og Ozias avlede Joatham; og Joatham avlede Akas; og Akas avlede Ezekias; 	 ɛuzziyya yuru yutam, yutam yuru aḥaz, aḥaz yuru ḥazqiyya,


og de skulle lægge dig helt øde og dine Børn i dig og ikke lade Sten på Sten tilbage i dig, fordi du ikke kendte din Besøgelses Tid." 	 ra-km-h̬lun d-tarwa-nnm gim, ur-ra-gim-fln aẓru f-wayyaḍ, ašku ur-trit a-tissant izd ġ-uzmz-ad a-ġ-iskr rbbi f-a-km-ijjnjm.»


Thi tre ere de, som vidne: 	 llan kraḍ inagan:


En Kvinde bør i Stilhed lade sig belære, med al Lydighed; 	 illa f-tmġarin ad-lmdnt ar-tḥšamnt bla-da-sawalnt.


Hvad enten det da er mig eller de andre, således prædike vi, og således troede I. 	 zund nkki zund ntni, ġmkad a-s-a-ntbrraḥ, ġmkad a-s-tumnm.


Da nu Jøderne, som vare hos hende i Huset og trøstede hende, så, at Maria stod hastigt op og gik ud, fulgte de hende, idet de mente, at hun gik ud til Graven for at græde der. 	 imma mddn lli-n-munnin ġ-tgmmi n-maryam a-stt-ṣbbrn, lliġ-tt-ẓran tnkr tazzl s-brra, ḍfurn-tt ġaln is-tdda s-umḍḍal a-n-ġin-talla.


Thi Gud sendte ikke sin Søn til Verden, for at han skal dømme Verden, men for at Verden skal frelses ved ham. 	 ašku rbbi ur-d-yuzn yus s-ddunit baš a-iḥkam f-ddunit, walaynni yuzn-t-id baš a-tnjm ddunit f-ufus-ns.


Og jeg hørte også en Røst, som sagde til mig: Stå op, Peter, slagt og spis! 	 s-sfldġ i-yan-wawal inna-yyi: ‹nkr a-bṭrus, tġrst tššt.›


Vi vente jo ved Ånden af Tro Retfærdigheds Håb. 	 imma nkkʷni nssn is-ra-fllannġ-irḍu rbbi f-ssibt n-ma-numn s-lmasiḥ. ġmkad a-iga rrja iṣḥan lli-aġ-ifka rruḥ lqudus.


"I Mænd! jeg ser, at Sejladsen vil medføre Ulykke og megen Skade, ikke alene på Ladning og Skib, men også på vort Liv." 	 «wa-irgazn, iban is-ra-išqu-umuddu-nnġ bahra ġilad. iggut ginnġ ma-ra-itthlk, urd ġir sslaɛt ula anaw walaynni ula tudrt-nnġ nkkʷni.»


Og han bøjede sig atter ned og skrev på Jorden. 	 iknu-daġ ar-itara ġ-wakal.


Ve eder, I lovkyndige! thi I have taget Kundskabens Nøgle; selv ere I ikke gåede ind, og dem, som vilde gå ind, have I forhindret." 	 taguḍi a-rad-awn-yili a-imslmdn n-ššrɛ, ašku tkkism i-mddn tasarut n-twassna. ur-di-tkšimm kunni, ula tudjam ġwilli ranin ad-d-kšmn.»


I ere vort Brev, som er indskrevet i vore Hjerter, og som kendes og læses af alle Mennesker, 	 walaynni kunni a-igan tabrat-nnġ, ttyara ġ-uwlawn-nnun baš a-stt-aqran kullu mddn issann mamnk a-nga.


Og han vendte sig til Disciplene og sagde særligt til dem: "Salige ere de Øjne, som se det, I se. 	 igrawl-d yasuɛ s-dar imḥḍarn-ns yini-asn waḥdutn: «timbarkiyin ad-gant-walln-ad ẓranin mayd tẓram kunni.


Og da han havde ladet Skarerne gå bort, gik han om Bord i Skibet og kom til Magadans Egne. 	 inkr yasuɛ ilmma, imsafaḍ d-mddn. ikšm s-tanawt issudu ġ-umda s-tsgiw n-magadan.


For ham skal også du vogte dig;thi han stod vore Ord hårdt imod. 	 ih̬ṣṣa-k a-zgis-trart lɛaql ula kiyi, ašku iḍaḍḍ almmud-nnġ bahra.


Jesus siger til hende: "Rør ikke ved mig, thi jeg er endnu ikke opfaren til min Fader; men gå til mine Brødre og sig dem: Jeg farer op til min Fader og eders Fader og til min Gud og eders Gud." 	 yini-as-d yasuɛ: «ad-ur-gigi-tamẓt, ašku ur-ta-tyalalġ s-baba. walaynni ddu s-dar aytma tinit-asn ra-tyalalġ s-walli igan baba ig babatun, iga rbbi-nu ig rbbi-nnun.»


Og han gik udenfor og græd bitterligt. 	 iffuġ bṭrus ar-yalla bahra.


og Zorobabel avlede Abiud; og Abiud avlede Eliakim: og Eliakim avlede Azor; 	 zarubbabil yuru abihuda, abihuda yuru alyaqim, alyaqim yuru ɛazur,


Hans Forældre svarede dem og sagde; "Vi vide, at denne er vor Søn, og at han, var født blind. 	 sawln ayt-dars inin-asn: «nssn izd iwitnnġ a-iga, ibukḍ zġ-tlalit-ns.


Og den, som modtager et eneste sådant Barn for mit Navns Skyld, modtager mig. 	 d-wanna iqbln yan-warraw imẓẓin zund ġwad s-ism-inu, hati iqbl-iyi.


"Går hen til den Landsby, som ligger lige for eder. Når I komme derind, skulle I finde et Føl bundet, på hvilket der endnu aldrig har siddet noget Menneske; og løser det, og fører det hid! 	 yini-asn: «zaydat s-uduwwar-an l-lgddam-nnun. kšmat srs, ra-n-tafm yan-usnus iqqnn ur-jju-fllas-ini yan. fsiyat-as tawim-t-id s-ġid.


En Discipel er ikke over sin Mester; men enhver, som er fuldt færdig, skal være som sin Mester. 	 amḥḍar ur-yugʷr amslmd-ns, walaynni kraygatt amḥḍar iġ-ikmml almmud-ns ra-ig zund amslmd-ns.


Men de trængte på med stærke Råb og forlangte, at han skulde korsfæstes; og deres Råb fik Overhånd. 	 imma ntni ar-bahra-ssġuyyun s-jjhd ar-tḍalabn bilaṭus a-issufġ yasuɛ a-immt f-uggjdi. ar isiggʷra nran-t s-iwaliwn-nsn.


Thi gør man dette ved det grønne Træ, hvad vil da ske med det tørre?" 	 iġ-a-skarn ġunškad d-ukššuḍ izgzaw, ma-ra-yili ġakud nna-ġ-iqqur?»


Og dette er Vidnesbyrdet, at Gud har givet os evigt Liv; og dette Liv er i hans Søn. 	 ġmkad ad-gant tugga: ifka-yaġ rbbi tudrt idumn, tili-aġ tudrt-ad f-ssibt n-yus.


og landede i Kæsarea, drog op og hilste på Menigheden og drog så ned til Antiokia. 	 aylliġ ilkm lmrsa n-qayṣriyya. yamẓ aġaras s-urušalim, insallam d-aytmatn n-umnaggar n-ġin, ikmml ilmma s-anṭakiyya.


Og alle Folkeslagene skulle samles foran ham, og han skal skille dem fra hverandre, ligesom Hyrden skiller Fårene fra Bukkene. 	 aškin-d s-lgddam-inu kullu ayt-tmizar n-ddunit. ra-tn-aṭṭuġ i-ngratsn ġmklli yaṭṭu-umksa ihray zġ-waġaḍn.


jeg var nøgen, og I klædte mig; jeg var syg, og I besøgte mig; jeg var i Fængsel, og I kom til mig. 	 yaġ-iyi-usmmiḍ tfkm-iyi mad-lssaġ, uḍnġ tgablm-iyi, lliġ-n ġ-lḥbs taškim-n s-dari.›


Og I vide, at han blev åbenbaret for at han skulde borttage Synderne; og der er ikke Synd i ham 	 tssnm kunni is-d-yuška lmasiḥ baš a-fllannġ-issitti ddnub-nnġ, tissanm is-ur-jju-iskir kra n-ddnub ntta.


deres Øjne vorde formørkede, så de ikke se, og bøj altid deres Ryg!" 	 ad-llasnt-walln-nsn a-ur-isfiwn, ar-bdda-knnun ġ-ddu taẓayt n-tmmariw.»


Og Jesus siger til ham: "Se til, at du ikke siger det til nogen; men gå hen, fremstil dig selv for Præsten, og offer den Gave, som Moses har befalet, til Vidnesbyrd for dem." 	 izayd yasuɛ yini-as: «ad-ur-tinit yat i-yan, walaynni ddu tmlt ih̬f-nnk i-unmġur n-tgmmi n-rbbi, tfkt-as tiġrsi lli-f-yuṣṣa musa a-tg tugga i-mddn.»


Paulus, Kristi Jesu Apostel ved Guds Villie, og Broderen Timotheus. 	 zġ-bulus arqqas l-lmasiḥ yasuɛ ġmklli ira rbbi, d-zġ-gʷmatnnġ timutaws.


ikke hengiven til Vin, ikke til Slagsmål, men mild, ikke kivagtig, ikke pengegridsk; 	 a-ur-ig wad bahra issann tissi iktin, nġd wad itmmaġn d-mddn. iqqan-d a-ig wad itṣbarn, urd wad itẓin nġd wad dar ɛzzan iqaridn.


Betaler ikke nogen ondt for ondt; lægger Vind på, hvad der er godt for alle Menneskers Åsyn! 	 iġ-illa mad-awn-iskrn ma-yʷh̬šnn ad-as-t-ur-trarm s-lh̬ʷšant, walaynni tawiyat-stt ġ-ih̬f-nnun a-tskarm ma-f-rad-akkan kullu mddn tugga n-is-ifulki.


thi Faderen selv elsker eder, fordi I have elsket mig og troet, at jeg er udgået fra Gud. 	 ašku ar-kʷn-ittiri baba f-ssibt n-ma-yyi-ttirim, tamnm is-d-uškiġ zġ-rbbi.


Men han sagde: "En Mand havde to Sønner. 	 izayd yasuɛ yini-asn: «ha-yan-urgaz dars sin tarwa.


Af sig selv bærer Jorden Frugt, først Strå, derefter Aks, derefter fuld Kærne i Akset; 	 hati akal a-t-id-issmġayn. ġ-isizwar gant agʷlas, yan kra gnt tizlfin, ġ-isiggʷra gnt ṭumẓẓin ɛmmrnin.


Men det skete, da jeg var undervejs og nærmede mig til Damaskus, at ved Middag et stærkt Lys fra Himmelen pludseligt omstrålede mig. 	 «ha-yan-wass ssudiġ akmurġ-n s-dimašq. ġ-ṭuẓẓunt n-wass tsfaw-d flla yat tifawt itjhhdn zġ-ignwan.


Men da sendte Brødrene straks Paulus bort, for at han skulde drage til Havet; men både Silas og Timotheus bleve der tilbage. 	 nkrn aytmatn ġakudan, safḍn bulus s-tama n-umda. imma sila d-timutaws qaman ġ-biriyya.


Medens nu Paulus ventede på dem i Athen, harmedes hans Ånd i ham, da han så, at Byen var fuld af Afgudsbilleder. 	 lliġ a-srsn-itql bulus ġ-atina, iẓr tamdint-an tɛmmr s-laṣnam ar-tn-tɛbadn mddn. ṭiyyr-as bahra.


Lad den som gør Uret, fremdeles gøre Uret, og den urene fremdeles blive uren, og den retfærdige fremdeles øve Retfærdighed, og den hellige fremdeles blive helliggjort. 	 wanna iskarn ma-yʷh̬šnn, ra-iqama ġ-ma-yʷh̬šnn. wanna iskarn ma-issrkawn, ra-iqama ġ-ma-issrkawn. wanna iskarn afulki, ra-iqama ġ-ufulki. wanna irḍan rbbi, ra-iqama ġ-ma-irḍan rbbi.»


Men dette ene bør ikke undgå eder, I elskede! at een Dag er for Herren som tusinde År, og tusinde År som een Dag. 	 way-aytma ɛzzanin, a-ur-tettum taġawsa-yad: iga yan-wass dar siditnnġ zund alf n-usggʷas, ig alf n-usggʷas zund yan-wass.


Og han gik ud i hele Omegnen om Jordan og prædikede Omvendelses-Dåb til Syndernes Forladelse, 	 ar-itkka tisgiw n-wasif n-urdun ar-itbrraḥ ar-ittini: «flat kullu ma-tskarm yʷh̬šn, tddmm ġ-waman, baš ad-awn-iṣamḥ rbbi f-ddnub-nnun.»


Og mange troede på ham der. 	 iggut ġin ma-yumnn s-yasuɛ.


Thi vi ere blevne delagtige i Kristus, såfremt vi fastholde vor første Fortrøstning urokket indtil Enden. 	 ašku rad-bdda-nqama ġ-tamunt l-lmasiḥ iġ-nzga ġmklli numn zġ-isizwar ar isiggʷra.


Og Paulus svarede, da Landshøvdingen gav ham et Vink, at han skulde tale: "Efterdi jeg ved, at du i mange År har været Dommer for dette Folk, vil jeg frimodigt forsvare min Sag, 	 inɛt-n lḥakm i-bulus s-ufus baš a-isawl. yini: «wa-sidi, ssnġ izd isggʷasn ggutnin ayd tḥkamt ġ-tmazirt-ad. mayad a-f-frḥġ s-uggʷar ad-rarġ awal f-mddn-ad ġ-lgddam-nnk.


Thi dem, som ere lige ved at undslippe fra dem, der vandre i Vildfarelse, løkke de i Kødets Begæringer ved Uterligheder, idet de tale Tomheds overmodige Ord 	 ašku ar-ssfurrugn s-iwaliwn h̬wanin. s-ššhwat ʷh̬šnnin a-s-a-n-lddin mddn lli-bḥra-d-wrrinin zġ-gr willi jlanin.


De råbte nu: "Bort, bort med ham! korsfæst ham!" Pilatus siger til dem: "Skal jeg korsfæste eders Konge?" Ypperstepræsterne svarede: "Vi have ingen Konge uden Kejseren." 	 rarn-as ar-ssġuyyun: «ssitti-t, ssitti-t. agʷl-t f-uggjdi.» yini-asn bilaṭus: «is-tram ad-agʷlġ agllid-nnun f-uggjdi?» rarn-as inmġurn n-tgmmi n-rbbi: «ur-darnnġ kra n-ugllid abla qayṣr.»


Men da Anklagerne stode omkring ham, fremførte de ingen sådan Beskyldning, som jeg havde formodet; 	 walaynni lliġ-d-nkrn imṣraḍn-ns, ur-srs-aštkkan s-kra n-iskkirn ʷh̬šnnin ġmklli ġalġ nkki.


Derfor, da vi have denne Tjeneste efter den Barmhjertighed, som er bleven os til Del, så tabe vi ikke Modet; 	 lliġ-aġ-ifka rbbi tawuri-ad ihiyyan s-rrḥmt-ns, ar-gis-ntzayad bla-da-ntrmay.


Og om jeg spørger, svare I mig ikke, ej heller løslade I mig. 	 iġ-kʷn-fllas-sqsaġ ur-ra-di-trarm awal.


Men de overvejede med hverandre og sagde: "Sige vi: Fra Himmelen, da vil han sige: Hvorfor troede I ham ikke? 	 bdun ar-ssmqsan i-ngratsn ar-ttinin: «ma-rad-as-nini? ašku iġ-nenna ‹rbbi a-t-id-yuznn› rad-aġ-yini ‹mah̬ aylliġ ur-tuminm mad-awn-inna?›


Den, som tror og bliver døbt, skal blive frelst; men den, som ikke tror, skal blive fordømt. 	 wanna yumnn iddm ġ-waman, hati ra-injm. wanna ur-yuminn, ra-fllas-yili lḥukm n-rbbi.


Men efter flere Års Forløb er jeg kommen for at bringe Almisser til mit Folk og Ofre, 	 «zrin yan-mnnaw n-isggʷasn ur-ddiġ s-urušalim, aylliġ-n-iwiġ kra l-lmɛawnt i-imẓlaḍ n-ayt-tmazirt-inu ssakmurġ-n tiwafkiw i-rbbi.


Thi vi strække os ikke for vidt, som om vi ikke nåede til eder; vi ere jo komne også indtil eder i Kristi Evangelium, 	 ur-nri a-nssurf iwtta s-illi ur-aġ-ifki rbbi. walaynni ifka-yaġ kra ġ-darun, ašku nkkʷni a-izwarn is-n-nmudda nsslkm-awn-in lh̬bar ifulkin l-lmasiḥ.


Men det er ikke således med Nådegaven som med Faldet; thi døde de mange ved den enes Fald, da har meget mere Guds Nåde og Gaven i det ene Menneskes Jesu Kristi Nåde udbredt sig overflødig, til de mange. 	 walaynni urd yan ad-gan, ašku tawafka n-rbbi ur-tgi zund lmɛṣit n-adam. ggutn ġwilli mmutnin f-ssibt l-lmɛṣit n-urgaz-an, walaynni uggʷar a-tga lbaraka n-rbbi ula tawafka lli-s-ibark mddn ggutnin f-uwdm n-urgaz yaḍni a-t-igan d-yasuɛ lmasiḥ.


Og de kendte ham som den, der havde siddet ved den skønne Port til Helligdommen for at få Almisse; og de bleve fulde af Rædsel og Forfærdelse over det, som var timedes ham. 	 akʷzn-t issann is-iga anḍalab lli-itgawarn ġ-dar imi ifulkin. iḍr-asn lɛjb kullutn, gammin ad-fhmn mad-as-ijran.


Dersom nogen af de vantro indbyder eder, og I ville gå derhen, da spiser alt det, som sættes for eder, uden at undersøge noget af Samvittigheds-Hensyn. 	 iġ-awn-iɛrḍ kra n-yan ur-issinn rbbi, iġ-tram a-dids-tmunm, šttayat aynna-yawn-in-isrs bla tsqsam ula tškkam ġ-uwl-nnun.


Thi allerede have nogle vendt sig bort efter Satan. 	 ašku kra gisnt ijla, amẓnt aġaras n-šiṭan.


Og Kong Herodes hørte det (thi hans Navn var blevet bekendt), og han sagde: "Johannes Døberen er oprejst fra de døde, og derfor virke Kræfterne i ham." 	 isfld-ugllid hirudus f-mayad ašku ar-bahra-sawaln mddn f-yasuɛ. kra ar-ittini: «yuḥanna amsddam ayad-d-inkrn zġ-lmut. mayad a-f-gis-llant lquwwat-ad.»


Og da det var blevet silde, var Skibet midt på Søen og han alene på Landjorden. 	 ḍrnd-d tillas, truḥ tanawt ammas n-umda. imma yasuɛ iqama-n waḥdut ġ-wakal.


Kommer Loths Hustru i Hu! 	 swangmad-d ma-ijran i-tmġart n-luṭ.


Vide I ikke, at de, som løbe på Banen, løbe vel alle, men ikkun een får Prisen? Således skulle I løbe, for at I kunne vinde den. 	 tssnm is-iggut ma-iskarn šala n-tizzla walaynni ġir yan a-ra-gisn-yamẓ lkas. tazzalat ġilad baš a-tamẓm lkas.


at de må alle være eet; ligesom du, Fader! i mig, og jeg i dig, at også de skulle være eet i os, for at Verden må tro, at du har udsendt mig. 	 ḍalbġ-k a-baba, ad-gn kullu yan, ġmklli nga nkki dik yan. ḍalbġ ad-gn ula ntni yan didnnġ, baš ad-wrrin amnn ayt-ddunit-ad, issann izd kiyi a-yyi-d-yuznn.


Og de græd alle og holdt Veklage over hende; men han sagde: "Græder ikke; hun er ikke død, men sover." 	 kullu willi llanin ġin ar-allan ar-ssġuyyun. imma yasuɛ inna-yasn: «ad-ur-tallam. han ur-tmmut. ġir tgn.»


I ere Vidner om disse Ting. 	 kunni tgam inagan f-tġawsiwin-ad.


Ham tilhører Magten i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 nttan a-mi-tlla lquwwa ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


Eftersom enhver har fået en Nådegave, skulle I tjene hverandre dermed som gode Husholdere over Guds mangfoldige Nåde. 	 illa f-kraygatt yan a-iskar s-twafka n-rruḥ nna-yas-ifka rbbi, ar-srs-itɛawan wiyyaḍ s-nniyt n-uwl-ns, baš a-kullu-ttmɛawanm i-ngratun s-lbarakat n-rbbi lli-ggutnin.


Og Hærene i Himmelen fulgte ham på hvide Heste, iførte hvidt, rent Linklæde. 	 ḍfurn-t ljyuš n-ignna, lsn lkttan išwan iġusn imlluln, nin f-yissan umliln.


som han rigeligt udøste over os ved Jesus Kristus, vor Frelser, 	 lli-s-aġ-iɛmmr f-ufus n-unjjam-nnġ yasuɛ lmasiḥ.


den nemlig, som ikke har dette, er blind, svagsynet, idet han har glemt Renselsen fra sine fordums Synder. 	 imma wanna ur-dar tiġawsiwin-ad, hati ibukḍ ur-a-ittisfiw yat, ittu is-t-issġus lmasiḥ zġ-ddnub lli-iskr ġayd izrin.


Da de nu havde roet omtrent fem og tyve eller tredive Stadier, se de Jesus vandre på Søen og komme nær til Skibet, og de forfærdedes. 	 ar-kkatn imḥḍarn s-tʷgla, ssudun ma-itggan smmus nġd sḍiṣ kilimitr s-a-n-tmnadn yasuɛ ifta-d f-iggi n-waman yakmur-d s-tanawt, ġuwḍn bahra.


Og da de så nogle af hans Disciple holde Måltid med vanhellige, det er utoede, Hænder 	 ẓran kra zġ-imḥḍarn-ns ar-šttan aġrum s-ifassn-nsn sul ḥrmn, ašku ur-tn-sirdn ġmklli siridn mddn-an.


en Mand, som forestår sit eget Hus vel, som har Børn, der ere lydige med al Ærbarhed; 	 iqqan-t-id a-ig wad itnbaḍn ġ-ayt-tgmmi-ns s-sslamt, ar-srs-sflidn tarwa-ns ar-ti-tuqqarn s-nniyt-nsn.


Du har kundgjort mig Livets Veje; du skal fylde mig med Glæde for dit Åsyn." 	 tmlit-iyi-d aġaras n-tudrt. ġ-dark a-ġ-ra-yyi-tɛmmrt s-lfrḥ.›


Have vi ikke Ret til at spise og drikke? 	 is-ur-dari lḥqq ad-šttaġ ar-ssaġ ula nkki?


De Ældste, som ere gode Forstandere, skal man holde dobbelt Ære værd, mest dem, som arbejde i Tale og Undervisning. 	 imma imġarn lli-tnbaḍnin ġ-umnaggar s-nniyt d-ufulki, iqqan-d aytmatn a-tn-tuqqarn bahra, s-kigan ġwilli th̬damnin f-tbrraḥt d-ulmmud.


Men Jesus sagde til dem: "Jeg vil spørge eder om een Ting, og svarer mig derpå, så vil jeg sige eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «ula nkki ra-kʷn-sqsaġ yan-usqsi. rarat-iyi-d iniġ-awn ma-yyi-d-yuznn ad-skarġ mayad.


Thomas siger til ham: "Herre! vi vide ikke, hvor du går hen; og hvorledes kunne vi vide Vejen?" 	 isawl-d tuma yini-as: «ur-nssin manis ra-tddut, a-sidi. mamnk a-s-ra-nissan aġaras?»


Men da vi havde fået Kypern i Sigte og vare komne den forbi til venstre for os, sejlede vi til Synen og landede i Tyrus; thi der skulde Skibet losse sin Ladning. 	 ar-ntmnad igzir n-qubrus f-uẓlmaḍ-nnġ, nzayd aylliġ nlkm tamazirt n-suriyya. ngguz ġ-tmdint n-ṣur, ašku ġin ad-ran id-bab n-wanaw ad-srsn sslaɛt-nsn.


det såes i Vanære, det oprejses i Herlighed; det såes i Skrøbelighed, det oprejses i Kraft; 	 ttyawmḍal th̬sr, tnkr-d tfulki. ttyawmḍal tḍɛf, tnkr-d s-lquwwa.


Derefter så jeg en anden Engel stige ned fra Himmelen; han havde stor Magt, og Jorden blev oplyst af hans Herlighed. 	 lliġ izri mayan ẓrġ yal-lmalak yaḍni itjhhd bahra, igguz-d zġ-ignna, isfaw kullu ddunit s-nnur lli-gis-illan.


Thi Paulus havde besluttet at sejle Efesus forbi, for at det ikke skulde hændes, at han blev opholdt i Asien; thi han hastede for at komme til Jerusalem på Pinsedagen, om det var ham muligt. 	 yiri bulus a-yanf i-afsus a-ur-n-imaṭl ġ-tmazirt n-asiyya, ašku ira bahra a-yili ġ-urušalim ġ-lɛid n-win smmus id-mraw iġ-iẓḍar a-n-gis-yili.


Vi bleve altså begravne med ham ved Dåben til Døden, for at, ligesom Kristus blev oprejst fra de døde ved Faderens Herlighed, således også vi skulle vandre i et nyt Levned. 	 ntyawmḍal dids s-udum lli-irwasn i-lmut baš a-nddr s-tudrt l-ljdid, ġmklli-d-inkr nttan zġ-lmut s-tḥkimt n-rbbi babas.


Og Jesus vendte i Åndens Kraft tilbage til Galilæa, og Rygtet om ham kom ud i hele det omliggende Land. 	 iwrri yasuɛ s-tmazirt n-jalil, iɛmmr s-tḥkimt itjhhdn n-rruḥ lqudus. ar-fllas-sawaln mddn ġ-kullu-tsgiw n-tmazirt-an.


Disse ere de, som knurre, som klage over deres Skæbne, medens de vandre efter deres Begæringer, og deres Mund taler overmodige Ord, medens de for Fordels Skyld vise Beundring for Personer. 	 han ntni ar-tngmugn ar-tẓin ar-skarn kullu ma-ittiri ih̬f-nsn, ar-ssfurrugn ar-talġn mddn baš a-tn-šttan.


og fandt ham anklaget i Anledning af nogle Stridsspørgsmål i deres Lov, men uden nogen Beskyldning, som fortjente Død eller Fængsel. 	 afġ-t-in is-ur-iskir ma-f-a-itmtat nġd ma-f-a-ittili ġ-lḥbs. ur-a-srs-taštkkan abla s-kra igan win ššrɛ-nsn.


Så troede da mange af dem og ikke få af de fornemme græske Kvinder og Mænd. 	 yigat ma-iwrrin yumn zġ-ayt-yudaya ula kra n-tmġarin tibrraniyin ist-tgʷmma mqqurnin d-irgazn ibrraniyn ggutnin.


idet de lovede Gud og havde Yndest hos hele Folket. Men Herren føjede daglig til dem nogle, som lode sig frelse. 	 ar-talġn rbbi. imma ayt-tmdint ar-kullu-fllasn-ttinin is-bahra-fulkin. kraygatt ass ar-asn-itzayad siditnnġ ġwilli njmnin.


Og han prædikede og sagde: "Efter mig kommer den, som er stærkere end jeg, hvis Skotvinge jeg ikke er værdig at bøje mig ned og løse. 	 ar-itbrraḥ ar-ittini: «ra-d-yašk tigira-nu yan yugʷr-iyi. ur-sthllaġ ad-knuġ ad-rẓmġ ifalan n-turẓiyin-ns.


Og de føre ham til det Sted Golgatha, det er udlagt: "Hovedskalsted" 	 awin-d yasuɛ s-udġar lli-mi-ttinin ‹gulguta›. tga lmɛna-ns ‹adġar n-tʷh̬šašt n-ih̬f.›


Markus, Aristarkus, Demas, Lukas, mine Medarbejdere, hilse dig. 	 ar-n-fllak-tsllamn aytmatn marqus d-aristarh̬us d-ḍimaṣ d-luqa lli-didi-tmɛawannin ġ-twuri n-rbbi.


Og den, som forarger en af disse små, som tro, for ham var det bedre, at der lå en Møllesten om hans Hals, og han var kastet i Havet. 	 «wanna issḍrn yan zġ-imẓẓiyn-ad lli-sri-umnnin, yuf-as mrad is-as-ityaggal-uẓru n-uzrg imqqurn ġ-umggrḍ-ns ityawgar-n ġ-umda.


Og fra Røgen udgik der Græshopper over Jorden, og der blev givet dem Magt, som Jordens Skorpioner have Magt. 	 tffuġ-d-ilmma-tmurġi zġ-waggu, tettrs f-wakal, ttfk-as-tẓḍḍart a-tqqs zund iġrdm.


men vokser i vor Herres og Frelsers Jesu Kristi Nåde og Kundskab! Ham tilhører Herligheden både nu og indtil Evighedens Dag! 	 zaydat ar-ttimġurm ġ-lbaraka d-twassna n-unjjam siditnnġ yasuɛ lmasiḥ. nttan a-bdda-ntalġ ġilad ula kullu mayd-d-iftan. amin.


Men hold dig fra tåbelige Stridigheder og Slægtregistre og Kiv og Kampe om Loven; thi de ere unyttige og frugtesløse. 	 walaynni anf i-tjmmaɛt ih̬wan n-willi tmjaḥadnin f-ismawn n-tasutin lli-zrinin, ar-tẓin ar-tmmaġn f-ššrɛ n-musa. ġayan ur-akkʷ-a-itnfaɛ s-yat.


Men han talte om Judas, Simon Iskariots Søn; thi det var ham, som siden skulde forråde ham, skønt han var en af de tolv. 	 ġmkad a-s-ibdr yahuda yus n-simɛan ish̬aryuṭ lli-ra-izznz yasuɛ wah̬h̬a iga yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar-ns.


Vare I af Verden, da vilde Verden elske sit eget; men fordi I ikke ere af Verden, men jeg har valgt eder ud af Verden, derfor hader Verden eder. 	 mrad is-tgam win ddunit, ra-kʷn-ttirin ayt-ddunit zund mddn-nsn. walaynni ẓliġ-kʷn zġ-ddunit. ur-akkʷ-tgim win ddunit. mayan a-f-a-kʷn-tkrhun ayt-ddunit.


Men når disse Ting begynde at ske, da ser op og opløfter eders Hoveder, efterdi eders Forløsning stunder til." 	 ġakud nna-tẓram tiġawsiwin-ad ar-jrrunt, nkrat tallm ih̬fawn-nnun, ašku takmur-d tasaɛt lli-ġ-ra-tnjmm.»


efterdi vi vide, at ligesom I ere delagtige i Lidelserne, således ere I det også i Trøsten. 	 nssn is-ra-tdusm tṣbrm, ašku iġ-a-tkkatm tammara zund nkkʷni ra-kʷn-issfjjij rbbi zund nkkʷni.


Og han gik om Bord i et af Skibene, som var Simons, og bad ham at lægge lidt fra Land; og han satte sig og lærte Skarerne fra Skibet. 	 ikšm yasuɛ s-yat ġ-tanawin, tg tin simɛan, iḍalb-t a-stt-in-išškšm imikk s-waman. igawr ġ-tanawt ar-isslmad mddn.


Men han vendte sig og irettesatte dem. 	 igrawl gisn yasuɛ issfssa-tn.


Thi Gud er ikke uretfærdig, så at han skulde glemme eders Gerning og den Kærlighed, som I have udvist imod hans Navn, idet I have tjent og tjene de hellige. 	 nttan, s-lḥqq a-s-a-itḥkam. ur-ra-ittu tawuri lli-tskrm ula ittu mamnk a-tusim ism-ns s-lfrḥ tɛawanm imẓlayn-ns, ar-tn-sul-ttɛawanm.


Men Jesus tog ham ved Hånden og rejste ham op; og han stod op. 	 imma yasuɛ yumẓ-as ġ-ufus issnkr-t-id, ibidd f-iḍarn-ns.


Således er der også i den nærværende Tid blevet en Levning som et Nådes-Udvalg. 	 ġmkan ad-darnnġ-illan ula nkkʷni ġ-uwssan-ad. iqama sul ma-idrusn, iẓli-tn rbbi s-rrḥmt-ns.


Og han sagde til dem: "Men I hvem sige I, at jeg er?" Og Peter svarede og sagde: "Guds Kristus." 	 yini-asn yasuɛ: «imma kunni, ma-flla-ttinim? mad-giġ nkki?» isawl-d bṭrus yini-as: «tgit lmasiḥ n-rbbi.»


Og alle Styrmænd og alle Skippere og Søfolk og alle, som arbejde på Havet, stode langt borte 	 hati ġir tasaɛt idrusn a-ġ-kullu-laḥ timih̬ar-an.› «biddn-in ġ-tuggugt kullu willi tkkanin amda, rrways n-wanawn d-willi gisn ssudunin d-willi gisn th̬damnin.


Jeg mener altså dette, at det på Grund af den forhåndenværende Nød er godt for et Menneske at være således, som han er. 	 hati f-ssibt n-tnukmut lli-illan ġ-uwssan-ad, nniġ nkki ra-yaf ad-qaman mddn ġmklli gan.


Jeg råder dig, at du af mig køber Guld, lutret i Ilden, for at du kan blive rig, og hvide Klæder, for at du kan klæde dig dermed, og din Nøgenheds Skam ikke skal blottes, og Øjensalve til at salve dine Øjne med, for at du kan se. 	 rad-ak-iniġ yuf-ak a-zġ-dari-tsġt urġ lli-iṣfan s-lɛafit f-a-dark-nnit-yili lh̬ir. tsġt zġ-dari ula timlsa tumlilin f-a-tlst tdlt lɛib n-ddat-nnk. tsġt zġ-dari ula asafar i-walln-nnk f-a-tisfiwt.


Og det skete, da han kom igen, efter at han havde fået Kongemagten, sagde han, at disse Tjenere, hvem han havde givet Pengene, skulde kaldes for ham, for at han kunde få at vide, hvad hver havde vundet. 	 izri ma-izrin s-as-ityawfka a-ig agllid, iwrri ilmma s-tmazirt-ns. iġr-d i-ih̬ddamn lli-mi-ifka iqaridn a-dars-kšmn ad-as-inin mnšk ad-d-srsn-rurn.


Og jeg så intet Tempel i den; thi dens Tempel er Herren, Gud, den almægtige, og Lammet. 	 ur-ẓriġ kra n-tgmmi ġ-a-tɛbadn mddn ġ-tmdint, ašku ar-gis-tɛbadn sidi rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan, nttan d-ulqqaġ, ġ-illiġ llan ntni.


Og der skal intet bandlyst være mere; og Guds og Lammets Trone skal være i den, og hans Tjenere skulle tjene ham, 	 ur-sar-ra-tili tagat. ġin a-ġ-ra-yili lɛrš n-rbbi d-ulqqaġ. ra-ti-tɛbadn ih̬ddamn-ns,


Brødre! jeg taler på Menneskevis: Ingen ophæver dog et Menneskes stadfæstede Arvepagt eller føjer noget dertil. 	 way-aytma, nssn mad-skarn mddn iġ-d-mšaškan f-kra n-tġawsa. ar-akkan lɛhd i-ngratsn. iġ-skrn lɛhd, ur-iẓḍar yan a-yanf i-lɛhd-an ula-yas-izayd kra.


Og Jesus sagde til dem: "Ser til, og tager eder i Vare for Farisæernes og Saddukæernes Surdejg!" 	 yini-asn yasuɛ: «awiyat-stt ġ-ih̬f-nnun, trarm lɛaql zġ-th̬mirt n-ifarisin d-iṣadduqin.»


Men andre fristede ham og forlangte af ham et Tegn fra Himmelen.. 	 irin wiyyaḍ ad-armn yasuɛ, ḍalbn-t ad-asn-iml kra l-lmɛjizt ad-asn-tg tamatart n-izd rbbi a-t-id-yuznn.


Men fra den sjette Time blev der Mørke over hele Landet indtil den niende Time. 	 lliġ tlkm tasaɛt tis snat d-mrawt, ḍrnd-d tillas f-tmazirt-an kullutt ar tasaɛt tis kraṭṭ n-tdggʷat.


Og noget faldt iblandt Torne; og Tornene voksede op og kvalte det. 	 iḍr-n kra ġ-uzggʷar, iġli d-uzggʷar iššqajji-t.


Og han sagde til dem: "Hvorfor ledte I efter mig? Vidste I ikke, at jeg bør være i min Faders Gerning?" 	 imma ntta inna-yasn: «mah̬ aylliġ a-sri-tsiggilm? is-ur-tssinm is-d-iqqan ad-iliġ ġ-tgmmi n-baba?»


og Aram avlede Aminadab; og Aminadab avlede Nasson; og Nasson avlede Salmon; 	 aram yuru ɛamminadab, ɛamminadab yuru naḥšun, naḥšun yuru salmun.


Og der var mange spedalske i Israel på Profeten Elisas Tid, og ingen af dem blev renset, uden Syreren Naman." 	 ggutn injdamn ġ-dar ayt-rbbi ġ-uwssan n-nnabi ališaɛ, walaynni ur-ijjujji kra n-yan gisn. ġir nuɛman gu-suriyya a-ijjin.»


han, som i de forbigangne Tider lod alle Hedningerne vandre deres egne Veje, 	 kullu mayd izrin yudja mddn ġ-kraygatt tamazirt ad-zaydn ġ-uġaras nna-ran.


Og dens Hale drog Tredjedelen af Himmelens Stjerner med sig og kastede dem på Jorden. Og Dragen stod foran Kvinden, som skulde føde, for at sluge hendes Barn, når hun havde født det. 	 issmass imġil-ns ijurr srs tulut n-itran zġ-ignwan, iluḥ-tn s-wakal. ibidd ġ-lgddam n-tmġart lli-ra-yaru, yiri a-išš arraw-ns ġakud nna-ti-turu.


Og han råbte og sagde:"Jesus, du Davids Søn,forbarm dig over mig!" 	 yall awal-ns ġakudan iġr-as yini: «wa-yasuɛ yus n-dawd, ḥnnu gigi.»


Er jeg ikke fri? er jeg ikke Apostel? har jeg ikke set Jesus, vor Herre? er I ikke min Gerning i Herren? 	 is-ur-ẓḍarġ ad-skarġ ġmknna riġ? is-ur-giġ arqqas? is-ur-ẓriġ siditnnġ yasuɛ? is-ur-tgim kunni ṣṣabt lli-f-h̬dmġ s-ism n-siditnnġ?


hvilket jo er et Sindbillede indtil den nærværende Tid, og stemmende hermed frembæres der både Gaver og Ofre, som ikke i Henseende til Samvittigheden kunne fuldkomme den, der forretter sin Gudsdyrkelse, 	 lmɛna-yad tmla-yaġ mamnk ad-gan ayt-yudaya sul s-ġassad. ar-n-ssakmurn tiwafkiw d-tġrsiw lli-ur-ẓḍarnin ad-ssġusnt ulawn n-willi-srsnti-tɛbadnin.


Dog skulle I ikke agte ham for en Fjende, men påminde ham som en Broder! 	 a-ur-ti-tgm d-unuwwaš-nnun, walaynni nṣḥat-t zund yan igan zġ-aytmatun.


og have smagt Guds gode Ord og den kommende Verdens Kræfter, og som ere faldne fra, - dem er det umuligt atter at forny til Omvendelse 	 frḥn s-wawal n-rbbi ula lquwwat n-uzmz lli-ra-d-yašk,


Dette er dem, som ikke have besmittet sig med Kvinder, thi de ere jomfruelige; dette er dem, som følge Lammet, hvor det går. Disse ere løskøbte fra Menneskene, en Førstegrøde før Gud og Lammet, 	 ntni gan ġwilli ġusnin, ur-ssrkin ih̬f-nsn d-tmġarin. gn ġwilli-bdda-itmunun d-ulqqaġ s-innas a-ittidu. gn imnza n-bnadm lli-ifra ad-gn win rbbi d-ulqqaġ.


Jeg undrer mig over, at I så snart lade eder føre bort fra ham, som kaldte eder til Kristi Nåde, hen til et anderledes Evangelium; 	 imma kunni, iḍr-iyi lɛjb gigun. ašku ġir yat luqt idrusn ayd tzzrim s-tflm rbbi lli-awn-iġran s-lbaraka l-lmasiḥ. twrrim s-yan-uġaras yaḍni, ar-as-ttinin kra n-mddn ‹lh̬bar ifulkin›


Og de holdt ikke op med hver Dag at lære i Helligdommen og i Husene og at forkynde Evangeliet om Kristus Jesus. 	 zaydn ilmma ass f-wass ar-sslmadn ġ-tgmmi n-rbbi ula ġ-tgʷmma n-mddn, ar-tbrraḥn s-lh̬bar ifulkin n-yasuɛ, ar-ttinin izd nttan a-igan lmasiḥ n-rbbi.


Og hvad du end sår, da sår du ikke det Legeme, der skal vorde, men et nøgent Korn, være sig af Hvede eller af anden Art. 	 urd agʷlas a-n-tluḥt ġ-wakal, walaynni ġir yan-waqqa imẓẓin n-irdn nġd win kra n-imndi yaḍni.


Altså, både den, som bortgifter sin Datter, gør vel, og den, som ikke bortgifter hende, gør bedre. 	 ġwalli itahln, afulki ayd iskr. imma ġwalli ur-itahiln iskr afulki s-uggʷar.


Og jeg ved, at hans Befaling er evigt Liv. Altså, hvad jeg taler, taler jeg således, som Faderen har sagt mig." 	 ssnġ izd luṣit-ns a-itawin s-tudrt idumn. kullu mayd-s-a-ttiniġ, ġmklli-yyi-t-id-imla baba, a-ti-ttiniġ.»


idet han kundgjorde os sin Villies Hemmelighed, efter sin velbehagelige Beslutning, som han havde fattet hos sig selv, 	 ašku issbayyn-aġ-d taġawsa-yad intln, iml-aġ-d ma-ira a-iskr irḍu srs iqṣad-t f-ufus l-lmasiḥ,


hvilke også fulgte ham og tjente ham, da han var i Galilæa, og mange andre Kvinder, som vare gåede op til Jerusalem med ham. 	 kkant-sttin ar-tmununt d-yasuɛ ar-ti-tɛawannt lliġ illa ġ-jalil. ilint ġin tiyyaḍ ggutnin lli-d-dids-uškanin s-urušalim.


thi i Tro vandre vi, ikke i Beskuelse 	 imma nkkʷni ar-tt-ntawi ġ-maylli-s-numn, urd ġ-maylli nẓrra.


Så kom da dette Ord ud iblandt Brødrene: "Denne Discipel dør ikke;" og Jesus havde dog ikke sagt til ham, at han ikke skulde dø, men: "Dersom jeg vil, at han skal blive, indtil jeg kommer, hvad vedkommer det dig?" 	 zġ-ġakudan a-iffuġ lh̬bar ġ-dar aytmatn, ar-ttinin is-ur-ra-immt-umḥḍar-lli. walaynni yasuɛ ur-inni «ur-ra-immt.» inna «iġ-riġ a-sul-iddr ard-d-wrriġ ma-gis-trit kiyi?»


"Siger til Zions Datter: Se, din Konge kommer til dig, sagtmodig og ridende på et Asen og på et Trældyrs Føl." 	 «iniyat i-tmdint n-ayt-rbbi, hay-agllid-nnm yuška-d srm. yudr i-ih̬f-ns, ini f-uġiyyul ula f-usnus n-tġiyyult.»


Og han gik igennem Byer og Landsbyer og lærte og tog Vejen til Jerusalem. 	 imun yasuɛ d-uġaras n-urušalim, ar-itkka timdinin ula iduran ar-gisn-isslmad mddn.


Thi Lammet, som er midt for Tronen, skal vogte dem og lede dem til Livets Vandkilder; og Gud skal aftørre hver Tåre af deres Øjne. 	 ašku alqqaġ lli-illan ġ-lɛrš, nttan a-ra-tn-iks izwur-asn s-talɛinin n-waman n-tudrt. rad-asn-isfiḍ rbbi kullu imṭṭawn-nsn.»


Thi skønt de kendte Gud, så ærede eller takkede de ham dog ikke som Gud, men bleve tåbelige i deres Tanker, og deres uforstandige Hjerte blev formørket. 	 walaynni wah̬h̬a ssnn mddn mamnk a-iga rbbi, ur-t-uqqirn ġmklli-tn-d-iqqann ula-da-ti-tškarn. jlan ntni s-iswingimn-nsn h̬wanin, iwrri illas lɛaql-nsn aylliġ ur-fhimn yat.


Men han svarede hende ikke et Ord. Da trådte hans Disciple til, bade ham og sagde: "Skil dig af med hende, thi hun råber efter os." 	 imma yasuɛ ifssa, ur-as-inni yat. munn-d ilmma imḥḍarn-ns inin-as: «ssmsr-tt a-sidi, ašku sul-aġ-tḍfar ar-tssġuyyu.»


Og den, som havde fået de fem Talenter, kom frem og bragte andre fem Talenter og sagde: Herre! du overgav mig fem Talenter; se, jeg har vundet fem andre Talenter. 	 yašk-id ġwalli mi ifka smmust luznat, yasi-d didsnt smmust yaḍni yini-as ‹wa-sidi, ha-smmust luznat lli-dari-tflt, rurġ-d srsnt smmust yaḍni nnigatsnt.›


Men Paulus gik ned og kastede sig over ham og omfavnede ham og sagde: "Larmer ikke; thi hans Sjæl er i ham." 	 imma bulus igguz iknu-n fllas yamẓ gis, yini-asn: «ad-ur-tasim taġuft, hati iddr.»


eller hvem gav ham først, så at der skulde gives ham Gengæld derfor? 	 mad-as-ifkan aylliġ-t-id-iqqan a-d-irar tawafka?»


Jeg henryktes i Ånden på Herrens Dag, og jeg hørte bag mig en høj Røst som af en Basun, der sagde: 	 hati ġ-wass n-siditnnġ yiwi-iyi rruḥ lqudus, s-sfldġ i-wawal itjhhdn zund nnffar isawl-d ġ-tġurdin-inu


som der er skrevet: "Der er ingen retfærdig, end ikke een; 	 ġmklli ityaran ġ-warra n-rbbi: «ur-illi yan ifulkin,


Men han sagde: "Hvad der er umuligt for Mennesker, det er muligt for Gud." 	 yini-asn yasuɛ: «aynna mi ur-iẓḍar bnadm, iẓḍar-as rbbi.»


Paulus; Kristi Jesu Apostel ved Guds Villie, for at bringe Forjættelse om Livet i Kristus Jesus 	 zġ-bulus arqqas l-lmasiḥ yasuɛ ġmklli ira rbbi, s-trqqast n-tudrt l-ljdid lli-f-inna ra-stt-ifk i-willi ganin win lmasiḥ yasuɛ.


Men Pilatus sagde til dem: "Hvad ondt har han da gjort?" Men de råbte højlydt: "Korsfæst ham!" 	 isqsa-tn bilaṭus: «mah̬? ma-iskr yʷh̬šnn?» imma ntni ar-ssġuyyun s-uggʷar ar-ttinin: «agʷl-t f-uggjdi a-immt.»


Og det skete, da disse skiltes fra ham, sagde Peter til Jesus: "Mester! det er godt, at vi ere her; og lader os gøre tre Hytter, en til dig og en til Moses og en til Elias;" men han vidste ikke, hvad han sagde. 	 iftu musa d-iliyya ad-fln yasuɛ s-isawl bṭrus yini-as: «wa-sidi, ifulki a-nili ġid. ad-awn-nskr kraḍ iḥšaš, yan-nnk d-yan n-musa d-yan n-iliyya?» ntta ur-issin ma-ittini.


En anden Lignelse talte han til dem: "Himmeriges Rige ligner en Surdejg, som en Kvinde tog og lagde ned i tre Mål Mel, indtil det blev syret alt sammen." 	 yut-asn-daġ lmɛna-yad yaḍni yini-asn: «tagldit n-ignna tga zund tah̬mirt lli-di-tusi yat-tmġart tg-tt-in ġ-kraṭṭ lɛbrat mqqurnin n-uggurn, tsskti lɛjin kullut.»


Thi enhver Natur, både Dyrs og Fugles, både Krybdyrs og Havdyrs, tæmmes og er tæmmet af den menneskelige Natur; 	 ẓrat luḥuš, iẓḍar bnadm a-tn-yamẓ. luḥuš n-tagant d-igḍaḍ d-ifaġrn d-islman, ar-tn-ntamẓ kullutn.


Som de nu vare forsamlede, spurgte de ham og sagde: "Herre! opretter du på denne Tid Riget igen for Israel?" 	 ġakudan lliġ dids munn sqsan-t: «wa-siditnnġ, is-ra-di-trart tagldit i-ayt-rbbi ġ-uwssan-ad?»


Og det skete, da de vare tvivlrådige om dette, se, da stode to Mænd for dem i strålende Klædebon. 	 duhdunt bahra biddnt ġin, s-asnd-d-bann sin irgazn ar-ssmrqiqiynt-tmlsa-nsn.


Da siger Pilatus til ham: "Hører du ikke, hvor meget de vidne imod dig?" 	 yini-as bilaṭus: «is-ur-tsfldt i-mnnawt-tġawsiwin ayd-fllak-ttinin?»


Og derom beder jeg, at eders Kærlighed fremdeles må blive mere og mere rig på Erkendelse og al Skønsomhed, 	 imma ġilad ar-tḍalabġ rbbi ad-awn-issigat bahra lḥnant n-ingratun, ifk-awn a-tissanm kullu ma-igan win lḥqq ar-taṭṭum ma-išwan zġ-ma-yʷh̬šnn.


således er jeg, hvad mig angår, redebon til at forkynde Evangeliet også for eder, som ere i Rom. 	 mayad a-f-riġ bahra ad-tbrraḥġ s-lh̬bar ifulkin ġ-darun ula kunni lli-zdġnin ġ-ruma.


Blev du kaldet som Træl, da lad det ikke bekymre dig, men om du også kan blive fri, da gør hellere Brug deraf! 	 iġ-tgit ismg ġakud lliġ-ak-d-iġra, ad-ak-ur-ṭiyyr f-mayan. walaynni iġ-tufit mamnk a-s-twrrit a-tgt win ih̬f-nnk, skr ma-mi-tufit.


Da gik Pilatus igen ind i Borgen og kaldte på Jesus og sagde til ham: "Er du Jødernes Konge?" 	 ikšm-daġ bilaṭus lḥakm s-lqṣr, yuṣṣa iɛskrin ad-šškšmn yasuɛ s-dars. isqsa-t: «is-tgit agllid n-ayt-yudaya?»


Men Peter stod udenfor ved Døren. Da gik den anden Discipel, som var kendt med Ypperstepræsten, ud og sagde det til Dørvogtersken og førte Peter ind. 	 iqama bṭrus ġ-brra ġ-dar imi. iffuġ-ilmma-umḥḍar-an s-dar-th̬ddamt lli-itgabaln imi, isawl srs išškšm bṭrus.


Den Ældste til Kajus, den elskede, hvem jeg elsker i Sandhed. 	 zġ-umġar i-gʷma iɛzzan gayus. tɛzzat dari s-lḥqq.


Og han tog til Orde og sagde til dem: "Hvem er der iblandt eder, som ikke straks, når hans Søn eller Okse falder i en Brønd, drager dem op på Sabbatsdagen?" 	 yini-asn: «ma-ra-tskrm iġ-awn-in-iḍr iwitun nġd tamugayt-nnun ġ-wanu ġ-wass n-usunfu? is-ur-ra-tazzlm a-ti-di-tldim?»


Og til Kvinden sagde de: "Vi tro nu ikke længer for din Tales Skyld; thi vi have selv hørt, og vi vide, at denne er sandelig Verdens Frelser." 	 inin i-tmġart-an: «urd ġir f-ssibt n-wawal-nnm a-f-numn ġilad walaynni nsfld-as ula nkkʷni, nissan izd s-ṣṣaḥt ġwad a-igan anjjam n-ddunit.»


Men Disciplene besluttede at sende, hver efter sin Evne, noget til Hjælp for Brødrene, som boede i Judæa; 	 mšaškan-d imḥḍarn f-ad-aznn kra l-lmɛawnt i-aytmatn ġ-tmazirt n-yudaya, ifk kud yan gisn ġunšk lli-mi-iẓḍar.


Og vi have erkendt og troet den Kærlighed, som Gud har til os. Gud er Kærlighed, og den, som bliver i Kærligheden, bliver i Gud, og Gud i ham. 	 nkkʷni nssn lḥnant lli-s-ginnġ-iḥnna rbbi, namn srs. rbbi iga lḥnant. yan izgan ġ-lḥnant, izga ġ-rbbi, izga rbbi gis.


Derfor råbte Jesus, idet han lærte i Helligdommen, og sagde: "Både kende I mig og vide, hvorfra jeg er! Og af mig selv er jeg ikke kommen, men han, som sendte mig, er sand, han, hvem I ikke kende. 	 ar-isslmad yasuɛ ġ-tgmmi n-rbbi, yall awal-ns yini: «is-iyi-tssnm? is-tssnm manizġ-d-uškiġ? ur-d-uznġ ih̬f-inu. lḥqq a-iga ġwalli-yyi-d-yuznn, walaynni ur-ti-tssinm kunni.


kun at vi skulde komme de fattige i Hu, hvad jeg også just har bestræbt mig for at gøre. 	 ur-ginnġ-rin abla yat-tġawsa. ran ginnġ a-stt-ntawi ġ-imẓlaḍ lli-darsn-illan. imma nkki swangmġ yadlli f-mayan, iriġ bahra a-t-skrġ.


og stak med sin Hustrus Vidende noget af Værdien til Side og bragte en Del deraf og lagde den for Apostlenes Fødder. 	 iḥḍu i-ih̬f-ns kra zġ-maylli gis yumẓ, isrs ma-iqaman ġ-lgddam n-irqqasn. d-tmġart-ns, illa kullu mayan ġ-ugayyu-ns.


hvorledes skal da ikke Åndens Tjeneste end mere være i Herlighed? 	 imma lɛhd-ad n-rruḥ lqudus, is-ur-rad-as-yili lmjd uggʷar n-mayan?


"Dersom du er Jødernes Konge, da frels dig selv!" 	 ar-as-ttinin: «jjnjm ih̬f-nnk iġ-tgit agllid n-ayt-yudaya.»


Og hine ere blevne Præster, flere efter hinanden, fordi de ved Døden hindredes i at vedblive; 	 wrrin ggutn inmġurn n-ššrɛ bahra, ašku ar-tmtatn ar-d-faln tawuri-nsn i-mad-asn-iggʷran.


Derfor, lader os tragte efter det, som tjener til Fred og indbyrdes Opbyggelse! 	 imma ġilad illa fllannġ a-bdda-nttiri ma-d-itawin sslamt ula mad-aġ-issdusn i-ngratnnġ.


Og de talte Herrens Ord til ham og til alle dem, som vare i hans Hus. 	 sawln srs s-wawal n-siditnnġ nttan d-ayt-tgmmi-ns kullutn.


Jesus siger til hende: "Gå bort, kald på din Mand, og kom hid!" 	 yini-as yasuɛ: «zayd ġr-d i-urgaz-nnm twrrid-d.» imma nttat trur-as-d:


Endnu have I ikke stået imod indtil Blodet i eders Kamp imod Synden, 	 ašku ġ-imiġ-ad ġ-a-ttmmaġm d-lh̬ʷšant, ur-ta-gis-tlkimm tizi l-lmut.


Men da de bade ham om at blive i længere Tid, samtykkede han ikke; 	 ḍalbn zġ-gis a-didsn-iqama, walaynni ur-iri a-imaṭl ġin.


de bleve stenede, gennemsavede, fristede, dræbte med Sværd, gik omkring i Fåre- og Gedeskind, lidende Mangel, betrængte, mishandlede 	 utn-tn s-iẓran, bbin-tn s-lmnašr, ġrsn-asn s-taẓẓit. ar-tlullin ar-lssan ilmawn n-uwlli d-waġaḍn. ẓlḍn, zaydn-d tarfufnt i-tmmara.


Men dette, Brødre! har jeg anvendt på mig selv og Apollos for eders Skyld, for at I på os kunne lære dette "ikke ud over, hvad der står skrevet", for at ikke nogen af eder for eens Skyld skal opblæse sig mod en anden. 	 way-aytma, sawlġ ġmkad f-ih̬f-inu ula f-abullus baš a-tissanm mamnk a-kʷn-ih̬ṣṣa a-ttmnadm ġ-mddn. riġ a-zginnġ-tlmdm «a-ur-ttffuġm zġ-ma-ityaran,» ula illa gigun ma-issfurrugn ula ma-itḥgarn.


Og han stod op og gik. Og se, der var en Æthioper, en Hofmand, en mægtig Mand hos Kandake, Æthiopernes Dronning, som var sat over alle hendes Skatte; han var kommen til Jerusalem for at tilbede. 	 inkr filibbus iddu. imnaggar yan-urgaz, iga gu-ḥabaš ig lwazir n-ṣṣnduq ġ-dar kandaka tagllitt n-ḥabaš. yuška-d ġ-uwssan-an s-urušalim a-gis-itɛbad rbbi, yamẓ aġaras-an ilmma baš a-iwrri s-tmazirt-ns.


Og når hun har fundet den, sammenkalder hun sine Veninder og Naboersker og siger: Glæder eder med mig; thi jeg har fundet den Drakme, som jeg havde tabt. 	 ġakud nna-ti-tufa ra-di-tġr i-tmddukkʷalin-ns d-tadjarin-ns tini-asnt: ‹aškamd-d tfrḥmt didi, ha-yyi ufiġ aqarid lli-yyi-ijlan.›


Kun skulle I holde fast ved det, I have, indtil jeg kommer. 	 ġir amẓat ġ-ma-darun-illan ard-n-aškġ.


Med Kristus er jeg korsfæstet, og det er ikke mere mig, der lever, men Kristus lever i mig; men hvad jeg nu lever, i Kødet, det lever jeg i Troen, på Guds Søn, som elskede mig og gav sig selv hen for mig. 	 ha-yyi mmutġ d-lmasiḥ f-uggjdi-ns. urd sul nkki a-iddrn walaynni lmasiḥ a-gigi-iddrn. kullu mad-skarġ ġilad, ar-t-skarġ f-ssibt n-mad-umnġ s-yus n-rbbi lli-gigi-iḥnnan ifk tudrt-ns flla.


men, som der er skrevet: "De, for hvem der ikke blev kundgjort om ham, skulle se, og de, som ikke have hørt, skulle forstå." 	 ġmklli ityaran: «ġwilli ur-iruḥ lh̬bar-ns a-ra-t-iẓr. ġwilli ur-fllas-sfldnin a-ra-t-yissan.»


han trøste eders Hjerter og styrke eder i al god Gerning og Tale! 	 ar-t-ntḍalab a-bahra-izzɛam issdus ulawn-nnun baš a-tskarm ar-tsawalm s-kullu ma-ifulkin.


Thi Menneskesønnen går vel bort, som der er skrevet om ham; men ve det, Menneske ved hvem Menneskesønnen bliver forrådt! Det var godt for det Menneske, om han ikke var født." 	 ha-yus n-bnadm ra-immt ġmklli fllas ityaran, walaynni taguḍi a-ra-yili i-urgaz lli-izznzan yus n-bnadm. yuf-as i-urgaz-an mrad is-ur-akkʷ-ilul.»


Når jeg sender Artemas til dig eller Tykikus, da gør dig Flid for at komme til mig i Nikopolis;thi der har jeg besluttet at overvintre. 	 ġakud nna-yak-n-uznġ artimas nġd tih̬ikus, ašk-in s-dari s-nikubulis, a-ur-tmaṭlt. ašku riġ a-n-zzriġ tagrst ġin.


Og Himmelens Stjerner faldt ned på Jorden, ligesom et Figentræ nedkaster sine umodne Figen, når det rystes af et stærkt Vejr. 	 ḍrn-d itran zġ-ignwan s-wakal ġmklli-d-itluḥ-waḍu iqurayn zġ-wazar.


Og han vilde gerne slå ham ihjel, men frygtede for Mængden, thi de holdt ham for en Profet. 	 yiri hirudus a-inġ yuḥanna walaynni iksuḍ zġ-mddn ašku ar-kullu-ttinin izd yuḥanna yan-nnabi a-iga.


Hvad altså Spisningen af Offerkødet angår, da vide vi, at der er ingen, Afgud i Verden, og at der ingen Gud er uden een. 	 imma ġwilli šttanin tifiyi n-tġrsiw l-laṣnam, nssn fllasn izd «kullu laṣnam n-ddunit-ad ur-a-skarn yat.» nissan izd «yan-rbbi ka-illan.»


eller det høje eller det dybe eller nogen anden Skabning skal kunne skille os fra Guds Kærlighed i Kristus Jesus, vor Herre. 	 urd ssulṭat nġd lquwwat n-tattuyt nġd tin-tdrut. kullu ma-ih̬lq rbbi, ur-gis-illi kra iẓḍarn ad-aġ-issngara d-lḥnant n-rbbi lli-s-ginnġ-iḥnna f-uwdm l-lmasiḥ yasuɛ siditnnġ.


Mon du er større end vor Fader Abraham, som jo døde? også Profeterne døde; hvem gør du dig selv til?" 	 is-tugʷrt babatnnġ ibrahim ula lanbiya lli-mmutnin? mad-akkʷ-tġalt is-ti-tgit kiyi?»


Thi alt det, som er i Verden, Kødets Lyst og Øjnenes Lyst og Livets Hoffærdighed, er ikke af Faderen, men af Verden. 	 ašku kullu ma-illan ġ-ddunit (iga ġaylli ttiri ddat, ula ġaylli ttiri tiṭ, ula ġaylli-s-a-issimġur bnadm ih̬f-ns), urd babatnnġ a-d-ikka walaynni ikka-d ddunit.


Og jeg hørte Vandenes Engel sige: Retfærdig er du, som er, og som var, du hellige, fordi du har fældet denne Dom; 	 sfldġ i-lmalak lli-igabln aman inna: «wa-rbbi amẓlay lli-illan ikka-ttin bdda illa, s-lḥqq a-s-tutt lḥukm-ad f-bnadm,


Men du, o Menneske! som dømmer dem, der øve sådanne Ting, og selv gør dem, mener du dette, at du skal undfly Guds Dom? 	 imma kiyi a-bnadm, is-tġalt is-ra-tnjmt zġ-lḥukm n-rbbi? ar-tḥkamt f-willi skarnin ġmkan, walaynni ar-tskart ġmkan ula kiyi.


Og Gud, som kender Hjerterne, gav dem Vidnesbyrd ved at give dem den Helligånd lige så vel som os. 	 rbbi issnn ma-illan ġ-uwl n-kullu mddn, iml-aġ ġakudan is-irḍa f-ibrraniyn, ašku ula ntni ifka-yasn rruḥ lqudus ġmklli-aġ-t-ifka nkkʷni.


så I kunne værdsætte de forskellige Ting, for at I må være rene og uden Anstød til Kristi Dag, 	 ġmkad a-s-ra-tiẓḍarm a-bdda-ttnawalm afulki, tġusm zġ-kullu ma-igan lɛib ula kullu ma-iššḥššamn mddn ar ass lli-ġ-ra-d-yašk lmasiḥ.


Og dersom Satan har sat sig op imod sig selv og er kommen i Splid med sig selv, kan han ikke bestå, men det er ude med ham. 	 ula šiṭan, iġ-immaġ d-ih̬f-ns ur-ra-iqama walaynni ra-iḍr.


Og han tilstedte ikke, at nogen bar nogen Ting igennem Helligdommen. 	 ur-yudji yan a-yasi ma-inzzan ġ-tgmmi n-rbbi.


talte han, forudseende, om Kristi Opstandelse, at hverken blev han ladt tilbage i Dødsriget, ej heller så hans Kød Forrådnelse. 	 issn dawd ma-ra-yili, isawl f-tnkra l-lmasiḥ yini is-ur-ra-t-ifl rbbi ġ-udġar n-willi mmutnin, ula ra-trkm ddat-ns ġ-umḍḍal.


at I ved ham ere blevne rige i alt, i al Tale og al Kundskab, 	 ašku ifka-yawn kullu timih̬ar l-lmasiḥ aylliġ darun tggut-twassna d-iwaliwn šwanin.


Men de dyrke mig forgæves, idet de lære Lærdomme, som ere Menneskers Bud." 	 bla lfaytt a-yyi-tɛbadn ašku ur-a-sslmadn ġ-ulmmud-nsn abla tinbaḍin n-bnadm.›


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eders Ånd, Brødre! Amen. 	 a-gigun-tili lbaraka n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, ay-aytma. amin.


Og de sagde til hende: "Der er ingen i din Slægt, som kaldes med dette Navn." 	 inin-as: «walaynni ur-illi yan ġ-ayt-darm iṭṭafn ism-ad.»


Jeg stirrede på den og betragtede den og så da Jordens firføddede Dyr og vilde Dyr og krybende Dyr og Himmelens Fugle. 	 ssmaqqlġ gis lmh̬luqat, gan luḥuš d-ibnkaln d-igḍaḍ n-tagant,


Og dersom I låne dem, af hvem I håbe at få igen, hvad Tak have I derfor? Thi også Syndere låne Syndere for at få lige igen. 	 «iġ-a-trṭṭlm i-willi-s-tssnm is-rad-awn-tn-d-rarn tigira, man afulki tskrm? ašku ġwilli ʷh̬šnnin ar-rṭṭln ula ntni i-wiyyaḍ ʷh̬šnnin a-d-darsn-tamẓn ġunšk lli-asn-rḍln.


Og da vi nu vare reddede, så fik vi at vide, at Øen hed Malta. 	 lliġ nnjm zġ-umda, naf-n igzir-an iga ġwalli mi ttinin maliṭa.


Men det skete, da vi gik til Bedestedet, at en Pige mødte os, som havde en Spådomsånd og skaffede sine Herrer megen Vinding ved at spå. 	 yan-wass nffuġ niri adġar n-tẓallit, s-nmnaggar yat-tfruh̬t tga tismgt. illa gis yal-ljnn lli-dar taḥkimt ad-as-imala ma-ra-ijru. id-bab-ns ar-fllas-tamẓn iqaridn ggutnin zġ-mddn lli-ranin ad-issann ma-rad-asn-yili.


Den, som gør Synden, er af Djævelen; thi Djævelen har syndet fra Begyndelsen. Dertil blev Guds Søn åbenbaret, for at han skulde nedbryde Djævelens Gerninger. 	 imma wanna iskarn ddnub, win iblis a-iga, ašku iblis ar-iskar ddnub zġ-isizwar. mayad a-f-d-yuška yus n-rbbi: yuška-d a-ihlk iskkirn n-iblis.


Men os åbenbarede Gud det ved Ånden; thi Ånden ransager alle Ting, også Guds Dybder. 	 imma ġilad issbayyn-aġ-t-id rbbi s-tḥkimt n-rruḥ-ns. ašku rruḥ lqudus ar-isiggil kullu ma-illan, yissan ula tiġawsiwin n-rbbi lli-ntlnin.


Thi heller ikke dømmer Faderen nogen, men har givet Sønnen hele Dommen, 	 ur-a-itḥkam baba f-yan walaynni ifka-yyi ad-tḥkamġ f-kullu mddn,


Men da de stode imod og spottede, rystede han Støvet af sine Klæder og sagde til dem: "Eders Blod komme over eders Hoved! Jeg er ren; herefter vil jeg gå til Hedningerne." 	 walaynni ẓin dids ayt-yudaya rgmn-t aylliġ fllasn issus timlsa-ns yini-asn: «ddnub-nnun f-ih̬f-nnun. nkki brraġ gigun. hati zġ-ġilad rad-dduġ s-ibrraniyn.»


Samme Dag kom der Saddukæere til ham, hvilke sige, at der ingen Opstandelse er, og de spurgte ham og, sagde: 	 aškin-d dars ġassan kra n-iṣadduqin. ntni ġ-lmdhb-nsn ar-ttinin «ur-illi ma-ra-d-inkr zġ-lmut.» sqsan-t:


endskønt også jeg har det, jeg kunde forlade mig på også i Kødet, Dersom nogen anden synes, han kan forlade sig på Kødet, kan jeg det mere. 	 mrad is-riġ nkki, illa dari ġ-ddat-inu ma-f-a-bnnuġ. ašku iġ-illa kra n-yan iġaln is-dars kra-f-a-ibnnu f-iskkirn n-ddat, illa dari mayan s-uggʷar.


Men jeg vil vise eder, for hvem I skulle frygte: Frygter for ham, som har Magt til, efter at have slået ihjel, at kaste i Helvede; ja, jeg siger eder: Frygter for ham! 	 rad-awn-mlġ manwa tiksaḍm. iksaḍat ġwalli iẓḍarn a-inġ iluḥ-n sul ġ-jhnnama. rad-awn-iniġ, nttan a-tiksaḍm.


Og hine, som, idet de høre til Levi Sønner, få Præstedømmet, have et Bud om at tage Tiende efter Loven af Folket, det er af deres Brødre, endskønt disse ere udgåede af Abrahams Lænd; 	 nssn izd ayt-lawi a-ityawẓlayn ġ-ššrɛ n-musa f-ad-skarn tawuri n-tgmmi n-rbbi, ar-asn-akkan mddn tis mrawt zġ-kullu ma-darsn-illan, wah̬h̬a gan ntni aytmatsn zġ-tasut n-ibrahim.


og Profeters Ånder ere Profeter undergivne. 	 imma wanna ittinin s-mad-as-imala rbbi, illa fllas a-itnbaḍ ġ-rruḥ-ns.


Og en anden Engel gik ud fra Templet og råbte med høj Røst til ham, som sad på Skyen: Udsend din Segl og høst; thi Timen til at høste er kommen, fordi Jordens Høst er moden. 	 iffuġ-d yal-lmalak zġ-tgmmi n-rbbi, yall awal-ns yini i-walli iskiwsn f-tmdlut: «luḥ-n asmmawd-nnk a-imgr, ašku ilkm-uzmz n-tmgra, tnu ṣṣabt n-ddunit.»


Så forbarmer han sig da over den, som han vil, men forhærder den, som han vil. 	 ġmkan a-s-nssn is-a-itrḥam rbbi wanna ira a-t-irḥm, ar-issiqar ih̬f i-wanna mi ira a-t-issiqar.


Således har jeg min Ros i Kristus Jesus af min Tjeneste for Gud. 	 illa dari ma-s-a-tfraḥġ s-ism l-lmasiḥ yasuɛ ġ-twuri-ad lli-s-a-th̬damġ i-rbbi,


Men Festus. som vilde fortjene sig Tak af Jøderne, svarede Paulus og sagde: "Er du villig til at drage op til Jerusalem og der stå for min Domstol i denne Sag?" 	 walaynni fastus ira a-irḍu ayt-yudaya, isqsa bulus: «is-trit a-tddut s-urušalim a-tbiddt ġ-lgddam-inu ġin trart awal f-iṣraḍ-nsn?»


Glæder eder på den Dag og jubler; thi se, eders Løn er stor i Himmelen. Thi på samme Måde gjorde deres Fædre ved Profeterne. 	 thnnayat iġ-a-skarn ġmkan, tfrḥm bahra, ašku tggut lbaraka lli-rad-awn-yili ġ-ignna. han ġmkan ad-skrn imzwura-nsn i-lanbiya lli-zrinin.


hvilken ingen af denne Verdens Herskere har erkendt; thi; havde de erkendt den,havde de ikke korsfæstet Herlighedens Herre; 	 ur-illi yan ġ-inmġurn n-ddunit issn mayad. mrad is-ssnn mayad, ikun ur-akkʷ-rad-nġn bab l-lmjd f-uggjdi.


Men da de havde hørt Kongen, droge de bort; og se, Stjernen, som de havde set i Østen, gik foran dem, indtil den kom og stod oven over, hvor Barnet var. 	 lliġ sfldn ntni i-mad-asn-inna-ugllid, munn-daġ d-uġaras-nsn. iban-asn-d-daġ itri lli-yadlli-ẓran ġ-ššrq, frḥn bahra s-lfrḥ iggutn. izwur-asn itri aylliġ ilkm iggi n-illiġ illa-uḥšmi, ibidd.


Medens jeg er i Verden, er jeg Verdens Lys." 	 kra kkiġ ġ-ddunit giġ tifawt n-ddunit.»


Disse Ting skriver jeg dig til, ihvorvel jeg håber at komme snart til dig; 	 ar-trjuġ a-n-dark-aškġ ġ-mayd-d-yakmurn, walaynni uriġ-ak-n tiġawsiwin-ad baš a-tnti-tissant iġ-d-maṭlġ,


Men medens de gik for at forkynde hans Disciple det, se, da mødte Jesus dem og sagde: "Hil være eder!" Men de trådte til og omfavnede hans Fødder og tilbade ham. 	 sul llant ġ-uġaras s-asnt-iban yasuɛ yini-asnt: «ad-awnt-tili sslamt.» ruḥnt-in ḍrnt-as-n f-iḍarn sjdnt-as.


Og skriv til Menighedens Engel i Smyrna: Dette siger den første og den sidste, han, som var død og blev levende: 	 «ara awal-ad i-lmalak n-umnaggar ġ-tmdint n-smirna: ha-ma-inna ġwalli igan amzwaru ig amggʷaru, immt iwrri iddr.


Når nemlig Præstedømmet omskiftes, sker der med Nødvendighed også en Omskiftelse af Loven. 	 walaynni lliġ ibddl rbbi inmġurn-an s-unmġur-ad yaḍni, iqqan-d a-ityawbddal ššrɛ ula ntta.


Og på den Dag skulle I ikke spørge mig om noget. Sandelig, sandelig, siger jeg eder, hvad som helst I bede Faderen om, skal han give eder i mit Navn. 	 ġ-uwssan-an ur-sul-ra-zgigi-tḍalbm yat. lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. iġ-tḍalbm kra i-baba s-ism-inu, rad-awn-t-ifk.


Da gik de ud for af se det, som var sket, og de kom til Jesus og fandt Manden, af hvem de onde Ånder vare udfarne, siddende ved Jesu Fødder, påklædt og ved Samling; og de frygtede. 	 ffuġn-d mddn ad-ẓrn ma-illan, aškin-d s-dar yasuɛ afn-d argaz lli-zġ-ffuġn ljnun iskiws ġ-dar iḍarn n-yasuɛ ils timlsit-ns yili s-ih̬f-ns. d-ntni ksuḍn.


Og se, nogle Mænd bare på en Seng en Mand, som var værkbruden, og de søgte at bære ham ind og lægge ham foran ham. 	 aškin-d kra n-mddn asin-d yan-urgaz ikušmn ign f-imjdin-ns. irin a-t-in-srsn ġ-lgddam n-yasuɛ,


Og på den Dag, da det var blevet Aften, siger han til dem: "Lader os fare over til hin Side!" 	 lliġ tlkm-tdggʷat n-ġassan yini-asn: «a-nddu s-tsga-yan yaḍni n-umda.»


Da svarede Peter og sagde til ham: "Se, vi have forladt alle Ting og fulgt dig; hvad skulle da vi have?" 	 isawl bṭrus yini-as: «ha-nkkʷni nfl-n kullu ma-darnnġ-illan, našk-id nmun didk. ma-rad-aġ-yili nkkʷni?»


og trøster dig til at være blindes Vejleder, et Lys for dem, som ere i Mørke, 	 kiyi tgit ih̬f-nnk d-umzwar i-ibukaḍn ula tifawt i-willi llanin ġ-tillas.


Da han havde sagt dette, spyttede han på Jorden og gjorde Dynd af Spyttet og smurte Dyndet på hans Øjne. 	 lliġ inna mayad issufs f-wakal yaḍr tallaġt s-ilufsan-ns, iġm-tt i-walln n-ubukaḍ.


for at ikke, når han får lagt Grunden og ej kan fuldende det, alle, som se det, skulle begynde at spotte ham og sige: 	 a-ur-izzugz llsas yaf-n is-ur-iẓḍar a-t-ikmml. ġakudan ra-gis-ḍṣṣan kullu winna-t-ẓranin


måske vil det bære Frugt i Fremtiden; men hvis ikke, da hug det om!" 	 iġ-turu ġasggʷasad-d-yuškan, išwa. iġ-ur-turu, tbbit-stt ilmma.›»


Dersom nogen ikke elsker Herren, han være en Forbandelse! Maran Atha. 	 a-ittut lḥukm n-rbbi f-wanna ur-ittirin siditnnġ. ‹maranata›. (ašk-id a-siditnnġ.)


Men hvad,siger den? Ordet er dig nær, i din Mund og i dit Hjerte, det er det Troens Ord, som vi prædike. 	 ašku inna-daġ: «hay-awal n-rbbi ilkm-k-id, yili ġ-imi-nnk yili ġ-uwl-nnk.» awal-an a-t-igan d-ġwad-s-a-ntbrraḥ f-mamnk a-itrḍu rbbi f-winna umnnin.


Men hvem skal jeg ligne denne Slægt ved? Den ligner Børn, som sidde på Torvene og råbe til de andre og sige: 	 «walaynni ma-s-rad-awn-ssrwasġ tasut-ad? trwas tarwa lli-skiwsnin ġ-ssuq ar-n-aqran i-imddukkʷal-nsn ar-ttinin


forvisset om dette, at han, som begyndte en god Gerning i eder, vil fuldføre den indtil Jesu Kristi Dag, 	 hati ssnġ mayad bahra: rbbi lli-gigun-igran afulki ra-t-issafaw ard ikmml ġ-wass lli-ġ-ra-d-iwrri lmasiḥ yasuɛ.


Men vi ere ikke af dem, som unddrage sig, til Fortabelse, men af dem, som tro, til Sjælens Frelse, 	 imma nkkʷni ur-ngi zġ-willi wrrinin tiġurdin tyawhlakn, hati nga zġ-willi umnnin njmn.


Thi således har Herren befalet os: "Jeg har sat dig til Hedningers Lys, for at du skal være til Frelse lige ud til Jordens Ende." 	 ašku ġmkad a-s-aġ-yuṣṣa sidi rbbi. inna: ‹giġ-k d-tifawt i-ayt-tmizar aggugnin, a-tjjnjmt mddn ar ttmi n-wakal.›»


Vil han ikke tværtimod sige til ham: Tilbered, hvad jeg skal have til Nadver, og bind op om dig, og vart mig op, medens jeg spiser og drikker; og derefter må du spise og drikke? 	 uhu, rad-as-tinit: ‹skr-iyi imnsi-nu, tbkist ar-flla-ttsh̬h̬art, ard ššġ suġ nkki ġakudan a-ra-tššt ula kiyi tsut.›


Derfor vandrede Jesus ikke mere frit om iblandt jøderne, men gik bort derfra ud på Landet, nær ved Ørkenen, til en By, som kaldes Efraim; og han blev der med sine Disciple. 	 ġakudan ur-sul-a-itlulli yasuɛ ġ-gr ayt-yudaya, iffuġ zġ-ġin iddu s-yat-tmazirt ġ-tama l-lh̬la s-yat-tmdint lli-mi-ttinin afraym. iqama ġin ntta d-imḥḍarn-ns.


Han skal ikke sønderbryde det knækkede Rør og ikke udslukke den rygende Tande, indtil han får ført Retten frem til Sejr. 	 taẓẓmayt nna-ibrin, ur-ra-stt-ibbi. ula tiftilt nna-iskarn aggu, ur-ra-stt-issh̬si, ard izzga lḥqq ġ-kraygatt mani.


Og han ynkedes inderligt og udrakte Hånden og rørte ved ham og siger til ham: "Jeg vil; bliv ren!" 	 iḥnnu gis yasuɛ bahra, iggr-as s-ufus-ns, yini-as: «riġ nkki. ġus.»


Men straks efter de Dages Trængsel skal Solen formørkes og Månen ikke give sit Skin og Stjernerne falde ned fra Himmelen, og Himmelens Kræfter skulle rystes. 	 «ġakudan tigira n-tnukmut n-uwssan-an, ra-tllas tafukt, ur-ra-ifaw-wayyur. rad-ḍrn itran zġ-ignwan, tyattaynt tifawin n-ignwan.


og hun stillede sig bag ved ham, ved hans Fødder og græd og begyndte at væde hans Fødder med sine Tårer og aftørrede dem med sit Hovedhår og kyssede hans Fødder og salvede dem med Salven. 	 tbidd ġ-tġurdin n-yasuɛ ġ-dar iḍarn-ns ar-talla. ar-d-ṭṭarn imṭṭawn-ns f-iwurzan n-yasuɛ, ar-as-tsfaḍ iwurzan s-wazzar-ns ar-tn-tsudun ar-tn-tẓġġur s-tujjut.


Derfor, bliver ikke meddelagtige med dem! 	 anfat-bdda i-mddn zund ġwin.


at vort Evangelium ikke kom til eder i Ord alene, men også i Kraft og i den Helligånd og i fuld Overbevisning, som I jo vide, hvorledes vi færdedes iblandt eder for eders Skyld. 	 ašku ilkm-awn-in lh̬bar-nnġ ifulkin, urd ġir s-iwaliwn walaynni s-lquwwa ula s-tḥkimt n-rruḥ lqudus aylliġ-awn-iban is-iga lḥqq. tssnm kunni mamnk a-nga ġ-uwssan lli-nzzri ġ-gratun, nskr kullu f-a-kʷn-ntɛawan.


Og hans Øren åbnedes, og straks løstes hans Tunges Bånd, og han talte ret. 	 ġakudan rẓmn imzgan-ns ifsi ils-ns, isawl inm-wawal-ns.


Tager derfor den Talent fra ham, og giver den til ham, som har de ti Talenter. 	 yini ilmma: ‹kkissat-as luznt-an, tfkm-tt i-walli dar mrawt luznat.


Jeg har skrevet til eder, I Fædre! fordi I kende ham, som er fra Begyndelsen. Jeg har skrevet til eder, I unge! fordi I ere stærke, og Guds Ord bliver i eder, og I have overvundet den onde. 	 araġ-awn-in a-iɛyyaln, ašku tnram iblis. araġ-awn-in a-tarwa, ašku tssnm babatnnġ. araġ-awn-in a-id-babatsn, ašku tssnm ġwalli illan zġ-isizwar. araġ-awn-in a-iɛyyaln, ašku tdusm izga-gigun-wawal n-rbbi tnrum iblis.


Bærer da Frugt, som er Omvendelsen værdig, 	 skarat afulki baš a-iban is-tflm ma-yʷh̬šnn.


Og de stillede dem midt iblandt sig og spurgte: "Af hvad Magt eller i hvilket Navn have I gjort dette?" 	 awin-d irqqasn ssbiddn-tn ġ-lgddam-nsn sqsan-tn: «man taḥkimt a-s-tskrm ġayad? s-ism n-mi a-s-ti-tskrm?»


Thi vi have ikke en Ypperstepræst, som ej kan have Medlidenhed med vore Skrøbeligheder, men en sådan, som er fristet i alle Ting i Lighed med os, dog uden Synd. 	 illa-yaġ yan-unmġur ihiyyan lli-iẓḍarn a-iḥnnu f-ḍḍɛf-nnġ, ašku ityaram ula ntta zġ-kraygatt tasga zund nkkʷni, walaynni ur-jju-iskir kra n-ddnb.


Derefter finder Jesus ham i Helligdommen, og han sagde til ham: "Se, du er bleven rask; synd ikke mere, for at ikke noget værre skal times dig,!" 	 ġir imikk s-n-dids-imnaggar yasuɛ ġ-tgmmi n-rbbi yini-as: «ha-kiyi tjjit. a-ur-sul-tskart ddnub a-ur-imil yili-ak kra yugʷrn ġayan.»


Thi Skabningen blev underlagt Forfængeligheden, ikke med sin Villie, men for hans Skyld, som lagde den derunder, 	 ašku rbbi irur ddunit a-ttẓuẓḍ ma-mi-ur-tẓḍar. urd ddunit a-iran a-tg ġmkan walaynni rbbi ad-as-t-iskrn. walaynni ifka-yas sul rrja,


Og jeg har set det og har vidnet, at denne er Guds Søn." 	 ha-yyi ẓriġ-t ġilad, fkġ-awn tugga-nu, ġwad a-igan yus n-rbbi.»


og den, som vil være den ypperste iblandt eder, han skal være eders Træl. 	 d-wanna gigun iran a-izwur, illa fllas a-ig ismg i-wiyyaḍ.


Men det skete, da Jesus kom tilbage, tog Skaren imod ham; thi de ventede alle på ham. 	 iwrri-d yasuɛ s-tsga-yad n-umda. frḥn mddn lliġ-t-ẓran ašku ar-kullu-srs-tqln.


Således skal det ikke være iblandt eder; men den, som vil blive stor iblandt eder, han skal være eders Tjener; 	 imma kunni a-ur-yili ġmkan ġ-gratun. wanna iran a-gigun-yimġur, illa fllas a-ig ah̬ddam-nnun.


Og jeg så, og se, Lammet stod på Zions Bjerg, og med det hundrede og fire og fyrretyve Tusinde, som havde dets Navn og dets Faders Navn skrevet på deres Pander. 	 ssmaqqlġ-n ġakudan s-ẓriġ alqqaġ ibidd f-iggi n-uwrir n-tgmmi n-rbbi. biddn dids miyya d-kkuẓ id-mraw d-kkuẓ-walf (144.000) n-mddn lli-mi-ityara f-ignzi-nsn ism n-ulqqaġ ula ism n-babas.


Og det skete, da Jesus havde fuldendt disse Ord, vare Skarerne slagne af Forundring over hans Lære; 	 lliġ ikmml yasuɛ iwaliwn-ad, ar-bahra-tɛjjabn mddn ġ-ulmmud-ns,


Thi den, som byder ham velkommen, bliver delagtig i hans onde Gerninger. 	 ašku wanna srs issmrḥban, hati iɛawn-t ġ-iskkirn-ns ʷh̬šnnin.


han, som i sit Køds Dage med stærkt Råb og Tårer frembar Bønner og ydmyge Begæringer til den, der kunde frelse ham fra Døden, og blev bønhørt i sin Angst, 	 ġ-uwssan lli-ġ-iṭṭaf yasuɛ ddat n-bnadm, ar-itẓalla ar-itḍalab s-tġuyya d-imṭṭawn i-walli iẓḍarn a-t-issanf i-lmut. isfld-as rbbi ašku ifka ih̬f-ns a-iskr ma-t-irḍan.


Ve dig, Korazin! ve dig, Bethsajda! thi dersom de kraftige Gerninger, som ere skete i eder, vare skete i Tyrus og Sidon, da havde de for længe siden omvendt sig, siddende i Sæk og Aske. 	 «taguḍi a-rad-awn-yili ay-ayt-kurazin. taguḍi a-rad-awn-yili ay-ayt-bitṣayda. han lmɛjizat lli-skrġ ġ-darun, mrad is-tnt-skrġ ġ-tmdinin n-ṣur d-ṣayda ikun knan imzdġn-nsnt s-wakal ġakudan, lsn lh̬iš gn iġd f-ih̬fawn-nsn, fln kullu mad-skarn yʷh̬šn.


Men Jesus blev stillet for Landshøvdingen, og Landshøvdingen spurgte ham og sagde: "Er du Jødernes Konge?" Men Jesus sagde til ham: "Du siger det." 	 ibidd yasuɛ ġ-lgddam l-lḥakm bilaṭus. isqsa-t lḥakm yini-as: «is-tgit agllid n-ayt-yudaya?» irar-as yasuɛ: «kiyi a-t-innan.»


I Mænd! elsker eders Hustruer, og værer ikke bitre imod dem! 	 imma kunni a-irgazn, illa f-kraygatt yan a-itḥnnu ġ-tmġart-ns bla-da-dids-itšqu.


Han siger til dem: "Min Kalk skulle I vel drikke; men det at sidde ved min højre og ved min venstre Side tilkommer det ikke mig at give; men det gives til dem, hvem det er beredt af min Fader." 	 irar-asn yasuɛ: «s-ṣṣaḥt, lkas lli-rad-suġ nkki ra-ti-tsum kunni, walaynni askiws f-ufasiy-inu ula f-uẓlmaḍ-inu ur-igi winu baš a-t-fkġ abla i-willi-mi-t-iskr baba rbbi.»


David sov jo hen, da han i sin Livstid havde tjent Guds Rådslutning, og han blev henlagt hos sine Fædre og så Forrådnelse; 	 nssn dawd ġ-uwssan-ns is-iskr ma-ira rbbi, immt ilmma ityawmḍal ġ-gr imzwura-ns, trkm ddat-ns.


Thi Saddukæerne sige, at der ingen Opstandelse er, ej heller nogen Engel eller Ånd; men Farisæerne hævde begge Dele. 	 ašku iṣadduqin ar-ttinin ur-rad-nkrn mddn zġ-lmut, ar-ttinin ur-llin kra l-lmalayka nġd kra l-larwaḥ. imma ifarisin ar-ttinin kullu ġwid llan.


Men det blev vitterligt over hele Joppe, og mange troede på Herren. 	 ar-sflidn kullu ayt-yaffa f-ma-ijran, aylliġ iggut ma-iwrrin yumn s-siditnnġ.


Men da han så Skarerne, ynkedes han inderligt over dem; thi de vare vanrøgtede og forkomne som Får, der ikke have Hyrde. 	 lliġ imnad ġ-mddn-an ggutnin, qaman gis bahra, ašku iẓra tammara d-taġuft lli-ġ-llan zund ulli bla amksa.


Lader således eders Lys skinne for Menneskene, at de må se eders gode Gerninger og ære eders Fader, som er i Himlene. 	 ġmkad a-s-d-iqqan tifawt-nnun a-tisfiw ġ-lgddam n-mddn, baš ad-ẓrn afulki lli-tskarm alġn babatun lli-illan ġ-ignna.


Hvorledes han gik ind i Guds Hus, da Abiathar var Ypperstepræst, og spiste Skuebrødene, som det ikke er nogen tilladt at spise uden Præsterne, og gav også dem, som vare med ham?" 	 ikšm s-tgmmi n-rbbi ġ-uwssan n-abyatar anmġur n-tgmmi n-rbbi, išš aġrum lli-ityawfkan i-rbbi. ur-iḥlla a-t-išš yan abla inmġurn n-tgmmi n-rbbi. išša-t dawd ifk-t i-usmun-ns.»


Og ligeledes kommer også Ånden vor Skrøbelighed til Hjælp; thi vi vide ikke, hvad vi skulle bede om, som det sig bør, men Ånden selv går i Forbøn for os med uudsigelige Sukke. 	 ġmkad-nnit ad-aġ-itɛawan rruḥ lqudus ġilad ġ-sul-nḍɛf. ur-nssin ma-s-ra-ntẓalla i-rbbi ġmklli-aġ-d-iqqann, walaynni rruḥ lqudus ar-t-fllannġ-itḍalab s-unfusn tjhhdnin lli-ugʷrnin iwaliwn.


for at han selv kunde fremstille Menigheden for sig som herlig, uden Plet eller Rynke eller noget deslige, men for at den måtte være hellig og ulastelig. 	 ġmkan a-iskr baš a-t-yawi zund yat-tslit ifulkin ġ-ur-tlli kra n-trkkut ula kra n-iniḍi ula kra igan zund ġayan, baš a-zgis-iskr amnaggar amẓlay s-lmjd iggutn bla gis illa kra yʷh̬šnn.


men en Herrens Tjener bør ikke strides, men være mild imod alle, dygtig til at lære, i Stand til at tåle ondt, 	 iqqan-d ah̬ddam n-siditnnġ a-ur-itẓi. illa fllas a-itfulki d-kullu mddn, yissan mamnk a-tn-isslmad ar-itṣbar i-kullu ma-išqan.


Da vendte de tilbage til Jerusalem fra det Bjerg, som kaldes Oliebjerget og er nær ved Jerusalem, en Sabbatsvej derfra. 	 gguzn ilmma irqqasn zġ-uwrir lli-mi-ttinin awrir n-zzitun, wrrin s-urušalim. ur-taggug ġir s-yan kilimitr.


Thi Kristus er Lovens Ende til Retfærdighed for hver den, som tror. 	 ašku lmasiḥ ikmml ššrɛ, baš a-iskr sslamt ġ-gr rbbi d-kullu wanna srs yumnn.


Men Visdommen herovenfra er først ren, dernæst fredsommelig, mild, føjelig, fuld at Barmhjertighed og gode Frugter, upartisk, uden Skrømt. 	 walaynni yan dar taḥkimt lli-d-ikkan ignna, ġmkad a-ra-ig. amzwaru iġus-uwl-ns, yiri sslamt, ar-itrh̬u d-mddn, ar-srsn-isflid, ar-gisn-itḥnnu, ar-d-itawi ṣṣabt n-ufulki. ur-a-iskar s-uwdmawn ula-da-iskar zund iġ-iga kra ur-igi.


Jeg siger det ikke som en Befaling, men for ved andres Iver at prøve også eders Kærligheds Ægthed. 	 urd luṣit ayd-awn-nniġ, walaynni mliġ-awn mad-skrn wiyyaḍ s-nniyt-nsn, baš ad-aġ-tmlm izd s-ṣṣaḥt tḥubbam mddn ula kunni.


Hvad skulle vi da sige til dette? Er Gud for os, hvem kan da være imod os? 	 imma ġilad ma-ra-nini f-kullu mayad? lliġ didnnġ ibidd rbbi ma-rad-aġ-inru?


og at han blev set af Kefas, derefter af de tolv; 	 iban-d ġakudan i-bṭrus iban-d ilmma i-irqqasn s-sin d-mraw.


Da kommer Jesus fra Galilæa til Jordan til Johannes for at døbes af ham. 	 ġ-uwssan-an a-ġ-d-yuška yasuɛ zġ-tmazirt n-jalil s-wasif n-urdun baš a-iddm f-ufus n-yuḥanna.


Mon en Kilde udgyder sødt Vand og besk Vand af det samme Væld? 	 is-tlla talɛint di-tkkan-waman mimnin ula wid smmumnin?


Og han nægtede det atter med en Ed: "Jeg kender ikke det Menneske." 	 irar-daġ bṭrus s-tgallit: «ur-ssinġ argaz-an.»


Og dog skriver jeg til eder et nyt Bud, hvilket er sandt i ham og i eder, thi Mørket drager bort, og det sande Lys skinner allerede. 	 walaynni luṣit-ad-awn-in-uriġ tga tin ljdid, iban is-tga lḥqq ġ-lmasiḥ ula gigun kunni. ašku ar-zraynt tillas ar-di-ttisfiw tifawt l-lḥqq.


Thi jeg kunde ønske selv at være bandlyst fra Kristus til Bedste for mine Brødre, mine Frænder efter Kødet, 	 f-ayt-tmazirt-inu lli-ganin aytma zġ-tsga n-ddat. mrad is-ẓḍarġ a-tn-jjnjmġ nkki, rad-dḥiġ ih̬f-inu ar lhalak ngaraġ ula d-lmasiḥ baš a-tn-jjnjmġ.


Thi ligesom Faderen har Liv i sig selv, således har han også givet Sønnen at have Liv i sig selv. 	 ašku ġmklli tlla-tẓḍḍart n-tudrt dar baba, ġmkan ad-iyi-ifka taẓḍḍart ad-akkaġ tudrt ula nkki lli-igan yus.


Og til eder, I Hedninger, siger jeg: For så vidt jeg nu er Hedningeapostel, ærer jeg min Tjeneste, 	 rad-awn-iniġ ġilad i-kunni n-ayt-tmizar yaḍni: ar-bdda-malaġ i-ayt-dari is-bahra-thiyya-trqqast-ad dari illan ġ-gr ayt-tmizar yaḍni,


Thi Synde vi med Villie, efter at have modtaget Sandhedens Erkendelse, er der intet Offer mere tilbage for Synder, 	 walaynni iġ-nnkr ar-nskar ddnub tigira n-ma-nssn lḥqq, ur-ra-sul-darnnġ-tili kra n-tġrsi ma-fllannġ-issittin ddnub.


Men Ypperstepræsterne og de Ældste overtalte Skarerne til, at de skulde begære Barabbas, men ihjelslå Jesus. 	 imma inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt-an zuydn sshiyysn mddn baš a-t-ḍalbn ad-asn-d-irẓm i-barabbas idḥi-n yasuɛ s-lmut.


hvilket er en Skygge af det, som skulde komme, men Legemet er Kristi. 	 ašku tiġawsiwin-an gant ġir amalu n-ma-ra-yili. imma lmasiḥ, nttan a-iṣḥan.


Den, som tror på Sønnen, har et evigt Liv; men den, som ikke vil tro Sønnen, skal ikke se Livet, men Guds Vrede bliver over ham." 	 wanna yumnn s-yus n-rbbi, ra-iddr tudrt idumn. imma wanna ur-isflidn s-yus ur-ra-iṭṭaf tudrt walaynni ra-fllas-iqama lġaḍab n-rbbi.


Den, som tror på ham, dømmes ikke; men den, som ikke tror, er allerede dømt, fordi han ikke har troet på Guds enbårne Søns Navn. 	 wanna sri yumnn, ur-ra-fllas-ittut lḥukm. imma wanna ur-irin a-yamn, lḥukm a-fllas-illan ašku ur-yumin s-wad igan yus n-rbbi.


Men den, som står fast i sit Hjerte og ikke er tvungen, men har Rådighed over sin Villie og har besluttet dette i sit Hjerte at holde sin Datter ugift, han gør vel. 	 imma wanna idusn izga ġ-uwl-ns inbḍ ġ-ma-ira iskr d-ih̬f-ns a-stt-ur-itahl, ifulki-nnit mayan.


Nu er der derimod mange Lemmer og dog kun eet Legeme. 	 walaynni nssn is-ggutn igzman, munn kullutn ġ-yat-ddat.


Jeg ved, at der efter min Bortgang skal komme svare Ulve ind iblandt eder, som ikke ville spare Hjorden. 	 ssnġ ussan lli-ġ-ra-kʷn-flġ nkki, ra-n-kšmn-uwššann šqanin s-gratun, rad-ssyaggasn tawrut.


Men på den første Dag i Ugen, da vi vare forsamlede for at bryde Brødet, samtalede Paulus med dem, da han den næste Dag vilde rejse derfra, og han blev ved med at tale indtil Midnat. 	 ġ-wass l-lḥdd nmnaggar-d kullwaġ a-nbbi aġrum. isawl-aġ bulus, yiri a-yamẓ aġaras ndid azkka. izayd ar-isawal ar ṭuẓẓunt n-iyḍ.


Og der kom een, en skriftklog, og sagde til ham: "Mester! jeg vil følge dig, hvor du end går hen." 	 s-d-dars-yuška yan-umslmd n-ššrɛ yini-as: «way-amslmd, rad-didk-munġ s-innas ra-tddut.»


Da gik Peter og den anden Discipel ud, og de kom til Graven. 	 inkr bṭrus ntta d-umḥḍar yaḍni, ftun ar-tazzaln s-umḍḍal.


Men der var nogle Grækere af dem, som plejede at gå op for at tilbede på Højtiden. 	 llan ġin kra n-mddn n-ayt-tmizar yaḍni ġ-gr willi-d-uškanin ad-tɛbadn ġ-urušalim ġ-uwssan l-lɛid.


Den, som hader mig, hader også min Fader. 	 wanna-yyi-ikurhan, hati ikurha baba.


Ved eders Udholdenhed skulle I vinde eders Sjæle. 	 biddat tzgam, ġmkad a-s-ra-tnjmm.


for at skinne for dem, som sidde i Mørke og i Dødens Skygge, for at lede vore Fødder ind på Fredens Vej," 	 yisfiw f-willi zdġnin ġ-tillas d-umalu l-lmut, isslkm iḍarn-nnġ s-uġaras n-sslamt.»


thi en Mands Vrede udretter ikke det, som er ret for Gud. 	 ašku yan itqlaqaln ur-ra-yiẓḍar a-iskar afulki lli-itrḍun rbbi.


Altså var det en Nødvendighed, at Afbildningerne af de himmelske Ting skulde renses herved, men selve de himmelske Ting ved bedre Ofre end disse. 	 ġmkan a-s-d-iqqan a-tġusnt-tġawsiwin-an, wah̬h̬a ur-gint ġir amalu irwasn ma-illan ġ-ignna. walaynni iqqan-d tiġawsiwin n-ignna ad-ġusnt s-kra n-tġrsi yufn h̬tin.


Og straks nødte han sine Disciple til at gå om Bord i Skibet og i Forvejen sætte over til hin Side, medens han lod Skarerne gå bort. 	 yini yasuɛ ilmma i-imḥḍarn-ns ad-kšmn s-tanawt zwurn-t s-tsga yaḍni n-umda. imma ntta iqama ġin a-imsafaḍ d-mddn.


Men der var nogle, som bleve vrede hos sig selv og sagde: "Hvortil er denne Spilde af Salven sket? 	 imma ġwilli llanin ġin, kra gisn ibzg fllas inin i-ngratsn: «mah̬ a-tjla tujjut-ad?


på samme Måde skal det være på den Dag, da Menneskesønnen åbenbares. 	 ġmkan a-ra-d-daġ-yili ġ-wass lli-ġ-ra-d-iban yus n-bnadm.


dette er smukt og velbehageligt for Gud, vor Frelser, 	 išwa mayad, irḍu srs rbbi anjjam-nnġ


Men han svarede og sagde til dem: "Den, som har to Kjortler, dele med den, som ingen har; og den, som har Mad, gøre ligeså!" 	 irar-asn: «wanna iṭṭafn sin iqšban, ifk yan i-wanna ur-dar-illi. wanna dar ma-ištta, ibḍu-t d-wiyyaḍ.»


Disse gik da til Ypperstepræsterne og de Ældste og sagde: "Vi have under Forbandelser forpligtet os til ikke at smage noget, førend vi have slået Paulus ihjel. 	 aškin-d s-dar inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt inin-asn: «ha-nkkʷni nmšaška-d nggall tagallit imqqurn is-ur-ra-nšš ard nnġ bulus.


Og for at jeg ikke skal hovmode mig af de høje Åbenbarelser, blev der givet mig en Torn i Kødet, en Satans Engel, for at han skulde slå mig i Ansigtet, for at jeg ikke skulde hovmode mig. 	 walaynni ityawfka-yyi yan-usnnan ġ-ddat-nu, baš a-ur-allġ ih̬f-inu f-ssibt n-tġawsiwin ggutnin lli-yyi-issbayyn rbbi. asnnan-an iga amazan n-šiṭan, ar-iyi-issrfufun baš a-ur-wrriġ ar-tallġ ih̬f-inu.


Ikke anbefale vi atter os selv til eder; men vi give eder Anledning til at rose eder af os, for at I, kunne have noget at svare dem, som rose sig af det udvortes og ikke af Hjertet. 	 ur-a-ntalġ ih̬f-nnġ baš a-didnnġ-tbiddm, walaynni nmla-yawn kra ma-s-a-srnnġ-ttfraḥm ġ-dar mddn, trarm awal i-willi tfraḥnin s-uwdmawn urd s-ma-illan ġ-uwlawn.


"Ak! hvad have vi med dig at gøre, Jesus af Nazareth? Er du kommen for at ødelægge os? Jeg kender dig, hvem du er, du Guds hellige." 	 «wa-yasuɛ gu-naṣira, ma-illan ġ-gratnnġ didk? is-di-tuškit ad-aġ-thlkt? ssnġ ma-tgit kiyi. amẓlay n-rbbi a-tgit.»


Da nu hans Medtjenere så det, som skete, bleve de såre bedrøvede og kom og forklarede for deres Herre alt, hvad der var sket. 	 imma ih̬ddamn yaḍni, lliġ ẓran ma-iskr ṭiyyr-asn bahra, ddun s-dar-ugllid inin-as f-kullu ma-ijran.


Dersom nogen da siger til eder: Se, her er Kristus, eller der! da skulle I ikke tro det. 	 «ġakudan iġ-awn-inna kra n-yan ‹ha-lmasiḥ illa ġid› nġd ‹hatin illa ġin› a-t-ur-tamnm.


at du holder Budet uplettet, ulasteligt indtil vor Herres Jesu Kristi Åbenbarelse, 	 iniġ-ak a-bdda-tskart s-tnbaḍin-ad baš a-ur-gik-yili kra l-lɛib ula kra f-a-irggm yan, ar ass lli-ġ-ra-d-yašk siditnnġ yasuɛ lmasiḥ ibayyn.


det Folk, som sad i Mørke, har set et stort Lys, og for dem, som sad i Dødens Land og Skygge, for dem er der opgået et Lys." 	 han ġwin gawrnin ġ-tillas a-iẓran tifawt iggutn. ġwin zdġnin ġ-tmazirt n-umalu l-lmut, ntni a-f-tsfaw tifawt.»


Derfor siger jeg eder: Al Synd og Bespottelse skal forlades Menneskene, men Bespottelsen imod Ånden skal ikke forlades. 	 f-mayad a-f-rad-awn-iniġ, kullu ddnub n-bnadm ula kullu tirggam nna-s-rgmn rbbi, iẓḍar ad-asn-iṣamḥ fllasn, walaynni yan irggmn rruḥ lqudus ur-sar-as-fllas-iṣamḥ.


Og de forlode straks Garnene og fulgte ham. 	 ġakudan fln ššbayk-nsn, munn dids.


Og de brast alle i heftig Gråd, og de faldt Paulus om Halsen og kyssede ham. 	 ḥbbln-t-id ar-gis-ssudunn ar-allan kullutn.


Og det første Væsen ligner en Løve; og det andet Væsen ligner en Okse; og det tredje Væsen har Ansigt som et Menneske; og det fjerde Væsen ligner en flyvende Ørn. 	 tamzwarut trwas izm. tis snat trwas azgr. tis kraṭṭ, irwas-uwdm-ns udm n-urgaz. tis kkuẓṭ trwas igidr yuyln.


Og nu I, som sige: I Dag eller i Morgen ville vi gå til den eller den By og blive der et År og købslå og vinde, 	 sfldat, a-kunni lli-ittinin «ra-nddu ġassad nġd azkka s-tmdint yaḍni, ngawr-n gis yan-usggʷas ar-nsaġ ar-nzznza ar-ntamẓ iqaridn.»


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, som siger: 	 ġmkad a-s-yuwfa ma-inna rbbi ġayd izrin f-imi n-nnabi išaɛya inna:


Den, som har Øren at høre med, han høre! 	 wanna dar imzgan a-srsn-isflid, illa fllas a-isfld.


Dog, også I skulle elske hver især sin egen Hustru som sig selv; men Hustruen have Ærefrygt for Manden! 	 walaynni imla-yaġ-daġ is-illa f-kraygatt yan gigun a-bdda-itḥnnu ġ-tmġart-ns zund ih̬f-ns, yili f-tmġart a-bdda-tsflid s-urgaz-ns.


Derfor, om Mad forarger min Broder, vil jeg aldrig i Evighed spise Kød, for at jeg ikke skal forarge min Broder. 	 mayad a-f-rad-awn-iniġ, iġ-ra-iḍr gʷma f-ssibt n-mad-šttaġ, ur-sar-rad-ššġ tifiyi, baš a-ur-ssḍrġ gʷma.


Jeg har stor Frimodighed over for eder; jeg roser mig meget af eder, jeg er fuld af Trøst, jeg strømmer over af Glæde under al vor Trængsel. 	 ašku tiqġ gigun, frḥġ srun, zɛmġ bahra. wah̬h̬a da-nzray ġ-tnukmut išqan, frḥġ s-lfrḥ iggutn.


Men Landshøvdingen sagde: "Hvad ondt har han da gjort?" Men de råbte end mere og sagde: "Lad ham blive korsfæstet!" 	 yini-asn: «mah̬? ma-iskr yʷh̬šnn?» imma ntni ar-ssġuyyun s-uggʷar ar-ttinin: «a-ityaggal f-uggjdi a-immt.»


Og se, to af dem vandrede på den samme Dag til en Landsby, som lå tresindstyve Stadier fra Jerusalem, dens Navn var Emmaus. 	 ġassan-nnit ad-ftan sin zġ-gisn ġ-uġaras lli-itawin s-uduwwar n-ɛimwas, yaggug f-urušalim s-ma-itggan yan d-mraw kilimitr.


Og det skete, da jeg var kommen tilbage til Jerusalem og bad i Helligdommen, at jeg faldt i Henrykkelse 	 «lliġ-d-wrriġ s-urušalim, ar-tẓallaġ yan-wass ġ-tgmmi n-rbbi s-iyi-d-iban siditnnġ ġ-twargit


ukærlige, uforligelige, bagtaleriske, uafholdne, rå, uden Kærlighed til det gode, 	 ur-rad-tḥubbun ula-da-tṣamaḥn i-yan, walaynni rad-bahra-rggmn ġ-wiyyaḍ ar-tẓin ar-tmmaġn ar-tkrhun kullu ma-ifulkin.


Men til sidst døde også Hustruen. 	 ġ-isiggʷra tmmt-tmġart ula nttat.


Tag dem med dig, og rens dig sammen med dem,, og gør Omkostningen for dem, for at de kunne lade deres Hoved rage; så ville alle erkende, at det, som de have hørt om dig, ikke har noget på sig, men at du også selv vandrer således, at du holder Loven. 	 awi-tn tssġust ih̬f-nnk didsn, tfkt fllasn ma-tn-ih̬ṣṣan i-usmakkrd n-iguyya-nsn. ġmkad a-s-rad-ẓrn mddn kullutn ur-igi yat ġaylli mi fllak sfldn. rad-issann is-a-tskart s-ššrɛ n-musa.


Og de sang Mose, Guds Tjeners, Sang, og Lammets Sang, og sagde: Store og vidunderlige ere dine Gerninger, Herre, Gud, du Almægtige! retfærdige og sande' ere dine Veje, du Folkeslagenes Konge! 	 ar-ttirirn asin amarg n-musa ah̬ddam n-rbbi d-umarg n-ulqqaġ ar-ttinin: «wa-sidi rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan, imqqur kullu ma-tskart, lɛjb a-iga. way-agllid n-tasutin, yʷġẓan kullu ma-ttnbaṭṭ. lḥqq a-iga.


Og han sagde til dem "Hvorledes forstå I da ikke?" 	 yini-asn: «is-ur-ta-tfhimm?»


Men når I bide og æde hverandre, da ser til, at I ikke fortæres af hverandre! 	 walaynni iġ-a-ttlbaym i-ngratun ar-tšttam tifiyi n-ingratun, han ra-thlkm i-ngratun.


i Stedet for at I skulle sige: Dersom Herren vil, og vi leve, da ville vi gøre dette eller hint. 	 walaynni illa fllawn a-ttinim «iġ-ira siditnnġ, ra-nddr nskr ġmka ula ġmka.»


Men man vil sige: Du har Tro, og jeg har Gerninger. Vis mig din Tro uden Gerningerne, og jeg vil af mine Gerninger vise dig Troen. 	 walaynni ma-rad-iniġ iġ-illa kra n-yan inna-yyi «liman a-dark-illan, imma nkki llan dari ifulkitn»? rad-as-rarġ «ml-iyi liman-nnk bla ifulkitn, mlġ-ak liman-inu s-ifulkitn lli-skarġ.


Og han skal aftørre hver Tåre af deres Øjne, og Døden skal ikke være mere, ej heller Sorg, ej heller Skrig, ej heller Pine skal være mere; thi det forrige er veget bort. 	 ra-isfiḍ kullu imṭṭawn-nsn. ur-sul-ra-tili lmut ula taguḍi ula tiġwiyya ula aṭṭan, ašku ddunit taqdimt ur-sul-tqama.»


Men Gud har således fuldbyrdet, hvad han forud forkyndte ved alle Profeternes Mund, at hans Salvede skulde lide. 	 walaynni ġmkan a-s-issuwfa rbbi maylli inna f-imi l-lanbiya kullutn, imla-yasn mamnk a-d-iqqan lmasiḥ a-irfufn.


Og han bød dem strengt,at de ikke måtte sige nogen dette om ham. 	 yuṣṣa-tn ad-ur-inin mayad i-yan.


Og han gik om Bord i et Skib og for over og kom til sin egen By. 	 ikšm yasuɛ s-tanawt iwrri-d s-tsga-yad n-umda, iruḥ-d tamdint lli-ġ-izdġ.


Idet nu dette er således indrettet, gå Præsterne til Stadighed ind i det forreste Telt, når de forrette Tjenesten; 	 walaynni lliġ kullu ngaddant-tġawsiwin-an, ar-kššmn inmġurn s-tḥanut tamzwarut ad-skarn tawuri-nsn.


Jeg kender et Menneske i Kristus, som for fjorten År siden om han var i Legemet, det ved jeg ikke, eller uden for Legemet, det ved jeg ikke, Gud ved det blev bortrykket indtil den tredje Himmel. 	 ssnġ yan-urgaz iga win lmasiḥ, ityalal s-wis kraḍ ignwan kkuẓ d-mraw n-usggʷas ayad. ur-ssinġ izd s-ddat a-s-ityalal nġd bla ddat. rbbi a-issnn.


Men idet jeg giver følgende Formaning, roser jeg ikke, at I komme sammen, ikke til det bedre, men til det værre. 	 imma ġilad ra-kʷn-uṣṣaġ f-kra n-tġawsiwin yaḍni, ur-ẓḍarġ a-kʷn-fllasnt-alġġ. ašku ġakud nna-tmnaggarm ur-a-tskarm lh̬ir walaynni lh̬ʷšant a-tskarm.


I levede i Vellevned på Jorden og efter eders Lyster; I gjorde eders Hjerter til gode som på en Slagtedag. 	 tzzrim ussan-nnun ġ-ddunit s-kullu ma-ttirim, ar-tšttam ar-ttfraḥm ar-ttɛalafm ddat-nnun i-wass n-tġrsi.


Og Djævelen, som forfømte dem, blev kastet i Ild og Svovlsøen, hvor også Dyret og den falske Profet var; og de skulle pines Dag og Nat i Evighedernes Evigheder. 	 ittluḥ-n iblis lli-tn-ijlan ġ-tmda l-lɛafit d-lkbrit lli-ġ-illa-waġʷẓn d-nnabi bu-tkrkas. rad-kullu-ġin-trfufunn ġ-iyḍ ula azal s-urfufn ur-sar-itmmin.


Den, som sejrer, han skal således iføres hvide Klæder, og jeg vil ikke udslette hans Navn af Livets Bog, og jeg vil bekende hans Navn for min Fader og for hans Engle. 	 kullu wanna inran, ra-ils ula ntta timlsit tumlilt. rad-addrġ ism-ns ġ-dar baba rbbi ula lmalayka-ns, iniġ fllas izd winu a-iga. ur-sar-kkisġ ism-ns zġ-warra n-tudrt.


Men der var en rig Mand, og han klædte sig i Purpur og kostbart Linned og levede hver Dag i Fryd og Herlighed. 	 «ha-yan-urgaz iṭṭafn ayda iggutn, ar-ilssa aslham aẓggʷaġ d-tmlsa šwanin, ar-ištta ar-issa ifrḥ d-ih̬f-ns kraygatt ass.


Men gudfrygtige Mænd begravede Stefanus og holdt en stor Veklage over ham. 	 imma stifanus, mḍln-t kra n-mddn lli-tuqqarnin rbbi, taġ-tn-tguḍi-ns bahra.


Og hver, som har forladt Hus eller Brødre eller Søstre eller Fader eller Moder eller Hustru eller Børn eller Marker for mit Navns Skyld, skal få det mange Fold igen og arve et evigt Liv. 	 kullu wanna-n-ifln tigmmi-ns nġd aytmas nġd istmas nġd babas nġd innas nġd tarwa-ns nġd igran-ns f-ssibt-inu, rad-as-yili ma-yugʷrn mayan f-miyya n-twal, iṭṭaf tudrt idumn.


og han er forud for alle Ting, og alle Ting bestå ved ham. 	 illa ntta ur-ta-illi kra yaḍni, d-nttan a-izzgan kraygatt kra ġ-illiġ-t-id-iqqan a-yili.


Og Jesus sagde til dem: "For eders Hjerters Hårdheds Skyld skrev han eder dette Bud. 	 irar-asn yasuɛ: «yura-yawn awal-an ašku qqurn-uwlawn-nnun,


Derfor måtte han blive sine Brødre lig i alle. Ting, for at han kunde blive en barmhjertig og trofast Ypperstepræst over for Gud til at sone Folkets Synder. 	 mayad a-f-d-iqqan yasuɛ a-irwas i-aytmas zġ-kraygatt tasga, baš ad-asn-ig anmġur ihiyyan iḥnnu gisn iskr kullu maylli ḥtajjan, ibidd ġ-gratsn d-rbbi a-n-isrs tiġrsi lli-ra-issitti ddnub f-bnadm.


Kan nogen af eder, når han har Sag med en anden, føre det over sit Sind at søge Dom hos de uretfærdige, og ikke hos de hellige? 	 iġ-illa yan gigun dars kra-f-a-iṣraḍ i-gʷmas amumn, is-ra-izɛm a-t-yawi s-dar kra l-lqaḍi lli-ur-issinn rbbi, ur-t-yiwi s-dar imẓlayn l-lmasiḥ?


Men Jesus kaldte sine Disciple til sig og sagde: "Jeg ynke s inderligt over Skaren; thi de have allerede tøvet hos mig tre Dage og have intet at spise; og lade dem gå fastende bort, vil jeg ikke, for at de ikke skulle vansmægte på Vejen." 	 iġr-d yasuɛ ilmma i-imḥḍarn-ns s-dars, yini-asn: «ha-mddn-ad qaman gigi bahra, ašku kraḍ-uwssan ayd didi llan, ur-darsn mad-šttan. ur-riġ a-tn-aznġ d-ntni inġa-tn laẓ a-ur-tġašan ġ-uġaras.»


og forlad os vore Synder, thi også vi forlade hver, som er os skyldig; og led os ikke i Fristelse!" 	 tṣamḥt-aġ f-ddnub lli-nskr, ġmklli ntṣamaḥ i-kullu wanna ginnġ iskrn lh̬ʷšant. tssanft-aġ i-ma-rad-aġ-ijllu.›»


ellers havde han måttet lide mange Gange fra Verdens Grundlæggelse; men nu er han een Gang for alle ved Tidernes Fuldendelse åbenbaret for at bortskaffe Synden ved sit Offer. 	 ašku ur-t-id-iqqan a-immt kigan d-twaliw zġ-lliġ ttyawh̬laq ddunit. walaynni yat-twal a-d-yuška ġ-isiggʷra n-ddunit, baš a-immt issitti ddnub f-bnadm.


Mattathias's Søn, Amos's Søn, Naums Søn, Eslis Søn, Naggajs Søn, 	 yus n-mattitya yus n-ɛamus yus n-naḥum yus n-ḥasli yus n-naggay


Han siger til ham: "Hvilke?" Men Jesus sagde: "Dette: Du må ikke slå ihjel; du må ikke bedrive Hor; du må ikke stjæle; du må ikke sige falsk Vidnesbyrd; 	 isqsa-t-uɛyyal: «mal-luṣiyat?» yini-as yasuɛ: «‹a-ur-tnġt. a-ur-tznut. a-ur-takʷrt, a-ur-tfkt tugga n-tkrkas.›


Ypperstepræsten spurgte nu Jesus om hans Disciple og om hans Lære. 	 inkr-unmġur n-tgmmi n-rbbi isqsa yasuɛ f-imḥḍarn-ns ula almmud-ns.


Men i disse Dage kom der Profeter ned fra Jerusalem til Antiokia 	 ġ-uwssan-an a-ġ-d-uškan kra n-mddn zġ-urušalim s-anṭakiyya, ar-ttinin iwaliwn nna-yasn-imala rbbi.


Imidlertid bade Disciplene ham og sagde: "Rabbi, spis!" 	 ur-ta-d-ruḥn mddn-an, sawln-d imḥḍarn s-yasuɛ inin-as: «hak a-tššt ay-amslmd.»


Men han så en fattig Enke. som lagde to Skærve deri. 	 iẓr-n yat-thjjalt tga tamẓluṭṭ, tašk-id tsrs-n snat-tqaridin ġ-ṣṣnduq idrus-watig-nsnt.


når de alt springe ud, da se I og skønne af eder selv, at Sommeren nu er nær. 	 iġ-a-d-ssufuġn ifrawn-nsn, tissanm is-d-yakmur ṣṣif.


Ved Tro har han indstiftet Påsken og Påstrygelsen af Blodet, for at den, som ødelagde de førstefødte, ikke skulde røre dem. 	 f-ssibt n-ma-yumn rbbi a-f-yuṣṣa ayt-rbbi f-wass n-usurf, yini-asn ad-truššn tigʷmma-nsn s-idammn, baš a-ur-inġ lmalak l-lmut iwitsn ih̬fddi zund ih̬fdditn n-ayt-miṣr.


en, som ikke hver Dag har nødig, som Ypperstepræsterne, at frembære Ofre først for sine egne Synder, derefter for Folkets; thi dette gjorde han een Gang for alle, da han ofrede sig selv. 	 ur-igi zund inmġurn n-ššrɛ, ašku ur-t-ih̬ṣṣa a-n-issakmur tiġrsiw i-rbbi ass f-wass f-ddnub-ns ntta ula f-ddnub n-mddn yaḍni. ašku yasuɛ, yat-tġrsi a-n-issakmur yat-twal f-ddnub-nnġ kullwaġ lliġ ifka ih̬f-ns immt.


Men om den Dag og Time ved ingen, end ikke Englene i Himmelen, heller ikke Sønnen, men alene Faderen. 	 «walaynni ass-an ula tasaɛt-an ur-tn-issin yan, la lmalayka n-ignna ula yus n-bnadm. ġir baba lli-illan ġ-ignna, nttan waḥdut a-issnn.


ja, også din egen Sjæl skal et Sværd gennemtrænge! for at mange Hjerters Tanker skulle åbenbares." 	 d-ġmkan a-s-rad-ssbayynn tinbaḍin n-uwlawn-nsn. ula kmmi, rad-am-tbbi taġuft ul-nnm zund taẓẓit.»


Det er bedre for ham, om en Møllesten er lagt om hans Hals, og han er kastet i Havet end at han skulde forarge een af disse små. 	 yuf-as iġ-as-ityaggal-uẓru n-uzrg ġ-umggrḍ-ns ityawgar-n ġ-umda, ula issḍr yan zġ-imẓẓiyn-ad.


Og de fremstillede to, Josef, som kaldtes Barsabbas med Tilnavn Justus, og Matthias. 	 awin-d sin irgazn. yan iga yusf lli-mi-ttinin barsaba (tga lknit-ns yusṭus), d-wayyaḍ iga mattyas.


efter den salige Guds Herligheds Evangelium, som er blevet mig betroet. 	 almmud-ad iga lh̬bar ifulkin l-lmjd iggutn lli-yyi-d-imla rbbi ambarki ad-srs-tbrraḥġ.


Thi mange sagde falsk Vidnesbyrd imod ham, men Vidnesbyrdene stemte ikke overens. 	 kigan d-mddn ar-fllas-akkan tugga n-tkrkas, walaynni ur-ngaddant tugga-nsn.


Men han nægtede det i alles Påhør og sagde: "Jeg forstår ikke, hvad du siger." 	 irar-as ntta ġ-lgddam n-willi-d-illa: «ur-ssinġ ma-s-tnnit.»


Og medens de vandrede på Vejen, sagde en til ham: "Jeg vil følge dig, hvor du end går hen." 	 lliġ a-ttidun ġ-uġaras yini-as yan-urgaz: «rad-didk-munġ s-innas ra-tddut.»


eller om nogen formaner, på Formaningen; den, som uddeler, gøre det med Redelighed; den, som er Forstander, være det med Iver; den, som øver Barmhjertighed, gøre det med Glæde! 	 yan mi ifka a-itnṣaḥ, illa fllas a-itnṣaḥ. yan mi ifka a-yakka, illa fllas a-yakka s-lh̬aṭr. yan mi ifka a-imala aġaras i-wiyyaḍ, illa fllas a-t-imala s-lmɛqul. yan mi ifka a-itɛawan, illa fllas a-itɛawan s-lfrḥ.


Men da han så Jesus. Langt borte, løb han hen og kastede sig ned for ham 	 lliġ iẓra yasuɛ sul-n-yaggug yazzl-d iḍr f-ifaddn ġ-lgddam-ns,


Eller hvilken Konge, som drager ud for at gå i Kamp imod en anden Konge, sætter sig ikke først hen og rådslår, om han er mægtig til med ti Tusinde at møde den, som kommer imod ham med tyve Tusinde? 	 ma-ra-iskr-ugllid nna-iran a-iffuġ a-immaġ d-ugllid yaḍni? is-ur-ra-iskiws a-imšawar d-imddukkʷal-ns a-iẓr is-iẓḍar a-inru s-mraw id-walf ġwalli-t-id-imnaggarn s-sin id-mraw-walf?


Og han rev sig løs fra dem, så meget som et Stenkast, og faldt på Knæ, bad og sagde: 	 ifl-tn iftu yaggug-n fllasn ma-itggan kkuẓ id-mraw n-uẓmmuẓl, iḍr f-ifaddn-ns ar-itẓalla,


Og han sagde til ham: "Gå hen, to dig i Dammen Siloam" (hvilket er udlagt: udsendt). Da gik han bort og toede sig, og han kom seende tilbage. 	 yini-as: «zayd, tsirdt ġ-ifrḍ n-silwam.» tga lmɛna n-silwam ‹amazan›. iddu-ubukaḍ ilmma isird, iwrri-d isfaw.


Thi Gud har indesluttet alle under Ulydighed, for at han kunde forbarme sig over alle. 	 ašku rbbi yudja kullu mddn a-n-tyawkrrafn s-uffuġ zġ-wawal-ns, baš ad-asn-kullu-ifk rrḥmt-ns tigira.


Hvad er da Jødens Fortrin? eller hvad gavner Omskærelsen? 	 imma ġilad, ma-ra-nini f-ayt-yudaya? is-ur-darsn timih̬ar n-rbbi uggʷar n-mddn yaḍni? imma taẓallit n-ddat, is-ur-gis-tlli kra l-lfaytt?


Og Disciplene gjorde, som Jesus befalede dem, og beredte Påskelammet. 	 skrn imḥḍarn s-ma-f-tn-yuṣṣa yasuɛ, jjujadn imnsi n-usurf.


Men også hine skulle indpodes, dersom de ikke blive i Vantroen; thi Gud er mægtig til atter at indpode dem. 	 imma wiyyaḍ, ula ntni iġ-d-wrrin amnn ra-tn-ilqqm i-tazitunt, ašku rbbi a-iẓḍarn ad-as-tn-in-daġ-ilqqm.


Og - så frygteligt var Synet - Moses sagde: "Jeg er forfærdet og bæver." 	 ula musa iksuḍ bahra zġ-kullu maylli-n-iẓra yini: «ar-sri-tkkat tawda.»


Ånden og Vandet og Blodet; og disse tre forene sig til eet. 	 rruḥ d-waman d-idammn. mšaškand-d tugga-nsn.


Ladning af Guld og Sølv og Ædelsten og Perler og fint Linned og Purpur og Silke og Skarlagen og alle Hånde vellugtende Træ og alle Hånde Arbejde af Elfenben og alle Hånde Arbejde af kostbart Træ og af Kobber og Jern og Marmor, 	 n-uwrġ d-nnuqrt d-tẓratin ġʷlanin d-ljuhr d-lkttan išwan d-lḥrir d-ttub iḍili d-ttub aẓggʷaġ d-ikššuḍn lqmari d-sslaɛt l-lɛaj d-ukššuḍ iʷġlan d-sslaɛt n-wanas d-uwzzal d-rrh̬am


Ligesom en Mand, der drog udenlands, forlod sit Hus og gav sine Tjenere Fuldmagt, hver sin Gerning, og bød Dørvogteren, at han skulde våge, 	 zund yan-urgaz imudda ifl tigmmi i-ih̬ddamn-ns a-stt-gabln, ifk i-kraygatt yan tawuri-ns. yuṣṣa angabal n-imi a-iḍuf.


Thi den, som holder hele Loven, men støder an i eet Stykke, er bleven skyldig i alle. 	 ašku yan iskarn kullu s-ššrɛ n-rbbi, iġ-zgis-iffuġ ġir s-yat-tġawsa, hati iwrri iga zund yan-zgis-iffuġn kullut.


ham sender jeg til eder, just for at I skulle lære at kende, hvorledes det står til hos os, og for at han skal opmuntre eders Hjerter. 	 mayad a-f-awn-t-in-uznġ, baš a-tissanm mamnk a-nga, izzɛam ulawn-nnun.


Til Skam for eder siger jeg det: Er der da slet ingen viis iblandt eder, som kan dømme sine Brødre imellem? 	 is-kʷn-ur-iššḥššim ġayd tskarm? is-ur-gigun-illi yan iṭṭafn lɛaql yiẓḍar a-issnfaṣal aytmatn n-umnaggar?


Og jeg kom Herrens Ord i Hu, hvorledes han sagde: Johannes døbte med Vand, men I skulle døbes med den Helligånd. 	 ktiġ-d awal n-siditnnġ lli-s-aġ-inna: ‹ikka-ttin yuḥanna ar-issddam mddn ġ-waman, imma kunni ra-tddmm s-rruḥ lqudus.›


Og han sagde: "Sandelig, siger jeg eder, at denne fattige Enke lagde mere i end de alle. 	 yini i-imḥḍarn-ns: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, tahjjalt-ad tamẓluṭṭ, hatti tfka uggʷar n-ġwid kullutn,


Men hvad siger det guddommelige Gensvar til ham?"Jeg har levnet mig selv syv Tusinde Mænd, som ikke have bøjet Knæ for Bål." 	 imma ntta, ma-s-as-inna rbbi ġakudan? inna-yas: «sul ḥḍiġ i-ih̬f-inu ssa n-id-walf n-urgaz lli-ur-iknin ġ-lgddam n-bɛl.»


Og han stod op og tog Barnet og dets Moder med sig om Natten og drog bort til Ægypten. 	 inkr yusf ġ-iḍ-an yawi aḥšmi d-innas ftun s-miṣr.


Men de forfærdedes overmåde og sagde til hverandre: "Hvem kan da blive frelst?" 	 ggʷdn s-uggʷar ar-ttinin i-ngratsn: «iġ-iga ġmkad ma-ra-yiẓḍar a-injm?»


Men jeg roser eder, fordi I komme mig i Hu i alt og holde fast ved Overleveringerne, således som jeg har overleveret eder dem. 	 hati frḥġ srun ašku ar-tskarm s-kullu mad-awn-nniġ ar-tzzgam almmud lli-awn-in-sslkmġ.


Og han sagde: "Hvormed skulle vi ligne Guds Rige, eller under hvilken Lignelse skulle vi fremstille det? 	 yini-asn yasuɛ: «ma-s-ra-nssrwas tagldit n-rbbi? mal-lmɛna a-s-ra-fllas-nsawl?


og de skulle se hans Ansigt, og hans Navn skal være på deres Pander. 	 ar-tmnadn udm-ns, ityara ism-ns f-ignzi-nsn.


og medoprejst os og sat os med ham i det himmelske i Kristus Jesus, 	 issnkr-aġ-d yall-aġ d-lmasiḥ yasuɛ, issgawr-aġ dids ġ-tgldit n-ignna,


Beder, så skal eder gives; søger, så skulle I finde; banker på, så skal der lukkes op for eder. 	 «ḍalbat rbbi rad-awn-ifk, sigglat dars ra-tafm, ssḍuqqrat-n srs rad-awn-irẓm.


Jeg siger eder: Iblandt dem, som ere fødte af Kvinder, er ingen større Profet end Johannes; men den mindste i Guds Rige er større end han. 	 rad-awn-iniġ, ur-illi ġ-tarwa n-tmġarin yan yugʷrn yuḥanna. imma wad kullu imẓẓin ġ-tgldit n-rbbi, yugʷr yuḥanna.»


Men du, o Guds Menneske! fly disse Ting; jag derimod efter Retfærdighed, Gudsfrygt, Tro, Kærlighed, Udholdenhed, Sagtmodighed; 	 imma kiyi ay-ah̬ddam n-rbbi, aggug zġ-kullu ġayan. tgt-n tiqqi-nnk a-bdda-tskart afulki ula kullu ma-irḍan rbbi. amn awal-ns ar-ttḥnnut ġ-wiyyaḍ ar-ttṣbart ar-ttrh̬ut d-kullu mddn.


Hilser alle eders Vejledere og alle de hellige! De fra Italien hilse eder. 	 sllmat-n f-imġarn-nnun kullutn ula f-kullu imẓlayn n-rbbi. ar-n-fllawn-tsllamn aytmatn n-iṭalya.


Nåde være med eder og Fred fra Gud Fader og vor Herre Jesus Kristus, 	 ad-awn-tili lbaraka d-sslamt zġ-rbbi babatnnġ d-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Og de bleve slagne af Forundring over hans Lære, thi hans Tale var med Myndighed. 	 ar-tɛjjabn mddn kullutn ġ-ulmmud-ns ašku ar-srsn-isawal ġmklli dars lḥqq ad-asn-ittini ma-tn-d-iqqann.


Vore Fædre have tilbedt på dette Bjerg, og I sige, at i Jerusalem er Stedet, hvor man bør tilbede." 	 ha-imzwura-nnġ nkkʷni ar-tɛbadn rbbi ġ-iggi n-udrar-ad, imma kunni ar-ttinim ‹urušalim a-ġ-d-iqqan mddn ad-tɛbadn.›»


ved Ære og Vanære, ved ondt Rygte og godt Rygte; som Forførere og dog sanddru; 	 ġmkan a-nskar iġ-a-yaġ-tḥgarn mddn ula iġ-a-yaġ-talġn, iġ-a-fllannġ-ttinin nʷh̬šn ula iġ-a-ttinin nšwa. hati ar-aġ-tggan d-ayt-tkrkas, walaynni ar-nsawal s-lḥqq.


en Mand, som holder fast ved det troværdige Ord efter Læren, for at han kan være dygtig til både at formane ved den sunde Lære og at gendrive dem, som sige imod. 	 iqqan-t-id a-yamẓ ġ-iwaliwn zganin lli-s-a-nsslmad. ġmkad a-s-ra-yiẓḍar a-izzɛam wiyyaḍ s-ulmmud yʷġẓann, irar awal i-wanna-t-iḍaḍḍn.


Og på samme Måde hånede også Røverne ham, som vare korsfæstede med ham. 	 ula imh̬h̬arn lli-dids-tyaggalnin f-iggjda ar-t-rggmn ula ntni.


I ere af den Fader Djævelen, og eders Faders Begæringer ville I gøre. Han var en Manddraber fra Begyndelsen af, og han står ikke i Sandheden; thi Sandhed er ikke i ham. Når han taler Løgn, taler han af sit eget; thi han er en Løgner og Løgnens Fader. 	 win babatun iblis a-tgam, ar-ttirim a-tskarm ma-irḍan babatun. iga wad inqqan zġ-isizwar, ur-jju-iskir s-lḥqq ašku lḥqq ur-dars-illi. ġakud nna-isskarks ar-iskar s-ma-gis-illan, ašku bu-tkrkas a-iga, ig babas n-kullu ma-isskirkisn.


som ikke er bleven det efter et kødeligt Buds Lov, men efter et uopløseligt Livs Kraft. 	 iwrri iga anmġur s-tḥkimt n-tudrt idumn, urd s-lwrt n-tasutin n-bnadm.


Om end Kongen blev meget bedrøvet, vilde han dog for Edernes og Gæsternes Skyld ikke afvise hende: 	 iggʷd-ugllid ṭiyyr-as bahra, walaynni f-ssibt n-tgallit lli-s-iggulla ġ-lgddam n-inbgiwn-ns ur-iri a-stt-irar.


Og jeg så en stor, hvid Trone og ham, som sad derpå; for hans Åsyn flyede Jorden og Himmelen, og der blev ikke fundet Sted for dem. 	 ẓrġ ilmma yal-lɛrš imqqurn imlluln, ẓrġ ula ġwalli fllas iskiwsn. lliġ-d-iban ntta, rwln zġ-gis ignwan d-wakal, laḥ-tn kullu.


De, som nu vare blevne adspredte på Grund af den Trængsel, som opstod i Anledning af Stefanus, vandrede om lige til Fønikien og Kypern og Antiokia, og de talte ikke Ordet til nogen uden til Jøder alene. 	 ar-tmuddun ġwilli akutnin f-ssibt n-trfufnt tigira l-lmut n-stifanus, ar-ttidun ġ-uwssan-an ar tamazirt n-finiqiyya d-igzir n-qubrus d-tmdint n-anṭakiyya, ar-sslkamn awal n-rbbi ġir i-willi ganin ayt-yudaya.


thi jeg agtede ikke at vide noget iblandt eder uden Jesus Kristus og ham korsfæstet; 	 walaynni skrġ-d f-a-ur-awn-sawalġ f-kra abla f-yasuɛ lmasiḥ d-lmut-ns f-uggjdi.


Endog det Støv, som hænger ved vore Fødder fra eders By, tørre vi af til eder; dog dette skulle I vide, at Guds Rige er kommet nær. 	 ‹ula agdrur n-tmdint-nnun lli-usin iḍarn-nnġ, ar-t-nssusus. walaynni swangmat tissanm is-di-takmur-tgldit n-rbbi.›


Thi dersom deres Forkastelse er Verdens Forligelse, hvad bliver da deres Antagelse andet end Liv ud af døde? 	 lliġ-tn-issufġ rbbi išškšm-d mddn zġ-kullu ddunit, walaynni ma-ra-yili iġ-tn-d-išškšm-daġ ula ntni tigira? ra-tili tudrt l-ljdid i-willi mmutnin.


Thi I, så mange som bleve døbte til Kristus, have iført eder Kristus. 	 ašku kullu wanna gigun iddmn s-udum n-waman baš a-iml is-iga win lmasiḥ, hati iwrri iddr s-tudrt l-lmasiḥ.


Herom have vi meget at sige, og det er vanskeligt at forklare, efterdi I ere blevne sløve til at høre. 	 iggut dari mad-awn-ttiniġ f-mayad, walaynni ra-išqu a-ti-tfhmm, ašku wrrin ẓẓayn imzgan-nnun.


Men til eder, de øvrige, som ere i Thyatira, så mange som ikke have denne Lære, fordi de ikke kende Satans Dybder, som de kalde det, til eder siger jeg: Jeg lægger ingen anden Byrde på eder. 	 «imma wiyyaḍ ġ-tyatira lli-ur-umẓnin almmud-an ula lmdn ma-mi-ttinin ‹tiġawsiwin ntlnin n-šiṭan›, ur-ra-n-fllawn-zaydġ kra n-taẓayt yaḍni.


Men da Jesus mærkede det, sagde han til dem: "Hvorfor volde I Kvinden Fortrædeligheder? Hun har jo gjort en god Gerning imod mig. 	 imma yasuɛ issn mad-swangmn yini-asn: «mah̬ aylliġ tšqam d-tmġart-ad? hatti tskr gigi afulki.


Men hvor I komme ind i en By og de ikke modtage eder, der skulle I gå ud på dens Gader og sige: 	 walaynni tamdint nna-ur-kʷn-irin iġ-n-srs-tkšmm, zriyat ġ-tswak-ns ar-ttinim:


Hav fremfor alt en inderlig Kærlighed til hverandre; thi "Kærlighed skjuler en Mangfoldighed af Synder". 	 walaynni taġawsa ihiyyan a-stt-igan, a-ttḥnnum i-ngratun, ašku lḥnant ar-tssntal kigan d-ddnub.


Og se, en Herrens Engel stod der, og et Lys strålede i Fangerummet, og han slog Peter i Siden og vækkede ham og sagde: "Stå op i Hast!" og Lænkerne faldt ham af Hænderne. 	 s-ibidd yal-lmalak n-sidi rbbi ġ-tḥanut lli-ġ-illa bṭrus. tssmrġa s-tifawt itjhhdn. issmass-t lmalak zġ-tġruṭṭ-ns issfaq-t-id yini-as: «nkr ġil ġil,» s-ḍrnt ssnasl zġ-ifassn-ns.


Og derefter så jeg, og Vidnesbyrdets Tabernakels Tempel i Himmelen blev åbnet, 	 lliġ izri mayan ssmaqqlġ-n s-ẓriġ taḥanut tamẓlayt trẓm ġ-uh̬iyyam n-tmitar n-rbbi ġ-ignna.


"Vogter eder for de skriftkloge. som gerne ville gå i lange Klæder og holde af at lade sig hilse på Torvene og at have de fornemste Pladser i Synagogerne og at sidde øverst til Bords ved Måltiderne, 	 «rarat lɛaql-nnun zġ-imslmdn n-ššrɛ, ašku iɛzza darsn ad-fttun s-tmlsa ġzzifnin šwanin, iɛzzu darsn ad-fllasn-tsllamn mddn ġ-laswaq, iɛzzu darsn ad-zggurun s-lgddam ġ-tgʷmma n-tẓallit ula ġ-uskiws n-imnsiwn.


Og se, to blinde sade ved Vejen, og da de hørte, at Jesus gik forbi, råbte de og sagde: "Herre, forbarm dig over os, du Davids Søn!" 	 ilin ġin sin ibukaḍn gawrn ġ-tama n-uġaras. lliġ sfldn izd yasuɛ ayd izrin, ar-tġuwwatn ar-ttinin: «wa-yus n-dawd, ḥnnu ginnġ.»


Og på hendes Pande var skrevet et Navn, en Hemmelighed: Babylon den store, Moderen til Jordens Skøger og Vederstyggeligheder. 	 ityara f-ignzi-ns yan ism s-lmɛna intln, iga «babil imqqurn, innas n-tmgganin ula kullu ma-igan tajlh̬it n-ddunit.»


Og han befalede, af de skulde døbes i Jesu Kristi Navn. Da bade de ham om at blive der nogle Dage. 	 yuṣṣa-tn ad-ddmn ġ-waman s-ism n-yasuɛ lmasiḥ. ḍalbn-t ilmma a-didsn-igawr kra n-uwssan.