Derfor siger jeg eder, at Guds Rige skal tages fra eder og gives til et Folk, som bærer dets Frugter. 	 f-mayan a-f-rad-awn-iniġ, ra-kʷn-issufġ rbbi zġ-tgldit-ns, ifk-tt i-mddn yaḍni lli-ra-yakka lġllt-ns.


han, som ikke gjorde Synd, ikke heller blev der fundet Svig i hans Mund, 	 ityara fllas: «ur-akkʷ-iskir kra n-ddnb. ur-jju-kkint-tkrkas imi-ns.»


Brødre!mit Hjertes Ønske og Bøn til Gud for dem er om deres Frelse. 	 way-aytma, mnšk a-bahra-ttiriġ ad-njmn ayt-tmazirt-inu. ar-bahra-tḍalabġ rbbi fllasn.


Og de have Haler, som ligne Skorpioners, og Brodde, og i deres Haler ligger deres Magt til at skade Menneskene i fem Måneder. 	 kud yat teṭṭaf timġilt d-usaqs zund iġrdm. ġ-tmġilt-nsnt a-ġ-tlla-tẓḍḍart lli-s-rad-ssmḥakkant mddn smmus-iyrn.


Men da det nu blev Morgen, stod Jesus ved Søbredden; dog vidste Disciplene ikke, at det var Jesus. 	 lliġ-di-tġli tafukt ibidd yasuɛ ġ-tama n-waman, walaynni ur-ssinn izd yasuɛ a-iga.


Hvorfor forstå I ikke min Tale? fordi I ikke kunne høre mit Ord. 	 mah̬ aylliġ ur-a-ttfhamm mayd-awn-ttiniġ? ur-a-ttfhamm ašku ur-a-ttirim a-tsflidm s-wawal-inu.


Og han kunde i tre Dage ikke se, og han hverken spiste eller drak. 	 ikka kraḍ-uwssan ur-isfaw, ur-a-ištta ula-da-issa.


Indtil jeg kommer, så giv Agt på Oplæsningen, Formaningen, Undervisningen. 	 lhu ih̬f-nnk ar-taqrat arratn n-rbbi f-aytmatn ar-tn-tzzɛamt ar-tn-tsslmadt ard-n-aškġ.


Men det var den tredje Time, da de korsfæstede ham. 	 tga tasaɛt tis tẓa n-ṣṣbaḥ lliġ-t-ugʷln f-uggjdi.


Derfor, Kong Agrippa! blev jeg ikke ulydig imod det himmelske Syn; 	 «ġakudan ay-agllid agribbas, ur-unfġ i-maylli-yyi-d-issbayyn rbbi.


Det var også derfor, at Skaren gik ham i Møde, fordi de havde hørt, at han havde gjort dette Tegn. 	 iggut ma-isfldn f-lmɛjizt lli-iskr, mayan a-f-d-munn s-kigan a-t-id-mnaggarn.


Og straks faldt der ligesom Skæl fra hans Øjne, og han blev seende, og han stod op og blev døbt. 	 ġir inna mayad s-d-iḍr kra zġ-walln n-šawl irwas i-ikrḍn n-islman, iwrri isfaw. inkr ġakudan, issddm-t ḥananiyya ġ-waman.


hvorfra nogle ere afvegne og have vendt sig til intetsigende Snak, 	 walaynni kra n-mddn ffuġn aġaras-ad, ar-jllun ih̬fawn-nsn s-imjaḥadn h̬wanin.


Og han sagde i sin Undervisning: "Tager eder i Vare for de skriftkloge, som gerne ville gå i lange Klæder og lade sig hilse på Torvene 	 ar-tn-isslmad yini-asn: «rarat lɛaql-nnun zġ-imslmdn n-ššrɛ, ašku iɛzza darsn ad-fttun s-tmlsa ġzzifnin šwanin, iɛzzu darsn a-fllasn-tsllamn mddn ġ-laswaq,


og de opløftede Røsten og sagde: "Jesus, Mester, forbarm dig over os!" 	 alln awal-nsn ar-ttinin: «wa-yasuɛ, wa-sidi, ḥnnu ginnġ.»


og Eliud avlede Eleazar; og Eleazar avlede Matthan; og Matthan avlede Jakob; 	 alyud yuru aliɛazr, aliɛazr yuru mattan, mattan yuru yaɛqub.


Som nu Tiden nærmede sig for den Forjættelse, Gud havde tilsagt Abraham, voksede Folket og formeredes i Ægypten, 	 «zrin isggʷasn, ar-ttigatn mddn-nnġ ġ-miṣr bahra. yakmur-d-uzmz lli-ġ-ra-issafu rbbi awal lli-s-inna i-ibrahim.


Da sagde Thomas (hvilket betyder Tvilling), til sine Meddisciple: "Lader os også gå, for at vi kunne dø med ham!" 	 inkr tuma lli-mi-ttinin ‹akniw›, yini i-imḥḍarn: «rwaḥat ula nkkʷni, a-nmun d-umslmd a-n-dids-nmmt.»


Efterdi du har bevaret mit Ord om Udholdenheden, vil også jeg bevare dig ud af Fristelsens Stund, som skal komme over hele Jorderige for at friste dem, som bo på Jorden. 	 hati tṣbrt tzgat ġmklli-k-uṣṣaġ. f-mayan a-f-ra-k-ssntalġ ġ-tasaɛt n-tnukmut lli-ra-izri f-ddunit a-tarm kullu willi gis zdġnin.


Den, som foragter mig og ikke modtager mine Ord, har den, som dømmer ham; det Ord, som jeg har talt, det skal dømme ham på den yderste Dag. 	 imma wanna-yyi-iḥgrn yagʷi a-isfld s-wawal-inu, rad-as-sul-yili ma-fllas-itḥkamn. ašku awal lli-s-nniġ, nttan a-ra-fllas-iḥkam ġ-wass iggʷran n-ddunit.


Når den stærke bevæbnet vogter sin Gård, bliver det, han ejer, i Fred. 	 «iġ-illa yan idusn iḍuf tigmmi-ns yasi imqlad-ns, ur-ra-yiẓḍar yan a-iruḥ ayda-ns.


Da sagde Jøderne: "I seks og fyrretyve År er der bygget på dette Tempel, og du vil oprejse det i tre Dage?" 	 inin-as-d: «kkuẓ id-mraw d-sḍiṣ (46) n-usggʷas ayd bnnun tigmmi-ad. mamnk a-trit kiyi a-stti-tbnut ġ-kraḍ-uwssan?»


Da nu Judas, som forrådte ham, så, at han var bleven domfældt, fortrød han det og bragte de tredive Sølvpenge tilbage til Ypperstepræsterne og de Ældste og sagde: 	 imma yahuda lli-izznzan yasuɛ, lliġ isfld is-fllas-ḥkamn s-lmut tʷgraẓ-t. yawi kraḍ id-mraw n-uqarid-lli n-nnuqrt, irar-tn i-inmġurn d-imġarn


Men da Farisæeren, som havde indbudt ham, så det, sagde han ved sig selv: "Dersom denne var en Profet, vidste han, hvem og hvordan en Kvinde denne er, som rører ved ham, at hun er en Synderinde." 	 imma afarisi, lliġ iẓra mayad yini d-ih̬f-ns: «mrad is-iga-urgaz-ad nnabi, ra-yissan ma-tga h̬tad-as-itggrn, yissan iskkirn-ns, ašku hatti gar tamġart a-tga.»


Men vi bede eder, Brødre! at I skønne på dem, som arbejde iblandt eder og ere eders Forstandere i Herren og påminde eder, 	 imma ġilad ay-aytmatnnġ, ra-kʷn-nḍalb a-ttuqqarm ġwilli skarnin tawuri n-rbbi ġ-gratun, ar-kʷn-tgabaln s-ism n-siditnnġ ar-kʷn-tnṣaḥn.


Og da det åbnede det tredje Segl, hørte jeg det tredje Væsen sige: Kom! Og jeg så, og se en sort Hest, og han, der sad på den, havde en Vægt i sin Hånd. 	 ifsi-ulqqaġ wis kraḍ ṭṭwabɛ, s-sfldġ i-tis kraṭṭ lmh̬luqat tnna: «ffuġ-d.» ssmaqqlġ s-ẓriġ ayyis iḍili, yusi-umnnay-ns yal-lmizan ġ-ufus-ns.


Og da han havde sagt dette, viste han dem sine Hænder og sine Fødder. 	 lliġ inna mayad imdi-asn-d ifassn-ns d-iḍarn-ns.


Da kalder hans Herre ham for sig og siger til ham: Du onde Tjener! al den Gæld eftergav jeg dig, fordi du bad mig. 	 iġr-d-ugllid i-uh̬ddam-lli s-dars yini-as ‹way-ah̬ddam yʷh̬šnn. utġ f-lḥsab-nnk kullut ašku tḍalbt-iyi bahra.


Og atter for anden Gang lød der en Røst til ham: "Hvad Gud har renset, holde du ikke for vanhelligt!" 	 isawl-d-daġ-wawal-an yini-as: «a-ur-tgt ma-issḥlla rbbi d-ma-iḥrmn.»


Og Jesus svarede og sagde til dem: "Går hen, og forkynder Johannes de Ting, som I høre og se: 	 isawl yasuɛ yini-asn: «zaydat tinim i-yuḥanna f-ma-mi-tsfldm ula ma-tẓram.


Derfor se, jeg sender til eder Profeter og vise og skriftkloge; nogle af dem skulle I slå ihjel og korsfæste, og nogle af dem skulle I hudstryge i, eders Synagoger og forfølge fra Stad til Stad, 	 rad-awn-d-aznġ lanbiya d-ayt-lfhmt d-imslmdn, tnġm gisn kra, tagʷlm kra f-uggjdi, tssġuršm kra ġ-tgʷmma n-tẓallit, ar-tn-teṭṭaym zġ-tmdint s-tmdint.


Thi når dette findes hos eder og er i Tiltagen, lader det eder ikke stå ørkesløse eller ufrugtbare i Erkendelsen af vor Herre Jesus Kristus; 	 iġ-a-gigun-ttigatnt kullu-tġawsiwin-ad, ra-tiẓḍarm i-kigan ar-di-ttawim lġllt iggutn ġilad ġ-tssnm siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Thi jeg er ved Loven død fra Loven, for at jeg skal leve for Gud. 	 walaynni giġ ġilad zund iġ-iyi-inġa ššrɛ mmtġ-as, baš ad-d-nkrġ ddrġ i-rbbi.


Eders milde Sind vorde kendt at alle Mennesker! Herren er nær! 	 mlat i-kullu mddn mnšk a-illa ṣṣbr-nnun. hati yakmur-d siditnnġ.


Og jeg siger eder: Beder, så skal eder gives; søger, så skulle I finde; banker på, så skal der lukkes op for eder. 	 rad-awn-iniġ, ḍalbat rbbi rad-awn-ifk, sigglat dars ra-tafm, ssḍuqqrat-n srs rad-awn-irẓm.


Hver Mand, som beder eller profeterer med tildækket Hoved, beskæmmer sit Hoved. 	 argaz nna-idaln agayyu-ns iġ-a-itẓalla nġd iġ-a-ittini s-mad-as-imala rbbi, hati ar-iššḥššam ġwalli igan ih̬f-ns.


Og Herren sagde til ham: "Stå op, gå hen i den Gade, som kaldes den lige, og spørg i Judas's Hus efter en ved Navn Saulus fra Tarsus; thi se, han beder. 	 yini-as siditnnġ: «nkr tddut s-tgmmi n-yahuda ġ-tsukt lli-mi-ttinin ‹tasukt inmn›, tsqsat ġ-yan-urgaz gu-ṭarsus ism-ns šawl. ašku ar-itẓalla,


Men dersom nogen af eder fattes Visdom, han bede derom til Gud, som giver alle gerne og uden Bebrejdelse, så skal den gives ham. 	 walaynni iġ-illa kra gigun ur-iṭṭaf taḥkimt, illa fllas a-iḍalb rbbi lli-yakkan ma-iggutn i-kullu mddn bla-da-ti-tigʷraẓ, rad-as-tt-ifk.


Men Jesus sagde til dem: "I vide ikke, hvad I bede om. Kunne I drikke den Kalk, som jeg drikker, eller døbes med den Dåb, som jeg døbes med?" 	 isawl yasuɛ yini-asn: «ur-tssinm mayd tḍalbm. is-tẓḍarm a-tsum lkas n-urfufn lli-rad-suġ nkki, tddmm s-udum lli-s-rad-ddmġ?»


og han havde i sin Hånd en lille åbnet Bog. Og han satte sin højre Fod på Havet og den venstre på Jorden. 	 yasi ġ-ufus-ns yan-warra imẓẓin irẓmn. isrs-n aḍar-ns afasi f-umda, isrs-d aḍar-ns aẓlmaḍ f-wakal.


Men mange af de første skulle blive de sidste, og af de sidste de første." 	 walaynni kigan d-imzwura a-ra-iggʷru, d-kigan d-imggura a-ra-izwur.»


Derfor ydmyger eder under Guds vældige Hånd, for at han i sin Tid må ophøje eder. 	 knwat ġ-ddu-ufus itjhhdn n-rbbi baš a-kʷn-yall ġ-uzmz nna-ira.


Og da han var gået ind i Huset og var borte fra Skaren, spurgte hans Disciple ham om Lignelsen. 	 lliġ ifl mddn-an ikšm s-tgmmi, sqsan-t imḥḍarn-ns f-lmɛna-yad.


Thi jeg ofres allerede, og Tiden til mit Opbrud er for Hånden. 	 imma nkki, tlkm-d tasaɛt lli-ġ-ra-n-srsġ tudrt-inu ġ-lgddam n-rbbi, ffuġġ ddunit-ad.


Det vil sige: Ikke Kødets Børn ere Guds Børn, men Forjættelsens Børn regnes for Sæd. 	 ġmkad a-s-imla manwi gisn a-ra-ig tarwa n-rbbi: urd ġwilli lulnin ġmklli tlaln kullu mddn, walaynni ġwilli lulnin s-wawal n-rbbi.


for at vi ved to uforanderlige Ting, i hvilke det var umuligt, at Gud kunde lyve, skulde have en kraftig Opmuntring, vi, som ere flyede hen for at holde fast ved det Håb, som ligger foran os, 	 ašku sin-ad, ur-illi ma-iẓḍarn a-tn-igllb ula iẓḍar rbbi a-fllasn-isskarks. ġmkan a-iskr f-ssibt-nnġ nkkʷni lli-gis-izawgn, baš a-bahra-nzɛm namẓ s-uggʷar ġ-rrja lli-aġ-ifka.


Trængsel og Angst over hvert Menneskes Sjæl, som øver det onde, både en Jødes først og en Grækers; 	 kullu bnadm nna-iskarn ma-yʷh̬šnn, rad-as-tili-tmmara d-tguḍi. ra-tili zwar i-ayt-yudaya tili ula i-ayt-tmizar yaḍni.


og de have ikke Rod i sig, men holde kun ud til en Tid; derefter, når der kommer Trængsel eller forfølgelse for Ordets Skyld, forarges de straks. 	 walaynni ur-ikšim-wawal-an s-uwl-nsn. qaman ġir kra n-uwssan ard tili tassast nġd tarfufnt f-ssibt n-wawal s-knukin.


Og Jesus svarede og sagde til ham: "Der er sagt: Du må ikke friste Herren din Gud." 	 irar-as yasuɛ: «han ityara ‹a-ur-tarmt rbbi sidik.›»


han tjenes ikke heller af Menneskers Hænder som en, der trænger til noget, efterdi han selv giver alle Liv og Ånde og alle Ting. 	 ur-t-ih̬ṣṣa kra nskr nkkʷni, ašku ur-iḥtajja yat. nttan a-yakkan i-kullu mddn tudrt d-unfus ula kraygatt kra.


Men i alt dette mere end sejre vi ved ham, som elskede os. 	 walaynni kullu ġayan, nnra-t bahra s-ism n-walli ginnġ iḥnnan.


Og han kom ned til Kapernaum, en By i Galilæa, og lærte dem på Sabbaterne. 	 yašk-id yasuɛ s-kafrnaḥum, tga yat-tmdint ġ-jalil. ar-ikššm s-tgmmi n-tẓallit ġ-uwssan n-usunfu ar-isslmad.


og han må sende den for eder bestemte Kristus, Jesus, 	 ifk-awn ussan l-lbaraka zġ-dars, yazn-awn-d-daġ yasuɛ lli-iẓli a-ig lmasiḥ-nnun.


Men de gik ud og droge fra Landsby til Landsby, idet de forkyndte Evangeliet og helbredte alle Vegne. 	 ġakudan ad-ftan imḥḍarn ar-tkkan iduran ar-tbrraḥn s-lh̬bar ifulkin ar-jjujjin mddn ġ-kraygatt mani.


"Se, vi drage op til Jerusalem, og Menneskesønnen skal overgives til Ypperstepræsterne og de skriftkloge; og de skulle dømme ham til Døden 	 «sfldat, ra-nddu s-urušalim. imma nkki lli-igan yus n-bnadm, ra-yyi-dḥin s-gr ifassn n-inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ. rad-flla-ḥkamn s-lmut,


Se derfor til, at det Lys, der er i dig, ikke er Mørke. 	 awi-tt ġ-ih̬f-nnk ad-ur-th̬si tifawt lli-gik-illan.


Derfor skulle I bede således: Vor Fader, du, som er i Himlene! Helliget vorde dit Navn; 	 «imma kunni tẓallayat ġmkad: ‹wa-babatnnġ lli-illan ġ-ignna, a-yili luqr i-ism-nnk,


Og han rakte sin Hånd ud over sine Disciple og sagde: "Se, her er min Moder og mine Brødre! 	 imdi afus-ns s-dar imḥḍarn-ns yini-asn: «ha-inna d-aytma.


Da siger han til sine Tjenere: Brylluppet er beredt, men de budne vare det ikke værd. 	 yini ilmma i-ih̬ddamn-ns ‹tamġra tujad, walaynni ur-tt-sthllan ġwilli mi ɛrḍġ.


Men den næste Dag, da disse vare undervejs og nærmede sig til Byen, steg Peter op på Taget for at bede ved den sjette Time. 	 ndid azkka sul llan ġ-uġaras akmurn-in s-yaffa, iġli bṭrus s-ukfaf n-tgmmi a-iẓẓall. tga tasaɛt tis snat d-mrawt ġ-ṭuẓẓunt n-wass


Men Jesus begyndte at sige til dem: "Ser til, at ingen forfører eder!" 	 isawl yasuɛ yini-asn: «awiyat-stt ġ-ih̬f-nnun a-kʷn-ur-ijlu yan.


men jeg står tvivlrådig imellem de to Ting, idet jeg har Lysten til at bryde op og være sammen med Kristus; thi dette var såre meget bedre; 	 riġ mayad ula mayan s-sin. riġ bahra ad-ffuġġ ddunit-ad iliġ d-lmasiḥ, ašku ifulki mayan s-uggʷar.


Og der blev en stor Glæde i denne By. 	 frḥn ayt-tmdint-an bahra.


Og Pilatus spurgte ham: "Er du Jødernes Konge?" Og han svarede og sagde til ham: "Du siger det." 	 isqsa-t bilaṭus: «is-tgit agllid n-ayt-yudaya?» irar-as yasuɛ: «kiyi a-t-innan.»


Er der da nogen Formaning i Kristus, er der nogen Kærlighedens Opmuntring, er der noget Åndens Samfund, er der nogen inderlig Kærlighed og Barmhjertighed: 	 is-ur-tdusm tzɛmm f-ssibt n-ma-tgam win lmasiḥ? is-ur-a-kʷn-tssfjjij tayri-ns? is-ur-a-tssḥssam s-tamunt n-rruḥ-ns? is-ur-darun lḥnant ula lmḥbbt iggutn n-ingratun?


Thi intet vil være umuligt for Gud." 	 ašku ur-illi kra mi ur-iẓḍar rbbi a-t-iskr.»


Thi de ere DæmonersÅnder, som gøre Tegn; og de gå ud til hele Jorderiges Konger for at samle dem til Krigen på Guds, den almægtiges, store Dag. 	 ntni larwaḥ l-ljnun ad-gan, ar-skarn lmɛjizat ar-tkkan dar kullu igldan n-ddunit a-tn-ssmununn i-imiġ lli-s-rad-mmaġn ġ-wass l-lḥsab n-rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan.


Og de modtoge ham ikke, fordi han var på Vejen til Jerusalem. 	 walaynni ayt-tmazirt-an ur-t-rin ašku ssnn izd urušalim a-f-iskr.


Det første Menneske var af Jord, jordisk; det andet Menneske er fra Himmelen. 	 argaz amzwaru ityawskar zġ-idqqi, ig win-wakal. imma argaz wis sin iga zġ-ignna.


Og nogle af dem, som stode hos, sagde, da de hørte det: "Se; han kalder på Elias." 	 kra zġ-willi biddnin ġin, lliġ-as-sfldn inin: «hati ar-yaqra i-nnabi iliyya.»


Men han lå i Strid med Tyrierne og Sidonierne. Men de kom endrægtigt til ham og fik Blastus, Kongens Kammerherre, på deres Side og bade om Fred, fordi deres Land fik Næringsmidler tilførte fra Kongens Land. 	 ġ-uwssan-an iẓi hirudus d-imzdġn n-ṣur d-ṣayda. aškin-d ayt-tmdinin-an s-yan-wawal, irin ad-dids-sawln, ašku iqqan-tn-d ad-awin mad-šttan zġ-tmazirt n-ugllid. mšaškan-d zwar d-lwazir ism-ns blastus, baš ad-ḍalbn zġ-hirudus sslamt.


Derfor gav Gud dem hen i deres Hjerters Begæringer til Urenhed, til at vanære deres Legemer indbyrdes, 	 f-ġayan a-f-tn-ifl rbbi, yadj-tn zaydn ġ-ššhwat-nsn, ar-tfsadn ar-skarn i-ngratsn ma-iššḥššamn,


Men Disciplene gik hen og gjorde, som Jesus befalede dem; 	 ddun imḥḍarn skrn ġmklli-s-asn-inna yasuɛ.


Hvilket er lettest, at sige til den værkbrudne: Dine Synder ere forladte, eller at sige: Stå op, og tag din Seng, og gå? 	 ma-gisn-irh̬an, ad-iniġ i-ġwad ikušmn ‹ittin fllak ddnub-nnk› nġd ad-iniġ ‹nkr, tasit imjdin-nnk ar-ttidut›?


Jeg viste eder i alle Ting, at således bør vi arbejde og tage os af de skrøbelige og ihukomme den Herres Jesu Ord, at han selv har sagt: "Det er saligere at give end at tage." 	 kullu mad-skarġ, ar-awn-srs-malaġ is-fllannġ-illa a-ntnhataf ġmkad baš a-nɛawn winna ḍɛfnin, ar-nswingim ġ-wawal n-siditnnġ yasuɛ lliġ inna ‹ambarki a-iga ġwalli yakkan, uggʷar n-walli itamẓn.›»


Men Jesus sagde: "Der rørte nogen ved mig; thi jeg mærkede, at der udgik en Kraft fra mig." 	 imma yasuɛ inna: «iggr-iyi-d kra n-yan, ašku ssḥssaġ is-zgigi-tffuġ kra l-lbaraka.»


Men da de vare blevne mætte, siger han til sine Disciple: "Samler de tiloversblevne Stykker sammen, for at intet skal gå til Spilde." 	 lliġ šbɛan, yini i-imḥḍarn-ns: «ssmunat tuffaẓ lli-qamanin a-ur-ih̬sr yat.»


dem, i hvem denne Verdens Gud har forblindet de vantros Tanker, for at Lyset ikke skulde skinne fra Evangeliet om Kristi Herlighed, han, som er Guds Billede. 	 ntni ur-uminn ašku iblis lli-iḥkamn ddunit-ad issbukḍ lɛaql-nsn a-ur-ẓrn tifawt l-lh̬bar l-lmjd l-lmasiḥ lli-igan ṣṣurt n-rbbi.


Men jeg siger eder, at enhver, som skiller sig fra sin Hustru, uden for Hors Skyld, gør, at hun bedriver Hor, og den, som tager en fraskilt Kvinde til Ægte, bedriver Hor. 	 imma nkki rad-awn-iniġ, wanna ifran i-tmġart-ns f-kra yaḍni bla zzna, hati irur-tt a-tznu. d-wanna itahln tanna-d-ifran, han zzna ayn iskr.


Da toge Stridsmændene Paulus, som det var dem befalet, og førte ham om Natten til Antipatris. 	 skrn ilmma iɛskrin ġmklli-tn-yuṣṣa-unmġur-nsn, awin bulus ġ-iyḍ aylliġ lkmn tamdint n-antibatris.


Hvorledes kunne I tro,I, som tage Ære af hverandre, og den Ære, som er fra den eneste Gud, søge I ikke? 	 mamnk a-ra-tamnm lliġ a-ttirim a-ttalġm i-ngratun bla-da-tskarm f-a-kʷn-yalġ rbbi lli-igan waḥdut?


Og I skulle føres for Landshøvdinger og Konger for min Skyld, dem og Hedningerne til et Vidnesbyrd. 	 jurrn-kʷn s-lgddam l-lḥukkam d-igldan f-ssibt-inu, baš a-flla-takkam tugga i-mddn-an ula i-ayt-tmizar yaḍni.


Jesus siger til hende: " Sagde jeg ikke, at dersom du tror, skal du se Guds Herlighed?" 	 irar-as yasuɛ: «is-am-ur-nniġ ‹iġ-tumnt ra-tẓrt lmjd n-rbbi›?»


Thi også Kristus var ikke sig selv til Behag; men, som der er skrevet: "Deres Forhånelser, som håne dig, ere faldne på mig." 	 ašku lmasiḥ ula ntta ur-ttin-ikki ar-itrḍu ih̬f-ns. ijra-yas ġmklli ityaran: «flla a-f-a-d-ṭṭarnt-trggam n-willi gik rggmnin.»


På den Dag bleve Herodes og Pilatus Venner med hinanden; thi de vare før i Fjendskab med hinanden. 	 ġassan a-d-imšaška hirudus d-bilaṭus wah̬h̬a-sttin-tkka taẓit i-ngratsn.


Hilsenen med min, Paulus's, egen Hånd. Kommer mine Lænker i Hu Nåde være med eder! 	 s-ufus-inu a-s-awn-in-uriġ awal-ad: nkki bulus ar-n-fllawn-tsllamġ. a-ur-tettum iskraf-ad ġ-lliġ. ad-awn-tili lbaraka n-rbbi.


Men da Johannes hørte i Fængselet om Kristi Gerninger, sendte han Bud med sine Disciple og lod ham sige: 	 imma yuḥanna amsddam illa ġ-lḥbs. lliġ isfld f-ma-iskar lmasiḥ, yazn kra n-imḥḍarn-ns a-t-sqsan:


Thi således er det Guds Villie, at I ved at gøre det gode skulle bringe de uforstandige Menneskers Vankundighed til at tie; 	 ašku rbbi ira gigun a-bdda-tskarm ma-ifulkin, baš a-ur-afn mddn fssusnin ssibt ma-s-a-gigun-sawaln s-tnuwwašt-nsn ih̬wan.


Gid de endog måtte lemlæste sig selv, de, som forstyrre eder! 	 imma mddn-an lli-kʷn-issndudiyn, amar yufan ad-bbin igiwal-nsn kullut.


Men det skete, medens de vare på Vandring, gik han ind i en Landsby; og en Kvinde ved Navn Martha modtog ham i sit Hus. 	 munn-daġ d-uġaras aylliġ lkmn yan-uduwwar lli-ġ-tzdġ yat-tmġart ism-ns marta. tšškšm yasuɛ s-tgmmi-ns.


Og Landshøvdingen svarede og sagde til dem: "Hvilken af de to ville I, at jeg skal løslade eder?" Men de sagde: "Barabas." 	 isqsa-tn-daġ lḥakm: «manwa tram ġ-sin-ad ad-awn-as-rẓmġ?» rarn-as: «barabbas.»


Og intet urent skal komme ind i den, ej heller nogen, som øver Vederstyggelighed og Løgn; kun de, som ere skrevne i Lammets Livets Bog. 	 walaynni ur-ra-srs-ikšm ma-ijlh̬n ula ma-issrkawn ula ma-isskirkisn. ur-ra-srs-ikšm abla ġwilli mi tyaran ismawn-nsn ġ-warra n-tudrt n-ulqqaġ.


Men lærer Lignelsen af Figentræet: Når dets Gren allerede er bleven blød,og Bladene skyde frem, da skønne I, at Sommeren er nær. 	 «hati tazart a-zġ-ra-tissanm lmɛna. iġ-lggʷiġnt-tṣṭṭwin-ns tssufġ-d tifrawin-ns tissanm is-d-yakmur ṣṣif.


og sagde: "Er du Kristus, da sig os det!" Men han sagde til dem: "Siger jeg eder det, tro I det ikke. 	 sqsan-t: «ini-aġ, izd kiyin a-igan lmasiḥ n-rbbi?» isawl yasuɛ yini-asn: «iġ-awn-t-nniġ, ur-ra-yyi-tamnm.


Thi de kunde ikke bære det, som blev påbudt: "Endog om et Dyr rører ved Bjerget, skal det stenes". 	 ašku ggʷdn f-luṣit n-rbbi lli-s-asn-inna: «wanna-d-iruḥn adrar-ad, ig-iyt lbhimt nġd bnadm, iqqan-d a-ti-tkkatm s-iẓran ard immt.»


Men eder lade Herren vokse og blive overvættes rige i Kærligheden til hverandre og til alle, ligesom vi have den til eder, 	 ar-ntḍalab siditnnġ ad-awn-bahra-issigat tayri n-ingratun ula tayri n-kullu mddn, ġmklli-kʷn-bahra-nttiri nkkʷni.


Men jeg formaner eder, Brødre! ved vor Herres Jesu Kristi Navn, at I alle skulle føre samme Tale, og at der ikke må findes Splittelser iblandt eder, men at I skulle være forenede i det samme Sind og i den samme Mening. 	 way-aytma, ra-kʷn-ḍalbġ ġilad s-ism n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, a-d-kullu-tmšaškam bla-da-taṭṭum i-ngratun. illa fllawn a-tgm yan ġ-iswingimn-nnun d-tnbaḍin-nnun.


Hilser alle Brødrene med et helligt Kys! 	 nsallamat d-aytmatn kullutn s-unsallam n-tagʷmat.


Men Paulus sagde: "Jeg vilde ønske til Gud, enten der fattes lidet eller meget, at ikke alene du, men også alle, som høre mig i Dag, måtte blive sådan, som jeg selv er, på disse Lænker nær." 	 yini-as bulus: «zund iġ-tgzzul zund iġ-tġzzif, ḍalbġ i-rbbi a-tgt zund mad-giġ, kiyi ula kullu ġwid sri sflidnin ġassad, walaynni bla ssnasl-ad.»


Han svarede: "En Mand, som kaldes Jesus, gjorde Dynd og smurte det på mine Øjne og sagde til mig: Gå hen til Siloam og to dig! Da jeg så gik hen og toede mig, blev jeg seende." 	 yini-asn: «ġwalli mi ttinin yasuɛ yuḍr tallaġt iġm-tt i-walln-inu yini-yyi ‹zayd s-silwam tsirdt.› dduġ sirdġ isfiwġ.»


Men han talte denne Lignelse til dem og sagde: 	 isawl yasuɛ yut-asn lmɛna-yad isqsa-tn:


og midt imellem de syv Lysestager en, lig en Menneskesøn, iført en fodsid Kjortel og omgjordet om Brystet med et Guldbælte. 	 ẓrġ ġ-gr lḥsaki yan irwas i-bnadm. ilsa tšamir iġzzifn, ibkis zġ-wammas-ns s-yan-ubkkas n-uwrġ.


Men jeg har den Tillid til Herren, at jeg også selv snart skal komme. 	 ha-yyi tiqqnġ ġ-siditnnġ ra-n-aškġ ula nkki s-darun ġ-mayd-d-yakmurn.


Og dersom dit Øje forarger dig, da riv det ud, og kast det fra dig! Det er bedre for dig at gå enøjet ind til Livet end at have to Øjne og blive kastet i Helvedes Ild. 	 iġ-a-k-tssṭar tiṭ-nnk ssukf-tt-id tluḥt-stt-in. yuf-ak a-tkšmt s-tudrt tgit abukaḍ, ula a-dark-ilint snat-walln ttyawgart-n ġ-lɛafit n-jhnnama.


Og han siger til dem: "Hvis Billede og Overskrift er dette?" 	 yini-asn: «win-mit a-iga-uwdm-ad d-ism-ad gis illan?»


Thi Jesus vidnede selv, at en Profet ikke bliver æret i sit eget Fædreland. 	 ntta s-ih̬f-ns a-ifkan tugga-yad inna: «ur-illi kra n-nnabi, uqqrn-t ayt-tmazirt-ns.»


Og de toge ham og førte ham op på Areopagus og sagde: ""Kunne vi få at vide, hvad dette er for en ny Lære, som du taler om? 	 awin-t ilmma s-usgawr n-imġarn n-tmdint-an, iga asgawr lli-mi-ttinin ‹aryus-bagus›. inin i-bulus: «is-trit ad-aġ-tmlt ma-iɛna-ulmmud-ad l-ljdid lli-s-a-ttbrraḥt?


thi når vi leve, leve vi for Herren, og når vi dø, dø vi for Herren; derfor, enten vi leve, eller vi dø, ere vi Herrens. 	 iġ-nddr ra-nrḍu siditnnġ, iġ-nmmut ra-nrḍu siditnnġ. ašku iġ-nddr ula iġ-nmmut, win siditnnġ a-nga.


Og des mere stadfæstet have vi det profetiske Ord, hvilket I gøre vel i at agte på som på et Lys, der skinner på et mørkt Sted, indtil Dagen bryder frem, og Morgenstjernen oprinder i eders Hjerter, 	 mayan a-darnnġ-izzgan iwaliwn l-lanbiya s-uggʷar. afulki a-ra-tskarm iġ-a-stti-ttawim ġ-mad-nnan ntni, ašku iga-wawal-nsn zund tifawt l-lqndil, ar-ittisfiw ġ-tillas ard ifaw-wass iġli-d itri n-ṣṣbaḥ ġ-uwlawn-nnun.


Men de ved Vejen, det er dem, hvor Ordet bliver sået, og når de høre det, kommer straks Satan og borttager Ordet,som er sået i dem. 	 kra n-mddn gan zund amud lli-iḍrn ġ-uġaras. lliġ sfldn i-wawal yašk-id šiṭan, ikkis-asn awal lli-darsn-illan.


thi det helliges ved Guds Ord og Bøn. 	 ašku ar-t-issḥlla rbbi s-wawal-ns ula s-tẓallit lli-s-a-t-fllas-ntškar.


Thi der var mange, som havde urene Ånder, og af hvem disse fore ud, råbende med høj Røst; og mange værkbrudne og lamme bleve helbredte. 	 mddn ggutnin, ffuġn zgisn ljnun ʷh̬šnnin s-tġuyya tjhhdnin, jjin kigan d-ikušamn d-ibiḍarn.


i hvem I også ere blevne omskårne med en Omskærelse, som ikke er gjort med Hænder, ved Afførelsen af Kødets Legeme, ved Kristi Omskærelse, 	 nttan a-kʷn-issġusn, urd s-tẓallit lli-tbbin mddn ġ-ddat-nsn, walaynni issġus-kʷn zġ-ma-issrkan ul n-bnadm.


og sige: "Hvad bliver der af Forjættelsen om hans Tilkommelse? Fra den Dag, Fædrene sov hen, forblive jo alle Ting, som de vare, lige fra Skabningens Begyndelse." 	 ar-ttinin: «manza siditun? is-ur-inni ra-d-yašk? ẓrat, mnšk ayad s-zrin imzwura-nnġ, walaynni sul iqama kullu ġmklli iga zġ-isizwar, ġayklli ttyawh̬laq ddunit sul s-ġilad.»


Og Husbondens Tjenere kom til ham og sagde: Herre, såede du ikke god Sæd i din Mark? Hvor har den da fået Ugræsset fra? 	 aškin-d ih̬ddamn s-dar bab n-igr inin-as: ‹wa-sidi, is-urd amud ifulkin a-tgit ġ-igr-nnk? mani-d-ikka wazkkun-ad?›


Da sagde Jesus: "Lader de små Børn komme, og formener dem ikke at komme til mig; thi Himmeriges Rige hører sådanne til." 	 imma yasuɛ inna-yasn: «adjat tarwa mẓẓinin a-d-dari-aškin. a-tn-ur-tḥṣarm, ašku zund ġwid a-mi-tlla-tgldit n-ignna.»


Men han sagde til ham: "Hvorfor spørger du mig om det gode? Een er den gode. Men vil du indgå til Livet, da hold Budene!" 	 isawl yasuɛ yini-as: «mah̬ a-yyi-tsqsat f-ufulki? yan waḥdut a-igan afulki. iġ-trit a-tkšmt s-tudrt, skar s-luṣiyat-ns.»


Og man gav ham Profeten Esajas's Bog, og da han slog Bogen op; fandt han det Sted, hvor der stod skrevet: 	 fkn-as arra n-nnabi išaɛya. irẓm arra yaf-n gis agzzum lli-ġ-ityara:


Dersom vi sige, at vi ikke have syndet, gøre vi ham til en Løgner, og hans Ord er ikke i os. 	 walaynni iġ-nenna «ur-nskir ddnub,» hati nga rbbi d-bu-tkrkas, ur-ginnġ-izga-wawal-ns.


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, der siger: "Han tog vore Skrøbeligheder og bar vore Sygdomme." 	 ġmkan a-s-yuwfa-wawal n-nnabi išaɛya inna «nttan a-issittin timuḍan-nnġ, yasi aṭṭan-nnġ.»


men fornyes i eders Sinds Ånd 	 tlmdm is-kʷn-ih̬ṣṣa a-tadjm rbbi a-kʷn-iskr zġ-ljdid ġ-kullu ma-ttirim ula ma-tswingimm,


- hvilke jo, skønt de erkende Guds retfærdige Dom, at de, der øve sådanne Ting, fortjene Døden, dog ikke alene gøre det, men også give dem, som øve det, deres Bifald. 	 ntni ssnn awal n-rbbi lli-s-inna lmut a-d-iqqann wanna iskarn tiġawsiwin-ad, walaynni ar-tnt-sul-skarn ar-nnit-tfraḥn s-wiyyaḍ nna-tnt-skarnin.


Og da den sjette Time var kommen, blev der Mørke over hele Landet indtil den niende Time. 	 lliġ tlkm tasaɛt tis snat d-mrawt ḍrnd-d tillas f-tmazirt-an kullutt ar tasaɛt tis kraṭṭ n-tdggʷat.


og de, der bruge denne Verden, som om de ikke gøre Brug af den; thi denne Verdens Skikkelse forgår. 	 illa f-willi salanin tiġawsiwin n-ddunit a-ur-lhun ih̬f-nsn s-ddunit, ašku ddunit-ad takmur a-ttmmu.


Men en Røst svarede anden Gang fra Himmelen: Hvad Gud har renset, holde du ikke for vanhelligt! 	 isawl-d-daġ-wawal-an zġ-ignwan yini-yyi: ‹a-ur-tgt ma-issḥlla rbbi d-ma-iḥrmn.›


for at Jesu Ord skulde opfyldes, det, som han sagde, da han gav til Kende, hvilken Død han skulde dø. 	 ġmkad ijra baš a-yafu-wawal lli-s-inna yasuɛ f-mamnk a-ra-tg lmut lli-s-ra-immt.


de, som opæde Enkers Huse og på Skrømt bede længe, disse skulle få des hårdere Dom." 	 ar-šttan tigʷmma n-thjjalin, ar-ssiġzzifn tiẓulla-nsn baš ad-ssbayynn ih̬fawn-nsn is-fulkin. ntni ra-fllasn-ittut lḥukm n-rbbi s-uggʷar.»


Og han tog ham afsides fra Skaren og lagde sine Fingre i hans Øren og spyttede og rørte ved hans Tunge 	 yawi-t yasuɛ zġ-gr mddn waḥdut. ig-n iḍuḍan-ns ġ-imzgan n-urgaz, issufs f-iḍuḍan-ns iggr-n i-ils n-urgaz.


da vi have hørt om eders Tro på Kristus Jesus og den Kærlighed, som I have til alle de hellige 	 ašku nsfld f-mamnk a-tumnm s-lmasiḥ yasuɛ, ɛzzan darun kullu imẓlayn n-rbbi,


Men på en fastsat Dag iførte Herodes sig en Kongedragt og satte sig på Tronen og holdt en Tale til dem, 	 lliġ ilkm-wass lli-ġ-ra-tn-iẓr, ilsa hirudus aslham n-tgldit-ns, iskiws ġ-lkursi l-lḥukm isawl i-mddn-an.


Thi Dommen er ubarmhjertig imod den, som ikke har øvet Barmhjertighed; Barmhjertighed træder frimodigt op imod Dommen. 	 ašku wanna ur-itṣamaḥn, ra-fllas-iḥkam rbbi bla-yas-iṣamḥ. imma wanna itṣamaḥn, ur-ra-t-ilkm lḥukm.


Thi sandelig, siger jeg eder, indtil Himmelen og Jorden forgår, skal end ikke det mindste Bogstav eller en Tøddel forgå af Loven, indtil det er sket alt sammen. 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, kullu mad-qaman ignwan d-wakal ur-ra-yitti kra l-lḥrf nġd kra n-tnqiṭṭ zġ-ššrɛ ard yafu kullu ma-gis-illan.


men Tungen kan intet Menneske tæmme, det ustyrlige Onde, fuld af dødbringende Gift. 	 walaynni ur-illi yan iẓḍarn a-yamẓ ils-ns. ar-bdda-ilddi s-ma-yʷh̬šnn, yagʷi a-izga, iɛmmr s-ssmm lli-inqqan.


Dog, Visdom tale vi iblandt de fuldkomne, men en Visdom, der ikke stammer fra denne Verden, ikke heller fra denne Verdens Herskere, som blive til intet; 	 s-ṣṣaḥt, s-lɛaql a-s-a-nsawal i-wid mqqurnin ġ-uġaras n-rbbi, walaynni ur-igi lɛaql n-ddunit-ad nġd win inmġurn n-ddunit-ad lli-rad-laḥ.


Thi af ham og ved ham og til ham ere alle Ting; ham være Ære i Evighed! Amen. 	 ašku kullu ma-illan yuška-d zġ-rbbi, yili ġ-ufus-ns, ig wins. nttan a-bahra-ntalġ ġilad ula kullu mayd iftan, amin.


Nu glæder jeg mig over mine Lidelser for eder, og hvad der fattes i Kristi Trængsler, udfylder jeg i mit Kød for hans Legeme, som er Menigheden, 	 frḥġ ġilad s-trfufnt-ad ġ-a-zrayġ f-ssibt-nnun. ašku ar-tkmmalġ s-ddat-inu ma-iqaman ġ-trfufnt l-lmasiḥ f-ssibt n-ddat-ns lli-igan amnaggar n-mddn-ns.


Og da han havde sagt dette, åndede han på dem, og han siger til dem: "Modtager den Helligånd! 	 iṣuḍ gisn yini-asn: «amẓat rruḥ lqudus.


Thi nu leve vi, når I stå fast i Herren. 	 nwrri s-tudrt-nnġ ašku tbiddm tdusm ġ-siditnnġ.


Da siger Jesus til dem: "Min Tid er endnu ikke kommen; men eders Tid er stedse for Hånden. 	 yini-asn yasuɛ: «azmz-nnun illa-bdda, walaynni ur-ta-d-ilkim-uzmz-inu.


Ikke dog som om Guds Ord har glippet; thi ikke alle, som stamme fra Israel, ere Israel; 	 walaynni ur-rad-iniġ is-ḍrn bla lfaytt iwaliwn-an lli-ifka rbbi i-ayt-dars ġayd izrin. ašku mddn-an n-ayt-rbbi ur-gin kullutn win rbbi.


Ser derfor nøje til, hvorledes I vandre, ikke som uvise, men som vise, 	 tawiyat-stt ġ-ih̬f-nnun a-bdda-tskarm ġmklli-d-iqqann ġwilli ssnnin ma-illan, urd zund ġwilli ur-ssinnin yat.


Ja, han var også syg og Døden nær; men Gud forbarmede sig over ham, ja, ikke alene over ham, men også over mig, for at jeg ikke skulde have Sorg på Sorg. 	 s-ṣṣaḥt yuḍn bahra aylliġ illa f-lmut, imma rbbi iḥnna gis. iḥnnu flla ula nkki lliġ-t-ijjujji, ikkis flla taġuft-an zġ-tġufiwin yaḍni.


Dette Menneske begyndte at bygge og kunde ikke fuldende det. 	 ar-ttinin: ‹ġwad igra a-ibnu walaynni ur-iẓḍar a-ikmml.›


Thi enhver, som har, ham skal der gives, og han skal få Overflod; men den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har. 	 ašku wanna dar illa, rad-as-ityawfka uggʷar, yili-as ma-iggutn. imma wanna ur-dar-illi, rad-as-ityawkkas ula ma-dars-illan.


Men vid dette,at i de sidste Dage skulle vanskelige Tider indtræde. 	 swangm-d mayad: ġ-uwssan ggʷranin rad-ilin izmaz šqanin.


Men Natten derefter stod Herren for ham og sagde: "Vær frimodig, thi ligesom du har vidnet om mig i Jerusalem, således skal du også vidne i Rom." 	 ġ-iḍ-an a-ibidd siditnnġ f-bulus yini-as: «zɛm d-ih̬f-nnk. ġmklli flla tfkit tugga-nnk ġ-urušalim, ġmkan a-k-id-iqqann a-tnt-flla-tfkt ula ġ-ruma.»


"En Røst blev hørt i Rama, Gråd og megen Jamren; Rakel græd over sine Børn og vilde ikke lade sig trøste, thi de ere ikke mere." 	 «taġuyyit a-mi-n-nsfld ġ-tmdint n-rama, ar-ssġuyyun ar-tnuwwaḥn. ar-talla raḥil f-tarwa-ns, ur-tẓḍar a-tṣbr ašku ur-sul-llin.»


Men han begyndte at sige denne Lignelse til Folket: "En Mand plantede en Vingård og lejede den ud til Vingårdsmænd og drog udenlands for lange Tider. 	 isawl yasuɛ s-mddn, yut-asn lmɛna-yad yini-asn: «ha-yan-urgaz iẓẓa aḍil ġ-igr-ns. ifl-t i-ih̬ʷmmaṣn, iftu imuddu s-tmazirt yaḍni igawr-n ġin.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den Time kommer, ja den er nu, da de døde skulle høre Guds Søns Røst, og de, som høre den, skulle leve. 	 lḥqq ayd-awn-ttiniġ, rad-d-aškin kra n-uwssan, hatni-nnit lkmn-d, lli-ġ-rad-sfldn ġwilli mmutnin i-wawal n-yus n-rbbi. d-kullu wanna isfldn i-wawal-an ra-iddr.


Hævner eder ikke selv, I elskede! men giver Vreden Rum; thi der er skrevet: "Mig hører Hævnen til, jeg vil betale, siger Herren." 	 way-aytma ɛzzanin, a-ur-trarm i-yan f-ma-iskr yʷh̬šnn, walaynni adjat rbbi a-fllas-iḥkam. ašku ityara: «ġmkad a-s-inna sidi rbbi, nkki a-ra-irar i-mddn f-mad-skrn, fkġ-asn mad-asn-igan.»


Han, som nedfor, han er også den, som opfor højt over alle. Himlene, for at han skulde fylde alle Ting. 	 ašku ġwalli-d-igguzn a-igan ġwalli yattuyn tigira s-iggi n-ignwan baš a-ikmml kullu ma-illan ġ-kraygatt mani.


fra Abels Blod indtil Sakarias's Blod, som blev dræbt imellem Alteret og Templet; ja, jeg siger eder: Det skal kræves af denne Slægt. 	 zġ-idammn n-habil ar idammn n-zakariyya lli-nġan ġ-gr-udġar n-tġrsi d-tḥanut tamẓlayt n-rbbi. rad-awn-iniġ, f-tasut-ad a-f-ra-d-kullu-tettut lɛqubit-an.


Og jeg vil lade ske Undere på Himmelen oventil og Tegn på Jorden nedentil, Blod og Ild og rygende Damp. 	 rad-skarġ timitar ġ-tattuyt n-ignwan ula lmɛjizat f-iggi n-wakal. rad-ilin idammn d-lɛafit d-imdla n-waggu iggutn.


Og Pigen så ham og begyndte atter at sige til dem, som stode hos: "Denne er en af dem." 	 tẓr-t-daġ-th̬ddamt-lli, tini fllas i-willi biddnin ġin: «ġwad iga yan zġ-gisn.»


thi han gendrev Jøderne offentligt med stor Kraft og beviste ved Skrifterne, at Jesus er Kristus. 	 ašku ar-isawal s-ayt-yudaya ġ-lgddam n-kullu mddn, aylliġ ur-ẓḍarn ntni a-fllas-rarn awal. ar-asn-imala zġ-warratn n-rbbi izd yasuɛ a-igan lmasiḥ lli-s-a-tqln.


Men de elleve Disciple gik til Galilæa, til det Bjerg, hvor Jesus havde sat dem Stævne. 	 nkrn ilmma imḥḍarn s-yan d-mraw, ddun s-tmazirt n-jalil s-uwrir lli-s-asn-inna yasuɛ.


Og da de, som vare udsendte, kom tilbage til Huset, fandt de den syge Tjener sund. 	 ddun ġwilli-d-yuzn lqbṭan wrrin s-tgmmi-ns, afn-in ah̬ddam-ns ijji.


og hugge ham sønder og give ham hans Lod sammen med Hyklerne; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 ġakudan ra-t-ibri sidis, ig-t-in d-ayt-sin-uwdmawn ġ-illiġ allan ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.»


han vide, at den, som omvender en Synder fra hans Vejs Vildfarelse, han Frelser en Sjæl fra Døden og skjuler en Mangfoldighed af Synder. 	 swangmat mayad: wanna-d-irurn yan ijlan zġ-ma-yʷh̬šnn, ra-t-issanf i-lmut l-lih̬rt, issaggug-t zġ-kigan d-ddnub.


Ligeså spottede også Ypperstepræsterne indbyrdes tillige med de skriftkloge og sagde: "Andre har han frelst, sig selv kan han ikke frelse. 	 ġmkad-daġ a-s-a-gis-tṭnaẓn inmġurn n-tgmmi n-rbbi i-ngratsn ntni d-imslmdn n-ššrɛ ar-ttinin: «hati ijjnjm wiyyaḍ walaynni ur-iẓḍar a-ijjnjm ih̬f-ns.


forræderske, fremfusende, opblæste, Mennesker, som mere elske Vellyst, end de elske Gud, 	 ur-rad-zgan ġ-wawal-nsn ula-da-tnbaḍn ġ-ih̬f-nsn, walaynni rad-tḥgarn wiyyaḍ. rad-tlhun s-kullu ma-tn-iɛjbn, ur-ra-tlhun s-ma-ira rbbi.


Og han sagde til sine Tjenere: "Det er Johannes Døberen; han er oprejst fra de døde, derfor virke Kræfterne i ham." 	 yini fllas i-ih̬ddamn-ns: «yuḥanna amsddam ayad, inkr-d zġ-lmut. mayan a-f-gis-llant lquwwat-ad.»


Og til Slutning værer alle enssindede, medlidende, kærlige imod Brødrene, barmhjertige, ydmyge; 	 imma ġilad rad-awn-iniġ, a-kullu-tgm yan ġ-ma-tswingimm ula ma-s-a-tssḥssum, ar-ttḥubbum i-ngratun s-tayri n-aytmatn, ar-di-ttadrm i-ih̬f-nnun ar-ttḥnnum i-ngratun.


Thi jeg frygtede for dig, efterdi du er en streng Mand; du tager, hvad du ikke lagde, og høster, hvad du ikke såede. 	 ksuḍġ zġ-gik ašku ssnġ izd argaz išqan a-tgit, ar-di-ttasit ma-ur-n-tsrst ar-di-tmggrt ma-ur-tkrzt.›


Men de bleve ivrigere og sagde: "Han oprører Folket, idet han lærer over hele Judæa fra Galilæa af, hvor han begyndte, og lige hertil." 	 rarn-as ntni s-jjhd: «ar-itkka kullu tamazirt n-yudaya, zġ-jalil ar ġid, ar-issduy mddn s-ulmmud-ns.»


Een er Lovgiveren og Dommeren, han, som kan frelse og fordærve; men hvem er du, som dømmer din Næste? 	 han rbbi waḥdut a-iẓḍarn a-yakka luṣiyat, d-nttan waḥdut a-iẓḍarn a-ikkat lḥukm ar-ijjnjam ar-ithlak. walaynni ma-tgit kiyi aylliġ trit a-tinit f-wayyaḍ is-yʷh̬šn?


Skriv til Menighedens Engel i Efesus: Dette siger han, som holder de syv Stjerner i sin højre Hånd, ham, som vandrer midt imellem de syv Guldlysestager: 	 «ara awal-ad i-lmalak n-umnaggar ġ-tmdint n-afsus: ha-ma-inna wad yusin ssa n-itran ġ-ufus-ns afasi ar-ittidu ġ-gr ssa l-lḥsaki n-uwrġ.


da jeg ved, at Aflæggelsen af mit Telt kommer brat, således som jo vor Herre Jesus Kristus har givet mig til Kende. 	 ašku ssnġ yan imikk rad-h̬wuġ ah̬iyyam-ad. mayad, imla-yyi-t-id siditnnġ yasuɛ lmasiḥ,


efterdi Paulus forsvarede sig og sagde: "Hverken imod Jødernes Lov eller imod Helligdommen eller imod Kejseren har jeg syndet i noget Stykke." 	 isawl bulus f-ih̬f-ns yini-asn: «ur-skirġ kra l-lɛib la ġ-ššrɛ n-ayt-yudaya ula ġ-tgmmi n-rbbi ula ġ-qayṣr.»


Men Jødernes Påske var nær; og mange fra Landet gik op til Jerusalem før Påsken for at rense sig. 	 yakmur-d lɛid n-usurf n-ayt-yudaya. ġ-uwssan-an ar-di-ttaškin mddn ggutnin zġ-iduran s-tmdint n-urušalim, baš ad-ssġusn ih̬fawn-nsn ur-ta-d-iruḥ lɛid.


Og han sagde til dem: "Hvilket?" Men de sagde til ham: "Det med Jesus af Nazareth, som var en Profet, mægtig i Gerning og Ord for Gud og alt Folket; 	 yini-as: «ma-ijran?» inin-as: «ġaylli ijran i-yasuɛ gu-naṣira. iga yan-nnabi imqqurn s-iskkirn-ns ula s-iwaliwn-ns. ifrḥ srs rbbi ula mddn kullutn.


Eders Prydelse skal ikke være den udvortes med Hårfletning og påhængte Guldsmykker eller Klædedragt, 	 walaynni a-ur-ig-ufulki-nnunt afulki n-iẓri ġ-dar mddn, zund tallamin n-wazzar nġd ikʷlan n-uwrġ nġd timlsa ġʷlanin.


Men jeg kundgør eder, Brødre, det Evangelium, som jeg Forkyndte eder, hvilket I også modtoge, i hvilket I også stå, 	 way-aytma, riġ ad-awn-d-ssktiġ lh̬bar ifulkin lli-s-awn-in-tbrraḥġ. tsfldm srs tzgam gis


Du må heller ikke sværge ved dit Hoved, thi du kan ikke gøre et eneste Hår hvidt eller sort. 	 ula tggullit s-ih̬f-nnk ašku ur-tẓḍart a-trart yan-unẓaḍ a-ig umlil nġd iḍili.


og for at bringe Offer efter det, som er sagt i Herrens Lov, et Par Turtelduer eller to unge Duer. 	 fkn ilmma tiġrsi i-rbbi ġmklli-s-inna ššrɛ: «sin imalliwn nġd sin itbirn mẓẓinin.»


Jeg har grant set mit Folks Mishandling i Ægypten og hørt deres Suk, og jeg er stegen ned for at udfri dem; og nu kom, lad mig sende dig til Ægypten!" 	 hati ẓriġ mnšk ad-trfufunn mddn-inu ġ-miṣr, sfldġ i-ismummʷin-nsn, gguzġ-d a-tn-fukkuġ. imma ġilad nkr, ra-k-aznġ s-miṣr.›


Men lad også vore lære at øve gode Gerninger, hvor der er Trang dertil, for at de ikke skulle være uden Frugt. 	 illa f-mddn-nnġ ad-myurn ad-tlhun s-twuri iṣlḥn baš ad-biddn d-wanna ilkmn f-kra, a-ur-zzrin tudrt-nsn bla lfaytt.


Og da Ypperstepræsterne og Farisæerne hørte hans Lignelser, forstode de, at han talte om dem. 	 lliġ sfldn inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-ifarisin i-lmɛni-ad, issann izd fllasn a-f-isawl yasuɛ.


Men Tykikus har jeg sendt til Efesus. 	 imma tih̬ikus uznġ-t s-afsus.


Og han gav Agt på dem, efterdi han ventede at få noget af dem. 	 ar-gisn-itmnad-ukušam, iġal is-rad-as-fkn kra.


Men da hun og hendes Hus var blevet døbt, bad hun og sagde: "Dersom I agte mig for at være Herren tro, da kommer ind i mit Hus og bliver der!" Og hun nødte os. 	 nssddm-tt ilmma ġ-waman nttat d-ayt-tgmmi-ns. tḍalb zġ-ginnġ: «iġ-iyi-tgam d-tad yumnn s-siditnnġ, aškad-d tgguzm ġ-tgmmi-nu.» tamẓ ginnġ.


Og mange falske Profeter skulle fremstå og forføre mange. 	 ggutn id-bu-tkrkas lli-ra-d-yašk ar-ttinin is-gan lanbiya, ar-jllun kigan d-mddn.


Der tilbragte han tre Måneder, og da Jøderne havde Anslag for imod ham, just som han skulde til at sejle til Syrien, blev han til Sinds at vende tilbage igennem Makedonien. 	 iqama ġin kraḍ-iyrn. walaynni lliġ iskr f-a-ibbi amda a-iwrri s-tmazirt n-suriyya, isfld f-kra n-ayt-yudaya is-d-fllas-mšaškan a-t-hlkn. yini ilmma d-ih̬f-ns: «yuf ad-wrriġ d-uġaras-inu zriġ zġ-makiduniyya.»


Og han råbte med høj Røst, som en Løve brøler; og da han havde råbt, lode de syv Tordener deres Røster høre. 	 isawl s-yan-wawal itjhhdn zund tandra n-izm. lliġ isawl utn ssa n-iggign.


Men Jesus svarede og sagde: "I vide ikke, hvad I bede om. Kunne I drikke den Kalk, som jeg skal drikke?" De sige til ham: "Det kunne vi." 	 isawl yasuɛ yini-asn: «ur-tssinm mayd tḍalbm. is-tẓḍarm a-tsum lkas n-urfufn lli-rad-suġ nkki?» inin-as: «nẓḍar-as.»


Jeg faster to Gange om Ugen, jeg giver Tiende af al min indtægt. 	 ha-yyi ar-taẓumġ kraygatt kraḍ-uwssan, ar-akkaġ tis mrawt n-kullu ma-dari-illan.›


Og han var i Ørkenen fyrretyve Dage, medens han fristedes af Satan, og han var blandt Dyrene; og Englene tjente ham. 	 ikka-n ġ-dar luḥuš ġ-lh̬la kkuẓ id-mraw n-wass, ar-t-itarm šiṭan, ar-ti-tɛawann lmalayka.


Se, jeg kaster hende på Sygelejet og hendes Bolere i stor Trængsel, dersom de ikke omvende sig fra deres Gerninger. 	 han ra-stt-in-luḥġ f-tisi n-waṭṭan a-gis-taḍn nttat d-willi dids tfsadnin. ġmkad a-rad-asn-skrġ iġ-ur-d-wrrin zġ-iskkirn-ns.


Men da de havde korsfæstet ham, delte de hans Klæder imellem sig ved Lodkastning, for at det skulde opfyldes, som er sagt af Profeten: "De delte mine Klæder imellem sig og kastede Lod om mit Klædebon." 	 qqnn-t f-uggjdi alln-t. bḍun timlsa-ns i-ngratsn grn-d fllasnt asġar.


Og om end de ingen Dødsskyld fandt hos ham, bade de dog Pilatus, at han måtte blive slået ihjel. 	 wah̬h̬a ur-gis-ufin ma-f-a-t-nqqan, ḍalbn zġ-bilaṭus a-t-inġ.


Og Jesus svarede og sagde til dem: "De raske trænge ikke til Læge, men de syge. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «urd ġwilli dusnin a-iḥtajjan aṭbib walaynni ġwilli uḍnnin.


og I fæste Øjet på den, som bærer den prægtige Klædning og sige: Sæt du dig her på den gode Plads, og I sige til den fattige: Stå du der eller sæt dig nede ved min Fodskammel: 	 is-ra-tnsallamm d-bu-tmlsit išwan tinim-as «zayd a-sidi a-tskiwst ġ-lgddam,» tinim i-umẓluḍ «bidd ġ-tġurdin» nġd «gawr-n ġin»?


Eller vide I ikke, at vi, så mange som bleve døbte til Kristus Jesus, bleve døbte til hans Død? 	 is-ur-tssinm? lliġ nddm ġ-waman baš a-ng win lmasiḥ yasuɛ, nkšm s-lmut l-lmasiḥ s-udum-an.


Men han sagde til dem: "Dette er mine Ord, som jeg talte til eder, medens jeg endnu var hos eder, at de Ting bør alle sammen opfyldes, som ere skrevne om mig i Mose Lov og Profeterne og Salmerne." 	 isawl-daġ yasuɛ yini-asn: «ġmkad a-s-yuwfa maylli-awn-nniġ ġ-uwssan-an ġ-sul-didun-lliġ. nniġ-awn, iqqan-d a-ijru kullu ma-flla-ityaran ġ-ššrɛ n-musa ula arratn l-lanbiya ula imurign n-rbbi.»


Og en anden sagde: Jeg har købt fem Par Okser og går hen at prøve dem; jeg beder dig, hav mig undskyldt! 	 yini wayyaḍ: ‹a-uddi, sġiġ smmust-tiygiw n-izgarn. rad-dduġ ġilad a-tnt-in-armġ. ḍalbġ-ak ad-iyi-tṣamḥt.›


at I på den Tid, uden for Kristus, vare udelukkede fra Israels Borgerret og fremmede for Forjættelsens Pagter, uden Håb og uden Gud i Verden. 	 ur-ta-tssinm lmasiḥ ġ-uwssan-an, tilim ġ-brra n-ayt-rbbi lli-iẓli ad-gn mddn-ns. ur-darun taġamt ġ-id-lɛhd lli-s-a-yasn-imala ma-rad-asn-iskr. ur-darun rrja, ula tssnm rbbi ġ-ddunit.


Men denne havde fire ugifte Døtre, som profeterede. 	 ilint dars kkuẓṭ istis ur-tahilnt, ar-ttinint iwaliwn nna-yasnt-imala rbbi.


Salige er I, når Menneskene hade eder, og når de udstøde eder og håne eder og forkaste eders Navn som ondt for Menneskesønnens Skyld. 	 imbarkin a-tgam iġ-kʷn-kurhan mddn ssufġn-kʷn rgmn-kʷn ar-fllawn-ttinin ‹kunni tʷh̬šnm› f-ssibt n-ma-tgam win yus n-bnadm.


Thi enhver, der gør min Faders Villie, som er i Himlene, han er min Broder og Søster og Moder." 	 ašku wanna iskarn ma-ira baba rbbi n-ignna, nttan a-igan gʷma, ig ulltma, ig inna.»


Disse tolv udsendte Jesus, bød dem og sagde: "Går ikke hen på Hedningers Vej, og går ikke ind i Samaritaners By! 	 ġakudan a-yuzn yasuɛ irqqasn-ns s-sin d-mraw yuṣṣa-tn: «a-ur-tddum s-tmizar yaḍni ula tkšmm s-tmdinin n-samira.


Og mange flere troede for hans Ords Skyld. 	 ar-ttigatn s-uggʷar ġwilli srs umnnin lliġ-as-sfldn ar-isawal.


Men Peter oplod Munden og sagde: "Jeg forstår i Sandhed, at Gud ikke anser Personer; 	 isawl bṭrus yini: «ssnġ ġilad izd s-ṣṣaḥt ur-a-iskar rbbi s-uwdmawn.


Derfor er Menneskesønnen Herre også over Sabbaten." 	 mayad a-f-giġ sidis ula n-wass n-usunfu, nkki lli-igan yus n-bnadm.»


Men hvem I tilgive noget, ham tilgiver også jeg; thi også hvad jeg selv har tilgivet, om jeg har tilgivet noget, det har jeg gjort for eders Skyld, for Kristi Åsyn, 	 wanna mi tṣamḥm f-kra iskr, hati ṣamḥġ-as ula nkki. d-aynna-f-ṣamḥġ nkki, iġ-nnit-ṣamḥġ f-kra, ssibt-nnun a-f-fllas-ṣamḥġ s-ism l-lmasiḥ,


Og dette skete tre Gange; så blev det igen alt sammen draget op til Himmelen. 	 ijru mayad kraṭṭ-twal, ityalal ilmma lizar s-ignwan.


Thi ved den Nåde, som er given mig, siger jeg til enhver iblandt eder, at han ikke skal tænke højere om sig selv, end han bør tænke, men tænke med Betænksomhed, efter som Gud tildelte enhver Troens Mål. 	 rbbi ad-iyi-ifkan lbaraka-yad aylliġ ẓḍarġ ad-iniġ i-kraygatt yan gigun: a-ur-tġalt d-ih̬f-nnk is-tgit uggʷar n-ma-tgit walaynni swingim s-lmɛqul, kraygatt yan d-unšk nna-yas-ifka rbbi liman.


Han er den, om hvem jeg sagde: Efter mig kommer en Mand, som er kommen foran mig; thi han var før mig. 	 ġwad a-igan ġwalli-f-awn-nniġ ‹rad-yašk tigira-nu yan yugʷr-iyi ašku illa ur-ta-lliġ.›


For det første nemlig hører jeg, at når I komme sammen i Menighedsforsamling, er der Splittelser iblandt eder; og for en Del tror jeg det. 	 taġawsa tamzwarut a-stt-igan: sfldġ is-a-taṭṭum ġakud nna-n-tmnaggarm. irwas-iyi is-urd tikrkas ayan,


Da nu Paulus og Barnabas kom i en ikke ringe Splid og Strid med dem, så besluttede man, at Paulus og Barnabas og nogle andre af dem skulde drage op til Jerusalem til Apostlene og de Ældste i Anledning af dette Spørgsmål. 	 iẓi didsn bulus d-barnaba f-wawal-ad ar-didsn-tmjaḥadn, aylliġ skrn aytmatn n-umnaggar f-ad-aznn bulus d-barnaba d-kra ġ-wiyyaḍ s-urušalim, baš ad-sqsan irqqasn d-imġarn f-tġawsa-yad.


Men de rejste igennem Amfipolis og Apollonia og kom til Thessalonika, hvor Jøderne havde en Synagoge. 	 zrin zġ-tmdint n-amfibulis ula abuluniyya, lkmn tamdint n-tasaluniki. tili ġin yat-tgmmi n-tẓallit n-ayt-yudaya.


ligesom han har udvalgt os i ham før Verdens Grundlæggelse til at være hellige og ulastelige for hans Åsyn, 	 lliġ ur-ta-ih̬lq ddunit, iẓli-aġ d-lmasiḥ baš a-ng wins, nġus ġ-iẓri-ns zġ-kullu ma-igan lɛib. iḥnnu ginnġ


hvem Fædrene tilhøre, og af hvem Kristus er efter Kødet, han, som er Gud over alle Ting, højlovet i Evighed! Amen. 	 zġ-gisn a-zġ-gan id-babatnnġ imzwura ula lmasiḥ zġ-tsga n-ddat. nttan a-yattuyn f-kullu ma-illan, ig rbbi lli-isthllan a-t-ntalġ ġilad ula kullu mayd-d-iftan. amin.


Og nu, hvorfor tøver du? Stå op, lad dig døbe og dine Synder aftvætte, idet du påkalder hans Navn! 	 imma ġilad mah̬ aylliġ sul tgawrt? nkr a-k-ssddmġ ġ-waman, tġrt s-ism n-siditnnġ a-k-issġus zġ-ddnub-nnk.›


Jeg giver eder en ny Befaling, at I skulle elske hverandre, at ligesom jeg elskede eder, skulle også I elske hverandre. 	 imma ġilad rad-awn-fkġ yat luṣit l-ljdid. tḥnnwat i-ngratun. ġmklli gigun tḥnnuġ, ġmkan a-fllawn-illan ula kunni a-ttḥnnum i-ngratun.


Men en Dåb har jeg at døbes med, og hvor ængstes jeg, indtil den er fuldbyrdet! 	 rad-sul-ddmġ s-yan-udum išqan. mnšk a-s-flla-iẓẓay ard ikmml.


Eller har jeg ikke Lov at gøre med mit, hvad jeg vil? Eller er dit Øje ondt, fordi jeg er god? 	 is-ur-izri ad-skarġ mad-riġ s-ma-igan winu? is-tusit tanuwwašt f-ssibt n-mad-skrġ afulki?›»


Og af hans Mund udgik der et skarpt Sværd, for at han dermed skulde slå Folkeslagene; og han skal vogte dem med en Jernstav, og han skal træde Guds, den almægtiges, Vredes Harmes Vinperse. 	 iffuġ-d zġ-imi-ns zund yat taẓẓit imsadn. ra-srs-yut timizar n-ddunit. ra-tnt-iḥkam s-uɛmud n-uwzzal, yaḍḍr aḍil ġ-lmɛṣṣrt n-ssh̬ṭ l-lġaḍab n-rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan.


De sige til ham: "Ilde vil han ødelægge de onde og leje sin Vingård ud til andre Vingårdsmænd, som ville give ham Frugterne i deres Tid." 	 inin-as: «ra-ihlk mddn-an ʷh̬šnnin s-yat lmut yʷh̬šnn, ifk igr i-ih̬ʷmmaṣn yaḍni lli-rad-as-yakka lġllt ġ-uzmz-ns.»


Thi mange ere kaldede, men få ere udvalgte." 	 han iggut ma-mi-iɛrḍ rbbi, yidrus ma-iẓli ad-gn wins.»


Ja, også i denne sukke vi, længselsfulde efter at overklædes med vor Bolig fra Himmelen, 	 imma ġilad ġ-sul-nqama ġ-ddunit-ad ar-nnddr, nẓuẓḍ a-nls ddat-nnġ n-ignna.


Thi hvert Træ kendes på sin egen Frugt; thi man sanker ikke Figener af Torne, ikke heller plukker man Vindruer af en Tornebusk. 	 kraygatt tasġart, zġ-lġllt-ns a-zġ-a-ttyawssan. ur-a-ntkkis ikuzarn zġ-uzggʷar, ula-da-ntkkis aḍil zġ-ušddir.


Men dersom I ere uden Tugtelse, hvori alle have fået Del, da ere I jo uægte og ikke Sønner. 	 mrad is-a-kʷn-ur-itrbba rbbi ġmklli ttrbban kullu mddn, ur-ra-tgm tarwa-ns, walaynni zund tarwa n-tsukt a-ra-tgm.


Og når de tusinde År ere til Ende, skal Satan løses af sit Fængsel. 	 ġakud nna-ikmml-walf n-usggʷas ra-ityawfsay šiṭan zġ-iskraf-ns,


og Herrens Ord udbredtes over hele Landet. 	 sfldn mddn i-lh̬bar n-siditnnġ ġ-kullu tamazirt-an.


således bleve også disse nu ulydige, for at også de måtte få Barmhjertighed ved den Barmhjertighed, som er bleven eder til Del. 	 f-ssibt n-uffuġ-nsn a-f-awn-tlla rrḥmt n-rbbi, tili-asn ula ntni rrḥmt-ns didun.


Thi den, som skammer sig ved mig og mine Ord i denne utro og syndige Slægt, ved ham skal også Menneskesønnen skamme sig, når han kommer i sin Faders Herlighed med de hellige Engle." 	 wanna innan ur-iyi-issin ula issn awal-inu ġ-gr mddn n-tasut-ad ijlan yʷh̬šnn, rad-iniġ ur-t-ssinġ ula nkki lli-igan yus n-bnadm ġakud lliġ rad-d-aškġ d-lmalayka n-ignna s-lmjd n-rbbi baba.»


Dette har jeg talt til eder, medens jeg blev hos eder. 	 «nniġ-awn kullu mayad ġilad ġ-sul didun lliġ.


Men Peter sagde: "Ingenlunde, Herre! thi aldrig har jeg spist noget vanhelligt og urent." 	 irar-as bṭrus: «ḥaša a-sidi. ur-jju-ššiġ ma-f-inna ššrɛ n-musa iḥrm nġd irka.»


Og Farisæerne kom til ham, fristede ham og sagde: "Er det tilladt at skille sig fra sin Hustru af hvilken som helst Grund?" 	 aškin-d kra n-ifarisin irin a-t-armn, inin-as: «is-iḥlla a-ifru-urgaz i-tmġart-ns f-ssibt nna-dars-illan?»


og hin så svarer derinde fra og siger: Vold mig ikke Besvær; Døren er allerede lukket, og mine Børn ere med mig i Seng; jeg kan ikke stå op og give dig det: 	 rad-ak-d-irar-umddakkʷl-nnk zġ-ugʷns n-tgmmi yini-ak-d: ‹a-yyi-ur-tnfut. qqnġ-n tiflut, gnġ d-tarwa-nu ġ-tisi, ur-ẓḍarġ a-n-nkrġ ad-ak-fkġ kra.›


Johannes's Dåb, var den fra Himmelen eller fra Mennesker? Svarer mig!" 	 yuḥanna, ma-t-id-yuznn a-issddam mddn? izd rbbi nġd bnadm? rarat-iyi-d.»


idet det ligger klart som Dagen, at I ere et Kristi Brev, udfærdiget af os, indskrevet ikke med Blæk, men med den levende Guds Ånd, ikke på Stentavler, men på Hjerters Kødtavler. 	 hati iban gigun izd tabrat l-lmasiḥ a-tgam, yura-tt ntta s-ufus-nnġ, urd s-ṣṣmḥ walaynni s-rruḥ n-rbbi lli-iddrn, urd f-tilwaḥ n-uẓru walaynni f-tilwaḥ n-uwlawn n-bnadm.


Dog Visdommen er retfærdiggjort ved alle sine Børn!" 	 walaynni taḥkimt n-rbbi, kullu willi srs skarnin ar-tt-in-tafan tʷġẓan.»


men om Sønnen,: "Din Trone, o Gud! står i al Evighed, og Rettens Kongestav er dit Riges Kongestav. 	 walaynni lliġ isawl f-yus inna: «lɛrš-nnk a-rbbi a-rad-bdda-idum, ur-ra-sar-itmmu. iga-uɛmud n-tgldit-nnk aɛmud l-lḥqq.


og hvilken hans Krafts overvættes Storhed er over for os, som tro, alt efter hans Styrkes vældige Virkekraft, 	 ula taḥkimt-ns lli-bahra-ginnġ-itjhhdn nkkʷni lli-srs-yumnn. ašku taḥkimt lli-ginnġ-illan, tga-t-tḥkimt itjhhdn


Og han kom af Åndens Drift til Helligdommen; og idet Forældrene bragte Barnet Jesus ind for at gøre med ham efter Lovens Skik, 	 simɛan, yiwi-t rruḥ lqudus ikšm s-tgmmi n-rbbi. aškin-d ayt-dars n-yasuɛ ġ-tasaɛt-an, awin-d azzan ad-kmmln f-ssibt-ns ma-illan ġ-ššrɛ.


Da sagde han til dem: "Når I bede, da siger: Fader, Helliget vorde dit Navn; komme dit Rige; 	 isawl yasuɛ yini-asn: «iġ-ra-tẓẓallm tinim ‹wa-babatnnġ, a-yili luqr i-ism-nnk, tašk-id-tgldit-nnk.


Da sagde Jesus til ham: "Dersom I ikke se Tegn og Undergerninger, ville I ikke tro." 	 isawl yasuɛ ġakudan yini: «iġ-ur-tẓrim lmɛjizat d-lquwwat ur-akkʷ-a-ttirim a-tamnm.»


Den, som har mine Befalinger og holder dem, han er den, som elsker mig; men den, som elsker mig, skal elskes af min Fader; og jeg skal elske ham og åbenbare mig for ham." 	 wanna isflidn s-luṣiyat-inu ar-srsnt-iskar, nttan a-yyi-ittirin. d-wanna-yyi-ittirin, ra-t-yiri baba. ra-t-iriġ ula nkki, ssbayynġ-as ih̬f-inu.»


ikke mere som en Træl, men som mere end en Træl, som en elsket Broder, særlig for mig, men hvor meget mere for dig, både i Kødet og i Herren. 	 a-ur-ig ġir ismg-nnk walaynni uggʷar n-ismg, ašku iwrri ġilad iga gʷmak iɛzzan. iɛzza dari nkki, walaynni ra-dark-iɛzza s-uggʷar, ašku kiyi a-mi-iga winnk ġ-ddat ula ġ-siditnnġ.


Men de sagde: "Herre! se, her er to Sværd." Men han sagde til dem: "Det er nok." 	 inin-as imḥḍarn-ns: «ẓr a-sidi, ha-snat lkmami.» imma ntta irur-asn: «yuwda.»


Og han sagde til dem: "Høsten er stor, men Arbejderne ere få; beder derfor Høstens Herre om, at han vil sende Arbejdere ud til sin Høst. 	 yini-asn: «tggut-tmgra walaynni drusn ih̬ddamn. ḍalbat bu-tmgra a-yazn ih̬ddamn ad-ssmunn tamgra-ns.


Og Dyret blev grebet og med det den falske Profet, som havde gjort Tegnene for dets Åsyn, hvormed han havde forført dem, som toge Dyrets Mærke, og dem, som tilbade dets Billede; de bleve begge kastede levende i Ildsøen, som brænder med Svovl. 	 imma ntta yumẓ aġʷẓn, yamẓ ula nnabi bu-tkrkas lli-iskrn lmɛjizat s-ism n-waġʷẓn ijlu srsnt ġwilli dar ṭṭabɛ n-waġʷẓn d-willi tɛbadnin ṣṣurt-ns. ġakudan sul ddrn a-tn-in-iluḥ s-sin ġ-tmda l-lɛafit lli-ijddrn s-lkbrit.


Og de komme og bringe til ham en værkbruden, der blev båren af fire. 	 aškin-d kkuẓ mddn asin-d yan-urgaz ikušmn.


Og Evangeliet bør først prædikes for alle Folkeslagene. 	 iqqan-d a-truḥ-tbrraḥt l-lh̬bar ifulkin kullu timizar n-ddunit ur-ta-d-ilkim isiggʷra.


I ere Jordens Salt; men dersom Saltet mister sin Kraft, hvormed skal det da saltes? Det duer ikke til andet end at kastes ud og nedtrædes af Menneskene. 	 «kunni tgam tisnt n-ddunit. walaynni iġ-tlmus tisnt ma-s-ra-stti-tssmarġm? ur-sul-tgi i-yat. ra-stt-in-luḥn mddn ġ-brra akʷln fllas.


Men nogle Mænd holdt sig til ham og troede; iblandt hvilke også var Areopagiten Dionysius og en Kvinde ved Navn Damaris og andre med dem. 	 kra gisn yumn s-ma-s-asn-inna, munn dids. illa gisn yan zġ-imġarn n-usgawr-an ism-ns dyunisyus. tili yat-tmġart ism-ns damaris, ilin kra n-mddn yaḍni.


Kom derfor i Hu, hvorfra du er falden, og omvend dig, og gør de forrige Gerninger; men hvis ikke, da kommer jeg over dig, og jeg vil flytte din Lysestage fra dens Sted, hvis du ikke omvender dig. 	 swangm-d manizġ-n-tḍrt. wrri-d zġ-ddnub-nnk ar-tskart ġmklli tskart ġ-isizwar. iġ-ur-di-twrrit zġ-ddnub-nnk, ra-n-srk-aškġ ssittiġ-ak lḥska-nnk zġ-udġar-ns.


dem bør man stoppe Munden på; thi de forvende hele Huse ved at føre utilbørlig Lære for slet Vindings Skyld. 	 iqqan-k-id a-tn-tssfssat, ašku ar-ssgrawaln kra n-ayt-tgʷmma kullutn. ar-sslmadn ma-ur-igin lḥqq baš ad-tamẓn kra i-ih̬f-nsn.


Men Tjenerne og Svendene stode og havde gjort en Kulild (thi det var koldt) og varmede sig; men også Peter stod hos dem og varmede sig. 	 skrn ih̬ddamn d-imh̬zniyn yat lɛafit n-trgin ašku illa-usmmiḍ, biddn ġ-tama-ns ar-rqqan. iddu darsn bṭrus ibidd ar-didsn-irqqa.


Da hun havde sagt dette, vendte hun sig om, og hun ser Jesus stå der, og hun vidste ikke, at det var Jesus. 	 lliġ tnna mayad, tgrawl tiġurdin-ns s-tẓra yasuɛ ibidd. nttat ur-tssin izd yasuɛ a-iga.


Jamrer og sørger og græder; eders Latter vende sig til Sorg og Glæden til Bedrøvelse! 	 tigʷraẓ-kʷn ṭiyyr-awn ar-tallam. kkisat taḍṣa, tskrm f-imṭṭawn. ssittiyat lfrḥ, tskrm f-tguḍi.


Og han gav nogle som Apostle, andre som Profeter, andre som Evangelister, andre som Hyrder og Lærere, 	 nttan a-ifkan i-kra ginnġ ad-gn irqqasn-ns, ifk i-wiyyaḍ ad-sawaln s-mad-asn-imala rbbi, ifk i-wiyyaḍ ad-tbrraḥn s-lh̬bar ifulkin, ifk i-wiyyaḍ ad-tgabaln ar-sslmadn mddn-ns


Thi når en siger: "Jeg hører Paulus til," og en anden: "Jeg hører Apollos til," ere I så ikke "Mennesker"? 	 ašku kra gigun ar-ittini: «giġ win bulus.» kra gigun ar-ittini: «giġ win abullus.» iġ-a-tskarm ġmkan, zund mddn n-ddunit a-tgam.


Og straks, da de vare gåede ud af Synagogen, kom de ind i Simons og Andreas's Hus med Jakob og Johannes. 	 lliġ iffuġ zġ-tgmmi n-tẓallit yašk-id s-tgmmi n-simɛan d-andraws. kšmn srs ntni d-yaɛqub d-yuḥanna.


Derfor, den, som bryder et at de mindste af disse Bud og lærer Menneskene således, han skal kaldes den mindste i Himmeriges Rige; men den, som gør dem og lærer dem, han skal kaldes stor i Himmeriges Rige. 	 wanna issunfn kra l-luṣit imẓẓin zġ-luṣiyat-ad n-ššrɛ isslmd i-mddn ad-as-anfn, ra-ig nttan wad kullu imẓẓin ġ-tgldit n-ignna. imma wanna iskarn s-luṣiyat-ad isslmd mddn ad-srsnt-skarn, ra-ig nttan wad imqqurn ġ-tgldit n-ignna.


Thi den; som taler i Tunger, taler ikke for Mennesker, men for Gud; thi ingen forstår det, men han taler Hemmeligheder i Ånden. 	 yan isawaln s-iwaliwn iġribn, rbbi ayn-d-a-isawal urd mddn, ašku ur-ssinn mddn lmɛna n-iwaliwn-ns. ntta s-tḥkimt n-rruḥ lqudus a-s-a-isawal f-ma-intln.


Og da det blev Sabbat, begyndte han at lære i Synagogen, og de mange, som hørte ham, bleve slagne af Forundring og sagde: "Hvorfra har han dog dette, og hvad er det for en Visdom, som er given ham,og hvilke kraftige Gerninger der dog sker ved hans Hænder! 	 inkr ġ-wass n-usunfu ar-isslmad ġ-tgmmi n-tẓallit. lliġ-as-sfldn mddn ar-tɛjjabn kullutn, ar-ttinin i-ngratsn: «argaz-ad, mani-d-srs-ikka kullu mayad? ma-tga taḥkimt-ad lli-as-ityawfkan ula lmɛjizat lli-iskar?


Jesus svarer: "Vil du sætte dit Liv til for mig? Sandelig, sandelig, siger jeg dig, Hanen skal ikke gale, førend du har fornægtet mig tre Gange." 	 isawl yasuɛ yini-as: «is-tujadt a-tfkt ih̬f-nnk tmmtt f-ssibt-inu? lḥqq ayad, lḥqq a-rad-ak-iniġ. ur-ra-iġr-ufullus ard tinit kraṭṭ-twal ur-iyi-tssint.»


Og de fandt ikke, hvad de skulde gøre; thi hele Folket hang ved ham og hørte ham. 	 walaynni ur-ufin mamnk, ašku mddn kullutn ar-bahra-ttirin ad-sflidn i-iwaliwn-ns.


Men den, som drikker af det Vand, som jeg giver ham, skal til evig Tid ikke tørste; men det Vand, som jeg giver ham, skal blive i ham en Kilde af Vand, som fremvælder til et evigt Liv." 	 imma wanna iswan zġ-waman lli-rad-as-fkġ nkki, ur-sar-irufi. ašku aman lli-rad-as-fkġ ra-zgis-ngin zund yat talɛint n-tudrt idumn.»


Men den, som roser sig, rose sig af Herren! 	 ġmklli ityaran: «wanna iran a-yalġ, yalġ siditnnġ.»


Og de spyttede på ham og toge Røret og sloge ham på Hovedet. 	 ar-fllas-ssufusn, asin taġanimt-lli ar-t-in-srs-kkatn f-ih̬f.


Men han sagde også til Disciplene: "Der var en rig Mand, som havde en Husholder, og denne blev angiven for ham som en, der ødte hans Ejendom. 	 isawl-daġ yasuɛ s-imḥḍarn-ns yini-asn: «ha-yan-urgaz iṭṭafn ayda iggutn, ifl-t ġ-ufus n-uh̬ddam-ns a-t-igabl. isfld bu-wayda f-uh̬ddam-an is-a-yas-izzmzar ayda-ns.


Og han gik hen til ham, forbandt hans Sår og gød Olie og Vin deri, løftede ham op på sit eget Dyr og førte ham til et Herberge og plejede ham. 	 iddu s-dars ig zzit d-waman n-waḍil iktin i-tiggas-ns yass-as-tnt. issni-t f-lbhimt isslkm-t s-yal-lfndq igabl-t gis.


Dette siger jeg ikke af Trang; thi jeg har lært at nøjes med det, jeg har. 	 urd f-ssibt n-ḥtajjaġ kra a-f-nniġ mayan, ašku lmdġ ad-qnɛuġ s-aynna-dari-illan.


Men Herren sagde til ham: "Gå; thi denne er mig et udvalgt Redskab til at bære mit Navn frem både for Hedninger og Konger og Israels Børn; 	 yini-as siditnnġ: «ddu s-dars, ašku argaz-an stiġ-t a-ig aruku lli-ra-yasi ism-inu dar ayt-tmizar aggugnin d-igldan ula dar ayt-rbbi.


Men Saulus fik deres Efterstræbelser at vide. Og de bevogtede endog Portene både Dag og Nat, for at de kunde slå ham ihjel. 	 gabln imawn n-tmdint ġ-iyḍ ula azal baš a-t-hlkn. imma šawl isfld i-ġaylli fllas nuwwan.


Jeg vil ikke efterlade eder faderløse; jeg kommer til eder. 	 ur-ra-kʷn-flġ a-tgm igigiln, hati ra-d-darun-wrriġ.


og de forkynde Skikke, som det ikke er tilladt os, der ere Romere, at antage eller øve." 	 ar-tbrraḥn f-kra n-tnbaḍin, ur-fllannġ-iḥlla a-tnt-nqbl ula-da-srsnt-nskar nkkʷni n-ayt-ruma.»


Men i et stort Hus er der ikke alene Kar af Guld og Sølv, men også af Træ og Ler, og nogle til Ære, andre til Vanære. 	 ggutn irukutn ġ-tgmmi imqqurn. illa gisn ma-igan win-uwrġ ula nnuqrt, yili gisn ma-igan win-ukššuḍ ula akal. yili gisn ma-igan i-umššu ula ma-igan i-warras.


Pilatus sagde til dem: "Der have I en Vagt; går hen og bevogter den sikkert, som I bedst vide!" 	 irar-asn bilaṭus: «hatin darun imh̬zniyn. zaydat tḍufm kunni ġmknna tram.»


Jeg beder eder, Brødre! at I finde eder i dette Formaningsord; thi jeg har jo skrevet til eder i Korthed. 	 way-aytma, riġ ad-awn-ḍalbġ a-tqblm iwaliwn-ad lli-s-kʷn-uṣṣaġ, ašku ur-bahra-tġzzif-tbrat-ad.


Derfor, den, som æder Brødet eller drikker Herrens Kalk uværdigt, pådrager sig Skyld over for Herrens Legeme og Blod. 	 walaynni yan iššan zġ-tngult n-siditnnġ nġd iswa zġ-lkas-ns bla-da-t-ituqqar, lḥukm n-rbbi a-ra-fllas-yili ašku iskr zġ-ddat n-siditnnġ d-idammn-ns zund iġ-ur-gin yat.


og atter:"Herren kender de vises Tanker, at de ere forfængelige." 	 ityara-daġ: «issn siditnnġ is-h̬wan iswingimn n-ayt-lɛaql.»


Og denne Tale behagede hele Mængden; og de udvalgte Stefanus. en Mand fuld af Tro og den Helligånd, og Filip og Prokorus og Nikaiior og Timon og Parmenas og Nikolaus, en Proselyt fra Antiokia; 	 iɛjb-tn kullutn mayd nnan irqqasn. stin ilmma stifanus (iga nttan argaz iɛmmrn s-liman ula rruḥ lqudus). stin ula filibbus d-bruh̬urus d-nikanur d-timun d-barminas d-niqulaws (iga nttan abrrani gu-anṭakiyya yumẓ aġaras n-ayt-rbbi).


Thi du skal være ham et Vidne for alle Mennesker om de Ting, som du har set og hørt. 	 ra-tgt inigi-ns ġ-dar kullu mddn, tsawlt-asn f-ma-tẓrit ula ma-mi-tsfldt.


Men de stødte på en Grund med dybt Vand på begge Sider, og der satte de Skibet, og Forstavnen borede sig fast og stod urokkelig, men Bagstavnen sloges sønder af Bølgernes Magt. 	 walaynni izri-wanaw f-yan-mani ġ-ur-drin-waman. yut amlal itġz zġ-lgddam-ns, ur-iẓḍar a-sul-immass. ar-tt-kkatnt taḍangiwin aylliġ a-ifssi zġ-tġurdin-ns.


Mennesker sværge jo ved en større, og Eden er dem en Ende på al Modsigelse til Stadfæstelse. 	 hati s-ism n-ma-tn-yugʷrn a-s-aqran mddn, baš ad-zzgan iwaliwn-nsn, a-ur-sul-gisn-tškkun wiyyaḍ.


Og når han atter indfører den førstefødte i Verden, hedder det: "Og alle Guds Engle skulle tilbede ham". 	 walaynni rbbi, ġakud lliġ ra-d-yazn yus ih̬fddi s-ddunit inna: «kullu lmalayka n-rbbi, iqqan-tn-d a-ti-tɛbadn.»


Bekymrer eder derfor ikke for den Dag i Morgen; thi den Dag i Morgen skal bekymre sig for sig selv. Hver Dag har nok i sin Plage. 	 a-ur-ttasim taġuft i-uzkka, ašku azkka iẓḍar i-taġuft-ns. tqadda-tmmara n-ġassad bla-di-tzuydm tin-uzkka.


Og de to Disciple hørte ham tale, og de fulgte Jesus. 	 lliġ sfldn sin imḥḍarn-lli i-ma-inna, ddun ḍfurn yasuɛ.


Og da han så et Figentræ langt borte, som havde Blade, gik han derhen, om han måske kunde finde noget derpå, og da han kom til det, fandt han intet uden Blade; thi det var ikke Figentid. 	 iẓr-n yat tazart izgzawn ġ-tuggugt. iftu srs a-ur-imil yaf-n gis kra. lliġ-tt-iruḥ ur-n-gis-yufi ġir ifrawn ašku urd azmz n-ikuzarn ayan.


ja, ikke det alene, men også således, at vi rose os af Gud ved vor Herre Jesus Kristus, ved hvem vi nu have fået Forligelsen. 	 walaynni urd ġir mayan a-darnnġ-illan. nkkʷni s-lfrḥ iggutn a-s-a-ntfraḥ s-rbbi, ašku ifka-yaġ sslamt ġilad ġ-gratnnġ dids f-ssibt n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Da nu Stridsmændene havde korsfæstet Jesus, toge de hans Klæder og gjorde fire Dele, een Del for hver Stridsmand, og ligeledes Kjortelen; men Kjortelen var usyet, vævet fra øverst helt igennem. 	 imma iɛskrin, lliġ ugʷln yasuɛ f-uggjdi, asin timlsa-ns bḍun-tnt f-kkuẓṭ, kraygatt aɛskri d-ma-yiwi. asin ula aqššab n-yasuɛ, imma aqššab-an ur-ittgʷni, ityawẓḍa zġ-uflla ar izdar.


Men dette siger jeg til eders eget Gavn, ikke for at kaste en Snare om eder, men for at bevare Sømmelighed og en urokkelig Vedhængen ved Herren. 	 nniġ-awn mayad baš ad-awn-tili sslamt. ur-riġ a-n-fllawn-ẓẓiẓayġ, walaynni riġ a-tskarm ma-ifulkin ar-bdda-ttlhum s-ma-irḍan siditnnġ.


Når I da have Sager om timelige Ting, sætte I da dem til Dommere, som ere agtede for intet i Menigheden? 	 iġ-darun-illa kra n-uṣraḍ, mah̬ a-ttirim a-ti-tsslkmm i-willi ur-ginin yat dar-umnaggar n-aytmatn?


Men går hen og lærer, hvad det vil sige: Jeg har Lyst til Barmhjertighed og ikke til Offer; thi jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere," 	 zaydat tswangmm ġ-warra n-rbbi lli-innan ‹riġ darun lḥnant, urd tiġrsi.› imma nkki, ur-d-uškiġ a-n-ġrġ i-willi ġalnin is-fulkin, walaynni uškiġ-d a-n-ġrġ i-willi ʷh̬šnnin.»


Og da Paulus vilde oplade Munden, sagde Gallio til Jøderne: " Dersom det var nogen Uret eller Misgerning, I Jøder! vilde jeg, som billigt var, tålmodigt høre på eder. 	 yiri bulus a-fllasn-irar awal, s-inkr galyun ġakudan yini i-ayt-yudaya: «mrad is-tga-tġawsa-yad tin kra iffuġn lqanun nġd kra l-lbaḍl yʷh̬šnn, rad-awn-sfldġ.


Jøderne svarede ham: "For en god Gerning stene vi dig ikke, men for Gudsbespottelse, og fordi du, som er et Menneske, gør dig selv til Gud." 	 rarn-as-d: «urd f-kra n-ufulki a-f-ra-k-nut walaynni f-iwaliwn-ad l-lkufr. bnadm ka-tgit walaynni ar-ttggat ih̬f-nnk d-rbbi.»


Alt, hvad Faderen giver mig, skal komme til mig; og den, som kommer til mig, vil jeg ingenlunde kaste ud. 	 walaynni ra-d-sri-ttaškin kullu winna-yyi-yakka baba. d-wanna-d-sri-yuškan, ur-sar-t-rurġ.


Men han sagde: Nej, Fader Abraham! men dersom nogen fra de døde kommer til dem, ville de omvende sig. 	 yini-as bu-wayda: ‹uhu a-baba ibrahim, walaynni iġ-n-darsn-yuška kra n-yan zġ-gr ġwilli mmutnin rad-fln ddnub-nsn wrrin s-uġaras n-rbbi.›


Men Jesus gik op på Bjerget og satte sig der med sine Disciple. 	 iġli yasuɛ s-yan-uwrir, igawr ġin ntta d-imḥḍarn-ns.


Men det skete, medens de vare der, blev Tiden fuldkommet til, at hun skulde føde. 	 ġ-uwssan lli-ġ-llan ġin tlkm-d luqt n-tlalit.


Og Mængden gik op og begyndte at bede om, at han vilde gøre for dem, som han plejede. 	 munn-d mddn ggutnin ar-tḍalabn bilaṭus ad-asn-iskr ġmklli-bdda-iskar ġ-lɛid.


Og Festus siger: "Kong Agrippa, og alle I Mænd, som ere med os til Stede! her se I ham, om hvem hele Jødernes Mængde har henvendt sig til mig, både i Jerusalem og her, råbende på, at han ikke længer bør leve. 	 yini ilmma fastus: «way-agllid agribbas ula kullu willi didnnġ llanin ġassad, ġwad a-igan argaz lli-mi-d-ṣrḍn kullu ayt-yudaya s-dâri ġ-urušalim ula ġid, ar-srs-tġuwwatn ar-ttinin iqqan-t-id a-immt.


Men søger hans Rige, så skulle disse Ting gives eder i Tilgift. 	 walaynni lhwat zwar s-tgldit n-rbbi s-awn-izuyd kullu tiġawsiwin-an yaḍni.


Jesus siger da til dem: "Børnlille! have I noget at spise?" De svarede ham: "Nej." 	 isawl-d srsn yini: «wa-ifrh̬an, is-tumẓm kra n-islman?» inin-as: «ur-numẓ yat.»


Vor Mund er opladt over for eder, Korinthiere! vort Hjerte er udvidet. 	 way-aytma n-kurintus, s-nniyt n-uwl-nnġ ayd-s-awn-in-nsawl, ašku tɛzzam darnnġ bahra.


ham, det er mit eget Hjerte. 	 wah̬h̬a iga nttan zund tasa-nu, uznġ-t-in ġilad a-n-iwrri s-dark.


en Frelse fra vore Fjender og fra alle deres Hånd, som hade os, 	 baš ad-aġ-ijjnjm zġ-inuwwašn-nnġ ula kullu willi-aġ-kurhanin.


Da vågnede alle Jomfruerne og gjorde deres Lamper i Stand. 	 nkrnt-tfrh̬in kullutnt, ssngaddant tiftilin i-lqnadl-nsnt.


Men han sagde til dem: "Ikke alle rummer dette Ord, men de, hvem det er givet: 	 irar-asn yasuɛ: «awal-ad, ur-ra-t-irin abla ġwilli mi ifka rbbi a-t-irin.


Men jeg svarede: Hvem er du, Herre? Og han sagde til mig: Jeg er Jesus af Nazareth, som du forfølger. 	 iniġ: ‹wa-sidi, ma-tgit kiyi?› irar-iyi-d: ‹nkki a-igan yasuɛ gu-naṣira lli-tssrfufunt.›


Men han; som var bleven helbredt, vidste ikke, hvem det var; thi Jesus havde unddraget sig, da der var mange Mennesker på Stedet. 	 imma ntta ur-issin ma-iga, ašku yasuɛ imatti-n zġ-gr mddn ggutnin lli-llanin ġin.


Hvem er den, som overvinder Verden, uden den, som tror, at Jesus er Guds Søn? 	 manwa ra-inru ddunit? wanna yumnn s-yasuɛ n-is-iga yus n-rbbi.


Men da han hørte dette, blev han dybt bedrøvet; thi han var såre rig. 	 imma ntta lliġ isfld i-wawal-ad tʷgraẓ-t bahra ašku iggut-dars-wayda.


Og han sagde til dem: "Hvorfor sove I? Står op og beder, for at I ikke skulle falde i Fristelse." 	 yini-asn: «mah̬ a-teṭṭasm? nkrat tḍalbm rbbi a-kʷn-issanf i-kullu ma-ra-kʷn-ijllu.»


Glemmer ikke Gæstfriheden; thi ved den have nogle, uden at vide det, haft Engle til Gæster. 	 a-ur-tettum a-tssmrḥbam s-iġribn, ašku ġayd izrin ssmrḥban kra n-mddn s-lmalayka, ur-ssinn izd lmalayka ad-gan.


Og straks prædikede han i Synagogerne om Jesus, at han er Guds Søn. 	 ibdu ar-itbrraḥ ġ-tgʷmma n-tẓallit ar-ittini: «yasuɛ iga yus n-rbbi.»


ikke ny i Troen, som at han ikke skal blive opblæst og falde ind under Djævelens Dom. 	 a-ur-ig wad bḥra yumẓn aġaras l-lmasiḥ, ad-as-ur-iml ih̬f-ns is-iga kra, iḍr ġ-lhalak n-iblis.


Og de gik hastig bort fra Graven med Frygt og stor Glæde og løb hen for at forkynde hans Disciple det. 	 ffuġnd-d-tmġarin ḥayna zġ-dar-umḍḍal, ggʷdnt s-lfrḥ iggutn. ddunt ar-tazzalnt ad-awint lh̬bar i-imḥḍarn-ns.


han, som frelste os og kaldte os med en hellig Kaldelse, ikke efter vore Gerninger, men efter sit eget Forsæt og Nåden, som blev given os i Kristus Jesus fra evige Tider, 	 ijjnjm-aġ rbbi zġ-ddnub-nnġ iġr-aġ a-ng imẓlayn-ns, urd f-ssibt n-kra nskar nkkʷni walaynni f-ssibt n-ma-iqṣad nttan ad-aġ-ibark f-uwdm l-lmasiḥ yasuɛ ur-ta-ih̬lq ddunit.


Men den, som hører og ikke gør derefter, han er lig et Menneske, der byggede et Hus på Jorden, uden Grundvold; og Floden styrtede imod det, og det faldt straks sammen, og dette Hus's Fald blev stort." 	 imma wanna isfldn i-iwaliwn-ad-inu ur-a-srsn-iskar, irwas argaz lli-ibnan tigmmi-ns f-wakal ur-iġza llsas. lliġ-d-ingi-wasif yut tigmmi tḍr-d, th̬lu kullutt.»


for hvilket jeg lider ondt lige indtil at være bunden som en Misdæder; men Guds Ord er ikke bundet. 	 hati f-ssibt l-lh̬bar-ad a-f-a-trfufunġ, qqnġ s-ssnasl zund yan iffuġn lqanun. walaynni ur-akkʷ-iqqin-wawal n-rbbi s-ssnasl.


han, som alene har Udødelighed, som bor i et utilgængeligt Lys, hvem intet Menneske har set, ikke heller kan se; ham være Ære og evig Magt! Amen! 	 nttan waḥdut a-bdda-iddrn, izdġ ġ-tifawt lli-s-ur-iẓḍar yan a-n-srs-yakmur. ur-jju-t-iẓri yan ula iẓḍar yan a-t-iẓr. nttan a-mi-illa lmjd d-lquwwa, ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


ofte på Rejser, i Farer fra Floder, i Farer iblandt Røvere, i Farer fra mit Folk, i Farer fra Hedninger, i Farer i By, i Farer i Ørken, i Farer på Havet, i Farer iblandt falske Brødre; 	 ar-bahra-tmudduġ. zriġ ġ-lh̬aṭar n-isaffn d-iqṭṭaɛn. zriġ ġ-lh̬aṭar ġ-gr mddn-inu n-ayt-yudaya ula ġ-gr ayt-tmizar yaḍni. zriġ zġ-gis ġ-tmdinin ula lh̬la ula amda. zriġ zġ-gis ġ-gr ayt-tkrkas lli-ittinin is-gan ayt-lmasiḥ.


"Du er gået ind til uomskårne Mænd og har spist med dem." 	 «mah̬ aylliġ tgguzt ġ-dar ġwilli ur-ẓẓullinin, ar-didsn-tšttat?»


Efter Evangeliet er de vel Fjender for eders Skyld, men efter Udvælgelsen ere de elskede for Fædrenes Skyld; 	 imma ntni iga-tn rbbi d-inuwwašn-ns f-ssibt-nnun ašku agʷin ad-sflidn s-lh̬bar ifulkin. walaynni iga-tn sul d-imddukkʷal-ns f-ssibt n-imzwura-nsn lli-iẓli ġayd izrin.


Men da Jøderne så Skarerne, bleve de fulde af Nidkærhed og modsagde det, som blev talt af Paulus, ja, både sagde imod og spottede. 	 imma ayt-yudaya lli-zdġnin ġin, lliġ ẓran mddn-an ggutnin, asin tanuwwašt f-irqqasn, ẓin d-bulus f-wawal-ns rgmn-t.


Og I, spørger ikke efter, hvad I skulle spise, og hvad I skulle drikke; og værer ikke ængstelige! 	 a-ur-tlhum s-ma-tšttam ula ma-tssam, ula-da-tssiḥilm ih̬f-nnun s-yat.


Og de korsfæste ham, og de dele hans Klæder ved at kaste Lod om dem, hvad enhver skulde tage. 	 qqnn-t ġ-uggjdi alln-t. bḍun timlsa-ns i-ngratsn grn-d fllasnt asġar, kraygatt yan d-ma-ra-yawi.


Men de andre sagde: "Holdt! lader os se, om Elias kommer for at frelse ham." 	 inin wiyyaḍ: «zgayat, a-nẓr is-ra-d-yašk iliyya a-t-ijjnjm.»


" Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som ikke går ind i Fårefolden gennem Døren, men stiger andensteds over, han er en Tyv og en Røver. 	 yini-asn yasuɛ: «lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. yan ifln imi n-zzribt iġli s-uwlli zġ-mani yaḍni, imikr a-iga, ig amh̬h̬ar.


og alle Brødrene, som ere med mig, til Menighederne i Galatien: 	 zġ-gigi nkki d-aytmatn lli-didi-illan, i-imnaggarn ġ-tmazirt n-galaṭiyya.


Var det ikke dit, så længe du ejede det, og stod ikke det, som det blev solgt for, til din Rådighed? Hvorfor har du dog sat dig denne Gerning for i dit Hjerte? Du har ikke løjet for Mennesker, men for Gud." 	 lliġ ur-ta-inzi winnk a-iga, imma lliġ inza hati maylli gis tumẓt illa sul ġ-ufus-nnk a-srs-tskrt aynna trit. mah̬ aylliġ tqṣadt ġayad ġ-uwl-nnk? hati urd bnadm a-f-tsskarkst, walaynni tsskarkst f-rbbi.»


Thi jeg er kommen før at volde Splid imellem en Mand og hans Fader og imellem en Datter og hendes Moder og imellem en Svigerdatter og hendes Svigermoder, 	 uškiġ-d ad-bḍuġ afruh̬ d-babas, bḍuġ tafruh̬t d-innas, bḍuġ tamġart d-tḍggʷalt-ns.


Og da han sad på Oliebjerget, lige over for Helligdommen, spurgte Peter og Jakob og Johannes og Andreas ham afsides: 	 lliġ iskiws yasuɛ ġ-uwrir n-zzitun ġ-umnid n-tgmmi n-rbbi, isqsa-t bṭrus d-yaɛqub d-yuḥanna d-andraws ntni waḥdutn,


Vorder også I rede; thi Menneskesønnen kommer i den Time, som I ikke mene." 	 ula kunni illa fllawn a-bdda-tujadm, ašku rad-d-aškġ nkki lli-igan yus n-bnadm ġ-kra n-tasaɛt lli-ur-tġalm.»


Og det skete, idet han såede, at noget faldt ved Vejen, og Fuglene kom og åde det op. 	 lliġ-t-iluḥ iḍr-n kra ġ-uġaras aškin-d igḍaḍ grun-t.


Dette sagde hans Forældre, fordi de frygtede for Jøderne; thi Jøderne vare allerede komne overens om, at dersom nogen bekendte ham som Kristus, skulde han udelukkes af Synagogen. 	 ġmkad a-s-nnan ayt-dars ašku ksuḍn zġ-imġarn n-ayt-yudaya. mšaškan-d imġarn yadlli ad-ssufġn zġ-tgmmi n-tẓallit wanna innan izd yasuɛ a-igan lmasiḥ n-rbbi lli-s-a-tqln.


Men de, som havde set det, fortalte dem, hvorledes det var gået den besatte, og om Svinene. 	 imma ġwilli ẓranin ma-ijran, nnan-asn f-umjnun ula alfan.


thi det er lettere for en Kamel at gå igennem et Nåleøje end for en rig at gå ind i Guds Rige." 	 ra-irh̬u f-urɛam a-ikšm zġ-tiṭ n-tasmi ula ikšm yan dar ayda iggutn s-tgldit n-rbbi.»


Det er som et Sennepskorn, som, når det sås i Jorden, er mindre end alt andet Frø på Jorden, 	 trwas yat taqqayt l-lh̬rdl. lliġ-n-tḍr ġ-wakal, tmẓẓi f-kullu taqqayin n-imadn lli-llanin.


Alle de, som ere Trælle under Åg, skulle holde deres egne Herrer al Ære værd, for at ikke Guds Navn og Læren skal bespottes. 	 imma ġwilli llanin ġ-uzaglu n-twuri išqan, illa fllasn ad-tuqqarn id-siditsn, baš a-ur-d-irar yan tirggam i-ism n-rbbi ula almmud-nnġ.


Og der var en Enke i den By, og hun kom til ham og sagde: Skaf mig Ret over min Modpart! 	 tili yat-thjjalt ġ-tmdint-an ar-bdda-tssmummʷi ġ-dar lqaḍi ar-as-ttini: ‹fukku-yyi zġ-unuwwaš-inu.›


Ved Tro har Abraham ofret Isak, da han blev prøvet, ja, den. enbårne ofrede han, som havde modtaget Forjættelserne, 	 ibrahim, f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-n-isrs isḥaq f-iggi n-ukrkur lliġ-t-yurm rbbi. yujad a-iġrs i-yus lli-dars-igan yan


men den, som Gud oprejste, så ikke Forrådnelse. 	 imma ġwad-d-issnkr rbbi, ur-t-yudji a-irkm.


Og det skal ske, enhver, som påkalder Herrens Navn, skal frelses." 	 d-kullu wanna izawgn ġ-ism-ns, ra-injm.›


Sandelig, siger jeg eder, den, som siger til dette Bjerg: Løft dig op og; kast dig i Havet, og ikke tvivler i sit Hjerte, men tror, at det sker, som han siger, ham skal det ske. 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, wanna innan i-uwrir-ad ‹itti zġ-ġid tḍrt-n ġ-umda,› iġ-yumn is-ra-yili maylli-s-inna bla iškka ġ-uwl-ns, hati rad-as-yili.


Af denne Årsag har jeg altså ladet eder kalde hid for at se og tale med eder; thi for Israels Håbs Skyld er jeg sluttet i denne Lænke." 	 mayan a-f-ḍalbġ a-kʷn-ẓrġ sawlġ didun. ašku tyawkrrafġ ġilad s-ssnasl f-ssibt n-rrja lli-ġ-n-rjan ayt-rbbi.»


Og jeg faldt ned for hans Fødder for at tilbede ham, og han siger til mig: Gør det ikke! Jeg er din Medtjener eg dine Brødres, som have Jesu Vidnesbyrd; tilbed Gud! thi Jesu Vidnesbyrd er Profetiens Ånd. 	 imma nkki ḍrġ-n ġ-dar iḍarn-ns iriġ ad-as-sjdġ, s-iyi-inna: «a-ur-tskrt ġmkan. ašku ah̬ddam kad-giġ, zund kiyi d-aytmak lli-umẓnin ġ-tugga n-yasuɛ. rbbi waḥdut a-ttɛbadt.» ašku tugga n-yasuɛ a-idḥayn ġwilli sawalnin s-mad-asn-imala rbbi.


I have sendt Bud til Johannes, og han har vidnet for sandheden. 	 yuḥanna lli-s-tuznm, nttan a-yakkan tugga f-lḥqq.


og vi sendte Timotheus, vor Broder og Guds Tjener i Kristi Evangelium, for at styrke eder og formane eder angående eders Tro, 	 ġakudan nuzn-n s-darun gʷmatnnġ timutaws lli-igan ah̬ddam n-rbbi didnnġ ġ-twuri l-lh̬bar ifulkin l-lmasiḥ. nazn-t-in a-kʷn-izzɛam issdus-kʷn ġ-uġaras n-rbbi,


idet han af Gud blev kaldt Ypperstepræst efter Melkisedeks Vis. 	 ig-t rbbi d-unmġur ihiyyan zund malkiṣadq.


idet I først og fremmest mærke eder dette, at i de sidste Dage skal der komme Spottere med Spot, som vandre efter deres egne Begæringer 	 walaynni taġawsa ihiyyan a-stt-igan, a-tissanm is-rad-d-aškin kra n-iṭnnaẓn ġ-uwssan-ad ggʷranin ar-bahra-tṭnaẓn ar-skarn f-kullu ma-ttirin i-ih̬f-nsn


Men hvad Indsamlingen til de hellige angår, da gører også I, ligesom jeg forordnede for Menighederne i Galatien! 	 imma lmɛawnt lli-ra-taznm i-imẓlayn n-rbbi ġ-urušalim, illa fllawn a-tskarm ġmklli uṣṣaġ imnaggarn ġ-tmazirt n-galaṭiyya.


Jesus svarede ham: "Har jeg talt ilde, da bevis, at det er ondt: men har jeg talt ret, hvorfor slår du mig da?" 	 yini-as yasuɛ: «iġ-illa kra yʷh̬šnn ġ-mad-nniġ, ml-iyi-t. walaynni iġ-nniġ ṣṣaḥt mah̬ aylliġ-iyi-tutt?»


David selv siger jo i Salmernes Bog: Herren sagde til min Herre: Sæt dig ved min højre Hånd, 	 hati dawd ula ntta isawl f-lmasiḥ ġ-warra n-imurign inna: ‹ha-sidi rbbi inna i-sidi, skiws f-ufasiy-inu


Jeg og Faderen, vi ere eet." 	 nkki d-baba, yan a-nga.»


Ved Tro forlod han Ægypten uden at frygte for Kongens Vrede; thi som om han så den usynlige, holdt han ud. 	 f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-iffuġ zġ-miṣr, ur-iksuḍ lġaḍab n-ugllid. izga ntta ġ-maylli iqṣad zund iġ-a-iẓrra rbbi lli-ur-jju-iẓri yan.


Men han, som giver "Sædemanden Sæd og Brød til at spise," han vil også skænke og mangfoldiggøre eders Udsæd og give eders Retfærdigheds Frugter Vækst, 	 rbbi lli-yakkan amud i-walli ikkrzn ar-as-itzayad aġrum ma-ištta, nttan a-rad-awn-ifk amud izayd-awn ma-iggutn, iskr-awn tamgra ifulkin zġ-lḥnant-nnun.


Men da disse gik ud, se, da førte de til ham et stumt Menneske, som var besat. 	 ġir ddan ntni s-d-uškan kra n-mddn yaḍni, awin-as-d yan-urgaz aẓnẓum, yili gis yal-ljnn.


og sagde til dem: "Der er skrevet: Og mit Hus er et Bedehus; men I have gjort det til en Røverkule." 	 yini-asn: «han ityara ġ-warra n-rbbi ‹tigmmi-nu ra-tg tigmmi n-tẓallit› imma kunni, hati trurm-tt tga ifri n-imh̬h̬arn.»


Thi da de endnu ikke vare fødte og ikke havde gjort noget godt eller ondt, blev der, for at Guds Udvælgelses Beslutning skulde stå fast, ikke i Kraft af Gerninger, men i Kraft af ham, der kalder, 	 lliġ ur-ta-d-luln-warraḍn-an isawl rbbi s-rifqa, ur-ta-skirn kra yʷh̬šnn ula kra išwan. yini-as fllasn: «amzwaru ra-ig ah̬ddam i-wis sin.» ġmkad a-tn-ibḍa rbbi ašku iqṣad mayan, urd f-ssibt n-kra skrn ntni.


Derfor vil jeg ikke forsømme altid at påminde eder om delte, ihvorvel I vide det og ere befæstede i den Sandhed, som er til Stede hos os. 	 riġ-bdda a-yawn-d-ssktayġ tiġawsiwin-ad, wah̬h̬a-tnti-tssnm tzgam ġ-lḥqq lli-mi-tsfldm.


Eders Lydighed er jo kommen alle for Øre; derfor glæder jeg mig over eder. Men jeg vil, at I skulle være vise med Hensyn til det gode og enfoldige med Hensyn til det onde. 	 imma kunni, frḥġ f-ssibt-nnun ašku sfldn kullu mddn f-mamnk a-tumẓm ġ-lmasiḥ. walaynni riġ a-twrrim tissanm kullu ma-ifulkin, tanfm i-kullu ma-yʷh̬šnn.


drog heller ikke op til Jerusalem, til dem, som før mig vare Apostle, men jeg drog bort til Arabien og vendte atter tilbage til Damaskus. 	 ula ddiġ s-urušalim ad-sawlġ d-irqqasn lli-yyi-zwarnin, walaynni ffuġġ mudduġ s-tmazirt n-waɛrabn. yan kra wrriġ s-tmdint n-dimašq.


Det er nemlig ikke Meningen, at andre skulle have Lettelse og I Trængsel; nej, det skal være ligeligt. Nu for Tiden må eders Overflod komme hines Trang til Hjælp, 	 ur-nniġ mayan baš a-fllawn-ẓẓuẓẓayġ ssrh̬uġ i-wiyyaḍ,


Thi Johannes kom, som hverken spiste eller drak, og de sige: Han er besat. 	 yuška-d yuḥanna ur-a-ištta ula-da-issa, ar-fllas-ttinin ‹illa gis yal-ljnn.›


Dersom I elske mig, da holder mine Befalinger! 	 «iġ-a-yyi-ttirim, ra-tskarm s-luṣiyat-inu.


Vi vide, at Gud har talt til Moses; men om denne vide vi ikke. hvorfra han er." 	 nssn izd rbbi a-isawaln s-musa, imma ġwan ur-akkʷ-nssin manizġ-d-yuška.»


Men nogle af dem sagde: "Ved Beelzebul, de onde Ånders Fyrste, uddriver han de onde Ånder." 	 walaynni kra gisn ar-ittini: «nttan s-tḥkimt n-bɛl-zabul agllid l-ljnun a-s-a-issufuġ ljnun.»


Og den, som giver en af disse små ikkun et Bæger koldt Vand at drikke, fordi han er en Discipel, sandelig, siger jeg eder, han skal ingenlunde miste sin Løn." 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, wanna ifkan i-yan ġ-imẓẓiyn-ad a-isu f-ssibt n-ma-iga amḥḍar-inu, wah̬h̬a-yas-ifka ġir yal-lkas n-waman smmiḍnin, rad-as-tili lbaraka-ns.»


Da sagde Peter, fyldt med den Helligånd, til dem: "I Folkets Rådsherrer og Ældste! 	 iɛmmr bṭrus s-rruḥ lqudus yini-asn: «wa-imġarn l-lmḥkama d-imġarn n-tmazirt,


Og hvor som helst den griber ham, slider den i ham, og han fråder og skærer Tænder, og han visner hen; og jeg har sagt til dine Disciple, at de skulde uddrive den, og de kunde ikke." 	 innaġ-t-iġwi ar-srs-ikkat ard-as-d-ik-ukškuš imi, ar-itgẓaẓ uh̬san-ns iqar. ḍalbġ imḥḍarn-nnk a-t-ssufġn walaynni ur-ẓḍarn.»


efter at have afvæbnet Magterne og Myndighederne, stillede han dem åbenlyst til Skue, da han i ham førte dem i Sejrstog. 	 f-uggjdi a-f-inra lmasiḥ ssulṭat d-lquwwat n-ignwan, ikkis-asnt imqlad-nsnt, iml i-kullu mddn is-tnt-inra.


Og de sende deres Disciple til ham tillige med Herodianerne og sige: "Mester! vi vide, at du er sanddru og lærer Guds Vej i Sandhed og ikke bryder dig om nogen; thi du ser ikke på Menneskers Person. 	 aznn-d dars kra n-mddn-nsn d-kra n-imddukkʷal n-ugllid hirudus inin-as: «way-amslmd, nssn izd lḥqq ayd ttinit, ar-tsslmadt aġaras n-rbbi ġmklli iga. ur-a-tskart f-mad-swingimn mddn, ašku ur-a-ttmnadt udmawn n-mddn.


Der er intet uden for Mennesket, som, når det går ind i ham, kan gøre ham uren; men hvad der går ud af Mennesket, det er det, som gør Mennesket urent. 	 ur-illi yat ġ-brra n-bnadm iẓḍarn a-t-issḥrm iġ-srs-ikšm. walaynni ġaylli-d-itffuġn zġ-bnadm, nttan a-t-issḥramn.


De sige til ham: "Hvorfor bød da Moses at give et Skilsmissebrev og skille sig fra hende?" 	 sqsan-t ilmma inin-as: «iġ-iga ġmkad, mah̬ aylliġ yuṣṣa musa f-tbrat l-lfra, a-stt-yara-urgaz ifru i-tmġart-ns?»


Den Herres Jesu Kristi Nåde være med eders Ånd! 	 a-gigun-tili lbaraka n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Og hans Fader og hans Moder undrede sig over de Ting, som bleve sagte om ham. 	 itɛjjb yusf d-innas n-wazzan f-mayd-fllas-inna simɛan.


Men Ypperstepræsten Ananias befalede dem, som stode hos ham, at slå ham på Munden. 	 inkr ġakudan ḥananiyya lli-igan anmġur ihiyyan n-tgmmi n-rbbi, yamr ġwilli biddnin ġ-tama n-bulus a-t-utn f-imi-ns.


Dette har jeg skrevet til eder om dem, som forføre eder. 	 uriġ-awn-in tiġawsiwin-ad f-willi ranin a-kʷn-jllun.


Derefter siger han til Thomas: "Ræk din Finger hid, og se mine Hænder, og ræk din Hånd hid, og stik den i min Side, og vær ikke vantro, men troende!" 	 yini ilmma i-tuma: «ẓr ifassn-inu, tggrt-asn. mdi-d afus-nnk, tgt-t-in f-tsga-nu. ad-ur-ttškkat, ġir amn.»


Judas, Jakobs Søn, og Judas Iskariot, som blev Forræder. 	 d-yahuda yus n-yaɛqub, ntni d-yahuda ish̬aryuṭ lli-ra-izznz yasuɛ tigira.


Og de kunne ej heller bevise dig det, som de nu anklage mig for. 	 ġaylli-s-a-sri-taštkkan, ur-ẓḍarn a-t-zzgan.


Og han har i et Syn set en Mand, ved Navn Ananias, komme ind og lægge Hænderne på ham, for at han skulde blive seende." 	 iẓr ġ-twargit yan-urgaz ism-ns ḥananiyya yuška-d dars, isrs fllas ifassn-ns baš a-yisfiw.»


Men Herrens Dag skal komme som en Tyv; på den skulle Himlene forgå med stort Bulder, og Elementerne skulle komme i Brand og opløses, og Jorden og alt, hvad der er på den, skal opbrændes. 	 walaynni ass n-siditnnġ ra-d-yašk zund amh̬h̬ar. rad-ittin ignwan s-ijjij itjhhdn, ifnu kullu ma-gisn-illan s-lɛafit, tjdr akal ula kullu ma-gis-skrn mddn.


Står op, lader os gå; se, han, som forråder mig, er nær." 	 nkrat a-nddu. ha-walli-yyi-izznzan yuška-d.»


for at Guds mangfoldige Visdom skulde nu ved Menigheden blive kundgjort for Magterne og Myndighederne i det himmelske, 	 ašku ġilad f-ufus n-umnaggar n-imẓlayn-ns a-f-ira rbbi a-issbayyn i-ssulṭat ula lquwwat n-ignwan mnšk a-bahra-tggut-tḥkimt-ns


Og han siger til dem: "Hvorfor ere I bange, I lidettroende?" Da stod han op og truede Vindene og Søen,og det blev ganske blikstille. 	 yini-asn yasuɛ: «mah̬ aylliġ tksuḍm? is-ur-tuminm?» inkr yamr aḍu ula taḍangiwin ad-zgan, s-iwrri-umda ihnna bahra.


og hvad som helst I bede om i mit Navn, det vil jeg gøre, for at Faderen må herliggøres ved Sønnen. 	 aynna tḍalbm s-ism-inu, ra-t-skrġ. ġmkad a-ra-d-iban lmjd n-baba ġ-yus.


Og han målte dens Mur, hundrede og fire og fyrretyve Alen, efter Menneskemål, hvilket er Englemål. 	 issġl ula aġʷrab lli-as-isutln. ssa n-id-mraw d-sin (72) mitru a-ġ-n-tlla tiddi-ns s-mklli-s-a-ssġaln mddn.


Thi vi skulle alle åbenbares for Kristi Domstol, for at hver kan få igen, hvad der ved Legemet er gjort, efter det, som han har øvet, enten godt eller ondt. 	 ašku iqqan-aġ-d a-nbidd kullwaġ ġ-lgddam l-lmasiḥ a-fllannġ-iḥkam, irar i-kraygatt yan f-ma-iskr ġ-ddunit-ad, ig-iyt ma-ifulkin nġd ma-yʷh̬šnn.


Og den store Drage blev nedstyrtet; den gamle Slange, som kaldes Djævelen og Satan, som forfører den hele Verden, blev nedstyrtet på Jorden, og hans Engle bleve nedstyrtede med ham. 	 ityawgar-n-ulgmmaḍ-an imqqurn s-iyzdar. nttan a-mi-ttinin ‹iblis› ula ‹šiṭan›, ig abnkal aqdim lli-ijllun kullu imzdġn n-ddunit. ityawgar-n s-wakal ntta d-lmalayka-ns.


Thi deres Vredes støre Dag er kommen; og hvem kan bestå? 	 ašku ilkm-d-wass lli-bahra-išqan ig ass l-lġaḍab-nsn. ma-ra-yiẓḍar a-gis-ibidd?»


Men de gik ud og udbredte Rygtet om ham i hele den Egn. 	 imma ntni ddan ar-sawaln f-yasuɛ ġ-tmazirt-an kullutt.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I bygge Profeternes Grave og pryde de retfærdiges Gravsteder og sige: 	 «taguḍi a-rad-awn-yili a-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin. ayt-sin-uwdmawn a-tgam. ar-tbnnum imḍḍaln šwanin i-lanbiya lli-zrinin, ar-tkllum lqubbat n-willi skrnin afulki.


Men han sagde: "Ve også eder, I lovkyndige! thi I lægge Menneskene Byrder på, vanskelige at bære, og selv røre I ikke Byrderne med een af eders Fingre. 	 irar-as yasuɛ: «taguḍi a-rad-awn-yili ula kunni a-imslmdn n-ššrɛ. ar-n-tsrasm f-mddn taẓayt lli-mi-ur-ẓḍarn, walaynni ur-trim a-n-tgm ula yan-uḍaḍ ad-asn-tɛawnm.


Og da hun kendte Peters Røst, lod hun af Glæde være at åbne Porten, men løb ind og forkyndte dem, at Peter stod uden for Porten. 	 ġir tukʷz awal n-bṭrus tfrḥ bahra aylliġ tettu imi is-iqqn, twrri s-tizzla s-ugʷns tini-asn: «hati bṭrus ayd ibiddn ġ-imi.»


Evodia formaner jeg, og Syntyke formaner jeg til at være enige i Herren. 	 rad-ḍalbġ zġ-afudiyya, ḍalbġ ula zġ-sintih̬a, a-d-mšaškant i-ngratsnt ġ-tamunt n-siditnnġ.


Den ene af de to, som havde hørt Johannes's Ord og havde fulgt ham, var Andreas, Simon Peters Broder. 	 andraws gʷmas n-simɛan bṭrus, nttan a-igan yan ġ-sin imḥḍarn lli-sfldnin i-wawal n-yuḥanna ḍfurn yasuɛ.


Hans Moder siger til Tjenerne: "Hvad som han siger eder, det skulle I gøre." 	 imma innas tzuyd tini i-ih̬ddamn: «skrat aynna-s-awn-inna.»


Og de begyndte at bede ham om, at han vilde gå bort fra deres Egn. 	 nkrn ilmma ḍalbn yasuɛ bahra a-iffuġ tamazirt-nsn.


en anden Tro i den samme Ånd; en anden Gaver til at helbrede i den ene Ånd; 	 yan yaḍni, ar-as-yakka s-rruḥ-ad a-bahra-yamn. yan yaḍni, ar-as-yakka s-rruḥ-ad a-ijjujji imuḍan.


Thi vel ved jeg intet med mig selv, dog er jeg ikke dermed retfærdiggjort; men den, som bedømmer mig, er Herren. 	 swangmġ is-ur-gigi-illi kra l-lɛib, walaynni ur-rad-iniġ is-fulkiġ, ašku ur-illi ma-iẓḍarn a-flla-iḥkam abla siditnnġ waḥdut.


Men de skriftkloge og Farisæerne toge Vare på ham, om han vilde helbrede på Sabbaten, for at de kunde finde noget at anklage ham for. 	 ilin kra n-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin ran ad-afn ġ-yasuɛ ma-s-a-yas-ṣraḍn. gabln-t ad-ẓrn is-ra-t-ijjujji ġ-wass n-usunfu.


idet jeg er bleven mindet om den uskrømtede Tro, som er i dig, den, som boede først i din Mormoder Lois og din Moder Eunike, og jeg er vis på, at den også bor i dig. 	 ur-ttuġ mamnk a-tumnt s-lmasiḥ s-nniyt-nnk, ġmklli tumn jddak luwwis ġ-isizwar, nttat d-innak afniki. ssnġ is-tumnt ula kiyi ġilad zund ntnti.


der var tro imod den, som beskikkede ham, ligesom også Moses var det i hele hans Hus. 	 iskr kullu ma-gis-ira rbbi lli-t-iẓlin i-twuri-ad, ġmklli iskr musa kullu ma-gis-ira ġ-wammas n-ayt-tgmmi n-rbbi.


men da han hørte om Jesus, sendte han nogle af Jødernes Ældste til ham og bad ham om, at han vilde komme og helbrede hans Tjener. 	 lliġ isfld lqbṭan f-yasuɛ yazn-d kra n-imġarn n-ayt-yudaya s-dars a-zgis-ḍalbn a-n-dars-yašk a-ijjujji ah̬ddam-ns.


Og han trådte straks hen til Jesus og sagde: "Hil være dig, Rabbi!" og kyssede ham. 	 yašk-id yahuda iftu s-dar yasuɛ yini-as: «sslam ay-amslmd,» issudn-t.


Hungrige har han mættet med gode Gaver, og rige har han sendt tomhændede bort. 	 iššbaɛ s-tmih̬ar ġwilli inġa laẓ, irar ayt-wayda bla yat.


Og en af dem, en lovkyndig, spurgte og fristede ham og sagde: 	 inkr yan-umslmd n-ššrɛ zġ-gisn, yiri a-yarm yasuɛ ġ-wawal-ns. isqsa-t:


og higer som nyfødte Børn efter Ordets uforfalskede Mælk, for at I kunne vokse ved den til Frelse, 	 walaynni gat zund tarwa bḥra lulnin, tirim a-tsum akkʷfay n-wawal iġusn, baš a-srs-timġurm tnjmm ajnjm ikmmln.


Og de førte det til Jesus, og de lagde deres Klæder på Føllet og lod Jesus sætte sig derpå. 	 awin-d asnus i-yasuɛ. grn-in fllas islhamn-nsn, ssnin yasuɛ.


En af dem, en af deres egne Profeter, har sagt: "Kretere ere altid Løgnere, onde Dyr, lade Buge." 	 illa yan gu-krit lli-mi-ttinin ‹nnabi›, ula ntta isawl fllasn inna: «ayt-krit ar-bdda-sskirkisn. zund luḥuš ʷh̬šnnin ad-gan. ġir iṭs d-umššu a-f-a-skarn.»


Thi den, som er gået ind til hans Hvile, også han har fået Hvile fra sine Gerninger, ligesom Gud fra sine. 	 ašku wanna ikšmn s-usunfu n-rbbi, nttan a-isunfan zġ-kullu ma-iskr ġmklli isunfa rbbi.


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som hører mit Ord og tror den, som sendte mig, har et evigt Liv og kommer ikke til Dom, men er gået over fra Døden til Livet. 	 «lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. wanna isfldn s-wawal-inu yamn ġwalli-yyi-d-yuznn, ra-iddr tudrt idumn. ur-ra-fllas-ittut lḥukm, ašku izri zġ-lmut s-tudrt.


og så begynder at slå sine Medtjenere og spiser og drikker med Drankerne, 	 ar-ikkat ih̬ddamn yaḍni ar-ištta ar-issa d-willi ssnufulnin ih̬fawn-nsn s-tissi,


Men da de hørte dette, stak det dem i Hjertet, og de sagde til Peter og de øvrige Apostle: "I Mænd, Brødre! hvad skulle vi gøre?" 	 lliġ sfldn mddn i-mayad, ibbi ġ-tasa-nsn. inin i-bṭrus d-irqqasn yaḍni: «way-aytma, ma-ra-nskr?»


I Hyklere! Rettelig profeterede Esajas om eder, da han sagde: 	 wa-id-bu-sin-uwdmawn, s-lḥqq a-s-fllawn-inna rbbi f-imi n-nnabi išaɛya, inna


hvilken den salige og alene mægtige, Kongernes Konge og Herrernes Herre skal lade til Syne i sin Tid; 	 ra-d-yašk ġ-uzmz lli-ira rbbi ambarki lli-iḥkamn kullu ma-illan, ig agllid n-igldan ig anmġur n-inmġurn.


Den, som ikke bærer sit Kors og følger efter mig, kan ikke være min Discipel. 	 wanna ur-yusin aggjdi-ns imun didi, ur-iẓḍar a-ig amḥḍar-inu.


Nathanael svarede ham: "Rabbi! du er Guds Søn, du er Israels Konge." 	 isawl-d natanayl yini-as: «way-amslmd, kiyi a-igan yus n-rbbi, tgt agllid n-ayt-rbbi.»


(men om hun virkeligt skiller sig fra ham, da forblive hun ugift eller forlige sig med Manden;) og at en Mand ikke skal forlade sin Hustru. 	 walaynni iġ-ti-tfl illa fllas a-tqama waḥdutt nġd a-di-twrri s-dar-urgaz-ns. yili f-urgaz a-ur-ifru i-tmġart-ns.


Har ikke Moses givet eder Loven? Og ingen af eder holder Loven. Hvorfor søge I at slå mig ihjel?" 	 musa ifka-yawn ššrɛ n-rbbi, walaynni ur-gigun-illi yan iskarn s-ššrɛ. mah̬ aylliġ a-ttirim a-yyi-tnġm?»


Og en af de syv Engle, som havde de syv Skåle, der vare fulde af de syv sidste Plager, kom og talte med mig og sagde: Kom, jeg vil vise dig Bruden, Lammets Hustru. 	 yašk-id ilmma yan zġ-ssa l-lmalayka lli-usinin ssa n-taṭṭasin lli-ɛmmrnin s-ssa n-tguḍiwin ggʷranin. isawl-d sri yini-yyi: «ašk-id mlġ-ak taslit lli-igan tamġart n-ulqqaġ.»


Hvad I end foretage eder, så gører det af Hjertet, som for Herren og ikke for Mennesker, 	 aynna-ġ-a-tth̬damm, h̬dmat gis s-tiqqi-nnun zund iġd siditnnġ a-mi-tth̬damm urd bnadm.


Og da han så en lide Uret, forsvarede han ham og hævnede den mishandlede, idet han slog Ægypteren ihjel. 	 iẓr yan gisn, ar-t-issrfufun yan gu-miṣr. iftu musa a-t-iɛawn irar i-gu-miṣr f-ma-iskr. yut-t ġakudan inġ-t.


Og de spurgte dem og sagde: "Er denne eders Søn, om hvem I sige, at han var født blind? Hvorledes er han da nu seende?" 	 sqsan-tn: «izd iwitun ayad? izd ġwad a-f-a-ttinim ilul ibukḍ? mamnk a-s-iwrri isfaw?»


Thi ligesom Jonas blev et Tegn for Niniviterne, således skal også Menneskesønnen være det for denne Slægt. 	 ġmklli iga yuna yat-tmatart i-ayt-ninwa, ġmkan a-s-rad-gġ yat-tmatart i-tasut-ad, nkki lli-igan yus n-bnadm.


hvortil han kaldte eder ved vort Evangelium, for at I skulde vinde vor Herres Jesu Kristi Herlighed. 	 kullu mayad, iġra-yawn-d srs rbbi s-lh̬bar ifulkin lli-awn-in-niwi, baš ad-awn-tili taġamt ġ-lmjd n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Men da Høvedsmanden for Helligdommen og Ypperstepræsterne hørte disse Ord, bleve de tvivlrådige om dem,hvad dette skulde blive til. 	 lliġ sfldn inmġurn d-lqbṭan n-imh̬zniyn n-tgmmi n-rbbi i-mad-nnan, gammin ad-fhmn ma-ijran. ar-ttinin i-ngratsn: «ma-ra-d-iggʷru i-ġayad?»


Og han bad atter, og Himmelen gav Regn, og Jorden bar sin Frugt. 	 iḍalb-t-daġ s-d-fkan ignwan anẓar, awin-d ikalln ṣṣabt-nsn.


Og da han havde taget ham bort, oprejste han dem David til Konge, om hvem han også vidnede, og sagde: "Jeg har fundet David, Isajs Søn, en Mand efter mit Hjerte, som skal gøre al min Villie." 	 issitti-t ilmma rbbi, ig dawd d-ugllid-nsn. nttan a-f-ifka rbbi tugga-ns inna: ‹ufiġ-n ġ-dawd yus n-yassa ma-n-yakmurn s-uwl-inu. ra-iskar kullu mad-riġ.›


Og frygter ikke for dem, som slå Legemet ihjel, men ikke kunne slå Sjælen ihjel; men frygter hellere for ham, som kan fordærve både Sjæl og Legeme i Helvede. 	 a-ur-tiksaḍm zġ-willi nqqanin ddat, ašku ur-ẓḍarn ad-hlkn rruḥ. walaynni iksaḍat zġ-ġwalli iẓḍarn a-ihlk rruḥ ula ddat ġ-jhnnama.


men det at sidde ved min højre eller ved min venstre Side tilkommer det ikke mig at give; men det gives til dem, hvem det er beredt." 	 walaynni askiws f-ufasiy-inu ula f-uẓlmaḍ-inu ur-igi winu baš a-t-fkġ abla i-willi-mi-t-iskr rbbi.»


Men dette er skrevet, for at I skulle tro, at Jesus er Kristus, Guds Søn, og for at I, når I tro, skulle have Livet i hans Navn. 	 walaynni tyarant h̬tid baš a-tamnm is-iga yasuɛ yus n-rbbi ig lmasiḥ-ns, tili-awn tudrt s-ism-ns iġ-srs-tumnm.


I den Stand, hvori enhver blev kaldet, Brødre, deri blive han for Gud! 	 way-aytma, illa f-kud yan a-iqama d-rbbi ġmklli-t-id-yufa ġakud lliġ-as-d-iġra.


Knurrer ej heller, som nogle af dem knurrede og bleve ødelagte af Ødelæggeren. 	 a-ur-ntngmug zund kra gisn, ihlk-tn lmalak l-lmut.


Himmeriges Rige ligner en Skat. som er skjult i en Mark, og en Mand fandt og skjulte den, og af Glæde over den går han hen og sælger alt, hvad han har, og køber den Mark. 	 «tagldit n-ignna tga zund lknz ityawmḍaln ġ-igr, yaf-t-in yan-urgaz iḥḍu-t-daġ. iddu ifrḥ bahra, izznz kullu ma-dars-illan, isġ igr-an.


Og det skete, medens han var i en af Byerne, se, da var der en Mand fuld af Spedalskhed; og da han så Jesus, faldt han på sit Ansigt, bad ham og sagde: "Herre! om du vil, kan du rense mig." 	 yan-wass illa yasuɛ ġ-yat-tmdint, yašk-id dars yan-unjdam yuḍn bahra. lliġ iẓra yasuɛ iḍr ġ-dar iḍarn-ns iḍalb-t bahra yini: «wa-sidi, tẓḍart a-yyi-tssġust iġ-trit.»


og de gav dem for Pottemagermarken, som Herren befalede mig." 	 sġn srsn igr n-ufh̬h̬ar. ġmkad a-yyi-yuṣṣa sidi rbbi.»


Da forsamledes Ypperstepræsterne og Folkets Ældste i Ypperstepræstens Gård; han hed Kajfas. 	 munn-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt-an ġ-tgmmi n-qayafa lli-igan anmġur ihiyyan n-tgmmi n-rbbi.


Men Jesus vendte sig om, og da han så hende, sagde han: "Datter! vær frimodig, din Tro har frelst dig." Og Kvinden blev frelst fra den samme Time. 	 igrawl yasuɛ issmaqql gis yini-as: «thnna a-illi, tjjit ġilad ašku tumnt.» ġakudan a-tjji-tmġart.


Derfor mener jeg, at man ikke skal besvære dem af Hedningerne, som omvende sig til Gud, 	 izayd yaɛqub yini-asn: «f-mayad a-f-rad-iniġ nkki: ra-yaf a-ur-ntšqu d-ayt-tmizar yaḍni lli-umẓnin aġaras n-rbbi,


Da nu Jesus så hende græde og så Jøderne, som vare komne med hende, græde, harmedes han i Ånden og blev heftig bevæget i sit Indre; og han sagde: 	 lliġ-tt-iẓra yasuɛ ar-talla, iẓr ula ġwilli-stt-in-ḍfarnin ar-allan, bbin ġ-tasa-ns ṭiyyr-as bahra.


Og han sagde til dem: "Tager intet med på Vejen, hverken Stav eller Taske eller Brød eller Penge, ej heller skal nogen have to Kjortler. 	 yini-asn: «a-ur-tasim yat i-uġaras. a-ur-tawim aɛmud nġd aqʷrab nġd aġrum nġd iqaridn nġd sin iqšban.


Thi om Hjælpen til de hellige er det overflødigt at skrive til eder; 	 ur-iyi-ih̬ṣṣa ad-zaydġ araġ-awn-in f-lmɛawnt lli-ra-nawi i-imẓlayn ġ-urušalim,