ikke af Gerninger, for at ikke nogen skal rose sig. 	 urd f-ssibt n-ifulkitn-nnun, baš a-ur-yalġ yan ih̬f-ns.


Derfor aflægger Løgnen og taler Sandhed, hver med sin Næste, efterdi vi ere hverandres Lemmer. 	 mayan a-f-rad-awn-iniġ, kkisat fllawn kullu tikrkas. illa f-kud yan a-isawal d-gʷmas s-lḥqq, ašku nga kullwaġ yan ġ-ddat l-lmasiḥ.


Da talte Jesus til Skarerne og til sine Disciple og sagde: 	 isawl-daġ yasuɛ s-mddn-an ggutnin, ntni d-imḥḍarn-ns yini-asn:


Derfor skal en Mand forlade sin Fader og Moder, og holde fast ved sin Hustru; 	 ityara-daġ ‹mayan a-f-ra-ifl-urgaz babas d-innas imun d-tmġart-ns.


Thi David siger med Henblik på ham: "Jeg havde altid Herren for mine Øjne; thi han er ved min højre Hånd, for at jeg ikke skal rokkes, 	 ġmklli fllas inna dawd: ‹ar-bdda-tmnadġ sidi ġ-lgddam-inu, yili-bdda didi, ur-sar-asusġ.


Men Satan gik ind i Judas, som kaldes Iskariot og var en af de tolv. 	 ġakudan a-ikšm šiṭan s-yahuda lli-mi-ttinin ish̬aryuṭ, iga yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar.


dersom vi ere utro, forbliver han dog tro; thi fornægte sig selv kan han ikke. 	 iġ-ndda ar iġ-ur-sul-a-gis-ntamẓ, rad-bdda-ginnġ-yamẓ, ašku ur-iẓḍar a-isskarks f-ih̬f-ns.»


Og han sagde til dem: "I israelitiske Mænd! ser eder vel for, hvad I gøre med disse Mennesker. 	 isawl ilmma d-ayt-lmḥkama yini-asn: «wa-irgazn ayt-rbbi, swangmat bahra ur-ta-tskirm kra i-mddn-ad.


Og en stærk Hagl, centnertung, faldt ned fra Himmelen på Menneskene; og Menneskene bespottede Gud for Haglens Plage, thi dens Plage var meget stor. 	 ar-n-iṭṭar ibruri zġ-ignwan zund iẓran, iḍni bahra yakmur-n s-kkuẓ id-mraw n-kilu. ar-n-iṭṭar f-mddn aylliġ rgmn rbbi f-tguḍi-an n-ibruri, ašku išqa bahra.


Og ingen tager sig selv den Ære, men han kaldes af Gud, ligesom jo også Aron. 	 ur-illi ma-iẓlin ih̬f-ns i-twuri-an ihiyyan, walaynni rbbi a-iẓlayn wanna ira, ġmklli iẓli anmġur harun.


Derfor sagde hans Forældre: "Han er gammel nok, spørger ham selv!" 	 mayan a-f-nnan ayt-dars «sqsat-t. argaz a-iga.»


Men da Simon så, at den Helligånd blev given ved Apostlenes Håndspålæggelse, bragte han dem Penge og sagde: 	 ġir iẓra simɛun is-d-yuška rruḥ lqudus lliġ fllasn srsn irqqasn ifassn-nsn, yawi-d iqaridn


Og jeg er bleven Jøderne som en Jøde, for at jeg kunde vinde Jøder; dem under Loven som en under Loven, skønt jeg ikke selv er under Loven, for at jeg kunde vinde dem, som ere under Loven; 	 giġ ih̬f-inu d-gu-yudaya ġ-dar ayt-yudaya, baš ad-rarġ ayt-yudaya i-rbbi. gġ ih̬f-inu d-bu-ššrɛ ġ-dar ayt-ššrɛ, wah̬h̬a ur-iyi-d-iqqan ššrɛ, baš ad-rarġ ula ayt-ššrɛ i-rbbi.


Men dem, han forudbestemte, dem kaldte han også; og dem, han kaldte, dem retfærdiggjorde han også; men dem, han retfærdiggjorde, dem herliggjorde han også. 	 imma ġwilli iẓli, iġra-yasn-d. d-willi mi-d-iġra, ifka-yasn sslamt ġ-gras didsn. d-willi mi ifka sslamt, išškšm-tn s-lmjd-ns.


Men da Synden fik Anledning, virkede den ved Budet al Begæring i mig; thi uden Lov er Synden død. 	 walaynni lliġ sfldġ i-luṣit-an mġin-d gigi ddnub, rarn-iyi a-ttiriġ kullu kra igan win wiyyaḍ. walaynni innaġ ur-illi ššrɛ ur-ẓḍarn ddnub ad-d-mġin.


Og på hans Navn skulle Hedninger håbe." 	 ġ-ism-ns a-ġ-ra-n-rjun kullu ayt-tmizar.»


Og hendes Naboer og Slægtninge hørte, at Herren havde gjort sin Barmhjertighed stor imod hende, og de glædede sig med hende. 	 frḥn-dids-wadjarn-ns ula ayt-dars lliġ sfldn f-mamnk ad-bahra-gis-ibark rbbi.


Ligeså tog han også Kalken efter Aftensmåltidet og sagde: "Denne Kalk er den nye Pagt i mit Blod, det, som udgydes for eder. 	 yasi ula lkas ġmkad ġ-isiggʷra n-imnsi, yini-asn: «lkas-ad iga lɛhd l-ljdid ġ-gratun d-rbbi s-idammn-inu lli-ra-iffi f-ssibt-nnun.


Men når I gå ind i Huset, da hilser det; 	 tigmmi nna-s-tkšmm iniyat-asn ‹ad-awn-tili sslamt.›


Og i alle Synagogerne lod jeg dem ofte straffe og tvang dem til at tale bespotteligt, og rasende end mere imod dem forfulgte jeg dem endog til de udenlandske Byer. 	 kigan d-twal ad-kššmġ s-tgʷmma n-tẓallit ar-tn-ssrfufunġ baš a-tn-rarġ ad-rggmn ġ-uġaras-ad. ar-iyi-srsn-tasin iriyn bahra aylliġ a-srsn-tmudduġ ula s-tmdinin aggugnin baš a-tn-ssrfufnġ.


Og de, som spiste Brødene, vare fem Tusinde Mænd. 	 ġwilli ššanin tingʷal, smmus id-walf n-urgaz ad-gan.


Fra den Tid begyndte Jesus at prædike og sige: "Omvender eder, thi Himmeriges Rige er kommet nær." 	 ġakudan a-igra yasuɛ ar-itbrraḥ ar-ittini: «flat kullu ma-tskarm yʷh̬šn, ašku takmur-d-tgldit n-ignna.»


Thi jeg ved, at i mig, det vil sige i mit Kød, bor der ikke godt; thi Villien har jeg vel, men at udføre det gode formår jeg ikke; 	 ssnġ is-ur-illi kra ifulkin ġ-ddat-ad-inu. wah̬h̬a da-ttiriġ ad-skarġ afulki ur-a-tiẓḍarġ.


ligesom også David priser det Menneske saligt, hvem Gud tilregner Retfærdighed uden Gerninger: 	 ula dawd imla izd ambarki a-iga wanna-f-irḍa rbbi bla iskr yat,


Mange af de Jøder, som vare komne til Maria og havde set, hvad han havde gjort, troede nu på ham; 	 mddn-an n-ayt-yudaya lli-d-munnin d-maryam, lliġ ẓran ma-iskr yasuɛ yigat gisn ma-srs-yumnn.


Men Jesus var endnu ikke kommen til Landsbyen, men var på det Sted, hvor Martha havde mødt ham. 	 yasuɛ ur-ta-n-iruḥ aduwwar, illa sul ġ-illiġ-ti-di-tmnaggar marta.


Tag dit og gå! Men jeg vil give denne sidste ligesom dig. 	 amẓ ma-igan winnk tddut. ašku riġ ad-fkġ i-ġwad iggʷran zund kiyi.


Og noget faldt i den gode Jord, og det voksede op og bar hundrede Fold Frugt." Da han sagde dette, råbte han: "Den, som har Øren at høre med, han høre!" 	 iḍr-n kra ġ-wakal ifulkin imġi-d ifk ṣṣabt, ifk f-miyya n-twal.» izayd yasuɛ yall awal-ns yini-asn: «wanna dar imzgan a-srsn-isflid, illa fllas a-isfld.»


Og i Troen på hans Navn har hans Navn styrket denne, hvem I se og kende, og Troen, som virkedes ved ham, har givet denne hans Førlighed i Påsyn af eder alle. 	 hati s-ism n-yasuɛ a-s-iwrri ijji ġwad tẓram tissanm-t. ašku f-ssibt n-ma-numn s-yasuɛ a-f-idus ġ-lgddam-nnun kullukn.


Men uden al Modsigelse er det den ringere, som velsignes af den ypperligere. 	 iban is-yugʷr malkiṣadq ibrahim, ašku ġwalli imqqurn a-yakkan lbaraka i-walli ikkan ddawas.


Thi vor Gud er en fortærende Ild. 	 ašku rbbi-nnġ irwas i-lɛafit ifnnun.


Og de bleve alle forfærdede, så at de spurgte hverandre og sagde: "Hvad er dette? en ny Lære med Myndighed; også over de urene Ånder byder han, og de lyde ham." 	 ar-tɛjjabn mddn kullutn ar-ssmqsan i-ngratsn ar-ttinin: «ma-iga mayad? kra n-ulmmud l-ljdid ayad. hati dars taẓḍḍart iggutn aylliġ a-itamr ljnun ʷh̬šnnin, ar-skarn s-wawal-ns.»


Taler jeg vel dette blot efter menneskelig Vis, eller siger ikke også Loven dette? 	 walaynni urd ġir lmɛni n-bnadm a-s-nssn tiġawsiwin-ad. ar-fllasnt-ittini ššrɛ ula ntta.


Men min Gud skal efter sin Rigdom fuldelig give eder alt, hvad I have nødig, i Herlighed i Kristus Jesus. 	 rbbi lli-mi-giġ wins rad-awn-yakka kullu ma-tḥtajjam zġ-tmih̬ar l-lmjd-ns f-uwdm l-lmasiḥ yasuɛ.


Og de gik ind i Huset og så Barnet med dets Moder Maria og faldt ned og tilbade det og oplode deres Gemmer og ofrede det Gaver, Guld og Røgelse og Myrra. 	 kšmn ntni s-tgmmi, s-ẓran aḥšmi d-innas maryam. ḍrn f-ifaddn-nsn, knun s-wakal ġ-lgddam-ns. rẓmn itlsan-nsn, fkn-as tiwafkiw n-uwrġ d-lbh̬ur d-tujjut l-lmurr.


Thi når vi "bleve afsindige"; var det for Guds Skyld, og når vi ere besindige, er det for eders Skyld. 	 iġ-tġalm is-nffuġ ih̬f-nnġ, f-rbbi a-f-t-nffuġ. walaynni iġ-nsawl s-lmɛqul, f-ssibt-nnun a-f-nsawl.


Men når I høre Kristus til, da ere I jo Abrahams Sæd, Arvinger ifølge Forjættelse. 	 walaynni lliġ tgam win lmasiḥ, hati ayt-ibrahim a-tgam. ra-tamẓm lwrt lli-f-as-inna rbbi ra-t-ifk i-tarwa-ns.


Når Kristus, vort Liv, åbenbares, da skulle også I åbenbares med ham i Herlighed. 	 lmasiḥ a-igan tudrt-nnun. ġakud lliġ ra-d-iwrri ra-kʷn-yawi a-dids-tilim ula kunni ġ-lmjd-ns.


Men medens de talte til Folket, kom Præsterne og Høvedsmanden for Helligdommen og Saddukæerne over dem, 	 sul a-isawal bṭrus d-yuḥanna i-mddn-an, s-d-uškan inmġurn n-tgmmi n-rbbi, imun-d didsn lqbṭan n-imh̬zniyn n-tgmmi n-rbbi ula kra n-iṣadduqin.


Thi dertil bleve I kaldede, efterdi også Kristus har lidt for eder, efterladende eder et Forbillede, for at I skulle følge i hans Fodspor, 	 rbbi iġra-yawn-d a-tzzraym mayad, ašku lmasiḥ irfufn ula ntta f-ssibt-nnun, iml-awn ma-ifulkin baš a-tḍfurm latrt-ns.


da falde de fire og tyve Ældste ned for ham, som sidder på Tronen, og tilbede ham, som lever i Evighedernes Evigheder, og lægge deres Kranse ned for Tronen og sige: 	 ar-n-ṭṭarn sin id-mraw d-kkuẓ n-umġar ġ-lgddam n-walli iskiwsn f-lɛrš, sjdn i-walli bdda illan rad-bdda-yili, ar-n-tluḥn ttaj-nsn ġ-lgddam l-lɛrš ar-ttinin:


Så finder jeg da den Lov for mig, som vil gøre det gode, at det onde ligger mig for Hånden 	 hati ġmkad a-bdda-giġ: akud nna-riġ ad-skrġ afulki ar-n-tafaġ ih̬f-inu ur-ẓḍarġ ġir i-lh̬ʷšant.


og ikke forlade vor egen Forsamling, som nogle have for Skik, men formane hverandre, og det så meget mere, som I se, at Dagen nærmer sig. 	 a-ur-nssikki f-umnaggar n-ingratnnġ ġmklli skarn kra n-mddn, walaynni a-nzzɛam i-ngratnnġ, ġilad s-uggʷar ašku ar-ttmnadm is-a-d-itakmur-wass lli-ġ-ra-d-yašk siditnnġ.


I have hørt Gudsbespottelsen; hvad tykkes eder?" Men de fældede alle den Dom over ham, at han var skyldig til Døden. 	 kunni tsfldm i-wawal-ns l-lkufr. ma-fllas-tnnam?» ḥkamn fllas kullutn inin: «iqqan-t-id a-immt.»


Og de skyndte sig og kom og fandt både Maria og Josef, og Barnet liggende i Krybben. 	 ddun ġakudan s-tizzla, afn-in maryam d-yusf, ẓrn azzan ġ-usds.


Og Farisæerne og deres Skriftkloge knurrede imod hans Disciple og sagde: "Hvorfor spise og drikke I med Toldere og Syndere?" 	 imma ifarisin d-imslmdn n-ššrɛ zġ-lmdhb-nsn ar-ssngmugn f-imḥḍarn n-yasuɛ inin-asn: «mah̬ aylliġ a-tšttam ar-tssam d-willi tamẓnin nkkas ula mddn-an ʷh̬šnnin?»


Thi "Hagar" er Sinai Bjerg i Arabien, men svarer til det nuværende Jerusalem; thi det er i Trældom med sine Børn. 	 tga lmɛna n-hajar zund adrar n-sina lli-illan ġ-tmazirt n-waɛrabn, tg zund tamdint n-urušalim d-imzdġn-ns lli-ganin ismgan.


Men han sagde denne Lignelse: "En havde et Figentræ, som var plantet i hans Vingård; og han kom og ledte efter Frugt derpå og fandt ingen. 	 yut-asn lmɛna-yad yini-asn: «ha-yan-urgaz, tlla dars yat tazart ttyawẓẓa ġ-igr n-waḍil. ar-ittidu ar-gis-isiggil ikuzarn, ur-a-n-gis-itafa yat.


Men den næste Dag, da han vilde have noget pålideligt at vide om, hvad han anklagedes for af Jøderne, løste han ham og befalede, at Ypperstepræsterne og hele Rådet skulde komme sammen, og han førte Paulus ned og stillede ham for dem. 	 ndid azkka ira-unmġur n-iɛskrin a-yissan lḥqq n-ma-s-a-taštkkan ayt-yudaya s-bulus. issmun-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn l-lmḥkama kullutn. irẓm-d ilmma i-bulus yawi-t-id issbidd-t ġ-lgddam-nsn.


Thi dersom I troede Moses. troede I mig; thi han har skrevet om mig, 	 mrad is-tumnm musa ikun tumnm-iyi, ašku yura flla.


Thi hvad er det vel, hvori I bleve stillede ringere end de andre Menigheder; uden at jeg ikke selv faldt eder til Byrde? Tilgiver mig denne Uret! 	 is-illa kra skrġ-t i-imnaggarn yaḍni ur-awn-t-skirġ kunni? ġir taġawsa-yad a-illan: ur-zgigun-umẓġ iqaridn. is-yʷh̬šn mayd gigun skrġ baš a-kʷn-ḍalbġ ad-iyi-tṣamḥm?


Thi dette er vor Ros, vor Samvittigheds Vidnesbyrd, at i Guds Hellighed og Renhed, ikke i kødelig Visdom, men i Guds Nåde have vi færdedes i Verden, men mest hos eder. 	 nfrḥ ġilad ašku imla-yaġ-uwl-nnġ izd s-ufulki n-rbbi a-s-a-nskar d-kullu mddn s-nniyt iṣfan. ula kunni, ġmkan a-didun-nskr, urd ġir s-lɛaql n-bnadm walaynni s-lbaraka n-rbbi.


En anden Lignelse fremsatte han for dem og sagde: "Himmeriges Rige lignes ved et Menneske, som såede god Sæd i sin Mark. 	 izayd yasuɛ yut-asn lmɛna-yad yaḍni yini-asn: «tagldit n-ignna tga zund yan-urgaz ifta iluḥ-n amud ifulkin ġ-igr-ns.


Thi alle disse lagde af deres Overflod hen til Gaverne; men hun lagde af sin Fattigdom al sin Ejendom, som hun havde." 	 ašku ntni fkan zġ-maylli darsn iggutn, imma nttat, wah̬h̬a tḥtajja, tfka lmɛišt-ns kullutt.»


Sælger, hvad I eje, og giver Almisse! Gører eder Punge, som ikke ældes, en Skat i Himlene, som ikke slipper op, der hvor ingen Tyv kommer nær, og intet Møl ødelægger. 	 zznzat ma-teṭṭafm tbḍum-t i-imẓlaḍ. skarat i-ih̬f-nnun iqrban lli-ur-ra-imdu, yili-awn-wayda ġ-ignna illiġ ur-ra-zgis-ityattay yat, ula iruḥ-t-umh̬h̬ar, ula tšša-t-twukka.


Da kommer Jesus med dem til en Gård, som kaldes Gethsemane, og han siger til Disciplene: "Sætter eder her, medens jeg går derhen og beder." 	 ġakudan idda didsn yasuɛ s-yan-udġar lli-mi-ttinin ‹gatsimani›, yini i-imḥḍarn-ns: «gawrat ġid. rad-ftuġ yan imikk ad-ẓẓallġ.»


Og hele Mængden stod op og førte ham for Pilatus. 	 nkrn imġarn l-lmḥkama kullutn, awin yasuɛ s-dar bilaṭus lḥakm n-rruman.


Og hans Disciple sagde til ham: "Du ser, at Skaren trænger dig, og du siger: Hvem rørte ved mig?" 	 rarn-as imḥḍarn-ns: «ẓr mddn-ad kullutn, ar-k-id-ssnukmun bahra. mah̬ a-tnnit ‹mad-iyi-d-iggrn?›»


Og han gik lidt frem, faldt på sit Ansigt, bad og sagde: "Min Fader! er det muligt, da gå denne Kalk mig forbi; dog ikke som jeg vil, men som du vil." 	 izayd iftu yan imikk iḍr f-uwdm-ns s-wakal iẓẓall yini: «wa-baba, ssitti flla lkas-ad n-urfufn iġ-iẓḍar a-yitti. walaynni a-yili ma-trit, urd mad-riġ nkki.»


Simon Peter steg op og trak Garnet på Land, fuldt af store Fisk, et Hundrede og tre og halvtredsindstyve, og skønt de vare så mange, sønderreves Garnet ikke. 	 iwrri simɛan bṭrus ikšm s-tanawt, ildi ššbkt s-wakal tɛmmr s-islman mqqurnin. illa gis miyya d-smmus id-mraw d-kraḍ (153) n-uslm. wah̬h̬a tɛmmr s-ġunškan, ur-tbbi ššbkt.


Og jeg så, da Lammet åbnede et af de syv Segl, og jeg hørte et af de fire Væsener sige som en Tordens Røst: Kom! 	 ẓrġ-n alqqaġ ifsi yan zġ-ssa n-ṭṭwabɛ, s-sfldġ i-yat zġ-kkuẓṭ lmh̬luqat tsawl s-wawal itjhhdn zund iggig tini: «ffuġ-d.»


Da kom Filip til Byen Samaria og prædikede Kristus for dem. 	 iddu filibbus s-yat-tmdint ġ-samira, ar-itbrraḥ f-lmasiḥ.


hvoraf I, når I læse det, kunne skønne min Indsigt i Kristi Hemmelighed, 	 iġ-tġram maylli uriġ ra-tissanm taġawsa-yad l-lmasiḥ ġmklli-stt-fhmġ nkki.


Thi denne Verdens Visdom er Dårskab for Gud; thi der er skrevet: "Han er den, som griber de vise i deres Træskhed;" 	 ašku taḥkimt n-ddunit-ad, tga zund anufl dar rbbi. ġmklli ityaran: «rbbi ar-iqqʷay ayt-lɛaql ġ-tillay-nsn.»


Men da Kong Herodes hørte det, blev han forfærdet, og hele Jerusalem med ham; 	 lliġ isfld hirudus i-mayd nnan, ṭiyyr-as bahra ntta d-kullu ayt-urušalim.


Og han gik ind og gik ud med dem i Jerusalem 	 iqama didsn šawl, ar-itkka kullu tamdint n-urušalim ar-isawal s-ism n-siditnnġ s-zzɛamt.


for at oprette en Husholdning i Tidernes Fylde, nemlig at sammenfatte sig alt i Kristus, det, som er i Himlene, og det, som er på Jorden, i ham, 	 yiri a-t-issafu ġ-isiggʷra n-ddunit. hati ra-issmun kullu ma-illan ġ-ignna ula ġ-ddunit, ig-t kullu ġ-ddu-ufus l-lmasiḥ.


for den Sandheds Skyld, som bliver i os og skal være med os til evig Tid. 	 ašku lḥqq a-ginnġ-izgan kullwaġ, rad-bdda-didnnġ-yili.


Og enhver, som taler et Ord imod Menneskesønnen, ham skal det forlades; men den, som har talt bespotteligt imod den Helligånd, ham skal det ikke forlades. 	 wanna isawln ġ-yus n-bnadm, iẓḍar rbbi ad-as-iṣamḥ. walaynni yan irggmn rruḥ lqudus, ur-rad-as-fllas-iṣamḥ rbbi.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I rense det udvendige af Bægeret og Fadet; men indvendigt ere de fulde af Rov og Umættelighed. 	 wa-id-bu-sin-uwdmawn, taguḍi a-rad-awn-yili a-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin. ar-tssġusm lkas d-tmkilt zġ-brra, imma agʷns iɛmmr s-tmh̬h̬art d-lbaḍl.


Men medens de spiste, tog Jesus Brød, og han velsignede og brød det og gav Disciplene det og sagde: "Tager, æder; dette er mit Legeme." 	 lliġ a-šttan yasi yasuɛ tangult, iškr rbbi ibbi-tt, ifk-tt i-imḥḍarn-ns yini-asn: «amẓat tššm. h̬tad tga ddat-inu.»


Og det blev ham meddelt: "Din Moder og dine Brødre stå udenfor og begære at se dig." 	 yini-as-d yan: «ha-innak d-aytmak biddn-in ġ-brra. ran a-k-ẓrn.»


for at forkynde et Herrens Nådeår." 	 mlġ-awn is-d-ilkm-uzmz lli-ġ-ra-ijjnjm sidi rbbi ġwilli ganin wins.»


Og han siger til dem: "Kommer nu I med afsides til et øde Sted og hviler eder lidt;" thi der var mange, som gik til og fra, og de havde ikke engang Ro til at spise. 	 yini-asn: «aškad-d kunni waḥdukn s-kra n-mani ġ-ur-llin mddn, a-tsunfum imikk.» ašku ġ-uwssan-an ggutn mddn ar-ttidun ar-di-ttaškin aylliġ ur-ufin mamnk ad-šttan.


Jeg takker min Gud altid, når jeg kommer dig i Hu i mine Bønner, 	 ar-bdda-tškarġ rbbi-nu fllak, ar-k-id-swingimġ ġakud nna-tẓallaġ.


Og de kom og sagde til ham: "Mester! vi vide, at du er sanddru og ikke bryder dig om nogen; thi du ser ikke på Menneskers Person, men lærer Guds Vej i Sandhed. Er det tilladt at give Kejseren Skat eller ej? Skulle vi give eller ikke give?" 	 aškin-d inin-as: «way-amslmd, nssn izd lḥqq ayd ttinit, ur-a-tskart f-mad-swingimn mddn. ašku ur-a-ttmnadt udmawn n-mddn walaynni ar-tsslmadt aġaras n-rbbi ġmklli iga. ini-aġ is-iḥlla a-nakka ḍabiyt i-qayṣr nġd uhu?


Og jeg sagde: Herre! de vide selv, at jeg fængslede og piskede trindt om i Synagogerne dem, som troede på dig, 	 iniġ: ‹wa-sidi, ssnn ntni mamnk a-sttin-kkiġ ar-kššmġ kullu tigʷmma n-tẓallit ar-tamẓġ ġwilli srk umnnin ar-tn-kkatġ.


Men Ypperstepræsterne og hele Rådet søgte falsk Vidnesbyrd imod Jesus, for at de kunde aflive ham. 	 imma inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn l-lmḥkama kullutn ar-siggiln s-kra n-tugga n-tkrkas f-yasuɛ ma-f-a-t-nqqan.


Og han sagde til dem: "O I uforstandige og senhjertede til at tro på alt det, som Profeterne have talt! 	 isawl yasuɛ yini-asn: «wa-kunni, is-ur-tfhimm? is-qqurn ih̬fawn-nnun aylliġ ur-tuminm kullu mad-nnan lanbiya?


Fjendskabet, da han i sit Kød afskaffede Budenes Lov med dens Befalinger, for at han i sig kunde skabe de to til eet nyt Menneske ved at stifte Fred 	 issitti ššrɛ s-luṣiyat-ns ula lfrayḍ-ns, baš a-issmun sin-ad s-sslamt, iskr zġ-gisn yat tasut l-ljdid lli-ra-ig tins.


Dog har du i Sardes nogle få Personer, som ikke have besmittet deres Blæder; de skulle vandre med mig i hvide Klæder, thi de ere værdige dertil. 	 walaynni llan sul dark ġ-sardis kra n-mddn drusnin lli-ur-ssrkinin timlsa-nsn. ntni a-ra-didi-imun s-tmlsa tumlilin, ašku ntni a-isthllan.


Og jeg, Johannes, er den, som så og hørte disse Ting, og da jeg havde hørt og set, faldt jeg ned for at tilbede for den Engels Fødder, som viste mig disse Ting. 	 nkki yuḥanna sfldġ i-tġawsiwin-ad ẓrġ-tnt. lliġ izri kullu mayd mi sfldġ ẓrġ-t, ḍrġ-n ad-sjdġ ġ-dar iḍarn l-lmalak lli-yyi-tnt-imlan,


Og Maria blev hos hende omtrent tre Måneder, og hun drog til sit Hjem igen. 	 tgawr maryam ġ-dar aliṣabaṭ ma-itggan kraḍ-iyrn, twrri s-tgmmi-ns.


til at få denne Tjenestes og Apostelgernings Plads, som Judas forlod for at gå hen til sit eget Sted." 	 a-yamẓ taġamt ġ-twuri-ad ula tarqqast-ad lli-zġ-iḍr yahuda a-iddu s-illi-as-igan.»


Vi holde nemlig for, at Mennesket bliver retfærdiggjort ved Tro, uden Lovens Gerninger. 	 nlmd is-iskr rbbi sslamt ġ-gras d-mddn f-ssibt l-liman-nsn, urd f-ssibt n-iskkirn n-ššrɛ.


Disse have eet Sind, og deres Kraft og Magt give de til Dyret. 	 yat-tnbaṭṭ ka-darsn-illan, rad-fln taẓḍḍart ula tiglday-nsn ġ-ufus n-waġʷẓn.


Dette er allerede, I elskede! det andet Brev, som jeg skriver til eder, hvori jeg ved Påmindelse vækker eders rene Sind 	 way-aytma ɛzzanin, tabrat-ad tga tis snat-tbratin lli-awn-in-uriġ. ssktiġ-awn-d srsnt tiġawsiwin-ad baš a-tswingimm ġ-ma-yʷġẓann.


Dersom nogen fører andre i Fængsel, han kommer selv i Fængsel; dersom nogen dræber med Sværd, han skal dræbes med Sværd. Her gælder det de helliges Udholdenhed og Tro. 	 «wanna-d-iqqann a-ityamaẓ ra-ityamaẓ. wanna-d-iqqann a-immt s-taẓẓit ra-immt s-taẓẓit. mayan a-f-illa f-imẓlayn n-rbbi a-gis-amẓn, zgan ġ-uġaras-ns.»


Men han svarede og sagde: "Der er skrevet: Mennesket skal ikke leve af Brød alene, men af hvert Ord, som udgår igennem Guds Mund." 	 irar-as yasuɛ: «han ityara ġ-warra n-rbbi ‹urd aġrum ka-s-a-itddr bnadm, walaynni s-kraygatt awal nna-d-yuškan zġ-dar rbbi.›»


Og jeg så de syv Engle, som stå for Guds Åsyn; og der blev givet dem syv Basuner. 	 ẓrġ ilmma ssa l-lmalayka lli-biddnin ġ-lgddam n-rbbi, ttfkn-asn ssa n-nnffarat.


Fra den Stund Husbonden er stået op og har lukket Døren, og I begynde at stå udenfor og banke på Døren og sige: Herre, luk op for os! da vil han svare og sige til eder: Jeg kender eder ikke, hvorfra I ere; 	 ašku ġakud nna-ġ-inkr bu-tgmmi iqqn imi, ra-tbiddm ġ-brra ar-n-srs-tssḍuqqurm ar-ttinim: ‹rẓm-aġ a-sidi.› imma ntta rad-awn-yini: ‹ur-ssinġ mani-di-tkkam kunni.›


Thi jeg har ikke talt af mig selv; men Faderen, som sendte mig, han har givet mig Befaling om, hvad jeg skal sige, og hvad jeg skal tale. 	 ašku ur-a-sawalġ ġir zġ-ih̬f-inu. rbbi baba lli-yyi-d-yuznn, nttan a-yyi-yuṣṣan f-ma-rad-iniġ ula ma-s-a-sawalġ.


ja, ikke det alene, men vi rose os også af Trængslerne, idet vi vide, at Trængselen virker Udholdenhed, 	 walaynni urd ġir mayan a-s-a-ntfraḥ. ar-ntfraḥ ula s-trfufnt nna-darnnġ-illan, ašku nssn izd s-trfufnt a-s-ra-ginnġ-itzayad ṣṣbr.


Andre sagde: "Det er Elias; " men andre sagde: "Det er en Profet ligesom en af Profeterne." 	 ar-ttinin wiyyaḍ: «nnabi iliyya a-iga.» ar-ttinin wiyyaḍ: «kra n-nnabi a-iga, zund lanbiya n-zman.»


Men de, som stode hos, sagde: "Udskælder du Guds Ypperstepræst?" 	 inin-as ġwilli biddnin ġ-tama-ns: «izd trgmt anmġur ihiyyan n-rbbi?»


Men dette sagde han, ikke fordi han brød sig om de fattige, men fordi han var en Tyv og havde Pungen og bar, hvad der blev lagt deri. 	 urd lhmm n-imẓlaḍ a-t-in-igan aylliġ inna ġmkad. inna-t ašku amh̬h̬ar a-iga. nttan a-dar-illa ṣṣnduq-nsn, kra-n-gis-gan ar-zgis-itakʷr.


Og de skulle ikke lære hver sin Medborger og hver sin Broder og sige: Kend Herren; thi de skulle alle kende mig, fra den mindste indtil den største iblandt dem. 	 ur-ra-yini yan i-gu-tmazirt-ns ula i-gu-tgmmi-ns ‹ih̬ṣṣa-k a-tissant sidi rbbi,› ašku ra-yyi-issann kullutn, zġ-imẓẓiyn ar imqqurn.


da skal det være eder alle og hele Israels Folk vitterligt, at ved Jesu Kristi Nazaræerens Navn, hvem I have korsfæstet, hvem Gud har oprejst fra de døde, ved dette Navn er det, at denne står rask her for eders Øjne, 	 iqqan-kʷn-d a-tissanm mayad kunni ula kullu ayt-rbbi. ibidd-urgaz-ad ġ-lgddam-nnun ijji idus s-tḥkimt lli-illan s-ism n-yasuɛ lmasiḥ gu-naṣira, a-t-igan d-walli tnġam kunni f-uggjdi, issnkr-t-id rbbi zġ-lmut.


Og han siger til dem: "Følger efter mig, så vil jeg gøre eder til Menneskefiskere." 	 isawl srsn yasuɛ yini-asn: «aškad-d munat didi, rarġ-kʷn a-tgm ingʷmarn n-mddn.»


og råbte med høj Røst og sagde: "Hvad har jeg med dig at gøre, Jesus, den højeste Guds Søn? Jeg besvæger dig ved Gud, at du ikke piner mig." 	 iġuwwt s-jjhd yini-as: «wa-yasuɛ yus n-rbbi amattuy, ma-illan ġ-griyi didk? giġ-n srk sidi rbbi a-ur-iyi-tssrfufnt.»


ved hvem vi også have fået Adgang ved Troen til denne Nåde, hvori vi stå, og vi rose os af Håb om Guds Herlighed; 	 f-uwdm l-lmasiḥ a-f-aġ-tlla lbaraka-yad lliġ srs numn. ar-bahra-ntfraḥ s-rrja-yad-aġ-ifka, ašku nssn is-rad-aġ-išškšm s-lmjd n-rbbi.


Thi ligesom I tilforn bleve ulydige imod Gud, men nu fik Barmhjertighed ved disses Ulydighed, 	 imma kunni ay-ayt-tmizar yaḍni, tkkam-ttin tffuġm zġ-wawal n-rbbi, walaynni tlla-yawn rrḥmt-ns ġilad ašku ffuġn ntni zġ-wawal-ns.


Og det skete, da Jesus havde fuldendt alle disse Ord, sagde han til sine Disciple: 	 lliġ ikmml yasuɛ iwaliwn-ad kullutn, yini i-imḥḍarn-ns:


Og de fandt ham, og de sige til ham: "Alle lede efter dig." 	 lliġ-t-in-ufan inin-as: «ha-mddn kullutn ar-srk-siggiln.»


Og da han gik forbi, så han Levi, Alfæus's Søn sidde ved Toldboden, og han siger til ham: "Følg mig!" Og han stod op og fulgte ham. 	 iftu yan imikk iẓr lawi yus n-ḥalfa iskiws ġ-illiġ a-tamẓn iqaridn n-nkkas. yini-as: «ašk-id, mun didi.» inkr lawi imun dids.


Men da den fjortende Nat kom, og vi dreve i det adriatiske Hav, kom det Skibsfolkene for ved Midnatstid, at der var Land i Nærheden. 	 wis kkuẓ d-mraw n-wass, sul ukan a-yaġ-idḥay-waḍu ġ-wammas n-umda n-adriyya. ġ-ṭuẓẓunt n-iḍ-an irwas i-ibaḥriyn is-nakmur s-kra n-wakal.


Dersom I hånes for Kristi Navns Skyld, ere I salige; thi Herlighedens og Guds Ånd hviler over eder. 	 imbarkin a-tgam iġ-a-kʷn-rggmn f-ssibt n-ma-tgam win lmasiḥ, ašku igguz-d fllawn rruḥ l-lmjd lli-igan rruḥ n-rbbi.


"Han har blindet deres Øjne og forhærdet deres Hjerte, for at de ikke skulle se med Øjnene og forstå med Hjertet og omvende sig, så jeg kunde helbrede dem." 	 «rbbi issbukḍ alln-nsn issiqar ih̬f-nsn, a-ur-ẓrnt-walln-nsn ula ifhm ih̬f-nsn ula wrrin-d sri a-tn-jjujjiġ.»


Og under Samtale med ham gik han ind og fandt mange samlede. 	 izayd ar-dids-isawal, ikšm ilmma s-tgmmi yaf-n mddn ggutnin a-ġin-imunn.


Jeg er den gode Hyrde, og jeg kender mine, og mine kende mig, 	 imma nkki giġ amksa ifulkin. ssnġ tinu ula tinu ssnnt-iyi,


iblandt dem ere Hymenæus og Aleksander, hvilke jeg har overgivet til Satan, for at de skulle tugtes til ikke at bespotte. 	 zgisn himinayus d-iskandr. dḥiġ-tn-in ntni i-šiṭan baš ad-lmdn a-ur-rggmn rbbi.


Og han beder ham meget og siger: "Min lille Datter er på sit yderste; o! at du vilde komme og lægge Hænderne på hende, for at hun må frelses og leve!" 	 iḍalb-t bahra yini-as: «illi imẓẓin tuḍn bahra, ar-ttmtat. ašk-id tsrst fllas ifassn-nnk a-tjji tddr.»


Derefter kom Jesus og hans Disciple ud i Judæas Land, og han opholdt sig der med dem og døbte. 	 tiġurdin n-mayan iddu yasuɛ d-imḥḍarn-ns s-tmazirt n-yudaya, iqama ġin ar-issddam mddn ġ-waman.


Simon Peter og Thomas, hvilket betyder Tvilling, og Nathanael fra Kana i Galilæa og Zebedæus's Sønner og to andre af hans, Disciple vare sammen. 	 illa ġin simɛan bṭrus d-tuma lli-mi-ttinin ‹akniw› d-natanayl gu-qana ġ-tmazirt n-jalil, ntni d-tarwa n-zabdi d-sin imḥḍarn yaḍni.


Hvem af dem får hende så til Hustru i Opstandelsen? thi de have alle syv haft hende til Hustru." 	 ini-aġ, ġ-tnkra lli-ġ-rad-nkrn kullutn, tamġart n-manwa gisn a-ra-tg? hatti tkka-ttin tga tamġart-nsn s-ssa.»


Da Jesus så ham ligge der og vidste, at han allerede havde ligget i lang Tid, sagde han til ham: "Vil du blive rask?" 	 lliġ-t-iẓra yasuɛ yissan izd kigan d-isggʷasn a-ġin-ign, yini-as: «is-trit a-tjjit?»


Og de svare og sige til Jesus: "Vi vide det ikke." Og Jesus siger til dem: "Så siger jeg eder ikke heller, af hvad Magt jeg gør disse Ting." 	 sawln ilmma inin-as: «ur-nssin ma-t-id-yuznn.» irar-asn yasuɛ: «ula nkki ur-rad-awn-iniġ ma-yyi-d-yuznn ad-skarġ kullu mayad.»


Da udspurgte han dem om den Time, i hvilken det var blevet bedre med ham; og de sagde til ham: "I Går ved den syvende time forlod Feberen ham." 	 isqsa-tn: «man tasaɛt a-ijji?» inin-as: «titti zġ-gis tawla iḍgam ġ-tasaɛt izwarn ġ-ṭuẓẓunt n-wass.»


Men dette sagde de for at friste ham, for at de kunde have noget at anklage ham for. Men Jesus bøjede sig ned og skrev med Fingeren på Jorden. 	 sawln dids ġmkad baš a-fllas-amẓn kra n-wawal ma-s-a-yas-ṣraḍn. imma yasuɛ ikʷna ar-itara s-uḍaḍ-ns ġ-wakal.


I Tillid til din Lydighed skriver jeg til dig, idet jeg ved, at du vil gøre endog mere end det, jeg siger. 	 ssnġ is-ra-tskrt mayad-ak-n-uriġ, ra-tskrt uggʷar n-mad-ḍalbġ.


Men han sagde: "I Mænd, Brødre og Fædre, hører til! Herlighedens Gud viste sig for vor Fader Abraham, da han var i Mesopotamien, førend han tog Bolig i Karan. 	 isawl stifanus yini-asn kullutn: «way-aytma d-id-h̬ali, sfldat-iyi. iban-d rbbi l-lmjd i-babatnnġ ibrahim ġ-tmazirt n-masubuṭamya, ur-ta-iddi a-izdġ ġ-tmdint n-ḥaran.


Og dersom I elske dem, som elske eder, hvad Tak have I derfor? Thi også Syndere elske dem, som dem elske. 	 iġ-a-ttḥnnum ġ-willi gigun tḥnnunin, man afulki tskrm? ašku ġwilli ʷh̬šnnin ar-tḥnnun ula ntni ġ-willi gisn tḥnnunin.


Men han nægtede det atter. Og lidt derefter sagde atter de, som stode hos, til Peter: "Sandelig, du er en af dem; du er jo også en Galilæer." 	 irar-daġ bṭrus: «uhu.» yan imikk s-as-nnan ġwilli biddnin ġin: «s-ṣṣaḥt tgit kiyi zġ-gisn ašku gu-jalil a-tgit.»


Jøderne svarede ham: "Vi have en Lov, og efter denne Lov er han skyldig at dø, fordi han har gjort sig selv til Guds Søn." 	 imma mddn-an n-ayt-yudaya nnan-as: «nkkʷni s-ššrɛ-nnġ a-s-a-nskar. s-ma-illan ġ-ššrɛ iqqan-t-id a-immt ašku iga ih̬f-ns d-yus n-rbbi.»


Den Tale er troværdig, og derom vil jeg, at du skal forsikre dem, for at de, som ere komne til Tro på Gud, skulle lægge Vind på at øve gode Gerninger. Dette er Menneskene godt og nyttigt. 	 awal izgan ayad. riġ zġ-gik a-tzzgat tiġawsiwin-ad ġ-dar willi umnnin awal n-rbbi, baš ad-tlhun ih̬f-nsn s-iskkirn šwanin. ifulki mayad, ra-infɛa kullu mddn.


Og ved den ellevte Time gik han ud og fandt andre stående der, og han siger til dem: Hvorfor stå I her ledige hele Dagen? 	 ma-d-yad-truḥ tasaɛt tis smmust n-tdggʷat iddu-daġ s-tasuqt, iẓr kra n-mddn sul biddn ġin. yini-asn: ‹mah̬ aylliġ tbiddm ġid ass kullut ur-a-tskarm yat?›


Og det skete, da Jesus havde fuldendt disse Lignelser, drog han bort derfra. 	 lliġ ikmml yasuɛ kullu lmɛni-ad, iftu zġ-ġin,


og de havde Hår som Kvinders Hår, og deres Tænder vare som Løvers, 	 ig-wazzar-nsnt zund azzar n-tmġart, gn-uwh̬san-nsnt zund uh̬san n-izm.


Den, som taler i Tunger, opbygger sig selv; men den, som profeterer, opbygger en Menighed. 	 yan isawaln s-iwaliwn iġribn, ar-issdus ġir ih̬f-ns, imma yan ittinin s-mad-as-imala rbbi ar-issdus aytmatn n-umnaggar kullutn.


Øjet er Legemets Lys; derfor, dersom dit Øje er sundt, bliver hele dit Legeme lyst; 	 «tiṭ n-bnadm a-igan lqndil n-ddat-ns. iġ-tsfaw tiṭ, ra-tili ddat kullutt ġ-tifawt.


Men I ere en udvalgt Slægt, et kongeligt Præsteskab, et helligt Folk, et Folk til Ejendom, for at I skulle forkynde hans Dyder, som kaldte eder fra Mørke til sit underfulde Lys, 	 imma kunni, tgam mddn tyawẓlaynin, tgm ayt-tgldit n-rbbi, ar-n-tsrasm ġ-lgddam-ns tiwafkiw lli-s-a-itrḍu. tgm ayt-rbbi, iẓli-kʷn a-tgm wins, baš a-ttawim lh̬bar i-mddn f-kullu ma-iskr ġwalli-awn-d-iġran zġ-tillas s-tifawt l-lmjd-ns.


Jeg er Alfa og Omega, siger Gud Herren, han, som er, og som var, og som kommer, den Almægtige. 	 «nkki giġ wad izwarn, gġ wad iggʷran.» ġmkad a-s-inna sidi rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan. ikka-ttin illa, yili, rad-bdda-yili.


Og er der sammesteds et Fredens Barn, skal eders Fred Hvile på ham; men hvis ikke, da skal den vende tilbage til eder igen. 	 iġ-gis-illa yan ittirin sslamt, rad-as-tili sslamt lli-s-tnnam. iġ-ur-illi, ur-ra-gis-tqama sslamt-nnun.


Dersom andre nyde sådan Ret over eder, kunde da vi ikke snarere? Dog have vi ikke brugt denne Ret; men vi tåle alt, for at vi ikke skulle lægge noget i Vejen for Kristi Evangelium. 	 llan wiyyaḍ ar-darun-tamẓn taġamt l-lh̬ir, imma nkkʷni is-ur-rad-aġ-tili taġamt yugʷrn tinsn? walaynni ur-jju-nḍalb lḥqq-nnġ. nṣamḥ ġ-mayan kullut, baš a-ur-ntḥṣar tabrraḥt l-lh̬bar ifulkin l-lmasiḥ.


Men, uden dit Samtykke vilde jeg intet gøre, for at din Godhed ikke skulde være som af Tvang, men af fri Villie. 	 walaynni ur-riġ mayad abla s-wawal-nnk, baš a-tskrt afulki s-lh̬aṭr urd s-bzzez.


thi de kende mig i Forvejen lige fra først af (om de ellers ville vidne), at jeg har levet som Farisæer efter det strengeste Parti i vor Gudsdyrkelse. 	 kigan d-isggʷasn ayd-iyi-ssnn. ẓḍarn ad-ak-flla-fkn tugga iġ-ran ntni, inin-ak is-giġ wad iskarn s-tnbaḍin n-ifarisin lli-igan lmdhb kullu inukman ġ-ddin-nnġ.


Men da nogle forhærdede sig og strede imod og over for Mængden talte ilde om Vejen, forlod han dem og skilte Disciplene fra dem og holdt daglig Samtaler i Tyrannus's Skole. 	 walaynni kra gisn wrrin ssiqarn ih̬f-nsn, ur-rin ad-amnn. ar-rggmn ġ-uġaras l-lmasiḥ ġ-lgddam n-kullu wiyyaḍ. ġakudan a-iffuġ bulus zġ-darsn, yawi dids imḥḍarn, iwrri s-lmdrst n-tirannus ar-ġin-isawal d-mddn ass f-wass.


Dersom nogen vil gøre hans Villie, skal han erkende, om Læren er fra Gud, eller jeg taler af mig selv. 	 wanna iran a-iskar ma-ira rbbi, nttan a-ra-yissan almmud-ad izd dar rbbi a-zġ-d-yuška nġd ar-d-sawalġ zġ-ih̬f-inu.


Og han sagde til dem: "Den, som modtager dette Barn for mit Navns Skyld, modtager mig; og den, som modtager mig, modtager den, som udsendte mig; thi den, som er den mindste iblandt eder alle, han er stor." 	 yini-asn: «wanna iqbln arraw-ad imẓẓin s-ism-inu, hati iqbl-iyi. d-wanna-yyi-iqbln, iqbl ġwalli-yyi-d-yuznn. ašku wanna kullu gigun imẓẓin, nttan a-igan wad imqqurn.»


for at vise sin Retfærdighed i den nærværende Tid, for at han kunde være retfærdig og retfærdiggøre den, som er af Tro på Jesus. 	 imma ġilad imla mamnk a-izzga lḥqq, ifk sslamt i-wanna yumnn s-yasuɛ.


Ved Tro fik endog Sara selv Kraft til at undfange endog ud over sin Alders Tid; thi hun holdt ham for trofast, som havde forjættet det. 	 f-ssibt n-ma-yumn rbbi a-f-yuru ġ-tizi lli-ġ-ur-a-itaru yan, ula tẓḍar-tmġart-ns sara a-trbbu. iwrri iga babas n-yan-warraw, ašku yumn is-izga rbbi ġ-wawal-ns.


Da jeg kom til Troas for at prædike Kristi Evangelium, og der var åbnet mig en Dør i Herren, 	 ġakud lliġ lkmġ tamdint n-truwwas, irẓm siditnnġ ġ-lgddam-inu yan-imi f-twuri l-lh̬bar ifulkin l-lmasiḥ.


Det første Ve er til Ende; se, der kommer endnu to Veer derefter. 	 ġmkad a-tzri-tguḍi tamzwarut. rad-sul-ilint snat-tguḍiwin yaḍni.


Men han sagde til ham: Din Broder er kommen, og din Fader har slagtet Fedekalven, fordi han har fået ham sund igen. 	 yini-as: ‹yuška-d gʷmak. iġrs babak i-igiz iḍnin ašku iwrri-d dars yus ur-t-yaġ yat.›


Men da det blev Dag, kendte de ikke Landet; men de bemærkede en Vig med en Forstrand, som de besluttede, om muligt, at sætte Skibet ind på. 	 lliġ-d-iġli-wass ur-ssinn ibaḥriyn man akal ad-lkmn, walaynni ẓran yat-tdġart yastwan n-umlal ġ-gr ijarifn. swangmn a-srs-awin anaw iġ-ẓḍarn.


imod Abraham og hans Sæd til evig Tid, således som han talte til vore Fædre." 	 issafu awal lli-s-inna i-imzwura-nnġ, ur-jju-ittu ibrahim ula tarwa-ns.»


Jesus siger til dem: "Kommer og holder Måltid! Men, ingen af Disciplene vovede at spørge ham: "Hvem er du?" thi de vidste, at det var Herren. 	 yini-asn-d yasuɛ: «aškad-d a-tššm.» ur-izɛm yan ġ-imḥḍarn a-t-isqsa ma-iga, ašku ssnn izd siditsn a-iga.


En stor Skare af Jøderne fik nu at vide, at han var der; og de kom ikke for Jesu Skyld alene, men også for at se Lazarus, hvem han havde oprejst fra de døde. 	 iggut ma-isfldn is-illa yasuɛ ġ-bitɛanya, ffuġn-d aškin-d s-dars. urd ġir yasuɛ kad-ran walaynni ran ad-ẓrn ula liɛazr lli-d-issnkr zġ-lmut.


og sagde: "Herre! vi ere komne i Hu, at denne Forfører sagde, medens han endnu levede: Tre Dage efter bliver jeg oprejst. 	 inin-as: «a-sidi, ur-nttu ma-inna bu-tkrkas-an lliġ sul iddr, inna ‹ġ-wis kraḍ-uwssan rad-d-nkrġ zġ-lmut.›


Da Pilatus nu hørte dette Ord, blev han endnu mere bange. 	 bilaṭus lliġ isfld i-mayd nnan tzayd gis tawda,


og de skulle slå ham ihjel, og på den tredje Dag skal han oprejses." Og de bleve såre bedrøvede. 	 nġn-iyi, nkrġ-d ilmma ġ-wis kraḍ-uwssan.» imma ntni ṭiyyr-asn bahra f-ma-inna.


Da kom Stridsmændene og knuste Benene på den første og på den anden; som vare korsfæstede med ham. 	 ddun iɛskrin rẓn iḍarn i-yan zġ-willi tyaggalnin d-yasuɛ, rẓn ilmma iḍarn i-wayyaḍ.


Og denne gik hen og halshuggede ham i Fængselet; og han bragte hans Hoved på et Fad og gav det til Pigen, og Pigen gav det til sin Moder. 	 yawi-t-id ġ-yat-tqṣriyt ifk-t i-tfruh̬t tfk-t-tfruh̬t i-innas.


og I have glemt Formaningen, der jo dog taler til eder som til Sønner: "Min Søn! agt ikke Herrens Tugtelse ringe, vær heller ikke forsagt, når du revses af ham; 	 is-tettum awal lli-s-kʷn-izzɛam rbbi lliġ-kʷn-iga d-tarwa-ns? yini: «wa-iwi, iġ-k-iṣlḥ sidi rbbi, ad-ur-tinit d-ih̬f-nnk ‹ġayad ur-igi yat.› nġd iġ-k-iẓi, ad-ur-tinit ‹nkki ur-giġ yat.›


Således er også Tungen et lille Lem og fører store Ord. Se, hvor lille en Ild der stikker så stor en Skov i Brand! 	 ġmkan a-iga ils n-bnadm. wah̬h̬a imẓẓi, ar-issfurrug f-tġawsiwin mqqurnin. mnšk a-tlla tagant ar-tti-tjddr-tsafut imẓẓin.


Og han så omkring på dem med Vrede, bedrøvet over deres Hjertes Forhærdelse, og siger til Manden: "Ræk din Hånd ud!" og han rakte den ud, og hans Hånd blev sund igen. 	 igrawl gisn ṭiyyr-as tʷgraẓ-t ašku qqurn-uwlawn-nsn bahra. isawl s-urgaz-lli yini-as: «mdi-d afus-nnk.» imdi-as-t-id s-ijji, idus-ufus-ns.


Og Barnabas og Saulus vendte tilbage fra Jerusalem efter at have fuldført deres Ærinde, og de havde Johannes, med Tilnavn Markus, med sig. 	 imma barnaba d-šawl, lliġ sslkmn lamant-nsn s-urušalim, wrrin s-anṭakiyya. awin didsn yuḥanna lli-mi-ttinin marqus.


Og Mennesker af alle Folk og Stammer og Tungemål og Folkeslag skulle se på deres Lig i tre og en halv Dag og ikke tilstede, at deres Lig lægges i Grav. 	 kraḍ-uwssan d-mnaṣṣ a-ra-n-tmunun mddn zġ-kullu tasutin d-tqbilin d-lluġat d-tmizar ad-ssmuqquln ġ-ddat-nsn, agʷin a-tn-mḍln.


Dog, dette har du, at du hader Nikolaiternes Gerninger, som også jeg hader. 	 walaynni sul gik iqama ma-ifulkin, ašku ar-ttkrhut iskkirn n-mddn-an n-nikulawin ġmklli-tn-tkrhuġ nkki.


Og efter at han havde fået Stykket, da gik Satan ind i ham. Så siger Jesus til ham: "Hvad du gør, gør det snart!" 	 ġir yumẓ yahuda tuffaẓṭ s-t-ikšm šiṭan ġakudan. yini-as yasuɛ: «ġayad ra-tskrt, zayd skr-t ġil ġil.»


Men han sagde: "Sandelig, siger jeg eder, at ingen Profet er anerkendt i sit Fædreland. 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, ur-illi kra n-nnabi qbln ayt-tmazirt-ns.


Men Manden, af hvem de onde Ånder vare udfarne, bad ham om, at han måtte være hos ham; men han lod ham fare og sagde: 	 imma ġwalli-zġ-ffuġn ljnun iḍalb yasuɛ bahra a-t-yadj a-dids-imun. imma yasuɛ yuzn-t yini-as:


Men Mængden i Byen blev uenig, og nogle holdt med Jøderne, andre med Apostlene. 	 ayt-tmdint-an bḍan f-sin. kra ibidd d-ayt-yudaya, kra ibidd d-irqqasn.


Og på de usyrede Brøds første Dag, da man slagtede Påskelammet, sige hans Disciple til ham: "Hvor vil du, at vi skulle gå hen og træffe Forberedelse til, at du kan spise Påskelammet?" 	 ilkm-d-wass amzwaru n-uwssan n-urh̬ṣiṣ lli-ġ-a-qqrsn mddn i-ilqqaġn. sqsan-t imḥḍarn-ns: «mani trit a-srs-nddu ad-ak-n-gis-njjujad imnsi l-lɛid n-usurf?»


Og I ere blevne vore Efterfølgere, ja, Herrens, idet I modtoge Ordet under megen Trængsel med Glæde i den Helligånd, 	 twrrim tskrm ula kunni ġmklli nskar nkkʷni ula siditnnġ. wah̬h̬a trfufnm bahra, tumẓm ġ-wawal-ns s-lfrḥ n-rruḥ lqudus.


Men Gud ske Tak, som giver os Sejren ved vor Herre Jesus Kristus! 	 walaynni ar-bahra-ntalġ rbbi ašku ifka-yaġ a-nnru kullu mayan f-uwdm n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


I derimod, I elskede! opbygger eder selv på eders helligste Tro; beder i den Helligånd; 	 imma kunni ay-aytma ɛzzanin, ssdusat ih̬fawn-nnun ġ-liman iɛzzan lli-awn-ifka rbbi, ar-ttẓallam ġmklli-awn-imala rruḥ lqudus.


Thi hver Ypperstepræst indsættes til at frembære Gaver og Slagtofre; derfor er det nødvendigt, at også denne må have noget at frembære. 	 anmġur nna-illan, hati ityawẓlay f-a-n-issakmur tiwafkiw d-tġrsiw i-rbbi. mayan a-f-d-iqqan yasuɛ ula ntta a-n-issakmur kra.


Men en vis Ananias, en Mand, gudfrygtig efter Loven, som havde godt Vidnesbyrd af alle Jøderne, som boede der, 	 «yašk-in dari yan-urgaz ism-ns ḥananiyya, ig yan bahra ittirin a-irḍu rbbi, ar-iskar s-kullu ma-illan ġ-ššrɛ, ar-ti-tuqqarn kullu ayt-yudaya lli-zdġnin ġin.


Derved blive Guds Børn og Djævelens Børn åbenbare. Hver den, som ikke gør Retfærdighed, er ikke af Gud, og ligeså den, som ikke elsker sin Broder. 	 ġmkad a-s-a-ntissan tarwa n-rbbi zġ-tarwa n-iblis: wanna ur-iskarn s-lḥqq ur-igi win rbbi, d-wanna ur-itḥnnun ġ-gʷmas ur-igi win rbbi.


han vende sig fra ondt og gøre godt; han søge Fred og jage efter den! 	 illa fllas a-ifl kullu kra igan lh̬ʷšant ar-iskar afulki, ar-isiggil s-sslamt ar-gis-itazzal.


Erkender altså, at de, som ere af Tro, disse ere Abrahams Børn. 	 riġ a-tissanm mayad. ayt-ibrahim, a-tn-igan d-willi umnnin.


Hvor kan det holdes for utroligt hos eder, at Gud oprejser døde? 	 imma kunni, mah̬ aylliġ ur-trim a-tamnm is-iẓḍar rbbi a-d-issnkr ġwilli mmutnin?


Og han stod straks op for deres Øjne og tog det, som han lå på, og gik hen til sit Hus og priste Gud. 	 inkr ġakudan ġ-lgddam-nsn yasi maylli-f-ign iddu s-tgmmi-ns ar-italġ rbbi.


Men da jeg har fået Underretning om, at der skulde være et hemmeligt Anslag af Jøderne imod Manden, har jeg straks sendt ham til dig efter også at have befalet Anklagerne at fremføre for dig, hvad de have imod ham." 	 walaynni lliġ-iyi-d-ilkm lh̬bar n-izd kra gisn mšawarn fllas a-t-nġn, aznġ-ak-t-in. iniġ i-willi srs taštkkanin ad-as-ṣrḍn s-lgddam-nnk.»


Thi "for eders Skyld bespottes Guds Navn iblandt Hedningerne", som der er skrevet. 	 ġmklli ityaran ġ-warra n-rbbi: «ayt-tmizar yaḍni ar-rggmn ġ-ism n-rbbi f-ssibt-nnun kunni.»


hvilket dog ikke er et andet, men det er kun nogle, som forvirre eder. og ville vende op og ned på Kristi Evangelium. 	 walaynni urd lh̬bar ifulkin ayan. ssnġ is-llan kra n-mddn ġ-darun ar-awn-tt-ssṭiyyarn, irin a-tbddaln lh̬bar ifulkin l-lmasiḥ s-tkrkas.


de havde nemlig i Forvejen set Efesieren Trofimus i Staden sammen med ham, og ham mente de, at Paulus havde ført ind i Helligdommen. 	 nnan ntni ġmkan ašku ẓran trufimus gu-afsus imun d-bulus ġ-tmdint, ġaln is-t-id-dids-yiwi s-tgmmi n-rbbi.


Men de bøde dem at træde ud fra Rådet og rådførte sig med hverandre og sagde: 	 ssufġn-tn ilmma zġ-uḥanu l-lmḥkama, ssmqsan i-ngratsn:


Mælk gav jeg eder at drikke, ikke fast Føde; thi I kunde endnu ikke tåle det, ja, I kunne det ikke engang nu; 	 ġir akkʷfay ad-awn-fkiġ, ašku ur-ta-tẓḍarm i-umššu. sul s-ġilad ur-as-tẓḍarm,


Så går den hen og tager syv andre Ånder med sig, som ere værre end den selv, og når de ere komne derind, bo de der; og det sidste bliver værre med dette Menneske end det første. Således skal det også gå denne onde Slægt." 	 iddu ilmma yawi-d dids ssa l-ljnun yaḍni lli-t-yugʷrn ġ-lh̬ʷšant, kšmn kullutn zdġn ġ-urgaz-an ard iwrri isiggʷra-ns yʷh̬šn f-isizwar-ns. ġmkad a-ra-yili i-tasut-ad yʷh̬šnn.»


Da han nu havde fået Stykket, gik han straks ud. Men det var Nat. 	 lliġ yumẓ yahuda tuffaẓṭ, iffuġ ḥayna. iga lḥal iḍ.


og han løslod den, de forlangte, som var kastet i Fængsel for Oprør og Mord; men Jesus overgav han til deres Villie. 	 irẓm i-walli ran mddn, a-t-igan d-walli ityamaẓn ġ-lḥbs f-ssibt n-uduy d-tnaġa. issufġ-asn yasuɛ a-srs-skrn ġmklli ran.


Og Lyset skinner i Mørket, og Mørket begreb det ikke. 	 ar-ttisfiw tifawt ġ-tillas, imma tillas ur-as-sugirnt yat.


"Går hen i den Landsby, som ligger lige for eder; og straks skulle I finde en Aseninde bunden og et Føl hos hende; løser dem og fører dem til mig! 	 yini-asn: «zaydat s-uduwwar-an l-lgddam-nnun. ra-n-tafm yat-tġiyyult tqqn nttat d-usnus-ns. fsiyat-asn tawim-tn-d s-dari.


de hørte kun sige: Han, som forhen forfulgte os, forkynder nu Evangeliet om den Tro, som han forhen vilde udrydde; 	 ġir sfldn flla, ar-ttinin «ġwalli-sttin ikkan ar-aġ-issrfufun, hati ar-itbrraḥ ġilad f-uġaras lli-f-iqṣad a-t-ihlk.»


Thi dette vide og erkende I, at ingen utugtig eller uren eller havesyg, hvilket er en Afgudsdyrker, har Arv i Kristi og Guds Rige. 	 ašku iqqan-kʷn-d a-tissanm is-ur-ra-tili taġamt ġ-tgldit l-lmasiḥ d-rbbi i-yan itfsadn nġd yan iskarn s-ššhwat lli-ʷh̬šnnin nġd yan ittirin a-issmun ma-iggutn i-ih̬f-ns. ašku yan ittirin ayda iggutn, iga zund iġ-a-itɛbad ilahat n-ddunit-ad.


Men fra Johannes Døberens Dage indtil nu tages Himmeriges Rige med Vold, og Voldsmænd rive det til sig. 	 «zġ-uwssan n-yuḥanna amsddam sul s-ġassad mmaġn mddn ad-kšmn s-tgldit n-ignna, ar-ttirin ayt-imiġ a-stt-ġwin s-jjhd.


"Lovet være Herren, Israels Gud! thi han har besøgt og forløst sit Folk 	 «ad-bahra-nalġ sidi rbbi n-ayt-darnnġ, ašku yakmur-d s-mddn-ns ad-aġ-ifukku.


Men Peter sagde: "Menneske! jeg forstår ikke, hvad du siger." Og straks, medens han endnu talte. galede Hanen. 	 irar-d-daġ bṭrus: «way-argaz, han ur-ssinġ mayd ttinit.» ġakudan sul a-isawal s-iġra-ufullus.


Formaner derfor hverandre og opbygger den ene den anden, ligesom I også gøre. 	 zaydat ar-tzzɛamm ar-ttmɛawanm i-ngratun ġmklli tmyarm a-tskarm.


Men søger først Guds Rige og hans Retfærdighed, så skulle alle disse Ting gives eder i Tilgift. 	 lhwat zwar s-tgldit n-rbbi ula s-ma-t-irḍan s-awn-izuyd kullu tiġawsiwin-an yaḍni.


Derefter så jeg, og se, der var en Dør åbnet i Himmelen, og den første Røst, hvilken jeg havde hørt som af en Basun, der talte med mig, sagde: Stig herop, og jeg vil vise dig, hvad der skal ske herefter. 	 ẓrġ ilmma kra yaḍni, yan-imi irẓm ġ-ignna. sfldġ i-wawal lli-sttin-ikkan isawl-d sri, iga zund nnffar, yini-yyi: «ġli-d s-ġid ad-ak-mlġ ma-d-iqqann a-ijru tigira.»


Og disse skulle gå bort til evig Straf, men de retfærdige til evigt Liv." 	 rad-ddun ntni s-lɛqubit l-lih̬rt. imma ġwilli-f-irḍa rbbi rad-d-kšmn s-tudrt idumn.»


Og de Tjenere gik ud på Vejene og samlede alle dem, de fandt, både onde og gode; og Bryllupshuset blev fuldt af Gæster. 	 ġakudan ffuġn ih̬ddamn s-tswak ssmunn-d kullu ma-n-ufan, gn-iyt wid ʷh̬šnnin ula wid šwanin, aylliġ tɛmmr-tgmmi n-tmġra s-inbgiwn.


Og jeg vendte mig for at se Røsten, som talte med mig; og da jeg vendte mig, så jeg syv Guldlysestager 	 grawlġ ad-ẓrġ ma-d-sri-isawln, s-ẓriġ ssa l-lḥsaki n-uwrġ,


Men Judas, som forrådte ham, svarede og sagde: "Det er dog vel ikke mig, Rabbi?" Han siger til ham: "Du har sagt det." 	 isawl yahuda lli-ra-t-izznz yini-as: «izd nkki a-sidi?» irar-as: «kiyi a-t-innan.»


Men på den følgende Sabbat forsamledes næsten hele Byen for at høre Guds Ord. 	 imal ass-an n-usunfu munn-d ayt-tmdint kullutn, irin ad-sfldn i-wawal n-rbbi.


Jesus siger til ham: "Den, som er tvættet, har ikke nødig at to andet end Fødderne, men er ren over det hele; og I ere rene, men ikke alle." 	 isawl yasuɛ yini-as: «yan yarudn ur-t-ih̬ṣṣa a-isird abla iḍarn-ns, ašku tġus kullu ddat-ns. tġusm kunni, walaynni urd kullukn.»


Og han svarede og sagde til dem: "Går hen, og forkynder Johannes de Ting, som I have set og hørt: Blinde se, lamme gå, spedalske renses, døve høre, døde stå op, Evangeliet forkyndes for fattige; 	 isawl yasuɛ yini-asn: «zaydat tinim i-yuḥanna f-ma-tẓram ula ma-mi-tsfldm. ha-ibukaḍn ar-ttisfiwn, ikušamn ar-fttun, injdamn ar-tġusn, iḍrḍar ar-sflidn, ġwilli mmutnin ar-d-nkkrn, imẓlaḍ ar-tn-ilkkm lh̬bar ifulkin.


Dersom da du anser mig for din Medbroder, så modtag ham som mig! 	 imma ġilad, iġ-iyi-tgit d-umddakkʷl-nnk ġ-tamunt l-lmasiḥ, ḍalbġ-k a-srs-tssmrḥbat ġmklli trit a-sri-tssmrḥbat nkki.


Jeg besværger eder ved Herren, at dette Brev må blive oplæst for alle de hellige Brødre. 	 ra-kʷn-uṣṣaġ s-ism n-siditnnġ a-tġrm tabrat-ad f-aytmatn kullutn.


Og de bleve alle fyldte med den Helligånd, og de begyndte at tale i andre Tungemål, efter hvad Ånden gav dem at udsige. 	 ɛmmrn kullu s-rruḥ lqudus, bdun ar-sawaln s-iwaliwn iġribn ġmklli-asn-tn-ifka rruḥ lqudus.


Men de ved Vejen ere de, som høre det; derefter kommer Djævelen og tager Ordet bort af deres Hjerte, for at de ikke skulle tro og blive frelste. 	 ġwalli iḍrn ġ-uġaras iga zund mddn lli-sfldnin i-wawal yašk-id iblis ikkis awal zġ-ih̬f-nsn baš a-ur-amnn njmn.


Men da jeg var tvivlrådig angående Undersøgelsen heraf, sagde jeg, om han vilde rejse til Jerusalem og der lade denne Sag pådømme. 	 ur-ssinġ ġakudan mamnk ad-ssnfaṣalġ tiġawsiwin-ad. sqsaġ bulus is-ira a-iddu s-urušalim a-n-fllas-ḥkamġ ġin,


men den. som taler bespotteligt imod den Helligånd, har evindeligt ingen Forladelse, men skal være skyldig i en evig Synd." 	 walaynni yan irggmn rruḥ lqudus ur-sar-as-fllas-iṣamḥ. ntta rad-bdda-fllas-yili lḥukm n-rbbi.»


Men efter tre Dages Forløb skete det, at han sammenkaldt de fornemste iblandt Jøderne. Men da de vare forsamlede, sagde han til dem: "I Mænd, Brødre! uagtet jeg intet har gjort imod vort Folk eller de fædrene Skikke, er jeg fra Jerusalem overgiven som Fange i Romernes Hænder, 	 zrin kraḍ-uwssan yazn bulus s-imġarn n-ayt-yudaya, iḍalb zġ-gisn ad-d-dars-aškin. lliġ-d-munn ntni yini-asn: «way-aytma, ur-jjud nkkin a-irgmn ġ-ayt-tmazirt-nnġ ula lɛadat n-imzwura-nnġ, walaynni umẓn-iyi kra n-ayt-yudaya ġ-urušalim dḥin-iyi s-gr ifassn l-lḥukkam n-rruman.


for at der ikke skal være Splid i Legemet, men, for at Lemmerne skulle have samme Omsorg for hverandre; 	 iskr ġmkad baš ad-kullu-tmɛawann igzman n-ddat, a-ur-sar-bḍun i-ngratsn.


hans Hjertes skjulte Tanker åbenbares, og så vil han falde på sit Ansigt og tilbede Gud og forkynde, at Gud er virkelig i eder. 	 iban kullu ma-intln ġ-uwl-ns. ra-iḍr s-wakal yalġ rbbi yini «s-ṣṣaḥt illa rbbi ġ-wammas-nnun.»


Embedsmanden siger til ham: "Herre! kom, før mit Barn dør." 	 yini-as-d-unmġur: «ašk-id a-sidi ur-ta-immut iwi.»


Men i Kejser Tiberius's femtende Regeringsår, da Pontius Pilatus var Landshøvding i Judæa, og Herodes var Fjerdingsfyrste i Galilæa, og hans Broder Filip var Fjerdingsfyrste i Ituræa og Trakonitis's Land og Lysanias Fjerdingsfyrste i Abilene, 	 ġ-usggʷas wis smmus d-mraw n-ugllid imqqurn qayṣr ṭibaryus, iga bilaṭus gu-bunṭus lḥakm f-yudaya, ig hirudus agllid n-jalil, ig gʷmas filibbus agllid n-iṭuraya d-trah̬unitis, ig lisanyas agllid n-abilini.


Men det skete i de dage, at en Befaling udgik fra Kejser Augustus, at al Verden skulde skrives i Mandtal. 	 ġ-uwssan-an a-ġ-d-iffuġ yal-lqanun zġ-dar-ugllid imqqurn qayṣr uġusṭus, yamr kullu mddn ġ-kraygatt mani ad-ḥasbn ism-nsn.


Men om Broderkærligheden have I ikke nødig, at jeg skal skrive eder til; thi I ere selv oplærte af Gud til at elske hverandre; 	 walaynni ur-tḥtajjam mad-awn-in-itaran mamnk a-ttḥubbum aytmatun, ašku rbbi ad-awn-isslmdn mamnk a-ttḥnnum i-ngratun.


Også onde Ånder fore ud al mange, råbte og sagde: "Du er Guds Søn;" og han truede dem og tillod dem ikke at tale, fordi de vidste, at han var Kristus. 	 ar-tffuġn ljnun zġ-mddn ggutnin ar-ssġuyyun ar-ttinin: «kiyi tgit yus n-rbbi.» imma ntta yumr ljnun ad-fssan. ur-tn-yudji a-fllas-sawaln, ašku ssnn izd lmasiḥ n-rbbi a-iga.


Thi Kødets Higen er Død, men Åndens Higen er Liv og Fred, 	 wanna itlhun ih̬f-ns s-ma-tra ddat rad-as-tili lmut. wanna itlhun s-ma-ira rruḥ lqudus rad-as-tili tudrt d-sslamt.


Og den døde rejste sig op og begyndte at tale; og han gav ham til hans Moder. 	 inkr-d ġwalli immutn, ibdu ar-isawal. yawi-t yasuɛ ifk-t i-innas.


Efter at Gud fordum havde talt mange Gange og på mange Måder, til Fædrene ved Profeterne, så har han ved Slutningen af disse Dage talt til os ved sin Søn, 	 f-imi l-lanbiya ggutnin a-f-isawl rbbi s-imzwura-nnġ ġayd izrin, kraygatt azmz d-mad-asn-imla.


Men der kom Frygt over en hver Sjæl, og der skete mange Undere og Tegn ved Apostlene. 	 ar-tġuwḍn mddn kullutn, ašku ggutnt lmɛjizat d-tmitar tjhhdnin lli-iskar rbbi f-ifassn n-irqqasn.


Thi vi formå ikke noget imod Sandheden, men for Sandheden. 	 ašku ur-nssugir yat i-lḥqq. ur-nẓḍar abla a-srs-nskar.


Men han sagde til Kvinden: "Din Tro har frelst dig, gå bort med Fred!" 	 imma yasuɛ inna i-tmġart: «ha-kmmi tnjmt ašku tumnt. zayd s-sslamt.»


"Hører du, hvad disse sige?" Men Jesus siger til dem: "Ja! have I aldrig læst: Af umyndiges og diendes Mund har du beredt dig Lovsang?" 	 sawln ilmma s-yasuɛ inin-as: «is-ur-tsfldt i-mayd ttinin mddn-ad?» irar-asn yasuɛ: «sfldġ-asn. imma kunni is-ur-tġrim arra n-rbbi lli-innan ‹tfkit i-iḥšmay d-wazzann a-ki-talġn s-nniyt d-lḥqq›?»


Thi vi vide, at Loven er åndelig; men jeg er kødelig, solgt under Synden. 	 nssn ššrɛ is-iga win rbbi, imma nkki giġ bnadm iḍɛfn, gġ ismg i-ddnub.


Thi han siger også i en anden Salme: "Du skal ikke tilstede din hellige at se Forrådnelse." 	 yini-daġ ġ-warra yaḍni: ‹ur-ra-tadjt amẓlay-nnk a-irkm ġ-umḍḍal.›


thi hvor der er Avind og Rænkesyge, der er Forvirring og al ond Handel. 	 iġ-a-ttirin mddn ad-agʷrn zwurn wiyyaḍ, ra-tigat taẓit ula kullu ma-yʷh̬šnn.


og udfriede den retfærdige Lot, som plagedes af de ryggesløses uterlige Vandel, 	 walaynni ijjnjm luṭ lli-igan argaz ifulkin, ašku ṭiyyr-as i-luṭ bahra f-mamnk ad-fsadn mddn-an ʷh̬šnnin.


Men han sagde til dem: "Også for de andre Byer bør jeg forkynde Evangeliet om Guds Rige; thi dertil blev jeg udsendt." 	 imma ntta inna-yasn: «iqqan-iyi-d ad-dduġ ar-tawiġ lh̬bar ifulkin f-tgldit n-rbbi i-tmdinin yaḍni, ašku mayad a-f-iyi-d-yuzn rbbi.»


Og medens de spiste, tog han Brød, velsignede og brød det og gav dem det og sagde: "Tager det; dette er mit Legeme." 	 lliġ a-šttan yasi yasuɛ tangult, iškr rbbi ibbi-tt, ifk-asn-tt yini-asn: «amẓat. h̬tad tga ddat-inu.»


thi han betragter sig selv og går bort og glemmer straks, hvor dan han var. 	 ġir yuggʷa-n iẓr ih̬f-ns yitti, s-ittu man udm a-iskr.


for at det Ord skulde opfyldes, som han havde sagt: "Jeg mistede ingen af dem, som du har givet mig." 	 ġmkad a-s-yuwfa-wawal lli-s-yadlli-inna «ur-ityawhlak yan zġ-willi-yyi-tfkit.»


Salige ere de sagtmodige, thi de skulle arve Jorden. 	 imbarkin ad-gan ġwilli tṣbarnin, ašku ntni a-ra-išškšm rbbi s-kullu timih̬ar-ns.


Arbejder ikke for den Mad, som er forgængelig, men for den Mad, som varer til et evigt Liv, hvilken Menneskesønnen vil give eder; thi ham har Faderen, Gud selv, beseglet." 	 a-ur-tth̬damm f-umššu lli-ith̬sarn, walaynni th̬damat f-umššu lli-rad-bdda-iqama i-tudrt idumn. nttan a-rad-awn-fkġ nkki lli-igan yus n-bnadm, ašku imla rbbi baba is-iyi-iẓli i-mayad.»


Aldrig er det hørt, at nogen har åbnet Øjnene på en blindfødt. 	 zġ-isizwar n-ddunit ur-jju-nsfld f-kra n-yan irẓmn alln i-yan-d-iluln ibukḍ.


Men da han var opstanden årle den første Dag i Ugen, åbenbaredes han først for Maria Magdalene, af hvem han havde uddrevet syv onde Ånder. 	 lliġ-d-inkr yasuɛ zikk ṣbaḥ n-wass l-lḥdd, iban-d zwar i-maryam ullt-magdala lli-zġ-issufġ ssa l-ljnun,


Men han sagde til dem: "Men nu, den, som har en Pung, tage den med, ligeså også en Taske; og den, som ikke har noget Sværd, sælge sin Kappe og købe et! 	 yini-asn: «imma ġilad, wanna dar aqʷrab ula awmmis illa fllas a-tn-dids-yawi. wanna ur-dar lkummit illa fllas a-izznz aslham-ns isġ-tt-id.


Og den anden 'Engel basunede, og det var, som et stort brændende Bjerg blev kastet i Havet; og Tredjedelen af Havet blev til Blod. 	 yut wis sin lmalayka nnffar-ns, s-ityattay kra irwasn yan-udrar imqqurn ijddrn s-lɛafit, ittluḥ-n ġ-umda.


Men dette blev vitterligt for alle dem, som boede i Efesus, både Jøder og Grækere; og der faldt en Frygt over dem alle, og den Herres Jesu Navn blev ophøjet, 	 sfldn kullu imzdġn n-afsus f-ma-ijran, ayt-yudaya ula ibrraniyn. wrrin iksaḍn kullutn, uqqrn ism n-siditnnġ yasuɛ bahra.


Holder ud og lader eder tugte; Gud handler med eder som med Sønner; thi hvem er den Søn, som Faderen ikke tugter? 	 illa fllawn a-tṣbrm iġ-a-kʷn-itrbba, ašku ar-didun-iskar ġmklli iskar-urgaz d-tarwa-ns. is-illa ma-ur-ittrbban f-ufus n-babas?


Men dette bekender jeg for dig, at jeg efter den Vej, som de kalde et Parti, tjener vor fædrene Gud således, at jeg tror på alt det, som står i Loven, og det, som er skrevet hos Profeterne, 	 walaynni yat-tġawsa rad-ak-tt-iniġ: aġaras lli-s-a-ttinin ġwid ijla, nttan a-ġ-a-tɛbadġ rbbi n-imzwura-nnġ. ha-yyi umnġ s-kullu ma-ityaran ġ-ššrɛ n-musa ula arratn l-lanbiya.


Efterdi vi have hørt, at nogle, som ere komne fra os, have forvirret eder med Ord og voldt eders Sjæle Uro uden at have nogen Befaling fra os, 	 nsfld f-kra n-mddn uškan-in zġ-darnnġ inin-awn kra-s-awn-t-ssṭiyyrn aylliġ tusim taġuft f-iwaliwn-nsn. walaynni urd nkkʷni a-tn-in-yuznn.


Han sagde: "Jo." Og da han kom ind i Huset, kom Jesus ham i Forkøbet og sagde: "Hvad tykkes dig, Simon? Af hvem tage Jordens Konger Told eller Skat, af deres egne Sønner eller af de fremmede?" 	 yini-asn: «ar-t-yakka.» lliġ-d-iruḥ bṭrus tigmmi isawl srs yasuɛ, izwur-as ġ-wawal isqsa-t: «manwi tġalt a-simɛan, ar-zgisn-tamẓn igldan n-ddunit ššrd ula ḍabiyt? izd zġ-tarwa-nsn nġd zġ-wiyyaḍ?»


Lovet være Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader, som efter sin store Barmhjertighed har genfødt os til et levende Håb ved Jesu Kristi Opstandelse fra de døde, 	 ar-bahra-ntalġ rbbi babas n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, ašku s-rrḥmt-ns iggutn a-s-aġ-ifka a-nlal talalit n-tudrt l-ljdid. iɛmmr-aġ s-rrja iddrn lliġ-d-issnkr yasuɛ lmasiḥ zġ-lmut.


Og Jesus gik ud, bort fra Helligdommen, og hans Disciple kom til ham for at vise ham Helligdommens Bygninger. 	 iffuġ yasuɛ zġ-tgmmi n-rbbi iftu. munn dids imḥḍarn-ns, mln-as iġurban mqqurnin n-tgmmi n-rbbi.


takkede og brød det og sagde: "Dette er mit Legeme, som er for eder; gører dette til min Ihukommelse!" 	 iškr rbbi ibbi-tt yini: «h̬tad tga ddat-inu, ttyawfka f-ssibt-nnun. skarat mayad a-yyi-d-srs-tswingimm.»


Og Søen rejste sig, da der blæste en stærk Vind. 	 inkr-d-waḍu itjhhdn iduy-umda.


Men når vi gøre det gode, da lader os ikke blive trætte; thi i sin Tid skulle vi høste, såfremt vi ikke give tabt. 	 a-ur-ntrmay ġ-ufulki-ad nskar, ašku ra-nmgr ṣṣabt ġ-uzmz-ns iġ-ur-nhruṣṣi.


Og de fortalte, hvad der var sket på Vejen, og hvorledes han blev kendt af dem, idet han brød Brødet. 	 sawln ula ntni ġakudan inin-asn f-mad-asn-ijran ġ-uġaras ula mamnk ad-ssnn yasuɛ lliġ-asn-ibbi aġrum.


Da omringede Jøderne ham og sagde til ham: "Hvor længe holder du vor Sjæl i Uvished? Dersom du er Kristus, da sig os det rent ud!" 	 munn-d fllas kra n-mddn n-ayt-yudaya inin-as-d: «ar managu a-rad-aġ-tadjt ġmkad, kud yan d-ma-iswingim? iġ-tgit lmasiḥ n-rbbi, ini-aġ-t a-nissan.»


Men det var Kajfas, som havde givet Jøderne det Råd, at det var gavnligt, at eet Menneske døde for Folket. 	 qayafa, nttan a-innan yadlli i-imġarn n-ayt-yudaya «yuf iġ-immut yan-urgaz f-ssibt n-mddn-nnġ kullutn.»


dem stillede de frem for Apostlene; og disse bade og lagde Hænderne på dem. 	 awin-tn-d s-dar irqqasn. ẓẓalln ntni ḍalbn rbbi, srsn fllasn ifassn-nsn a-tn-ẓlin i-twuri-an.


Og deres Pines Røg opstiger i Evighedernes Evigheder; og de have ikke Hvile Dag og Nat, de, som tilbede Dyret og dets Billede, og enhver, som tager dets Navns Mærke. 	 rad-bdda-yaqlay-waggu n-urfufn-nsn, ur-sar-itmmi. ur-sar-rad-asn-tili rraḥt, la ġ-iyḍ ula azal, i-willi tɛbadnin aġʷẓn ula ṣṣurt-ns, ula ġwilli qblnin ṭṭabɛ n-ism-ns.»


Og derfor takke også vi Gud uafladelig, fordi, da I modtoge Guds Ord, som I hørte af os, toge I ikke imod det som Menneskers Ord, men som Guds Ord (hvad det sandelig er), hvilket også viser sig virksomt i eder, som tro. 	 mayad-daġ a-f-a-bdda-ntškar rbbi, ašku ġakud lliġ tsfldm i-wawal n-rbbi lli-awn-in-niwi, tamẓm gis tamnm izd awal n-rbbi a-iga, urd awal n-bnadm. s-ṣṣaḥt awal n-rbbi a-iga, ih̬dm ġilad ġ-uwlawn-nnun kunni lli-srs-yumnn.


Og Jesus gik omkring i alle Byerne og Landsbyerne, lærte i deres Synagoger og prædikede Rigets Evangelium og helbredte enhver Sygdom og enhver Skrøbelighed. 	 ar-itkka yasuɛ kullu timdinin ula iduran, ar-isslmad ġ-tgʷmma n-tẓallit ar-itbrraḥ s-lh̬bar ifulkin n-tgldit n-ignna, ar-ijjujji mddn zġ-kraygatt tamaḍunt ula kraygatt aṭṭan nna-gisn-illan.


Ikke at jeg attrår Gaven, men jeg attrår den Frugt, som bliver rigelig til eders Fordel. 	 urd nkkin a-iran kra i-ih̬f-inu, walaynni riġ ad-darun-tigat ṣṣabt ġ-lḥsab-nnun.


og alt Kød skal se Guds Frelse." 	 rad-ẓrn kullu mddn anjjam lli-ra-d-yazn rbbi.›»


Mine Børn, som jeg atter føder med Smerte, indtil Kristus har vundet Skikkelse i eder! 	 wa-tarwa-nu ɛzzanin, ha-yyi ġilad giġ zund tamġart lli-ra-yaru, izri-flla-ungaẓ n-tlalit-nnun ard gigun timġur-tḥkimt l-lmasiḥ.


og de bade ham og sagde: "Send os i Svinene, så vi må fare i dem." 	 ḍalbn-t ljnun bahra inin-as: «azn-aġ s-walfan-an. adj-aġ a-srsn-nkšm.»


Men nu kommer jeg til dig, og dette taler jeg i Verden, for at de må have min Glæde fuldkommet i sig. 	 «yan imikk ra-n-dark-aškġ, imma ġilad ġ-sul-lliġ ġ-ddunit ar-asn-addrġ tiġawsiwin-ad baš ad-asn-yili kullu lfrḥ-ad dari illan.


Thi jeg siger eder, at fra nu af skal jeg ikke drikke af Vintræets Frugt, førend Guds Rige kommer." 	 rad-awn-iniġ, ur-sul-rad-ssuġ zġ-lġllt n-waḍil ard-di-tašk-tgldit n-rbbi.»


Men da de kom til Jesus og så, at han allerede var død, knuste de ikke hans Ben. 	 imma yasuɛ, lliġ-t-lkmn afn-t-in immut, ur-rẓin iḍarn-ns.


I øvrigt henligger Retfærdighedens Krans til mig, hvilken Herren, den retfærdige Dommer, skal give mig på hin Dag, og ikke alene mig, men også alle dem, som have elsket hans Åbenbarelse. 	 rad-iyi-yili ttaj ġilad n-yan irḍan rbbi. iḥḍa-yyi-t siditnnġ lli-bdda-iḥkamn s-lḥqq, baš ad-iyi-t-ifk ġ-wass lli-ġ-ra-d-yašk. urd ġir nkki a-mi-ra-yili, walaynni ra-t-ifk i-kullu willi-n-gis-rjanin ar-srs-tqln.


Den, som stjæler, stjæle ikke mere, men arbejde hellere og gøre det gode med sine egne Hænder, for at han kan have noget at meddele den, som er i Trang. 	 imma wanna igan amh̬h̬ar, ih̬ṣṣa-t a-ur-sul-itakʷr. yili fllas a-igr ġ-kra n-twuri, ih̬dm s-ifassn-ns ġ-kra išwan, baš a-dars-yili ma-yakka i-willi ur-dar yat.


Men Fangevogteren for op at Søvne, og da han så Fængselets Døre åbne, drog han et Sværd og vilde dræbe sig selv, da han mente, at Fangerne vare flygtede. 	 ittfaq-d-ungabal, iẓr imawn l-lḥbs rẓmn, iġal is-rwln iḥbbasn. ildi-d taẓẓit a-inġ ih̬f-ns.


Lader os da ved ham altid frembære Gud Lovprisnings Offer, det er: en Frugt af Læber, som bekende hans Navn. 	 imma ġilad illa fllannġ a-n-bdda-nssakmur i-rbbi tawafka n-ššukr f-uwdm n-yasuɛ, a-stt-igan d-lġllt n-infurn-nnġ lli-s-a-ntuqqar ism-ns.


Og Josef, som af Apostlene fik Tilnavnet Barnabas, (det er udlagt: Trøstens Søn), en Levit, født på Kypern 	 ġmkan a-iskr yusf lli-mi-ttinin barnaba. lknit-ad, fkan-as-tt irqqasn, tga lmɛna-ns ‹wad izzɛamn›. iga ntta zġ-tqbilt n-lawi, ig gu-qubrus.


Og Dyret, som jeg så, var ligt en Panter, og dets Fødder som en Bjørns, og dets Mund som en Løves Mund; og Dragen gav det sin Kraft og sin Trone og stor Magt. 	 ig-waġʷẓn-an zund agrzam, ṣḥun iḍarn-ns ilin-gisn-wah̬bbašn mqqurnin, ig imi-ns zund imi n-izm. ifk-as-ulgmmaḍ lḥukm-ns ula taẓḍḍart itjhhdn n-tgldit-ns.


Men han bør også have et godt Vidnesbyrd af dem, som ere udenfor; for at han ikke skal falde i Forhånelse og Djævelens Snare. 	 iqqan-d a-ig wad-f-akkan ayt-brra tugga šwanin, baš a-ur-iḍr tigira ġ-trggam n-mddn, tamẓt-t-ilmma-tẓqqurt n-iblis.


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten, der siger: "Jeg vil oplade min Mund i Lignelser; jeg vil udsige det, som har været skjult fra Verdens Grundlæggelse." 	 ġmkad a-s-yuwfa-wawal n-nnabi lli-innan: «s-lmɛni a-s-rad-asn-sawlġ, mlġ-asn ma-intln zġ-isizwar n-ddunit.»


Ligesom den levende Fader udsendte mig, og jeg lever i Kraft af Faderen, ligeså skal også den, som æder mig, leve i Kraft af mig. 	 yuzn-iyi-d baba lli-dar taḥkimt n-tudrt, ddrġ nkki f-ssibt-ns. ra-iddr wanna zġ-gigi iššan ula ntta f-ssibt-inu.


forfulgte, men ikke forladte, nedslagne, men ikke ihjelslagne, 	 iggut mad-aġ-itkrhun walaynni illa-bdda mad-aġ-ittirin. ar-bahra-ntrfufun walaynni ur-a-nlkkm lhalak.


Men han sagde: Vore Fædres Gud har udvalgt dig til at kende hans Villie og se den retfærdige og høre en Røst af hans Mund. 	 yini-yyi: ‹isti-k rbbi n-imzwura-nnġ a-tissant ma-iqṣad, tẓrt ġwalli iɛmmrn s-ufulki lli-s-irḍa, tsfldt i-wawal zġ-imi-ns.


Hustruen råder ikke over sit eget Legeme, men Manden; ligeså råder heller ikke Manden over sit eget Legeme, men Hustruen. 	 ašku ur-sul-tgi ddat n-tmġart tin-tmġart, walaynni tga tin-urgaz-ns. ur-sul-tgi ddat n-urgaz tin-urgaz walaynni tga tin-tmġart-ns.


Ligeså tog han og,så Kalken efter Aftensmåltidet og sagde: "Denne Kalk er den nye Pagt i mit Blod; gører dette, så ofte som I drikke det, til min Ihukommelse!" 	 yasi ula lkas ġmkad ġ-isiggʷra n-imnsi yini: «lkas-ad iga lɛhd l-ljdid ġ-gratun d-rbbi s-idammn-inu. skarat mayad ġakud nna-zgis-tssam, a-yyi-d-srs-tswingimm.»


Men har han gjort dig nogen Uret eller er dig noget skyldig, da før mig det til Regning! 	 aynna-yak-iskr yʷh̬šn nġd aynna-yas-tḍfart, ḥasb-t flla.


Men alt dette virker den ene og samme Ånd, som uddeler til enhver især; efter som han vil. 	 walaynni kullu mayad, ar-t-iskar rruḥ lqudus lli-igan yan, ar-yakka i-kud yan ġmklli ittiri ntta.


Men du, når du faster, da salv dit Hoved, og to dit Ansigt, 	 imma kiyi ġakud nna-ttaẓumt sird udm-nnk tsrft azzar-nnk


Jeg har meget at tale og dømme om eder; men den, som sendte mig, er sanddru, og hvad jeg har hørt af ham, det taler jeg til Verden." 	 iggut dari ma-gigun-ttiniġ, yigat dari ma-f-a-fllawn-tḥkamġ. imma ġwalli-yyi-d-yuznn, lḥqq a-iga, d-maylli mi dars sfldġ ayd ttiniġ i-ddunit.»


Men den anden svarede og irettesatte ham og sagde: "Frygter heller ikke du Gud, da du er under den samme Dom? 	 issfssa-t-umh̬h̬ar yaḍni yini-as: «is-ur-tksuṭṭ rbbi? ittut fllak lḥukm-ad zund nttan,


Jakobs Søn, Isaks Søn, Abrahams Søn, Tharas Søn, Nakors Sn, 	 yus n-yaɛqub yus n-isḥaq yus n-ibrahim yus n-taraḥ yus n-naḥur


Og alle Skarerne, som vare komne sammen til dette Skue, sloge sig for Brystet, da de så, hvad der skete, og vendte tilbage. 	 kullu willi munnin ġin a-gis-ssmuqquln, lliġ ẓran mayad wrrin s-tgʷmma-nsn ṭiyyr-asn bahra, ar-kkatn ġ-idmarn-nsn.


Og da Jesus drog op til Jerusalem, tog han de tolv Disciple til Side og sagde til dem på Vejen: 	 imun yasuɛ d-uġaras n-tmdint n-urušalim. yawi sin d-mraw n-umḥḍar-ns waḥdutn, isawl srsn ġ-uġaras yini-asn:


Han er den Moses, som sagde til Israels Børn: "En Profet skal Gud oprejse eder af eders Brødre ligesom mig." 	 musa, nttan a-innan i-ayt-rbbi: ‹rad-awn-ifk rbbi yan zġ-aytmatun a-ig nnabi zund nkki.›


Så havde da Menigheden Fred over hele Judæa og Galilæa og Samaria, og den opbyggedes og vandrede i Herrens Frygt, og ved den Helligånds Formaning voksede den. 	 ġ-uwssan-an ihnna lḥal dar kullu ayt-umnaggar ġ-tmizar n-yudaya ula jalil ula samira. ar-ttigatn ar-tdusn, ar-tn-izzɛam rruḥ lqudus. ar-skarn kullu f-ad-rḍun siditnnġ.


Thi han får det Vidnesbyrd: "Du er Præst til evig Tid efter Melkisedeks Vis." 	 ġmklli ityaran: «ra-tgt anmġur idumn zund malkiṣadq.»


hvor dog Engle, som ere større i Styrke og Magt, ikke fremføre bespottende Dom imod dem for Herren. 	 wah̬h̬a-tn-ugʷrn lmalayka tjhhdn fllasn bahra, ur-a-rggmn ntni ġ-mddn-an ġ-dar rbbi.


Der fandt han en Mand ved Navn Æneas, som havde ligget otte År til Sengs og var værkbruden. 	 yaf-n ġin yan-urgaz ikušmn, ism-ns ɛinyas. tam isggʷasn ur-iẓḍar a-inkr zġ-tisi-ns.


Og send nu nogle Mænd til Joppe, og lad hente en vis Simon med Tilnavn Peter. 	 nkr ġilad taznt kra n-irgazn s-tmdint n-yaffa ad-d-awin yan-urgaz lli-mi ism-ns simɛan bṭrus.


Men Filip var fra Bethsajda, fra Andreas's og Peters By. 	 iga filibbus gu-bitṣayda lli-igan tamdint n-andraws d-bṭrus.


Mine Brødre! agter det for idel Glæde, når I stedes i mange Hånde Prøvelser, 	 frḥat bahra ay-aytma ġakud nna-ttyaramm s-tnukmut nna-illan,


Og de forbavsedes alle og undrede sig og sagde: "Se, ere ikke alle disse, som tale, Galilæere? 	 ar-bahra-tɛjjabn ar-ssmqsan i-ngratsn: «ġwid kullu sawalnin, is-urd ayt-jalil ad-gan?


Men der skal komme Dage, da Brudgommen bliver tagen fra dem, da skulle de faste på den Dag. 	 walaynni rad-d-aškin-uwssan lli-ġ-ra-fllasn-yitti-usli. ġ-uwssan-an a-ġ-rad-taẓumn.


Dersom I bede om noget i mit Navn, vil jeg gøre det. 	 iġ-tḍalbm kra s-ism-inu, ra-t-skrġ.


og med hvad Mål I måle, skal der tilmåles eder. 	 ašku ġaylli ttinim f-wiyyaḍ a-ra-fllawn-ityawnna, ula lɛbrt lli-s-a-ttɛbbarm i-wiyyaḍ a-s-rad-awn-ityawɛbbar.


og at den Helligånd dalede ned over ham i legemlig Skikkelse som en Due, og at en Røst lød fra Himmelen: "Du er min Søn, den elskede, i dig har jeg Velbehag." 	 igguz-d fllas rruḥ lqudus ġ-ssift n-yan-utbir, isawl-d yan-wawal zġ-ignwan yini: «kiyi tgit iwi iɛzzan. frḥġ srk bahra.»


Og da de frygtede, at vi skulde støde på Skær, kastede de fire Ankre ud fra Bagstavnen og bade til, at det måtte blive Dag. 	 ksuḍn a-yut-wanaw kra n-ujarif, luḥn-in kkuẓ iggusn zġ-tġurdin-ns, ar-n-trjun a-di-takmur-twaġla n-tafukt.


Men elsker eders Fjender, og gører vel, og låner uden at vente noget derfor, så skal eders Løn være stor, og I skulle være den Højestes Børn; thi han er god imod de utaknemmelige og onde. 	 walaynni ḥnnwat ġ-inuwwašn-nnun, ar-asn-tskarm lh̬ir. rṭṭlat bla-da-tswingimm a-tamẓm arṭṭal-nnun tigira. ġmkad a-s-ra-tgm tarwa n-rbbi amattuy, tili-awn lbaraka iggutn. ašku ntta ar-itfulki d-willi-t-ur-tškarnin d-willi skarnin ma-yʷh̬šnn.


Og når jeg er gået bort og har beredt eder Sted, kommer jeg igen og tager eder til mig, for at, hvor jeg er, der skulle også I være. 	 iġ-ddiġ jjujadġ-awn adġar rad-d-wrriġ awiġ-kʷn didi, tilim ula kunni ġ-illiġ rad-iliġ nkki.


Alle disse vare endrægtigt vedholdende i Bønnen tillige med nogle Kvinder og Maria, Jesu Moder, og med hans Brødre. 	 ar-kullu-tmunun s-yan-uwl ad-tẓallan ar-tḍalabn rbbi, ntni d-tmġarin-nsn d-aytmas n-yasuɛ d-innas maryam.


Og Jesus svarede og siger til dem: "Haver Tro til Gud! 	 isawl yasuɛ yini-asn: «amnat s-rbbi.


Men vi bede eder, Brødre! angående vor Herres Jesu Kristi Tilkommelse og vor Samling til ham, 	 way-aytmatnnġ, nra ġilad ad-awn-nini f-mamnk a-ra-d-yašk siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, nmun kullwaġ baš a-dids-nmnaggar.


Men da han så det stærke Vejr, blev han bange; og da han begyndte at synke, råbte han og sagde: "Herre, frels mig!" 	 walaynni iẓra aḍu itjhhd yiksaḍ, s-a-itddm ġ-waman. iġr i-yasuɛ yini-as: «wa-sidi, jjnjm-iyi.»


Men da der blev et Opløb, både af Hedningerne og Jøderne med samt deres Rådsherrer, for at mishandle og stene dem, 	 mšawarn ilmma kra n-mddn zġ-ibrraniyn d-ayt-yudaya d-imġarn-nsn, skrn f-ad-ssrfufnn bulus d-barnaba, irin a-tn-kkatn s-iẓran nġn-tn.


Hans Herre sagde til ham: Vel, du gode og tro Tjener! du var tro over lidet, jeg vil sætte dig over meget; gå ind til din Herres glæde! 	 yini-as sidis ‹išwa mayad, ay-ah̬ddam ifulkin iṣlḥn. tskrt ma-k-id-iqqann s-maylli idrusn. imma ġilad rad-flġ ġ-ufus-nnk ma-iggutn. kšm-d tfrḥt d-sidik.›


og denne Verdens Bekymringer og Rigdommens Forførelse og Begæringerne efter de andre Ting komme ind og kvæle Ordet, så det bliver uden Frugt. 	 walaynni ddan asin tiġufiwin n-ddunit lhun s-wayda irin tiġawsiwin yaḍni. ġayan a-iššqajjin awal-an aylliġ ur-d-yiwi ṣṣabt.


Underordner eder under al menneskelig Ordning for Herrens Skyld, være sig en Konge som den højeste, 	 sflidat f-ssibt n-siditnnġ s-kraygatt ssulṭa itḥkamn ġ-dar mddn. sflidat s-umzwaru lli-igan agllid,


Og de fire Væsener sagde: Amen! Og de Ældste faldt ned og tilbade. 	 inint kkuẓṭ lmh̬luqat: «amin.» ḍrn-in imġarn sjdn-as.


Men hans Disciple spurgte ham, hvad denne Lignelse skulde betyde. 	 sqsan-t imḥḍarn-ns f-lmɛna-yad.


Og alle, som hørte det, lagde sig det på Hjerte og sagde: "Hvad mon der skal blive af dette Barn?" Thi Herrens Hånd var med ham. 	 ġwilli fllas sfldnin ar-bahra-swingimn ar-ttinin i-ngratsn: «ma-ra-ig-wazzan-ad?» ašku illa-dids-ufus n-rbbi.


Men han rystede Dyret af i Ilden, og der skete ham intet ondt. 	 walaynni bulus issus-n algmmaḍ ġ-lɛafit, ur-t-yaġ yat.


Men de nuværende Himle og Jorden holdes ved det samme Ord i Forvaring til Ild, idet de bevares til de ugudelige Menneskers Doms og Undergangs Dag. 	 imma ġilad s-wawal-ns a-s-iḥḍa rbbi ignwan d-wakal, baš a-tyawhlakn s-lɛafit ġ-wass l-lḥsab lli-ġ-ra-ihlk ġwilli srs rurnin tiġurdin.


og befri alle dem, som på Grund af Dødsfrygt vare under Trældom al deres Livs Tid. 	 ifsi i-kullu willi zzraynin ussan-nsn ġ-iskraf n-tksaḍ l-lmut.


Og han opløftede sine Øjne på sine Disciple og sagde: "Salige ere I fattige, thi eders er Guds Rige. 	 issmaqql yasuɛ ġ-imḥḍarn-ns yini-asn: «imbarkin a-tgam a-willi ḥtajjanin, ašku kunni a-mi-tlla-tgldit n-rbbi.


Og han udsendte sin Tjener på Nadverens Time for at sige til de budne: Kommer! thi nu er det beredt. 	 lliġ-di-tlkm tasaɛt n-imnsi, yazn ah̬ddam-ns a-n-yini i-willi tyawɛraḍnin: ‹aškad-d, ha-kullu yujad.›


Men sammen med dem sende vi vor Broder, hvis Iver vi ofte i mange Måder have prøvet, men som nu er langt ivrigere på Grund af sin støre Tillid til eder. 	 nazn-n didsn yan gʷmatnnġ yaḍni, nẓra mnnawt-twal mnšk a-bahra-ittiri a-iɛawn wiyyaḍ. d-nttan, lliġ isfld f-ma-tnawlm ifulki, yiri s-uggʷar ad-awn-gis-iɛawn.


Men de to løb sammen, og den anden Discipel løb foran, hurtigere end Peter, og kom først til Graven. 	 amḥḍar yaḍni izwar bṭrus s-dar-umḍḍal,


"Hvad tykkes eder om Kristus? Hvis Søn er han?" De sige til ham: "Davids." 	 «ma-ttinim kunni f-walli igan lmasiḥ? tasut n-mi a-zġ-ra-ig?» inin-as: «zġ-tasut n-ugllid dawd.»


således ere vi mange eet Legeme i Kristus, men hver for sig hverandres Lemmer. 	 ula nkkʷni nggut. zund ddat a-nga, ašku kullwaġ nga win lmasiḥ, ng zund igzman n-ddat-ns.


Simon Peter siger til dem: "Jeg går ud at fiske." De sige til ham: "Også vi gå med dig." De gik ud og gik om Bord i Skibet, og den Nat fangede de intet. 	 inna-yasn simɛan bṭrus: «rad-dduġ ad-gmrġ islman.» inin-as: «ra-dik-nmun.» ffuġn ilmma ġ-yat tanawt, zzrin iḍ kullut, ur-umẓn yat.


Da de nu vare løsladte, kom de til deres egne og fortalte dem alt, hvad Ypperstepræsterne og de Ældste havde sagt til dem. 	 lliġ-asn-rẓmn iwrri bṭrus d-yuḥanna s-dar mddn-nsn, sawln-asn f-kullu mad-asn-nnan inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt.


Og han sagde: "Derfor har jeg sagt eder, at ingen kan komme til mig, uden det er givet ham af Faderen." 	 izayd ilmma yini-asn: «mayad a-f-awn-nniġ ‹ur-iẓḍar yan a-d-sri-yašk iġ-ur-as-d-ityawfka zġ-baba.›»


Men for at vi ikke skulle forarge dem, så gå hen til Søen, kast en Krog ud, og tag den første Fisk, som kommer op; og når du åbner dens Mund, skal du finde en Stater; tag denne, og giv dem den for mig og dig!" 	 walaynni a-stt-ur-nssṭiyyar i-mddn-an. zayd s-umda, tluḥt-n yat tukṭṭ ġ-waman. taslmt tamzwarut nna-di-tumẓt, trẓmt imi-ns ra-n-taft yan-uqarid. awi-t tfrut srs mad-aġ-ḍfarn nkki ula kiyi.»


Og medens han var sammen med dem, bød han dem, at de ikke måtte vige fra Jerusalem, men skulde oppebie Faderens Forjættelse, "hvorom," sagde han, "I have hørt af mig. 	 lliġ didsn igawr yasuɛ ġ-uwssan-an yini-asn: «ad-ur-tffuġm tamdint n-urušalim, walaynni qlat s-lbaraka lli-f-inna baba rbbi rad-awn-tt-ifk, sawlġ-awn fllas.


Men de trak Aleksander, hvem Jøderne skøde frem, ud af Skaren; men Aleksander slog til Lyd med Hånden og vilde holde en Forsvarstale til Folket. 	 inkr kra gisn ġakudan inin izd yan-urgaz iskandr ad-dar awal, dḥin-t-in ayt-yudaya s-lgddam n-mddn a-srsn-isawl. yall afus-ns a-tn-issfssa yiri ad-asn-iml is-urd ayt-yudaya a-issnkrn uduy.


jeg beder dig for mit Barn, som jeg har avlet i mine Lænker, Onesimus, 	 riġ a-k-ḍalbġ f-iwi unisimus, ašku wrriġ giġ babas ġ-tagʷmat l-lmasiḥ ġ-uwssan-ad ġ-tyawkrrafġ s-ssnasl.


idet han for øvrigt venter på, at hans Fjender skulle lægges som en Skammel for hans Fødder. 	 ar-itql ard ig rbbi kullu inuwwašn-ns ġ-ddu iḍarn-ns.


Og dersom I ikke have været tro i det, som andre eje, hvem vil da give eder noget selv at eje? 	 iġ-ur-tskirm s-nniyt s-ma-igan win wiyyaḍ ma-rad-awn-ifk ma-igan winnun?


Da forskrækkedes de og betoges af Frygt og mente, at de så en Ånd. 	 ggʷdn iksaḍn, ġaln izd kra n-rruḥ ayd-asn-d-ibann.


Jeg har givet dem dit Ord; og Verden har hadet dem, fordi de ikke ere af Verden, ligesom jeg ikke er af Verden. 	 mliġ-asn awal-nnk, krhun-tn mddn n-ddunit-ad ašku ur-gin win ddunit, ġmklli ur-giġ nkki win ddunit.


Men når han, Sandhedens Ånd, kommer, skal han vejlede eder til hele Sandheden; thi han skal ikke tale af sig selv, men hvad som helst han hører, skal han tale, og de kommende Ting skal han forkynde eder. 	 imma ġakud nna-d-yuška rruḥ l-lḥqq, rad-awn-iml lḥqq kullut. ur-ra-isawal zġ-ih̬f-ns, walaynni rad-awn-isawal f-maylli mi isflid iml-awn ma-ra-yili ġ-mayd-d-iftan.


Thi når Redebonheden er til Stede, da er den velbehagelig efter, hvad den evner, ikke efter, hvad den ikke evner. 	 iġ-tram a-tfkm s-nniyt-nnun, ra-irḍu rbbi s-unšk lli-mi-tẓḍarm a-tfkm. ur-ra-yiri uggʷar n-ma-mi-tẓḍarm.


Derfor agtede jeg heller ikke mig selv værdig til at komme til dig; men sig det med et Ord, så bliver min Dreng helbredt. 	 mayan a-f-ur-n-dark-uškiġ ašku ḥšmġ, walaynni ġir ini yan-wawal s-ijji-uh̬ddam-inu.


Og da han mærkede dette, siger han til dem: "Hvorfor tænke I på, at I ikke have Brød? Skønne I ikke endnu, og forstå I ikke? Er eders Hjerte forhærdet? 	 issn yasuɛ mad-swangmn, yini-asn: «mah̬ aylliġ a-tssmqsam ġmkad f-uġrum ur-darun-illi? is-ur-ta-tssinm ula tfhmm? is-qqurn ih̬fawn-nnun?


Drager ikke i ulige Åg med vantro; thi hvad Fællesskab har Retfærdighed og Lovløshed? eller hvad Samfund har Lys med Mørke? 	 a-ur-twrrim tilim ġ-uzaglu d-willi ur-umnnin s-lmasiḥ. is-tlla tamunt ġ-gr ma-irḍan rbbi d-ma-t-ur-irḍin? is-tlla tamunt ġ-gr tifawt d-tillas?


Eders Vandel være uden Pengegridskhed, nøjes med det, I have; thi han har selv sagt: "Jeg vil ingenlunde slippe dig og ingenlunde forlade dig," 	 zriyat tudrt-nnun bla-da-ttḥubbum iqaridn, tqnɛum s-unšk nna-darun-illan. ašku inna rbbi: «ur-sar-k-in-flġ ula wrriġ-d fllak.»


Og dersom Herren ikke afkortede de dage, da blev intet Kød frelst; men for de udvalgtes Skyld, som han har udvalgt, har han afkortet de Dage 	 mrad is-ur-issidrus siditun ussan-an ur-ra-injm yan. walaynni f-ssibt n-willi iẓli ad-gn wins, hati issidrus ussan-an f-ssibt-nsn.


Gælder da denne Saligprisning de omskårne eller tillige de uomskårne? Vi sige jo: Troen blev regnet Abraham til Retfærdighed. 	 ma-ra-nini f-lbaraka-yad f-isawl dawd? is-tlla ġir i-willi ẓẓullanin i-ddat-nsn? uhu, tlla ula i-willi ur-ẓẓullinin i-ddat. ašku nġra ma-ityaran f-ibrahim, nġr izd f-ssibt n-ma-yumn a-f-t-iga rbbi d-wad-f-irḍa.


Og når dette Brev er oplæst hos eder, da sørger for, at det også bliver oplæst i Laodikensernes Menighed, og at I også læse Brevet fra Laodikea. 	 tiġurdin n-ma-tġram tabrat-ad ġ-darun, riġ a-stti-taznm i-umnaggar ġ-lawdikiyya baš a-stt-ġrn ula ntni. iriġ a-tġrm ula kunni tabrat lli-darsn-illan ġ-lawdikiyya.


Men da Paulus samlede en Bunke Ris og lagde på Bålet, krøb der en Øgle ud på Grund af Varmen og hængte sig fast ved hans Hånd. 	 bulus issmun-d yat taggʷat n-ikššuḍn, yiri a-tn-in-isrs f-iggi l-lɛafit. iffuġ-d zgisn yan-ulgmmaḍ f-ssibt n-trġi, ilbi ġ-ufus n-bulus.


Skriften siger jo: "Hver den, som tror på ham, skal ikke blive til Skamme." 	 ityara ġ-warra n-rbbi: «wanna fllas ittkln ur-sar-ti-tʷgraẓ.»


Men de halvfjerdsindstyve vendte tilbage med Glæde og sagde: "Herre! også de onde Ånder ere os lydige i dit Navn." 	 wrrin-d ssa n-id-mraw d-sin n-umḥḍar, frḥn bahra ar-ttinin: «wa-sidi, ula ljnun ar-tn-ntamr s-ism-nnk ar-skarn s-wawal-nnġ.»


og ikke for Folket alene, men for at han også kunde samle Guds adspredte Børn sammen til eet. 	 imma yasuɛ, urd ġir ayt-tmazirt-an a-f-ra-immt, walaynni ra-d-issmun tarwa n-rbbi lli-akutnin ġ-kullu ddunit baš ad-kullu-gn yan.


Thi I, Brødre! ere blevne Efterfølgere af Guds Menigheder i Judæa i Kristus Jesus, efterdi også I have lidt det samme af eders egne Stammefrænder, som de have lidt af Jøderne, 	 ašku ijra ġ-darun ay-aytma, ġmklli ijran ġ-dar imnaggarn n-rbbi lli-umnnin s-lmasiḥ yasuɛ ġ-tmazirt n-yudaya. trfufnm f-ufus n-ayt-tmazirt-nnun ġmklli rfufnn ntni f-ufus n-ayt-yudaya.


Johannes kom, han, som døbte i Ørkenen og prædikede Omvendelses-Dåb til Syndernes Forladelse. 	 ġmkan a-s-d-iban yuḥanna amsddam ġ-lh̬la ar-itbrraḥ ar-ittini: «flat kullu ma-tskarm yʷh̬šn, tddmm ġ-waman, baš ad-awn-iṣamḥ rbbi f-ddnub-nnun.»


Og han gik ud og fulgte ham, og han vidste ikke, at det, som skete ved Engelen, var virkeligt, men mente, at han så et Syn. 	 iḍfur-t bṭrus iffuġ zġ-tḥanut. ur-issin kullu mayn iskar lmalak izd ṣṣaḥt a-iga. iġal izd ġir kra n-twargit ayan.


Da skulle også de svare og sige: Herre! når så vi dig hungrig eller tørstig eller fremmed eller nøgen eller syg eller i Fængsel og tjente dig ikke? 	 ġakudan ra-yyi-sqsan ula ntni ‹managu a-sidi a-k-nẓra yaġ-k laẓ nġd irifi, nġd tgit aġrib nġd yaġ-k-usmmiḍ nġd tuḍnt nġd tllit ġ-lḥbs ur-n-dark-nuški a-k-nɛawn?›


I finde eder jo i, om nogen gør eder til Trælle, om nogen æder eder op, om nogen tager til sig, om nogen ophøjer sig, om nogen slår eder i Ansigtet. 	 hati ar-ttṣbarm d-kullu wanna iran a-kʷn-ig d-ismgan yiri a-kʷn-iẓig išš-kʷn iḥgr-kʷn yut-kʷn f-uwdm.


Og de ville gerne sidde øverst til Bords ved Måltiderne og på de fornemste Pladser i Synagogerne 	 iɛzza darsn ad-tgawarn f-lkʷrasa mqqurnin ġ-imnsiwn, iɛzzu darsn ad-zggurun s-lgddam ġ-tgʷmma n-tẓallit.


Og da han slog sine Øjne op i Dødsriget, hvor han var i Pine, ser han Abraham langt borte og Lazarus i hans Skød. 	 irfufn bahra ġ-udġar n-willi mmutnin. yall alln-ns iẓr-n ibrahim ġ-tuggugt iẓr-n liɛazr ġ-tama-ns,


Værer også I tålmodige, styrker eders Hjerter; thi Herrens Tilkommelse er nær. 	 ula kunni, illa fllawn a-ttṣbarm ar-tzzɛamm ulawn-nnun, ašku yakmur-d-wass lli-ġ-ra-d-yašk siditnnġ.


I vare godt på Vej; hvem har hindret eder i at adlyde Sandhed? 	 tkkam-ttin ar-ttzayadm ġ-uġaras l-lmasiḥ. imma ġilad ma-kʷn-iḥṣarn a-ur-sul-tskarm s-lḥqq?


Og han sagde til sine Disciple, at en Båd skulde være til Rede til ham for Skarens Skyld, for at de ikke skulde trænge ham. 	 yini ilmma yasuɛ i-imḥḍarn-ns ad-as-d-awin yat tanawt, a-tili ġ-tama-ns baš a-srs-ikšm iġ-t-ssnukman mddn bahra.


Og han sendte fremdeles en tredje; men også ham sårede de og kastede ham ud. 	 yazn wis kraḍ. ula ntta, ssyaggasn-t luḥn-t-in s-brra.


Da sagde nogle af dem fra Jerusalem: "Er det ikke ham, som de søge at slå ihjel? 	 bdun kra n-ayt-urušalim ar-sqsan i-ngratsn ar-ttinin: «is-urd ġwad ad-ran imġarn a-t-nġn?


Dette siger jeg, for at ingen skal bedrage eder med lokkende Tale. 	 nniġ-awn mayad baš a-kʷn-ur-ijlu yan s-tkrkas.


Men da Jesus rettede sig op og ingen så uden Kvinden, sagde han til hende: "Kvinde! hvor ere de henne? Var der ingen, som fordømte dig?," 	 inm-d yasuɛ yini-as: «manza-tn a-tamġart? is-ur-fllam-iḥkam yan?»


Da sagde de til hverandre: "Lader os ikke sønderskære den, men kaste Lod om den, hvis den skal være;" for at Skriften skulde opfyldes, som siger: "De delte mine Klæder imellem sig og kastede Lod om mit Klædebon." Dette gjorde da Stridsmændene. 	 inin i-ngratsn: «a-t-ur-nbbi. a-d-fllas-ngr asġar, nẓr manwa ra-t-yawi.» ġmkad a-s-yuwfa ma-ityaran ġ-warra n-rbbi inna «bḍan timlsa-nu i-ngratsn, grn-d asġar f-uqššab-inu.» ġmkan ad-skrn iɛskrin.


Og hvor som helst han gik ind i Landsbyer eller Byer eller Gårde, lagde de de syge på Torvene og bade ham om, at de måtte røre blot ved Fligen af hans Klædebon; og alle de, som rørte ved ham, bleve helbredte. 	 innas idda ġ-iduran nġd timdinin nġd timizar, ar-as-d-srasn imuḍan ġ-laswaq ar-ti-tḍalabn a-tn-yadj ad-as-ggrn, wah̬h̬a ġir i-tama n-tmlsit-ns. kullu mad-as-iggrn ijji.


Salige ere de barmhjertige, thi dem skal vises Barmhjertighed. 	 imbarkin ad-gan ġwilli tḥnnunin ġ-wiyyaḍ, ašku ntni a-f-ra-d-iḥnnu rbbi.


Men førend Troen kom, holdtes vi indelukkede under Lovens Bevogtning til den Tro, som skulde åbenbares, 	 ġ-uzmz lli-ġ-ur-ta-d-yuški lmasiḥ ur-ta-srs-numin, ntyawkrraf sul s-iskraf n-ššrɛ. ar-aġ-tḥṣarn-warratn n-ššrɛ ar kiġ-d-ilkm-uzmz-ad ġ-numn s-lmasiḥ.


Thi det går ikke ind i hans Hjerte men i hans Bug og går ud ad den naturlige Vej, og således renses al Maden." 	 ašku urd ul a-s-a-ikššm walaynni s-waḥlig, ar-izray zġ-ddat s-lh̬la.» imla yasuɛ s-wawal-ad is-iḥlla kullu mad-šttan mddn.


Det er ikke noget smukt, I rose eder af! Vide I ikke, at en liden Surdejg syrer hele Dejgen? 	 han ur-šwin isfurrugn-nnun. is-ur-tssinm izd «tah̬mirt idrusn a-issktayn lɛjin iggutn.»?


"Frygt ikke, Paulus! du skal blive stillet for Kejseren; og se,Gud har skænket dig alle dem, som sejle med dig." 	 yini-yyi: ‹wa-bulus, ad-ur-tiksaṭṭ. hati iqqan-k-id a-tbiddt ġ-lgddam n-qayṣr. ifka-yak rbbi a-ur-immt yan zġ-ġwilli didk muddanin.›


Og de kunde ikke give Svar derpå. 	 ur-ẓḍarn ad-as-d-rarn s-yat f-wawal-ad.


Men Herren sagde: "Simon, Simon! se, Satan begærede eder for at sigte eder som Hvede. 	 isawl yasuɛ s-bṭrus yini-as: «simɛan, simɛan, han šiṭan iḍalb a-kʷn-izuzzr ġmklli izuzzur-ufllaḥ ibḍu alim d-irdn.


Hvad tykkes eder? Om et Menneske har hundrede Får, og eet af dem farer vild, forlader han da ikke de ni og halvfemsindstyve og går ud i Bjergene og leder efter det vildfarne? 	 ma-ra-tinim? ma-ra-iskr yan dar miyya n-ih̬f n-uwlli iġ-as-tjla yat gisnt? is-ur-ra-ifl tẓa n-id-mraw d-tẓa (99) frdnt ġ-iwrar, iddu ar-isiggil s-talli ijlan?


Giver Agt på Ravnene, at de hverken så eller høste og de have ikke Forrådskammer eller Lade, og Gud føder dem; hvor langt mere værd end Fuglene ere dog I? 	 ẓrat ihaqqayn, ur-a-kkrzn ula-da-mggrn, ur-darsn iḥuna nġd lbruj ma-ġ-a-ssmunun, walaynni ar-asn-yakka rbbi amššu lli-ḥtajjan. imma kunni, uggʷar n-igḍaḍ a-tɛzzam dar rbbi.


Men nogle af Farisæerne sagde: "Hvorfor gøre I, hvad det ikke er tilladt at gøre på Sabbaten?" 	 sawln srsn kra n-ifarisin inin-asn: «mah̬ aylliġ a-tskarm ġ-wass n-usunfu ġaylli ur-gis-iḥllan?»


Da spyttede de ham i Ansigtet og gave ham Næveslag; andre sloge ham på Kinden 	 ssufsn ġ-uwdm-ns ar-t-kkatn. kra yut-t s-ibariqn


efterdi jeg hører om din Kærlighed og den Tro, som du har til den Herre Jesus og til alle de hellige, 	 ašku ar-sflidġ f-mamnk a-bahra-tumnt s-siditnnġ yasuɛ, ula f-mamnk ad-dark-ɛzzan kullu imẓlayn n-rbbi.


ved Renhed, ved Kundskab, ved Langmodighed, ved Velvillighed, ved den Helligånd, ved uskrømtet Kærlighed, 	 walaynni iban ginnġ is-iġus-uwl-nnġ nissan ma-yʷġẓann nṣbr bahra, ar-ntɛawan wiyyaḍ, nɛmmr s-rruḥ lqudus, ar-ntḥnnu ġ-mddn s-nniyt iṣfan,


Men en af dem, som stode hos, drog Sværdet, slog Ypperstepræstens Tjener og afhuggede hans Øre. 	 inkr ilmma yan zġ-willi llanin d-yasuɛ ildi-d lkummit, yut ah̬ddam n-unmġur n-tgmmi n-rbbi ibbi-as amẓẓuġ.


Men da Disciplene omringede ham, stod han op og gik ind i Byen. Og den næste Dag gik han med Barnabas bort til Derbe. 	 munn-d ilmma imḥḍarn lullin-as, s-inkr bulus iwrri s-tmdint. ndid azkka iffuġ nttan d-barnaba ddun s-tmdint n-darba.


og Fader til omskårne,til dem, som ikke alene have Omskærelse, men også vandre i den Tros Spor, hvilken vor Fader Abraham havde som uomskåren. 	 imma ibrahim iga babatsn ula n-willi ẓẓullanin i-ddat, urd ġir f-ssibt n-tẓallit walaynni f-ssibt n-mad-umnn rbbi ula ntni ġmklli yumn ibrahim lliġ ur-ta-iẓẓulli i-ddat-ns.


Vogter eder for Menneskene; thi de skulle overgive eder til Rådsforsamlinger og hudstryge eder i deres Synagoger. 	 rarat lɛaql-nnun zġ-bnadm, ašku ra-kʷn-in-dḥayn s-lmḥkamat, ssġuršn-kʷn ġ-tgʷmma n-tẓallit,


Thi for Navnets Skyld ere de dragne ud, uden at tage noget at Hedningerne. 	 ašku ffuġn ntni ar-tmuddun f-ism l-lmasiḥ bla-da-tamẓn yat zġ-willi ur-ssinnin rbbi.


Derfor, ligesom I have modtaget Kristus Jesus, Herren, så vandrer i ham, 	 ssnġ is-tgam lmasiḥ yasuɛ d-siditun. d-mayan a-f-rad-awn-iniġ, skarat-bdda ma-ira.


Men da denne din Søn kom, som har fortæret dit Gods med Skøger, slagtede du Fedekalven til ham. 	 imma ġilad ha-yuk lli-n-iššan kullu lh̬ir-nnk d-tmgganin, tġrst-as i-igiz iḍnin.›


Men nu er Kristus oprejst fra de døde, som Førstegrøde af de hensovede. 	 walaynni s-lḥqq inkr-d lmasiḥ zġ-lmut ig amnzu ġ-willi ṭṭasnin.


Ved Tro nægtede Moses, da han var bleven stor, at kaldes Søn af Faraos Datter 	 ula musa lliġ-d-imqqur, f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-ur-iri ad-as-ttinin mddn «yus n-illis n-firɛawn.»


Og han sagde til dem: "Mon Lyset kommer ind for at sættes under Skæppen eller under, Bænken? Mon ikke for at sættes på Lysestagen? 	 isawl-daġ yasuɛ yini-asn: «is-ra-di-tawim lqndil a-ti-tsrsm ġ-ddu lɛbrt nġd ġ-ddu tisi? is-urd f-iggi n-mani yattuyn a-f-ra-t-in-tsrsm?


Men mange af Folket troede på ham, og de sagde: "Når Kristus kommer, mon han da skal gøre flere Tegn, end denne har gjort?" 	 walaynni iggut ġ-mddn-an ma-srs-yumnn, ar-ttinin: «iġ-d-yuška lmasiḥ n-rbbi is-ra-iskr lmɛjizat uggʷar n-maylli iskr-urgaz-ad?»


Og den Frugt, din Sjæl lystedes ved, er vegen fra dig og alt det lækre og glimrende er forbi for dig, og man skal aldrig finde det mere. 	 «rad-as-inin: ‹laḥ-am kullu timih̬ar lli-ttirit. ityattay fllam kullu ma-s-trḍit, tssfulkit srs ih̬f-nnm. ur-sar-ti-tẓrit-daġ.›


Da sagde Jøderne: "Se, hvor han elskede ham!" 	 inin mddn i-ngratsn: «ẓrat mnšk a-dars-iɛzza.»


Og som Esajas forud har sagt: "Dersom den Herre Zebaoth ikke havde levnet os en Sæd, da vare vi blevne som Sodoma og gjorte lige med Gomorra." 	 yini-daġ išaɛya: «sidi rbbi itjhhdn, mrad is-ur-aġ-ifl kra ġ-tarwa-nnġ, ikun nh̬wa zund tamdint n-sadum ula tamdint n-ɛamura.»


Og Peter sagde til ham: "Æneas! Jesus Kristus helbreder dig; stå op, og red selv din Seng!" Og han stod straks op. 	 yini-as bṭrus: «wa-ɛinyas, hati ijjujji-k yasuɛ lmasiḥ. nkr tssmunt asddul-nnk.» inkr ġakudan, ibidd f-iḍarn-ns.


Og når han har fundet det, lægger han det på sine Skuldre med Glæde. 	 ġakud nna-stt-yufa ra-stt-id-yasi f-tġʷraḍ-ns ifrḥ bahra,


Og de begyndte at spørge hverandre indbyrdes om, hvem af dem det dog kunde være, som skulde gøre dette. 	 bdun ntni ar-ssmqsan i-ngratsn f-manwa gisn a-ra-iskr ġayan.


Og derefter så jeg fire Engle stå på Jordens fire Hjørner; de holdt ordens fire Vinde; for at ingen Vind skulde blæse over Jorden, ej heller over Havet, ej heller over noget Træ. 	 lliġ izri mayan, ẓrġ kkuẓ lmalayka biddn ġ-kkuẓṭ-tsgiw n-ddunit, ḥṣarn-in aḍu a-ur-yut akal ula amda ula kra n-usġar.


Går derfor hen og gører alle Folkeslagene til mine Disciple, idet I døbe dem til Faderens og Sønnens og den Helligånds Navn, 	 ddwat ġilad s-kraygatt tamazirt, trarm mddn ad-gn imḥḍarn-inu, tssddmm-tn ġ-waman s-ism n-baba d-yus d-rruḥ lqudus,


da de igen korsfæste sig Guds Søn og stille ham til Spot. 	 iġ-rurn ntni tiġurdin-nsn s-rbbi tigira n-kullu mayan, ur-sar-rad-iẓḍarn a-d-daġ-wrrin s-uġaras. ašku mlan i-kullu mddn is-ḥgrn yus n-rbbi, agʷln-t f-uggjdi tis snat-twal.


Og Mængden rejste sig imod dem, og Høvedsmændene lode Klæderne rive af dem og befalede at piske dem. 	 bzgn fllasn ġwilli-asn-sutlnin. nkrn imġarn l-lmḥkama uṣṣan imh̬zniyn ad-fllasn-bbin timlsa ssġuršn-tn.


ligesom du har givet ham Magt over alt Kød, for at han skal give alle dem, som du har givet ham, evigt Liv. 	 ssnġ is-tgit kullu bnadm ġ-ddu-ufus-inu, ad-fkġ tudrt idumn i-kullu willi-yyi-tfkit.


Jeg skriver til eder, mine Børn! fordi eders Synder ere eder forladte for hans Navns Skyld. 	 uriġ-awn-in a-tarwa ɛzzanin, ašku rbbi issitti fllawn ddnub-nnun f-ism l-lmasiḥ.


og svor ved ham, som lever i Evighedernes Evigheder, som bar skabt Himmelen, og hvad deri er, og Jorden, og hvad derpå er, og Havet, og hvad deri er, at der ikke mere skal gives Tid; 	 iggall s-rbbi lli-bdda-illan rad-bdda-yili, ig ġwalli iskrn ignna d-wakal d-umda ula kullu ma-gisn-illan. yini: «hati ur-ra-sul-imaṭl.


og ligeså forlode også Mændene den naturlige Omgang med Kvinden og optændtes ideres Brynde efter hverandre, så at Mænd øvede Uterlighed med Mænd og fik deres Vildfarelses Løn, som det burde sig, på sig selv. 	 ġmkan ad-gan ula irgazn, ar-ṭṭarn d-irgazn, ur-sul-a-ttirin timġarin. ar-jddrn s-ššhwat i-ngratsn, ar-tfsadn irgazn d-irgazn aylliġ umẓn i-ih̬f-nsn lɛqubit lli-asn-igan f-ddnub-nsn.


Thi komme skal den over alle dem, der bo på hele Jordens Flade. 	 ašku ra-izri-wass-an f-kullu imzdġn n-ddunit.


men når det fuldkomne kommer, da skal det stykkevise forgå. 	 walaynni iġ-d-yuška ma-ur-dar ttmi, ra-issitti ma-iḥuddan.


Thi så skal der rigelig gives eder Indgang i vor Herres og Frelsers Jesu Kristi evige Rige. 	 hati ra-tkšmm s-lfrḥ iggutn s-tgldit idumn n-unjjam siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Alt længe have I ment, at vi forsvare os for eder. Nej, for Guds Åsyn tale vi i Kristus. Men det sker alt sammen, I elskede, for eders Opbyggelses Skyld. 	 is-tġalm is-nenna kullu mayad baš a-fllannġ-tḥkamm kunni, tinim ur-ginnġ kra l-lɛib? walaynni ġ-lgddam n-rbbi a-ġ-a-nsawal s-ism l-lmasiḥ. d-kullu ma-nskar, ay-aytma ɛzzanin, ar-t-nskar baš a-kʷn-nssdus.


Ved Tro faldt Jerikos Mure, efter at de vare omgåede i syv Dage. 	 f-ssibt n-mad-umnn mddn awal n-rbbi a-f-asn-d-ḍrn iġurban n-tmdint n-ariḥa tigira n-mad-as-tlullin ssa-uwssan.


idet du i alle Måder viser dig selv som et Forbillede på gode Gerninger og i Læren viser Ufordærvethed, Ærbarhed, 	 ula kiyi illa fllak a-bdda-tskart afulki d-mddn baš ad-asn-tmalat mamnk a-tn-d-iqqan ad-skarn ula ntni. sslmad-tn s-lḥqq d-lmɛqul


Men de sagde til ham: "Det kunne vi." Men Jesus sagde til dem: "Den Kalk, som jeg drikker, skulle I drikke, og den Dåb, som jeg døbes med, skulle I døbes med; 	 inin-as: «nẓḍar-as.» irar-asn yasuɛ: «s-ṣṣaḥt, lkas lli-rad-suġ nkki ra-ti-tsum kunni, ula udum lli-s-rad-ddmġ ra-srs-tddmm,


Derfor siger han, idet han indtræder i Verden: "Slagtoffer og Madoffer havde du ikke Lyst til; men et Legeme beredte du mig; 	 mayan a-f-inna lmasiḥ ġakud lliġ ra-d-yašk s-ddunit: «tiġrsiw d-twafkiw, ur-a-tnti-ttirit walaynni tqṣadt gigi yat-ddat.


Thi hvor der er en Arvepagt, der er det nødvendigt, at hans Død, som har oprettet Pagten, skal godtgøres. 	 nssn luṣit nna-illan f-lwrt is-ur-ẓḍarn ad-srs-skrn mddn ard issann is-immut ġwalli yuṣṣan f-lwrt.


Men Abraham sagde: Barn! kom i Hu, at du har fået dit gode i din Livstid, og Lazarus ligeså det onde; men nu trøstes han her, og du pines. 	 irar-as ibrahim: ‹kti-d a-iwi is-tumẓt timih̬ar-nnk ġ-ddunit, yamẓ liɛazr tarfufnt. imma ġilad ifrḥ liɛazr ġid, trfufnt kiyi.


da, siger jeg eder, om han end ikke står op og giver ham det, fordi han er hans Ven, så står han dog op for hans Påtrængenheds Skyld og giver ham alt, hvad han trænger til. 	 walaynni rad-awn-iniġ, wah̬h̬a ur-inkir ad-ak-d-ifk f-ssibt n-ma-tgit amddakkʷl-ns, ra-d-inkr ifk-ak-d aynna-f-tlkmt f-ssibt n-ma-tzuydt ar-ttḍalabt bla-da-ttḥšamt.


Hvad skulle vi da sige? At Hedninger, som ikke jagede efter Retfærdighed, fik Retfærdighed; nemlig Retfærdigheden af Tro; 	 ma-ra-nini f-mayad? rbbi irḍa f-ayt-tmizar yaḍni. wah̬h̬a ur-a-tnawaln ma-t-irḍan, irḍa fllasn f-ssibt n-mad-umnn.


Men vi blive da også fundne som falske Vidner om Gud, fordi vi have vidnet imod Gud, at han oprejste Kristus, hvem han ikke har oprejst, såfremt døde virkelig ikke oprejses. 	 iġ-ur-a-nkkrn ġwilli mmutnin, ur-akkʷ-issnkir rbbi lmasiḥ. iġ-ur-a-nkkrn ġwilli mmutnin, ha-yaġ ar-nsskirkis f-rbbi, ašku ar-nttini issnkr-t-id.


På den Tid hørte Fjerdingsfyrsten Herodes Rygtet om Jesus. 	 ġ-uwssan-an isfld-ugllid hirudus f-kullu ma-iskar yasuɛ.


Og jeg så, og jeg hørte en Ørn flyve midt oppe under Himmelen og sige med høj Røst: Ve, ve, ve dem, som bo på Jorden, for de øvrige Basunrøster fra de tre Engle, som skulle basune. 	 ssmaqqlġ-n-daġ s-ẓriġ yan-igidr yuyl ġ-wammas n-ignwan, sfldġ-as inna s-wawal itjhhdn: «taguḍi taguḍi taguḍi a-ra-yili i-imzdġn n-ddunit f-ssibt n-nnffarat lli-rad-utn kraḍ lmalayka yaḍni.»


Da Jesus nu opløftede sine Øjne og så, at en stor Skare kom til ham, sagde han til Filip: "Hvor skulle vi købe Brød, for at disse kunne få noget at spise?" 	 ar-n-issmuqqul yasuɛ s-n-iẓra mddn ggutnin ftan-d s-dars, yini i-filibbus: «manizġ ra-d-nsġ aġrum mad-šttan mddn-ad?»


Men nogle af de skriftkloge sade der og tænkte i deres Hjerter: 	 llan ġin kra n-imslmdn n-ššrɛ, gawrn ar-swingimn d-ih̬f-nsn:


Da rørte han ved deres Øjne og sagde: "Det ske eder efter eders Tro!" 	 iggr i-walln-nsn yini-asn: «ad-awn-yili ma-s-tumnm.»


Men Dødens Brod er Synden, og Syndens Kraft er Loven. 	 asaqs l-lmut a-t-igan d-ddnub. imma tawda n-ddnub a-stt-iskrn d-ššrɛ.


Men Saulus, som endnu fnøs med Trusel og Mord imod Herrens Disciple, gik til Ypperstepræsten 	 imma šawl ar-sul-iskar ma-s-a-issiwid imḥḍarn n-siditnnġ ar-tn-itnuwwa s-lmut. iddu s-dar-unmġur ihiyyan n-tgmmi n-rbbi,


Og han tog det ned og svøbte det i et fint Linklæde, og han lagde ham i en Grav, som var hugget i en Klippe, hvor endnu ingen nogen Sinde var lagt. 	 izzugz-d ddat zġ-uggjdi issmuttl-tt ġ-lkttan išwan, isrs-tt-in ġ-yan-umḍḍal igan ifri ityawġza ġ-ujarif, ur-jju-n-gis-ittrs yan.


Lad Kristi Ord bo rigeligt iblandt eder, så I med al Visdom lære og påminde hverandre med Salmer, Lovsange og åndelige Viser, idet I synge med Ynde i eders Hjerter for Gud. 	 adjat awal l-lmasiḥ a-iɛmmr ulawn-nnun, ar-tsslmadm ar-ttnṣaḥm i-ngratun s-kullu ma-igan taḥkimt, ar-ttirirm i-rbbi ar-ttasim imurign d-tahlilat d-talġatin nna-yawn-imala rruḥ lqudus, ar-ti-ttškarm zġ-uwlawn-nnun.


Når en har brudt med Mose Lov, dør han uden Barmhjertighed på to eller tre Vidners Udsagn; 	 nssn is-ur-irḥim rbbi yan irurn tiġurdin-ns s-ššrɛ n-musa, ašku iqqan-t-id a-immt f-tugga n-sin nġd kraḍ inagan.


Men lykkeligere er hun, om hun forbliver således, som hun er, efter min Mening; men også jeg mener at have Guds Ånd. 	 walaynni irwas-iyi is-ra-tfrḥ-tmġart iġ-tqama waḥdutt. mayad ad-nniġ nkki, walaynni irwas-iyi is-iyi-t-id-imla rruḥ n-rbbi.


Og de fandt intet, endskønt der trådte mange falske Vidner frem. Men til sidst trådte to frem og sagde: 	 nkrn kigan d-mddn ar-fllas-sskirkisn, walaynni ur-gisn-ufin kra n-tugga izgan. ġ-isiggʷra nkrn sin inagan


Du vil vel sige: Grene bleve afbrudte, for at jeg skulde blive indpodet. 	 imma kiyi ra-tinit «rbbi ibbi tiṣṭṭwin zġ-tazitunt baš a-yyi-n-gis-ilqqm.»


I, som modtoge Loven under Engles Besørgelse og have ikke holdt den!" 	 kunni lli-mi-ifka rbbi ššrɛ f-ufus l-lmalayka, walaynni ur-jju-srs-tskirm.»


Men ingen kan gå ind i den stærkes Hus og røve hans Ejendele, uden han først binder den stærke, og da kan han plyndre hans Hus. 	 ur-iẓḍar yan a-ikšm s-tgmmi n-yan-idusn a-d-yakʷr ayda-ns iġ-ur-zwar-ikrs ġwalli idusn. iġ-t-ikrs, ġakudan a-rad-as-d-yakʷr tigmmi-ns.


Farisæeren stod og bad ved sig selv således: Gud! Jeg takker dig, fordi jeg ikke er som de andre Mennesker, Røvere, uretfærdige, Horkarle, eller også som denne Tolder. 	 ibidd-ufarisi waḥdut, iẓẓall d-ih̬f-ns yini: ‹wa-rbbi, ar-k-tškarġ ašku ur-giġ zund mddn yaḍni. ntni ar-takʷrn ar-tġʷššan ar-tfsadn. ar-k-tškarġ ašku ur-akkʷ-giġ zund bu-nkkas-ad.


og vi have den Tillid til eder i Herren, at I både gøre og ville gøre, hvad vi byde. 	 hati isshnna-yaġ siditnnġ f-ssibt-nnun, nissan is-a-tskarm kullu mad-awn-nenna rad-bdda-ti-tskarm.


og han var iført en Kappe, dyppet i Blod, og hans Navn kaldes: Guds Ord. 	 immġ-uqššab-ns s-idammn, ig ism-ns ‹awal n-rbbi›.


Og jeg stod på Sandet ved Havet. 	 ibidd f-umlal ġ-tama n-umda.


Hver den, som er født af Gud, gør ikke Synd, fordi hans Sæd bliver i ham, og han kan ikke synde, fordi han er født af Gud. 	 imma wanna-d-iluln talalit l-ljdid zġ-dar rbbi, ur-a-iskar ddnub, ašku rbbi iẓẓa gis amud-ns. ur-iẓḍar a-izayd ġ-ddnub, ašku iwrri iga zġ-tarwa n-rbbi.