Vi takke Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader altid, når vi bede for eder, 	 ar-bdda-ntškar rbbi babas n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ ġakud nna-yas-ntẓalla f-ssibt-nnun.


Thi det, som var Loven umuligt, det, hvori den var afmægtig ved Kødet, det gjorde Gud, idet han sendte sin egen Søn i syndigt Køds Lighed og for Syndens Skyld og således domfældte Synden i Kødet, 	 ur-iẓḍar ššrɛ a-ifsi i-bnadm, ašku bnadm iḍɛf ur-iẓḍar a-iskar s-ššrɛ. walaynni rbbi ad-aġ-ifsin, yazn-d yus a-iṭṭaf ddat n-bnadm zund tin willi skarnin ddnub. yut ilmma rbbi lḥukm f-ddat n-yus baš a-issitti ddnub f-bnadm.


Derfor bør Kvinden have et Ærbødighedstegn på Hovedet for Englenes Skyld. 	 mayad a-f-illa f-tmġart a-ttasi tamatart-ad f-ih̬f-ns, baš a-tmala is-tga tin-urgaz-ns. iqqan-tt-id mayad f-ssibt l-lmalayka.


idet I vide, at hvad godt enhver gør, det skal han få igen af Herren, hvad enten han er Træl eller fri. 	 tissanm is-ra-irar siditnnġ i-kraygatt yan f-ma-iskar ifulki, ig-iyt ismg nġd win ih̬f-ns.


Og Judas Iskariot, en af de tolv, gik hen til Ypperstepræsterne for at forråde ham til dem. 	 ġakudan inkr yahuda ish̬aryuṭ lli-igan yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar, iddu s-dar inmġurn n-tgmmi n-rbbi baš ad-asn-izznz yasuɛ.


da tilstede I ham ikke mere at gøre noget for sin Fader eller Moder, 	 iġ-inna awal-ad ar-as-ttinim a-ur-sul-iskar yat f-babas d-innas.


Men da Kvinden så, at det ikke var skjult, kom hun bævende og faldt ned for ham og fortalte i alt Folkets Påhør, af hvad Årsag hun havde rørt ved ham, og hvorledes hun straks var bleven helbredt. 	 lliġ tssn-tmġart-lli is-ur-tẓḍar a-tssntal mayd-as-ijran, tašk-id tḍr ġ-dar iḍarn n-yasuɛ ar-ttrgigiy s-tawda. tini-as ġ-lgddam n-mddn-an kullutn ma-f-as-tggr ula mamnk a-s-tjji ḥayna.


Jeg siger eder: Således skal der være Glæde i Himmelen over een Synder, som omvender sig, mere end over ni og halvfemsindstyve retfærdige, som ikke trænge til Omvendelse. 	 ġmkad a-s-rad-awn-iniġ, rad-frḥn ayt-ignwan s-yan-n-ifln kullu ma-iskar yʷh̬šn iwrri-d s-uġaras n-rbbi uggʷar n-tẓa n-id-mraw d-tẓa lli-ġalnin is-šwan ur-tn-ih̬ṣṣa ad-fln ddnub-nsn.


Da nu Ypperstepræsterne og Svendene så ham, råbte de og sagde: "Korsfæst! korsfæst!" Pilatus siger til dem: "Tager I ham og korsfæster ham; thi jeg finder ikke Skyld hos ham." 	 lliġ-t-ẓran inmġurn d-imh̬zniyn n-tgmmi n-rbbi ar-ssġuyyun ar-ttinin: «agʷl-t f-uggjdi. agʷl-t f-uggjdi a-immt.» yini-asn bilaṭus: «awiyat-t kunni tagʷlm-t f-uggjdi. ha-yyi ur-gis-ufiġ kra l-lɛib.»


Våger derfor, thi I vide ikke, på hvilken Dag eders Herre kommer. 	 ḍufat ašku ur-tssinm man ass a-ra-d-yašk siditun.


og mange ville efterfølge deres Uterligheder, så Sandhedens Vej for deres Skyld vil blive bespottet, 	 iggut ma-ra-itamẓ aġaras-nsn l-lfsad. f-ssibt-nsn a-f-rad-rggmn mddn ġ-uġaras l-lḥqq.


Men at ingen bliver retfærdiggjort for Gud ved Lov, er åbenbart, thi "deri retfærdige skal leve af Tro." 	 imla-yaġ-wawal-ad is-ur-iẓḍar yan a-irḍu rbbi s-iskkirn n-ššrɛ, walaynni ityara-daġ inna rbbi: «wanna yumnn, nttan a-f-rad-rḍuġ fkġ-as tudrt.»


Og i det samme kom hans Disciple, og de undrede sig over, at han talte med en Kvinde; dog sagde ingen: "Hvad søger du?" eller: "Hvorfor taler du med hende?" 	 ġakudan ad-d-wrrin imḥḍarn n-yasuɛ. tɛjjbn lliġ-t-in-ufan ar-isawal d-yat-tmġart, walaynni ur-as-nnin «ma-dars-trit?» ula «mah̬ aylliġ a-dids-tsawalt?»


Men I sige: "Den, som siger til sin Fader eller sin Moder: "Det, hvormed du skulde være hjulpet af mig, skal være en Tempelgave," han skal ingenlunde ære sin Fader eller sin Moder." 	 imma kunni, iġ-inna kra n-yan i-babas nġd innas ‹fkiġ i-rbbi maylli tram ad-awn-t-fkġ,›


Derfor siger jeg eder: Bekymrer eder ikke for eders Liv, hvad I skulle spise, eller hvad I skulle drikke; ikke heller for eders Legeme, hvad I skulle iføre eder. Er ikke Livet mere end Maden, og Legemet mere end Klæderne? 	 «rad-awn-iniġ, a-ur-tasim taġuft i-tudrt-nnun f-ma-ra-tššm ula ma-ra-tsum, ula i-ddat-nnun f-ma-rad-as-tlsm. is-ur-tuf tudrt amššu? is-ur-tuf ddat timlsit?


Thi da hun udgød denne Salve over mit Legeme, gjorde hun det for at berede mig til at begraves. 	 hatti tujjut-ad flla tffi, tẓġur srs ddat-inu i-umḍḍal.


Derfor skynder jeg mig desto mere med at sende ham, for at I og jeg være mere sorgfri. 	 mayad a-f-riġ ad-awn-t-in-aznġ ġilad baš a-ti-tẓrm tfrḥm dids, wala a-sul-asiġ taġuft-ns nkki.


Denne Hemmelighed er stor - jeg sigter nemlig til Kristus og til Menigheden. 	 awal-ad tlla gis yat lmɛna intln, ašku imla-yaġ f-tamunt l-lmasiḥ d-umnaggar-ns.


Ifører eder Guds fulde Rustning, for at I må kunne bolde Stand imod Djævelens snedige Anløb. 	 asiyat kullu imqlad n-rbbi baš a-tiẓḍarm a-ttḍaḍḍam lḥilat n-iblis.


Men Jesus svarede og sagde: "Bleve ikke de ti rensede? hvor ere de ni? 	 isawl yasuɛ yini: «is-urd mraw a-iġusn? manza tẓa yaḍni?


Da forstode Disciplene, at han havde talt til dem om Johannes Døberen. 	 ssnn imḥḍarn ġakudan izd yuḥanna amsddam a-f-a-yasn-isawal.


Gør derfor dette, som vi sige dig: Vi have her fire Mænd, som have et Løfte på sig. 	 skr mayd rad-ak-nini. llan darnnġ kkuẓ irgazn qawln i-rbbi s-wawal izgan.


og da skal den lovløse åbenbares, hvem den Herre Jesus skal dræbe med sin Munds Ånde og tilintetgøre ved sin Tilkommelses Åbenbarelse, 	 ġakudan a-ra-d-iban-unuwwaš n-rbbi, yašk-id ilmma siditnnġ yasuɛ s-lmjd iggutn, inġ-t s-yat tunfust zġ-imi-ns ihlk-t.


Lovet være Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader, som har velsignet os med al åndelig Velsignelse i det himmelske i Kristus, 	 ar-bahra-ntalġ rbbi babas n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, ašku ibark-aġ f-uwdm l-lmasiḥ s-kullu lbarakat n-rruḥ lli-llanin ġ-tgldit n-ignna.


Eller vide I ikke, at uretfærdige skulle ikke arve Guds Rige? Farer ikke vild! Hverken utugtige eller Afgudsdyrkere eller Horkarle eller de som lade sig bruge til unaturlig Utugt, eller de, som øve den, 	 is-ur-tssinm mayad? ur-rad-kšmn mddn ʷh̬šnnin s-tgldit n-rbbi. ad-ur-tjlum ih̬f-nnun. ur-ra-srs-ikšm yan itfsadn nġd yan itɛbadn ilahat n-ddunit-ad nġd yan itznun nġd yan itfsadn d-yutman zund ntta


I ransage Skrifterne, fordi I mene i dem at have evigt Liv; og det er dem, som vidne om mig. 	 kunni ar-tsiggilm ġ-warratn n-rbbi ašku tġalm izd gisn a-ġ-ra-tafm aġaras n-tudrt idumn. ntni a-flla-yakkan tugga,


Og han helbredte mange, som lede af mange Hånde Sygdomme, og han uddrev mange onde Ånder; og han tillod ikke de onde Ånder at tale, fordi de kendte ham. 	 ijjujji imuḍan ggutnin zġ-kullu timuḍan lli-gisn-llanin issufġ kigan d-ljnun. ur-yudji ljnun a-fllas-sawaln, ašku ssnn ntni ma-iga.


og valgte hellere at lide ondt med Guds Folk end at have en kortvarig Nydelse af Synd, 	 yuf dars a-itmunu d-ayt-rbbi ġ-trfufnt, ula-da-itfjjij ġ-ddnub yat tasaɛt idrusn.


med al Ydmyghed og Sagtmodighed, med Langmodighed, så I bære over med hverandre i Kærlighed 	 ẓẓimẓayat ih̬f-nnun ar-ttrh̬um ar-ttṣbarm ar-ttḥnnum i-ngratun.


der er ingen forstandig, der er ingen, som søger efter Gud; 	 ur-illi yan ifhmn, ur-illi yan isiggiln rbbi.


Og han vendte tilbage og fandt dem atter sovende; thi deres Øjne vare betyngede, og de vidste ikke, hvad de skulde svare ham. 	 iwrri yaf-tn-in ṭṭasn, inra-tn iṭs. ur-ssinn ma-rad-as-inin.


Og Lyd af Harpespillere og Sangere og Fløjtespillere og Basunblæsere skal ikke høres i dig mere; og ingen Kunstner i nogen Kunst skal findes i dig mere; og Lyd af Mølle skal ikke høres i dig mere; 	 ur-sul-ra-gim-sfldn i-lḥss n-ayt-lutar nġd ayt-umarg nġd ayt-tɛuwwatt nġd ayt-nnffar. ur-sul-ra-gim-ilin ayt-twuri, wala ra-gim-sllan i-taqqurt n-uzrg,


Og omkring Tronen var der fire og tyve Troner, og på Tronerne sad der fire og tyve Ældste, iførte hvide Klæder og med Guldkranse på deres Hoveder. 	 ẓrġ sin id-mraw d-kkuẓ (24) l-lɛrš lullin i-lɛrš-an, skiwsn fllasn sin id-mraw d-kkuẓ (24) n-umġar, lsn timlsa tumlilin. kud yan, illa f-ih̬f-ns yan-ttaj n-uwrġ.


(hvilket alt er bestemt til at forgå ved at forbruges) efter Menneskenes Bud og Lærdomme? 	 walaynni kullu tiġawsiwin-an ar-zraynt. iġ-tnt-nšša ur-sul-qamant. han luṣiyat-an, ġir iwaliwn n-bnadm d-ulmmud n-bnadm ad-gant.


De føre ham, som før var blind, til Farisæerne. 	 awin argaz lli-sttin ikkan ibukḍ s-dar ifarisin.


eftersom både Jøder kræve Tegn, og Grækere søge Visdom, 	 ayt-yudaya ar-zginnġ-tḍalabn lmɛjizat. ayt-tmizar yaḍni ar-zginnġ-ttirin iwaliwn l-lɛaql.


Thi Loven virker Vrede; men hvor der ikke er Lov, er der heller ikke Overtrædelse. 	 imma ššrɛ ra-d-yawi lɛqubit n-rbbi f-willi ssnnin ššrɛ. walaynni ġwilli-t-ur-ssinnin, ntni ur-zgis-ffuġn.


Men hans Moder og Brødre kom til ham og kunde ikke nå frem til ham for Skaren. 	 tašk-id innas n-yasuɛ d-aytmas, ur-ufin maniġ a-t-in-lkkmn ašku ggutn mddn lli-fllas-munnin.


Men da de så det, kundgjorde de, hvad der var talt til dem om dette Barn. 	 lliġ-t-ẓran sawln-asn imksawn f-maylli-asn-inna lmalak f-wazzan-an,


Og da Jesus kom til Stedet, så han op og blev ham var og sagde til ham: "Zakæus! skynd dig og stig ned; thi jeg skal i Dag blive i dit Hus." 	 lliġ-t-in-ilkm yasuɛ yall alln-ns yini-as: «wa-zakka, gguz-d ġil ġil, ašku ġ-tgmmi-nnk a-ġ-rad-gawrġ ġassad.»


Da lod Kvinden sin Vandkrukke stå og gik bort til Byen og siger til Menneskene der: 	 tnkr-tmġart tfl agdur-ns tftu s-tmdint, ar-ttini i-mddn n-ġin:


Men I skulle ikke lade eder kalde Rabbi; thi een er eders Mester, men I ere alle Brødre. 	 imma kunni, a-ur-tadjm yan ad-awn-ittini ‹amslmd›, ašku yan-umslmd kad-darun-illan, d-kunni aytmatn a-tgam.


i hvem vi have Forløsningen ved hans Blod, Syndernes Forladelse, efter hans Nådes Rigdom, 	 lli-aġ-ifran zġ-lhalak s-idammn-ns, issitti fllannġ ddnub-nnġ. matta ġunškad s-tggut lḥnant n-rbbi lli-s-aġ-ibark,


I, som ikke vide, hvad der skal ske i Morgen; thi hvordan er eders Liv? I ere jo en Damp, som er til Syne en liden Tid, men derefter forsvinder; 	 walaynni ur-tssinm ma-ra-yili azkka. mad-akkʷ-tga tudrt-nnun? hati tudrt-nnun tga zund tamdlut imẓẓin lli-d-ibann yan kra s-tt-laḥ.


Men den, som bar Verdens Gods og ser sin Broder lide Nød og lukker sit Hjerte for ham, hvorledes bliver Guds Kærlighed i ham? 	 iġ-illa yan iṭṭafn lh̬ir iẓr gʷmas iḥtajja walaynni issiqar fllas ul-ns, mamnk a-ra-yini tlla gis lḥnant n-rbbi?


Jesus siger: "Tager Stenen bort!" Martha, den dødes Søster, siger til ham: "Herre! han stinker allerede; thi han har ligget der fire Dage:" 	 yini-asn yasuɛ: «ssittiyat ifir.» tsawl-d marta ulltmas n-walli immutn tini-as: «wa-sidi, ra-iÿÿu ašku kkuẓ-uwssan ayd-s-t-in-nmḍl.»


Jesus svarede og sagde til ham: "Tror du, fordi jeg sagde dig, at jeg så dig under Figentræet? Du skal se større Ting end disse." 	 irar-as yasuɛ: «is-sri-tumnt lliġ-ak-nniġ ‹ẓriġ-k-in ġ-ddu tazart›? ra-sul-tẓrt uggʷar n-mayad.»


Men han sagde til Vingårdsmanden: Se, i tre År er jeg nu kommen og har ledt efter Frugt på dette Figentræ og ingen fundet; hug det om; hvorfor skal det tilmed gøre Jorden unyttig? 	 yini i-uh̬ddam-ns: ‹ẓr, kraḍ isggʷasn ayad siggilġ ikuzarn ġ-tazart-ad, ur-jju-gis-ufiġ yat. zayd ġilad bbi-tt a-ur-ġir-tamẓ akal.›


Kvinder fik deres døde igen ved Opstandelse. Andre bleve lagte på Pinebænk og toge ikke imod Befrielse, for at de måtte opnå en bedre Opstandelse. 	 ula kra n-tmġarin, nkrn-asnd-d ġwilli-asnt-mmutnin. imma wiyyaḍ agʷin anurẓm, ṣbrn d-willi-tn-kkatnin ar lmut, baš ad-d-nkrn s-tudrt lli-yufn tudrt n-ddunit-ad.


thi han elsker vort Folk, og han har bygget Synagogen for os." 	 ašku ar-itḥubbu ayt-tmazirt-nnġ ibnu-aġ tigmmi n-tẓallit.»


Da nu Kongen gik ind for at se Gæsterne, så han der et Menneske, som ikke var iført Bryllupsklædning. 	 ikka ma-ikka, ikšm-ugllid a-issmaqql ayt-tmġra, s-n-iẓra yan-urgaz ġ-gratsn ur-ilsi timlsit n-tmġra.


I Dårer og blinde! hvilket er da størst? Guldet eller Templet, som helliger Guldet? 	 way-inafaln, wa-ibukaḍn, iniyat-iyi ma-yugʷrn, izd urġ nġd tigmmi n-rbbi lli-irurn urġ-an a-ig win rbbi?


Ikke at vi ere Herrer over eders Tro, men vi ere Medarbejdere på eders Glæde; thi i Troen stå I. 	 ur-nri nkkʷni a-nḥkam ġ-liman-nnun, walaynni nra a-didun-ntmɛawan baš a-ttfraḥm, ašku nssn is-tzgam ġ-uġaras l-lmasiḥ.


Og da den onde Ånd var uddreven, talte den stumme. Og Skarerne forundrede sig og sagde: "Aldrig er sådant set i Israel." 	 lliġ-zgis-iffuġ ljnn iwrri-uẓnẓum ar-isawal. ar-tɛjjabn mddn kullutn ar-ttinin: «ur-jju-illi zund mayad ġ-dar ayt-rbbi.»


Methusalas Søn, Enoks Søn, Jareds Søn, Maleleels Søn, Kajnans Søn, 	 yus n-matušalaḥ yus n-ah̬nuh̬ yus n-yarad yus n-mahalalil yus n-qinan


Og Himmelen veg bort, lig en Bog, der sammenrulles, og hvert Bjerg og hver Ø flyttedes fra deres Steder. 	 ittin ignwan, muttln zund kra n-warra imuttln f-iɛmad-ns, ityattay kullu ma-igan adrar d-igzir zġ-illiġ illa.


Simon har fortalt, hvorledes Gud først drog Omsorg for at tage ud af Hedninger et Folk for sit Navn. 	 inna-yaġ simɛan f-mamnk ad-aġ-imla rbbi ġ-isizwar is-ira a-iẓli zġ-gr ibrraniyn kra n-mddn ad-gn wins.


Men dersom nogen siger til eder: "Dette er Offerkød," da lad være at spise for hans Skyld, som gav det til Kende, og for Samvittighedens Skyld. 	 walaynni iġ-awn-inna kra n-yan «tifiyi-ad tga tin laṣnam,» illa fllawn a-stt-ur-tššm. ašku iġ-tti-tššam, urd afulki ayn tskrm i-walli-awn-t-innan, ašku ra-yili šškk.


Og der kom en fattig Enke og lagde to Skærve i, hvilket er en Hvid". 	 tašk-id yat-thjjalt tga tamẓluṭṭ, tsrs-n snat-tqaridin idrus-watig-nsnt.


Men den, som forarger een af disse små, som tro på mig, ham var det bedre, at der var hængt en Møllesten om hans Hals, og han var sænket i Havets Dyb. 	 «walaynni wanna issḍrn yan zġ-imẓẓiyn-ad lli-sri-umnnin, yuf-as mrad is-as-ityaggal-uẓru n-uzrg imqqurn ġ-umggrḍ-ns ih̬si-n ġ-tdrut n-umda.


Men han tog de tolv til sig og sagde til dem: "Se, vi drage op til Jerusalem, og alle de Ting, som ere skrevne ved Profeterne, skulle fuldbyrdes på Menneskesønnen. 	 yawi yasuɛ sin d-mraw n-umḥḍar-ns waḥdutn, yini-asn: «ẓrat, ra-nddu s-urušalim, ijru ġin kullu mad-uran lanbiya f-yus n-bnadm.


og Lys af Lampe skal ikke skinne i dig mere, og Brudgoms og Bruds Røst skal ikke høres i dig mere, fordi dine Købmænd vare Jordens Stormænd, fordi alle Folkeslagene bleve forførte ved dit Trylleri. 	 wala ra-gim-tfaw tifawt l-lqnadl, wala ra-gim-sfldn i-wawal n-usli d-tslit. ašku isbbabn-nnm, inmġurn n-ddunit ad-gan. s-ssiḥr-nnm a-s-a-tjllut kullu timizar.


Og han bød dem strengt, at de ikke måtte gøre ham kendt; 	 yini-asn a-ur-fllas-sawaln.


Og hun var frugtsommelig og skreg i Barnsnød, under Fødselsveer. 	 ar-trbbu takmur a-taru, ar-tssġuyyu s-ungaẓ n-tlalit.


Men han svarede og sagde til ham: "Du skal elske Herren din Gud af hele dit Hjerte og med hele din Sjæl og med hele din Styrke og med hele dit Sind, og din Næste som dig selv." 	 yini-as: «‹a-ttirit rbbi sidik zġ-ttmi n-ih̬f-nnk d-ttmi n-uwl-nnk d-ttmi n-tẓḍḍart-nnk d-ttmi l-lɛaql-nnk,› ‹tirit adjar-nnk zund ih̬f-nnk.›»


Da han nu havde toet deres Fødder og havde taget sine Klæder og atter sat sig til Bords, sagde han til dem: "Vide I, hvad jeg har gjort ved eder? 	 lliġ isird iḍarn-nsn, ils aslham-ns iskiws yini-asn: «is-tssnm mad-awn-skrġ?


- ja, jeg vilde ønske, at jeg nu var til Stede hos eder og kunde omskifte min Røst; thi jeg er rådvild over for eder. 	 amar yufan a-n-didun-iliġ ġilad, sawlġ-awn f-wawal yaḍni. hati usiġ fllawn taġuft bahra.


Og da han gik om Bord i Skibet, fulgte hans Disciple ham. 	 ikšm yasuɛ s-tanawt, ssudun dids imḥḍarn-ns.


Men dette sagde han for at prøve ham; thi han vidste selv, hvad han vilde gøre. 	 issn ma-ra-iskr walaynni isqsa filibbus ġmkad baš a-t-yarm.


Men nu søge I at slå mig ihjel, et Menneske, der har sagt eder Sandheden, som jeg har hørt af Gud; dette gjorde Abraham ikke. 	 walaynni ha-kunni ġilad ar-ttirim a-yyi-tnġm, nkki lli-awn-innan lḥqq lli-mi-sfldġ ġ-dar rbbi. urd ġmkan a-iskr ibrahim.


Og da det var blevet Aften, kommer han med de tolv. 	 truḥ-d-tdggʷat, ilkm yasuɛ tigmmi ntta d-imḥḍarn-ns s-sin d-mraw.


Og straks, medens han endnu talte, kommer Judas, en af de tolv, og med ham en stor Skare med Sværd og Knipler fra Ypperstepræsterne og de skriftkloge og de Ældste. 	 sul a-isawal s-d-iruḥ yahuda lli-igan yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar. munn-d dids kigan d-mddn asin-d lkmami d-iɛmad. uznn-tn-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ d-imġarn n-tmazirt-an.


Men Herren stod hos mig og styrkede mig, for at Ordets Prædiken skulde fuldbyrdes ved mig, og alle Hedningerne høre det; og jeg blev friet fra Løvens Gab. 	 walaynni ibidd didi siditnnġ, issdus-iyi ad-asn-tbrraḥġ s-lh̬bar ifulkin ġmklli iga. sfldn-as ibrraniyn kullutn, njmġ nkki zġ-imi n-yizm.


Nej! men hvad Hedningerne ofre, ofre de til onde Ånder og ikke til Gud; men jeg vil ikke,at I skulle få Samfund med de onde Ånder. 	 uhu, walaynni tiġrsiw lli-mi-qqrsn ayt-laṣnam ar-tnt-akkan i-ljnun urd i-rbbi. ur-riġ a-tkššmm kunni ġ-ma-igan win ljnun.


Himmelen og Jorden skulle forgå, men mine Ord skulle ingenlunde forgå. 	 rad-ittin ignwan d-wakal, walaynni ur-sar-ittin iwaliwn-inu.


men for selve de kaldede både Jøder og Grækere, Kristus som Guds Kraft og Guds Visdom. 	 walaynni lh̬bar-ad f-lmasiḥ iga taẓḍḍart n-rbbi ula taḥkimt n-rbbi ġ-dar-willi mi iġra, gn-iyt ayt-yudaya nġd ayt-tmizar yaḍni.


Og da han sagde: "Af de fremmede," sagde Jesus til ham: "Så ere jo Sønnerne fri. 	 yini-as bṭrus: «zġ-wiyyaḍ.» izayd yasuɛ yini-as: «ula ġmkan ur-illi f-tarwa n-tgldit.


Jeg døber eder med Vand til Omvendelse, men den, som kommer efter mig, er stærkere end jeg, han, hvis Sko jeg ikke er værdig at bære; han skal døbe eder med den Helligånd og Ild. 	 nkki ar-kʷn-ssddamġ ġ-waman baš a-tmlm is-tflm lh̬ʷšant-nnun, walaynni yugʷr-iyi ġwalli ra-d-yašk tigira-nu, ur-sthllaġ ad-asiġ turẓiyin-ns. ra-kʷn-issddm ntta s-rruḥ lqudus d-lɛafit.


de, som jo ere Israeliter, hvem Sønneudkårelsen og Herligheden og Pagterne og Lovgivningen og Gudstjenesten og Forjættelserne tilhøre, 	 ntni a-igan ayt-rbbi, ig-tn d-tarwa-ns, ifk-asn lmjd-ns d-id-lɛhd-ns d-ššrɛ-ns. iml-asn aġaras ma-s-a-ti-tɛbadn, yini-asn f-kullu ma-rad-asn-iskr ifulki.


Men også disse skulle først prøves, og siden gøre Tjeneste, hvis de ere ustrafelige. 	 ula ntni ih̬ṣṣa-tn ad-zwar-tyaramn. iġ-ur-gisn-ityafa kra l-lɛib, rad-iẓḍarn ad-qasan tawuri-ad n-imɛawann.


for at I, rodfæstede og grundfæstede i Kærlighed, kunne sammen med alle de hellige formå at begribe, hvor stor Bredden og Længden og Dybden og Højden er, 	 baš a-tiẓḍarm a-tfhmm, kunni ula kullu imẓlayn n-rbbi, mnšk a-s-tusɛa tiġzzif tattuy tdru lḥnant l-lmasiḥ,


Men da Simon Peter så det, faldt han ned for Jesu Knæ og sagde: "Gå bort fra mig, thi jeg er en syndig Mand, Herre!" 	 imma simɛan bṭrus, lliġ iẓra mayd ijran iḍr-n f-ifaddn n-yasuɛ yini-as: «wa-sidi, ngara didi. argaz yʷh̬šnn ad-giġ.»


Og han talte meget til dem i Lignelser og sagde: "Se, en Sædemand gik ud at så. 	 ibdu ar-tn-isslmad s-lmɛni f-kigan d-tġawsiwin. yini-asn: «hay-afllaḥ iffuġ a-n-iluḥ amud.


idet vi undgå dette, at nogen skulde kunne laste os i Anledning af denne rige Hjælp, som besørges af os; 	 nra a-nsslkm lamant-ad iggutn bla ginnġ iškka yan f-mamnk a-ra-tlkm.


Thi i Mose Lov er der skrevet: "Du må ikke binde Munden til på en Okse, som tærsker." Er det Okserne, Gud bekymrer sig om, 	 ašku ġ-ššrɛ n-musa a-ġ-ityara: «a-ur-tgt aġamu i-uzgr lli-isrwatn.» izd ġir izgarn a-iqṣad rbbi ġ-wawal-ad?


Da siger en af hans Disciple, Judas, Simons Søn, Iskariot, han, som siden forrådte ham: 	 imil isawl-d yan zġ-imḥḍarn-ns, a-t-igan d-yahuda ish̬aryuṭ lli-ra-t-izznz, yini-asn:


Men da vi havde tilendebragt disse Dage, droge vi derfra og rejste videre, idet de alle, med Hustruer og Børn, ledsagede os uden for Byen; og efter at have knælet på Strandbredden og holdt Bøn 	 walaynni lliġ kmmln-uwssan-an, nffuġ zġ-darsn a-nzayd f-umuddu-nnġ. munn-d didnnġ ntni kullutn ula timġarin-nsn d-tarwa-nsn s-brra n-tmdint. nutš f-ifaddn-nnġ ġ-tama n-umda nẓẓall nḍalb rbbi.


Et godt Menneske fremfører det gode af sit Hjertes gode Forråd, og et ondt Menneske fremfører det onde af sit onde Forråd; thi af Hjertets Overflødighed taler hans Mund. 	 yan ifulkin, ar-d-issufuġ ma-ifulkin zġ-lh̬zin n-ufulki lli-issmun ġ-uwl-ns. yan yʷh̬šnn, ar-d-issufuġ ma-yʷh̬šnn zġ-lh̬zin l-lh̬ʷšant lli-issmun ġ-uwl-ns. ašku aynna-s-iɛmmr-uwl a-s-a-isawal imi.


Du Hykler! drag først Bjælken ud af dit Øje, og da kan du se klart til at tage Skæven ud af din Broders Øje. 	 wa-bu-sin-uwdmawn, ssitti zwar taggjdit zġ-tiṭ-nnk, baš a-tẓrt mamnk a-di-tssittit arftus zġ-tiṭ n-gʷmak.


Jordens Konger rejste sig, og Fyrsterne samlede sig til Hobe imod Herren og imod hans Salvede." 	 uškan-d igldan, munn-d d-inmġurn n-ddunit, baš ad-mmaġn d-sidi rbbi ula lmasiḥ-ns.›


befalede Krigsøversten, at han skulde føres ind i Borgen, og sagde, at man med Hudstrygning skulde forhøre ham, for at han kunde få at vide, af hvad Årsag de således råbte imod ham. 	 yamr-ilmma-unmġur iɛskrin ad-šškšmn bulus s-lqṣr, yuṣṣa-tn a-t-ssġuršn ard-asn-iml mah̬ aylliġ a-fllas-ssġuyyun mddn ġmkan s-jjhd.


Paulus og Timotheus, Kristi Jesu Tjener, til alle de hellige i Kristus Jesus, som ere i Filippi, med Tilsynsmænd og Menighedstjenere. 	 zġ-bulus d-timutaws, ih̬ddamn l-lmasiḥ yasuɛ, i-kullu imẓlayn l-lmasiḥ yasuɛ ġ-tmdint n-filibbi ula ingabaln d-imɛawann-nnun.


og de sagde til Bjergene og Klipperne: Falder over os og skjuler os for Hans Åsyn, som sidder på Tronen, og for Lammets Vrede! 	 ar-aqran i-idrarn d-ijarifn ar-asn-ttinin: «ḍrad-d fllannġ tssntalm-aġ zġ-uwdm n-walli iskiwsn f-lɛrš ula zġ-lġaḍab n-ulqqaġ.


Men ve eder, I rige, thi I have allerede fået eders Trøst. 	 «walaynni taguḍi a-rad-awn-yili, a-willi dar iggut-wayda, ašku tkmml taġamt l-lh̬ir-nnun.


Thi Guds Dårskab er visere end Menneskene, og Guds Svaghed er stærkere end Menneskene. 	 ašku mayd mi ttinin ‹anufl› n-rbbi, yugʷr lɛaql n-bnadm, ula mayd mi ttinin ‹ḍḍɛf› n-rbbi, yugʷr tadwast n-bnadm.


Og her er det dødelige Mennesker, som tager Tiende; men der er det en, om hvem der vidnes, at han lever. 	 imma ayt-lawi lli-tamẓnin tis mrawt ġilad, ntni bnadm kad-gan ar-tmtatn. walaynni ġwalli mi ifka ibrahim tis mrawt, ityara fllas is-iddr.


Al Bitterhed og Hidsighed og Vrede og Skrigen og Forhånelse blive langt fra eder tillige med al Ondskab! 	 a-ur-ttẓim ula-da-ttmmaġm ula-da-ttkrhum yan. a-ur-trggmm ula-da-ttġuwwatm ula-da-ttnuwwašm ġ-yan.


Da skal Himmeriges Rige lignes ved ti Jomfruer, som toge deres Lamper og gik Brudgommen i Møde. 	 «ġ-uwssan-an ra-tg-tgldit n-ignna zund mrawt-tfrh̬in, usint lqnadl ffuġnt a-n-mnaggarnt asli.


Og han gik bort med ham, og en stor Skare fulgte ham, og de trængte ham. 	 iftu yasuɛ imun dids, ḍfurn-t mddn ggutnin ar-t-ssnukmun bahra.


(thi hine ere blevne Præster uden Ed, men denne med Ed, ved den, som siger til ham: "Herren svor, og han skal ikke angre det: Du er Præst til evig Tid"): 	 walaynni s-ism-ns a-s-izzga aẓlay n-yasuɛ. ġmklli ityaran: «s-ism-ns a-s-d-isawl sidi rbbi, ur-ra-iwrri ġ-wawal-ns, yini-as ‹ra-tgt anmġur idumn.›»


Men da han talte med ham om Retfærdighed og Afholdenhed og den kommende Dom, blev Feliks forfærdet og svarede: "Gå for denne Gang; men når jeg får Tid, vil jeg lade dig kalde til mig." 	 walaynni lliġ izuyd bulus ar-isawal f-ufulki lli-s-irḍa rbbi, ula mamnk a-ra-yiẓḍar yan a-iḥkam ġ-ih̬f-ns, ula lɛqubit lli-ra-ittut f-ddunit, yiksaḍ filiks yini-as: «ddu ġilad, ra-n-srk-aznġ akud nna-yyi-tṭlq luqt.»


Og kaster den unyttige Tjener ud i Mørket udenfor; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 imma ah̬ddam-ad ur-iskirn yat, luḥat-t-in ġ-tuggugt n-tillas. ġin a-ġ-rad-allan ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.›»


Fødderne ombundne med Kampberedthed fra Fredens Evangelium; 	 tqqnm i-iḍarn-nnun turẓiyin n-‹zzɛamt s-tbrraḥt l-lh̬bar n-sslamt›,


Hans Disciple kom i Hu, at der er skrevet: "Nidkærheden for dit Hus vil fortære mig." 	 ktin-d imḥḍarn-ns ma-ityaran ġ-warra n-rbbi, «tayri f-tgmmi-nnk a-ijddrn ul-inu.»


Et godt Menneske fremtager gode Ting af sit gode Forråd; og et ondt Menneske fremtager onde Ting af sit onde Forråd. 	 yan ifulkin, ar-d-issufuġ ma-ifulkin zġ-lh̬zin n-ufulki-ns. imma yan yʷh̬šnn, ar-d-issufuġ ma-yʷh̬šnn zġ-lh̬zin l-lh̬ʷšant-ns.


Således er Døden virksom i os, men Livet i eder! 	 ġmkad a-s-a-ntmmaġ d-lmut baš a-teṭṭafm kunni tudrt.


En liden Surdejg syrer hele Dejgen. 	 walaynni tah̬mirt idrusn a-issktayn lɛjin iggutn.


Men Jesus svarede og sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, dersom I have Tro og ikke tvivle, da skulle I ikke alene kunne gøre det med Figentræet, men dersom I endog sige til dette Bjerg: Løft dig op og kast dig i Havet, da skal det ske. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, iġ-tumnm bla tškkam ra-tskrm zund mad-skrġ i-tazart-ad, rad-nnit-tskarm uggʷar n-mayad. iġ-tnnam i-uwrir-ad ‹itti zġ-ġid tḍrt-n ġ-umda› rad-as-yili mad-as-tnnam.


Men da Høvedsmanden og de, som tillige med, ham holdt Vagt over Jesus, så Jordskælvet, og hvad der skete, frygtede de såre og sagde: "Sandelig, denne var Guds Søn." 	 imma lqbṭan n-iɛskrin d-willi dids ḍufnin yasuɛ, lliġ ẓran akal ar-itmussu ula kullu mayd ijran, iksaḍn bahra ar-ttinin: «s-ṣṣaḥt iga ġwad yus n-rbbi.»


Og da det blev Aften, gik han uden for Staden. 	 lliġ-di-tlkm-tdggʷat iffuġ yasuɛ d-imḥḍarn-ns zġ-tmdint n-urušalim.


Ligeså, I unge! underordner eder under de ældre; og ifører eder alle Ydmyghed imod hverandre; thi "Gud står de hoffærdige imod, men de ydmyge giver han Nåde." 	 ġmkan ula kunni a-iɛyyaln, illa fllawn a-tsflidm s-imġarn-nnun. bkisat kullukn s-tbannka n-ṣṣbr baš a-tth̬damm i-ngratun. ašku ityara: «rbbi ar-itḍaḍḍa wanna issimġurn ih̬f-ns, ar-itbarak wanna iẓẓimẓayn ih̬f-ns.»


thi i ham leve og røres og ere vi, som også nogle af eders Digtere have sagt: Vi ere jo også hans Slægt. 	 ašku ‹nttan a-ġ-nddr nftu nili.› ġmklli nnan kra n-ayt-umarg-nnun: ‹ula nkkʷni nga tarwa-ns.›


Men først bør han lide meget og forkastes af denne Slægt. 	 walaynni iqqan-iyi-d zwar a-bahra-rfufnġ, luḥn-iyi-n mddn n-tasut-ad.


Og de ti Horn, som du så, og Dyret, disse ville hade Skøgen og gøre hende øde og nøgen og æde hendes Kød og opbrænde hende med Ild. 	 walaynni mraw-waskawn d-waġʷẓn lli-tẓrit, ntni rad-krhun tamggant, kkisn-as kullu ma-dars-illan, fln-tt bla yat. rad-ššn tifiyi-ns jdrn-tt kullu s-lɛafit.


Sukker ikke imod hverandre, Brødre! for at I ikke skulle dømmes; se, Dommeren står for Døren. 	 way-aytma, a-ur-ttngmugm i-ngratun a-ur-fllawn-ittut lḥukm. ha-lqaḍi imqqurn ibidd-d ġ-imi.


og agter vor Herres Langmodighed for Frelse; ligesom også vor elskede Broder Paulus efter den ham givne Visdom har skrevet til eder, 	 swingimat f-mamnk a-didun-iṣbr siditnnġ baš a-twrrim tnjmm, ġmklli-awn-in-yura ula gʷmatnnġ iɛzzan bulus s-tḥkimt lli-as-ifka rbbi.


Og i Huset spurgte Disciplene ham atter om dette. 	 lliġ wrrin s-tgmmi sqsan-t imḥḍarn-ns f-tġawsa-yad.


De sige, at de kende Gud, men med deres Gerninger fornægte de ham, vederstyggelige, som de ere, og ulydige og uduelige til al god Gerning. 	 ar-ttinin is-ssnn rbbi, walaynni iskkirn-nsn a-imalan is-ur-t-ssinn. han iḥaša-tn rbbi, ur-a-skarn s-wawal-ns ula ẓḍarn i-ma-ifulkin.


holder eder nær til Gud, så skal han holde sig nær til eder! Renser Hænderne, I Syndere! og lutrer Hjerterne, I tvesindede! 	 akmurat-n s-rbbi, yakmur-d srun. wa-kunni lli-iskarn ddnub, sirdat ifassn-nnun. wa-kunni lli-ikkatn f-sin iġarasn, ssġusat ulawn-nnun


uden det skulde være dette ene Ord, som jeg råbte, da jeg stod iblandt dem: Jeg dømmes i Dag af eder for dødes Opstandelse." 	 ur-skirġ yat, abla awal-ad ad-nniġ s-jjhd lliġ biddġ ġ-lgddam-nsn, nniġ-asn: ‹ha-yyi biddġ ġ-ddu lḥukm-nnun ġassad f-ssibt n-mad-umnġ s-tnkra n-willi mmutnin.›»


Thi jeg forstår ikke, hvad jeg udfører; thi ikke det, som jeg vil, øver jeg, men hvad jeg hader, det gør jeg. 	 ur-a-tfhamġ mad-skarġ. ur-a-skarġ afulki lli-riġ, walaynni lh̬ʷšant lli-kurhiġ kad-skarġ.


Men de svarede og sagde: "Johannes Døberen; men andre: Elias; men andre: En af de gamle Profeter er opstanden." 	 inin-as: «kra gisn ar-ittini tgit yuḥanna amsddam. kra ar-ittini tgit nnabi iliyya. kra ar-ittini tgit kra n-yan zġ-lanbiya n-zman inkr-d iwrri-d.»


efterdi det jo var Gud, som i Kristus forligte Verden med sig selv, idet han ikke tilregner dem deres Overtrædelser og har nedlagt Forligelsens Ord i os. 	 ašku rbbi iskr sslamt ġ-gras d-ddunit f-uwdm l-lmasiḥ, ur-sul-a-itḥasab f-mddn ddnub-nsn. yazn-aġ ad-asn-nsslkam lh̬bar f-sslamt-ad.


Thi det sømmede sig ham, for hvis Skyld alle Ting ere, og ved hvem alle Ting ere, når han førte mange Sønner til Herlighed, da at fuldkomme deres Frelses Ophavsmand igennem Lidelser. 	 rbbi a-ih̬lqn kullu ma-illan, ig kullu wins. iskr ma-ifulkin lliġ iqṣad a-imjjd anjjam-nnġ s-urfufn, irar mddn ggutnin ad-gn tarwa-ns kšmn dids s-lmjd-ns.


Se, jeg har sagt eder det forud. 	 hati nniġ-awn-t ur-ta-ijri.


Men Herren sagde til ham: "Løs Skoene af dine Fødder; thi det Sted, som du står på, er hellig Jord. 	 isawl-daġ sidi rbbi yini-as: ‹kkis turẓiyin-nnk. han ġin ġ-tbiddt iga akal ityawẓlayn i-rbbi-nnk.


Derfor blev det også regnet ham til Retfærdighed. 	 mayad a-f-t-iga rbbi d-wad-f-irḍa, ašku yumn.


nemlig da han fik Ære og Herlighed af Gud Fader, idet en sådan Røst lød til ham fra den majestætiske Herlighed: "Denne er min Søn, den elskede, i hvem jeg har Velbehag." 	 nili dids f-uwrir amẓlay, nsfld i-wawal zġ-ignwan lliġ-d-issbayyn rbbi babatnnġ lmjd l-lmasiḥ d-lhibt-ns. isawl-d-wawal zġ-lmjd n-tattuyt inna: «ġwad iga iwi iɛzzan. frḥġ srs bahra.»


Og han forundrede sig over deres Vantro. Og han gik om i Landsbyerne der omkring og lærte. 	 itɛjjb yasuɛ ġ-mddn-an, ašku ur-rin a-srs-amnn. iddu ar-itkka iduran n-tmazirt-an ar-isslmad.


Men Jesus svarede og sagde: "O du vantro og forvendte Slægt! hvor længe skal jeg være hos eder og tåle eder? Bring din Søn hid!" 	 isawl yasuɛ yini-asn kullutn: «wa-tasut-ad ijlan, ur-akkʷ-trit a-tamnt. mnšk a-ra-sul-didun-qamaġ? mnšk a-rad-didun-ṣbrġ? awi-d yuk s-dari.»


Men han sagde til hende: "Dine Synder ere forladte!" 	 yini ilmma i-tmġart: «ittin fllam ddnub-nnm.»


Og deres Lig skal ligge på Gaden i den store Stad, som i åndelig Forstand kaldes Sodoma og Ægypten, der, hvor også deres Herre blev korsfæstet. 	 tqama ddat-nsn ġ-usuk n-tmdint imqqurn lli-ġ-ugʷln siditsn f-uggjdi, ar-srs-kkatn mddn lmɛna n-‹sadum› ula ‹miṣr›.


Efterdi mange rose sig med Hensyn til Kødet, vil også jeg rose mig. 	 ggutn mddn ar-talġn ih̬fawn-nsn f-mad-asn-illan ġ-ddunit-ad. hati rad-sawlġ ula nkki ġmkan,


idet de få Uretfærdigheds Løn. De sætte deres Lyst i Vellevned om Dagen, disse Skampletter og Skændselsmennesker! De svælge i deres Bedragerier, medens de holde Gilde med eder; 	 rad-asn-d-irar rbbi arfufn f-urfufn lli-skarn i-wiyyaḍ. ntni iɛjb-tn ad-skarn ma-ittiri ih̬f-nsn ula ġ-uzal ġ-lgddam n-mddn. irkan d-lɛar ad-gan ġ-darun, ar-tfraḥn s-tillay-nsn lliġ a-didun-tmunun f-imnsiwn-nnun.


Da skal han også sige til dem ved den venstre Side: Går bort fra mig, I forbandede! til den evige Ild, som er beredt Djævelen og hans Engle. 	 iniġ ilmma i-willi llanin f-uẓlmaḍ ‹ittyat-n zġ-gigi a-willi ih̬za rbbi, tddum s-lɛafit lli-ur-ra-sar-ih̬si, ttyawskar i-iblis d-lmalayka-ns.


Glæder eder i Herren altid; atter siger jeg: glæder eder! 	 frḥat-bdda ġ-siditnnġ. ra-t-daġ-iniġ, frḥat.


Thi i Opstandelsen tage de hverken til Ægte eller bortgiftes, men de ere ligesom Guds Engle i Himmelen. 	 ġakud lliġ rad-nkrn ur-ra-tahaln ula-da-tahalnt, walaynni zund lmalayka n-ignna a-rad-gn.


efterdi Gud forud havde udset noget bedre for os, for at de ikke skulde fuldkommes uden os. 	 ašku iqṣad rbbi kra yufn mayan. yiri ad-didnnġ-kšmn s-lbaraka lli-rad-aġ-yili, issafu-asn ġmkan kullu maylli-s-asn-inna.


Se, han kommer med Skyerne, og hvert Øje skal se ham, også de, som have gennemstunget ham, og alle Jordens Stammer skulle jamre ved hans Komme. Ja, Amen! 	 hati ra-d-iftu ġilad ġ-gr imdla, ẓrn-t kullu mddn, ẓrn-t ula ġwilli-t-ssyaggasnin. rad-allant-kullu-tmizar n-ddunit f-ssibt-ns. ġmkad a-ra-yili, amin.


Da kom hans Disciple hen og sagde til ham: "Ved du, at Farisæerne bleve forargede, da de hørte den Tale?" 	 aškin-d dars ilmma imḥḍarn-ns inin-as: «is-ur-tssint is-tti-tssṭiyyrt i-ifarisin s-wawal-ad?»


idet I under al Påkaldelse og Bøn bede til enhver Tid i Ånden og ere årvågne dertil i al Vedholdenhed og Bøn for alle de hellige, 	 ar-ttẓallam ġ-kraygatt luqt ġmklli-awn-imala rruḥ lqudus, ar-ttḍalabm rbbi f-kraygatt kra, trarm lɛaql bla-da-ttrmaym, ar-bdda-ti-ttḍalbm a-itɛawan kullu willi iẓli ad-gn wins.


Og han kom til Derbe og Lystra, og se, der var der en Discipel ved Navn Timotheus, Søn af en troende Jødinde og en græsk Fader. 	 ar-itmuddu bulus aylliġ izri zġ-tmdint n-darba iruḥ tamdint n-listra. yili ġin yan-umḥḍar l-lmasiḥ ism-ns timutaws, ig yus n-yat-tmumnt ullt-yudaya imma babas iga gu-yunan.


Når jeg da har fuldbragt dette og beseglet denne Frugt for dem, vil jeg derfra drage om ad eder til Spanien. 	 iġ-asn-in-sslkmġ lamant-ad kmmlġ tawuri-ad, ra-kʷn-sliġ zriġ s-ṣbanya.


Og jeg så et andet Tegn i Himmelen, stort og vidunderligt: syv Engel som have de syv sidste Plager; thi med disse er Guds Harme fuldbyrdet. 	 ẓrġ ilmma tamatart yaḍni ġ-ignna, tmqqur bahra, tɛjjbġ gis s-kigan. tga ssa l-lmalayka asin ssa n-tguḍiwin. timggura ġ-tguḍiwin ad-gant, ašku rbbi iḥudda srsnt ssh̬ṭ-ns.


Og han kendte hende ikke, førend hun havde født sin Søn, den førstefødte, og han kaldte hans Navn Jesus. 	 walaynni ur-dids-igin aylliġ turu arraw-an. ig-as ġakudan ism ‹yasuɛ›.


for eders Deltagelse i Evangeliet fra den første Dag indtil nu; 	 ašku ar-didi-ttmɛawanm ġ-twuri l-lh̬bar ifulkin zġ-wass amzwaru sul s-ġassad.


Thi hele Loven er opfyldt i eet Ord, i det: "Du skal elske din Næste som dig selv." 	 hati tmun-d lmɛna n-ššrɛ kullutt ġ-yan-wawal ar-ittini: «a-ttirit adjar-nnk zund ih̬f-nnk.»


"Kæmper for at komme ind igennem den snævre Port; thi mange, siger jeg eder, skulle søge at komme ind og ikke formå det. 	 «gat-n tiqqi-nnun a-tkšmm ġ-imi inukman. ašku rad-awn-iniġ, iggut ma-ra-isiggil a-n-kšmn walaynni ur-rad-iẓḍarn.


Og de satte sig ned, Hob ved Hob, somme på hundrede og somme på halvtredsindstyve. 	 skiwsn ġmkad s-tġamatin n-miyya ula tin smmus id-mraw.


Og Kornelius sagde: "For fire Dage siden fastede jeg indtil denne Time, og ved den niende Time bad jeg i mit Hus; og se, en Mand stod for mig i et strålende Klædebon, 	 isawl kurnilyus yini-as: «kraḍ-uwssan ayad, zund tasaɛt-ad igan tis kraṭṭ n-tdggʷat, ar-tẓallaġ ar-tḍalabġ rbbi ġ-tgmmi-nu, s-ẓriġ yan-urgaz ibidd ġ-lgddam-inu s-tmlsa ssmrġanin.


Men Skarerne sagde: "Det er Profeten Jesus fra Nazareth i Galilæa." 	 sawln-d kullu willi dids munnin ar-ttinin: «ġwad iga nnabi yasuɛ gu-naṣira ġ-jalil.»


Og jeg, Brødre! kunde ikke tale til eder som til åndelige, men som til kødelige, som til spæde Børn i Kristus. 	 imma kunni ay-aytma, ġ-uwssan-an ur-ẓḍarġ ad-didun-sawlġ ġmklli sawalġ d-willi dar rruḥ lqudus, ašku sul tmẓẓim ġ-lmasiḥ, ɛzzunt-darun-tġawsiwin n-ddunit-ad.


Til Friheden har Kristus frigjort os. Så står nu fast, og lader eder ikke atter holde under Trældoms Åg! 	 irẓm-aġ lmasiḥ baš a-ur-sul-ng ismgan i-yat. biddat ġilad tzgam a-ur-twrrim-daġ s-iskraf n-tsmugit.


uforstandige, troløse, ukærlige, ubarmhjertige; 	 iqqur-uwl-nsn bahra, ur-a-tqaman ġ-wawal-nsn. ar-tšqun d-kullu mddn, ur-a-tḥnnun ġ-yan.


således som det jo er ret for mig at mene dette om eder alle, efterdi jeg har eder i Hjertet både under mine Lænker og under Evangeliets Forsvar og Stadfæstelse, fælles som I jo alle ere med mig om Nåden. 	 iqqan-iyi-d a-gigun-swingimġ kullukn ġmkan, ašku usiġ-kʷn-bdda ġ-uwl-inu. lliġ a-tḥamaġ f-lh̬bar ifulkin ar-t-zzgaġ ġ-uwlawn n-mddn, ula ġilad ġ-tyamaẓġ iliġ ġ-iskraf, tkšmm didi kullukn ġ-lbaraka n-twuri-ad.


Da det nu var Aften på den samme Dag, den første Dag i Ugen, og Dørene der, hvor Disciplene opholdt sig, vare lukkede af Frygt for Jøderne, kom Jesus og stod midt iblandt dem, og han siger til dem: "Fred være med eder!" 	 tadggʷat n-wass-an l-lḥdd, munn imḥḍarn ġ-tgmmi, qqnn-d imawn ašku ksuḍn zġ-imġarn n-ayt-yudaya. ġakudan iban-asn-d yasuɛ ibidd ġ-gratsn yini-asn: «ad-awn-tili sslamt.»


Og noget faldt iblandt Torne, og Tornene voksede op og kvalte det, og det bar ikke Frugt. 	 iḍr-n kra ġ-uzggʷar, iġli d-uzggʷar iššqajji-t ur-d-yiwi ṣṣabt.


Da han så Peter og Johannes, idet de vilde gå ind i Helligdommen, bad han om at få en Almisse. 	 ntta, lliġ iẓra bṭrus d-yuḥanna rad-kšmn, iḍalb-tn ad-as-fkn kra.


I, utro! vide I ikke, at Venskab med Verden er Fjendskab imod Gud? Derfor, den, som vil være Verdens Ven, bliver Guds Fjende. 	 han tffuġm aġaras bahra. is-ur-tssinm mayad? wanna dar tɛzza ddunit, irur tiġurdin-ns s-rbbi. yan dar iɛzza ma-igan win ddunit, iga ih̬f-ns d-wad iẓin d-rbbi.


Alle de, som ville tage sig godt ud i Kødet, de tvinge eder til at lade eder omskære, alene for at de ikke skulle forfølges for Kristi Kors's Skyld. 	 imma ġwilli-awn-ittinin a-tẓẓallm i-ddat, ran ntni ad-rḍun mddn s-ma-igan win ddat, baš a-ur-rfufnn f-ssibt n-uggjdi l-lmasiḥ.


Således kan da ingen af eder, som ikke forsager alt det, han ejer, være min Discipel. 	 ġmkad a-s-awn-nniġ, wanna gigun ur-ifiln kullu ma-dars-illan, ur-ra-yiẓḍar a-ig amḥḍar-inu.


Med Skamfuldhed siger jeg det, efterdi vi have været svage; men hvad end nogen trodser på (jeg taler i Dårskab), derpå trodser også jeg. 	 imma nkkʷni, ur-jju-nzɛm ad-awn-nskr ġmkan, ha-yyi ḥšmġ ad-awn-t-iniġ. walaynni iġ-illa ma-izɛmn a-yalġ ih̬f-ns f-kra, ula nkki rad-zɛmġ ad-alġġ ih̬f-inu f-mayan. ha-yyi sawlġ ġilad zund yan inufln.


"Ære være Gud i det højeste! og Fred på Jorden! i Mennesker Velbehag! 	 «a-yili lmjd i-rbbi ġ-tattuyt, tili sslamt i-willi-f-irḍa ġ-ddunit.»


Jøder og Proselyter, Kretere og Arabere, vi høre dem tale om Guds store Gerninger i vore Tungemål?" 	 yašk-id kra zġ-igzir n-krit ula zġ-tmazirt n-waɛrabn. walaynni ar-kullu-nsflid i-wawal n-darnnġ, ar-aġ-sawaln f-iskkirn mqqurnin n-rbbi.»


Men han tav og svarede intet. Atter spurgte Ypperstepræsten ham og siger til ham: "Er du Kristus, den Højlovedes Søn?" 	 imma yasuɛ ġir ifssa, ur-inni yat. isqsa-t-daġ-unmġur: «izd kiyi a-igan lmasiḥ yus n-umbarki?»


idet han udlagde og forklarede, at Kristus måtte lide og opstå fra de døde, og han sagde: "Denne Jesus, som jeg forkynder eder, han er Kristus." 	 ar-asn-ittini: «iqqan-d ġwalli igan lmasiḥ a-irfufn bahra, inkr-d ilmma zġ-lmut.» ar-asn-ittini: «yasuɛ lli-f-a-yawn-tbrraḥġ, nttan a-igan lmasiḥ lli-s-a-ttqlm.»


I dømme efter Kødet; jeg dømmer ingen. 	 kunni ar-ttḥkamm s-tnbaḍin n-ddunit-ad, imma nkki ur-a-tḥkamġ f-yan.


"Gør os Guder, som kunne gå foran os; thi vi vide ikke, hvad der er sket med denne Moses, som førte os ud af Ægyptens Land." 	 inin i-harun: ‹skr-aġ kra n-ilahat ma-yaġ-izggurun, ašku musa lli-aġ-d-issufġn zġ-miṣr, ur-nssin mad-as-ijran.›


Ingen har jo nogen Sinde hadet sit eget Kød, men han nærer og plejer det, ligesom også Kristus Menigheden. 	 ur-illi ma-itkrhun ddat-ns, walaynni ar-tt-iššuša ar-tt-gis-itawi. ġmkad a-s-a-stt-itawi lmasiḥ ġ-umnaggar n-willi ganin wins.


Men Gud sagde til ham: Du Dåre! i denne Nat kræves din Sjæl af dig; men hvem skal det høre til. som du har beredt? 	 walaynni argaz-an, inna-yas rbbi: ‹way-anafal, ġ-iḍ-ad a-ra-k-kkisġ zġ-tudrt. win mi a-ra-ig kullu mayad-di-tssmunt?›»


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, I skulle græde og jamre, men Verden skal glæde sig; I skulle være bedrøvede, men eders Bedrøvelse skal blive til Glæde. 	 lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. rad-frḥn mddn n-ddunit-ad, ṭiyyr-awn kunni ar-tallam, taġ-kʷn-tguḍi. walaynni ra-tggʷru-tguḍi-nnun s-lfrḥ.


Hver den, som fornægter Sønnen, har ej heller Faderen; den, som bekender Sønnen, har også Faderen. 	 ašku yan irurn tiġurdin-ns s-yus n-rbbi, irur-tt ula s-rbbi babatnnġ. imma yan ittirin yus n-rbbi, ar-ittiri ula rbbi babatnnġ.


Hav et Forbillede i de sunde Ord, som du har hørt af mig, i Tro og Kærlighed i Kristus Jesus. 	 amẓ-bdda ġ-ulmmud yʷġẓann lli-mi-dari-tsfldt, tɛmmrt s-liman d-lḥnant lli-aġ-illan ġ-tamunt l-lmasiḥ yasuɛ.


Men Maria stod op i de samme Dage og drog skyndsomt til Bjergegnen til en By i Juda. 	 ur-tmaṭil maryam, tnkr ġ-uwssan-an tddu s-yat-tmdint ġ-iwrar n-yudaya,


Derfor, fryder eder, I Himle, og I, som bo i dem! Ve Jorden og Havet! thi Djævelen er nedstegen til eder og har stor Vrede, fordi han ved, at han kun har liden Tid. 	 frḥat ay-ignwan ula kullu ma-gisn-illan. imma kunni ay-akal d-umda, taguḍi a-rad-awn-yili ašku igguz srun iblis, nkrn-d gis iriyn bahra ašku issn is-ur-as-tqama ġir luqt idrusn.»


og Adam blev ikke bedraget, men Kvinden blev bedraget og er falden i Overtrædelse. 	 urd adam a-f-tt-izzri iblis ġ-isizwar walaynni tamġart a-f-tt-izzri, tffuġ zġ-wawal n-rbbi.


Og medens de vandrede sammen i Galilæa, sagde Jesus til dem: "Menneskesønnen skal overgives i Menneskers Hænder; 	 munn-daġ imḥḍarn d-yasuɛ ġ-tmazirt n-jalil, isawl srsn yini-asn: «nkki lli-igan yus n-bnadm ra-yyi-n-dḥin s-gr ifassn n-mddn


og de priste Gud for mig. 	 ar-bahra-talġn rbbi f-ssibt-inu.


Og han sukkede dybt i sin Ånd og siger: "Hvorfor forlanger denne Slægt et Tegn? Sandelig, siger jeg eder, der skal ikke gives denne Slægt noget Tegn!" 	 indr yasuɛ ġ-rruḥ-ns yini: «mah̬ aylliġ a-ttḍalab tasut-ad yat-tmatart? lḥqq a-rad-awn-iniġ, ur-ra-ttyawfka kra n-tmatart i-tasut-ad.»


Men efter Forelæsningen af Loven og Profeterne sendte Synagogeforstanderne Bud hen til dem og lode sige: "I Mænd, Brødre! have I noget Formaningsord til Folket, da siger frem!" 	 imġarn n-tgmmi n-tẓallit, tigira n-mad-ġran zġ-ššrɛ n-musa d-warratn l-lanbiya, ġrn-asn: «way-aytmatnnġ, nkrad-d tsawlm iġ-darun kra n-iwaliwn ma-s-a-tssdusm mddn-nnġ.»


Og det skete, at de endog et helt År igennem færdedes sammen i Menigheden og lærte en stor Skare, og at Disciplene først i Antiokia bleve kaldte Kristne. 	 lliġ-t-yufa, yawi-t dids s-anṭakiyya. qaman ġin asggʷas ar-tmunun d-umnaggar n-aytmatn ar-sslmadn mddn ggutnin. ġ-tmdint n-anṭakiyya a-ġ-bdan mddn ar-ttinin i-imḥḍarn ‹imasiḥin›.


Af disse to Bud afhænger hele Loven og Profeterne." 	 snat luṣiyat-ad a-igan llsas n-kullu ma-illan ġ-ššrɛ d-warratn l-lanbiya.»


Og han sendte ham hjem og sagde: "Du må ikke gå ind i Landsbyen, ej heller sige det til nogen i Landsbyen." 	 yazn-t yasuɛ yini-as: «zri s-tgmmi-nnk. ad-ur-twrrit s-uduwwar.»


Og hans Disciple svarede ham: "Hvorfra skal nogen kunne mætte disse med Brød her i en Ørken?" 	 inin-as imḥḍarn-ns: «maniġ ra-naf aġrum ġ-lh̬la-yad ma-s-a-nššbaɛ kullu mddn-ad?»


Men Broder fører Sag imod Broder, og det for vantro! 	 imma kunni, han sul-nnit darun aytmatn ar-ṣraḍn i-ngratsn. han dar-willi ur-ssinnin rbbi a-s-a-yasn-ṣraḍn.


I, som fordum ikke vare et Folk, men nu ere Guds Folk, I, som ikke fandt Barmhjertighed, men nu have fundet Barmhjertighed. 	 ġayd izrin ur-tgim yat, imma ġilad ayt-rbbi a-tgam. ġayd izrin ur-tssinm rrḥmt n-rbbi, imma ġilad rrḥmt-ns a-fllawn-illan.


Men da de havde hørt dette, gik de ved Daggry ind i Helligdommen og lærte. Men Ypperstepræsten og de, som holdt med ham, kom og sammenkaldte Rådet og alle Israels Børns Ældste og sendte Bud til Fængselet, at de skulde føres frem. 	 lliġ-d-iġli-wass, skrn irqqasn s-wawal-ns, kšmn s-tgmmi n-rbbi ar-sslmadn mddn. lliġ inkr-unmġur n-tgmmi n-rbbi d-imddukkʷal-ns, ssmunn-d imġarn l-lmḥkama n-ayt-rbbi kullutn, aznn s-lḥbs ad-d-awin irqqasn s-darsn.


Men dette er hans Villie, som sendte mig, at jeg skal intet miste af alt det, som han har givet mig, men jeg skal oprejse det på den yderste Dag. 	 ġmkad a-ira ġwalli-yyi-d-yuznn, ira a-ur-ityawhlak yan zġ-willi-yyi-ifka, yiri a-tn-d-ssnkrġ ġ-wass iggʷran n-ddunit.


Thi altid overgives vi, som leve, til Død for Jesu Skyld, for at også Jesu Liv må åbenbares i vort dødelige Kød. 	 ašku kullu maḥdd nsul ar-aġ-n-dḥayn mddn i-lmut f-ssibt n-yasuɛ, baš a-ttbayyan tudrt n-yasuɛ ġ-ddat-nnġ lli-itmtatn.


idet han sagde: "Menneskesønnen skal lide meget og forkastes af de Ældste og Ypperstepræsterne og de skriftkloge og ihjelslås og oprejses på den tredje Dag." 	 yini-asn: «ha-nkki lli-igan yus n-bnadm iqqan-iyi-d ad-bahra-rfufnġ. ra-yyi-n-luḥn imġarn n-tmazirt d-inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ. ra-yyi-nġn, walaynni wis kraḍ-uwssan ra-d-nkrġ zġ-lmut.»


Men Jesus gik til Oliebjerget. 	 imma yasuɛ idda s-uwrir n-zzitun.


Således vide vi fra nu af ikke af nogen efter Kødet; om vi også have kendt Kristus efter Kødet, gøre vi det dog ikke mere nu. 	 ur-sul-a-ntmnad ġ-yan ġmklli gis tmnadn mddn n-ddunit-ad. nkka-ttin ar-ntmnad ġ-lmasiḥ ġmklli gis tmnadn ntni, walaynni ur-sul-a-gis-ntmnad ġmkan.


Derfor, da Gud ydermere vilde vise Forjættelsens Arvinger sit Råds Uforanderlighed, føjede han en Ed dertil, 	 ġmkan a-iskr rbbi, yiri a-issml i-willi ra-iwrt timih̬ar-ns is-ur-ra-iwrri ġ-wawal lli-s-asn-inna. mayan a-f-izuyd ism-ns i-wawal-ns.


Men Jesus kaldte dem til sig og sagde: "I vide, at Folkenes Fyrster herske over dem, og de store bruge Myndighed over dem. 	 imma yasuɛ iġra-yasn-d kullutn yini-asn: «tssnm igldan n-ddunit-ad ar-tḥkamn f-ayt-tmizar-nsn, tissanm inmġurn-nsn ar-tamrn mddn ad-skarn s-iwaliwn-nsn.


Og han skal udsende sine Engle med stærktlydende Basun, og de skulle samle hans udvalgte fra de fire Vinde, fra den ene Ende af Himmelen til den anden. 	 ra-ittut nnffar itjhhdn, aznġ lmalayka-nu ad-ssmunn ġwilli ganin winu zġ-kraygatt tasga, zġ-ttmi n-ddunit ar ttmi yaḍni.


Men de råbte alle sammen og sagde: "Bort med ham, men løslad os Barabbas!" 	 nkrn mddn ġakudan ar-kullu-ssġuyyun ar-ttinin: «ssitti-n fllannġ argaz-ad, trẓmt-aġ-d i-barabbas.»


Men de sagde alle: "Er du da Guds Søn?" Og han sagde til dem: "I sige det; jeg er det." 	 sqsan-t kullutn: «is-tnnit kiyi yus n-rbbi a-tgit?» irar-asn: «ġmklli-s-tnnam ad-giġ.»


Men når jeg gør det, jeg ikke vil, så samstemmer jeg med Loven i, at den er god. 	 akud nna-skarġ ma-ur-riġ ar-malaġ is-ssnġ ššrɛ ifulki.


og bedrøver ikke Guds hellige Ånd, med hvilken I bleve beseglede til Forløsningens Dag. 	 a-ur-tti-tssṭiyyarm i-rruḥ lqudus n-rbbi lli-awn-ifka baš a-ig tamatart n-is-tgam wins ar-d-iruḥ-wass lli-ġ-ra-kʷn-ifukku zġ-ddunit-ad.


Og Jesus kendte straks i sin Ånd, at de tænkte således ved sig selv, og sagde til dem: "Hvorfor tænke I dette i eders Hjerter? 	 imma yasuɛ issn ġ-rruḥ-ns ma-ġ-a-swingimn, yini-asn: «mah̬ aylliġ a-tswingimm d-ih̬fawn-nnun ġmkad?


Og de sige til ham: "Mester! denne Kvinde er greben i Hor på fersk Gerning. 	 inin i-yasuɛ: «way-amslmd, ha-tamġart-ad numẓ-tt-id f-zzna.


Men går bort, siger til hans Disciple og til Peter at han går forud for eder til Galilæa; der skulle I se ham, som han har sagt eder." 	 imma ġilad, ddwamt tsslkmmt awal-ad i-imḥḍarn-ns ntni d-bṭrus, tinimt-asn: ‹yasuɛ ra-kʷn-izwur s-tmazirt n-jalil. ġin a-ġ-ra-ti-tẓrm ġmklli-s-awn-inna.›»


idet I dels selv ved Forhånelser og Trængsler bleve et Skuespil, dels gjorde fælles Sag med dem, som fristede sådanne Kår. 	 kra n-izmaz ar-fllawn-zraynt-trggam d-trfufnt ġ-lgddam n-mddn. izmaz yaḍni ar-ttbddadm d-willi-f-a-zraynt.


I derimod ikke således; men den ældste iblandt eder blive som den yngste, og Føreren som den, der tjener. 	 imma kunni, a-ur-yili ġmkan ġ-gratun, ašku ġwalli gigun imqqurn illa fllas a-ig zund ġwalli imẓẓin, ig-umzwaru zund ah̬ddam.


Og han attråede at fylde sin Bug med de Bønner, som Svinene åde; og ingen gav ham noget. 	 iwrri iẓuẓḍ a-iɛmmr aḥlig-ns s-tkiḍa lli-šttan-walfan, walaynni ur-as-fkin yat.


thi vore Stridsvåben er ikke kødelige, men mægtige for Gud til Fæstningers Nedbrydelse, 	 imqlad lli-s-a-ntmmaġ nkkʷni ur-gin win ddunit-ad, walaynni tlla-gisn-tḥkimt itjhhdn n-rbbi a-srsn-nssḍar lbruj dusnin.


De viste os også megen Ære, og da vi sejlede bort, bragte de om Bord i Skibet, hvad vi trængte til. 	 ar-aġ-tuqqarn mddn-an s-twafkiw ggutnin, ar ass lli-ġ-ra-nffuġ zġ-darsn, awin-aġ-d kullu ma-rad-aġ-ih̬ṣṣa i-umuddu-nnġ.


han, hvis Komme sker ifølge Satans Kraft, med al Løgnens Magt og Tegn og Undere 	 imma anuwwaš-an, ra-dars-tigat-tḥkimt n-šiṭan, ra-izzga tikrkas-ns s-lmɛjizat d-lquwwat d-tmitar tjhhdnin.


Medens han endnu talte, se, da kom der en Skare; og han, som hed Judas, en af de tolv, gik foran dem og nærmede sig til Jesus for at kysse ham. 	 sul a-isawal s-d-ruḥn mddn ggutnin, izwur-asn-d yahuda lli-igan yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar. iftu s-dar yasuɛ a-t-issudn,


ikke med Øjentjeneste, som de, der ville tækkes Mennesker, men som Kristi Tjenere, så I gøre Guds Villie af Hjertet, 	 a-ur-tskarm ġir baš a-kʷn-ẓrn mddn škrn-kʷn, walaynni h̬dmat ġmklli-d-iqqann ih̬ddamn l-lmasiḥ, ar-bdda-tskarm ma-ira rbbi s-nniyt-nnun.


Derfor er det ikke noget stort, om også hans Tjenere påtage sig Skikkelse som Retfærdigheds Tjenere; men deres Ende skal være efter deres Gerninger. 	 a-ur-ntɛjjab iġ-nẓra ih̬ddamn-ns ar-tbddaln ssift-nsn baš ad-rwasn ih̬ddamn n-ufulki. imma ntni rad-asn-yili mad-asn-igan.


hvorfor gav du da ikke mine Penge til Vekselbordet, så jeg ved min Hjemkomst kunde have krævet dem med Rente? 	 mah̬ aylliġ ur-n-tgit aqarid-inu ġ-lbank, akud nna-d-wrriġ amẓġ-t-id ntta d-ma-d-irur ikka nnigas?›


Da gik Farisæerne hen og holdt Råd om, hvorledes de kunde fange ham i Ord. 	 ddun ilmma ifarisin ar-tmšawarn i-ngratsn f-mamnk a-rad-ssmuttln yasuɛ f-wawal-ns.


Og dømmer ikke, så skulle I ikke dømmes; fordømmer ikke, så skulle I ikke fordømmes; forlader, så skal der forlades eder; 	 a-ur-tinim f-yan is-yʷh̬šn, a-ur-fllawn-yini rbbi is-tʷh̬šnm. a-ur-tḥkamm f-yan, a-ur-fllawn-iḥkam rbbi. ṣamḥat i-wiyyaḍ f-ad-awn-iṣamḥ rbbi.


Og de gik om Bord i et Skib og vilde sætte over til hin Side af Søen til Kapernaum. Og det var allerede blevet mørkt, og Jesus var endnu ikke kommen til dem. 	 ḍrnt tillas, ur-ta-tn-d-ilkim yasuɛ. kšmn s-tanawt ftun ġ-umda, irin ad-bbin s-tsga yaḍni s-tmdint n-kafrnaḥum.


Men han blev ilde til Mode over den Tale og gik bedrøvet bort; thi han havde meget Gods. 	 imma ntta tʷgraẓ-t f-wawal-ad, iddu ṭiyyr-as ašku iggut-wayda-ns bahra.


Men da Skarerne så det, frygtede de og priste Gud, som havde givet Menneskene en sådan Magt. 	 lliġ-t-ẓran, ġuwḍn mddn-an kullutn ar-talġn rbbi lli-ifkan taẓḍḍart-ad iggutn i-bnadm.


Men da disse gik bort, begyndte Jesus at sige til Skarerne om Johannes: "Hvad gik I ud i Ørkenen at skue? Et Rør, som bevæges hid og did af Vinden? 	 lliġ ftan ntni, isawl yasuɛ f-yuḥanna i-mddn ggutnin lli-d-fllas-munnin. isqsa-tn: «ġakud lliġ a-ttidum s-lh̬la ma-tram a-tẓrm? izd kra n-taẓẓmayt ar-tt-issmussu-waḍu?


Vi gik da om Bord på et adramyttisk Skib, som skulde gå til Stederne langs med Asiens Kyster, og vi sejlede af Sted; og Aristarkus, en Makedonier fra Thessalonika, var med os. 	 nġli s-yan-wanaw ikka-d tamdint n-adramita, yiri lmrsat lli-llanin ġ-tsgiw n-asiyya. imun didnnġ aristarh̬us, iga gu-makiduniyya zġ-tmdint n-tasaluniki. nffuġ nssudu ġ-umda.


Ingen bedrage eder med tomme Ord; thi for disse Ting kommer Guds Vrede over Genstridighedens Børn. 	 a-ur-tadjm yan a-kʷn-ijlu s-iwaliwn h̬wanin, ašku f-ssibt l-lh̬ʷšanat-an a-f-ra-iḍr lġaḍab n-rbbi f-willi srs rurnin tiġurdin-nsn.


og de støde an, idet de ere genstridige imod Ordet, hvortil de også vare bestemte. 	 ityara-daġ: «aẓru-ad ra-ig tabayḍḍrt i-mddn, ig ifir lli-ra-tn-issknuki.» ntni ar-ṭṭarn ġilad ašku agʷin ad-skarn s-wawal n-rbbi. ġmkan a-tn-d-iqqann.


som havde et gyldent Røgelsealter og Pagtens Ark, overalt beklædt med Guld, i hvilken der var en Guldkrukke med Mannaen, og Arons Stav, som havde blomstret, og Pagtens Tavler, 	 tlla gis ṭṭbla n-uwrġ lli-f-a-tbh̬h̬arn, ula ṣṣnduq l-lɛhd lli-idln s-uwrġ zġ-kraygatt tasga. ġ-ṣṣnduq-an a-ġ-tlla yat taṭṭast n-uwrġ tusi aġrum n-‹manna›, ula aɛmud n-harun lli-imġin, ula tilwaḥ n-uẓru lli-f-tyarant luṣiyat l-lɛhd.


Og den store Stad blev til tre Dele, og Folkeslagenes Stæder faldt; og Gud kom det store Babylon i Hu for at give det Bægeret med sin Vredes Harmes Vin. 	 tbḍu-tmdint imqqurn f-kraṭṭ-twal, tthlknt kullu timdinin n-tmizar n-ddunit. ur-ittu rbbi tamdint n-babil imqqurn, isswa-yas kullu lkas n-ssh̬ṭ l-lġaḍab-ns.


Men den, som går ind igennem Døren, er Fårenes Hyrde. 	 imma ġwalli ikšmn zġ-imi n-zzribt, iga amksa n-uwlli.


Og dersom nogen siger til eder: Hvorfor gøre I dette? da siger: Herren har Brug for det, og han sender det straks herhen igen." 	 iġ-awn-inna kra n-yan ‹mayd tnawlm?› tinim-as ‹ira-t siditnnġ, yan imikk ra-t-id-irar.›»


Og jeg gik videre i Jødedommen end mange jævnaldrende i mit Folk, idet jeg var langt mere nidkær for mine fædrene Overleveringer. 	 ġ-uwssan-an zwarġ ma-iggutn ġ-inggan-inu n-ayt-yudaya, ašku ɛzzant dari bahra lɛadat n-imzwura-nnġ lli-zrinin.


Jeg vil stå op og gå til min Fader og sige til ham: Fader! jeg har syndet imod Himmelen og over for dig, 	 rad-dduġ ġilad wrriġ s-dar baba iniġ-as: wa-baba, ffuġġ bahra zġ-maylli ira rbbi ula ma-trit kiyi.


så have vi endrægtigt forsamlede, besluttet at udvælge nogle Mænd og sende dem til eder med vore elskelige Barnabas og Paulus, 	 mayan a-f-d-nmnaggar ġilad, nmšaška-d kullwaġ a-nsti kra n-mddn nazn-tn-in s-darun, a-n-munn d-aytmatnnġ ɛzzanin barnaba d-bulus


Til denne nikker da Simon Peter og siger til ham: "Sig, hvem det er, han taler om?" 	 inɛt-as-d simɛan bṭrus a-isqsa yasuɛ manwa-f-isawl.


Du salvede ikke mit Hoved med Olie; men hun salvede mine Fødder med Salve. 	 kiyi ur-iyi-tẓġurt ih̬f-inu s-zzit. imma nttat, hatti ar-tẓġġur iwurzan-inu s-tujjut išwan.


Og idet han så på Jesus,som gik der,siger han: "Se det Guds Lam!" 	 iẓr-n yasuɛ ifta-d. isawl yuḥanna yini: «han alqqaġ n-rbbi.»


Og de sang en ny Sang for Tronen og for de fire levende Væsener og de Ældste; og ingen kunde lære den Sang, uden de hundrede og fire og fyrretyve Tusinde, som ere løskøbte fra Jorden. 	 ar-kullu-tasin yan-umarg l-ljdid ġ-lgddam l-lɛrš ġ-dar kkuẓṭ lmh̬luqat d-imġarn. ur-iẓḍar yan a-yissan amarg-an, abla miyya d-kkuẓ id-mraw d-kkuẓ-walf (144.000) n-mddn lli-ifra rbbi zġ-ddunit.


for at jeg kan komme til eder med Glæde, ved Guds Villie, og vederkvæges med eder. 	 baš a-n-darun-aškġ s-lfrḥ iggutn ġmklli ira rbbi, sunfuġ ġ-gratun.


den Ed, som han svor vor Fader Abraham, at han vilde give os, 	 ġmklli inna i-babatnnġ ibrahim s-wawal izgan.


Og næsten alt bliver efter Loven renset med Blod, og uden Blods Udgydelse sker der ikke Forladelse. 	 ġmkan a-iga ššrɛ, iqqan-d kraygatt kra-illan a-itġus s-urušš n-idammn. idrus ma-ur-itġusn ġmkan. iġ-ur-ffin idammn, ur-ra-tittin ddnub.


Thi det at leve er mig Kristus og at dø en Vinding. 	 ašku dari nkki: iġ-ddrġ, lmasiḥ a-igan tudrt-inu. iġ-mmutġ, rad-iyi-yili ma-yufn tudrt-ad.


Men den Broder, som er ringe, rose sig af sin Højhed, 	 way-aytma, wanna gigun dar idrus lh̬ir, illa fllas a-ifrḥ iġ-t-yull rbbi.


i Forfølgelser, i Lidelser, sådanne, som ere komne over mig i Antiokia, i Ikonium, i Lystra, sådanne Forfølgelser, som jeg har udstået, og Herren har friet mig ud af dem alle. 	 tissant mnšk ad-trfufunġ ar-bahra-kkatġ tammara. tsfldt f-mad-iyi-ijran ġ-tmdinin n-anṭakiyya d-iquniyya d-listra. tsfldt f-trfufnt iggutn lli-flla-izrin. walaynni kullu ġayan, ifukka-yyi siditnnġ zġ-gis.


Men Maria Magdalene og den anden Maria vare der, og de sade lige over for Graven. 	 tili ġin maryam ullt-magdala d-maryam-lli yaḍni, gawrnt ġ-lgddam n-umḍḍal.


Thi den, som har, ham skal der gives, og han skal få Overflod; men den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har. 	 ašku wanna dar illa, rad-as-izayd rbbi, yili-as uggʷar. imma wanna ur-dar-illi, rad-as-ikkis ula maylli dars illan.


Og dermed stemme Profeternes Tale overens, som der er skrevet: 	 ġmkad ad-nnan ula lanbiya ġ-warratn n-rbbi inna:


men helliger den Herre Kristus i eders Hjerter, altid rede til at forsvare eder over for enhver, som kræver eder til Regnskab for det Håb, der er i eder, men med Sagtmodighed og Frygt, 	 walaynni gat lmasiḥ d-sidis n-uwl-nnun, tujadm ġ-kraygatt tasaɛt a-di-trarm awal i-kullu wanna-kʷn-isqsan f-rrja lli-gigun-illan.


Og det gør store Tegn, så at det endog får Ild til. at falde ned fra Himmelen på Jorden for Menneskenes Åsyn. 	 izayd ar-iskar timitar mqqurnin, ar-d-izzuguz lɛafit zġ-ignna ar akal a-stt-ẓrn kullu mddn.


Men en Herrens Engel viste sig for ham, stående ved den højre Side af Røgelsesalteret. 	 iban-as ġakudan yal-lmalak n-sidi rbbi, ibidd ġ-tsga tafasit l-lmida lli-f-a-tbh̬h̬arn.


Så styrkedes Menighederne i Troen og voksede i Antal hver Dag. 	 ġmkad a-s-a-tdusn imnaggarn n-aytmatn ġ-uġaras l-lmasiḥ, ar-ttigatn ass f-wass.


Men Dagen begyndte at hælde. Og de tolv kom hen og sagde til ham: "Lad Skaren gå bort, for at de kunne gå herfra til de omliggende Landsbyer og Gårde og få Herberge og finde Føde; thi her ere vi på et øde Sted." 	 lliġ idda-wass aškin-d dars imḥḍarn-ns s-sin d-mraw inin-as: «azn mddn ad-ddun s-iduran d-igran-ad akmurnin ad-afn mad-šttan ula maniġ a-nssan, ašku ur-illi yat ġ-lh̬la-yad.»


Den, som ikke kendte Synd, har han gjort til Synd for os, for at vi skulle blive Guds Retfærdighed i ham. 	 lmasiḥ lli-ur-jju-iskirn kra n-ddnb, irur-t rbbi zund iġ-iɛmmr s-ddnub f-ssibt-nnġ, baš a-nɛmmr nkkʷni s-ufulki n-rbbi f-ssibt-ns.


Og han sagde til dem: "Menneskesønnen er Herre også over Sabbaten." 	 izayd yasuɛ yini-asn: «imma nkki lli-igan yus n-bnadm, giġ sidis n-wass n-usunfu.»


Og de vare stedse i Helligdommen og priste Gud. 	 ar-tqaman ġ-tgmmi n-rbbi ar-talġn rbbi.


ved Sandheds Ord, ved Guds Kraft, ved Retfærdighedens Våben både til Angreb og Forsvar; 	 ar-nsawal s-lḥqq, ar-nskar kullu s-tḥkimt itjhhdn n-rbbi, nasi imqlad n-ufulki n-rbbi ġ-ufasiy-nnġ ula ġ-uẓlmaḍ-nnġ.


Og der kommer en af Synagogeforstanderne ved Navn Jairus, og da han ser ham, falder han ned for hans Fødder. 	 yašk-id yan zġ-imġarn n-tgmmi n-tẓallit, iga ism-ns yayrus. lliġ iẓra yasuɛ iḍr-d ġ-dar iḍarn-ns.


Nu udsatte Feliks Sagen, da han vidste ret god Besked om Vejen, og sagde: "Når Krigsøversten Lysias kommer herned, vil jeg påkende eders Sag." 	 imma lḥakm filiks issn ma-iggutn f-uġaras l-lmasiḥ, yini-asn: «ġassad yuwda ġunškad, ard-d-yašk-unmġur lisyas rad-daġ-ġrġ s-tġawsa-yad-nnun.»


Alt ske hos eder i Kærlighed! 	 kullu ma-tskarm, skarat-t s-lḥnant.


at gamle Kvinder ligeledes skulle skikke sig, som det sømmer sig hellige, ikke bagtale, ikke være forfaldne til megen Vin, men være Lærere i, hvad godt er, 	 ini ula i-tmġarin mqqurnin ad-skarnt ġmklli-d-iqqann h̬tilli tuqqarnin rbbi. tinit-asnt a-ur-sawalnt ġ-mddn ula-da-ttblunt s-tissi iktin. illa fllasnt ad-sslmadnt timġarin mẓẓinin f-ma-ifulkin


Men lidt efter kom de, som stode der, hen og sagde til Peter: "Sandelig, også du er en af dem. dit Mål røber dig jo også." 	 yan imikk s-as-nnan ġwilli biddnin ġin: «s-ṣṣaḥt tgit kiyi zġ-gisn, ašku ar-tsawalt ġmklli sawaln ayt-jalil.»


Og se, en kom til ham og sagde: "Mester! hvad godt skal jeg gøre, for at jeg kan få et evigt Liv?" 	 yašk-id yan-uɛyyal s-dar yasuɛ yini-as: «way-amslmd, man afulki a-rad-skrġ baš ad-ṭṭafġ tudrt l-lih̬rt?»


Og det skete i de dage, at Jesus kom fra Nazareth i Galilæa og blev døbt af Johannes i Jordan. 	 yan-wass ġ-uwssan-an iffuġ yasuɛ tamdint n-naṣira lli-illan ġ-tmazirt n-jalil, yašk-id iddm ġ-wasif n-urdun f-ufus n-yuḥanna.


De søgte da atter at gribe ham; og han undslap af deres Hånd. 	 nkrn-daġ a-t-amẓn, walaynni injm-asn.


Og se, der var en Mand i Jerusalem ved Navn Simeon, og denne Mand var retfærdig og gudfrygtig og forventede Israels Trøst, og den Helligånd var over ham. 	 yili yan-urgaz ġ-urušalim ism-ns simɛan, ifulki bahra iɛzzu-dars-uġaras n-rbbi, yili fllas rruḥ lqudus. ar-bdda-itrju ass lli-ġ-ra-ijjnjm rbbi mddn-ns.


og eder, som trænges, Hvile med os ved den Herres Jesu Åbenbarelse fra Himmelen med sin Krafts Engle, 	 ifk-awn asunfu didnnġ i-kunni lli-irfufnn. ġmkad a-ra-iskr ġakud nna-d-iwrri siditnnġ yasuɛ lmasiḥ zġ-ignna ibayyn d-lmalayka-ns tjhhdnin s-lɛafit ifnnun.


Og der kom pludseligt fra Himmelen en Lyd som af et fremfarende vældigt Vejr og fyldte hele Huset, hvor de sade. 	 sfldn ilmma i-yat tijjijt tuška-d zġ-ignwan tɛmmr tigmmi lli-ġ-gawrn zund aḍu itjhhdn.


Jesus siger til ham: "Gå bort, din Søn lever." Og Manden troede det Ord, som Jesus sagde til ham, og gik bort. 	 irar-as yasuɛ: «zayd, ra-iddr yuk.» iftu-urgaz yamn mad-as-inna yasuɛ.


Og Jesus svarede og sagde til ham: "Salig er du, Simon Jonas's Søn! thi Kød og Blod har ikke åbenbaret dig det, men min Fader, som er i Himlene. 	 yini-as yasuɛ: «ambarki a-tgit a-simɛan yus n-yuna, ašku urd bnadm ad-ak-imlan mayad, walaynni imla-yak-t baba rbbi lli-illan ġ-ignna.


Og han kaldte Folkeskaren til sig og sagde til dem: "Hører og forstår! 	 iġr-d yasuɛ i-mddn s-dars yini-asn: «sfldat-iyi a-tissanm.


Thi vi vide, at dersom vor jordiske Teltbolig nedbrydes, have vi en Bygning fra Gud, en Bolig, som ikke er gjort med Hænder, en evig i Himlene. 	 nssn mayad, iġ-ttyawhlak-th̬iyyamt lli-igan ddat-nnġ n-ddunit-ad, rad-aġ-ifk rbbi yat-tzdġt ġ-ignna. rad-aġ-ifk yat-tgmmi lli-ur-ityawskarn s-ifassn n-bnadm, rad-bdda-tdum.


Retfærdige Fader! og Verden har ikke kendt dig, men jeg har kendt dig, og disse have kendt, at du har udsendt mig. 	 wa-baba rbbi ifulkin, ur-k-ssinn mddn n-ddunit-ad, walaynni ssnġ-k nkki. ula ġwid, ssnn ntni izd kiyi a-yyi-d-yuznn.


og Helbreder de syge, som ere der, og siger dem: Guds Rige er kommet nær til eder. 	 ar-tjjujjim imuḍan-nsn ar-asn-ttinim: ‹ha-tagldit n-rbbi takmur-awn-d.›


Disse have Magt til at lukke Himmelen, så at der ingen Regn skal falde i deres Profetis Dage; og de have Magt over Vandene til at forvandle dem til Blod og til at slå Jorden med al Slags Plage, så ofte de ville. 	 rad-asn-tili-tẓḍḍart ad-qqnn ignwan a-ur-iḍr-unẓar ġ-uwssan lli-ġ-a-tbrraḥn s-iwaliwn lli-asn-imala rbbi. rad-asn-tili-tẓḍḍart ad-rarn aman n-talɛinin ad-ẓggʷaġn zund idammn. rad-asn-tili-tẓḍḍart f-ddunit a-stt-utn s-kullu kra igan taguḍi ġakud nna-ran.


At I skulle afholde eder fra Afgudsofferkød og fra Blod og fra det kvalte og fra Utugt. Når I holde eder derfra, vil det gå eder godt. Lever vel!" 	 a-ur-tšttam ma-ityawġrasn i-laṣnam ula idammn ula tifiyi n-ma-iqajjin, taggugm zġ-lfsad. afulki a-rad-awn-yili, iġ-a-ttanfm i-tġawsiwin-ad. a-kʷn-iɛawn rbbi.»


Jeg siger da: Mon de have stødt an, for at de skulde falde? Det være langt fra! Men ved deres Fald er Frelsen kommen til Hedningerne, for at dette kunde vække dem til Nidkærhed. 	 walaynni is-rad-iniġ: ḍrn ur-sul-ẓḍarn ad-nkrn? ur-rad-iniġ ġmkan. ašku lliġ ḍrn ayt-yudaya wrrin njmn ayt-tmizar yaḍni, baš ad-wrrin ayt-yudaya ar-ttirin ma-illan dar ayt-tmizar yaḍni.


og led os ikke i Fristelse; men fri os fra det onde; (thi dit er Riget og Magten og Æren i Evighed! Amen.) 	 ssanf-aġ i-ma-rad-aġ-ijllu, tjjnjmt-aġ zġ-iblis.›


I ere mine Venner, dersom I gøre, hvad jeg befaler eder. 	 kunni tgam imddukkʷal-inu, iġ-a-tskarm ma-f-kʷn-uṣṣaġ.


Men har nogen Lyst til at trættes herom, da have vi ikke sådan Skik, og Guds Menigheder ej heller. 	 iġ-illa ma-iran a-didnnġ-itẓi f-mayad, ur-rad-as-iniġ abla: ġmkad a-nskar nkkʷni ula kullu imnaggarn n-rbbi.


"Stå ret op på dine Fødder!" Og han sprang op og gik omkring. 	 yini-as s-wawal itjhhdn: «nkr-d, tbiddt f-iḍarn-nnk,» s-yukʷi ibidd f-iḍarn-ns iftu.


Og de svarede Jesus og sagde: "Det vide vi ikke." Da sagde også han til dem: "Så siger ikke heller jeg eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting. 	 sawln ilmma inin-as: «ur-nssin ma-t-id-yuznn.» irar-asn yasuɛ: «ula nkki ur-rad-awn-iniġ ma-yyi-d-yuznn ad-skarġ kullu mayad.»


Og Jordens Konger, som have bolet og levet yppigt med hende, skulle græde og hyle over hende, når de se Røgen af hendes Brand, 	 «imma igldan n-ddunit lli-dids-fsadnin ššn dids lh̬ir, rad-ssġuyyun ar-fllas-allan ġakud nna-ẓran aggu l-lɛafit ar-tti-tjddr.


Men de råbte til ham og sagde: "Korsfæst, korsfæst ham! 	 imma ntni rurn-as ar-ssġuyyun: «agʷl-t f-uggjdi. agʷl-t f-uggjdi a-immt.»


Men derefter udvalgte Herren også halvfjerdsindstyve andre og sendte dem ud to og to forud for sig, til hver By og hvert Sted, hvorhen han selv vilde komme. 	 tiġurdin n-mayan isti siditnnġ ssa n-id-mraw d-sin (72) n-umḥḍar yaḍni, yazn-tn sin s-sin a-t-zwurn s-kraygatt tamdint ula kraygatt mani lli-zġ-ra-izri ntta.


Eller mener du, at jeg ikke kan bede min Fader, så han nu tilskikker mig mere end tolv Legioner Engle? 	 is-ur-tssinm is-ẓḍarġ ad-ḍalbġ baba rbbi, yazn-iyi-d uggʷar n-sin d-mraw n-ukabar l-lmalayka?


Og de skriftkloge, som vare komne ned fra Jerusalem, sagde: "Han har Beelzebul, og ved de onde Ånders Fyrste uddriver han de onde Ånder:" 	 imma imslmdn n-ššrɛ lli-d-uškanin zġ-tmdint n-urušalim, ar-ttinin: «illa gis ‹bɛl-zabul.› hati s-tḥkimt n-ugllid l-ljnun a-s-a-issufuġ ljnun.»


En Discipel er ikke over sin Mester, ej heller en Tjener over sin Herre. 	 «amḥḍar ur-yugʷr amslmd-ns. ah̬ddam ur-yugʷr sidis.


Vi blæste på Fløjte for eder, og I dansede ikke; vi sang Klagesange, og I jamrede ikke. 	 ‹nut-awn taɛuwwatt ur-a-ttḥušm, nasi-awn amarg ur-a-tallam.›


Hor, Havesyge, Ondskab, Svig, Uterlighed, et ondt Øje, Forhånelse, Hovmod, Fremfusenhed; 	 d-ṭṭmaɛ d-lmunkr d-lġʷšš d-ššhwat d-tnuwwašt d-tkndawt d-lkibr d-unufl.


Men er det Stridsspørgsmål om Lære og Navne og om den Lov, som I have, da ser selv dertil; thi jeg vil ikke være Dommer over disse Ting." 	 walaynni ur-tgi h̬tad ġir taġawsa n-iwaliwn d-ismawn ula ššrɛ-nnun. zaydat tssnfaṣalm-t kunni i-ngratun. ur-rad-tḥkamġ nkki f-wan tiġawsiwin-ad.»


Men alt dette er fra Gud, som forligte os med sig selv ved Kristus og gav os Forligelsens Tjeneste, 	 rbbi a-iqṣadn mayan lliġ iskr sslamt ġ-gratnnġ dids f-ssibt l-lmasiḥ. iẓli-aġ nkkʷni a-nmala i-mddn mamnk a-ira a-iskr sslamt ġ-gras didsn.


men med Kristi dyrebare Blod som et lydeløst og uplettet Lams, 	 walaynni s-idammn ɛzzanin l-lmasiḥ zund idammn n-yan-ulqqaġ iġusn bla lɛib.


Med Silvanus, den trofaste Broder (thi det holder jeg ham for), har jeg i Korthed skrevet eder til for at formane og bevidne, at dette er Guds sande Nåde, hvori I stå. 	 tabrat-ad igzzuln uriġ-awn-tt-in f-ufus n-silwanus lli-dari-igan gʷma ifulkin izgan. araġ-tt-in baš a-kʷn-zzɛamġ, mlġ-awn izd ġmkad a-tga lbaraka n-rbbi s-lḥqq. zgayat ġ-lbaraka-yad.


sige til den sjette Engel, der havde Basunen: Løs de fire Engle, som ere bundne ved den store Flod Eufrat. 	 iġr i-lmalak-an wis sḍiṣ lli-yusin nnffar yini-as: «rẓm-d i-kkuẓ lmalayka lli-tyamaẓnin ġ-dar-wasif n-furat imqqurn.»


ud fra hvem hele Legemet, idet det sammenføjes og sammenknyttes ved ethvert hjælpende Bindeled i Forhold til hver enkelt Dels tilmålte Virkekraft, fuldbyrder Legemets Vækst til Opbyggelse af sig selv i Kærlighed. 	 nttan a-iḥkamn ġ-ddat ar-izddi igzman-ns ar-tn-issmyalla, kraygatt agzzum ġ-illiġ ira. ġmkad a-s-ra-ttimġur ddat ar-ttdus s-lḥnant iġ-a-iskar kraygatt agzzum ġmklli-t-id-iqqann.


Jeg har endnu meget at sige eder; men I kunne ikke bære det nu. 	 «iggut dari mad-awn-sul-ttiniġ walaynni ur-as-tẓḍarm ġilad.


Dengang derimod, da I ikke kendte Gud, trællede I for de Guder, som af Natur ikke ere det. 	 ġayd izrin ur-tssinm rbbi. tkkam-ttin tgam ismgan i-kra l-lquwwat lli-ur-ginin rbbi.


bevarer således eder selv i Guds Kærlighed, forventende vor Herres Jesu Kristi Barmhjertighed til evigt Liv. 	 tḥḍum ih̬fawn-nnun ġ-lḥnant n-rbbi ġilad ġ-a-ttqlm s-tudrt l-lih̬rt lli-s-ra-kʷn-in-išškšm siditnnġ yasuɛ lmasiḥ s-rrḥmt-ns.


Og de vendte tilbage og beredte vellugtende Urter og Salver; og Sabbaten over holdt de sig stille efter Budet. 	 wrrind-d ilmma jjujadnt tujjutin d-isafarn. sunfunt ass n-ssbt ġmklli ittini ššrɛ n-rbbi.


Da de altså kom sammen her, tøvede jeg ikke, men satte mig den næste Dag på Dommersædet og bød, at Manden skulde føres frem. 	 walaynni lliġ-d-didi-munn s-ġid ur-ssmaṭlġ taġawsa-yan. skiwsġ ndid azkka ġ-lmḥkama, amrġ ad-d-ssḥaḍrn argaz-an.


Men hans Herre svarede og sagde til ham: Du onde og lade Tjener! du vidste, at jeg høster, hvor jeg ikke såede, og samler, hvor jeg ikke spredte; 	 irar-as sidis ‹way-ah̬ddam yʷh̬šnn iddullan, is-tssnt is-a-d-mggrġ ma-ur-krzġ, ar-d-ssmunuġ ma-ur-n-luḥġ?


Og han svarer dem og siger: "Hvem er min Moder og mine Brødre?" 	 isawl yasuɛ yini-asn: «ma-igan inna ula aytma?»


Men han begyndte at forbande sig og sværge: "Jeg kender ikke dette Menneske, om hvem I tale." 	 inkr bṭrus ar-itgalla ar-ittini s-jjhd: «nkki ur-ssinġ argaz-ad f-a-tsawalm.»


Og nu, I rige! græder og jamrer over de Ulykker, som komme over eder. 	 sfldat ay-id-bu-wayda. allat ġilad ar-tssġuyyum f-tguḍi lli-rad-awn-yili.


Hvem vil anklage Guds udvalgte? Gud er den, som retfærdiggør. 	 ma-iẓḍarn a-yaštkka s-imẓlayn n-rbbi? han rbbi a-fllannġ-irḍan.


Men han sagde: "Han, som øvede.Barmhjertighed imod ham." Og Jesus sagde til ham: "Gå bort, og gør du ligeså!" 	 yini-as: «ġwalli gis iḥnnan.» yini-as yasuɛ: «zayd ula kiyi ar-tskart zund mayan.»


Jeg må gøre hans Gerninger, som sendte mig, så længe det er Dag; der kommer en Nat, da ingen kan arbejde. 	 illa fllannġ, maḥdd illa-uzal, a-nskar iskkirn n-walli-yyi-d-yuznn. ra-d-yašk-iyḍ, ur-ra-yiẓḍar yan a-gis-iskr yat.


og ikke at agte på Fabler og Slægtregistre uden Ende, som mere fremme Stridigheden end Guds Husholdning i Tro. 	 tinit-asn a-ur-tlhun ih̬f-nsn s-tḥajiyin h̬wanin ula s-ismawn ggutnin n-kullu tasutin lli-zrinin. han tiġawsiwin-an, ar-trarant mddn ad-tmjaḥadn i-ngratsn. ur-a-tn-tɛawannt ad-amnn ar-skarn ma-gisn-ittiri rbbi.


Thi det er umuligt, at Blod af Tyre og Bukke kan borttage Synder. 	 ašku ur-ẓḍarn idammn n-imugayn d-waġaḍn ad-ssittin ddnub.


Og siger man til eder: Se der, eller: Se her er han, så går ikke derhen, og løber ikke derefter! 	 rad-nkrn mddn inin-awn ‹hatin› nġd ‹hati›. walaynni rad-awn-iniġ, a-ur-darsn-tddum ula tḍfurm-tn.


og jeg frygtede og gik hen og skjulte din Talent i Jorden; se, her har du, hvad dit er. 	 ksuḍġ ġakudan, dduġ ḥḍuġ luznt-nnk ġ-ddu-wakal. ha-lamant-nnk iwiġ-ak-tt-id.›


Og mange truede ham,for at han skulde tie; men han råbte meget stærkere: "Du Davids Søn, forbarm dig over mig!" 	 akʷin gis mddn inin-as a-ifssa. imma ntta izuyd ar-itġuwwat s-uggʷar ar-ittini: «wa-yasuɛ yus n-dawd, ḥnnu gigi.»


Jesus svarede og sagde til dem: "Om jeg end vidner om mig selv. er mit Vidnesbyrd sandt; thi jeg ved, hvorfra jeg kom, og hvor jeg går hen; men I vide ikke, hvorfra jeg kommer, og hvor jeg går hen. 	 irar-asn yasuɛ: «iġ-akkʷ-fkiġ tugga-yad f-ih̬f-inu hati lḥqq ad-gant tugga-nu, ašku ssnġ manizġ-d-uškiġ ula manis rad-dduġ. ur-tssinm kunni manizġ-d-uškiġ ula tssnm manis rad-dduġ.


Der er Forskel på Nådegaver, men det er den samme Ånd; 	 ggutnt-twafkiw, walaynni yan-rruḥ a-illan.


når da alle Ting ere blevne ham underlagte, da skal også Sønnen selv underlægge sig ham, som har underlagt ham alle Ting, for at Gud kan være alt i alle. 	 ġakud lliġ ra-yili kullu ġ-ddu l-lḥukm n-yus n-rbbi, ra-ifk ih̬f-ns ġ-ddu lḥukm n-walli-d-irurn kullu ma-illan ġ-ddu lḥukm-ns. ġmkad a-s-ra-iḥkam rbbi f-kullu ma-illan.


Og en af dem slog Ypperstepræstens Tjener og afhuggede hans højre Øre. 	 inkr yan zġ-imḥḍarn yut ah̬ddam n-unmġur n-tgmmi n-rbbi ibbi-as amẓẓuġ afasi.


Jeg, Paulus, skriver med min egen Hånd, jeg vil betale,for ikke at sige dig, at du desuden også skylder mig dig selv. 	 nkki bulus, s-ufus-inu a-s-rad-ak-n-araġ: «rad-ak-t-fkġ.» imma kiyi tssnt izd zġ-nkki a-s-ak-tlla tudrt-nnk.


og en gav han fem Talenter, en anden to, og en tredje en, hver efter hans Evne; og straks derefter drog han udenlands. 	 ifk i-yan smmust luznat n-nnuqrt, ifk i-wayyaḍ snat, ifk i-wayyaḍ yat, kraygatt yan d-ġunšk nna-mi-iẓḍar, iffuġ ilmma imuddu.


Hvorfor spørger du mig? Spørg dem, som have hørt, hvad jeg talte til dem; se, de vide, hvad jeg har sagt." 	 mah̬ a-yyi-tsqsat nkki? sqsa ġwilli-yyi-sflidnin, ašku ssnn ma-ttiniġ.»


Min Fader, som har givet mig dem, er større end alle; og ingen kan rive noget af min Faders Hånd. 	 baba lli-yyi-tnt-ifkan, yugʷr kullu ma-illan. ur-iẓḍar yan a-tnt-ikkis zġ-ufus n-baba.


men også for vor Skyld, hvem det skal tilregnes, os, som tro på ham, der oprejste Jesus, vor Herre, fra de døde, 	 ityara f-ssibt-nnġ ula nkkʷni. ašku rbbi rad-aġ-ig d-wid f-irḍa ula nkkʷni, f-ssibt n-ma-numn srs nttan lli-d-issnkrn siditnnġ yasuɛ zġ-lmut.


Men Saulus voksede i Kraft og gendrev Jøderne, som boede i Damaskus, idet han beviste, at denne er Kristus. 	 imma šawl ar-itzayad ar-isawal s-tḥkimt itjhhdn ar-imala is-iga yasuɛ ġwalli-d-yuzn rbbi a-ig lmasiḥ, aylliġ ur-ufin ayt-yudaya lli-zdġnin ġ-dimašq mamnk a-fllas-traran awal.


Og han slog sig ned der et År og seks Måneder og lærte Guds Ord iblandt dem. 	 iqama bulus ġin asggʷas d-mnaṣṣ, ar-asn-isslmad awal n-rbbi.


Da vinkede han til dem med Hånden, at de skulde tie, og fortalte dem, hvorledes Herren havde ført ham ud af Fængselet, og han sagde: "Forkynder Jakob og Brødrene dette!" Og han gik ud og drog til et andet Sted. 	 yall afus-ns a-tn-issfssa, yini-asn ilmma f-mamnk a-t-id-issufġ siditnnġ zġ-lḥbs. yuṣṣa-tn: «iniyat kullu mayad i-yaɛqub d-aytmatn.» ifl-tn ġakudan, iddu s-mani yaḍni.


for at æde Kød af Konger og Kød af Krigsøverster og Kød af vældige og Kød af Heste og af dem, som sidde på dem, og Kød af alle, både frie og Trælle, små og store. 	 a-tšttam tifiyi n-igldan d-iɛskrin d-inmġurn l-lɛskr, d-yissan ula imnnayn-nsn, ar-tšttam tifiyi n-kullu mddn, ismgan ula ġwilli ganin win ih̬f-nsn, ma-imẓẓin ula ma-imqqurn.»


Thi Johannes var endnu ikke kastet i Fængsel. 	 ġakudan ur-ta-ityamaẓ yuḥanna ġ-lḥbs.


Men da Jesus mærkede deres Ondskab, sagde han: "I Hyklere, hvorfor friste I mig? 	 imma yasuɛ issn tanuwwašt lli-gisn-illan, yini-asn: «wa-id-bu-sin-uwdmawn, mah̬ a-yyi-ttarmm?


Nej, siger jeg eder; men dersom I ikke omvende eder, skulle I alle omkomme ligeså." 	 uhu, walaynni rad-awn-iniġ, iġ-ur-tfilm ma-tskarm yʷh̬šnn, rad-kullu-thlkm zund ntni.»


Men da Hoben var dreven ud, gik han ind og tog hende ved Hånden; og Pigen stod op. 	 lliġ ssufġn mddn-an kullutn, ikšm yasuɛ s-dar-tfruh̬t. yamẓ-as ġ-ufus, tnkr-d.


der både ihjelsloge den Herre Jesus og Profeterne og udjoge os og ikke behage Gud og stå alle Mennesker imod, 	 ašku ayt-yudaya a-inġan siditnnġ yasuɛ ula lanbiya, ssmsrn-aġ ula nkkʷni. ar-tt-ssṭiyyarn i-rbbi ar-skarn gar ġ-kullu mddn,


Eller hvilken Kvinde, som har ti Drakmer og taber een Drakme, tænder ikke Lys og fejer Huset og søger med Flid, indtil hun finder den? 	 «ma-ra-tskr-tmġart nna-iṭṭafn mraw n-uqarid n-nnuqrt iġ-as-ijla yan gisn? ra-tssrġ lqndil tars kullu tigmmi ar-srs-tsiggil ard-ti-taf.


så føjede han til alt det øvrige også dette, at han kastede Johannes i Fængsel. 	 imma hirudus izuyd i-kullu ġayan, iluḥ-n yuḥanna ġ-lḥbs.


med Håb om, at også Skabningen selv skal blive frigjort fra Forkrænkelighedens Trældom til Guds Børns Herligheds Frihed. 	 rad-as-ifsi zġ-iskraf l-lhalak baš a-n-tkšm ula nttat ġ-lmjd n-tarwa n-rbbi.


Thi Moses har sagt: "Ær din Fader og din Moder"; og:"Den, som hader Fader eller Moder, skal visselig dø". 	 yuṣṣa-kʷn musa inna ‹awi-tt ġ-babak d-innak.› yini-daġ ‹wanna irgmn babas nġd innas illa fllas a-immt.›


Og således opnåede han Forjættelsen ved at vente tålmodigt. 	 iql ibrahim iṣbr aylliġ-as-ityawfka maylli-s-as-inna rbbi.


så at det er blevet åbenbart for hele Livvagten og for alle de øvrige, at mine Lænker bæres for Kristi Skyld, 	 aylliġ ssnn kullu imh̬zniyn l-lqṣr d-wiyyaḍ ggutnin izd f-ssibt l-lmasiḥ a-f-tyamaẓġ.


Frygter altså ikke for dem; thi intet er skjult, som jo skal åbenbares, og intet er lønligt, som jo skal blive kendt. 	 «a-ur-zgisn-tiksaḍm, ašku kullu ma-irgsn ra-d-iban, d-kullu ma-intln ra-ityawssan.


og Andreas og Filip og Bartholomæus og Matthæus og Thomas og Jakob, Alfæus's Søn, og Thaddæus og Simon Kananæeren 	 isti andraws d-filibbus d-bartulamaws d-matta d-tuma d-yaɛqub yus n-ḥalfa d-taddaws d-simɛan awaṭani,


og for dens Skyld må frembære Syndoffer, som for Folket således også for sig selv 	 mayan a-f-t-id-iqqan a-n-issakmur i-rbbi tiġrsiw f-ddnub-ns ntta, ġmklli-tnt-in-issakmur f-ddnub n-wiyyaḍ.


Og hvor I komme ind i et Hus, der skulle I blive og derfra drage bort. 	 tigmmi nna-s-tkšmm, gawrat gis ar akud nna-ra-tmuddum zġ-tmdint-an.


I bede og få ikke, fordi I bede ilde, for at øde det i eders Lyster. 	 walaynni iġ-a-ttḍalabm kra zġ-rbbi ur-a-yawn-t-yakka, ašku urd f-ufulki a-f-a-ti-ttḍalabm walaynni ġir ma-s-a-tssfraḥm ih̬f-nnun.


Udser derfor, Brødre! iblandt eder syv Mænd, som have godt Vidnesbyrd og ere fulde af Ånd og Visdom; dem ville vi så indsætte til denne Gerning. 	 ġir zaydat ay-aytma, tstim zġ-gigun ssa n-mddn nna-s-tssnm is-ɛmmrn s-rruḥ lqudus ula taḥkimt. ra-nfl tawuri-ad ġ-ufus-nsn,


Men Peter sagde: "Se, vi have forladt vort eget og fulgt dig." 	 isawl bṭrus yini-as: «ha-nkkʷni nfl-n tigʷmma-nnġ našk-id nmun didk.»


Men da de kom derhen og havde forsamlet Menigheden, forkyndte de, hvor store Ting Gud havde gjort med dem, og at han havde åbnet en Troens Dør for Hedningerne. 	 lliġ kšmn s-anṭakiyya, ssmunn-d ayt-umnaggar. inin-asn f-kullu ma-srsn-iskr rbbi, ula mamnk a-irẓm imi i-ayt-tmizar yaḍni ad-amẓn aġaras l-lmasiḥ.


og lagde Sodomas og Gomorras Stæder i Aske og domfældte dem til Ødelæggelse, så han har sat dem til Forbillede for dem, som i Fremtiden ville leve ugudeligt, 	 yut ilmma rbbi lḥukm f-tmdinin n-sadum d-ɛamura, ihlk-tnt s-lɛafit, baš ad-ẓrn kullu willi srs rurnin tiġurdin ma-ijran i-tmdinin-an, issann ma-rad-asn-ijru ula ntni.


Thi om I end have ti Tusinde Opdragere i Kristus, have I dog ikke mange Fædre; thi jeg har i Kristus Jesus avlet eder ved Evangeliet. 	 iggut darun mad-awn-isslmadn aġaras l-lmasiḥ, walaynni ur-ggutn id-babatun. ašku nkki a-iwrrin giġ babatun ġ-lmasiḥ yasuɛ zġ-ġakud lliġ-awn-in-iwiġ lh̬bar ifulkin.


Ingen, som gør Krigstjeneste, indvikler sig i Livets Handeler for at han kan behage den, som tog ham i Sold. 	 yan igan aɛskri ġ-imiġ ur-ra-ilhu ih̬f-ns s-tġawsiwin yaḍni n-ddunit-ad, ašku ra-yiri a-itrḍu anmġur-ns.


Du derimod, bliv i det, som du har lært, og som du er bleven forvisset om, efterdi du ved, af hvem du har lært det, 	 imma kiyi, iqqan-k-id a-ttzayadt ġ-maylli tlmdt tamnt srs, ašku tssnt manwi-t dar tlmdt.


Da gik Disciplene til Jesus afsides og sagde: "Hvorfor kunde vi ikke uddrive den?" 	 aškin-d imḥḍarn s-dar yasuɛ waḥdutn sqsan-t: «mah̬ aylliġ ur-nẓḍar nkkʷni a-t-nssufġ?»


Men han mente, at hans Brødre forstode, at Gud gav dem Frelse ved hans Hånd; men de forstode det ikke. 	 yini musa d-ih̬f-ns: ‹rad-issann aytma-yad is-ira rbbi a-tn-ifukku f-ufus-inu,› walaynni ur-a-swingimn ntni ġmkan.


Thi de så ham alle og bleve forfærdede. Men han talte straks med dem og sagde til dem: "Værer frimodige, det er mig, frygter ikke!" 	 ẓran-t kullutn, ksuḍn bahra. ġakudan isawl-d yasuɛ yini-asn: «ad-ur-tiksaḍm. thnnayat, nkkin aya.»


Men vogter eder for de falske Profeter, som komme til eder i Fåreklæder, men indvortes ere glubende Ulve. 	 «rarat lɛaql ašku rad-d-darun-aškin kra n-mddn ar-ttinin is-gan lanbiya walaynni ar-sskirkisn. uššann ad-gan, lsn-d srun timlsit n-uwlli baš a-kʷn-ġwin.


Da jeg var Barn, talte jeg som et Barn, tænkte jeg som et Barn, dømte jeg som et Barn; efter at jeg er bleven Mand, har jeg aflagt det barnagtige. 	 ġakud lliġ giġ aḥšmi ar-sawalġ zund aḥšmi ar-ssḥssuġ zund aḥšmi ar-swingimġ zund aḥšmi, walaynni lliġ wrriġ giġ argaz flġ-n tiġawsiwin n-iḥšmay.


til en Jomfru, som var trolovet med en Mand ved Navn Josef, af Davids Hus; og Jomfruens Navn var Maria. 	 s-yat-tɛyyalt iḍalb-tt-in yan-urgaz ism-ns yusf zġ-tasut n-ugllid dawd. ig ism n-tɛyyalt maryam.


Men de droge igennem Frygien og det galatiske Land, da de af den Helligånd vare blevne forhindrede i at tale Ordet i Asien. 	 ur-tn-yudji rruḥ lqudus ad-tbrraḥn s-wawal n-rbbi ġ-tmazirt n-asiyya. zaydn ġakudan ar-tkkan tamazirt n-frijiyya ula galaṭiyya.


deres Øjne ere fulde af Horeri og kunne ikke få nok af Synd; de lokke ubefæstede Sjæle; de have et Hjerte, øvet i Havesyge, Forbandelsens Børn; 	 ar-bdda-ttirin ad-ẓrn lfsad, ur-a-tšbaɛn zġ-ddnub, ar-n-lddin ġwilli ur-zganin, myurn ad-ssmunun mad-ran i-ih̬f-nsn. tarwa n-h̬zit ad-gan.


Men dem udenfor skal Gud dømme.Bortskaffer den onde fra eder selv! 	 rbbi a-ra-iḥkam f-willi llanin ġ-brra, imma kunni «ssufġat wanna yʷh̬šnn zġ-gratun.»


Og han gik atter hen og bad og sagde det samme Ord, 	 iddu-daġ a-iẓẓall yini ġmklli inna tawala tamzwarut.


Hans Herre sagde til ham: Vel, du gode og tro Tjener! du var tro over lidet, jeg vil sætte dig over meget; gå ind til din Herres Glæde! 	 yini-as sidis ‹išwa mayad, ay-ah̬ddam ifulkin iṣlḥn. tskrt ma-k-id-iqqann s-maylli idrusn. imma ġilad rad-flġ ġ-ufus-nnk ma-iggutn. kšm-d tfrḥt d-sidik.›


Hvad skulle vi da sige, at vor Stamfader Abraham har vundet efter Kødet? 	 ma-ra-nini f-ibrahim lli-igan babatnnġ zġ-tsga n-ddat? mad-as-illan?


Og de sagde til ham: "Af hvad Magt gør du disse Ting? eller hvem har givet dig denne Magt til at gøre disse Ting?" 	 inin-as: «ma-k-id-yuznn a-tskart kullu ġayad? awal n-mi ayd-s-a-ti-tskart?»


Jesus græd. 	 ar-yalla yasuɛ.


Men også Jøderne stemmede i med og påstode, at dette forholdt sig således. 	 nkrn ilmma wiyyaḍ zġ-ayt-yudaya inin: «s-ṣṣaḥt ġmkan a-illan.»


Sandelig, sandelig, siger jeg eder, den, som tror på mig, har et evigt Liv. 	 lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. wanna sri yumnn, ra-iddr tudrt idumn.


Og han uddrev en ond Ånd, og den var stum; men det skete, da den onde Ånd var udfaren, talte den stumme, og Skaren forundrede sig. 	 yan-wass yaḍni issufġ yasuɛ ljnn zġ-yan-urgaz aẓnẓum. lliġ-t-iffuġ iwrri-uẓnẓum ar-isawal. ar-kullu-tɛjjabn mddn,


Men Bethania var nær ved Jerusalem, omtrent femten Stadier derfra. 	 aduwwar-an n-bitɛanya yaggug zġ-urušalim s-ma-itggan kraḍ kilimitr.


Men han førte dem ud til hen imod Bethania, og han opløftede sine Hænder og velsignede dem. 	 izwar-asn ġakudan, ftun aylliġ lkmn tama n-bitɛanya, yall ifassn-ns ibark-tn.


Og den støre Ørns tvende Vinger bleve givne Kvinden, for at hun skulde flyve til Ørkenen, til sit Sted, der hvor hun næres en Tid og Tider og en halv Tid, borte fra Slangen. 	 imma nttat tyawfkan-as sin ifrawn zund ifrawn n-igidr imqqurn baš a-tayyl zġ-dar-ubnkal s-lh̬la s-illiġ rad-as-ityawfka kullu ma-tḥtajja kraḍ isggʷasn d-mnaṣṣ.


og hvor han går ind, der skulle I sige til Husbonden: Mesteren siger: Hvor er mit Herberge, hvor jeg kan spise Påskelammet med mine Disciple? 	 ḍfurat-t s-tgmmi nna-s-ikšm, tinim i-bu-tgmmi-an ‹hati inna-yak-d-umslmd, maniġ illa-uḥanu lli-ġ-rad-ššġ imnsi n-usurf nkki d-imḥḍarn-inu?›


Men de forstode ikke det Ord og frygtede for at spørge ham. 	 imma ntni ur-ssinn ma-ira ad-asn-iml s-wawal-ad, iksaḍn ur-ẓḍarn a-t-fllas-sqsan.


Epafras hilser eder, han, som er fra eders By, en Kristi Jesu Tjener, som altid strider for eder i sine Bønner, før at I må stå fuldkomne og fuldvisse i al Guds Villie. 	 ar-n-fllawn-itsllam abafras. iga zġ-gigun ula ntta, ig ah̬ddam l-lmasiḥ yasuɛ. s-nniyt-ns a-s-a-itẓalla bahra f-ssibt-nnun, baš a-tdusm tzgam ġ-uġaras n-rbbi ar-tskarm kullu ma-gigun-ira rbbi.


Ser nu, med hvor store Bogstaver jeg skriver til eder med min egen Hånd! 	 ẓrat mnšk ayd-s-mqqurnt tirra-yad-awn-in-uriġ nkki s-ufus-inu.


Thi af hans Fylde have vi alle modtaget, og det Nåde over Nåde. 	 nkkʷni kullwaġ, llant-aġ lbarakat ggutnin zġ-tuggt l-lbaraka lli-gis-illan.


Men da Tjenerne kom derhen, fandt de dem ikke i Fængselet; og de kom tilbage og meldte det og sagde: 	 walaynni lliġ kšmn imh̬zniyn s-lḥbs ur-tn-in-ufin, wrrin s-lmḥkama inin-asn:


Thi skønt jeg er fri over for alle, har jeg dog gjort mig selv til Tjener for alle, for at jeg kunde vinde des flere. 	 nkki giġ win ih̬f-inu, ẓḍarġ ad-skarġ mknna riġ. walaynni giġ ih̬f-inu d-ismg i-kullu mddn, baš a-zgisn-rarġ wid ggutnin i-rbbi.


Men Simon troede også selv, og efter at være døbt holdt han sig nær til Filip; og da han så Tegn og store, kraftige Gerninger ske, forbavsedes han højligt. 	 yamn simɛun ula nttan, issddm-t filibbus ġ-waman. izayd ar-itmunu d-filibbus, ar-itɛjjab ġ-lquwwat d-tmitar mqqurnin lli-dars-iẓrra.


hvem vi forkynde, idet vi påminde hvert Menneske og lære hvert Menneske med al Visdom, for at vi kunne fremstille hvert Menneske som fuldkomment i Kristus; 	 hati lmasiḥ a-f-a-ntbrraḥ i-kullu mddn, ar-ntnṣaḥ kud yan, ar-nsslmad kud yan s-kullu ma-igan taḥkimt, baš a-n-nšškšm kud yan s-lgddam n-rbbi imqqur ġ-lmasiḥ.


Og da de kom derind, gik de op på den Sal, hvor de plejede at opholde sig, Peter og Johannes og Jakob og Andreas, Filip og Thomas, Bartholomæus og Matthæus, Jakob, Alfæus's Søn og Simon Zelotes, og Judas, Jakobs Søn. 	 lliġ lkmn tamdint ġlin s-uḥanu n-uflla lli-ġ-a-tgawarn. illa bṭrus d-yuḥanna d-yaɛqub d-andraws d-filibbus d-tuma d-bartulamaws d-matta d-yaɛqub yus n-ḥalfa d-simɛan awaṭani d-yahuda yus n-yaɛqub.


Menneskesønnen går vel bort, som der er skrevet om ham; men ve det Menneske, ved hvem Menneskesønnen bliver forrådt! Det var godt for det Menneske, om han ikke var født." 	 ha-yus n-bnadm ra-immt ġmklli fllas ityaran, walaynni taguḍi a-ra-yili i-urgaz lli-izznzan yus n-bnadm. yuf-as i-urgaz-an mrad is-ur-akkʷ-ilul.»


Thi det var ikke Engle, han underlagde den kommende Verden; om hvilken vi tale. 	 urd lmalayka a-mi-ifka rbbi ad-tḥkamn ġ-ddunit lli-ra-yili, a-stt-igan d-ddunit l-ljdid lli-f-a-nsawal ġilad.


Og dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Beelzebul, ved hvem uddrive da eders Sønner dem? Derfor skulle de være eders Dommere. 	 walaynni iġd s-tḥkimt n-bɛl-zabul a-s-a-ssufuġġ ljnun, iniyat-iyi ma-s-a-tn-ssufuġn ayt-darun? ntni a-rad-awn-iml is-tjlam.


Thi Jorden, som drikker den ofte derpå faldende Regn og frembringer Vækster, tjenlige for dem, for hvis Skyld den også dyrkes, får Velsignelse fra Gud; 	 ašku akal nna-issan anẓar lli-d-fllas-iṭṭarn, ar-yakka ṣṣabt išwan i-willi-t-krznin, ra-gis-tili lbaraka n-rbbi.


Dersom nogen kommer til eder og ikke fører denne Lære, ham skulle I ikke tage til Huse og ikke byde velkommen. 	 iġ-n-darun-yuška kra n-yan ur-n-yiwi almmud-ad, a-t-ur-tšškšmm s-tgmmi ula tssmrḥbam srs.


Men han selv, Fredens Gud, helliggøre eder ganske og aldeles, og gid eders Ånd og Sjæl og Legeme må bevares helt og holdent, uden Dadel i vor Herres Jesu Kristi Tilkommelse! 	 imma ġilad ḍalbġ zġ-rbbi lli-bdda-yakkan sslamt a-kʷn-issġus zġ-kullu ma-gigun-yʷh̬šnn, ijjnjm ul-nnun ula rruḥ-nnun ula ddat-nnun zġ-kullu kra igan lɛib ard-d-yašk siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


idet vi erkende dette, at vort gamle Menneske blev korsfæstet med ham, for at Syndens Legeme skulde blive til intet, for at vi ikke mere skulde tjene Synden. 	 nssn mayd-aġ-ijran. immut zġ-ginnġ bnadm aqdim lli-sttin-nkka nga-t. immut d-lmasiḥ f-uggjdi baš a-titti lquwwa n-ddnub zġ-uwl-nnġ a-ur-sul-ng ismgan i-ddnub.


Men vi vide, at alle Ting samvirke til gode for dem, som elske Gud, dem, som efter hans Beslutning ere kaldede. 	 imma ġwilli ittirin rbbi iġra-yasn-d ġmklli iqṣad, nssn is-a-yasn-iskar afulki ġ-kullu mad-asn-ijrrun.


Ikke fordi vi ikke have Ret dertil; men vi vilde give eder et Forbillede i os selv, for at I skulde efterfølge os. 	 wah̬h̬a darnnġ lḥqq a-zgigun-nḍalb ma-nḥtajja, ur-jju-t-nḍalb. nskr ġmkan baš ad-awn-nml mamnk a-kʷn-d-iqqan a-tskarm ula kunni.


Og Engelen svarede og sagde til ham: "Jeg er Gabriel, som står for Guds Åsyn, og jeg er udsendt for at tale til dig og for at forkynde dig dette Glædesbudskab. 	 yini-as lmalak: «nkki giġ jibrayyil, ar-tbddadġ ġ-lgddam n-rbbi. yuzn-iyi-d a-srk-sawlġ awiġ-ak-d lh̬bar-ad ifulkin.


Ved Tro blev han Udlænding i Forjættelsens Land som i et fremmed og boede i Telte med Isak og Jakob, som vare Medarvinger til samme Forjættelse; 	 f-ssibt n-ma-yumn rbbi a-f-iskr takat ġ-tmazirt lli-rad-as-ifk rbbi, ig aġrib ġ-wammas n-ayt-tmazirt-an. izdġ ġ-ih̬iyyamn, nttan ula isḥaq ula yaɛqub lli-rad-kullu-dids-iṭṭaf maylli-s-as-inna rbbi rad-as-t-ifk.


Men Jesus havde talt om hans Død; de derimod mente, at han talte om Søvnens Hvile. 	 walaynni yasuɛ, f-lmut a-f-inna mayan, imma ntni ġaln izd ġir iṭs a-f-isawl.


Thi efterdi Verden ved sin Visdom ikke erkendte Gud i hans Visdom, behagede det Gud ved Prædikenens Dårskab at frelse dem, som tro, 	 ašku rbbi s-tḥkimt-ns a-s-iqṣad ġ-mddn n-ddunit-ad a-ur-iẓḍarn ad-wrrin issann rbbi s-lɛaql-nsn, walaynni irḍa a-ijjnjm winna umnnin s-tbrraḥt-nnġ lli-f-a-ttinin «tga anufl.»


Men hvad de dødes Opstandelse angår, have I da ikke læst, hvad der er talt til eder af Gud, når han siger: 	 imma tankra n-willi mmutnin, is-ur-tġrim ma-fllas-inna rbbi?


Men jeg siger eder: Det skal gå Tyrus og Sidon tåleligere på Dommens Dag end eder. 	 rad-awn-iniġ, ra-fllawn-išqu-wass l-lḥsab uggʷar n-ayt-ṣur d-ayt-ṣayda.


Og Jesus truede ham og sagde: "Ti, og far ud af ham!" Og den onde Ånd kastede ham ind imellem dem og for ud af ham uden at have gjort ham nogen Skade. 	 isawl yasuɛ yamr ljnn yini-as: «fssa, tffuġt zġ-gis.» iluḥ-t ljnn s-wakal ġ-wammas-nsn iffuġ zġ-gis, ur-t-issrfufn s-yat.


Men han sagde: "Jøderne have aftalt at bede dig om at lade Paulus føre ned for Rådet i Morgen under Foregivende af at ville have nøjere Underretning om ham. 	 yini-as: «mšaškan-d inmġurn n-ayt-yudaya a-zgik-ḍalbn ad-asn-in-tawit bulus azkka s-lmḥkama. rad-ak-inin ran a-t-sqsan uggʷar f-ma-iskr.


som frie, og ikke som de, der have Friheden til Ondskabs Skjul, men som Guds Tjenere. 	 zzriyat ussan-nnun mknna tram, walaynni a-ur-ttinim d-ih̬f-nnun: «ha-yaġ nẓḍar a-nskr mknna nra. nkrat a-nskr ma-yʷh̬šnn.» zzriyat ussan-nnun ġmklli-d-iqqann ih̬ddamn n-rbbi.


Og medens han endnu talte, se, da kom Judas, en af de tolv, og med ham en stor Skare, med Sværd og Knipler, fra Ypperstepræsterne og Folkets Ældste. 	 sul a-isawal s-d-iruḥ yahuda lli-igan yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar. munn-d dids kigan d-mddn asin-d lkmami d-iɛmad. uznn-tn-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt-an.


Thi han kendte den, som forrådte ham; derfor sagde han: "I ere ikke alle rene." 	 issn yasuɛ manwa ra-t-izznz. mayan a-f-inna «urd kullukn tġusm.»


Men da det var blevet Aften, og Solen var gået ned, førte de til ham alle de syge og besatte, 	 ġ-tdggʷat n-ġassan lliġ-n-tḍr tafukt aškin-d mddn s-dar yasuɛ, awin-as-d imuḍan kullutn ula ġwilli-ġ-llan ljnun.


Og hendes Forældre bleve forfærdede; men han bød dem, at de ikke måtte sige nogen det, som var sket. 	 tɛjjbn ayt-dars bahra, imma yasuɛ yuṣṣa-tn ad-ur-inin i-yan f-ma-ijran.


Sælges ikke to Spurve for en Penning? Og ikke een af dem falder til Jorden uden eders Faders Villie. 	 is-ur-a-nzzan sin-waÿÿawÿn s-yat-tqaritt? walaynni ur-ra-gisn-iḍr yan s-wakal iġ-ur-t-yudji rbbi babatun.


men jeg blev igennem en Luge firet ned over Muren i en Kurv og undflyede af hans Hænder. 	 walaynni gan-iyi kra n-mddn ġ-yan-uryal, zzugzn-iyi zġ-yan-warryaḥ illa ġ-uġʷrab n-tmdint, njmġ zġ-ufus-ns.


I have ikke snæver Plads i os, men der er snæver Plads i eders Hjerter. 	 urd nkkʷni a-n-srun-irurn tiġurdin, walaynni kunni a-d-srnnġ-irurn tiġurdin.


Men det skete, medens Apollos var i Korinth, at Paulus efter at være dragen igennem de højereliggende Landsdele kom ned til Efesus 	 ġakud lliġ illa abullus ġ-kurintus, izri bulus zġ-ṭuẓẓunt n-tmazirt-an, ilkm tamdint n-afsus. yaf-n ġin kra n-imḥḍarn,


Den, som tror på Guds Søn, har Vidnesbyrdet i sig selv; den, som ikke tror Gud, har gjort ham til en Løgner, fordi han ikke har troet på det Vidnesbyrd, som Gud har vidnet om sin Søn. 	 imma wanna yumnn s-yus n-rbbi, llant tugga n-rbbi ġ-uwl-ns. walaynni yan ur-isflidn s-ma-ittini rbbi, iga rbbi d-bu-tkrkas ašku ur-yumin tugga lli-ifka f-yus.


Og jeg hørte som en Røst af en stor Skare og som en Lyd af mange Vande og, som en Lyd af stærke Tordener, der sagde: Halleluja! thi Herren, Gud, den almægtige, har tiltrådt Kongedømmet. 	 sfldġ ilmma i-kra irwas-iyi iwaliwn n-mddn ggutnin bahra, zund ijjijn n-isaffn n-waman ggutnin ula zund aqqryan n-iggig itjhhdn, ar-ttinin: «halliluya. rbbi siditnnġ itjhhdn, nttan a-iḥkamn kullu ma-illan.


"Velsignet være Kongen, som kommer, i Herrens Navn! Fred i Himmelen, og Ære i det højeste!" 	 ar-ttinin: «ambarki a-iga-ugllid-ad-d-yuškan s-ism n-sidi rbbi. sslamt ġ-ignna d-lmjd ġ-tattuyt.»


så bestemmer han atter en Dag: "I Dag", siger han ved David så lang Tid efter, (som ovenfor sagt): "I Dag, når I høre hans Røst, da forhærder ikke eders Hjerter!" 	 mayad a-f-iskr rbbi ass yaḍni lli-mi-inna ‹ġassad›, ašku tiġurdin n-isggʷasn ggutnin isawl-daġ f-imi n-dawd yini iwaliwn-lli: «ġassad iġ-tsfldm i-wawal-ns, ad-ur-tssiqarm ih̬f-nnun.»


Men de sagde: "Ikke på Højtiden, for at der ikke skal blive Oprør iblandt Folket." 	 walaynni nnan i-ngratsn: «urd ġ-uwssan l-lɛid baš a-ur-duyn mddn.»


Disciplene sige til ham: "Rabbi! nylig søgte Jøderne at stene dig, og du drager atter derhen?" 	 imma ntni nnan-as: «way-amslmd, han ayt-yudaya ġir kra idrusn ayd-s-ran a-k-utn s-iẓran. mah̬ aylliġ trit a-sul-twrrit s-ġin?»


Og frigjorde fra Synden bleve I Retfærdighedens Tjenere. 	 ifsi-awn rbbi zġ-iskraf n-ddnub aylliġ twrrim tgam ismgan n-rbbi ar-tskarm s-ma-t-irḍan.


Dette kunde jo være solgt til en høj Pris og være givet til fattige." 	 mrad is-tnza tujjut-ad ra-di-tawi kigan, nfk-t i-imẓlaḍ.»


Thi jeg vil ikke, Brødre, at I skulle være uvidende om, at vore Fædre vare alle under Skyen og gik alle igennem Havet 	 way-aytma, riġ a-ur-tettum ma-ijran i-imzwura-nnġ ġayd izrin. ntni kullutn issntal-tn-umdlu, zrin kullu ġ-wammas n-umda,


Og straks om Morgenen, da Ypperstepræsterne havde holdt Råd med de Ældste og de skriftkloge, hele Rådet, bandt de Jesus og førte ham bort og overgave ham til Pilatus. 	 lliġ ifaw zzman munn-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt d-imslmdn n-ššrɛ, ntni d-imġarn l-lmḥkama kullutn, mšawarn f-ma-rad-skrn. krfn yasuɛ awin-t dḥin-t-in i-bilaṭus lḥakm n-rruman.


Men da det blev Dag, var der ikke liden Uro iblandt Stridsmændene over, hvad der var blevet af Peter. 	 lliġ ifaw lḥal, duhdun ingabaln l-lḥbs bahra, ar-ssmqsan i-ngratsn: «ma-iga ġayad? mani ikka bṭrus?»


og de skulle gå frem, de, som have gjort det gode, til Livets Opstandelse, men de, som have gjort det onde, til Dommens Opstandelse. 	 ġakudan a-rad-d-ffuġn, nkrn-d winna skarnin afulki ad-kšmn s-tudrt l-ljdid, nkrn-d winna skarnin lh̬ʷšant a-fllasn-ittut lḥukm.


Men da han nu nærmede sig til Nedgangen fra Oliebjerget, begyndte hele Disciplenes Mængde med Glæde at prise Gud med høj Røst for alle de kraftige Gerninger, som de havde set, og de sagde: 	 lliġ ilkm agsar n-uwrir n-zzitun, yakmur-n s-tmdint, frḥn kullu imḥḍarn-an ggutnin, ar-talln awal-nsn ar-talġn rbbi f-kullu tiġawsiwin lli-ẓran mqqurnt


Og han siger til dem: "Lader os gå andetsteds hen til de nærmeste Småbyer, for at jeg kan prædike også der; thi dertil er jeg udgået." 	 imma yasuɛ irur-asn: «a-nddu s-iduran-an yaḍni a-n-tbrraḥġ ġin-daġ, ašku mayad a-f-d-uškiġ.»


Dog, jeg henter ikke Vidnesbyrdet fra et Menneske; men dette siger jeg, for at I skulle frelses. 	 urd nkki a-iḥtajjan tugga n-bnadm, walaynni nniġ-awn mayad baš a-tnjmm zġ-lhalak.


Men når Dødens Tjeneste, med Bogstaver indristet i Sten, fremtrådte i Herlighed, så at Israels Børn ikke kunde fæste Øjet på Moses's Ansigt på Grund af hans Ansigts Herlighed, som dog forsvandt, 	 imma lɛhd-an n-ššrɛ lli-d-itawin lmut, ġakud lliġ ityawnqaš f-tilwaḥ n-uẓru iban-d lmjd n-rbbi s-tifawt itjhhdn, aylliġ ur-ẓḍarn ayt-rbbi a-n-tmnadn ġ-uwdm n-musa, wah̬h̬a ur-tqama tifawt-an ġir yan imikk idrusn.


Isajs Søn, Obeds Søn, Boas's Søn, Salmons Søn, Nassons Søn, 	 yus n-išay yus n-ɛubid yus n-buɛaz yus n-šalaḥ yus n-naḥšun


hver Dal skal opfyldes, og hvert Bjerg og Høj skal nedtrykkes, og det krumme skal gøres lige, og de ujævne Veje skulle gøres jævne; 	 ra-tngadda kraygatt talat, astwan idrarn ula iwrar. ra-inm-uġaras nna-ilullin, trh̬u-tġarast nna-išqan.


Dette er den Discipel, som vidner om disse Ting og har skrevet dette; og vi vide, at hans Vidnesbyrd er sandt. 	 amḥḍar-an a-ifkan tugga-ns f-tġawsiwin-ad, yara-tnt ġ-warra-yad. nssn is-ʷġẓannt tugga-ns.


Men hun blev forfærdet over den Tale, og hun tænkte, hvad dette skulde være for en Hilsen. 	 tġuwḍ maryam f-wawal-ns, tsqsa ih̬f-ns mah̬ aylliġ srs isawl ġmkan.


Men alt dette er Veernes Begyndelse. 	 walaynni kullu ġayan iga ġir azbbar amzwaru n-tlalit.


Thi ligesom Kvinden er af Manden, således er også Manden ved Kvinden; men alt sammen er det af Gud. 	 ašku ttyawskar-tmġart zġ-urgaz, ar-itlul-urgaz zġ-tmġart. kullu mayan, rbbi a-t-iqṣadn.


Og Jesus svarede og sagde til dem: "I ere gåede ud som imod en Røver, med Sværd og med Knipler for at fange mig. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «ma-s-di-tffuġm s-lkmami d-iɛmad a-yyi-tġwim zund iġ-giġ amh̬h̬ar?


og de skulle vende Ørene fra Sandheden og vende sig hen til Fablerne. 	 ur-rad-irin ad-sfldn s-lḥqq, walaynni ra-stti-tawin ġir ġ-tḥajiyin h̬wanin.


Derefter drog Jesus over til hin Side af Galilæas Sø,Tiberias Søen. 	 tiġurdin n-mayan iddu yasuɛ ibbi s-tsga yaḍni n-umda n-jalil, ar-as-ttinin amda n-ṭabariyya.


(Lysets Frugt viser sig jo i al Godhed og Retfærdighed og Sandhed,) 	 ašku ġ-tifawt a-ġ-tlla-tmgra n-ufulki d-lḥqq d-kullu ma-irḍan rbbi.


Jesus siger til dem: "Have I aldrig læst i Skrifterne: Den Sten, som Bygningsmændene forkastede, den er bleven til en Hovedhjørnesten; fra Herren er dette kommet, og det er underligt for vore Øjne. 	 irar-asn yasuɛ: «is-ur-tġrim ma-ityaran ġ-warra n-rbbi? ‹aẓru lli-n-luḥn ibnnayn, nttan a-iwrrin iga ih̬f n-uġẓu. mayad, sidi rbbi a-t-iskrn. nẓra-t ar-gis-ntɛjjab.›


Men hvad tykkes eder? En Mand havde to Børn; og han gik til den første og sagde: Barn! gå hen, arbejd i Dag i min Vingård! 	 izayd yini-asn: «ma-ra-tinim? ha-yan-urgaz, dars sin tarwa. iftu dar-umzwaru yini-as: ‹zayd a-iwi, th̬dmt ġassad ġ-igr n-waḍil.›


Jeg er ikke kommen for at kalde retfærdige, men Syndere til Omvendelse." 	 ur-d-uškiġ a-n-ġrġ i-willi ġalnin is-fulkin, walaynni uškiġ-d a-n-ġrġ i-willi ʷh̬šnnin, ad-fln lh̬ʷšant-nsn.»


Jeg skriver til eder, I Fædre! fordi I kende ham, som er fra Begyndelsen. Jeg skriver til eder, I unge! fordi I have overvundet den onde. Jeg har skrevet til eder, mine Børn! fordi I kende Faderen. 	 araġ-awn-in a-id-babatsn, ašku tssnm ġwalli illan zġ-isizwar.


Og der blev en Kamp i Himmelen: Mikael og hans Engle gave sig til at kæmpe imod Dragen, og Dragen kæmpede og dens Engle. 	 ġakudan inkr imiġ ġ-ignna. inkr lmalak imqqurn mih̬ayl d-lmalayka lli-llanin ġ-ddu-ufus-ns mmaġn d-ulgmmaḍ. irar-fllasn-ulgmmaḍ d-lmalayka-ns, mmaġn didsn