn-an ihrš lɛaql-nsn, ffuġn aġaras n-rbbi, ar-tḍaḍḍan lḥqq ġmklli sttin ikka yannis d-yambris ar-tḍaḍḍan musa.


Jesus sagde til hende: "Jeg er Opstandelsen og Livet; den, som tror på mig, skal leve, om han end dør. 	 isawl yasuɛ yini-as: «nkki a-igan tankra ula tudrt. wanna sri yumnn, wah̬h̬a immut sul iddr.


Og medens der holdtes Aftensmåltid, da Djævelen allerede havde indskudt i Judas's, Simons Søns, Iskariots Hjerte, at han skulde forråde ham; 	 igawr d-imḥḍarn-ns ar-didsn-ištta imnsi. yili didsn yahuda yus n-simɛan ish̬aryuṭ lli-mi-issmussa iblis ul-ns ar-iswingim a-izznz yasuɛ.


Og nogle af dem bleve overbeviste og sluttede sig til Paulus og Silas, og tillige en stor Mængde at de gudfrygtige Grækere og ikke få af de fornemste Kvinder. 	 amnn kra n-ayt-yudaya s-maylli-asn-ittini, ntni ula yan-mnnaw zġ-ibrraniyn lli-tɛbadnin rbbi, d-kra n-tmġarin ist-tgʷmma mqqurnin ġ-tmdint-an, wrrin kullu biddn d-bulus d-sila.


Thi når en Kvinde ikke tildækker sig, så lad hende også klippe sit Hår af; men er det usømmeligt for en Kvinde at klippes eller rages, da tildække hun sig! 	 tamġart nna-ur-idaln agayyu-ns, ra-yaf a-tlass azzar-ns. imma ġayan, lfḍḥt a-ra-ig i-yat ilassn azzar-ns nġd tssmakkrd agayyu-ns. ġmkan a-s-iban is-fllas-illa a-ti-tdl.


Og hver den, som hører disse mine Ord og ikke gør efter dem, skal lignes ved en Dåre, som byggede sit Hus på Sandet, 	 imma kullu wanna isfldn i-iwaliwn-ad-inu ur-a-srsn-iskar, irwas argaz inufln, ibna tigmmi-ns f-umlal.


for at gøre det, som din Hånd og dit Råd forud havde bestemt skulde ske. 	 skrn kullu ma-tqṣadt zġ-isizwar s-tḥkimt-nnk itjhhdn.


"Alt dette vil jeg give dig, dersom du vil falde ned og tilbede mig." 	 yini-as: «rad-ak-fkġ kullu mayad iġ-tḍrt f-ifaddn-nnk tsjdt-iyi.»


Og de sige til hende: "Kvinde! hvorfor græder du?" Hun siger til dem: "Fordi de have taget min Herre bort, og jeg ved ikke, hvor de have lagt ham." 	 sawln-d lmalayka-yan inin-as: «wa-tamġart, mah̬ aylliġ a-tallat?» tini-asn: «ssittin sidi, ur-ssinġ maniġ-t-in-srsn.»


Thi de forkynde selv om os, hvordan en Indgang vi vandt hos eder, og hvorledes I vendte om til Gud fra Afguderne for at tjene den levende og sande Gud 	 ašku ar-kullu-ttinin mddn f-mamnk ad-aġ-tqblm lliġ-n-darun-nuška, tflm ilahat n-ddunit-ad, twrrim s-rbbi baš a-tth̬damm i-rbbi l-lḥqq lli-iddrn.


ikke som Kain, der var af den onde og myrdede sin Broder. Og hvorfor myrdede han ham? Fordi hans Gerninger vare onde, men hans Broders retfærdige. 	 a-ur-ng zund qayn lli-igan win iblis inġ gʷmas. mah̬ aylliġ-t-inġa? ašku qayn ar-iskar ma-yʷh̬šnn, imma gʷmas ar-iskar ma-ifulkin.


Den, der taler af sig selv, søger sin egen Ære; men den, som søger hans Ære, der sendte ham, han er sanddru, og der er ikke Uret i ham. 	 yan-d-isawaln zġ-ih̬f-ns, ar-ittiri a-t-alġn mddn. walaynni yan ittirin a-t-yalġ ġwalli-t-id-yuznn, nttan ar-ittini lḥqq ur-a-isskirkis.


Thi Herrens Øjne ere over de retfærdige, og hans Øren til deres Bøn; men Herrens Ansigt er over dem, som gøre ondt." 	 ašku siditnnġ ar-itgabal ġwilli-f-irḍa, ar-isflid i-mad-as-ttinin. imma ġwilli skarnin ma-yʷh̬šnn, ar-tn-itḍaḍḍa.»


Ligeså Skøgen Rahab, blev ikke også hun retfærdiggjort af Gerninger, da hun tog imod Sendebudene og lod dem slippe bort ad en anden Vej? 	 ġmkan a-tga ula tamggant raḥab, irḍa srs rbbi f-ssibt n-kra tskr. ašku tssrgs imazann, tɛawn-tn ad-ddun f-yan-uġaras yaḍni.


Men dersom der ingen Udlægger er til Stede, da tie hin i Menigheden, men han tale for sig selv og for Gud! 	 walaynni iġ-ur-illi ma-iẓḍarn a-issbayyn lmɛna, illa fllasn ad-fssan ġ-wammas n-umnaggar isawl kud yan s-ih̬f-ns ula s-rbbi.


Men alle grebe Synagogeforstanderen Sosthenes og sloge ham lige for Domstolen; og Gallio brød sig ikke om noget af dette. 	 ffuġn kullu, ġwin sustanis amġar n-tgmmi n-tẓallit, ar-t-kkatn ġ-tama l-lmḥkama. imma lḥakm galyun ur-tt-akkʷ-gisn-yiwi.


Og det skete, da hans Tjenestes Dage vare fuldendte, gik han hjem til sit Hus. 	 izayd ilmma ikmml ussan n-twuri-ns, iwrri s-tgmmi-ns.


Men I, Brødre! bliver ikke trætte af at gøre det gode! 	 way-aytmatnnġ, skarat afulki bla-da-ttrmaym.


Da sagde Skaren, som stod og hørte det, at det havde tordnet; andre sagde: "En Engel har talt til ham." 	 kullu mddn lli-biddnin d-yasuɛ sfldn-as. kra gisn inna: «iggig ayd immussan.» kra inna: «kra l-lmalak ayd-srs-isawln.»


Thi når Gud ikke sparede Engle, da de syndede, men nedstyrtede dem i Afgrunden og overgav dem til Mørkets Huler for at bevogtes til Dom, 	 ašku ur-iṣamḥ rbbi i-lmalayka lli-ffuġnin zġ-wawal-ns, walaynni iluḥ-tn-in ġ-tdrut, idḥi-tn-in s-tuggugt n-tillas a-ġin-tyamaẓn ar ass l-lḥsab.


Det sande Lys, der oplyser hvert Menneske, var ved at komme til Verden. 	 ašku s-ddunit a-s-ra-d-yašk ġwalli igan tifawt l-lḥqq lli-ittisfiwn f-kullu mddn.


Ve eder, I, som nu ere mætte, thi I skulle hungre. Ve eder, I, som nu le, thi I skulle sørge og græde. 	 taguḍi a-rad-awn-yili, a-willi šbɛanin ġilad, ašku ra-kʷn-yaġ laẓ. taguḍi a-rad-awn-yili, a-willi ḍṣṣanin ġilad, ašku ra-kʷn-tigʷraẓ ar-tallam.


Taler i Lyset, hvad jeg siger eder i Mørket; og prædiker på Tagene, hvad der siges eder i Øret! 	 aynna-yawn-nniġ ġ-griyi didun, iniyat-t i-kullu mddn. aynna mi tsfldm ġ-tntla, brrḥat srs f-iggi n-tgʷmma.


og han sagde: Kornelius! din Bøn er hørt, og dine Almisser ere ihukommede for Gud. 	 yini-yyi: ‹wa-kurnilyus, isfld rbbi i-tẓulla-nnk, ur-ittu maylli takkat i-imẓlaḍ.


Da fik de hemmeligt nogle Mænd til at sige: "Vi have hørt ham tale bespottelige Ord imod Moses og imod Gud." 	 ġakudan skrn d-kra n-irgazn ġ-tntla ad-d-aškin inin «nsfld-as ar-irggm ġ-ššrɛ n-musa ula rbbi.»


men da han kom til Rom, søgte han ivrigt efter mig og fandt mig. 	 nttan ġir ilkm-d tamdint n-ruma s-a-sri-isiggil s-lmɛqul aylliġ-iyi-yufa.


Men den, som holder ud indtil Enden, han skal frelses. 	 imma wanna ibiddn izga ar isiggʷra ra-injm.


ham, som efter Guds bestemte Rådslutning og Forudviden var bleven forrådt, ham have I ved lovløses Hånd korsfæstet og ihjelslået. 	 imma kunni tnġam-t lliġ-ti-tdḥim s-gr ifassn n-mddn ʷh̬šnnin a-t-agʷln f-uggjdi. imma rbbi, issn mayad iqṣad-t ur-ta-ijri,


De vare nemlig omtrent fem Tusinde Mænd. Men han sagde til sine Disciple: "Lader dem sætte sig ned i Hobe, halvtredsindstyve i hver." 	 ašku illa ġin ma-itggan smmus id-walf n-urgaz. isawl-daġ yasuɛ yini i-imḥḍarn-ns: «ssgawrat mddn, tgm-tn d-tġamatin. ad-ilin smmus id-mraw ġ-kraygatt taġamt.»


Men Skriften har indesluttet alt under Synd, for at Forjættelsen skulde af Tro på Jesus Kristus gives dem, som tro. 	 walaynni arratn n-rbbi ar-malan mamnk a-ttyamaẓ ddunit kullutt ġ-ddu lḥukm n-ddnub. imma lwrt lli-f-inna rbbi i-ibrahim, ar-t-yakka i-willi umnnin s-yasuɛ lmasiḥ, ar-asn-t-yakka ġilad f-ssibt l-liman-nsn.


Derfor, værer tålmodige, Brødre! indtil Herrens Tilkommelse. Se, Bonden venter på Jordens dyrebare Frugt og bier tålmodigt efter den, indtil den får tidlig Regn og sildig Regn. 	 imma kunni ay-aytma, ṣbrat ard-d-yašk siditnnġ, zund afllaḥ lli-itqln ard-as-di-tġli ṣṣabt iɛzzan ġ-igr-ns, ar-itṣbar ard iḍr-unẓar amnzu ula amaẓẓuẓ.


Kaster al eders Sørg på ham, thi han har Omsorg for eder. 	 luḥat-n kullu tiġufiwin-nnun f-rbbi ašku ar-gigun-ithlla.


Men dersom alle profetere, og der kommer nogen vantro eller uindviet ind, da overbevises han af alle, han bedømmes af alle, 	 walaynni iġ-a-kullu-ttinim s-mad-awn-in-imala rbbi, iġ-n-ikšm kra n-yan dar idrus liman nġd kra n-yan ur-issinn ma-illan, ra-issḥssu s-ddnub-ns yissan is-fllas-illa lḥukm,


for at intet Kød skal rose sig for Gud. 	 ġmkad a-iqṣad rbbi baš a-ur-yaf bnadm ma-f-a-italġ ih̬f-ns ġ-lgddam n-rbbi.


En Enke kan udnævnes når hun er ikke yngre end tresindstyve År, har været een Mands Hustru, 	 šškšm ġ-warra n-thjjalin tanna irgln sḍiṣ id-mraw n-usggʷas, iġ-ttin dars ikka ġir yan-urgaz,


Men da han kom ind i Huset, gik de blinde til ham; og Jesus siger til dem: "Tro I, at jeg kan gøre dette?"De siger til ham:"Ja,Herre!" 	 lliġ ikšm yasuɛ s-yat-tgmmi ruḥn-t-id ibukaḍn-lli. isqsa-tn: «is-tumnm is-ẓḍarġ ad-skrġ mayad?» inin-as: «numn a-sidi.»


Derfor tragtede da Jøderne end mere efter at slå ham ihjel, fordi han ikke alene brød Sabbaten, men også kaldte Gud sin egen Fader og gjorde sig selv Gud lig. 	 lliġ sfldn i-wawal-ad irin s-uggʷar a-t-nġn, urd ġir f-ssibt n-is-iffuġ zġ-lɛada n-wass n-usunfu walaynni f-ssibt n-ma-iga rbbi d-babas, issngadda ih̬f-ns d-rbbi.


Altså, alt hvad I ville, at Menneskene skulle gøre imod eder, det skulle også I gøre imod dem; thi dette er Loven og Profeterne. 	 skarat d-kullu mddn ġmknna tram a-t-didun-skarn. awal-ad a-issmunn kullu ma-ityaran ġ-ššrɛ ula lanbiya.


Thi det er jo dog ikke Engle, han tager sig af, men Abrahams Sæd tager han sig af. 	 iban is-urd lmalayka a-f-iskr mayan walaynni «iskr-t f-mddn n-tasut n-ibrahim.»


Ved den fik jo de gamle godt Vidnesbyrd. 	 mayan a-s-irḍa rbbi f-imzwura-nnġ lli-zrinin.


Og jeg hørte en Lyd fra Himmelen som en Lyd af mange Vande og som en Lyd af stærk Torden, og den Lyd, jeg hørte, var som at Harpespillere, der spillede på deres Harper. 	 sfldġ ilmma i-yan-wawal isawl ġ-ignna zund ijjij n-isaffn n-waman ggutnin ula zund aqqryan n-iggig itjhhdn. irwas lḥss l-lutarat ar-tn-kkatn id-bab-nsn.


Jeg formaner eder altså, vorder mine Efterfølgere! 	 ḍalbġ-kʷn ġilad a-yyi-tḍfurm ġ-mad-skarġ.


Ved Tro adlød Abraham, da han blev kaldet, så han gik ud til et Sted, som han skulde tage til Arv; og han gik ud, skønt han ikke vidste, hvor han kom hen. 	 ula ibrahim, f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-iskr s-maylli-as-inna lliġ-as-iġra a-iffuġ s-tmazirt lli-ra-ig tins. inkr iffuġ wah̬h̬a ur-issin manis a-ittidu.


Og Farisæerne sagde til ham: "Se, hvorfor gøre de på Sabbaten, hvad der ikke er tilladt?" 	 sawln-d kra n-ifarisin inin-as: «ẓr, mah̬ aylliġ a-skarn ġ-wass n-usunfu ġaylli ur-gis-iḥllan?»


Thi han vidste, at det var af Avind, de havde overgivet ham. 	 ašku bilaṭus issn inmġurn-nsn is-ḥsadn yasuɛ, ġayan ka-f-t-id-dḥin.


Men de onde Ånder fore ud at Manden og fore i Svinene, og Hjorden styrtede sig ned over Brinken ud i Søen og druknede. 	 ffuġn zġ-urgaz kšmn s-walfan, tazzl-tuwrut s-jjhd zġ-ujarif s-umda, h̬sin-in kullutn.


Kajnans Søn, Arfaksads Søn, Sems Søn, Noas Søn, Lameks Søn, 	 yus n-qinan yus n-arfakšad yus n-šam yus n-nuḥ yus n-lamak


Nu går der Dom over denne Verden, nu skal denne Verdens Fyrste kastes ud, 	 ašku ġilad a-ra-ittut lḥukm f-ddunit. ġilad a-ra-n-ityawgar-ugllid n-ddunit-ad.


Dersom da I, som ere onde, vide at give eders Børn gode Gaver, hvor meget mere skal eders Fader, som er i Himlene, give dem gode Gaver, som bede ham! 	 ẓrat kunni, wah̬h̬a da-tskarm ma-yʷh̬šnn tissanm a-tfkm timih̬ar fulkinin i-tarwa-nnun. uggʷar n-mayan a-ra-yakka babatun n-ignna ma-ifulkin i-willi-ti-tḍalabnin.


Thi han, hvem Gud udsendte, taler Guds Ord; Gud giver nemlig ikke Ånden efter Mål. 	 ġwalli-d-yuzn rbbi, ar-bdda-isawal s-iwaliwn n-rbbi, ašku iɛmmr-t kullu s-tḥkimt n-rruḥ-ns.


Men Johannes vilde formene ham det og sagde: "Jeg trænger til at døbes af dig, og du kommer til mig!" 	 ur-iri yuḥanna a-t-issddm. yini-as: «ma-s-d-dari-tuškit a-k-ssddmġ? nkkin a-iḥtajjan ad-ddmġ f-ufus-nnk.»


Forman Trælle til at underordne sig under deres egne Herrer, at være dem til Behag i alle Ting, ikke sige imod, 	 ini i-ih̬ddamn ad-sflidn s-id-siditsn ar-tn-trḍun ġ-kullu mad-skarn. a-ur-fllasn-ssiqarn ih̬fawn-nsn


Thi når de opstå fra de døde, da tage de hverken til Ægte eller bortgiftes, men de ere som Engle i Himlene. 	 ġakud lliġ rad-nkrn ġwilli mmutnin ur-ra-tahaln ula-da-tahalnt, walaynni zund lmalayka n-ignna a-rad-gn.


Judas (ikke Iskariot) siger til ham: "Herre! hvor kommer det, at du vil åbenbare dig for os og ikke for verden?" 	 isqsa-t yahuda yaḍni urd ish̬aryuṭ, yini-as: «mamnk a-sidi a-rad-aġ-di-tssbayynt ih̬f-nnk, ur-ra-ti-tssbayynt i-ddunit?»


Og foruden alt dette er der fæstet et stort Svælg imellem os og eder, for at de, som ville fare herfra over til eder, ikke skulle kunne det, og de ikke heller skulle fare derfra over til os. 	 rad-ak-iniġ, tlla yat talat idran ġ-gratnnġ didun. ttyawskar i-ġmkad, a-n-ur-bbin ġwid ranin a-n-bbin zġ-darnnġ s-darun, ula iẓḍar yan a-d-ibbi zġ-darun s-darnnġ.›


og sagde: "Hvad have vi med dig at gøre, Jesus af Nazareth? Er du kommen for at ødelægge os; jeg kender dig, hvem du er, du Guds hellige." 	 yut s-yat-tġuyyit yini: «wa-yasuɛ gu-naṣira, ma-illan ġ-gratnnġ didk? is-di-tuškit ad-aġ-thlkt? ssnġ ma-tgit kiyi. amẓlay n-rbbi a-tgit.»


Disse skulle føre Krig med Lammet, og Lammet skal sejre over dem - fordi det er Herrers Herre og Kongers Konge - og de: som ere med det, de kaldede og udvalgte og trofaste. 	 rad-mmaġn d-ulqqaġ, walaynni ra-tn-inru-ulqqaġ ntta d-mddn-ns lli-mi-iġra, iẓli-tn ad-gn wins, ġwin-bdda gis. ašku iga ntta anmġur n-inmġurn, ig agllid n-igldan.»


Men da de hørte dette, skar det dem i Hjertet, og de rådsloge om at slå dem ihjel. 	 lliġ sfldn ayt-lmḥkama i-mayad, nkrn-d gisn iriyn bahra, irin ad-nġn irqqasn.


idet jeg altid, i hver min Bøn, beder for eder alle med Glæde, 	 ar-tfraḥġ ġakud nna-ti-tḍalabġ f-ssibt-nnun kullukn,


idet I ere rodfæstede og opbygges i ham og, stadfæstes ved Troen, således som I bleve oplærte, så I vokse i den med Taksigelse. 	 zzugzat tadrut n-llsas-nnun ġ-lmasiḥ ar-fllas-tbnnum, tamẓm gis ar-ttdusm ġmklli tlmdm, ar-bdda-ttškarm rbbi.


Thi sådanne ere falske Apostle, svigefulde Arbejdere, som påtage sig Skikkelse af Kristi Apostle. 	 ašku wan mddn-an urd irqqasn n-ṣṣaḥt ad-gan, walaynni gan ih̬ddamn imġḍarn ar-tbddaln ssift-nsn baš ad-rwasn irqqasn l-lmasiḥ.


Thi "alt Kød er som Græs, og al dets Herlighed som Græssets Blomst; Græsset visner, og Blomsten falder af; 	 ašku ityara: «bnadm iga zund tuga, tg lhibt-ns zund ajddig n-tuga. tsllaw tuga yasus-ujddig,


idet du har Tro og en god Samvittighed, hvilken nogle have stødt fra sig og lidt Skibbrud på Troen; 	 zzga ih̬f-nnk ġ-uġaras l-lmasiḥ, d-a-ur-tadjt kra yʷh̬šnn a-ikšm s-uwl-nnk. han kra n-mddn ur-a-stti-tawin ġ-mad-asn-imala-uwl-nsn. d-ġayan a-f-a-trẓẓa tanawt l-liman-nsn,


Og Jesus tog til Orde og sagde til de lovkyndige og Farisæerne: "Er det tilladt at helbrede på Sabbaten eller ej?" 	 isawl yasuɛ i-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin isqsa-tn: «ma-ittini ššrɛ n-musa? is-iḥlla a-njjujji ġ-wass n-usunfu nġd uhu?»


thi min Trang afhjalp Brødrene, da de kom fra Makedonien, og i alt har jeg holdt og vil jeg holde mig uden Tynge for eder. 	 imma ġakud lliġ lkmġ f-kra ġ-darun ur-ḍalbġ yan f-yat, ašku aytmatn lli-n-uškanin zġ-makiduniyya iwin-iyi-n kullu mad-ḥtajjaġ. ġmklli skrġ ġ-uwssan-an a-rad-bdda-skarġ. ur-sar-ra-zgigun-ḍalbġ yat i-ih̬f-inu.


Desuden gjorde Jesus mange andre Tegn for sine Disciples Åsyn, som ikke ere skrevne i denne Bog. 	 kigan d-tmitar yaḍni a-iskar yasuɛ ġ-dar imḥḍarn-ns, ur-tyarant ġ-warra-yad.


Men han gik i sig selv og sagde: Hvor mange Daglejere hos min Fader have ikke Brød i Overflødighed? men jeg omkommer her af Hunger. 	 ġ-isiggʷra iswangm d-ih̬f-ns yini: ‹ih̬ddamn n-baba kullutn ar-asn-d-bdda-itšaḍ-uġrum, imma nkki ha-yyi ar-tmtatġ s-laẓ.


Du elskede Retfærdighed og hadede Lovløshed, derfor har Gud, din Gud, salvet dig med Glædens Olie fremfor dine Medbrødre". 	 ar-ttrḍut s-ufulki, ar-ttkrhut lh̬ʷšant. mayan a-f-k-iẓli rbbi lli-igan rbbi-nnk s-uẓġur l-lfrḥ issayk-k nnig inggan-nnk.»


Og en Kvinde ved Navn Lydia, en Purpurkræmmerske fra Byen Thyatira, en Kvinde, som frygtede Gud, hørte til, og hendes Hjerte oplod Herren til at give Agt på det, som blev talt af Paulus. 	 tili gisnt yat-tmġart ism-ns lidiyya, tga ullt-tayatira ar-tzznza ttub aẓggʷaġ. tga zġ-tilli tɛbadnin rbbi. ih̬dm siditnnġ ġ-uwl-ns ġ-tasaɛt-an aylliġ tumn s-kullu maylli inna bulus.


Thi hvad gavner det et Menneske at vinde den hele Verden og at bøde med sin Sjæl? 	 ma-ra-yili i-bnadm iġ-iwrri iṭṭaf ddunit kullutt ih̬sr ih̬f-ns?


Da skreg og sled den meget i ham og for ud, og han blev ligesom død, så at de fleste sagde: "Han er død." 	 yut ljnn s-yat-tġuyyit issmḥakka afruh̬ iffuġ. iwrri-ufruh̬ zund iġ-immut aylliġ iggut ma-innan: «hati immut.»


Og Jesus sagde til ham: "Bliv seende! din Tro har frelst dig." 	 yini-as yasuɛ: «isfiw ġilad, ha-kiyi tjjit ašku tumnt.»


Og han råbte med stærk Røst og sagde: Falden, falden er Babylon den støre, og den er bleven Dæmoners Bolig og et Fængsel for alle Hånde urene Ånder og et Fængsel for alle Hånde urene og afskyede Fugle! 	 yall awal-ns yini: «tthlk, tthlk babil imqqurn. ur-tgi ġilad abla tazdġt l-ljnun, tɛmmr s-kullu kra igan rruḥ yʷh̬šnn ula kullu kra igan agḍiḍ ur-iḥllan lli-issmsar bnadm.


Men efter at jeg er bleven oprejst, vil jeg gå forud for eder til Galilæa." 	 walaynni tigira n-mad-d-nkrġ zġ-lmut ra-kʷn-zwurġ s-tmazirt n-jalil.»


Derefter så jeg, og se en stor Skare, som ingen kunde tælle, af alle Folkeslag og Stammer og Folk og Tungemål, som stod for Tronen og for Lammet, iførte lange, hvide Klæder og med Palmegrene i deres Hænder; 	 lliġ izri mayan ssmaqqlġ-n ẓrġ mddn ggutnin bahra, ur-ra-yiẓḍar yan a-tn-iḥasb. gan ntni zġ-kullu timizar d-tqbilin d-tasutin d-lluġat n-ddunit. biddn ġ-lgddam l-lɛrš ula alqqaġ s-tmlsa tumlilin, asin talḍayin ġ-ufus-nsn.


Det er lettere for en Kamel at gå igennem et Nåleøje end for en rig at gå ind i Guds Rige." 	 ra-irh̬u f-urɛam a-ikšm zġ-tiṭ n-tasmi ula ikšm yan dar ayda iggutn s-tgldit n-rbbi.»


Nogle sagde: "Det er ham;" men andre sagde: "Nej, han ligner ham." Han selv sagde: "Det er mig." 	 kra inna: «nttan aya.» kra inna: «uhu, ġir irwas-t.» imma ntta irur-asn: «nttan-nnit ad-giġ.»


og ere rede til at straffe al Ulydighed, når eders Lydighed er bleven fuldkommen. 	 imma kunni, iġ-tram a-tskarm kullu s-tnbaḍin l-lmasiḥ, nujad nkkʷni a-nḥkam f-wanna ur-srsnt-iskarn.


den rige derimod af sin Ringhed; thi han skal forgå som Græssets Blomst. 	 imma wanna gigun dar iggut, illa fllas a-ifrḥ iġ-t-izzugz rbbi. ašku ra-izri bu-wayda zund ajddig n-tuga,


Og der er sagt: Den, som skiller sig fra sin Hustru, skal give hende et Skilsmissebrev. 	 «inna-daġ musa ‹wanna ifran i-tmġart-ns iqqan-t-id ad-as-ifk tabrat l-lfra.›


Og da han blev anklaget af Ypperstepræsterne og de Ældste, svarede han intet. 	 nkrn inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt ar-srs-taštkkan s-kigan d-tġawsiwin, imma ntta ur-asn-irur s-yat.


Taler således og gører således, som de, der skulle dømmes efter Frihedens Lov. 	 sawalat ar-tskarm s-mklli-d-iqqann mddn lli-f-ra-iḥkam rbbi s-luṣit lli-aġ-irẓmn zġ-iskraf-an.


men den, som ikke har kendt den og har gjort, hvad der er Hug værd, skal have få Hug. Enhver, hvem meget er givet, af ham skal man kræve meget; og hvem meget er betroet, af ham skal man forlange mere. 	 imma ah̬ddam nna-iskrn ma-f-t-id-iqqan-ukuray bla issn ma-zgis-ira sidis, ra-t-issġurš ġir imikk. ašku wanna mi ifka sidis ma-iggutn, ra-zgis-iḍalb ma-iggutn, d-wanna mi ifka uggʷar ra-zgis-iḍalb uggʷar.


thi han var regnet iblandt os og havde fået denne Tjenestes Lod. 	 ašku yahuda ikka-ttin iga zġ-ginnġ, yasi taġamt-ns ġ-twuri-nnġ.»


Men denne Hob, som ikke kender Loven, er forbandet." 	 imma mddn-an yaḍni lli-ur-ssinnin ššrɛ, tagat a-tn-yutn.»


Da sagde en til ham: "Se, din Moder og dine Brødre stå udenfor og begære at tale med dig." 	 yini-as-d yan zġ-gr willi-as-sflidnin: «ha-innak d-aytmak biddn-in ġ-brra, ḍalbn a-didk-sawln.»


Og de Mænd, som holdt Jesus, spottede ham og sloge ham; 	 nkrn imh̬zniyn lli-ḍufnin yasuɛ, ar-gis-ḍṣṣan ar-t-kkatn.


Men nu, da jeg ikke mere har Rum i disse Egne og i mange År har haft Længsel efter at komme til eder, 	 kigan d-isggʷasn ayd ttiriġ a-n-darun-aškġ. walaynni ġilad ġ-kmmlġ tawuri-nu ġ-tsgiw-ad


"Gå hen til dette Folk og sig: I skulle høre med eders Øren og ikke forstå og se med eders Øjne og ikke se; 	 ‹ddu s-mddn-an tinit-asn, rad-bahra-tsflidm walaynni ur-ra-tfhmm ma-mi-tsfldm. rad-bahra-ttmnadm walaynni ur-ra-tissanm ma-tmnadm.


I Slanger! I Øgleunger! hvorledes kunne I undfly Helvedes Dom? 	 wa-ilgmmaḍn, wa-tarwa n-ifaġrn, mamnk a-ra-tnjmm zġ-lhalak n-jhnnama?


Kun dette vil jeg vide af eder: Var det ved Lovens Gerninger, I modtoge Ånden, eller ved i Tro at høre? 	 imma ġilad ra-kʷn-sqsaġ, izd f-ssibt n-ma-tskarm s-ššrɛ n-musa a-f-awn-in-yuška rruḥ lqudus, nġd f-ssibt n-ma-tsfldm i-lh̬bar-nnġ ifulkin tamnm srs?


for at I må vorde eders Faders Børn, han, som er i Himlene; thi han lader sin Sol opgå over onde og gode og lader det regne over retfærdige og uretfærdige. 	 ġmkad a-s-ra-tgm zund babatun lli-illan ġ-ignna, ašku ntta ar-d-issaqlay tafukt-ns f-willi ʷh̬šnnin ula f-willi fulkinin, ar-d-yakka anẓar i-willi skarnin s-wawal-ns ula ġwilli ur-srs-skarnin.


Og da Tiden kom, sendte han en Tjener til Vingårdsmændene, for at de skulde give ham af Vingårdens Frugt; men Vingårdsmændene sloge ham og sendte ham tomhændet bort. 	 lliġ-d-iruḥ-uzmz yazn yan-uh̬ddam-ns s-dar ih̬ʷmmaṣn, ad-as-d-fkn ma-t-id-yuškan ġ-lġllt n-igr-ns. walaynni ih̬ʷmmaṣn ġwin ah̬ddam-an, ssġuršn-t rarn-t bla yat.


Men han sagde: "Henter mig dem hid!" 	 yini-asn: «awiyat-tnd-d s-dari.»


Og de onde Ånder bade ham og sagde: "Dersom du uddriver os, da send os i Svinehjorden!" 	 ḍalbn-t ljnun bahra inin-as: «iġ-aġ-tssufġt, taznt-aġ a-nkšm s-walfan-an.»


Simeons Søn, Judas Søn, Josets Søn, Jonams Søn, Eliakims Søn, 	 yus n-šimɛun yus n-yahuda yus n-yusf yus n-yunam yus n-alyaqim


ham, som blev hengiven for vore Overtrædelsers Skyld og oprejst for vor Retfærdiggørelses Skyld. 	 idḥi-t a-immt f-ssibt n-ddnub-nnġ, issnkr-t-id a-iskr sslamt ġ-gratnnġ dids.


Og at elske ham af hele sit Hjerte og af hele sin Forstand og af hele sin Styrke og at elske sin Næste som sig selv, det er mere end alle Brændofrene og Slagtofrene." 	 iġ-t-ira yan zġ-ttmi n-ih̬f-ns d-ttmi l-lfhmt-ns d-ttmi n-tẓḍḍart-ns, yiri adjar-ns zund ih̬f-ns, mayad yuf kullu tiġrsiw lli-jddrn mddn ula tiwafkiw lli-akkan i-rbbi.»


Men om Kristus er i eder, da er vel Legemet dødt på Grund at Synd, men Ånden er Liv på Grund af Retfærdighed. 	 imma kunni, lliġ gigun illa lmasiḥ, hati tddrm s-tudrt n-rruḥ. ašku tlla sslamt ġ-gratun d-rbbi wah̬h̬a ra-tmmt ddat-nnun f-ssibt n-ddnub.


ikke som den Pagt, jeg gjorde med deres Fædre på den Dag, da jeg tog dem ved Hånden for at føre dem ud af Ægyptens Land; thi de bleve ikke i min Pagt, og jeg brød mig ikke om dem, siger Herren. 	 ur-ra-ig zund lɛhd lli-skrġ d-imzwura-nsn lliġ-asn-umẓġ afus ssufġġ-tn-d zġ-miṣr. ašku ntni ur-sul-qaman f-lɛhd-an. f-mayan a-f-wrriġ flġ-tn.


På ham gave alle Agt, små og store, og sagde: "Det er ham, som man kalder Guds store Kraft." 	 ar-tt-gis-tawin mddn kullutn, udmawn mqqurnin ula wiyyaḍ, ar-ttinin: «argaz-ad tlla-gis-tḥkimt n-rbbi lli-mi ism-ns ‹amqqur›.»


Men nogle af de skriftkloge svarede og sagde: "Mester! du talte vel." 	 inin-as kra n-imslmdn n-ššrɛ: «yʷġẓan mayd tnnit ay-amslmd.»


Og den næste Dag viste han sig iblandt dem under en Strid og vilde forlige dem til at holde Fred, sigende: "I Mænd! I ere Brødre, hvorfor gøre I hinanden Uret?" 	 ndid azkka s-iẓra musa sin irgazn n-ayt-rbbi mmaġn i-ngratsn, iftu darsn yiri a-tn-issngadda. yini-asn: ‹wa-irgazn ẓrat, hati aytmatn a-tgam. mah̬ aylliġ tmmaġm i-ngratun?›


Og derfor forfulgte Jøderne Jesus, fordi han havde gjort dette på en Sabbat. 	 ġakudan ad-usin tanuwwašt f-yasuɛ, ašku iskr mayan ġ-wass n-usunfu.


Den, som æder mit Kød og drikker mit Blod, har et evigt Liv, og jeg skal oprejse ham på den yderste Dag. 	 wanna iššan zġ-ddat-inu isu zġ-idammn-inu, ra-iddr tudrt idumn, ra-t-id-ssnkrġ ġ-wass iggʷran n-ddunit.


Thi hvad kommer det mig ved at dømme dem, som ere udenfor? Dømme I ikke dem, som ere indenfor? 	 ayt-brra, ur-ra-fllasn-ḥkamġ nkki, walaynni ayt-umnaggar l-lmasiḥ, is-ur-fllawn-illi a-fllasn-ttḥkamm?


Jeg kommer snart! Hold fast ved det, du har, for at ingen skal tage din Krone. 	 ġir imikk ra-n-aškġ. amẓ ġ-ma-dark-illan, a-ur-tadjt yan ad-ak-yakʷr ttaj-nnk.


Men jeg anser det for ret at vække eder ved Påmindelse, så længe jeg er i dette Telt, 	 ašku swangmġ is-išwa a-bdda-ssrġaġ ma-illan ġ-ih̬f-nnun kullu mad-sulġ ġ-uh̬iyyam-ad lli-igan ddat-inu.


Dersom nogen fordærver Guds Tempel, skal Gud fordærve ham; thi Guds Tempel er helligt, og det ere jo I. 	 walaynni tigmmi n-rbbi, iġ-tt-ihlk kra n-yan ra-t-ihlk rbbi. ašku ttyawẓlay-tgmmi n-rbbi a-tg tin rbbi, d-kunni tigmmi-ns a-tgam.


Derfor taler jeg til dem i Lignelser, fordi de skønt seende dog ikke se, og hørende dog ikke høre og forstå ikke heller. 	 mayad a-f-a-srsn-sawalġ s-lmɛni. ašku ar-tmnadn ur-a-ẓrran yat, ar-sflidn ur-a-tsllan i-yat ula-da-tfhamn yat.


Jeg,Tertius, som har nedskrevet dette Brev, hilser eder i Herren. 	 ula nkki tartyus lli-yuran tabrat-ad s-ufus-inu, ar-n-fllawn-tsllamġ s-ism n-siditnnġ.


Jeg siger eder, han skal skaffe dem Ret i Hast. Men mon Menneskesønnen, når han kommer, vil finde Troen på Jorden?" 	 rad-awn-iniġ, ra-tn-ifukku ḥayna. walaynni ġassan ġ-rad-d-wrriġ s-ddunit-ad nkki lli-igan yus n-bnadm, is-rad-d-afġ ma-sul-yumnn?»


Og dersom et Rige er kommet i Splid med sig selv, kan samme Rige ikke bestå. 	 iġ-a-ttmmaġ yat-tgldit d-ih̬f-ns ur-ra-tqama-tgldit-an.


til en uforkrænkelig og ubesmittelig og uvisnelig Arv, som er bevaret i Himlene til eder, 	 ifk-aġ yal-lwrt lli-ur-ra-ifnu ula ra-ih̬sr ula ra-imdu, iḥḍa-yawn-t ġ-ignna.


"Omvender eder, thi Himmeriges Rige er kommet nær." 	 «flat kullu ma-tskarm yʷh̬šn, ašku takmur-d-tgldit n-ignna.»


Atter ligner Himmeriges Rige et Vod, som blev kastet i Havet og samlede Fisk af alle Slags. 	 «tagldit n-ignna tga zund ššbkt, luḥn-tt-in ingʷmarn ġ-umda ssmunn-d gis kraygatt rrhḍ n-islman.


Hvilket er lettest at sige: Dine Synder ere dig forladte? eller at sige: Stå op og gå? 	 ma-gisn-irh̬an, ad-iniġ ‹ittin fllak ddnub-nnk› nġd ad-iniġ ‹nkr ar-ttidut›?


Men der var også Kvinder, som så til i Frastand, iblandt hvilke også vare Maria Magdalene og Maria, Jakob den Lilles og Joses's Moder, og Salome, 	 llant ġin kra n-tmġarin biddnt ġ-tuggugt ar-tmnadnt kullu ma-ijran. tlla gisnt maryam ullt-magdala, d-maryam innas n-aytmatn yaɛqub imẓẓin d-yusf, ntnti d-saluma.


Og dersom Øret vilde sige: "Fordi jeg ikke er Øje, hører jeg ikke til Legemet," så ophører det dog ikke derfor at høre til Legemet. 	 iġ-inna-umẓẓuġ «ur-giġ zġ-ddat ašku ur-giġ tiṭ,» izd s-ṣṣaḥt urd ddat a-zġ-iga?


nemlig for de indsnegne falske Brødres Skyld, som jo havde listet sig ind for at lure på vor Frihed, som vi have i Kristus Jesus, for at de kunde gøre os til Trælle. 	 walaynni llan ġin kra n-mddn skrn zund iġ-gan aytmatnnġ, kšmn darnnġ s-tntla, irin ad-ẓrn mamnk a-nskar ġilad ġ-aġ-irẓm lmasiḥ zġ-iskraf n-ššrɛ. ar-ttirin ad-aġ-krsn-daġ zund ismgan.


Men Tolderen stod langt borte og vilde end ikke opløfte Øjnene til Himmelen, men slog sig for sit Bryst og sagde: Gud, vær mig Synder nådig! 	 imma bu-nkkas, ibidd-n ġ-tġurdin. ur-iẓḍar a-yall alln-ns s-iggi. ar-ikkat f-idmarn-ns ar-ittini: ‹wa-rbbi ṣamḥ-iyi, iggut mad-skrġ yʷh̬šn.›


Men idet Peter grublede over Synet, sagde Ånden til ham: "Se, der er tre Mænd, som søge efter dig; 	 nttan sul a-iswingim ġ-lmɛna n-twargit s-as-inna rruḥ lqudus: «ha-kraḍ irgazn ar-srk-siggiln.


Men den samme Tjener gik ud og traf en af sine Medtjenere, som var ham hundrede Denarer skyldig; og han greb fat på ham og var ved at kvæle ham og sagde: Betal, hvad du er skyldig! 	 imma ah̬ddam-an, iffuġ imnaggar yan-uh̬ddam yaḍni, d-nttan iḍfar i-uh̬ddam-an yaḍni miyya n-tqaritt. yamẓ-t zġ-uqrjuḍ yini-as ‹rar-iyi-d mad-ak-ḍfarġ.›


Først takker jeg min Gud ved Jesus Kristus for eder alle, fordi eders Tro omtales i den hele Verden. 	 awal izwarn iga-t: ar-tškarġ rbbi-nu fllawn kullukn f-uwdm n-yasuɛ lmasiḥ, ašku ar-sflidn mddn ġ-kullu ddunit f-mamnk a-srs-tumnm.


Og hans Moder,og hans Brødre komme, og de stode udenfor og sendte Bud ind til ham og lode ham kalde. 	 tašk-id innas n-yasuɛ d-aytmas, biddn-d ġ-brra n-tgmmi, aznn-d mad-as-d-yaqran.


men dersom dit Øje er dårligt, bliver hele dit Legeme mørkt. Dersom nu det Lys, der er i dig, er Mørke, hvor stort bliver da ikke Mørket! 	 iġ-ur-tsfaw tiṭ, ra-tili ddat kullutt ġ-tillas. walaynni iġ-th̬si tifawt lli-gik-illan, mnšk a-s-rad-igatnt tillas-nnk.


som en, der kan bære over med de vankundige og vildfarende, eftersom han også selv er stedt i Skrøbelighed 	 iẓḍar-unmġur a-itrh̬u d-willi ur-ssinnin aġaras d-willi zgis jlanin, ašku iga bnadm ula nttan iḍɛf.


så lad din Gave blive der foran Alteret, og gå hen, forlig dig først med din Broder, og kom da og offer din Gave! 	 fl-n tawafka-nnk ġ-tama n-uẓru n-tġrsi, tddut tṣalḥt d-gʷmak, twrrid-d ilmma tfkt tawafka-nnk i-rbbi.


Men da han så Jesus, råbte han og faldt ned for ham og sagde med høj Røst: "Hvad har jeg med dig at gøre, Jesus, den højeste Guds Søn? jeg beder dig om, at du ikke vil pine mig." 	 lliġ iẓra yasuɛ yut s-yat-tġuyyit iḍr ġ-dar iḍarn-ns iġuwwt yini-as: «wa-yasuɛ yus n-rbbi amattuy, ma-illan ġ-griyi didk? ḍalbġ-ak, ḍalbġ-ak a-ur-iyi-tssrfufnt.»


det vil sige, for sammen at opmuntres hos eder ved hinandens Tro, både eders og min. 	 riġ-nnit a-nzzɛam i-ngratnnġ nkki didun ġ-uġaras l-lmasiḥ.


Men da Herodes's Fødselsdag kom, dansede Herodias's Datter for dem; og hun behagede Herodes. 	 walaynni lliġ-d-iruḥ-wass lli-ġ-ilul hirudus, tkšm-n illis n-hirudiyya ar-ttḥuš ġ-lgddam n-hirudus d-willi dids gawrnin, tssfraḥ-t.


Undrer eder ikke herover; thi den Time kommer, på hvilken alle de, som ere i Gravene, skulle høre hans Røst, 	 ad-ur-ttɛjjabm ġ-mayad, ašku ra-di-tašk tasaɛt lli-ġ-rad-sfldn kullu willi llanin ġ-ismḍal i-wawal-inu.


Eller når han beder om et Æg, mon han da vil give ham en Skorpion? 	 nġd iḍalb-as taglayt ifk-as iġrdm?


Da kom hans Disciple og toge Liget og begravede ham, og de kom og forkyndte Jesus det. 	 aškin-d ilmma imḥḍarn n-yuḥanna, awin ddat-ns mḍln-tt-in. ddun inin-t i-yasuɛ.


Da sagde Paulus til ham: "Gud skal slå dig, du kalkede Væg! Og du sidder for at dømme mig efter Loven, og tvært imod Loven befaler du, at jeg skal slås." 	 irar-as bulus: «ra-k-id-yut rbbi, ay-aġʷrab ijiyyrn. hati tskiwst ġid a-flla-tḥkamt s-ššrɛ, walaynni tffuġt zġ-ššrɛ lliġ-tn-tumrt a-yyi-utn.»


Men alle vi, som med ubedækket Ansigt skue Herrens Herlighed som i et Spejl, blive forvandlede til det samme Billede, fra Herlighed til Herlighed, så som det er fra Åndens Herre. 	 nkkʷni kullwaġ ar-ntmnad lmjd n-siditnnġ ġilad, ašku ityattay-fllannġ-usddul. d-siditnnġ lli-igan rruḥ ar-aġ-itbddal baš a-ng zund ntta, ar-aġ-itzayad lmjd f-lmjd.


for at eders prøvede Tro, som er meget dyrebarere end det forgængelige Guld, der dog prøves ved Ild, må findes til Ros og Herlighed og Ære i Jesu Kristi Åbenbarelse, 	 izri fllawn mayan baš a-tissanm is-iṣḥa liman-nnun. ašku iɛzza liman-nnun bahra, uggʷar n-uwrġ lli-ifnnun wah̬h̬a-da-itṣfu s-lɛafit. ašku ġmkan a-s-ra-kʷn-yalġ rbbi issattuy-kʷn issimġur-kʷn ġakud lliġ ra-d-yašk yasuɛ lmasiḥ ibayyn.


Og på den Dag udbrød der en stor Forfølgelse imod Menigheden i Jerusalem, og de adspredtes alle over Judæas og Samarias Egne, undtagen Apostlene. 	 zġ-wass-an a-tzray-trfufnt išqan f-umnaggar n-aytmatn ġ-urušalim, akutn kullu ġ-tsgiw n-yudaya ula samira. ġir irqqasn a-iqaman.


Og noget faldt i god Jord og bar Frugt, som skød frem og voksede, og det bar tredive og tresindstyve og hundrede Fold." 	 iḍr-n kra ġ-wakal ifulkin, imġi-d yimġur ifk ṣṣabt, ifk yan kraḍ id-mraw, ifk wayyaḍ sḍiṣ id-mraw, ifk wayyaḍ miyya.»


Hvad da? skulde vi Synde, fordi vi ikke ere under Lov, men under Nåde? Det være langt fra! 	 ma-ra-nini f-mayad? is-ra-nzayd ar-nskar ddnub f-ssibt n-ma-nga ġwilli-f-tlla lḥnant n-rbbi urd ššrɛ? uhu, urd ġmkan a-ra-nskar,


Du elskede! efterfølg ikke det onde, men det gode. Den, som gør godt, er af Gud; den, som gør ondt, har ikke set Gud. 	 wa-gʷma iɛzzan, a-ur-tskart zund mddn ʷh̬šnnin walaynni zund ġwilli šwanin. wanna iskarn afulki, win rbbi a-iga. imma wanna iskarn ma-yʷh̬šnn, ur-issin rbbi.


Den Overtalelse kom ikke fra ham, som kaldte eder. 	 iswingimn-an ur-d-kkin rbbi lli-awn-iġran,


Tyven kommer ikke uden for at stjæle og slagte og ødelægge; jeg er kommen, for at de skulle have Liv og have Overflod. 	 ġakud nna-d-yuška-umh̬h̬ar ur-a-ittiri abla a-yakʷr inġ ihlk. imma nkki uškiġ-d ad-awn-tili tudrt, tili-awn tudrt ikmmln.


Han siger til dem: "Hvorledes kan da David i Ånden kalde ham Herre, idet han siger: 	 irar-asn yasuɛ: «imma dawd, lliġ-t-iguwwd rruḥ lqudus a-isawl f-lmasiḥ, ig-t d-sidis


Saltet er altså godt; men dersom også Saltet mister sin Kraft, hvorved skal det da få den igen? 	 «tfulki tisnt walaynni iġ-tlmus tisnt ma-s-ra-stti-tssmarġm?


Og seks Dage derefter tager Jesus Peter og Jakob og hans Broder Johannes med sig og fører dem afsides op på et højt Bjerg. 	 zrin sḍiṣ-uwssan, iddu yasuɛ yawi dids bṭrus d-yaɛqub d-gʷmas yuḥanna, ġlin waḥdutn s-yan-uwrir yattuyn.


Nogle af Farisæerne sagde da: "Dette Menneske er ikke fra Gud, efterdi han ikke holder Sabbaten." Andre sagde: "Hvorledes kan et syndigt Menneske gøre sådanne Tegn?" Og der var Splid imellem dem. 	 kra ġ-ifarisin ar-ittini: «ġwan, iban is-urd rbbi a-t-id-yuznn ašku ar-iskar ġ-wass n-usunfu ma-gis-ur-iḥllan.» imma wiyyaḍ ar-ttinin: «yan iffuġn aġaras n-rbbi, is-iẓḍar a-iskar zund lmɛjizat-ad?» bḍun ntni i-ngratsn.


Nikodemus, han, som var kommen til ham om Natten og var en af dem, sagde til dem: 	 illa yan ġ-gr ifarisin-an ism-ns niqudimus, ikka-ttin yuška-d dar yasuɛ. isawl ġakudan yini-asn:


Da sagde Martha til Jesus: "Herre! havde du været her, da var min Broder ikke død. 	 tini-as-d marta i-yasuɛ: «wa-sidi, mrad is-tllit ġid, ikun ur-akkʷ-ra-immt gʷma.


Men da han havde set dette Syn, ønskede vi straks at drage over til Makedonien; thi vi sluttede, at Gud havde kaldt os derhen til at forkynde Evangeliet for dem. 	 lliġ iẓra bulus tawargit-an, nskr f-a-nddu ġakudan s-tmazirt n-makiduniyya, ašku nssn is-aġ-n-iġra rbbi ġmkan ad-asn-nawi lh̬bar ifulkin.


dog ikke alene ved hans Komme, men også ved den Trøst, hvormed han var bleven trøstet over eder, idet han fortalte os om eders Længsel, eders Gråd, eders Nidkærhed for mig, så at jeg glædede mig end mere. 	 hati nthnna ġilad, urd ġir f-ssibt n-ma-d-yuška walaynni nthnna ula f-mklli tssfjjijm ul-ns. iml-aġ f-mamnk a-yyi-ttirim bahra, tigʷraẓ-kʷn f-maylli ijran, tujadm a-didi-tbiddm. ha-yyi frḥġ bahra s-lh̬bar-ad.


Men han sagde også en Lignelse til dem: "Ingen river en Lap af et nyt Klædebon og sætter den på et gammelt Klædebon; ellers river han både det nye sønder, og Lappen fra det nye vil ikke passe til det gamle. 	 izayd yasuɛ yut-asn lmɛna-yad yini-asn: «ur-illi ma-itbbin tadġart zġ-tmlsit l-ljdid ig-tt i-tmlsit taqdimt. iġ-iskr ġmkan ra-ihlk timlsit l-ljdid, ur-ra-di-tmšaška-tdġart l-ljdid d-tmlsit taqdimt.


Men da han forsvarede sig således, sagde Festus med høj Røst: "Du raser, Paulus! den megen Lærdom gør dig rasende." 	 sul a-isawal bulus f-ih̬f-ns s-as-inna fastus s-jjhd: «wa-bulus, hatin tffuġt ih̬f-nnk. han tiġri iggutn a-k-issnufln.»


Og han sagde til mig: De Vande, som du så, der hvor Skøgen sidder, ere Folk og Skarer og Folkeslag og Tungemål. 	 izayd lmalak yini-yyi: «isaffn n-waman lli-tẓrit tskiws-tmggant ġ-gratsn, ntni gan mddn n-tasutin d-tqbilin d-tmizar d-lluġat n-ddunit.


Og store Skarer samlede sig om ham, så han gik om Bord i et Skib og satte sig; og hele Skaren stod på Strandbredden. 	 munn-d fllas mddn ggutnin aylliġ-t-id-iqqan a-ikšm s-yat tanawt. iskiws gis, biddn mddn-an kullutn ġ-tama n-waman.


Men de sagde til ham: "Hverken have vi fået Brev fra Judæa om dig, ikke heller er nogen af Brødrene kommen og har meddelt eller sagt noget ondt om dig. 	 inin-as ġakudan: «ur-aġ-d-fllak-lkimnt kra n-tbratin zġ-yudaya, ula nnan fllak aytmatn lli-d-uškanin zġ-ġin kra l-lh̬bar nġd awal yʷh̬šnn.


Men da det var blevet Dag, gik han ud og drog til et øde Sted; og Skarerne ledte efter ham; og de kom hen til ham, og de holdt på ham, for at han ikke skulde gå fra dem. 	 lliġ-di-tġli tafukt iffuġ yasuɛ zġ-tmdint, iddu s-yan-mani ġ-ur-illi yan. walaynni ar-srs-siggiln mddn, ḍfurn-t ur-akkʷ-rin a-tn-ifl.


Også da vi vare hos eder, bød vi eder jo dette, at dersom nogen ikke vil arbejde, så skal han heller ikke have Føden! 	 ġakud lliġ didun nlla nenna-yawn «wanna ur-irin a-ih̬dm, ih̬ṣṣa-t a-ur-išš.»


(Men Filip sagde: "Dersom du tror, af hele dit Hjerte, kan det ske." Men han svarede og sagde: "Jeg tror, at Jesus Kristus er Guds Søn.") 	 yini-as filibbus: «ur-illi ma-rad-ak-t-ikkis iġ-tumnt s-nniyt n-uwl-nnk.» yini-as: «ha-yyi umnġ is-iga yasuɛ lmasiḥ yus n-rbbi.»


Efterdi da Kristus har lidt i Kødet, så skulle også I væbne eder med det samme Sind (thi den, som har lidt i Kødet, er hørt op med Synd), 	 mayan a-f-rad-awn-iniġ, lliġ irfufn lmasiḥ ġ-ddat-ns, illa fllawn a-tbkism a-trfufnm ula kunni. ašku wanna irfufnn ġ-ddat-ns ur-sul-a-itlhu s-ddnub.


Og det skete, da han sad til Bords i Huset, se, da kom der mange Toldere og Syndere og sade til Bords med Jesus og hans Disciple. 	 igawr yasuɛ ġ-tgmmi n-matta, aškin-d id-bu-nkkas ggutnin d-wiyyaḍ ʷh̬šnnin, drun d-yasuɛ d-imḥḍarn-ns.


Simon Kananæeren og Judas Iskariot, han, som forrådte ham. 	 d-simɛan awaṭani, ntni d-yahuda ish̬aryuṭ lli-ra-izznz yasuɛ tigira.


så at de endogså bare de syge ud på Gaderne og lagde dem på Senge og Løjbænke, for at når Peter kom, endog blot hans Skygge kunde overskygge nogen af dem. 	 lliġ ẓran ayt-tmdint kullu mayad, ar-d-ssufuġn imuḍan-nsn s-tswak, ar-tn-srasn f-ibrdan-nsn ula imjdan-nsn, ar-trjun a-izri bṭrus iḍr-d-umalu-ns f-kra gisn.


Fremdeles: Den, som sværger ved Alteret, det er intet; men den, som sværger ved Gaven derpå, han er forpligtet. 	 ar-ttinim ‹yan iggullan s-uẓru n-tġrsi, ur-fllas-illi yat, walaynni yan iggullan s-twafka lli-ittrsn f-uẓru iqqan-t-id a-issafu tagallit-ns.›


om jeg dog kunde nå til Opstandelsen fra de døde. 	 ard nkrġ ula nkki zġ-gr willi mmutnin.


Thi førend der kom nogle fra Jakob, spiste han sammen med Hedningerne; men da de kom, trak han sig tilbage og skilte sig fra dem af Frygt fr dem af Omskærelsen. 	 ntta ġ-isizwar ar-ištta d-aytmatn n-tmizar yaḍni, walaynni ġakud lliġ-d-uškan kra n-imddukkʷal n-yaɛqub, iwrri bṭrus ur-a-sul-ištta d-mddn-an ula-da-didsn-itmunu, ašku iksuḍ zġ-willi ur-itqbaln winna ur-ẓẓullinin i-ddat-nsn.


"Jeg er en jødisk Mand, født i Tarsus i Kilikien, men opfostret i denne Stad, oplært ved Gamaliels Fødder efter vor Fædrenelovs Strenghed og nidkær for Gud, ligesom I alle ere i Dag. 	 «giġ nkki gu-yudaya, lulġ ġ-ṭarsus ġ-tmazirt n-kilikiyya, mqqurġ ġ-tmdint-ad n-urušalim. kkiġ-ttin ar-aqraġ ġ-ddu-ufus n-gamalyal, ar-tlmadġ kullu ma-illan ġ-ššrɛ n-imzwura-nnġ. iriġ bahra ad-rḍuġ rbbi zund kunni kullukn lli-llanin ġid ġassad,


Og de førte dem til Høvedsmændene og sagde: "Disse Mennesker, som ere Jøder, forvirre aldeles vor By. 	 dḥin-tn-in s-lgddam n-imġarn l-lmḥkama n-rruman inin: «ġwid gan ayt-yudaya, ssmrwin tamdint-nnġ bahra.


en anden at udføre kraftige Gerninger; en anden profetisk Gave; en anden at bedømme Ånder; en anden forskellige Slags Tungetale; en anden Udlægning af Tungetale. 	 ar-yakka i-yan a-iskar lmɛjizat, ar-yakka i-yan a-ittini s-mad-as-imala rbbi, ar-yakka i-yan a-itakʷz ma-igan win rruḥ lqudus zġ-win larwaḥ yaḍni. ar-yakka i-yan a-isawal s-iwaliwn iġribn, ar-yakka i-yan a-yissan lmɛna n-iwaliwn iġribn.


Men det skal gå Tyrus og Sidon tåleligere ved Dommen end eder. 	 ra-fllawn-išqu-wass l-lḥsab uggʷar n-ayt-ṣur d-ayt-ṣayda.


Men de Mænd, som rejste med ham, stode målløse, da de vel hørte Røsten, men ikke så nogen. 	 duhdun ġwilli dids ssudanin, biddn ġin fssan. sllan ntni i-wawal-an walaynni ur-ẓrin yan.


O, I uforstandige Galatere! hvem har fortryllet eder, I, hvem Jesus Kristus blev malet for Øje som korsfæstet? 	 wa-kunni n-ayt-galaṭiyya, izd tffuġm ih̬f-nnun? is-kʷn-issnufl kra n-yan? nmla-yawn yadlli mamnk a-immut yasuɛ lmasiḥ f-uggjdi, tissanm-t bahra.


Og Overskriften med Beskyldningen imod ham var påskreven således: "Jødernes Konge". 	 skrn yat talluḥt a-tml aṣraḍ lli-s-as-ṣrḍn, ityara gis «agllid n-ayt-yudaya.»


Men Gud vendte sig fra dem og gav dem hen til at tjene Himmelens Hær, som der er skrevet i Profeternes Bog: "Have I vel, Israels Hus! bragt mig Slagtofre og andre Ofre i fyrretyve År i Ørkenen? 	 iwrri fllasn rbbi ġakudan, ifl-tn ad-tɛbadn itran n-ignwan, ġmklli inna ġ-warra l-lanbiya isqsa-tn: ‹way-ayt-rbbi, izd nkki a-mi-n-tssakmurm tiġrsiw d-twafkiw kkuẓ id-mraw n-usggʷas ġ-lh̬la?


Da han talte dette, troede mange på ham. 	 lliġ sfldn mddn i-ġunškan, iggut ma-srs-yumnn.


Her er ikke Jøde eller Græker; her er ikke Træl eller fri; her er ikke Mand og Kvinde; thi alle ere I een i Kristus Jesus. 	 mayad a-f-ur-a-sul-nẓẓmẓlay gu-yudaya zġ-gu-yunan, ula-da-nẓẓmẓlay awtm zġ-tawtmt ula ismg zġ-wad-igan win ih̬f-ns, ašku tgam kullu yan ġ-lmasiḥ yasuɛ.


Og de svarede, at de vidste ikke hvorfra. 	 sawln ilmma inin-as: «ur-nssin ma-t-id-yuznn.»


Og se, Forhænget i Templet splittedes i to Stykker, fra øverst til nederst; og Jorden skjalv, og Klipperne revnede, 	 ġakudan yut-ušrrig lh̬amiya n-tḥanut tamẓlayt ġ-tgmmi n-rbbi, tbḍu f-sin zġ-uflla ar izdar. immass-wakal stġn ijarifn,


Men da Jesus mærkede det, drog han bort derfra; og mange fulgte ham, og han helbredte dem alle. 	 issn yasuɛ mad-qṣadn, iftu zġ-ġin. ḍfurn-t mddn ggutnin, ijjujji kullu ma-ġ-llant-tmuḍan,


Men han holdt Samtaler i Synagogen på hver Sabbat og overbeviste Jøder og Grækere. 	 kraygatt ass n-usunfu ar-ittidu bulus s-tgmmi n-tẓallit, ar-isawal d-ayt-yudaya d-ibrraniyn, ig-n tiqqi-ns a-tn-irar ad-amnn zund ntta.


Da toge de Stenen bort. Men Jesus opløftede sine Øjne og sagde: "Fader! jeg takker dig, fordi du har hørt mig. 	 ssittin ifir ilmma, yall yasuɛ alln-ns s-ignwan yini: «wa-baba, škrġ-k ašku tsfldt-iyi.


Derfor, skam dig ikke ved Vidnesbyrdet om vor Herre eller ved mig, hans Fange, men lid ondt med Evangeliet ved Guds Kraft, 	 f-mayan a-f-rad-ak-iniġ, a-ur-ttḥšamt a-tsawalt d-mddn f-siditnnġ, ula-da-flla-ttḥšamt nkki lli-illan ġ-lḥbs f-ism-ns. walaynni bkis s-tḥkimt itjhhdn n-rbbi a-didi-ttrfufunt f-lh̬bar ifulkin.


Og Maria sagde: "Min Sjæl ophøjer Herren; 	 tsawl maryam tini: «yulġ-uwl-inu sidi rbbi,


Men rejs dig og stå på dine Fødder; thi derfor har jeg vist mig for dig, for at udkåre dig til Tjener og Vidne, både om det, som du har set, og om mine kommende Åbenbaringer for dig, 	 nkr tbiddt f-iḍarn-nnk, ašku mayad a-f-ak-d-banġ, baš a-k-gġ d-uh̬ddam-inu ar-takkat tugga f-mamnk a-yyi-tẓrit ġassad ula f-ma-rad-ak-mlġ tigira.


Og de sang en ny Sang og sagde: Du er værdig til at tage Bogen og åbne dens Segl, fordi du blev slagtet og med dit Blod købte til Gud Mennesker af alle Stammer og Tungemål og Folk og Folkeslag, 	 ar-ttirirn yan-umarg l-ljdid ar-ttinin: «kiyi a-isthllan a-tasit arra-yad tfsit ṭṭwabɛ-ns, ašku ttyawġrast tfrut mddn s-idammn-nnk zġ-kraygatt taqbilt ula kraygatt l-luġa ula kraygatt tasut ula kraygatt tamazirt, trart-tn ad-gn kullu win rbbi.


Men Retfærdigheds Frugt såes i Fred for dem, som stifte Fred. 	 hati tamgra n-ufulki, ar-tt-mggrn ġwilli-d-iwinin amud n-sslamt ar-t-in-tluḥn s-sslamt.


Og da de vare farne over til Landet, kom de til Genezareth og lagde til der. 	 lliġ bbin amda lkmn tamazirt n-ganisaraṭ, qqnn tanawt f-wakal.


Og han bad ham meget om ikke at drive dem ud af Landet. 	 iḍalb-t bahra a-ur-iṭṭay ljnun zġ-tmazirt-an.


Men han talte om sit Legemes Tempel. 	 imma yasuɛ, hati isawl f-ddat-ns a-igan tigmmi n-rbbi.


"Fængselet fandt vi tillukket helt forsvarligt, og Vogterne stående ved Dørene; men da vi lukkede op, fandt vi ingen derinde." 	 «nufa-n lḥbs iqqn, rglnt-tflwin-ns, biddn ingabaln kullutn ġ-tama n-imawn, walaynni lliġ-tn-nrẓm ur-n-nufi yan ġ-ugʷns.»


Han er den, om hvem der er skrevet: Se, jeg sender min Engel for dit Ansigt, han skal berede din Vej foran dig. 	 ašku yuḥanna a-f-ityara ġ-warra n-rbbi ‹rad-aznġ arqqas-inu ad-ak-izwur ijjujad-ak aġaras-nnk.›


Og Disciplene gik hen og sagde til ham: "Hvorfor taler du til dem i Lignelser?" 	 aškin-d dars imḥḍarn-ns sqsan-t: «mah̬ aylliġ a-srsn-tsawalt s-lmɛni?»


Og Kvinden flyede ud i Ørkenen,hvor hun har et Sted beredt fra Gud, for at man skal ernære hende der eet Tusinde, to Hundrede og tresindstyve Dage. 	 trwl-tmġart s-lh̬la, s-illi-as-ijjujad rbbi. ġin a-ġ-ra-d-as-ifk kullu ma-tḥtajja alf d-sin id-miyya d-sḍiṣ id-mraw (1260) n-wass.


Og jeg græd såre, fordi ingen fandtes værdig til at åbne Bogen eller at se i den. 	 ar-allaġ bahra ašku ur-ityafa yan isthllan a-irẓm arra-yan ula a-gis-issmaqql.


Da Jesus havde sagt dette, gik han ud med sine Disciple over Kedrons Bæk, hvor der var en Have, i hvilken han gik ind med sine Disciple. 	 iẓẓulla yasuɛ ġmkan, iffuġ ilmma ntta d-imḥḍarn-ns, bbin talat n-qidrun s-illiġ illa yan-uwrti, kšmn srs.