Og jeg så som et Glarhav, blandet med Ild, og dem, som sejrende gik ud af Kampen med Dyret og dets Billede og dets Navns Tal, stående ved Glarhavet og holdende Guds Harper. 	 ẓrġ kra irwas-iyi tamda n-jjaj ih̬lḍn s-lɛafit. ẓrġ ġwilli nranin aġʷẓn ula ṣṣurt-ns ula nnmra n-ism-ns, biddn ġ-tama n-tmda n-jjaj asin lutarat n-rbbi.


og lade sig hilse på Torvene og kaldes Rabbi af Menneskene. 	 iɛzzu darsn a-fllasn-tsllamn mddn ġ-laswaq ar-asn-ttinin ‹amslmd›.


Men deres Øjne holdtes til, så de ikke kendte ham. 	 wah̬h̬a-t-ẓran ur-t-ukʷzn.


hvem Himmelen skal modtage indtil alle Tings Genoprettelses Tider, hvorom Gud har talt ved sine hellige Profeters Mund fra de ældste Dage. 	 ašku iqqan-t-id a-iqama ġ-ignna ard-d-iruḥ-uzmz lli-ġ-ra-iskr rbbi kraygatt kra zġ-ljdid, ġmklli inna f-imi n-imẓlayn-ns lanbiya n-zman.


Og store Skarer kom til ham og havde lamme, blinde, stumme, Krøblinge og mange andre med sig; og de lagde dem for hans Fødder, og han helbredte dem, 	 munn-d fllas mddn ggutnin, awin-as-d ikušamn d-ibiḍarn d-ibukaḍn d-iẓnẓam d-wiyyaḍ ggutnin, srsn-tn-d ġ-dar iḍarn-ns ijjujji-tn.


en tvesindet Mand, som han er, ustadig på alle sine Veje. 	 ašku ar-n-itafa ih̬f-ns ġ-gr snat-tnbaḍin, ur-a-itzga ġ-kullu ma-ra-iskr.


Og hele Folket kom årle til ham i Helligdommen for at høre ham. 	 zikk ṣbaḥ n-kraygatt ass ar-di-ttaškin mddn ggutnin s-tgmmi n-rbbi, ar-d-dars-tmunun ad-as-sfldn.


Men da vi hørte dette, bade såvel vi som de der på Stedet ham om ikke at drage op til Jerusalem. 	 lliġ nsfld i-ma-inna, nnkr nkkʷni d-aytmatn n-ġin nḍalb zġ-bulus bahra a-ur-iddu s-urušalim.


og råbte med høj Røst og sagde: "Velsignet er du iblandt Kvinder! og velsignet er dit Livs Frugt! 	 tall awal-ns tini: «tambarkit a-tgit ġ-tmġarin. ambarki a-iga-warraw n-waḥlig-nnm.


Kun vandre enhver således, som Herren har tildelt ham, som Gud har kaldet ham; og således forordner jeg i alle Menighederne. 	 walaynni illa f-kud yan a-iqama ġmklli-f-t-id-yufa siditnnġ ġakud lliġ-as-d-iġra, iqama ġ-taġamt lli-as-ifka rbbi. ġmkad a-s-a-tuṣṣaġ ġ-imnaggarn kullutn.


Men han sagde dem også en Lignelse: "Mon en blind kan lede en blind? Ville de ikke begge falde i Graven? 	 izayd yasuɛ yut-asn lmɛna-yad isqsa-tn: «is-iẓḍar-ubukaḍ a-izwur i-ubukaḍ? is-ur-ra-n-ḍrn s-sin ġ-ugḍi?


Dette var i Begyndelsen hos Gud. 	 illa dar rbbi ġ-isizwar,


Men fordi jeg har talt dette til eder, har Bedrøvelsen opfyldt eders Hjerte. 	 taġ-kʷn-tguḍi lliġ-awn-sawlġ f-tġawsiwin-ad,


Hver blive i den Stand, hvori han blev kaldet! 	 illa f-kraygatt yan a-iqama ġmklli-t-id-yufa siditnnġ ġakud lliġ-as-d-iġra.


Således, siger jeg eder, bliver der Glæde hos Guds Engle over een Synder, som omvender sig." 	 ġmkad a-s-rad-awn-iniġ, ar-tfraḥn lmalayka n-rbbi s-yan-n-ifln kullu ma-iskar yʷh̬šn iwrri-d s-uġaras n-rbbi.»


hvorledes skulle da vi undfly, når vi ikke bryde os om så stor en Frelse, som jo efter først at være bleven forkyndt ved Herren, er bleven stadfæstet for os af dem, som havde hørt ham, 	 imma ġilad, mamnk a-ra-nnjm iġ-ur-tt-niwi ġ-ujnjm-ad ihiyyan? siditnnġ yasuɛ a-izwarn inna-yaġ fllas, sawln fllas ula ġwilli sfldnin i-siditnnġ mln-aġ is-iga lḥqq.


Og dersom nogen spørger eder: Hvorfor løse I det? da skulle I sige således: Herren har Brug for det." 	 iġ-kʷn-isqsa kra n-yan mah̬ ad-as-tfssim, tinim-as: ‹ira-t siditnnġ.›»


som han rigelig tildelte os i al Visdom og Forstand, 	 ula tawassna-yad d-tḥkimt-ad lli-aġ-d-issbayyn.


Ve eder, når alle Mennesker tale godt om eder; thi på samme Måde gjorde deres Fædre ved de falske Profeter. 	 taguḍi a-rad-awn-yili iġ-a-kʷn-talġn kullu mddn. han ġmkan ad-skrn imzwura-nsn i-ayt-tkrkas lli-ittinin izd lanbiya ad-gan.


Det er disse Ting, som gøre Mennesket urent; men at spise med utoede Hænder gør ikke Mennesket urent." 	 ġwid a-issḥramn bnadm. imma yan iššan ur-isird ifassn-ns, ur-ra-t-issḥrm mayan.»


Thi hvem har kendt Herrens Sind? eller hvem blev hans Rådgiver? 	 «ma-issnn iswingimn n-sidi rbbi? ma-ra-t-inṣḥ?


Men Jesus råbte og sagde: "Den, som tror på mig, tror ikke på mig, men på ham, som sendte mig, 	 yall yasuɛ awal-ns yini: «wanna sri yumnn, urd nkki ka-s-yumn walaynni yumn ula s-walli-yyi-d-yuznn.


Sådan som den jordiske var, sådanne ere også de jordiske; og sådan som den himmelske er, sådanne ere også de himmelske. 	 zund win-wakal ad-gan ayt-wakal, walaynni zund win-ignna ad-gan ayt-ignna.


Når den nu har kaldt dem Guder, til hvem Guds Ord kom (og Skriften kan ikke rokkes), 	 nssn is-yʷġẓan kullu ma-ityaran ġ-warratn n-rbbi. walaynni lliġ inna ‹tgam id-rbbi› i-willi sfldnin i-wawal-ns,


og da han fandt een meget kostbar Perle, gik han hen og solgte alt, hvad han havde, og købte den. 	 lliġ yufa yat taljuhrt iggut-bahra-watig-ns, iddu izznz kullu ma-dars-illan isġ taljuhrt-an.


En anden Lignelse fremsatte han for dem og sagde: "Himmeriges Rige ligner et Sennepskorn, som en Mand tog og såede i sin Mark. 	 yut-asn lmɛna-yad yaḍni yini-asn: «tagldit n-ignna tga zund yat taqqayt l-lh̬rdl, yiwi-tt yan-urgaz iẓẓu-tt ġ-wakal-ns.


Atter ligner Himmeriges Rige en Købmand, som søgte efter skønne Perler; 	 «tagldit n-ignna tga zund ttajr ar-isiggil s-ljuhr iġʷlan.


Men da Ypperstepræsterne og de skriftkloge så de Undergerninger, som han gjorde, og Børnene, som råbte i Helligdommen og sagde: "Hosanna Davids Søn!" bleve de vrede og sagde til ham: 	 imma inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ, ṭiyyr-asn bahra lliġ ẓran lmɛjizat lli-iskr, ẓrn tarwa mẓẓinin ar-talln awal-nsn ġ-tgmmi n-rbbi ar-ttinin: «huṣanna i-yus n-dawd.»


Og det skete, da Elisabeth hørte Marias Hilsen, sprang Fosteret i hendes Liv. Og Elisabeth blev fyldt med den Helligånd 	 lliġ tsfld aliṣabaṭ i-wawal n-maryam immass-wazzan ġ-waḥlig-ns, tɛmmr s-rruḥ lqudus,


Og da Jesus hørte det, siger han til dem: "De raske trænge ikke til Læge, men de syge. Jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere." 	 lliġ isfld yasuɛ i-mad-nnan yini-asn: «urd ġwilli dusnin a-iḥtajjan aṭbib walaynni ġwilli uḍnnin. ur-d-uškiġ a-n-ġrġ i-willi ġalnin is-fulkin, walaynni uškiġ-d a-n-ġrġ i-willi ʷh̬šnnin.»


og at de skulle bære dig på Hænderne, for at du ikke skal støde din Fod på nogen Sten." 	 ityara-daġ ‹ra-k-asin f-ifassn-nsn baš a-ur-ilkm-uḍar-nnk kra n-uẓru.›»


Jeg takker ham, som gjorde mig stærk, Kristus Jesus, vor Herre, fordi han agtede mig for tro, idet han satte mig til en Tjeneste, 	 ar-tškarġ lmasiḥ yasuɛ siditnnġ ašku iga-yyi d-wad izgan ġ-ufulki. iẓli-yyi issdus-iyi baš ad-qasaġ tawuri-ns.


Alle de, som ere komne før mig, ere Tyve og Røvere; men Fårene hørte dem ikke. 	 kullu willi-d-uškanin ġayd izrin, imakarn d-imh̬h̬arn ad-gan, ur-srsn-sfldnt-uwlli.


Men om også vort Evangelium er tildækket, da er det tildækket iblandt dem, som fortabes, 	 iġ-sul-idl lh̬bar-ad ifulkin, idl ġir f-willi sul tyawhlaknin.


Kvinden svarede og sagde: "Jeg har ingen Mand." Jesus siger til hende: "Med Rette sagde du: Jeg har ingen Mand. 	 «ur-dari argaz.» yini-as yasuɛ: «tʷġẓant lliġ tnnit ur-darm argaz,


Og der kom en Rædsel over alle; og de talte med hverandre og sagde "Hvad er dog dette for et Ord; thi han byder over de urene Ånder med Myndighed og Kraft, og de fare ud?" 	 mddn-an iḍr-asn lɛjb ar-ttinin i-ngratsn: «matta awal-ad? hati s-tḥkimt d-tẓḍḍart iggutn a-s-a-itamr ljnun ʷh̬šnnin ar-tffuġn.»


Men da det var blevet Dag, sendte Høvedsmændene Bysvendene hen og sagde: "Løslad de Mænd!" 	 zikk ṣbaḥ nkrn imġarn l-lmḥkama n-rruman, aznn kra n-imh̬zniyn s-lḥbs inin: «rẓmat i-irgazn-an.»


De sige til ham: Fordi ingen lejede os. Han siger til dem: Går også I hen i Vingården! 	 inin-as: ‹ur-aġ-yiwi yan.› yini-asn: ‹wah̬h̬a, aškad-d ula kunni th̬dmm ġ-igr-inu n-waḍil.›


Men hans Medborgere hadede ham og skikkede Sendebud efter ham og lod sige: Vi ville ikke, at denne skal være Konge over os. 	 imma argaz-an, ar-ti-tkrhun ayt-tmazirt-ns, aznn irqqasn s-tmazirt-lli yaggugn ar-ttinin: ‹ur-nri argaz-ad a-fllannġ-iḥkam.›


Og Pilatus dømte, at deres Forlangende skulde opfyldes; 	 inkr bilaṭus yut lḥukm f-yasuɛ ġmklli tḍalabn.


Men Paulus kaldte en af Høvedsmændene til sig og sagde: "Før denne unge Mand hen til Krigsøversten; thi han har noget at melde ham." 	 iġr bulus ġakudan i-yan zġ-lqbṭanat n-iɛskrin yini-as: «awi aɛyyal-ad i-unmġur-nnun, ašku ira ad-as-yini kra.»


Jesus sagde til ham: "Vil du være fuldkommen, da gå bort, sælg, hvad du ejer, og giv det til fattige, så skal du have en Skat i Himmelen; og kom så og følg mig!" 	 yini-as yasuɛ: «iġ-trit a-tgt wad ikmmln, zayd tzznzt kullu mad-dark-illan, tfkt-t i-imẓlaḍ yili-ak-wayda ġ-ignna. taškid-d ilmma tmunt didi.»


De gik ud af Byen og kom gående til ham. 	 ffuġn-d mddn zġ-tmdint ftun-d s-dar yasuɛ.


salig den Mand, hvem Herren ikke vil tilregne Synd." 	 ambarki a-iga wanna mi ur-iḥasb rbbi lmɛṣiyat-ns.»


Thi efter Evne (det vidner jeg) gave de, ja, over Evne af egen Drift, 	 nkki giġ inigi n-is-fkan unšk lli-mi-ẓḍarn, fkn-nnit uggʷar n-ma-mi-ẓḍarn, rḍun s-ġmkan.


Og han forlod alle Ting og stod op og fulgte ham. 	 inkr lawi ifl kullu ma-dars-illan imun dids.


Så lader os da gå ud til ham uden for Lejren, idet vi bære hans Forsmædelse; 	 imma ġilad illa fllannġ a-dars-nffuġ s-brra n-ih̬iyyamn a-n-dids-nili ġ-trggam lli-s-t-rgmn.


Men Skarerne, som gik foran ham og fulgte efter, råbte og sagde: "Hosanna Davids Søn! velsignet være den, som kommer, i Herrens Navn! Hosanna i det højeste!" 	 frḥn bahra ġwilli zwarnin i-yasuɛ ġ-uġaras ula ġwilli-as-ggʷranin, ar-talln awal-nsn ar-ttinin: «huṣanna i-yus n-dawd. ambarki a-iga ġwad-d-yuškan s-ism n-sidi rbbi. huṣanna ġ-ignna yattuyn.»


Unddrager eder ikke hinanden, uden måske med fælles Samtykke, til en Tid, for at I kunne have Ro til Bønnen, og for så atter at være sammen, for at Satan ikke skal friste eder, fordi I ikke formå at være afholdende. 	 illa fllawn a-ur-tḥṣarm i-ngratun, abla iġ-di-tmšaškam a-tẓlim kra n-uwssan tlhum gisn s-tẓallit. walaynni iġ-zrin-uwssan-an illa fllawn a-twrrim s-ingratun, a-ur-kʷn-iġrru šiṭan iġ-ur-sul-tẓḍarm a-tṣbrm.


Men han sagde også til nogle, som stolede på sig selv, at de vare retfærdige, og foragtede de andre, denne Lignelse: 	 izayd yasuɛ isawl s-kra n-mddn lli-iɛjb ih̬f-nsn, ġaln is-fulkin ar-tḥgarn wiyyaḍ. yut-asn lmɛna-yad yini-asn:


og styrkede Disciplenes Sjæle og påmindede dem om at blive i Troen og om, at vi må igennem mange Trængsler indgå i Guds Rige. 	 ar-ssdusn ulawn n-imḥḍarn ar-tn-zzɛamn ad-zgan ġ-uġaras l-lmasiḥ, ar-asn-ttinin: «s-trfufnt iggutn a-s-d-iqqan a-nkšm s-tgldit n-rbbi.»


Den næste dag så Skaren, som stod på hin Side af Søen, at der ikke havde været mere end eet Skib der, og at Jesus ikke var gået om Bord med sine Disciple, men at hans Disciple vare dragne bort alene, 	 ndid azkka ktin-d mddn lli-n-qamanin izd yat tanawt ka-illan ġin iḍgam, issann is-ur-ini yasuɛ d-imḥḍarn-ns walaynni ssudan ntni waḥdutn.


Thi den Helligånd skal lære eder i den samme Time, hvad I bør sige." 	 ašku rruḥ lqudus a-rad-awn-iml ġ-tasaɛt-an maylli-kʷn-d-iqqann ad-asn-ti-tinim.»


Og Kvinden, som du så, er den store Stad, som har Herredømme over Jordens Konger. 	 imma tamġart lli-tẓrit, nttat a-igan tamdint imqqurn lli-iḥkamn ġ-kullu igldan ddunit.»


Og dersom I hilse eders Brødre alene, hvad stort gøre I da? Gøre ikke også Hedningerne det samme? 	 iġd ġir imddukkʷal-nnun a-da-ttnsallamm, man afulki tskrm uggʷar n-mddn yaḍni? is-urd ġmkan ad-skarn ula ġwilli ur-ssinnin rbbi?


Og da han havde fastet fyrretyve Dage og fyrretyve Nætter, blev han omsider hungrig. 	 kkuẓ id-mraw n-wass a-yaẓum ġ-iyḍ ula azal, aylliġ iwrri yaġ-t laẓ bahra.


Men han gav hende Hånden og rejste hende op, og han kaldte på de hellige og Enkerne og fremstillede hende levende for dem. 	 imdi-as-n bṭrus afus-ns issbidd-stt f-iḍarn-ns. iġr s-imẓlayn n-rbbi d-thjjalin, ifk-asn-tt-id tddr.


Og han bød dem, at de skulde intet tage med på Vejen uden en Stav alene, ikke Brød, ikke Taske, ikke Kobber i Bæltet, 	 yini-asn: «a-ur-tasim yat i-uġaras, abla aɛmud. a-ur-tawim aġrum nġd aqʷrab nġd iqaridn ġ-ubkkas-nnun.


Og da de nærmede sig Jerusalem og kom til Bethfage ved Oliebjerget, da udsendte Jesus to Disciple og sagde til dem: 	 akmurn-in s-tmdint n-urušalim. lliġ lkmn awrir n-zzitun ġ-tsga n-bitfaji, yazn yasuɛ sin zġ-imḥḍarn-ns


Men det skete, da hans Optagelses Dage vare ved at fuldkommes, da fæstede han sit Ansigt på at drage til Jerusalem. 	 lliġ-d-yakmur-uzmz lli-ġ-ra-ityattay yasuɛ s-ignna, iġwi ġ-ih̬f-ns iskr f-urušalim.


Derved er min Fader herliggjort, at I bære megen Frugt, og I skulle blive mine Disciple. 	 ġmkad a-s-ra-itmjjd baba, ašku ra-tskarm lġllt iggutn, iban gigun is-tgam imḥḍarn-inu.


Jeg kender dine Gerninger og din Kærlighed og Tro og Tjeneste og Udholdenhed, ja, dine Gerninger, de sidste flere end de første. 	 ssnġ kullu ma-tskart ula mamnk a-yyi-ttirit, tzgat ġ-uġaras-inu ar-tskart tawuri-nu bahra, ar-ttṣbart ġ-tnukmut nna-fllak-izrin. ssnġ is-a-tskart ġilad uggʷar n-maylli tskart ġ-isizwar.


[8, 1] Og de gik hver til sit Hus. 	 nkrn iftu kud yan s-tgmmi-ns.


og at han blev begravet; og at han er bleven oprejst den tredje Dag, efter Skrifterne; 	 ityawmḍal, ityalal ġ-wis kraḍ-uwssan ġmklli ityaran.


Og Jakob og Johannes, Zebedæus's Sønner, gå hen til ham og sige: "Mester! vi ønske, at du vil gøre for os det, vi ville bede dig om." 	 yašk-id yaɛqub d-yuḥanna tarwa n-zabdi s-dar yasuɛ inin-as: «way-amslmd, nra ad-aġ-tskrt kra.»


Thi vi driste os ikke til at regne os iblandt eller sammenligne os med somme af dem, der anbefale sig selv; men selv indse de ikke, at de måle sig med sig selv og sammenligne sig med sig selv. 	 ur-nzɛm a-nssngadda ih̬fawn-nnġ d-kra n-mddn lli-talġnin ih̬f-nsn, ula ra-nini is-tn-nuf. ašku lliġ a-ttinin i-ngratsn «kra yuf kra» nġd «kra yugʷr kra» iban fllasn is-ur-fhimn yat.


Og dersom dit Øje forarger dig, så riv det ud; det er bedre for dig at gå enøjet ind i Guds Rige end at have to Øjne og blive kastet i Helvede, 	 iġ-a-k-tssṭar tiṭ-nnk ssukf-tt-id. yuf-ak a-tkšmt s-tgldit n-rbbi tgit abukaḍ ula a-dark-ilint snat-walln ttyawgart-n ġ-lɛafit n-jhnnama


Og der blev givet det en Mund til at tale store Ord og Bespottelser, og der blev givet det Magt til at virke i to og fyrretyve Måneder. 	 ityawfka i-waġʷẓn a-isawal ar-issfurrug ar-irggm rbbi, ittfk-as a-iḥkam kkuẓ id-mraw d-sin (42) n-wayyur.


Thi han skønnede, at det var af Avind, at Ypperstepræsterne havde overgivet ham. 	 ašku bilaṭus issn inmġurn n-tgmmi n-rbbi is-ḥsadn yasuɛ, ġayan ka-f-t-id-dḥin.


Den Herres Jesu Kristi Nåde og Guds Kærlighed og den Helligånds Samfund være med eder alle! 	 ar-n-fllawn-tsllamn kullu imẓlayn n-rbbi.


Tjenerne kom nu til Ypperstepræsterne og Farisæerne, og disse sagde til dem: "Hvorfor have I ikke ført ham herhen?" 	 wrrin imh̬zniyn s-dar inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-ifarisin. sqsan-tn ntni: «mah̬ aylliġ ur-t-id-tiwim?»


Men Talsmanden, den Helligånd, som Faderen vil sende i mit Navn, han skal lære eder alle Ting og minde eder om alle Ting, som jeg har sagt eder. 	 imma aɛwin a-t-igan d-rruḥ lqudus lli-rad-awn-d-yazn baba s-ism-inu, nttan a-ra-kʷn-isslmad f-kraygatt kra isskti-awn-d kullu mad-awn-nniġ.


Derfor efterlod jeg dig på Kreta, for at du skulde bringe i Orden, hvad der stod tilbage, og indsætte Ældste i hver By, som jeg pålagde dig, 	 mayad a-f-k-in-flġ ġ-igzir n-krit, baš a-tkmmlt ma-iqaman ġ-twuri, tẓlit kra n-mddn ġ-kraygatt tamdint ad-gn imġarn n-umnaggar ġmklli-f-k-uṣṣaġ.


Og han beskikkede tolv, til at de skulde være hos ham, og til at han kunde udsende dem til at prædike 	 isti sin d-mraw ad-gn irqqasn-ns, baš ad-dids-tmunun yazn-tn ilmma a-tbrraḥn


Tilmed lære de, idet de løbe omkring i Husene, at være ørkesløse, og ikke alene ørkesløse, men også at være sladderagtige og blande sig i uvedkommende Ting, idet de tale, hvad der er utilbørligt. 	 wan ntnti ar-tmyarnt inifsisn ar-tlullint zġ-tgmmi s-tayyaḍ. urd ġayan kad-skarnt walaynni ar-sawalnt f-mddn ar-kššmnt ma-ur-igin winsnt, ar-ttinint ma-ur-tnd-d-iqqann a-ti-ttinint.


og kaste dem i Ildovnen; der skal være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 luḥn-tn-in ġ-ufarnu l-lɛafit. ġin a-ġ-rad-allan ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.»


Og de skriftkloge og Farisæerne begyndte at tænke således ved sig selv: "Hvem er denne, som taler Gudsbespottelser? Hvem kan forlade Synder, uden Gud alene?" 	 bdun imslmdn-lli n-ššrɛ d-ifarisin ar-swingimn d-ih̬fawn-nsn: «ma-iga ġwad ar-isawal s-lkufr? ma-iẓḍarn a-issitti ddnub abla rbbi waḥdut?»


Thi ligesom vi have mange Lemmer på eet Legeme, men Lemmerne ikke alle have den samme Gerning, 	 ašku ddat n-bnadm, ggutn gis igzman, kraygatt agzzum ar-iskar ma-t-id-iqqann.


fordi han er en Lejesvend og ikke bryder sig om Fårene. 	 ra-irwl ašku imkiri ka-iga, ur-as-illi yat ġ-uwlli.


og sagde: "Siger: Hans Disciple kom om Natten og stjal ham, medens vi sov. 	 uṣṣan-tn inin-asn: «iniyat i-mddn ‹uškan-d imḥḍarn-ns ġ-iyḍ, afn-aġ-d ngn, akʷrn ddat-ns.›


Og han, som sad på Tronen, sagde: Se, jeg gør alle Ting nye. Og han siger til mig: Skriv; thi disse Ord ere troværdige og sande. 	 isawl-d ġwalli iskiwsn f-lɛrš yini: «skrġ kullu ġilad zġ-ljdid.» yini-yyi-daġ: «ara mayad. ašku ʷġẓann iwaliwn-ad, lḥqq ad-gan.»


og så skal hele Israel frelses, som der er skrevet: "Fra Zion skal Befrieren komme, han skal afvende Ugudeligheder fra Jakob; 	 ġmkad a-s-rad-njmn kullu willi ganin ayt-rbbi. ġmklli ityaran, inna rbbi: «ra-d-yašk-unjjam zġ-urušalim, ikkis lh̬ʷšant i-tarwa n-yaɛqub.


Og de, som gik forbi, spottede ham, idet de rystede på deres Hoveder og sagde: "Tvi dig! du som nedbryder Templet og bygger det op i tre Dage; 	 ar-t-rggmn mddn lli-zraynin ar-ssmussun ih̬fawn-nsn ar-as-ttinin: «wa-kiyi lli-ra-ih̬lu tigmmi n-rbbi tbnut-stt ġ-kraḍ-uwssan,


Men da Jesus så deres Hjertes Tanke, tog, han et Barn og stillede det hos sig. 	 yasuɛ issn mamnk ad-swingimn, yawi-d yan-warraw imẓẓin issbidd-t ġ-tama-ns


"Se, min Tjener, som jeg har udvalgt, min elskede, i hvem min Sjæl har Velbehag; jeg vil give min Ånd over ham, og han skal forkynde Hedningerne Ret. 	 «hay-ah̬ddam-inu lli-ẓliġ. nttan a-dari-iɛzzan, frḥġ srs bahra. ra-t-ɛmmrġ s-rruḥ-inu, ar-itbrraḥ i-kullu ayt-tmizar s-lḥqq lli-rad-asn-yili.


Han gik atter anden Gang hen, bad og sagde: "Min Fader! hvis denne Kalk ikke kan gå mig forbi, uden jeg drikker den, da ske din Villie!" 	 iddu tis snat-twal iẓẓall yini: «wa-baba, iġ-ur-iẓḍar ad-iyi-yanf lkas-ad bla-t-swiġ, a-yili ma-trit kiyi.»


Samler eder ikke Skatte på Jorden, hvor Møl og Rust fortære, og hvor Tyve bryde ind og stjæle; 	 «a-ur-tssmunum ayda ġ-ddunit-ad illiġ ra-ti-tšš-twukka tġwi-t tanigt ġzn-in srs imh̬h̬arn a-t-akʷrn.


han, som er faren til Himmelen og er ved Guds højre Hånd, efter at Engle og Myndigheder og Kræfter ere ham underlagte. 	 nttan a-ikšmn ilmma s-ignna, iskiws ġilad f-ufasi n-rbbi, ilin kullu lmalayka d-ssulṭat d-lquwwat n-ignwan ġ-ddu-ufus-ns.


Ja, også når en Basun giver en utydelig Lyd, hvem vil da berede sig til Krig? 	 ula nnffar, iġ-ur-inm-wawal-ns ma-ra-inkr iskr f-imiġ?


Den næste Dag ser han Jesus komme til sig, og han siger: "Se det Guds Lam, som bærer Verdens Synd! 	 ndid azkka iẓr-n yuḥanna yasuɛ ifta-d s-dars, yini fllas: «han alqqaġ n-rbbi lli-ra-issitti ddnub n-ddunit.


Thi dersom I elske dem, som elske eder, hvad Løn have I da? Gøre ikke også Tolderne det samme? 	 iġ-a-ttḥnnum ġir ġ-willi gigun tḥnnunin, mal-lbaraka a-rad-awn-yili? is-urd ġmkan ad-skarn ayt-nkkas ula ntni?


Og han gik ned med dem og stod på et jævnt Sted, og der var en Skare af hans Disciple og en stor Mængde af Folket fra hele Judæa og Jerusalem og Kysten ved Tyrus og Sidon, 	 lliġ-d-igguz yasuɛ d-irqqasn-ns, ibidd ġ-yan-udġar yastwan. munn-d fllas kigan d-imḥḍarn-ns d-mddn yaḍni ggutnin. uškan-d zġ-tsgiw n-yudaya ula urušalim ula zġ-tmdinin n-ṣur d-ṣayda lli-llanin ġ-tama n-umda imqqurn.


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eder alle! 	 ad-awn-tili lbaraka n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ kullukn.


Jeg besværger dig for Guds og Kristi Jesu Åsyn, som skal dømme levende og døde, og ved hans Åbenbarelse og hans Rige: 	 ra-k-uṣṣaġ ġilad ġ-lgddam n-rbbi d-lmasiḥ yasuɛ lli-ra-d-yašk a-ikšm s-tgldit-ns yut lḥukm f-willi ddrnin ula ġwilli mmutnin.


Hvoraf kommer det, at den er Krige og Stridigheder iblandt eder? mon ikke deraf, af eders Lyster, som stride i eders Lemmer? 	 mah̬ aylliġ a-ttmmaġm ar-ttẓim i-ngratun? is-urd f-ssibt n-ma-gigun-tmmaġn iswingimn n-ma-ittiri ih̬f-nnun?


kom til mig og stod for mig og sagde: Saul, Broder, se op! Og jeg så op på ham i samme Stund. 	 ibidd ġ-tama-nu yini-yyi: ‹wa-gʷma šawl isfiw,› s-sfawġ ġakudan ar-ti-tmnadġ.


Og fremdeles: "Jeg vil forlade mig på ham." Og fremdeles: "Se, her er jeg og de Børn, som Gud har givet mig." 	 yini-daġ: «ra-n-rjuġ ula nkki ġ-rbbi.» yini-daġ: «ha-nkki d-tarwa-yad n-rbbi lli-yyi-ifka.»


Men ve de frugtsommelige og dem, som give Die, i de Dage; thi der skal være stor Nød på Jorden og Vrede over dette Folk. 	 mnšk a-s-rad-šqun-uwssan-an f-tilli gisn rbbunin ula tilli gisn ssngaynin. ašku ra-tigat tassast ġ-tmazirt-ad, yili lġaḍab n-rbbi f-mddn-ad.


Han var i Verden, og Verden er bleven til ved ham, og Verden kendte ham ikke. 	 yuška-d s-ddunit, d-srs a-s-ttyawh̬laq ddunit, walaynni ur-t-ukʷzn ayt-ddunit.


Thi der er ikke Persons Anseelse hos Gud. 	 ašku rbbi ur-a-iskar s-uwdmawn.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, dersom nogen holder mit Ord, skal han i al Evighed ikke se Døden." 	 lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. wanna izgan ġ-wawal-inu, ur-sar-immut.»


derefter blev han set af Jakob, dernæst af alle Apostlene; 	 iban-d ilmma i-yaɛqub, iban-d ilmma i-irqqasn kullutn.


ved hvilket I også frelses, hvis I fastholde, med hvilket Ord jeg forkyndte eder det - ellers troede I forgæves. 	 tnjmm f-ssibt-ns iġ-sul-tġwim ġ-wawal n-tbrraḥt-inu. han iġ-ur-igi ġmkan, han liman-nnun bla lfaytt.


Sandelig, siger jeg dig, du skal ingenlunde komme ud derfra, førend du får betalt den sidste Hvid. 	 lḥqq a-rad-ak-iniġ, ur-ra-di-tffuġt zġ-ġin ard tfrut taqaritt iggʷran.


Men da de havde fuldbragt alle Ting, som ere skrevne om ham, toge de ham ned af Træet og lagde ham i en Grav. 	 ġakud lliġ skrn ntni kullu maylli fllas ityaran zġ-isizwar, zzugzn-t zġ-uggjdi, srsn-t-in ġ-umḍḍal.


Således er det med den, som samler sig Skatte og ikke er rig i Gud." 	 izayd yasuɛ yini-asn: «ġmkan a-iga kullu wanna issmunun i-ih̬f-ns bla-yas-illa yat ġ-dar rbbi.»


Du Dåre! det, som du sår, bliver ikke levendegjort, dersom det ikke dør. 	 walaynni is-ur-teṭṭaft lɛaql? amud nna-tluḥt ur-ra-d-inkr iġ-ur-yad-immut.


Men nogle af Farisæernes Parti, som vare blevne troende, stode op og sagde: "Man bør omskære dem og befale dem at holde Mose Lov." 	 walaynni nkrn kra n-imumnn l-lmdhb n-ifarisin inin-asn: «iqqan-kʷn-d a-tuṣṣam ibrraniyn ad-ẓẓalln i-ddat-nsn ar-skarn s-ššrɛ n-musa.»


dette er det Brød, som er kommet ned fra Himmelen; ikke som eders Fædre åde og døde. Den, som æder dette Brød, skal leve evindelig." 	 ġwad a-igan aġrum lli-d-igguzn zġ-ignna, urd zund aġrum lli-ššan imzwura-nnun, mmtn sul ġ-isiggʷra. wanna iššan zġ-uġrum-ad rad-bdda-iddr.»


Og disse ere de tolv Apostles Navne: Først Simon, som kaldes Peter, og Andreas, hans Broder, og Jakob, Zebedæus's Søn, og Johannes, hans Broder, 	 ġmkad ad-gan ismawn n-irqqasn s-sin d-mraw: amzwaru simɛan lli-mi-ttinin bṭrus, ntta d-gʷmas andraws, d-yaɛqub yus n-zabdi, ntta d-gʷmas yuḥanna,


Eller mene I, at Skriftens Ord ere tomme Ord? Med Nidkærhed længes han efter den Ånd, han har givet Bolig i os, men han skænker desto større Nåde. 	 is-tġalm is-ur-yʷġẓan maylli ityaran ġ-warra n-rbbi inna: «ul lli-ginnġ-iga rbbi ar-ittiri kigan»?


Den næste Dag vilde han drage derfra til Galilæa; og han finder Filip. Og Jesus siger til ham: "Følg mig!" 	 ndid azkka iskr yasuɛ f-a-iddu s-tmazirt n-jalil. imnaggar filibbus yini-as: «ašk-id, mun didi.»


for vor Guds inderlige Barmhjertigheds Skyld, ved hvilken Lyset fra det høje har besøgt os 	 ašku irḥm-aġ rbbi-nnġ, iḥnnu ginnġ. hati zund tafukt a-ra-t-id-fllannġ-issġli,


og ikke agte på jødiske Fabler og Bud af Mennesker, som vende sig bort fra Sandheden. 	 a-ur-sul-tti-tawin ġ-tḥajiyin n-ayt-yudaya ula luṣiyat n-mddn lli-ffuġnin zġ-lḥqq.


Hver Gren på mig, som ikke bærer Frugt, den borttager han, og hver den, som bærer Frugt, renser han, for at den skal bære mere Frugt. 	 ar-zgigi-itkkis tiṣṭṭwin nna-ur-iskarn lġllt. ar-ifrrn kraygatt taṣṭṭa nna-yakkan lġllt baš a-tigat lġllt-ns s-uggʷar.


men sidst af alle blev han set også af mig som det ufuldbårne Foster; 	 ġ-isiggʷra iban-iyi-d ula nkki zund iġ-giġ yan iluln bla azmz-ns.


Om en liden Stund skulle I ikke se mig længer, og atter om en liden Stund skulle I se mig." 	 ġir yan imikk ur-sul-ra-yyi-tẓrm, imikk tiġurdin n-mayan ra-yyi-daġ-tẓrm.»


Den Tro, du har, hav den hos dig selv for Gud! Salig er den, som ikke dømmer sig selv i det, som han vælger. 	 tinbaḍin nna-dark-llanin, ḥḍu-tnt ġ-uwl-nnk ġ-grak d-rbbi. ambarki a-iga wanna ur-dar ma-s-a-itškku ġ-ih̬f-ns ġakud nna-iskar ma-ira.


Da forlader Djævelen ham, og se, Engle kom til ham og tjente ham. 	 ifl-t iblis ġakudan, aškin-d dars lmalayka ar-ti-tɛawann.


Thi aldrig er nogen Profeti bleven fremført ved et Menneskes Villie; men drevne af den Helligånd talte hellige Guds Mænd. 	 ašku ur-d-yuški kra n-wawal n-rbbi zġ-lɛaql n-bnadm, walaynni ar-sawaln mddn-an s-iwaliwn lli-asn-d-imala rbbi ġmklli-tn-itguwwad rruḥ lqudus.


Og han var der indtil Herodes's Død, for at det skulde opfyldes, som er talt af Herren ved Profeten, der siger: "Fra Ægypten kaldte jeg min Søn." 	 qaman ġin aylliġ immut hirudus. ġmkad a-s-yuwfa maylli inna sidi rbbi f-ils n-nnabi ġayd izrin: «zġ-miṣr a-zġ-d-ġriġ i-iwi.»


Thi derfor lide vi Møje og Forhånelser, fordi vi have sat vort Håb til den levende Gud, som er alle Menneskers Frelser, mest deres, som tro. 	 f-mayan a-f-a-nth̬dam ar-fllas-nkkat takrrayt, ašku nga rrja-nnġ ġ-rbbi lli-iddrn. nttan a-ijjnjamn kullu mddn, s-uggʷar ġwilli umnnin.


Men nu, da I have lært Gud at kende, ja, meget mere ere blevne kendte af Gud, hvor kunne I da atter vende tilbage til den svage og fattige Børnelærdom, som I atter forfra ville trælle under? 	 imma ġilad ġ-tssnm rbbi (nġd yuf ad-iniġ, ġilad ġ-kʷn-issn rbbi), mah̬ aylliġ tram a-twrrim-daġ tgm ismgan i-larwaḥ-an lli-ur-ginin yat ula ẓḍarn ad-skrn yat?


og de skulle bringe Folkeslagenes Herlighed og Ære til den. 	 tirzzifin ula timih̬ar a-rad-as-d-awin zġ-kullu timizar n-ddunit.


Men Herren svarede og sagde til hende: "Martha! Martha! du gør dig Bekymring og Uro med mange Ting; 	 isawl srs siditnnġ yini-as: «marta, marta, ha-kmmi tuḥlt bahra, thuwwlt ih̬f-nnm s-kigan d-tġawsiwin.


De fattige have I jo altid hos eder; men mig have I ikke altid." 	 rad-bdda-didun-ilin imẓlaḍ, imma nkki ur-rad-bdda-didun-iliġ.»


Derfor, mine elskede! ligesom I altid have været lydige, så arbejder ikke alene som i min Nærværelse, men nu meget mere i min Fraværelse på eders egen Frelse med Frygt og Bæven; 	 f-mayan a-f-ra-kʷn-uṣṣaġ ay-aytma ɛzzanin, ašku ssnġ is-tram a-tskarm ma-fllawn-illan, ġilad ġ-d-fllawn-aggugġ ġmklli-ti-tskarm ġakud lliġ-n-didun-lliġ. f-mayan a-f-rad-awn-iniġ: skarat kullu baš a-tssafum ajnjm lli-s-tnjmm, ar-bahra-ttuqqarm rbbi ar-bdda-stti-ttawim ġ-ma-ira ntta.


Og de tvinge en, som gik forbi, Simon fra Kyrene, som kom fra Marken, Aleksanders og Rufus's Fader, til af bære hans Kors. 	 amẓn yan-urgaz imun-d d-uġaras, bḥra-d-yuška zġ-brra, inin-as a-yasi aggjdi n-yasuɛ. iga ism-ns simɛan gu-kurini, ig babas n-alaksandrus d-rufus.


Og hele Folket svarede og sagde: "Hans Blod komme over os og over vore Børn!" 	 rarn-as kullutn: «a-fllannġ-ilin idammn-ns nkkʷni d-tarwa-nnġ.»


for at alt det retfærdige Blod skal komme over eder, som er udgydt på Jorden, fra den retfærdige Abels Blod indtil Sakarias's, Barakias's Søns,Blod, hvem I sloge ihjel imellem Templet og Alteret. 	 kunni a-f-ra-d-tettut lɛqubit f-ssibt n-kullu idammn ġusnin lli-ffinin ġ-ddunit-ad, zġ-idammn n-habil lli-irḍan rbbi ar idammn n-zakariyya yus n-barah̬iyya lli-tnġam ġ-gr-tḥanut tamẓlayt d-udġar n-tġrsi.


Og de havde glemt at tage Brød med og havde kun eet Brød med sig i Skibet. 	 ttun imḥḍarn ur-d-didsn-iwin aġrum. ur-darsn ġir yat-tngult ġ-tanawt.


Jeg skrev eder til i mit Brev, at I ikke skulle have Samkvem med utugtige, 	 uriġ-awn-in-yad yat-tbrat, iniġ-awn gis a-ttanfm i-willi tfsadnin.


Og atter siges der: "Fryder eder, I Hedninger, med hans Folk!" 	 ityara-daġ: «way-ayt-tmizar aggugnin, frḥat d-mddn n-rbbi.»


Men Herren svarede ham og sagde: "I Hyklere! løser ikke enhver iblandt eder sin Okse eller sit Asen fra Krybben på Sabbaten og fører dem til Vands? 	 imma siditnnġ irur-as: «wa-id-bu-sin-uwdmawn, manwa gigun ur-ifssin i-tmugayt-ns nġd aġiyyul-ns kraygatt ass n-usunfu ar-t-itawi zġ-rrwa s-maniġ a-issa?


gamle Kvinder som Mødre, unge som Søstre, i al Renhed. 	 skar d-iɛyyaln zund aytmak, ar-tskart d-tfqqirin zund innak, ar-tskart d-tfrh̬in zund istmak s-uwl iġusn.


Ligeså, at Kvinder skulle pryde sig i sømmelig Klædning med Blufærdighed og Ærbarhed, ikke med Fletninger og Guld eller Perler eller kostbar Klædning, 	 riġ ad-ḥšmnt-tmġarin lsnt malssa ingaddan lli-tnt-id-iqqann, urd s-tallamin n-wazzar nġd urġ nġd ljuhr nġd timlsa ġʷlanin,


I dem lå der en Mængde syge, blinde, lamme, visne, (som ventede på, at Vandet skulde røres. 	 ar-gisn-ggann imuḍan ggutnin, ibukaḍn d-ibiḍarn d-ikušamn.


"Dersom nogen kommer til mig og ikke hader sin Fader og Moder og Hustru og Børn og Brødre og Søstre, ja endog sit eget Liv, kan han ikke være min Discipel. 	 «wanna-d-sri-yuškan, ur-iẓḍar a-ig amḥḍar-inu iġ-ur-a-yyi-ittiri uggʷar n-babas d-innas d-tmġart-ns d-tarwa-ns d-aytmas d-istmas, d-ih̬f-ns ula ntta.


Og straks løb en af dem hen og tog en Svamp og fyldte den med Eddike og stak den på et Rør og gav ham at drikke. 	 yazzl yan gisn yasi-d yan-ušrwiḍ iɛmmr-t s-waman l-lh̬ll ig-t ġ-yat-tġanimt imdi-t-in i-yasuɛ a-isu.


så I tale hverandre til med Salmer og Lovsange og åndelige Viser og synge og spille i eders Hjerte for Herren 	 ar-tsawalm i-ngratun s-iwaliwn n-imurign n-rbbi ula tahlilat ula talġatin nna-yawn-imala rruḥ lqudus, ar-ttirirm ar-ttasim amarg i-siditnnġ zġ-uwlawn-nnun,


men en Kvinde, hvis lille Datter havde en uren Ånd, havde hørt om ham og kom straks ind og faldt ned for hans Fødder; 	 ġakudan tsfld fllas yat-tmġart, dars illis imẓẓin illa-yas gis yal-ljnn yʷh̬šnn bahra. tašk-id tḍr-d ġ-dar iḍarn n-yasuɛ.


I derimod, I elskede! kommer de Ord i Hu, som forud ere talte af vor Herres Jesu Kristi Apostle; 	 way-aytma ɛzzanin, swangmad-d iwaliwn n-irqqasn n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ lli-s-awn-nnan f-ma-ra-ijru.


Men en sådan Tillid have vi til Gud ved Kristus, 	 nenna mayan ašku nssn is-aġ-iqbl rbbi f-ssibt l-lmasiḥ.


Men de, som havde grebet Jesus, førte ham hen til Ypperstepræsten Kajfas, hvor de skriftkloge og de Ældste vare forsamlede. 	 ġwilli umẓnin yasuɛ iwin-t s-dar qayafa anmġur n-tgmmi n-rbbi, munn-d imslmdn n-ššrɛ d-imġarn n-tmazirt kullutn.


Og Levi gjorde et stort Gæstebud for ham i sit Hus; og der var en stor Skare af Toldere og andre, som sade til Bords med dem. 	 iskr-as lawi yan-imnsi imqqurn ġ-tgmmi-ns. gawrn didsn id-bu-nkkas ggutnin d-inbgiwn yaḍni.


Men om Jomfruerne har jeg ikke nogen Befaling fra Herren, men giver min Mening til Hende som den, hvem Herren barmhjertigt har forundt at være troværdig. 	 imma ġwilli ur-ta-tahlnin, ur-dari fllasn kra l-luṣit zġ-siditnnġ. walaynni rad-awn-iniġ mad-swangmġ nkki lli-f-irḥm rbbi ig-iyi d-wad izgan ġ-uġaras-ns.


Deri er Kærligheden fuldkommet hos os, at vi have Frimodighed på Dommens Dag, fordi, ligesom han er, således ere også vi i denne Verden. 	 hati issuwfa rbbi ginnġ lḥnant-ns, baš a-nsshnnu ul-nnġ ġ-wass l-lḥsab, ašku nwrri nga zund ma-iga nttan ġ-ddunit-ad.


Og det skete efter tre Dage, da fandt de ham i Helligdommen, hvor han sad midt iblandt Lærerne og både hørte på dem og adspurgte dem. 	 ar wis kraḍ-uwssan a-t-in-ufan ġ-gr imslmdn n-ššrɛ ġ-tgmmi n-rbbi, ar-asn-isflid ar-tn-isqsa.


Men da Herodes hørte det, sagde han: "Johannes, som jeg har ladet halshugge, han er oprejst." 	 imma hirudus, lliġ isfld f-yasuɛ yini: «yuḥanna lli-mi-bbiġ ih̬f ayad, inkr-d.»


Og Farisæerne og Saddukæerne kom hen og fristede ham og begærede, at han vilde vise dem et Tegn fra Himmelen. 	 aškin-d kra n-ifarisin d-kra n-mddn l-lmdhb n-iṣadduqin, irin ad-armn yasuɛ. ḍalbn zġ-gis a-iskr kra l-lmɛjizt ad-asn-tg tamatart n-izd rbbi a-t-id-yuznn.


Men Vingårdens Herre sagde: Hvad skal jeg gøre? Jeg vil sende min Søn, den elskede; de ville dog vel undse sig, for ham. 	 iswangm bab n-igr d-ih̬f-ns yini: ‹ma-rad-skrġ ġilad? rad-aznġ iwi iɛzzan. ntta, ra-t-uqqrn.›


Da siger Jesus til dem: "I skulle alle forarges på mig i denne Nat; thi der er skrevet: Jeg vil slå Hyrden, og Hjordens Får skulle adspredes. 	 yini-asn yasuɛ: «ha-kunni ġ-iḍ-ad ra-yyi-kullu-tflm, ašku ityara ‹rad-utġ amksa, tmzr-tuwrut n-uwlli.›


men ligesom vi af Gud ere fundne værdige til at få Evangeliet betroet, således tale vi, ikke for at behage Mennesker, men Gud, som prøver vore Hjerter. 	 walaynni ar-nsawal s-mklli ginnġ ira rbbi lli-aġ-yurmn ifk-aġ ad-asn-nsslkam lh̬bar-ad ifulkin. ur-a-nskar f-a-ntrḍu bnadm walaynni ar-nskar f-a-nrḍu rbbi lli-itarmn ul-nnġ.


og omskiftede den uforkrænkelige Guds Herlighed med et Billede i Lighed med et forkrænkeligt Menneske og Fugle og firføddede og krybende dyr. 	 unfn i-rbbi l-lmjd lli-bdda-illan, ar-tɛbadn tiġawsiwin lli-skarn s-ifassn-nsn ar-tnt-ssrwasn s-bnadm lli-itmtatn d-igḍaḍ d-luḥuš d-ibnkaln.


Manden svarede og sagde til dem: "Det er dog underligt, at I ikke vide, hvorfra han er, og han har åbnet mine Øjne. 	 isawl-urgaz-lli yini-asn: «lɛjb aya. ur-tssinm manizġ-d-yuška, d-ntta irẓm alln-inu.


når de derimod omvende sig til Herren, da borttages Dækket. 	 walaynni yan yumnn s-siditnnġ ityattay-fllas-usddul.


Men straks bleve hans Ben og Ankler stærke, og han sprang op og stod og gik omkring og gik med dem ind i Helligdommen, hvor han gik omkring og sprang og lovede Gud. 	 yakʷi ibidd f-iḍarn-ns iftu. ikšm didsn s-tgmmi n-rbbi ar-ifttu ar-itakʷi ar-italġ rbbi.


Og han bryder op derfra og kommer til Judæas Egne og Landet hinsides Jordan, og atter samler der sig Skarer om ham; og han lærte dem atter, som han plejede. 	 iffuġ yasuɛ zġ-ġin ik tisgiw n-yudaya ilkm tasga yaḍni n-wasif n-urdun. munn-d fllas mddn ggutnin ar-tn-isslmad ġmklli-bdda-isslmad ġ-inna ikka.


"Mester! Moses har foreskrevet os, at når nogens Broder dør og og efterlader, en Hustru og ikke efterlader noget Barn, da skal hans Broder tage hans Hustru og oprejse sin Broder Afkom. 	 «way-amslmd, yura-yaġ musa inna ‹iġ-immut kra n-yan ifl-d tamġart-ns bla tarwa, illa f-gʷmas n-urgaz-an a-itahl tamġart-an a-dids-iskr tarwa f-ism n-gʷmas lli-immutn.›


Denne var kastet i Fængsel for et Oprør, som var sket i Staden, og for Mord. 	 illa barabbas ġ-lḥbs, ityamaẓ ašku issduy tamdint-an inġ kra n-mddn.


Og jeg hørte en Røst fra Himmelen, som sagde: Skriv: Salige ere de døde, som dø i Herren herefter. Ja, siger Ånden, de skulle hvile fra deres Møje, thi deres Gerninger følge med dem. 	 sfldġ ilmma i-yan-wawal isawl ġ-ignna yini-yyi: «ara maya, ‹imbarkin ad-gan winna mmutnin f-ism n-siditnnġ zġ-ġilad s-uflla.›» isawl-d rruḥ n-rbbi yini: «s-ṣṣaḥt, rad-sunfun ntni zġ-unhataf-nsn, awin didsn lḥsab n-kullu mad-skarn ifulki.»


Og han prædikede i Galilæas Synagoger. 	 izayd ar-itbrraḥ ġ-tgʷmma n-tẓallit ġ-tmazirt n-ayt-yudaya kullutt.


Men da han havde fuldendt alle sine Ord i Folkets Påhør, gik han ind i Kapernaum. 	 lliġ ikmml yasuɛ kullu ma-ira a-yini i-mddn-an, iddu s-tmdint n-kafrnaḥum.


Og de gik hen og fandt Føllet bundet ved Døren udenfor ved Gyden, og de løse det. 	 ddun afn-in asnus iqqn ġ-uġaras ġ-tama n-imi n-yat-tgmmi. fsin-as-d.


Og store Skarer fulgte ham fra Galilæa og Dekapolis og Jerusalem og Judæa og fra Landet hinsides Jordan. 	 ḍfurn-t mddn ggutnin, uškan-d zġ-tsgiw n-jalil d-tmazirt n-mrawt-tmdinin d-urušalim d-tmazirt n-yudaya ula zġ-tsga yaḍni n-wasif n-urdun.


Og da han havde opholdt sig hos dem ikke mere end otte eller ti Dage, drog han ned til Kæsarea, og den næste Dag satte han sig på Dommersædet og befalede, at Paulus skulde føres frem. 	 iqama fastus ġ-urušalim ma-itggan tẓa n-uwssan, iddu ilmma s-qayṣriyya. ndid azkka iskiws ġ-lmḥkama yamr iɛskrin ad-d-awin bulus.


Da sagde de til ham: "Hvad skulle vi gøre, for at vi kunne arbejde på Guds Gerninger?" 	 imma ntni sqsan-t: «mad-aġ-d-iqqann a-t-nskar baš a-nth̬dam i-rbbi?»


efter min Længsel og mit Håb, at jeg i intet skal blive til Skamme, men at Kristus skal med al Frimodighed, som altid, så også nu, forherliges i mit Legeme, være sig ved Liv eller ved Død. 	 iggut gigi rrja, iriġ bahra ad-skarġ kullu ma-yyi-d-iqqann s-zzɛamt iggutn, baš a-gigi-tban-tmuġra l-lmasiḥ ġilad zund kraygatt luqt, iġ-sulġ ula iġ-mmutġ.


Og Ypperstepræsterne og de skriftkloge søgte at lægge Hånd på ham i den samme Time, men de frygtede for Folket; thi de forstode, at han sagde denne Lignelse imod dem. 	 irin imslmdn n-ššrɛ d-inmġurn n-tgmmi n-rbbi ad-amẓn yasuɛ, ašku ssnn izd ntni a-f-yut lmɛna-yad, walaynni ksuḍn zġ-mddn.


Men han sagde til dem: "Se, når I ere komne ind i Staden, skal der møde eder en Mand, som bærer en Vandkrukke; følger ham til Huset, hvor han går ind, 	 yini-asn: «ẓrat, ra-n-tkšmm s-tmdint, tmnaggarm yan-urgaz yusi-d agdur n-waman. ḍfurat-t s-tgmmi nna-s-ikšm,


Men det var Maria Magdalene og Johanna og Maria, Jakobs Moder, og de øvrige Kvinder med dem; de sagde Apostlene disse Ting. 	 tlla maryam ullt-magdala d-yuwanna d-maryam innas n-yaɛqub, ntnti d-tmġarin yaḍni, inint i-irqqasn f-mayd ijran.


"Mon vor Lov dømmer et Menneske, uden at man først forhører ham og får at vide, hvad han gør?" 	 «is-ra-iḥkam ššrɛ-nnġ f-yan ur-ta-nsfld i-ma-ittini f-ih̬f-ns ula nssn ma-iskar?»


Men skønt I een Gang for alle vide det alt sammen, vil jeg minde eder om, at da Herren havde frelst Folket ud af Ægyptens Land, ødelagde han næste Gang dem, som ikke troede, 	 riġ ad-awn-d-ssktiġ maylli mi tsfldm ġayd izrin. tssnm is-ijjnjm rbbi mddn-ns issufġ-tn-d zġ-tmazirt n-miṣr, walaynni tigira n-mayan ihlk ġwilli ur-umnnin awal-ns.


Andre måtte friste Forhånelser og Hudstrygelser, tilmed Lænker og Fængsel; 	 kra gisn, rgmn-t. kra gisn, ssġuršn-t. kra gisn, krfn-t s-ssnasl luḥn-t-in ġ-lḥbs.


så at Loven er bleven os en Tugtemester til Kristus, for at vi skulde blive retfærdiggjorte af Tro. 	 ikka-ttin iga ššrɛ angabal fllannġ, ar-aġ-itrbba aylliġ-d-yuška lmasiḥ iskr sslamt ġ-gr rbbi d-willi srs umnnin.


Thi mig synes, at Gud har fremstillet os Apostle som de ringeste, ligesom dødsdømte; thi et Skuespilere vi blevne for Verden, både for Engle og Mennesker. 	 ašku irwas-iyi is-aġ-n-issbidd rbbi nkkʷni-ad n-irqqasn ġ-tġurdin n-kullu mddn zund iġ-fllannġ-ittut lḥukm l-lmut, baš a-kullu-ginnġ-ssmuqquln lmalayka n-ignwan ula mddn n-ddunit.


Og se, en spedalsk kom, faldt ned for ham og sagde: "Herre! om du vil, så kan du rense mig." 	 yašk-id dars yan-unjdam iḍr-d ġ-lgddam-ns yini-as: «wa-sidi, tẓḍart a-yyi-tssġust iġ-trit.»


Men han tog de fem Brød og de to Fisk, så op til Himmelen og velsignede dem, og han brød dem og gav sine Disciple dem at lægge dem for Skaren. 	 yasi yasuɛ smmust-tngʷal-lli d-tslmin-lli s-snat, yall alln-ns s-ignwan iškr rbbi ibbi-tnt, ifk i-imḥḍarn-ns a-n-srasn i-mddn.


Thi hvem har kendt Herrens Sind, så han skulde kunne undervise ham? Men vi have Kristi Sind. 	 ityara: «ma-issnn iswingimn n-siditnnġ baš ad-as-imala ma-t-id-iqqann?» imma nkkʷni, llan ginnġ iswingimn l-lmasiḥ.


Og Troens Bøn skal frelse den syge, og Herren skal oprejse ham, og har han gjort Synder, skulle de forlades ham. 	 ra-iskr siditnnġ ma-zgis-ḍalbn ġwilli umnnin, ijjujji amaḍun issdus-t. iġ-iskr kra n-ddnub ra-tn-fllas-issitti.


Men han blev vred og vilde ikke gå ind. Men hans Fader gik ud og bad ham. 	 ġakudan ibzg ṭiyyr-as bahra ur-akkʷ-iri a-ikšm s-tgmmi. iffuġ-d babas iḍalb-t bahra,


Og jeg hørte Tallet på de beseglede, hundrede og fire og fyrretyve Tusinde beseglede af alle Israels Børns Stammer: 	 sfldġ ilmma i-kra imla-yyi mnnaw ad-gan ġwilli-mi-gan ṭṭabɛ. gan miyya d-kkuẓ id-mraw d-kkuẓ n-walf (144.000). gan ntni zġ-kullu tiqbilin n-ayt-rbbi,


Men der er nogle af eder, som ikke tro." Thi Jesus vidste fra Begyndelsen, hvem det var, der ikke troede, og hvem den var, der skulde forråde ham. 	 walaynni illa ġ-gratun ma-ur-yuminn.» ašku yasuɛ issn zġ-isizwar manwi ur-srs-umnnin, yissan manwa ra-t-izznz.


Hvem af Profeterne er der, som eders Fædre ikke have forfulgt? og de ihjelsloge dem, som forud forkyndte om den retfærdiges Komme, hvis Forrædere og Mordere I nu ere blevne, 	 is-illa kra n-nnabi ur-irfufnn f-ifassn n-imzwura-nnun? ntni nġan ula ġwilli-d-iwinin lh̬bar n-is-ra-d-yašk yan iɛmmrn s-ufulki n-rbbi. imma ġilad ġ-d-yuška, tzznzam-t tnġm-t


Og da han intet havde at betale med, bød hans Herre, at han og hans Hustru og Børn og alt det, han havde, skulde sælges, og Gælden betales. 	 lliġ ur-dars-illi ma-s-a-yas-itrara ġunškan, yamr-ugllid a-inz ntta d-tmġart-ns d-tarwa-ns ula kullu mad-dars-illan, a-zgis-yamẓ ġunšk lli-as-iḍfar.


Men da han gik ind i Kapernaum, trådte en Høvedsmand hen til ham, bad ham og sagde: 	 ikšm yasuɛ s-tmdint n-kafrnaḥum. yašk-id dars yal-lqbṭan n-iɛskrin n-rruman, iḍalb-t bahra


Men Martha havde travlt med megen Opvartning; og hun kom hen og sagde: "Herre! bryder du dig ikke om, at min Søster har ladet mig opvarte ene? Sig hende dog, at hun skal hjælpe mig." 	 imma marta tlha bahra s-asi-srs, tašk-id s-yasuɛ tini-as: «wa-sidi, is-ur-tnnit yat i-uwlltma-yad f-twuri-ad ġ-iyi-n-tfl waḥduyyi? ini-as a-tnkr a-yyi-tɛawn.»


og Johanna, Herodes's Husfoged Kuzas Hustru, og Susanna og mange andre, som tjente dem med, hvad de ejede. 	 tili yuwanna tamġart n-h̬uzi lli-igan amġar ġ-tgmmi n-ugllid hirudus. tili susanna d-tiyyaḍ ggutnin, ar-tɛawannt yasuɛ d-imḥḍarn-ns zġ-ma-igan winsnt.


Men vi have ikke fået Verdens Ånd, men Ånden fra Gud, for at vi kunne vide, hvad der er os skænket af Gud; 	 imma nkkʷni ur-ginnġ-tlli rruḥ n-ddunit-ad, walaynni illa ginnġ rruḥ lli-aġ-d-yuzn rbbi baš a-nissan kullu mad-aġ-yakka rbbi.


Men da Apostlene i Jerusalem hørte, at Samaria havde taget imod Guds Ord, sendte de Peter og Johannes til dem, 	 sfldn irqqasn ġ-urušalim f-ayt-samira is-qbln awal n-rbbi, aznn bṭrus d-yuḥanna s-darsn.


Og dersom en Hustru har en vantro Mand, og denne samtykker i at bo hos hende, så forlade hun ikke Manden! 	 tanna gigunt iṭṭafn argaz ur-igin amumn, illa fllas ad-as-ur-tfru iġ-ira a-dids-iqama.


Og Stjernens Navn kaldes Malurt; og Tredjedelen af Vandene blev til Malurt, og mange af Menneskene døde af Vandene, fordi de vare blevne beske. 	 iga ism n-itri ‹asmmum›, iwrri ismmum tulut ġ-waman, immt ma-iggutn ġ-mddn lli-swanin aman-an, ašku wrrin smmumn bahra.


de, som jo skulle lide Straf, evig Undergang bort fra Herrens Ansigt og fra hans Vældes Herlighed. 	 ra-fllasn-yut lḥukm s-lhalak l-lih̬rt, issngara-tn d-siditnnġ. ra-tn-in-issaggug f-lmjd-ns itjhhdn


Men han svarede og sagde til dem: "Giver I dem at spise!" Og de sige til ham: "Skulle vi gå hen og købe Brød for to Hundrede Denarer og give dem at spise?" 	 imma yasuɛ inna-yasn: «fkat-asn kunni mad-šttan.» inin-as: «is-a-nddu ad-asn-d-nawi mad-šttan? han atig-ns ra-ig snat id-miyya n-nnuqrt.»


Hun siger til ham: "Ja, Herre! jeg tror, at du er Kristus, Guds Søn, den, som kommer til Verden." 	 tini-as-d: «umnġ-t a-sidi, amnġ is-tgit lmasiḥ yus n-rbbi lli-f-nsfld ra-d-yašk s-ddunit.»


Men han sagde til hende: "Datter! din Tro har frelst dig; gå bort med Fred!" 	 yini-as yasuɛ: «way-illi, tjjit ġilad ašku tumnt. zayd s-sslamt.»


Men da Jesus var født i Bethlehem i Judæa, i Kong Herodes's Dage, se, da kom der vise fra Østerland til Jerusalem og sagde: 	 ilul yasuɛ ġ-uwssan n-ugllid hirudus ġ-tmdint n-bitlaḥm ġ-tmazirt n-yudaya. uškan-d kra n-imajusin zġ-ššrq ġ-uwssan-an s-tmdint n-urušalim


Brødre! beder for os! 	 way-aytmatnnġ, ẓẓallat tḍalbm rbbi f-ssibt-nnġ ula nkkʷni.


og forlad os vor Skyld, som også vi forlade vore Skyldnere; 	 tṣamḥt-aġ f-lh̬ʷšant lli-nskr, ġmklli nṣamḥ i-willi ginnġ skrnin ma-yʷh̬šnn.


idet Gud vidnede med både ved Tegn og Undere og mange Hånde kraftige Gerninger og ved Meddelelse af den Helligånd efter sin Villie. 	 izzga-t rbbi s-lmɛjizat d-lɛjayb d-lquwwat ggutnin ula s-twafkiw n-rruḥ lqudus lli-ifka i-mddn ġmklli ira.


Og da Djævelen havde endt al Fristelse, veg han fra ham til en Tid. 	 lliġ-t-yurm iblis s-kullu ġayan, ifl-t ar azmz yaḍni.


Ser til, at I ikke bede eder fri for den, som taler. Thi når de, som bade sig fri for ham, der talte sit Guddomsord på Jorden, ikke undslap, da skulle vi det meget mindre, når vi vende os bort fra ham, der taler fra Himlene, 	 awiyat-stt bahra ġ-ġwalli srun isawaln. ašku lhalak a-iḍrn f-willi agʷinin ad-sflidn s-musa lli-tn-yumrn ġ-ddunit-ad, walaynni uggʷar n-ġayan a-rad-aġ-yili nkkʷni iġ-nrur tiġurdin-nnġ s-walli-aġ-d-yumrn zġ-ignna.


Og jeg vil ikke, Brødre! at I skulle være uvidende om, at jeg ofte har sat mig for at komme til eder (men hidindtil er jeg bleven forhindret), for at jeg måtte få nogen Frugt også iblandt eder, ligesom iblandt de øvrige Hedninger. 	 riġ a-tissanm ay-aytma, mnnawt-twal ad-skrġ f-a-n-darun-aškġ walaynni ar-iyi-itḥṣar kra. riġ ad-iyi-tili lġllt ġ-darun ġmklli-yyi-tlla ġ-tmizar n-tsgiw yaḍni.


Thi ingen af os lever for sig selv, og ingen dør for sig selv; 	 kullwaġ, iġ-nddr ula iġ-nmmut, urd ih̬f-nnġ a-ntrḍu.


Men alt dette hørte Farisæerne, som vare pengegerrige, og de spottede ham. 	 lliġ sfldn ifarisin i-kullu mayd inna yasuɛ ar-gis-tṭnaẓn, ašku ntni ɛzzan darsn iqaridn.


Og da de opholdt sig der i flere Dage, forelagde Festus Kongen Paulus's Sag og sagde: "Der er en Mand, efterladt af Feliks som Fange; 	 gawrn dars kra n-uwssan aylliġ isawl fastus d-ugllid f-tġawsa n-bulus yini-as: «illa ġid yan-urgaz, ifl-t-id filiks ġ-lḥbs.


Men jeg har agtet det nødvendigt at sende Epafroditus til eder, min Broder og Medarbejder og Medstrider, og eders Udsending og Tjener for min Trang, 	 swangmġ is-ra-yaf ad-awn-in-rarġ ula gʷmatnnġ abafruditus lli-didi-ith̬damn ar-itbddad ġ-tama-nu. iga amazan-nnun, tuznm-t-id a-yyi-iɛawn ġ-ma-yyi-ih̬ṣṣan.


Og de forstode ikke det Ord, som han talte til dem. 	 imma ntni ur-fhimn awal lli-s-asn-inna.


Og alle de troende holdt sig sammen og havde alle Ting fælles. 	 imma ġwilli umnnin s-yasuɛ ar-kullu-tmunun ar-akkan i-ngratsn.


og de sagde med høj Røst: Værdigt er Lammet, det slagtede, til at få Kraften og Rigdom og Visdom og Styrke og Ære og Pris og Velsignelse! 	 ar-ttinin s-wawal itjhhdn: «isthlla-ulqqaġ lli-ityawġrasn a-yamẓ lḥukm d-lh̬ir d-tḥkimt d-tẓḍḍart d-ttuqir d-lmjd d-lḥmd.»


Og se, en Kvinde, som havde haft Blodflod i tolv År, trådte hen bagfra og rørte ved Fligen af hans Klædebon; 	 tlla ġin yat-tmġart tuḍn, yili-bdda-gis-usggʷrd n-idammn sin d-mraw n-usggʷas. truḥ-d tiġurdin n-yasuɛ tggr i-tama n-tmlsit-ns,


Mine Får høre min Røst, og jeg kender dem, og de følge mig, 	 ar-sflidnt-uwlli-nu s-wawal-inu, ssnġ-tnt ar-iyi-tḍfurnt,


ere I så ikke komne i Strid med eder selv og blevne Dommere med slette Tanker? 	 walaynni iġ-a-tskarm ġmkan is-urd udmawn-nnit ayn tskarm, ar-ttḥkamm f-ingratun s-tnbaḍin ʷh̬šnnin?


Men da det var blevet Dag, sloge Jøderne sig sammen og forpligtede sig under Forbandelser til hverken at spise eller drikke, førend de havde slået Paulus ihjel. 	 ndid azkka ġ-ṣṣbaḥ mšawarn kra n-ayt-yudaya i-ngratsn, ggalln ur-šttan ula swan ard nġn bulus.


En gammel Mand må du ikke skælde på, men forman ham som en Fader, unge Mænd som Brødre, 	 a-ur-tššḥššmt kra n-ufqqir iġ-iskr kra yʷh̬šnn, walaynni ssfhm-as ma-t-ih̬ṣṣan zund iġ-iga babak.


Og han var på Hjemvejen og sad på sin Vogn og læste Profeten Esajas. 	 ġassan issuda ġ-lkurriṣa-ns ar-yaqra ġ-warra n-nnabi išaɛya.


Jeg har ingen større Glæde end denne, at jeg hører, at mine Børn vandre i Sandheden. 	 ur-illi ma-yyi-issfraḥn zund iġ-sfldġ f-tarwa-nu is-sul-a-ttidun ġ-uġaras l-lḥqq.


hvorfor jeg også lider dette, men jeg skammer mig ikke derved; thi jeg ved, til hvem jeg har sat min Tro, og jeg er vis på, at han er mægtig til at vogte på den mig betroede Skat til hin Dag. 	 mayan a-f-a-trfufunġ ġmkad. walaynni ur-akkʷ-ḥšimġ, ašku ssnġ ġwalli-s-umnġ. wrriġ issanġ is-iẓḍar a-igabl lamant-inu ar ass iggʷran.


Men dersom vi bedømte os selv, bleve vi ikke dømte. 	 iġ-a-nsiggil ġ-uwlawn-nnġ, ur-ra-fllannġ-ittut lḥukm.


Vi stå jo endog i Fare for at anklages for Oprør for, hvad der i Dag er sket, da der ingen Årsag er dertil; herfor, for dette Opløb, ville vi ikke kunne gøre regnskab." [41] Og da han havde sagt dette, lod han Forsamlingen fare. 	 walaynni ġayd darnnġ ijran ġassad, illa gis ma-f-a-ntiksaḍ, a-ur-srnnġ-aštkkan lḥukkam n-rruman, inin izd ntni a-f-inkr-uduy-ad. ur-darnnġ ma-nttini f-imrwayn-ad, ašku ur-nẓḍar a-nini ma-f-d-munn mddn-ad ggutnin.»


Og han tog Peter og Zebedæus's to Sønner med sig, og han begyndte at bedrøves og svarlig at ængstes. 	 yawi dids bṭrus d-sin tarwa n-zabdi. iġuwḍ yasuɛ ġ-tasaɛt-an, mmaġn iswingimn bahra ġ-uwl-ns.


Men de sagde til ham: "Hvor vil du, at vi skulle berede det?" 	 inin-as: «mani trit a-t-in-gis-njjujad?»


Han har Herberge hos en vis Simon, en Garver, hvis Hus er ved Havet." 	 hatin igguz ġ-tgmmi n-yan-udbbaġ ism-ns simɛan ġ-tama n-umda.»


Og når de føre eder hen og overgive eder, da bekymrer eder ikke forud for, hvad I skulle tale; men hvad der bliver givet eder i den samme Time, det skulle I tale; thi I ere ikke de, som tale, men den Helligånd. 	 iġ-kʷn-umẓn dḥin-kʷn-in, ad-ur-tasim taġuft f-ma-ra-tinim. iniyat awal nna-yawn-imla rbbi ġ-tasaɛt-an, ašku urd kunni a-isawaln walaynni rruḥ lqudus n-rbbi.


Men Peter svarede og sagde til ham: "Forklar os Lignelsen!" 	 yini-as bṭrus: «ml-aġ ma-tqṣadt s-lmɛna-yad.»


Han skal ikke kives og ikke råbe, og ingen skal høre hans Røst på Gaderne. 	 ur-ra-itjaḥad ula-da-itġuwwat. ur-ra-itall awal-ns ġ-tswak.


Taler nogen, han tale som Guds Ord; har nogen en Tjeneste, han tjene, efter som Gud forlener ham Styrke dertil, for at Gud må æres i alle Ting ved Jesus Kristus, hvem Herligheden og Magten tilhører i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 wanna isawaln, illa fllas a-isawal s-mad-as-imala rbbi. wanna itɛawann, illa fllas a-itɛawan wiyyaḍ s-tẓḍḍart lli-as-yakka rbbi. ġmkad a-s-rad-kullu-alġn mddn rbbi f-ma-tskarm s-ism n-yasuɛ lmasiḥ. nttan a-mi-illa lmjd d-lquwwa ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


Thi de Ord, som du har givet mig, har jeg givet dem; og de have modtaget dem og erkendt i Sandhed, at jeg udgik fra dig, og de have troet, at du har udsendt mig. 	 ašku nniġ-asn iwaliwn lli-yyi-tmlit. amẓn iwaliwn-an issann izd s-ṣṣaḥt zġ-gik a-zġ-d-uškiġ, amnn izd kiyi a-yyi-d-yuznn.


Og vi opsøgte Disciplene og bleve der syv Dage; disse sagde ved Ånden til Paulus, at han ikke skulde drage op til Jerusalem. 	 naf-n ġin kra n-imḥḍarn, ngguz ġ-darsn ssa n-uwssan. inin i-bulus maylli-asn-imla rruḥ lqudus a-ur-iddu s-urušalim.


men alt dette bliver åbenbaret, når det revses af Lyset. Thi alt det, som bliver åbenbaret, er Lys. 	 imma kullu ma-d-iffuġn zġ-tillas s-tifawt ra-d-iban ġmklli iga,


Broderkærligheden blive ved! 	 zaydat ar-bdda-ttḥubbum i-ngratun ġmklli tmḥubbun aytmatn.


Men uden Tro er det umuligt at behage ham; thi den, som kommer frem for Gud, bør tro, at han er til, og at han bliver deres Belønner, som søge ham. 	 walaynni yan ur-yuminn rbbi, ur-ra-yiẓḍar a-yamẓ rrḍa-ns. ašku wanna iran a-n-yakmur s-rbbi, iqqan-t-id a-yamn is-illa rbbi, yujad a-ibark wanna-t-isiggiln.


Thi eder er i dag en Frelser født, som er den Herre Kristus i Davids By. 	 ašku ġassad ġ-tmdint n-dawd ilul-awn-d-unjjam lli igan lmasiḥ siditnnġ.


og tager imod Frelsens Hjelm og Åndens Sværd, som er Guds Ord, 	 gat f-ih̬f-nnun asddul n-‹ujnjm›, tamẓm ġ-ufus-nnun taẓẓit n-‹wawal n-rbbi› lli-awn-ifka rruḥ lqudus,


Og se, der var en Mand, som havde en vissen Hånd; og de spurgte ham ad og sagde: "Er det tilladt at helbrede på Sabbaten?" for at de kunde anklage ham. 	 illa ġin yan-urgaz immut-as-ufus. ilin ula kra n-mddn ran ad-afn ġ-yasuɛ ma-s-a-yas-ṣraḍn. sqsan-t: «is-iḥlla a-tjjujjit ġ-wass n-usunfu?»


Men det er lettere, at Himmelen og Jorden forgå, end at en Tøddel af Loven bortfalder. 	 walaynni ra-irh̬u ad-ittin ignwan d-wakal ula titti yat-tnqiṭṭ zġ-ššrɛ.


Og han så omkring på dem alle og sagde til ham: "Ræk din Hånd ud!" Og han gjorde det; da blev hans Hånd sund igen som den anden. 	 igrawl gisn kullutn, isawl ilmma s-urgaz-lli yini-as: «mdi-d afus-nnk.» imdi-as-t-id s-ijji idus-ufus-ns.


Men Jesus sagde: "Jeg er det; og I skulle se Menneskesønnen sidde ved Kraftens højre Hånd og komme med Himmelens Skyer." 	 yini-as yasuɛ: «nkki a-t-igan. ra-tẓrm yus n-bnadm iskiws f-ufasi n-rbbi itjhhdn, iftu-d ġ-imdla n-ignwan.»


Og han bød Skaren at sætte sig ned på Jorden 	 yuṣṣa mddn ad-skiwsn s-wakal


Da siger den samaritanske Kvinde til ham: "Hvorledes kan dog du, som er en Jøde, bede mig, som er en samaritansk Kvinde, om noget at drikke?" Thi Jøder holde ikke Samkvem med Samaritanere. 	 tini-as-d-tmġart: «mah̬ a-yyi-tḍalbt a-tsut? kiyi tgit gu-yudaya, nkki giġ ullt-samira.» ašku ayt-yudaya ur-a-ssan zġ-irukutn n-ayt-samira.


En Tilsynsmand bør derfor være ulastelig, een Kvindes Mand, ædruelig, sindig, høvisk, gæstfri, dygtig til at lære andre; 	 iqqan-d angabal a-ig wad ġ-ur-illi lɛib, iṭṭaf ġir yat-tmġart, izga-bdda ġ-lɛaql-ns ar-itnbaḍ ġ-kullu ma-iskar, ar-itfulki d-mddn ar-issmrḥba s-willi tmuddunin, yissan mamnk a-isslmad wiyyaḍ.


så I blive rige i alle Måder til al Gavmildhed, hvilken igennem os virker Taksigelse til Gud. 	 rad-awn-issigat lh̬ir baš a-bdda-darun-yili ma-takkam i-wiyyaḍ. ġmkan a-f-ra-ti-tškarn mddn ggutnin f-mad-asn-ttaznm f-ufus-nnġ.


Og der kom en Sky, som overskyggede dem; og en Røst kom fra Skyen: "Denne er min Søn, den elskede, hører ham!" 	 ġakudan tgguz-d fllasn yat-tmdlut tdl-tn. isawl-d yan-wawal zġ-tmdlut yini-asn: «ġwad iga iwi iɛzzan. sflidat srs.»


Ligesom Menneskesønnen ikke er kommen for at lade sig tjene, men for at tjene og give sit Liv til en Genløsning for mange." 	 ula nkki lli-igan yus n-bnadm, ur-d-uškiġ ad-flla-th̬damn mddn. uškiġ-d ad-th̬damġ, fkġ tudrt-inu ad-fukkuġ ma-iggutn.»


Men hvorfor ser du Skæven, som er i din Broders Øje, men Bjælken i dit eget Øje bliver du ikke var? 	 mah̬ a-n-ttmnadt arftus imẓẓin lli-n-illan ġ-tiṭ n-gʷmak, ur-tt-akkʷ-tiwit ġ-tggjdit lli-illan ġ-tiṭ-nnk?


gave de ham Eddike at drikke blandet med Galde og da han smagte det, vilde han ikke drikke. 	 irin ad-fkn i-yasuɛ aman n-waḍil iktin lli-ġ-illa-usafar ismmumn, imma ntta lliġ-t-imḍi yagʷi a-t-isu.


Thi de forstode endnu ikke Skriften, at han skulde opstå fra de døde. 	 ur-ta-fhimn lmɛna n-warratn n-rbbi lli-ġ-ityara iqqan-d a-d-inkr lmasiḥ zġ-lmut.


Er da Loven imod Guds Forjættelser? Det være langtfra! Ja, hvis der var givet en Lov, som kunde levendegøre, da var Retfærdigheden virkelig af Lov. 	 imma ġilad ma-ra-nini? is-issunf ššrɛ iwaliwn n-rbbi lli-s-yad-inna i-ibrahim? uhu, ur-t-issunf. ašku bnadm, mrad is-as-ityawfka kra n-ššrɛ ma-s-a-iteṭṭaf tudrt, ra-irḍu rbbi f-kraygatt yan iskarn s-ššrɛ.


Jeg har stridt den gode Strid, fuldkommet Løbet og bevaret Troen. 	 ha-yyi nriġ tikrrayin lli-kkatġ, kmmlġ aġaras lli-ġ-a-tazzalġ, sul zgaġ ġ-liman.


Jesus sagde da atter til dem: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, jeg er Fårenes Dør. 	 izayd yasuɛ yini-asn: «lḥqq ayd-awn-ttiniġ. nkki a-igan imi lli-zġ-a-kššmnt-uwlli.


Og de lo ad ham; thi de vidste, at hun var død. 	 ar-gis-ḍṣṣan ašku ssnn is-tmmut.


Derfor gav Gud dem hen i vanærende Lidenskaber; thi både deres Kvinder ombyttede den naturlige Omgang med den unaturlige, 	 ġayan a-f-tn-ifl rbbi, yadj-tn ad-skarn s-ššhwat-nsn lli-bahra-ššḥššamnin. ula timġarin-nsn wrrint ar-ṭṭarnt i-ngratsnt, ur-sul-a-ttirint irgazn.


når han siger: "Jeg vil forkynde dit Navn for mine Brødre, midt i en Menighed vil jeg lovsynge dig." 	 inna nttan i-babas: «rad-iniġ i-aytma f-kullu ma-tskrt, alġġ-k ġ-wammas n-umnaggar.»


I kende jo vor Herres Jesu Kristi Nåde, at han for eders Skyld blev fattig, da han var rig, for at I ved hans Fattigdom skulde blive rige. 	 tssnm lḥnant n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ. wah̬h̬a iṭṭaf ma-iggutn, iwrri bla yat f-ssibt-nnun. ifl kullu ma-dars-illan, baš a-twrrim teṭṭafm ma-iggutn.


Men da de hørte, at han talte til dem i det hebraiske Sprog, holdt de sig end mere stille. Og han siger: 	 fssan s-uggʷar lliġ-as-sfldn ar-isawal s-wawal-nsn n-ayt-yudaya. izayd yini-asn:


Farer ikke vild, mine elskede Brødre! 	 way-aytma ɛzzanin, a-ur-tjlum ih̬f-nnun.


hvorpå jeg også arbejder, idet jeg kæmper ifølge hans Kraft, som virker mægtigt i mig. 	 f-ġmkan a-f-a-tnhatafġ ar-kkatġ takrrayt s-kullu jjhd l-lmasiḥ lli-yyi-issdusn s-tḥkimt-ns iggutn.


strid Troens gode Strid, grib det evige Liv, til hvilket du er bleven kaldet og har aflagt den gode Bekendelse for mange Vidner. 	 bkis ar-tkkatt takrrayt l-liman, tamẓt ġ-tudrt idumn lli-s-ak-iġra rbbi lliġ tnnit i-inagan ggutnin f-mamnk a-tumnt s-lmasiḥ.


Thi ligesom de i Dagene før Syndfloden åde og drak, toge til Ægte og bortgiftede, indtil den Dag, da Noa gik ind i Arken, 	 ġ-uwssan n-nuḥ, ur-ta-d-ġlin-waman f-ddunit, ar-šttan ar-ssan ar-ttahaln ar-ttahalnt, ar ass lli-ġ-ikšm nuḥ s-wanaw.


Holder Øje med Hundene, holder Øje med de slette Arbejdere, holder Øje med Sønderskærelsen! 	 rarat lɛaql zġ-ayt-iskkirn-an ʷh̬šnnin, ašku zund iḍan ad-gan, ar-tbbin ddat n-mddn.


der er kommet til eder, ligesom det også er i den hele Verden, idet det bærer Frugt og vokser, ligesom det også gør iblandt eder fra den Dag, I hørte og erkendte Guds Nåde i Sandhed, 	 lh̬bar-ad ar-itkka ddunit kullutt, ar-yakka ṣṣabt ġ-kraygatt mani, ġmklli iskar ṣṣabt ġ-darun zġ-wass amzwaru lli-ġ-tsfldm f-lbaraka n-rbbi tissanm lḥqq ġmklli iga, sul s-ġilad.


Simon Peter, Jesu Kristi Tjener og Apostel, til dem, der have fået samme dyrebare Tro som vi ved vor Guds og Frelsers Jesu Kristi Retfærdighed: 	 zġ-simɛan bṭrus ah̬ddam d-urqqas n-yasuɛ lmasiḥ. i-willi mi ityawfka liman iɛzzan lli-aġ-d-ityawfkan ula nkkʷni s-ufulki n-rbbi-nnġ d-unjjam-nnġ yasuɛ lmasiḥ.


Men efter at de i hver Menighed havde udvalgt Ældste for dem, overgave de dem under Bøn og Faste til Herren, hvem de havde givet deres Tro. 	 isti bulus d-barnaba ġ-kraygatt amnaggar mad-asn-itggan imġarn. ar-tẓallan ar-taẓumn ar-tn-faln ġ-ufus n-siditnnġ lli-s-umnn.


I Mænd Brødre! Jeg kan sige med Frimodighed til eder om Patriarken David, at han er både død og begraven, og hans Grav er hos os indtil denne Dag. 	 «way-aytma, ẓḍarġ ad-awn-sawlġ s-zzɛamt f-babatnnġ dawd ašku tssnm is-immut ityawmḍal, yili-umḍḍal-ns ġ-darnnġ sul s-ġassad.


Ham håber jeg altså at sende straks, når jeg ser Udgangen på min Sag. 	 ar-trjuġ a-t-in-aznġ ġilad, walaynni ar-tqlġ ard ẓrġ ma-s-rad-iyi-tggʷru ġid.


Drik ikke længere bare Vand, men nyd lidt Vin for din Mave og dine jævnlige Svagheder. 	 a-ur-sul-tssat ġir aman, walaynni zayd-asn imikk n-win-waḍil iktin baš a-ijji-udis-nnk, ašku mnnawt-twal ayd ttaḍnt.


Og Ypperstepræsten stod op og sagde til ham: "Svarer du intet på, hvad disse vidne imod dig?" 	 ibidd-unmġur n-tgmmi n-rbbi isqsa yasuɛ: «is-ur-ra-d-fllasn-trart s-yat? mayd-fllak-ttinin ġwid ġ-tugga-nsn?»


Jesus sagde til dem: "Vare I blinde, da havde I ikke Synd; men nu sige I: Vi se; eders Synd forbliver." 	 irar-asn yasuɛ: «mrad is-tbukḍm s-ṣṣaḥt, ikun ur-ra-fllawn-yili lḥukm. walaynni ar-ttinim ‹nsfaw›, f-ġayan a-f-fllawn-illa lḥukm.»


Da jeg i dette Øjemed drog til Damaskus med Fuldmagt og Myndighed fra Ypperstepræsterne, 	 «ġayan a-f-umẓġ aġaras s-dimašq s-wawal n-inmġurn n-tgmmi n-rbbi ula luṣit-nsn.


Men da vi høre Dagen til, så lader os være ædrue, iførte Troens og Kærlighedens Panser og Frelsens Håb som Hjelm! 	 imma nkkʷni nga win-uzal, yili fllannġ a-ntnbaḍ ġ-ih̬f-nnġ, ng i-idmarn-nnġ abannk n-‹ttiqa ġ-rbbi› ula ‹lḥnant›, ng i-ih̬f-nnġ asddul n-‹rrja n-ujnjm›.


Og dersom disse Dage ikke bleve afkortede, da blev intet Kød frelst; men for de udvalgtes Skyld skulle disse Dage afkortes. 	 mrad is-ur-issidrus rbbi ussan-an ur-ra-injm yan. walaynni f-ssibt n-mddn-ns lli-iẓli, hati issidrus ussan-an f-ssibt-nsn.


Da ledte de efter Jesus og sagde mellem hverandre, da de stode i Helligdommen: "Hvad mene I? Mon han ikke kommer til Højtiden?" 	 ar-siggiln s-yasuɛ ar-tbddadn ġ-tgmmi n-rbbi ar-ttinin i-ngratsn: «ma-tswangmm? is-ra-d-yašk s-lɛid nġd uhu?»


og bad ham om Breve til Damaskus til Synagogerne, for at han, om han fandt nogle, Mænd eller Kvinder, som holdt sig til Vejen, kunde føre dem bundne til Jerusalem. 	 iḍalb zġ-gis tibratin i-imġarn n-tgʷmma n-tẓallit ġ-tmdint n-dimašq, baš a-iġwi wanna-n-yufa zġ-ayt-uġaras l-lmasiḥ gn-iyt irgazn nġd timġarin, yawi-tn s-urušalim.


Så gører da også I eders Fædres Mål fuldt! 	 zaydat tkmmlm ġaylli bdan imzwura-nnun.


Men jeg siger: Har Israel ikke forstået det? Først siger Moses: "Jeg vil gøre eder nidkære på et Folk, som ikke er et Folk, imod et uforstandigt Folk vil jeg opirre eder." 	 walaynni mddn-an n-ayt-rbbi, is-ur-ẓḍarn ad-fhmn maylli mi sfldn? musa ad-aġ-imlan is-t-fhmn, ašku f-imi-ns a-f-inna rbbi: «ra-kʷn-rarġ a-ttirim ma-illan ġ-dar iġribn. rad-awn-tt-ssṭiyyrġ s-willi mi ttinim ‹ur-ssinn yat.›»


Tror du, Kong Agrippa, Profeterne? Jeg ved, at du tror dem." 	 way-agllid agribbas, is-tumnt iwaliwn l-lanbiya? ssnġ is-tn-tumnt.»


hvem Gud fremstillede som Sonemiddel ved Troen på hans Blod for at vise sin Retfærdighed, fordi Gud i sin Langmodighed havde båret over med de forhen begåede Synder, 	 yuzn-d lmasiḥ a-immt ifru mddn s-idammn-ns baš a-iṣamḥ i-winna srs umnnin. ġmkad a-s-imla rbbi izd s-lḥqq a-s-a-bdda-iskar. ġayd izrin iṣbr bahra, ur-a-itḥkam f-ddnub n-mddn.


Thi se, der kommer Dage, da man skal sige: Salige ere de ufrugtbare og de Liv, som ikke fødte, og de Bryster, som ikke gave Die. 	 ašku rad-d-aškin-uwssan ġ-rad-inin mddn ‹timbarkiyin ad-gant h̬tinna ur-tarunin. imbarkin ad-gan iḥlgan nna-ur-usinin. timbarkiyin ad-gant tibbatin nna-ur-ssngaynin.›


Farer ikke vild; slet Omgang fordærver gode Sæder! 	 ad-ur-tjlum ih̬f-nnun. «gar tamunt a-iẓẓriẓn ul izddign.»


"Hvorfor taler denne således.? Han taler bespotteligt. Hvem kan forlade Synder uden een, nemlig Gud?" 	 «mah̬ a-isawl ġwad s-ġmkad? awal l-lkufr ayd inna. ma-iẓḍarn a-issitti ddnub abla rbbi waḥdut?»


Eders Fædre åde Manna i Ørkenen og døde. 	 mmutn imzwura-nnun ġ-lh̬la wah̬h̬a da-šttan aġrum lli-mi-ttinin ‹manna›.


Men han bød dem strengt ikke at sige dette til nogen, 	 yuṣṣa-tn s-lmɛqul ad-ur-inin mayad i-yan.


Thi til dem høre de, som snige sig ind i Husene og fange Kvindfolk, der ere belæssede med Synder og drives af mange Hånde Begæringer 	 wan ġwid a-ikššmn s-tgʷmma zund ingʷmarn, ar-tt-zzrayn f-tmġarin lli-ur dar lɛaql, ẓẓayn fllasnt ddnub-nsnt, ar-tnt-itawi kullu kra ttirint.


Den følgende Dag, da den store Skare, som var kommen til Højtiden, hørte, at Jesus kom til Jerusalem, 	 ndid azkka sfldn mddn is-yumẓ yasuɛ aġaras yakmur-n s-urušalim. iggut ġ-urušalim ma-d-yuškan ad-zzrin lɛid ġin.


i hvem også I blive medopbyggede til en Guds Bolig i Ånden. 	 ula kunni ar-srun-ibnnu baš a-kullu-ng yat-tgmmi, izdġ gis rruḥ n-rbbi.


Men Jøderne ophidsede de fornemme gudfrygtige Kvinder og de første Mænd i Byen; og de vakte en Forfølgelse imod Paulus og Barnabas og joge dem ud fra deres Grænser. 	 imma ayt-yudaya sshiyysn timġarin tibrraniyin ist-tgʷmma mqqurnin lli-tɛbadnin rbbi d-uwdmawn mqqurnin n-tmdint-an, aylliġ nkrn mddn ggutnin ar-ssrfufunn bulus d-barnaba ssmsrn-tn zġ-tmazirt-an.


Thi det er Tiden til, at Dommen skal begynde med Guds Hus: men begynder den først med os, hvad Ende vil det da få med dem, som ere genstridige imod Guds Evangelium? 	 hati ġilad ilkm-d-uzmz lli-ġ-ra-yut rbbi lḥukm, ra-t-yut zwar f-ayt-tgmmi-ns. walaynni iġ-srnnġ-ibda nkkʷni, ma-s-ra-tggʷru i-willi agʷinin lh̬bar ifulkin n-rbbi?


Men da Høvedsmanden, som stod hos, lige over for ham, så, af han udåndede på denne Vis, sagde han: "Sandelig, dette Menneske var Guds Søn." 	 imma lqbṭan n-iɛskrin lli-ibiddn ġ-tama n-yasuɛ, lliġ iẓra mamnk a-yut s-tġuyyit issufġ rruḥ-ns, yini: «s-ṣṣaḥt iga-urgaz-ad yus n-rbbi.»


Efterdi vi da ere Guds Slægt, bør vi ikke mene, at Guddommen er lig Guld eller Sølv eller Sten, formet ved Menneskers Kunst og Opfindsomhed. 	 «lliġ nga nkkʷni tarwa n-rbbi, illa fllannġ a-ur-nġal is-iga nttan zund kra ityawskarn zġ-uwrġ nġd nnuqrt nġd aẓru s-ifassn ula lɛaql n-bnadm.


Sige I ikke: Der er endnu fire Måneder, så kommer Høsten? Se, jeg siger eder, opløfter eders Øjne og ser Markene; de ere allerede hvide til Høsten. 	 is-ur-a-ttinim ‹kkuẓ-iyrn a-sul-iqaman i-tmgra›? walaynni rad-awn-iniġ, allat alln-nnun a-tẓrm igran mlluln, lkmn f-tmgra.


men denne har et uforgængeligt Præstedømme, fordi han bliver til evig Tid, 	 imma yasuɛ iga wad ur-sar-itmmin, ig anmġur idumn.


Altså kalder David ham en Herre, hvorledes er han da hans Søn?" 	 ha-dawd s-ih̬f-ns ibdr ġwalli igan lmasiḥ ig-t d-sidis. mamnk a-ra-ig ġir yan zġ-tasut-ns?»


Sandelig, siger jeg eder, han skal sætte ham over alt, hvad han ejer. 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, rad-as-ifl sidis ayda-ns kullut ġ-ddu-ufus-ns.


Og da det var blevet fuldt, drog man det op på Strandbredden og satte sig og sankede de gode sammen i Kar, men kastede de rådne ud. 	 lliġ tɛmmr ššbkt awin-tt-id s-wakal, gawrn ar-ẓlayn ġwilli šwanin ar-tn-tgan ġ-tislla, imma ġwilli ʷh̬šnnin luḥn-tn-in.


Påbyd og lær dette! 	 sslmad-asn tiġawsiwin-ad ar-tn-ttuṣṣat a-srsnt-skarn.


men nu er bragt for Dagen og ved profetiske Skrifter efter den evige Guds Befaling kundgjort for alle Hedningerne til TrosLydighed: 	 ašku maylli intln kullu ġayd izrin, issbayyn-t-id rbbi ġilad, iml-aġ-t ġ-warratn l-lanbiya, baš ad-wrrin amnn mddn ġ-kullu timizar n-ddunit ar-skarn s-wawal-ns, ġmklli yuṣṣa rbbi lli-bdda-illan.


Da han havde fået sådan Befaling, kastede han dem i det inderste Fængsel og sluttede deres Fødder i Blokken. 	 lliġ isfld-ungabal i-luṣit-ad, ig-tn-in ġ-tḥanut n-wallaġ, iqqn iḍarn-nsn ġ-gr-tfrsa ẓẓaynin.


Vi vide, at hver den, som er født af Gud, synder ikke; men den, som er født af Gud, bevarer sig selv, og den onde rører ham ikke. 	 nssn ġwilli mi ifka rbbi talalit l-ljdid is-ur-a-skarn ddnub. ar-tn-issntal yus n-rbbi, ur-iẓḍar iblis a-tn-ilkm.


Derfor have også vi fra den Dag, vi hørte det, ikke ophørt at bede for eder og begære, at I måtte fyldes med Erkendelsen af hans Villie i al Visdom og åndelige Indsigt 	 f-mayan a-f-a-bdda-ntẓalla ar-ntḍalab rbbi f-ssibt-nnun, zġ-wass lli-ġ-fllawn-nsfld sul s-ġassad. ar-t-ntḍalab ad-awn-issbayyn kullu ma-gigun-ittiri s-twassna ula taḥkimt lli-rad-awn-imala rruḥ lqudus.


Denne Salve kunde jo være solgt for mere end tre Hundrede Denarer og være given til de fattige." Og de overfusede hende. 	 mrad is-tnza ra-di-tawi uggʷar n-kraḍ id-miyya n-nnuqrt, nfk-tn i-imẓlaḍ.» bdun ar-fllas-ssngmugn.


og Juda avlede Fares og Zara med Thamar; og Fares avlede Esrom; og Esrom avlede Aram; 	 yahuda yuru fariṣ d-zaraḥ (tga innatsn tamar). fariṣ yuru ḥaṣrun, ḥaṣrun yuru aram,


lader os fastholde Håbets Bekendelse urokket; thi trofast er han, som gav Forjættelsen; 	 illa fllannġ a-namẓ ġ-rrja lli-s-numn bla-yas-nrẓm, ašku rbbi lli-ifkan awal-ns rad-bdda-gis-izga.


Men når Talsmanden kommer, som jeg skal sende eder fra Faderen, Sandhedens Ånd, som udgår fra Faderen, da skal han vidne om mig. 	 «walaynni rad-d-srun-yašk rruḥ l-lḥqq lli-d-iffuġn zġ-baba, a-t-igan d-waɛwin lli-rad-awn-d-aznġ zġ-baba. nttan a-ra-flla-yakka tugga.


Sådanne byde og formane vi i den Herre Jesus Kristus, at de skulle arbejde i Stilhed og således spise deres eget Brød. 	 zund ġwin, ra-tn-nuṣṣa ġilad s-ism n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, nnṣḥ-tn ad-th̬damn ass f-wass baš ad-amẓn mad-šttan f-twuri lli-skarn.


Men bag det andet Forhæng var et Telt, det, som kaldes det Allerhelligste, 	 ġ-ugʷns n-tḥanut-an, ġ-tġurdin n-tis snat lh̬wami, aġ-n-tlla yat-tḥanut yaḍni, ar-as-ttinin ‹taḥanut ityawqdasn›.


Men i en Menighed vil jeg hellere tale fem Ord med min Forstand, for at jeg også kan undervise andre, end ti Tusinde Ord i Tunger. 	 walaynni yuf dari ad-iniġ smmus iwaliwn s-lɛaql-inu ġ-umnaggar baš ad-sslmadġ wiyyaḍ, uggʷar n-mraw id-walf n-iwaliwn iġribn.


Men vi, Brødre! som en stakket Tid have været skilte fra eder i det ydre, ikke i Hjertet, vi have gjort os des mere Flid for at få eders Ansigt at se, under megen Længsel, 	 išqa fllannġ a-didun-nngara ay-aytmatnnġ. wah̬h̬a-d-fllawn-yaggug-uwdm-nnġ, iqama-n-bdda-didun-uwl-nnġ. mnšk a-bahra-nttiri a-kʷn-nẓr.


Men der opstod den Tanke hos dem, hvem der vel var den største af dem. 	 bdun imḥḍarn ar-tmjaḥadn i-ngratsn f-manwa gisn a-ra-ig anmġur.


Bærer ikke Pung, ikke Taske, ej heller Sko; og hilser ingen på Vejen! 	 a-ur-tasim awmmis ula aqʷrab ula turẓiyin. a-ur-tbiddm ar-tnsallamm d-yan ġ-uġaras.


Men der var en Mand, som havde været syg i otte og tredive År. 	 illa ġin yan-urgaz yuḍn kraḍ id-mraw d-tam (38) n-usggʷas.


Og de sagde til ham: "Johannes Døberen; og andre: Elias; men andre: en af Profeterne." 	 sawln imḥḍarn inin-as: «kra ar-ittini tgit yuḥanna amsddam, kra ar-ittini tgit nnabi iliyya, kra ar-ittini tgit kra n-yan zġ-lanbiya n-zman.»


Og vi løb ind til Syrakus, hvor vi bleve tre Dage. 	 nssudu gis aylliġ nlkm tamdint n-sirakusa, nqama ġin kraḍ-uwssan.


Jeg skal herefter ikke tale meget med eder; thi denne Verdens Fyrste kommer, og han har slet intet i mig; 	 ur-ra-sul-didun-sawlġ bahra. ra-d-yašk ġwalli itḥkamn ġ-ddunit-ad, imma ntta ur-dars-flla yat.


Men da de hørte dette, opløftede de endrægtigt Røsten til Gud og sagde: "Herre, du, som har gjort Himmelen og Jorden og Havet og alle Ting, som ere i dem, 	 lliġ-asn-sfldn imumnn, mšaškan-d kullutn alln awal-nsn s-rbbi inin: «wa-sidi rbbi itjhhdn, tskrt ignwan d-wakal d-imdwan ula kullu ma-gisn-illan.


Mene I, at jeg er kommen for at give Fred på Jorden? Nej, siger jeg eder, men Splid, 	 is-tġalm is-d-uškiġ ad-skrġ lhna ġ-ddunit? uhu, rad-awn-iniġ urd lhna walaynni tibḍit.


Thi ligesom Lynet, når det lyner fra den ene Side af Himmelen, skinner til den anden Side af Himmelen, således skal Menneskesønnen være på sin Dag. 	 ašku ġmklli kkatn-uwsmann zġ-yat-tsga n-ignwan isfiwn-in i-tsga yaḍni, ġmkan a-rad-d-aškġ nkki lli-igan yus n-bnadm ġ-wass-inu.


og fra Jerusalem og fra Idumæa og Landet hinsides Jordan og fra Egnen om Tyrus og Sidon kom de til ham i stor Mængde, da de hørte, hvor store Gerninger han gjorde. 	 lliġ sfldn wiyyaḍ f-ma-iskr, aškin-d zġ-yudaya d-tmdint n-urušalim ula tamazirt n-idumiyya d-tsga yaḍni n-wasif n-urdun ula tisgiw n-ṣur d-ṣayda.


Således skulle også I anse eder selv for døde fra Synden, men levende for Gud i Kristus Jesus. 	 ġmkad a-kʷn-d-iqqan ula kunni a-tgm ih̬f-nnun d-willi mmutnin i-ddnub tddrm i-rbbi f-ssibt n-ma-tgam win lmasiḥ yasuɛ.


Men efterdi vi have forskellige Nådegaver efter den Nåde, som er given os, det være sig Profeti, da lader os bruge den i Forhold til vor Tro; 	 ibark-aġ rbbi ibḍu-aġ mnnawt-twafkiw. imma nkkʷni, illa fllannġ a-nskar s-mad-aġ-ifka. yan mi ifka rbbi a-isawal s-iwaliwn lli-as-imala, illa fllas a-isawal s-unšk lli-gis-illa liman.


Men hver enkelt af os blev Nåden given efter Kristi Gaves Mål. 	 kraygatt yan ginnġ, ttyawfka-yas kra l-lbaraka s-unšk lli-tlla-twafka l-lmasiḥ.


Nogle af Mængden, som hørte disse Ord, sagde nu: "Dette er sandelig Profeten." 	 lliġ sfldn mddn i-wawal-an, kra gisn inna: «s-ṣṣaḥt, ġwad a-igan nnabi lli-s-a-ntql.»


Og denne købte et fint Linklæde, tog ham ned, svøbte ham i Linklædet og lagde ham i en Grav, som var udhugget i en Klippe, og han, væltede en Sten for Indgangen til Graven. 	 isġ-d yusf lkttan išwan, izzugz-d ddat n-yasuɛ zġ-uggjdi issmuttl-tt, isrs-tt-in ġ-yan-umḍḍal, iga ifri ityawġza ġ-ujarif. issknuki-d yan-ifir iqqn srs imi n-umḍḍal.


Vist nok er Gudsfrygten sammen med Nøjsomhed en stor Vinding. 	 illa-nnit lh̬ir i-yan imunn d-uġaras n-rbbi iqnɛu s-mad-dars-illan.


Mine Børn! dette skriver jeg til eder, for at I ikke skulle synde. Og dersom nogen synder, have vi en Talsmand hos Faderen, Jesus Kristus, den retfærdige, 	 wa-tarwa-nu ɛzzanin, uriġ-awn-in mayad baš a-ur-tskrm ddnub. walaynni iġ-idda kra n-yan gigun ard iskr ddnub, illa-yaġ sul yan-didnnġ-ibiddn ġ-dar rbbi babatnnġ, a-t-igan d-yasuɛ lmasiḥ lli-ġ-illa-ufulki ikmmln ġ-iẓri n-rbbi.


Men Peter og Johannes svarede og sagde til dem: "Dømmer selv. om det er ret for Gud at lyde eder mere end Gud. 	 irar-asn bṭrus d-yuḥanna: «iniyat kunni ma-ifulkin ġ-dar rbbi, izd a-nskar s-wawal-nnun nġd s-wawal n-rbbi?


Så lader os da ikke sove ligesom de andre, men lader os våge og være ædrue! 	 mayad a-f-aġ-d-iqqan a-ur-nṭṭas zund mddn yaḍni. illa fllannġ a-bdda-nrar lɛaql ar-ntnbaḍ ġ-ih̬f-nnġ.


dersom vi holde ud, skulle vi også være Konger med ham; dersom vi fornægte, skal også han fornægte os; 	 iġ-a-ntṣbar ra-dids-ntḥkam. iġ-nenna ur-t-nssin ra-yini ur-aġ-issin.


Og alt, hvad I begære i Bønnen troende, det skulle I få." 	 ġakud nna-ttẓallam rad-awn-yili kullu ma-tḍalbm iġ-nnit-tumnm.»


så ere vi af den Grund, Brødre! blevne trøstede med Hensyn til eder under al vor Nød og Trængsel, ved eders Tro. 	 way-aytmatnnġ, wah̬h̬a nzri ula nkkʷni ġ-tnukmut d-trfufnt iggutn, ha-yaġ nthnna ġilad f-ssibt-nnun, ašku nsfld is-tzgam ġ-uġaras n-rbbi.


Lider nogen iblandt eder ondt, han bede; er nogen vel til Mode, han synge Lovsang! 	 iġ-illa kra n-yan gigun yutn tammara, illa fllas a-iḍalb i-rbbi f-ġayan. iġ-illa kra n-yan gigun ifrḥn, illa fllas a-yalġ rbbi s-umarg l-lfrḥ.


Dette er min Befaling, at I skulle elske hverandre, ligesom jeg har elsket eder. 	 ġmkad a-f-ra-kʷn-uṣṣaġ. tḥnnwat i-ngratun ġmklli gigun tḥnnuġ.


Og se, de bare til ham en værkbruden, som lå på en Seng; og da Jesus så deres Tro, sagde han til den værkbrudne: "Søn! vær frimodig, dine Synder forlades dig." 	 aškin-d dars kra n-mddn awin-as-d yan-urgaz ikušmn ign f-imjdin-ns. yasuɛ iẓra mamnk ad-bahra-srs-umnn, isawl s-ukušam yini-as: «thnna a-iwi, ittin fllak ddnub-nnk.»


Og Jesus gik bort derfra og drog til Tyrus's og Sidons Egne. 	 inkr yasuɛ iffuġ zġ-tmazirt n-ayt-rbbi iftu s-tsga n-ṣur d-ṣayda.


Og mest smertede dem det Ord, han havde sagt, at de ikke mere skulde se hans Ansigt. Så ledsagede de ham til Skibet. 	 ṭiyyr-asn bahra ašku inna-yasn ur-sul-ra-t-ẓrn. munn dids ilmma ar anaw.


men der var sammesteds en stor Hjord Svin, som græssede på Bjerget; og de bade ham om, at han vilde tilstede dem at fare i dem; og han tilstedte dem det. 	 ttyawksa ġ-uwrir-an yat-tuwrut iggutn n-walfan. ḍalbn-t ljnun bahra a-tn-yadj ad-kšmn s-walfan, yadj-tn.


Jesus svarede: "Siger du dette af dig selv, eller have andre sagt dig det om mig?" 	 irar-as yasuɛ: «izd asqsi-ad iga winnk, nġd ġir mddn yaḍni ad-ak-t-innan?»


Og om Englene hedder det: "Han gør sine Engle til Vinde og sine Tjenere til Ildslue"; 	 hati lmalayka a-f-inna: «rbbi iskr lmalayka-ns zund aḍu, iskr ih̬ddamn-ns zund timzliwin l-lɛafit.»


Men efter nogen Tids Forløb sagde Paulus til Barnabas: "Lader os dog drage tilbage og besøge vore Brødre i hver By, hvor vi have forkyndt Herrens Ord, for at se, hvorledes det går dem." 	 yan-wass isawl bulus s-barnaba yini-as: «a-nwrri s-dar aytmatn ġ-tmdinin kullutnt lli-ġ-nbrrḥ s-wawal n-siditnnġ, a-nẓr mamnk ad-gan.»


Og han gjorde en Svøbe af Reb og drev dem alle ud af Helligdommen, både Fårene og Okserne, og han spredte Vekselerernes Småpenge og væltede Bordene. 	 yasi izakarn iftl-tn, iṭṭay srsn mddn-an kullutn zġ-tgmmi n-rbbi, ntni d-uwlli d-izgarn, igllb lmyadi n-iṣrrarfin ffin iqaridn-nsn f-wakal.


men vi sejlede efter de usyrede Brøds Dage ud fra Filippi og kom fem Dage efter til dem i Troas, hvor vi tilbragte syv Dage. 	 imma nkkʷni, lliġ izri lɛid n-urh̬ṣiṣ namẓ anaw zġ-filibbi, nssudu smmus-uwssan aylliġ-n-didsn-nmnaggar ġ-truwwas. nqama ġin ssa n-uwssan.


så at man endog bragte Tørklæder og Bælter fra hans Legeme til de syge, og Sygdommene vege fra dem, og de onde Ånder fore ud. 	 ar-ttawin išrwiḍn ula tibannkiw zġ-ufus-ns i-imuḍan-nsn, ar-tjjin ar-zgisn-tffuġn ljnun ʷh̬šnnin.


Jesus Kristus er i Går og i Dag den samme, ja, til evig Tid. 	 imma yasuɛ lmasiḥ, ġmklli iga a-rad-bdda-ig, zund iḍgam zund ġass zund kullu ma-d-iftan.


Men han gik op igen og brød Brødet og nød deraf og talte endnu længe med dem indtil Dagningen, og dermed drog han bort. 	 iwrri-d ilmma bulus s-uflla, ibbi aġrum išš didnnġ. izayd ar-isawal aylliġ-di-tġli tafukt. ġakudan a-iffuġ imun d-uġaras.


Ærer alle, elsker Broderskabet, frygter Gud, ærer Kongen! 	 uqqrat kullu mddn, ar-ttirim aytmatun ġ-lmasiḥ. tawiyat-stt bahra ġ-rbbi, ar-ttuqqarm agllid.


Se, jeg kommer snart, og min Løn er med mig til at betale enhver, efter som hans Gerning er. 	 inna yasuɛ: «hati ġir yan imikk ra-n-aškġ, fkġ i-kullu mddn mad-sthllan, rarġ i-kraygatt yan f-ma-iskr.


Og han kaldte atter Folkeskaren til sig og sagde til dem: "Hører mig alle, og forstår! 	 iġr-daġ yasuɛ i-mddn s-dars yini-asn: «sfldat-iyi kullukn a-tissanm.


Men da han kom på Trappen, gik det således, at han måtte bæres af Stridsmændene på Grund af Skarens Voldsomhed; 	 ssruḥn-t iɛskrin s-tama n-iskfal, walaynni ar-tn-bahra-ssnukmun mddn aylliġ-tn-d-iqqan ad-asin bulus.


Dersom da Sønnen får frigjort eder, skulle I være virkelig frie. 	 iġ-awn-d-ifsi yus, s-lḥqq ur-sul-ra-tilim ġ-iskraf.


Og da de ikke fandt ham, vendte de tilbage til Jerusalem og ledte efter ham. 	 lliġ-t-ur-ufin wrrin s-urušalim a-srs-siggiln.


Og en af de syv Engle, som havde de syv Skåle, kom og talte med mig og sagde: Kom! jeg vil vise dig Dommen over den store Skøge, som sidder over mange Vande, 	 yašk-id dari yan zġ-ssa l-lmalayka lli-usinin ssa n-taṭṭasin yini-yyi: «ašk-id ad-ak-mlġ lɛqubit lli-ra-iḍr f-tmggant imqqurn lli-iskiwsn ġ-gr isaffn n-waman.


Men da Skarerne fik det at vide, fulgte de efter ham; og han tog imod dem og talte til dem om Guds Rige og helbredte dem, som trængte til Lægedom. 	 sfldn mddn ggutnin f-manis idda ḍfurn-t. ifrḥ srsn yasuɛ ar-asn-isawal f-tgldit n-rbbi, ijjujji ġwilli uḍnnin.


Men Fjerdingsfyrsten Herodes hørte alt det, som skete; og han var tvivlrådig, fordi nogle sagde, at Johannes var oprejst fra de døde; 	 isfld-ugllid hirudus f-kullu ma-iskar yasuɛ, iduhdu ašku ar-ttinin kra n-mddn: «yuḥanna amsddam ayad, inkr-d zġ-lmut.»


hvor meget mere skal da Kristi Blod, hans, som ved en evig Ånd frembar sig selv lydeløs for Gud, rense eders Samvittighed fra døde Gerninger til at tjene den levende Gud? 	 walaynni uggʷar n-ġmkan a-rad-aġ-issġus lmasiḥ s-idammn-ns. ašku isrs-n ih̬f-ns lli-kullu-iṣfan ġ-lgddam n-rbbi s-tḥkimt n-rruḥ lli-idumn. issġus ulawn-nnġ zġ-iskkirn mmutnin baš a-nwrri ng ih̬ddamn n-rbbi lli-iddrn.


Og Johannes's Disciple fortalte ham om alt dette. Og Johannes kaldte to af sine Disciple til sig 	 ddun imḥḍarn n-yuḥanna amsddam inin i-yuḥanna f-kullu tiġawsiwin-ad. iġr ilmma i-sin zġ-gisn s-dars,


Og han bekendte og nægtede ikke, og han bekendte: "Jeg er ikke Kristus." 	 isawl iml-asn lḥqq, ur-as-yunf s-yat. yini-asn: «urd nkki a-igan lmasiḥ n-rbbi.»


værer i eders Broderkærlighed hverandre inderligt hengivne; forekommer hverandre i at vise Ærbødighed! 	 tḥubbwat i-ngratun ġmklli tmḥubbun aytmatn, ar-ittiri kraygatt yan a-yuqqr wayyaḍ uggʷar n-ih̬f-ns.


Lader os derfor forbigå Begyndelsesordet om Kristus og skride frem til Fuldkommenhed uden atter at lægge Grundvold med Omvendelse fra døde Gerninger og med Tro på Gud, 	 imma ġilad, a-nzri zġ-tġawsiwin-an timzwura n-ulmmud f-lmasiḥ, nzayd s-ma-igan win imqqurn. a-ur-daġ-nttiri a-nzzugz llsas lli-yad-nzzugz ġayd izrin f-mamnk a-s-ra-d-nwrri zġ-iskkirn h̬wanin n-bnadm namn s-ma-iskr rbbi.


Men Paulus stod op og slog til Lyd med Hånden og sagde: "I israelitiske Mænd og I, som frygte Gud, hører til! 	 inkr bulus yall afus-ns yini-asn: «way-ayt-rbbi d-ibrraniyn lli-tɛbadnin rbbi, sfldat-iyi.


Hvad altså? Det, Israel søger efter, har det ikke opnået, men Udvalget har opnået det; de øvrige derimod bleve forhærdede, 	 ġakudan ur-ifki i-ayt-rbbi maylli ttirin, walaynni ifka-t i-willi zġ-gisn iẓli. wrrin wiyyaḍ iqqur ih̬f-nsn


Vide I ikke, at I ere Guds Tempel, og Guds Ånd bor i eder? 	 is-ur-tssinm izd tigmmi tamẓlayt n-rbbi a-tgam, izdġ gigun rruḥ n-rbbi?


Men da Fjerdingsfyrsten Herodes blev revset af ham for hans Broders Hustru, Herodias's Skyld og for alt det onde, som Herodes gjorde, 	 iẓi yuḥanna d-ugllid hirudus f-ssibt n-hirudiyya lli-yiwi hirudus wah̬h̬a tga tamġart n-gʷmas. isawl srs yuḥanna f-mnnawt lh̬ʷšanat yaḍni ar-tnt-iskar.


Og jeg skrev netop derfor, for at jeg ikke, når jeg kom, skulde have Bedrøvelse af dem, som jeg burde have Glæde af, idet jeg havde den Tillid til eder alle, at min Glæde deles af eder alle. 	 mayan a-f-n-uriġ tabrat-an, ur-n-darun-uškiġ, ašku ur-riġ ad-iyi-darun-ṭiyyr kunni lli-f-illa a-yyi-tssfrḥm. ašku ssnġ iġ-frḥġ nkki ra-didi-kullu-tfrḥm.


Og jeg vil give dig Himmeriges Riges Nøgler, og hvad du binder på Jorden, det skal være bundet i Himlene, og hvad du løser på Jorden, det skal være løst i Himlene." 	 rad-ak-fkġ tisura n-tgldit n-ignna. aynna tkrst ġ-ddunit ityawkras ġ-ignna, d-aynna tfsit ġ-ddunit ityawfsay ġ-ignna.»


men om en Enke har Børn eller Børnebørn, da lad dem først lære at vise deres eget Hus skyldig Kærlighed og gøre Gengæld imod Forældrene; thi dette er velbebageligt for Gud. 	 walaynni tahjjalt nna-dar tarwa-ns nġd tarwa n-tarwa-ns, iqqan-tn-d ad-issann is-gisn-ira rbbi ad-thallan ġ-tilli ganin tinsn. illa fllasn ad-traran lh̬ir i-ayt-darsn, ašku rbbi irḍa s-mayad.


Men vi håbede, at han var den, som skulde forløse Israel. Men med alt dette er det i Dag den tredje Dag, siden dette skete. 	 imma nkkʷni nkka-ttin nrja-n gis bahra, ašku nġal izd nttan a-ra-ijjnjm ayt-rbbi. hati kraḍ-uwssan ayd-s-ijra ġayad.


Men da Kvinden vidste, hvad der var sket hende, kom hun frygtende og bævende og faldt ned for ham og sagde ham hele Sandheden. 	 tiksaḍ-tmġart-lli ar-ttrgigiy s-tawda, tssn mad-as-ijran. tašk-id tḍr-d ġ-dar iḍarn-ns tini-as kullu mad-as-ijran.


Men da Jesus var bleven døbt, steg han straks op af Vandet, og se, Himlene åbnedes for ham, og han så Guds Ånd dale ned som en Due og komme over ham. 	 issddm-t ġ-wasif. ġir inkr-d yasuɛ zġ-waman s-rẓmn ignwan, iẓr rruḥ n-rbbi igguz-d zund yan-utbir ittrs-d fllas.


Da tog Peter til Orde og sagde til Jesus: "Herre! det er godt, at vi ere her; vil du, da lader os gøre tre Hytter her, dig en og Moses en og Elias en." 	 inkr bṭrus yini-as: «wa-siditnnġ, ifulki a-nili ġid. is-trit ad-awn-nskr kraḍ iḥšaš, yan-nnk d-yan n-musa d-yan n-iliyya?»


og arbejde møjsommeligt med vore egne Hænder. Udskælder man os, velsigne vi; forfølger man os, finde vi os deri; 	 ar-ntnhataf ar-nth̬dam s-ifassn-nnġ. ġakud nna-yaġ-rggmn mddn ar-ntḍalab rbbi a-tn-ibark. ġakud nna-yaġ-ssrfufunn ar-ntṣbar.


Og han udryddede syv Folk i Kanåns Land og fordelte disses Land iblandt dem, 	 ihlk ssa n-tglday ġ-tmazirt n-kanɛan, ifk-asn tamazirt-an a-stt-wrtn.


Thi den, som er død, er retfærdiggjort fra Synden. 	 ašku wanna immutn, hati ityawfsay zġ-iskraf n-ddnub.


I min Faders Hus er der mange Boliger. Dersom det ikke var så, havde jeg sagt eder det; thi jeg går bort for at berede eder Sted. 	 ggutnt-tḥuna ġ-tgmmi n-baba. mrad is-ur-igi ġmkad ur-rad-awn-t-iniġ, ašku rad-dduġ ad-awn-in-jjujadġ adġar.


og de, der græde, som om de ikke græde, og de, der glæde sig, som om de ikke glæde sig, og de, der købe, som om de ikke besidde, 	 illa f-willi allanin ad-skarn zund iġ-ur-allan. illa f-willi ḍṣṣanin ad-skarn zund iġ-ur-a-ḍṣṣan. illa f-willi saġnin ad-skarn zund iġ-ur-igi yat winsn.


Thi vi gå ind til Hvilen, vi, som ere komne til Troen, efter hvad han har sagt: "Så svor jeg i min Vrede: Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile", omendskønt Gerningerne vare fuldbragte fra Verdens Grundlæggelse. 	 imma nkkʷni lli-t-yumnn, nkšm ġilad s-usunfu lli-f-asn-inna: «s-lġaḍab a-s-nniġ awal-ad izgan ‹ntni ur-sar-rad-kšmn s-usunfu-nu.›» iqṣad rbbi asunfu-ad zġ-lliġ ih̬lq ddunit.


og Herodes ikke heller, thi han sendte ham tilbage fil os; og se, han har intet gjort som han er skyldig at dø for. 	 ula hirudus irur-t-id s-dari ašku ur-n-gis-yufi yat. ur-iskir kra ma-f-a-itmtat.


Men da Jøderne i Thessalonika fik at vide, at Guds Ord blev forkyndt af Paulus også i Berøa, kom de og vakte også der Røre og Bevægelse iblandt Skarerne. 	 imma ayt-yudaya ġ-tasaluniki sfldn f-mamnk a-itbrraḥ bulus s-wawal n-rbbi ġ-biriyya. ddun sshiyysn mddn ssduyn ula tamdint-an.


I vide selv, at disse Hænder have tjent for mine Fornødenheder og for dem, som vare med mig. 	 tssnm izd s-ifassn-inu a-s-a-di-traraġ mad-ḥtajjaġ nkki ula asmun-inu.


da forlod han Judæa og drog atter bort til Galilæa. 	 walaynni lliġ isfld yasuɛ f-mayd ttinin iffuġ tamazirt n-yudaya yamẓ aġaras n-jalil.


Thi her er det Ord sandt: En sår, og en anden høster. 	 yʷġẓan-wawal lli-s-a-ttinin mddn ‹ikrz-t yan, imgr-t wayyaḍ.›


Og de bringe ham en døv, som også vanskeligt kunde tale, og bede ham om, at han vilde lægge Hånden på ham. 	 aškin-d dars kra n-mddn awin-as-d yan-urgaz iga atitaw aḍrḍur. ḍalbn-t a-fllas-isrs afus-ns.


Men han sagde til dem: "Rettelig profeterede Esajas om eder, I Hyklere! som der er skrevet: "Dette Folk ærer mig med Læberne, men deres Hjerte er langt borte fra mig. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «wa-id-bu-sin-uwdmawn, s-lḥqq a-s-fllawn-inna rbbi f-imi n-nnabi išaɛya, inna ‹mddn-ad ar-iyi-talġn s-ils-nsn, imma ul-nsn yaggug-n flla.


Og man så dem drage bort, og mange kendte dem, og til Fods strømmede de sammen derhen fra alle Byerne og kom før end de. 	 walaynni ẓran-tn mddn lliġ ddan, iggut ma-tn-issnn. aškin-d zġ-kullu iduran-an, azzln f-uḍar zwurn-tn s-udġar-an.


Jeg er det levende Brød, som kom ned fra Himmelen; om nogen æder af dette Brød, han skal leve til evig Tid; og det Brød, som jeg vil give, er mit Kød, hvilket jeg vil give for Verdens Liv." 	 nkki giġ aġrum iddrn lli-d-igguzn zġ-ignna. wanna iššan zġ-uġrum-ad, rad-bdda-iddr. aġrum lli-rad-fkġ iga ddat-inu, ra-stt-fkġ a-srs-tddr ddunit.»


Og der blev mumlet meget om ham iblandt Skarerne; nogle sagde: "Han er en god Mand;" men andre sagde: "Nej, han forfører Mængden." 	 iggut ma-fllas-itnšmušn. kra gisn ar-ittini: «argaz ifulkin a-iga.» kra ar-ittini: «uhu, ar-ijllu mddn.»


Derfor hedder det: "Vågn op, du, som sover, og stå op fra de døde, og Kristus skal lyse for dig!" 	 ula kraygatt kra-ġ-tsfaw tifawt ra-ifaw ula ntta. mayad a-f-a-nttini: «faq, a-ġwan iṭṭasn, tnkrd-d zġ-lmut ad-ak-yisfiw lmasiḥ.»


Thi dersom Blodet af Bukke og Tyre og Aske af en Kvie ved at stænkes på de besmittede helliger til Kødets Renhed: 	 nssn wanna iskrn kra iḥrmn, ar-ti-truššn inmġurn n-ayt-yudaya s-idammn n-waġaḍn nġd win imugayn nġd s-iġd n-tgizt ityawjdarn, baš a-tġus ddat-nsn zġ-lḥram.


for at i Jesu Navn hvert Knæ skal bøje sig, deres i Himmelen og på Jorden og under Jorden, 	 baš a-d-iknu kraygatt afud s-ism n-yasuɛ, ġ-ignna ula ġ-wakal ula ġ-ddu-wakal,


Og hun trådte til i den samme Stund og priste Gud og talte om ham til alle, som forventede Jerusalems Forløsning. 	 tašk-id ġ-tasaɛt-an talġ rbbi, tsawl f-wazzan-an i-kullu willi trjunin ass lli-ġ-ra-ifukku rbbi ayt-urušalim.


I Fædre! opirrer ikke eders Børn, for at de ikke skulle tabe Modet. 	 imma kunni a-id-babatsn, a-ur-bdda-ttẓim tarwa-nnun, baš a-ur-ġuwḍn ġaln is-ur-gin yat.


Den, som har modtaget hans Vidnesbyrd, har beseglet, at Gud er sanddru. 	 imma wanna yumnn tugga-ns, hati imla izd rbbi a-dar lḥqq.


Og dette skrive vi til eder, for at eders Glæde må være fuldkommen. 	 kullu mayad, nura-yawn-t-in baš a-kullu-nfrḥ s-lfrḥ iggutn.


Og han sagde til ham: Vel, du gode Tjener! efterdi du har været tro i det mindste, skal du have Magt over ti Byer. 	 yini-as-ugllid: ‹išwa. ah̬ddam ifulkin a-tgit. tskrt s-lmɛqul s-mayd idrusn. ra-k-gġ ġilad d-lḥakm f-mrawt-tmdinin.›


Thi Guds Nåde er bleven åbenbaret til Frelse for alle Mennesker 	 issbayyn-d rbbi lḥnant-ns ġilad a-srs-ijjnjm kullu mddn.


Men Jesus vendte sig om, og da han så dem følge sig, siger han til dem: "Hvad søge I efter?" Men de sagde til ham: "Rabbi! (hvilket udlagt betyder Mester) hvor opholder du dig?" 	 igrawl-d yasuɛ iẓr-tn ḍfarn-t yini-asn-d: «ma-tsiggilm?» inin-as: «maniġ tzdġt, a-rabbi?» (awal-ad, tga lmɛna-ns ‹ay-amslmd›.)


Jesus sagde til dem: "Dersom Gud var eders Fader, da elskede I mig; thi jeg er udgået og kommen fra Gud; thi jeg er heller ikke kommen af mig selv, men han har udsendt mig. 	 yini-asn yasuɛ: «mrad is-iga rbbi babatun ra-yyi-tirim nkki, ašku uškiġ-d zġ-rbbi kġ-d dars. ur-d-uznġ ih̬f-inu walaynni nttan a-yyi-d-yuznn.


Alle Ting ere mig overgivne af min Fader; og ingen kender Sønnen uden Faderen, og ingen kender Faderen uden Sønnen, og den, for hvem Sønnen vil åbenbare ham. 	 yini ilmma: «ġ-ddu-ufus-inu a-ġ-iga baba kullu ma-illan. ur-illi ma-issnn yus n-rbbi abla babas, ula illa ma-issnn baba abla nkki lli-igan yus d-willi qṣadġ ad-asn-t-mlġ.


Da harmes Jesus atter i sit Indre og går hen til Graven. Men det var en Hule, og en Sten lå for den. 	 lliġ-n-ilkm yasuɛ amḍḍal, ibbi-daġ ġ-tasa-ns. amḍḍal-an iga ifri, yili f-imi-ns yan-ifir imqqurn.


jeg er ikke længer værd at kaldes din Søn, gør mig som en af dine Daglejere! 	 ur-sul-sthllaġ ad-gġ yuk. skr gigi zund yan zġ-ih̬ddamn-nnk.›


Og se, en Ånd griber ham, og pludseligt skriger han, og den slider i ham, så at han fråder, og med Nød viger den fra ham, idet den mishandler ham; 	 yili gis yal-ljnn. akud nna-t-iġwi ljnn ar-bahra-issġuyyu, ar-srs-ikkat ar-t-ibrri ard-as-d-ik-ukškuš imi, ur-sul-a-ittiri ad-as-irẓm.


Men da Høvedsmanden hørte dette, gik han til Krigsøversten og meldte ham det og sagde: "Hvad er det, du et ved at gøre? denne Mand er jo en Romer." 	 lliġ isfld lqbṭan i-mayad, iwrri s-dar-unmġur n-iɛskrin yini-as: «mayd ra-tskrt? argaz-ad iga yan dar lḥqq n-ayt-ruma.»


I ere jo vor Ære og Glæde. 	 iyah, kunni a-igan lmjd-nnġ d-lfrḥ-nnġ.


To Kvinder skulle male på samme Kværn; den ene skal tages med, og den anden skal lades tilbage. 	 rad-ilint snat-tmġarin ar-ẓẓaḍnt, ra-titti yat tqama yat.»


Men en af dem vendte tilbage, da han så, at han var helbredt, og priste Gud med høj Røst. 	 yan gisn, lliġ iẓra ih̬f-ns ijji, iwrri-d yall awal-ns ar-italġ rbbi,


Da sagde Farisæerne til ham: "Du vidner om dig selv; dit Vidnesbyrd er ikke sandt." 	 inin-as-d ifarisin: «ha-kiyi ar-takkat tugga f-ih̬f-nnk. ur-zgant tugga-yad.»


Og han kastede Sølvpengene ind i Templet, veg bort og gik hen og hængte sig. 	 iddu yahuda iluḥ-n iqaridn ġ-tgmmi n-rbbi, iffuġ yagʷl ih̬f-ns s-yan-izikr immt.


Da faldt hans Medtjener ned for ham og bad ham og sagde: Vær langmodig med mig, så vil jeg betale dig. 	 iḍr-d-uh̬ddam-an yaḍni ġ-lgddam-ns iḍalb-t bahra yini-as ‹ṣbr didi, rad-ak-t-id-rarġ.›


Derfor bede vi også altid for eder, at vor Gud vil agte eder Kaldelsen værdige og med Kraft fuldkomme al Lyst til det gode og Troens Gerning, 	 mayad a-f-a-bdda-ntẓalla f-ssibt-nnun, ar-ntḍalab rbbi-nnġ a-kʷn-ig d-wid sthllanin tudrt lli-s-awn-d-iġra. ar-t-ntḍalab a-issafu s-tḥkimt-ns itjhhdn kullu ma-ttnawalm ifulki ula kullu ma-tskarm f-ssibt l-liman-nnun.


Gud ske Tak ved Jesus Kristus, vor Herre! Altså: jeg selv tjener med Sindet Guds Lov, men med Kødet Syndens Lov. 	 walaynni rad-bahra-talġġ rbbi, ašku f-uwdm n-yasuɛ lmasiḥ siditnnġ a-f-rad-njmġ. walaynni ġmkad ad-sul-giġ nkki: ar-ttiriġ tinbaḍin n-rbbi s-lɛaql-inu, walaynni ddat-inu ar-sul-tskar s-tnbaḍin n-ddnub.


Og Engelen, som jeg så stå på Havet og på Jorden, opløftede sin højre Hånd imod Himmelen 	 imma lmalak lli-ẓriġ ibidd f-umda d-wakal, yull afus-ns afasi s-ignna,


Da besluttede Apostelene og de Ældste tillige med hele Menigheden at udvælge nogle Mænd af deres Midte og sende dem til Antiokia tillige med Paulus og Barnabas, nemlig Judas, kaldet Barsabbas, og Silas, hvilke Mænd vare ansete iblandt Brødrene. 	 mšaškan-d ilmma irqqasn d-imġarn d-ayt-umnaggar kullutn, skrn f-ad-stin kra n-mddn-nsn ad-munn d-bulus d-barnaba s-anṭakiyya. stin yahuda lli-mi-ttinin barsaba, nttan d-sila. ntni, ar-tn-tuqqarn aytmatn kullutn.


Peter vendte sig og så den Discipel følge, som Jesus elskede, og som også lå op til hans Bryst ved Nadveren og sagde: "Herre! hvem er den, som forråder dig?" 	 igrawl bṭrus tiġurdin-ns iẓr amḥḍar lli-iɛzzan dar yasuɛ, ig ġwalli-n-isnndn f-idmarn n-yasuɛ ġ-wass n-imnsi isqsa-t f-manwa ra-t-izznz.


idet jeg tjente Herren i al Ydmyghed og under Tårer og Prøvelser, som timedes mig ved Jødernes Efterstræbelser; 	 ar-th̬damġ i-siditnnġ s-ṣṣbr iggutn d-imṭṭawn ula ġ-trfufnt lli-yyi-mddin ayt-yudaya.


De svarede og sagde til ham: "Er også du fra Galilæa? Ransag og se, at der ikke fremstår nogen Profet fra Galilæa." 	 imma ntni rurn-as: «izd ula kiyi gu-jalil a-tgit? siggil ġ-warratn tissant is-ur-ra-d-yašk kra n-nnabi zġ-jalil.»


Ja, vor Herres Nåde viste sig overvættes rig med Tro og Kærlighed i Kristus Jesus. 	 ġakudan ibark gigi siditnnġ s-lḥnant-ns iggutn, iɛmmr-iyi s-liman d-tayri n-willi ganin win lmasiḥ yasuɛ.


Ser, hvor stor en Kærlighed Faderen har givet os, at vi skulle kaldes Guds Børn og vi ere det. Derfor kender Verden os ikke, fordi den ikke har kendt ham. 	 ẓrat matta ġunška-s-aġ-ira rbbi babatnnġ aylliġ-aġ-iga d-tarwa-ns. ašku ġmkan a-nga nkkʷni. mayad a-f-ur-tssin ddunit ma-nga, ašku ur-tssin rbbi.


vel vidende, at det ikke var med forkrænkelige Ting,, Sølv eller Guld, at I bleve løskøbte fra eders tomme Vandel, som var overleveret eder fra Fædrene, 	 ašku tssnm is-kʷn-d-ifra zġ-tnbaḍin h̬wanin lli-awn-d-fln imzwura-nnun. ašku urd s-ma-ifnnun zund nnuqrt nġd urġ a-s-kʷn-d-ifra,


Ej heller skulle I lade eder kalde Vejledere; thi een er eders Vejleder, Kristus. 	 a-ur-tadjm yan ad-awn-ittini ‹anmġur›, ašku yan-unmġur kad-darun-illan, a-t-igan d-lmasiḥ.


"Der er ikke Gudsfrygt for deres Øjne." 	 ur-akkʷ-a-tuqqarn rbbi.»


men Udholdenheden bør medføre fuldkommen Gerning, for at I kunne være fuldkomne og uden Brøst, så I ikke stå tilbage i noget. 	 imma ġilad, zaydat tṣbrm ard tlkmm ttmi baš a-timġurm tkmmlm bla-kʷn-ih̬ṣṣa yat.


Jeg har den Tillid til eder i Herren, at I ikke ville mene noget andet; men den, som forvirrer eder, skal bære sin Dom, hvem han end er. 	 imma nkki umnġ gigun is-ur-ra-tsflidm s-kra n-uswingim yaḍni, ašku win siditnnġ a-tgam. ra-iḥkam ntta f-walli-awn-tt-issṭiyyrn, wanna ra-ig-iyt.


Og seks Dage derefter tager Jesus Peter og Jakob og Johannes med sig og fører dem alene afsides op på et højt Bjerg, og han blev forvandlet for deres Øjne. 	 zrin sḍiṣ-uwssan, iddu yasuɛ yawi dids bṭrus d-yaɛqub d-yuḥanna, ġlin s-yan-uwrir yattuyn waḥdutn. tbddl ssift n-yasuɛ ġ-lgddam-nsn.


idet I styrkes med al Styrke efter hans Herligheds Kraft til al Udholdenhed og Tålmodighed med Glæde 	 ar-ntḍalab rbbi a-kʷn-issdus s-tḥkimt-ns itjhhdn baš a-ttṣbarm bla-da-ttrmaym,


Thi hvem iblandt eder, som vil bygge et Tårn, sætter sig ikke først hen og beregner Omkostningen, om han har nok til at fuldføre det, 	 ma-ra-iskr wanna gigun iran a-ibnu yal-lbrj? is-ur-ra-iskiws iskr lḥsab-ns a-iẓr is-dars iqaridn ma-s-a-t-itkmmal?


Og Guds Tempel i Himmelen blev åbnet, og hans Pagts Ark kom til Syne i hans Tempel, og der kom Lyn og Røster og Tordener og Jordskælv og stærk Hagl. 	 ġakudan a-ttyawrẓam-tgmmi n-rbbi ġ-ignna, ẓrġ-n ṣṣnduq l-lɛhd n-rbbi ġ-ugʷns n-tgmmi. utn-uwsmann, immass iggig s-uqqryan itjhhdn. immass-wakal ula ntta, iḍr ibruri išqan.


Større Kærlighed har ingen end denne, at han sætter sit Liv til for sine Venner. 	 ur-tlli lḥnant yugʷrn tin yan ifkan ih̬f-ns immt f-ssibt n-imddukkʷal-ns.


Men alt dette ville de gøre imod eder for mit Navns Skyld, fordi de ikke kende den, som sendte mig. 	 kullu mayad rad-awn-t-skrn f-ssibt n-ma-tgam winu, ašku ur-ssinn ġwalli-yyi-d-yuznn.


Fryd dig over den, du Himmel, og I hellige og Apostle og Profeter! fordi Gud har skaffet eder Ret over den. 	 frḥat ay-ayt-ignna s-lhalak-ns, tfrḥm ay-imẓlayn n-rbbi d-irqqasn-ns d-lanbiya, ašku izzugz-d fllas rbbi-nnun lɛqubit f-ġaylli-awn-tskr.»


da sagde Paulus til Høvedsmanden og til Stridsmændene: "Dersom disse ikke blive i Skibet, kunne I ikke reddes." 	 walaynni isawl bulus s-lqbṭan d-iɛskrin yini-asn: «iġ-ur-didun-qaman ibaḥriyn ġ-wanaw ur-ra-tiẓḍarm a-tnjmm.»


Og han greb Dragen, den gamle Slange, som er Djævelen og Satan, og bandt ham for tusinde År 	 yamẓ algmmaḍ lli-mi-ttinin ‹abnkal aqdim› ula ‹iblis› ula ‹šiṭan›, ikrs-t baš a-iqama ġ-iskraf alf n-usggʷas.


Da gik Disciplene atter bort til deres Hjem. 	 wrrin-d ilmma imḥḍarn-an s-tgmmi.


Derfor har også Guds Visdom sagt: Jeg vil sende Profeter og Apostle til dem, og nogle af dem skulle de slå ihjel og forfølge, 	 d-ġayan a-f-tnna-tḥkimt n-rbbi: ‹rad-asn-aznġ lanbiya d-irqqasn, nġn gisn kra ssrfufnn kra.›


Medens Peter endnu talte disse Ord, faldt den Helligånd på alle dem, som hørte Ordet. 	 sul a-isawal bṭrus s-d-igguz rruḥ lqudus f-kullu willi-as-sflidnin.


Og der viste sig for dem Tunger som af Ild, der fordelte sig og satte sig på hver enkelt af dem. 	 ẓrn kra irwas timzliwin l-lɛafit, bḍunt tettrs yat f-kraygatt yan gisn.


Thi Loven indsætter til Ypperstepræster Mennesker, som have Skrøbelighed; men Edens Ord, som kom senere end Loven, indsætter en Søn, som er fuldkommet til evig Tid: 	 ḍɛfn inmġurn n-ššrɛ ašku bnadm kad-gan. imma yus n-rbbi, ityawẓlay s-ism-ns tigira n-ššrɛ, ikmml srs rbbi kullu ma-srs-iqṣad.


Og han bød, at Vognen skulde holde, og de stege begge ned i Vandet, både Filip og Hofmanden; og han døbte ham 	 yini lwazir i-uh̬ddam-ns a-issbidd lkurriṣa, igguz s-waman ntta d-filibbus, issddm-t.


Din Søsters, den udvalgtes, Børn hilse dig. 	 ar-n-fllam-tsllamn tarwa n-uwlltmam-ad tamẓlayt.


Således skulle også I, når I have gjort alle de Ting, som ere eder befalede, sige: Vi ere unyttige Tjenere; kun hvad vi vare skyldige at gøre, have vi gjort." 	 ula kunni, ġakud lliġ tskrm kullu ma-f-kʷn-yuṣṣa siditun iqqan-kʷn-d a-tinim: ‹ih̬ddamn ka-nga zund wiyyaḍ. ur-nskir abla maylli fllannġ illan.›»


Eller hvad gik I ud at se? En Profet? Ja, siger jeg eder, endog mere end en Profet. 	 walaynni ma-s-a-ttidum? is-urd yan-nnabi a-ttirim a-ti-tẓrm? rad-awn-iniġ, iga yan imqqurn ġ-lanbiya.