Men da vi alle faldt til Jorden, hørte jeg en Røst, som sagde til mig i det hebraiske Sprog: Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig? det bliver dig hårdt at stampe imod Brodden. 	 nḍr kullwaġ s-wakal, s-sfldġ i-yan inna-yyi-d s-wawal n-ayt-yudaya: ‹šawl šawl, mah̬ a-yyi-tssrfufunt? han ar-tssyaggast ih̬f-nnk lliġ a-tssfuqust f-ukuray.›


Vi elske, fordi han elskede os først. 	 ar-ntḥnnu nkkʷni ašku rbbi a-izwarn is-fllannġ-iḥnna.


Og han løb forud og steg op i et Morbær Figentræ, for at han kunde se ham; thi han skulde komme frem ad den Vej. 	 ar-itazzal izwur mddn, iġli s-yat-tsġart n-imršiq a-iẓr yasuɛ, ašku ġin a-zġ-ra-izri.


Hvad enten I derfor spise eller drikke, eller hvad I gøre, da gører alt til Guds Ære! 	 walaynni kullu ma-tšttam ula kullu ma-tssam ula kullu ma-tskarm, illa fllawn a-srs-tmalam lmjd n-rbbi.


Og hans Klæder bleve skinnende, meget hvide, så at ingen Blegemand på Jorden kan gøre Klæder så hvide. 	 wrrint-tmlsa-ns mllulnt bahra aylliġ a-ssmrqiqiynt. ur-illi ġ-ddunit-ad ma-iẓḍarn a-tnt-isird ard mllulnt ġmkan.


Af Jøder har jeg fem Gange fået fyrretyve Slag mindre end eet. 	 smmust-twal a-yyi-ssġuršn ayt-yudaya ar-iyi-ššušan kraṭṭ id-mrawt d-tẓa (39) n-ḍḍrbt.


Derfor kommer i Hu, at fordum I Hedninger i Kødet, I, som bleve kaldte Forhud af den såkaldte Omskærelse, der sker i Kødet med Hånden, 	 swingimad-d ma-tgam ġayd izrin, kunni lli-ur-igin zġ-ayt-rbbi. ar-awn-ttinin ‹ġwilli ur-ẓẓullinin› ašku ur-a-ttẓallam i-ddat-nnun zund ntni.


Derfor elsker Faderen mig, fordi jeg sætter mit Liv til for at tage det igen. 	 ha-yyi ɛzzaġ dar baba, ašku rad-fkġ ih̬f-inu i-lmut baš ad-d-nkrġ s-tudrt l-ljdid.


Og Broder skal overgive Broder til Døden, og Fader sit Barn og Børn skulle stå op mod Forældre og slå dem ihjel. 	 ra-yili ma-ra-n-idḥi gʷmas i-lmut, yili ma-ra-n-idḥi yus, nkrn-d tarwa f-ayt-darsn nġn-tn.


Og han forlod dem og gik atter om Bord og for over til hin Side. 	 ifl-tn ikšm-daġ s-tanawt issudu s-tsga yaḍni n-umda.


Og se, der er sidste, som skulle være iblandt de første, og der er første, som skulle være iblandt de sidste." 	 s-ṣṣaḥt llan kra n-imggura lli-ra-izwur, ula kra n-imzwura lli-ra-iggʷru.»


og i ham have I eders Fylde, ham, som er Hovedet for al Magt og Myndighed; 	 ula kunni, tlla-yawn tudrt ikmmln f-ssibt n-ma-tgam win lmasiḥ lli-iḥkamn ġ-kullu ssulṭat ula lquwwat n-ignwan.


Thi dette forkrænkelige må iføre sig Uforkrænkelighed, og dette dødelige iføre sig Udødelighed. 	 ašku iqqan-d ddat-ad itrkamn a-ttyawbddal s-ma-rad-bdda-idum, iqqan-d ddat-ad itmtatn a-ttyawbddal s-ma-rad-bdda-iddr.


Og dette skulle de gøre, fordi de hverken kende Faderen eller mig. 	 rad-awn-skrn ġmkan ašku ur-ssinn baba ula ssnn-iyi nkki.


Da gik han ud fra Kaldæernes Land og tog Bolig i Karan; og efter hans Faders Død lod Gud ham flytte derfra hen i dette Land, hvor I nu bo. 	 iffuġ ilmma tamazirt-ns n-ayt-kaldan iddu izdġ ġ-ḥaran. lliġ immut babas, yawi-t-id rbbi s-tmazirt-ad lli-ġ-tzdġm ġilad.


Og fra Alteret gik en anden Engel ud, som havde Magt over Ilden; og han råbte med høj Røst til den, som havde den skarpe Segl, og sagde: Udsend din skarpe Segl og afskær Druerne af Jordens Vintræ; thi dets Druer ere modne. 	 iffuġ-d ilmma yal-lmalak yaḍni zġ-dar ṭṭbla l-lbh̬ur, ig ġwalli igabln lɛafit. isawl s-walli yusin asmmawd imsadn yini-as s-wawal itjhhdn: «luḥ-n asmmawd-nnk, tssmunt tizrmin zġ-ddalit n-ddunit, ašku inwa-waḍil.»


Og den, som sejrer, og som indtil Enden tager Vare på mine Gerninger, ham vil jeg give Mag over Hedningerne; 	 kullu wanna inran ar-iskar mad-riġ ar isiggʷra, rad-as-fkġ taẓḍḍart f-tmizar n-ddunit ġmklli-yyi-ifka baba rbbi. ra-tnt-iḥkam s-uɛmud n-uwzzal, irẓ-tnt zund irukutn n-idqqi.


og gøre ikke som Moses, der lagde et Dække over sit Ansigt, for at Israels Børn ikke skulde fæste Øjet på, at det, der forsvandt, fik Ende. 	 ur-ngi zund musa lli-idln udm-ns baš a-t-ur-ẓrn ayt-rbbi lliġ a-gis-tlaḥ tifawt l-lmjd.


Sandelig, siger jeg eder, hvor som helst i hele Verden Evangeliet bliver prædiket, skal også det, som hun har gjort, omtales til hendes Ihukommelse." 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, innaġ a-tbrraḥn mddn s-lh̬bar-ad ifulkin ġ-kullu ddunit, ra-ttinin f-mayd tskr h̬tad, ar-tt-id-srs-kttin.»


såfremt en er ustraffelig, een Kvindes Mand og har troende Børn, der ikke ere beskyldte for Ryggesløshed eller ere genstridige. 	 iqqan-d amġar a-ig wad ġ-ur-illi lɛib, iṭṭaf ġir yat-tmġart. iqqan-d tarwa-ns ad-gn imumnn bla-da-srsn-taštkkan mddn is-a-skarn ma-yʷh̬šnn ula-da-tffuġn zġ-wawal n-ayt-darsn.


Og de flettede en Krone af Torne og satte den på hans Hoved og gave ham et Rør i hans højre Hånd; og de faldt på Knæ for ham og spottede ham og sagde: "Hil være dig, du Jødernes Konge!" 	 skrn yan-ttaj zġ-uzggʷar gn-as-t f-ih̬f, gn-as yat-tġanimt ġ-ufus-ns afasi. ar-ṭṭarn f-ifaddn-nsn ġ-lgddam-ns ar-gis-ḍṣṣan ar-ttinin: «sslam fllak ay-agllid n-ayt-yudaya.»


Men Jesus sagde til ham: "Ven, hvorfor kommer du her?" Da trådte de til og lagde Hånd på Jesus og grebe ham. 	 isawl yasuɛ yini-as: «way-amddakkʷl-inu, izd mayad a-f-di-tuškit s-ġid?» lkmn-t-in wiyyaḍ, grn-in ifassn fllas amẓn-t.


som ere afvegne fra Sandheden, idet de sige, at Opstandelsen er allerede sket, og de forvende Troen hos nogle. 	 jlan ntni zġ-uġaras l-lḥqq, ar-traran ula wiyyaḍ a-ur-sul-amnn. ar-ttinin ur-rad-nkrn mddn ġ-lih̬rt walaynni ġir ġ-ddunit-ad a-ġ-d-nkrn.


"Hvorfor overtræde dine Disciple de gamles Overlevering? thi de to ikke deres Hænder, når de holde Måltid." 	 «mah̬ aylliġ a-tffuġn imḥḍarn-nnk zġ-lɛada n-imzwura-nnġ lli-zrinin? ha-ntni ar-šttan bla-da-ssġusn ifassn-nsn s-isirid lli-tn-d-iqqann.»


Simon Peter svarede ham: "Herre! til hvem skulle vi gå hen? Du har det evige Livs Ord; 	 yini-as simɛan bṭrus: «wa-sidi, dar mit a-s-ra-nddu? kiyi a-dar iwaliwn n-tudrt idumn.


Da forlod han Skarerne og gik ind i Huset; og hans Disciple kom til ham og sagde: "Forklar os Lignelsen om Ugræsset på Marken!" 	 ġakudan ifl yasuɛ mddn-an ikšm s-tgmmi, aškin-d dars imḥḍarn-ns inin-as: «ml-aġ ma-tqṣadt s-lmɛna n-wazkkun ġ-igr.»


Der er ikke kommet andre end menneskelige Fristelser over eder, og trofast er Gud, som ikke vil tillade, at I fristes over Evne, men som sammen med Fristelsen vil skabe også Udgangen af den, for at I må kunne udholde den. 	 ur-fllawn-tzri kra n-tassast abla h̬talli kullu izrayn f-mddn. imma rbbi izga-bdda ġ-wawal-ns, ur-ra-kʷn-yadj a-ttyaramm uggʷar n-ma-mi-tẓḍarm. hati ġakud nna-tzraym ġ-tassast rad-awn-iml mamnk a-stti-tnrum tnjmm zġ-gis.


Helbreder syge, opvækker døde, renser spedalske, uddriver onde Ånder! I have modtaget det for intet, giver det for intet! 	 jjujjiyat imuḍan-nsn, ar-tssnkarm ġwilli mmutnin, ar-tssġusm injdamn, ar-tssufuġm ljnun. akkayat bla-da-ttamẓm yat, ašku tumẓm bla tfkam yat.


men om Guds Forjættelse tvivlede han ikke i Vantro, derimod blev han styrket i Troen, idet han gav Gud Ære 	 yumn rbbi bla-akkʷ iškka ġ-wawal lli-s-as-inna. izayd idus ġ-liman-ns ar-italġ rbbi,


Og de lagde Hånd på dem og satte dem i Forvaring til den følgende Dag; thi det var allerede Aften. 	 aškin-d amẓn-tn gn-tn-in ġ-lḥbs a-n-ġin-qaman ar ṣṣbaḥ ašku yaġ-uzal.


Men de sagde til ham: "Giv os, at vi må sidde, den ene ved din højre Side og den anden ved din venstre Side i din Herlighed." 	 inin-as: «fk-aġ a-nskiws yan f-ufasiy-nnk d-yan f-uẓlmaḍ-nnk ġakud lliġ ra-tkšmt s-lmjd n-tgldit-nnk.»


Og han gik ud og gik efter sin Sædvane til Oliebjerget; men også Disciplene fulgte ham. 	 iffuġ yasuɛ zġ-tmdint iddu s-uwrir n-zzitun ġmklli-bdda-ittidu s-ġin. munn dids imḥḍarn-ns.


Derfor tager eder af hverandre, ligesom også Kristus har taget sig af os, til Guds Ære. 	 mayad a-f-awn-nniġ a-ttqbalm i-ngratun ġmklli-kʷn-iqbl lmasiḥ, baš a-gigun-ibayyn lmjd n-rbbi.


Og han bød Skarerne at sætte sig ned i Græsset og tog de fem Brød og de to Fisk, så op til Himmelen og velsignede; og han brød Brødene og gav Disciplene dem, og Disciplene gave dem til Skarerne. 	 yuṣṣa mddn-an ggutnin ad-gawrn ġ-tuga. yasi smmust-tngʷal-lli d-tslmin-lli s-snat, yall alln-ns s-ignwan iškr rbbi. ibbi tingʷal ifk-tnt i-imḥḍarn-ns. bḍun-tnt imḥḍarn f-mddn-an ggutnin.


"Herren er virkelig opstanden og set af Simon." 	 ar-kullu-ttinin: «s-lḥqq inkr-d siditnnġ zġ-lmut. iban-d i-simɛan.»


og sover og står op Nat og Dag, og Sæden spirer og bliver høj, han ved ej selv hvorledes. 	 ar-igan ar-inkkr ġ-iyḍ ula azal, imġi-d-wamud ar-itimġur, imma argaz-an ur-issin mamnk.


Men Paulus stod frem midt på Areopagus og sagde: ""I athemiensiske Mænd! jeg ser, at I i alle Måder ere omhyggelige for eders Gudsdyrkelse. 	 ibidd bulus ġ-wammas n-usgawr yini-asn: «way-ayt-atina, ẓriġ-kʷn ar-bahra-ttuqqarm ilahat mknna gan.


Og de droge bort i Skibet til et øde Sted afsides. 	 ssudun ilmma ġ-tanawt waḥdutn s-yan-udġar lli-ġ-ur-illi yan.


Thi alle Profeterne og Loven have profeteret indtil Johannes. 	 kkan-ttin lanbiya ula ššrɛ n-musa ar-kullu-malan awal n-rbbi i-mddn aylliġ-d-yuška yuḥanna.


Men Husholderen sagde ved sig selv: Hvad skal jeg gøre, efterdi min Herre tager Husholdningen fra mig? Jeg formår ikke at Grave, jeg skammer mig ved at tigge. 	 iswangm-uh̬ddam, yini d-ih̬f-ns: ‹ma-rad-skrġ? ra-yyi-issufġ sidi. ur-dusġ baš ad-qqazġ akal, d-ur-rḍiġ a-tḍalabġ mddn.


Nu var der syv Brødre; og den første tog en Hustru og døde barnløs. 	 ha-ssa n-aytmatn. yiwi-umzwaru tamġart, immt ur-d-ifil tarwa.


I, som ved Guds Kraft bevogtes ved Tro til en Frelse, som er rede til at åbenbares i den sidste Tid, 	 s-tḥkimt-ns itjhhdn a-s-a-kʷn-issntal kunni lli-srs-umnnin, ard tnjmm s-ujnjm ikmmln lli-rad-awn-yili ġ-isiggʷra n-ddunit.


Og den sjette Engel basunede, og jeg hørte en Røst fra de fire Horn på Guldalteret, som står for Guds Åsyn, 	 yut wis sḍiṣ lmalayka nnffar-ns, s-sfldġ i-yan-wawal isawl-d zġ-dar kkuẓ-waskawn n-tġmrin n-ṭṭbla n-uwrġ lli-illan ġ-lgddam n-rbbi.


Men de kloge svarede og sagde: Der vilde vist ikke blive nok til os og til eder; går hellere hen til Købmændene og køber til eder selv! 	 imma ist-lɛaql nnant-asnt ‹is-rad-aġ-kullu-tuwdu zzit-ad nkkʷninti ula kunninti? zaydamt s-dar id-bu-zzit tsġmd-d ma-kʷnt-ih̬ṣṣan.›


Hvis der altså var Fuldkommelse at få ved det levitiske Præstedømme (thi på Grundlag af dette har jo Folket fået Loven), hvilken Trang var der da yderligere til, at en anden Slags Præst skulde opstå efter Melkisedeks Vis og ikke nævnes efter Arons Vis? 	 rbbi iskr inmġurn zġ-ayt-lawi baš ad-zzgan ššrɛ. gan ntni zġ-tasut n-unmġur harun. walaynni mrad is-ẓḍarn ad-šškšmn mddn s-kullu-ma-iqṣad rbbi, ur-rad-ḥtajjan mddn ad-asn-d-yašk yan-unmġur yaḍni igan zund malkiṣadq.


Og han bød dem, at de ikke måtte sige det til nogen; men jo mere han bød dem, desto mere kundgjorde de det. 	 yuṣṣa yasuɛ mddn-an ad-ur-inin i-yan f-mayd ijran, walaynni kra-s-a-tn-ituṣṣa ntni ar-tawin lh̬bar-ns bahra.


Og da Pinsefestens Dag kom, vare de alle endrægtigt forsamlede. 	 zrin-uwssan aylliġ-d-iruḥ lɛid n-win smmus id-mraw. munn kullutn ġ-yat-tgmmi.


i hvem enhver Bygning sammenføjes og vokser til et helligt Tempel i Herren, 	 nttan a-d-issmunn iẓran, ar-srsn-ibnnu yat-tgmmi n-tẓallit ttyawẓlay i-siditnnġ.


Da sagde de til ham: "Hvorledes bleve dine Øjne åbnede?" 	 sqsan-t ilmma: «mamnk a-s-twrrit tsfawt?»


Mener ikke, at jeg er kommen for at bringe Fred på Jorden; jeg er ikke kommen for at bringe Fred, men Sværd. 	 «a-ur-tġalm is-d-uškiġ ad-skrġ lhna ġ-ddunit. urd lhna a-rad-skrġ walaynni tibḍit.


Og han sagde til dem: "Dette er mit Blod, Pagtens, hvilket udgydes for mange. 	 yini-asn: «ġwid gan idammn-inu lli-ra-iffi f-ssibt n-mddn ggutnin baš ad-gn lɛhd l-ljdid ġ-gratun d-rbbi.


Og efter sin Sædvane gik Paulus ind til dem, og på tre Sabbater samtalede han med dem ud fra Skrifterne, 	 ikšm srs bulus ġmklli iskar ġ-tmdinin yaḍni. kraḍ-uwssan n-usunfu ar-ġin-isawal d-mddn, ar-asn-imala ma-ityaran ġ-warratn n-rbbi


Du elskede! en trofast Gerning gør du i alt, hvad du virker for Brødrene, og det for femmede, 	 wa-gʷma iɛzzan, afulki ayan tskart lliġ a-ttɛawant aytmatnnġ, bahra ġwilli dark ganin iġribn.


"Denne overtaler Folk til en Gudsdyrkelse imod Loven." 	 inin fllas: «argaz-ad ar-itrara mddn ad-ffuġn zġ-ššrɛ n-musa ar-tɛbadn rbbi s-mamnk yaḍni.»


Men da Jesus mærkede dette, sagde han: "I lidettroende! hvorfor tænke I ved eder selv på, at I ikke have taget Brød med? 	 issn yasuɛ ma-ttinin, yini-asn: «mah̬ aylliġ a-tssmqsam ġmkad f-uġrum ur-darun-illi? is-ur-tuminm?


og deres Synder og deres Overtrædelser vil jeg ikke mere ihukomme." 	 izayd ilmma yini: «ur-sul-rad-d-ktiġ ddnub-nsn ula lh̬ʷšanat lli-skrn.»


Jeg siger det ikke for at fælde Dom; jeg har jo sagt tilforn, at I ere i vore Hjerter, så at vi dø sammen og leve sammen. 	 ur-nniġ is-tʷh̬šnm, ašku mliġ-awn yadlli is-darnnġ-tɛzzam bahra. yan a-nga nkkʷni didun, iġ-nddr ula iġ-nmmut,


Men tværtimod, da de så, at jeg har fået Evangeliet til de uomskårne betroet, ligesom Peter til de omskårne, 	 walaynni ẓran is-iyi-ifka rbbi ad-sslkmġ lh̬bar ifulkin i-ayt-tmizar yaḍni, ġmklli ifka i-bṭrus a-t-isslkm i-ayt-yudaya.


Og jeg tog den lille Bog af Engelens Hånd og nedsvælgede den; og den var i min Mund sød som Honning, men da jeg havde nedsvælget den, følte jeg Smerte i min Bug. 	 amẓġ arra-lli imẓẓin zġ-ufus l-lmalak ššġ-t. imim zund tammnt ġ-imi-nu, walaynni lliġ-t-ššiġ iwrri ismmum ġ-udis-inu.


"Og da jeg brød de syv til de fire Tusinde, hvor mange Kurve fulde af Stykker toge I da op?" Og de sige til ham: "Syv." 	 yini-asn: «lliġ bbiġ ssa n-tngʷal i-kkuẓ id-walf, mnnawt-tryal a-tusim ɛmmrnt s-tuffaẓ?» inin-as: «ssa.»


men jeg skal snart komme til eder, om Herren vil, og gøre mig bekendt, ikke med de opblæstes Ord, men med deres Kraft. 	 walaynni ra-n-aškġ ġ-mayd-d-yakmurn iġ-ira siditnnġ. ġakudan a-rad-ẓrġ id-bu-isfurrugn-an issanġ izd taḥkimt itjhhdn a-darsn-illan nġd ġir iwaliwn.


men den, som er på Taget, stige ikke ned eller gå ind for at hente noget fra sit Hus; 	 wanna illan f-iggi n-tgmmi iqqan-t-id ad-ur-ikšm a-d-yasi kra.


Og sådanne vare I for en Del; men I lode eder aftvætte, ja, I bleve helligede, ja, I bleve retfærdiggjorte ved den Herres Jesu Navn og ved vor Guds Ånd. 	 ula kunni, kra gigun ikka-ttin ar-iskar ġmkan, walaynni isird-kʷn siditnnġ yasuɛ lmasiḥ s-rruḥ n-rbbi-nnġ, iẓli-kʷn iskr sslamt ġ-gratun d-rbbi.


Jeg siger eder: I den Nat skulle to Mænd være på eet Leje; den ene skal tages med, og den anden skal lades tilbage. 	 rad-awn-iniġ, ġ-iḍ-an rad-ilin sin mddn ġ-tisi, ra-yitti yan iqama yan.


Og han udrakte Hånden, rørte ved ham og sagde: "Jeg vil; bliv ren!" Og straks blev han renset for sin Spedalskhed 	 iggr-as yasuɛ s-ufus-ns yini-as: «riġ nkki. ġus.» yitti zġ-gis ljdam ġakudan iġus.


Men når du giver Almisse, da lad din venstre Hånd ikke vide, hvad din højre gør, 	 imma kiyi ġakud nna-ra-tfkt i-imẓlaḍ, a-ur-yissan-ufus-nnk aẓlmaḍ ma-iskr-ufasi.


Og straks forlod Spedalskheden ham, og han blev renset. 	 ġakudan yitti zġ-gis ljdam iġus.


Og Gud gjorde usædvanlige kraftige Gerninger ved Paulus's Hænder, 	 ar-iskar rbbi lmɛjizat f-ufus n-bulus, ur-jju-ẓrin mddn zund ntnti.


Eller foragter du hans Godheds og Tålmodigheds og Langmodigheds Rigdom og ved ikke, at Guds Godhed leder dig til Omvendelse? 	 is-a-ttinit d-ih̬f-nnk «rbbi ur-ra-flla-iḥkam ašku tggut dars lḥnant d-umhal d-ṣṣbr»? walaynni is-ur-tssint rbbi ar-sul-gik-itḥnnu ašku ira gik a-tflt kullu ma-yʷh̬šnn twrrit s-uġaras-ns?


Men han fornægtede ham og sagde: "Jeg kender ham ikke. Kvinde!" 	 irar-as bṭrus: «wa-tamġart, ur-t-ssinġ nkki.»


Men når Menneskesønnen kommer i sin Herlighed og alle Englene med ham, da skal han sidde på sin Herligheds Trone. 	 izayd yasuɛ yini-asn: «ġakud lliġ rad-d-wrriġ s-ddunit-ad, munn-d didi kullu lmalayka s-lmjd iggutn, rad-skiwsġ nkki lli-igan yus n-bnadm f-lɛrš n-tgldit-inu,


og han bar selv sit Kors og gik ud til det såkaldte "Hovedskalsted", som hedder på Hebraisk Golgatha, 	 iffuġ yasi aggjdi-ns s-udġar lli-mi-ttinin ‹tah̬ʷšašt n-ih̬f›, ar-as-daġ-ttinin ‹gulguta› s-wawal n-ayt-yudaya.


I have hørt, at der er sagt: Du må ikke bedrive Hor. 	 «tsfldm is-inna musa ‹a-ur-tznut.›


Thi Kristus sendte mig ikke for at døbe, men for at forkynde Evangeliet, ikke med vise Ord, for at Kristi Kors ikke skulde tabe sin Kraft. 	 ašku lmasiḥ ur-iyi-yuzn ad-ssddmġ mddn, hati yuzn-iyi ad-asn-tbrraḥġ s-lh̬bar ifulkin. urd iwaliwn l-lɛaql a-s-a-tbrraḥġ, f-a-ur-rarġ lmut l-lmasiḥ f-uggjdi bla lfaytt.


Men de sagde til ham: "Johannes's Disciple faste ofte og holde Bønner og Farisæernes ligeså; men dine spise og drikke?" 	 sqsan-t: «mah̬ aylliġ a-bahra-taẓumn ar-tẓallan imḥḍarn n-yuḥanna ula imḥḍarn n-ifarisin, imma imḥḍarn-nnk kiyi ar-šttan ar-ssan?»


Og Apostlene sagde til Herren: "Giv os mere Tro!" 	 inin-as irqqasn-ns: «ɛawn-aġ a-nzayd namn s-uggʷar.»


uden Fader, uden Moder, uden Slægtregister, uden Dages Begyndelse og uden Livs Ende, men gjort lig med Guds Søn, - han forbliver Præst for bestandig. 	 ur-ityara yat f-babas nġd innas nġd imzwura-ns, ula ityara yat f-tlalit-ns nġd lmut-ns, walaynni irwas i-yus n-rbbi ašku iga-bdda anmġur ibiddn ġ-gr mddn d-rbbi.


Og straks driver Ånden ham ud i Ørkenen. 	 iddu yasuɛ idḥi-t rruḥ lqudus ġakudan s-lh̬la.


Derfor, alt hvad I have sagt i Mørket, skal høres i Lyset; og hvad I have talt i Øret i Kamrene, skal blive prædiket på Tagene. 	 aynna tnnam ġ-gratun rad-as-sfldn kullu mddn. aynna-f-tsawlm ġ-tntla ġ-ugʷns n-tḥanut rad-srs-tbrraḥn f-iggi n-tgʷmma.


Og han så omkring på dem, som sade rundt om ham, og sagde: "Se, her er min Moder og mine Brødre! 	 issmaqql ġ-willi dids skiwsnin yini-asn: «ha-inna d-aytma.


Men Jesus svarede ikke mere noget, så at Pilatus undrede sig. 	 imma yasuɛ ur-inni yat aylliġ itɛjjb bilaṭus.


og de skulle spotte ham og spytte på ham og hudstryge ham og ihjelslå ham, og tre Dage efter skal han opstå." 	 ra-gigi-tṭnaẓn ssufsn flla ssġuršn-iyi nġn-iyi. walaynni ġ-wis kraḍ-uwssan rad-d-nkrġ zġ-lmut.»


Eller skulle vi vække Herrens Nidkærhed? Mon vi ere stærkere end han? 	 is-tram a-stti-tssṭiyyarm i-siditnnġ? is-fllas-tjhhdm kunni?


Og hvorfor dømme I ikke også fra eder selv, hvad der er det rette? 	 mah̬ aylliġ ur-a-tswingimm d-ih̬f-nnun ġ-ma-kʷn-d-iqqann a-tskarm?


Den, som ikke elsker mig, holder ikke mine Ord; og det Ord, som I høre, er ikke mit, men Faderens, som sendte mig. 	 imma wanna ur-iyi-ittirin, ur-ra-iskar s-wawal-inu. hati iwaliwn-ad mi tsflidm ur-gin ġir winu, gan win baba lli-yyi-d-yuznn.


Men Jesus sagde til ham: "Om du formår! Alle Ting ere mulige for den, som tror." 	 yini-as yasuɛ: «ma-s-tnnit ‹iġ-tẓḍart›? yan yumnn, ur-illi kra mi ur-iẓḍar a-t-iskr.»


I det hele taget høres der om Utugt iblandt eder, og det sådan Utugt, som end ikke findes iblandt Hedningerne, at en lever med sin Faders Hustru. 	 ašku sfldġ is-darun lfsad yʷh̬šnn bahra, uggʷar n-mad-skarn ġwilli ur-ssinnin aġaras n-rbbi. han illa ġ-gratun yan-urgaz ar-igan d-tmġart n-babas.


Og se, der skete et stort Jordskælv; thi en Herrens Engel for ned fra Himmelen og trådte til og væltede Stenen bort og satte sig på den. 	 s-immussa-wakal ġ-tasaɛt-an s-jjhd, igguz-d yal-lmalak n-sidi rbbi zġ-ignwan, issknuki ifir zġ-imi n-umḍḍal, igawr fllas.


Og skriv til Menighedens Engel i Thyatira: Dette siger Guds Søn, der har Øjne som Ildslue, og hvis Fødder ere som skinnende Malm: 	 «ara awal-ad i-lmalak n-umnaggar ġ-tmdint n-tyatira: ha-ma-inna yus n-rbbi lli-mi-ssufunt-walln zund isufa l-lɛafit, ar-ssmrqiqiyn iḍarn-ns zund anas ityawmzayn s-ssql.


Men da de havde hørt op at tale, tog Jakob til Orde og sagde: "I Mænd, Brødre, hører mig!" 	 lliġ kmmln awal-nsn, inkr yaɛqub yini-asn: «way-aytma sfldat-iyi.


Have I da ikke Huse til at spise og drikke i? eller foragte I Guds Menighed og beskæmme dem, som intet have? Hvad skal jeg sige eder? Skal jeg rose eder? I dette roser jeg eder ikke. 	 mah̬, ur-darun tigʷmma-nnun a-gisnti-tšttam ar-gisnti-tssam? is-tḥgrm amnaggar n-rbbi tirim a-tššḥššamm ġwilli ur-dar yat? ma-rad-awn-iniġ? is-tram a-kʷn-alġġ f-wan ġayan? uhu, ur-ra-kʷn-fllas-alġġ.


Og værer I ligesom Mennesker, der vente på deres Herre, når han vil bryde op fra Brylluppet, for at de straks, når han kommer og banker på, kunne lukke op for ham. 	 a-bdda-tujadm, zund ih̬ddamn lli-tqlnin s-siditsn ard-d-iwrri zġ-dar-tmġra, irin ad-as-rẓmn imi ġakud nna-d-issḍuqqr.


Og dersom hun efter at have skilt sig fra sin Mand ægter en anden, bedriver hun Hor." 	 iġ-tfra-tmġart i-urgaz-ns itahl-tt yan yaḍni, hatin zzna ayan tskr ula nttat.»


Og de havde nogle få Småfisk; og han velsignede dem og sagde, af også disse skulde lægges for. 	 ilint darsn kra n-tslmin drusnin. iškr rbbi yini i-imḥḍarn a-tnt-bḍun ula ntnti.


Og han sendte fremdeles en anden Tjener; men de sloge også ham og forhånede ham og sendte ham tomhændet bort. 	 yazn ah̬ddam yaḍni. ula ntta, ssġuršn-t ih̬ʷmmaṣn ssrfufnn-t rarn-t bla yat.


Jesus svarede og sagde til ham: "Om nogen elsker mig, vil han holde mit Ord; og min Fader skal elske ham, og vi skulle komme til ham og tage Bolig hos ham. 	 yini-as yasuɛ: «wanna-yyi-ittirin, ra-iskar s-wawal-inu. ra-t-yiri baba, našk-id dars nili-bdda dids.


Og da han gik lidt videre frem, så han, Jakob, Zebedæus's Søn, og hans Broder Johannes, som også vare i Færd med at bøde deres Garn i Skibet; 	 izayd iftu yan imikk s-n-iẓra yaɛqub yus n-zabdi ntta d-gʷmas yuḥanna. llan ġ-tanawt-nsn ar-tɛdaln ššbayk.


tillige med Onesimus, den tro og elskede Broder, som er fra eders By; de skulle fortælle eder, hvorledes alt står til her. 	 aznġ-n dids gʷmatnnġ ifulkin iɛzzan unisimus lli-igan yan zġ-gigun. ntni a-rad-awn-yini f-kullu ma-darnnġ-ijran ġid.


Og deres Hyrder flyede og forkyndte det i Byen og på Landet; og de kom for at se, hvad det var, som var sket. 	 rwln imksawn awin lh̬bar i-mddn ġ-tmdint ula ġ-igran. ffuġn-d kullu ad-ẓrn ma-illan.


Og det forfører dem, som bo på Jorden, for de Tegns Skyld, som det blev givet det at gøre for Dyrets Åsyn, og siger til dem, som bo på Jorden, at de skulle gøre et Billede af Dyret, ham, som har Sværdhugget og kom til Live. 	 ityawfka-yas a-iskar lmɛjizat ġ-tama n-waġʷẓn amzwaru, ar-srsnt-ijllu kullu imzdġn n-ddunit. yuṣṣa-tn ad-skrn yat-ṣṣurt imqqurn n-waġʷẓn amzwaru lli-ityaggasn s-taẓẓit iwrri-daġ iddr.


Og hele Staden kom i Bevægelse, og Folket stimlede sammen; og de grebe Paulus og slæbte ham uden for Helligdommen, og straks bleve Dørene lukkede. 	 tzayd tqrbl-tmdint kullutt. azzln-d mddn ggutnin, amẓn bulus zukrn-t-id zġ-tgmmi n-rbbi, qqnn-d fllas iflwan


ham være Æren i Evigheders Evighed! Amen. 	 ar-t-bahra-ntalġ, ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


Jeg forstår at være i ringe Kår, og jeg forstår også at have Overflod; i alt og hvert er jeg indviet, både i at mættes og i at hungre, både i at have Overflod og i at lide Savn. 	 iġ-dari-idrus ula iġ-dari-iggut, ssnġ ma-rad-skrġ. ašku lmdġ kra iɛzzan, issanġ mamnk ad-tqnaɛġ s-kullu kra-yyi-ijran. zund iġ-šbɛaġ tirmt zund iġ-qamaġ s-laẓ, zund iġ-dari ma-iggutn zund iġ-dari ma-idrusn.


Men Stridsmændene førte ham ind i Gården, det vil sige Borgen, og de sammenkalde hele Vagtafdelingen. 	 awin-t iɛskrin s-ṭuẓẓunt n-tgmmi imqqurn lli-mi-ttinin lqṣr, ssmunn-d kullu lɛskr lli-illan ġin.


Men da det var blevet Aften, sad han til Bords med de tolv. 	 truḥ-d-tdggʷat iskiws yasuɛ a-išš d-imḥḍarn-ns s-sin d-mraw.


De andre Disciple sagde da til ham: "Vi have set Herren." Men han sagde til dem: "Uden jeg får set Naglegabet i hans Hænder og stikker min Finger i Naglegabet og stikker min Hånd i hans Side, vil jeg ingenlunde tro." 	 nnan-as: «ha-yaġ nẓra siditnnġ.» imma ntta irur-asn-d: «ur-rad-amnġ nkki ard ẓrġ tiggas ġ-ifassn-ns, ggrġ-n i-latrt n-imsmarn, gġ afus-inu ġ-tsga-ns.»


Og hvor jeg går hen, derhen vide I Vejen." 	 hati tssnm aġaras lli-itawin s-illis rad-dduġ.»


I have jo hørt om min Vandel forhen i Jødedommen, at jeg over al Måde forfulgte Guds Menighed og søgte at udrydde den. 	 tsfldm kunni f-mamnk a-sttin-kkiġ ar-bahra-skarġ s-tnbaḍin n-ayt-yudaya, ar-ssrfufunġ aytmatn n-umnaggar n-rbbi s-trfufnt išqan, ar-n-tggaġ tiqqi-nu ad-hlkġ amnaggar a-ur-sul-iqama.


og lader os give Agt på hverandre, så vi opflamme hverandre til Kærlighed og gode Gerninger 	 illa fllannġ a-stt-ntawi ġ-ingratnnġ baš a-ntmɛawan a-nissan mamnk a-ntḥnnu ar-nskar kullu ma-ifulkin.


Da bød han sine Disciple, at de måtte ikke sige til nogen at han var Kristus. 	 yuṣṣa imḥḍarn-ns ilmma yini-asn s-lmɛqul: «a-ur-tinim i-yan izd nkkin a-igan lmasiḥ lli-s-a-tqln.»


Thi den, som skammer sig ved mig og mine Ord, ved ham skal Menneskesønnen skamme sig, når han kommer i sin og Faderens og de hellige Engles Herlighed. 	 wanna ittinin ġ-gr mddn ur-iyi-issin ula issn awal-inu, rad-iniġ ur-t-ssinġ ula nkki lli-igan yus n-bnadm, ġakud lliġ rad-d-aškġ s-lmjd-inu ula lmjd n-baba rbbi ula win lmalayka-ns n-ignna.


Og i disse Dage stod Peter op midt iblandt Brødrene og sagde: (og der var en Skare samlet på omtrent hundrede og tyve Personer): 	 yan-wass ġ-uwssan-an inkr bṭrus ġ-wammas n-aytmatn. illa ġin ma-itggan miyya d-sin id-mraw (120) n-yan.


men om Dom, fordi denne Verdens Fyrste er dømt. 	 rad-asn-issbayyan ma-igan lḥukm ašku ittut-yad lḥukm n-rbbi f-walli itḥkamn ġ-ddunit-ad.


Den Tale er troværdig og al Modtagelse værd. 	 izga mayd-ak-nniġ, iqqan-d kud yan a-t-yamn.


Men også Stridsmændene spottede ham, idet de trådte til, rakte ham Eddike og sagde: 	 ruḥn-t-in iɛskrin ula ntni ar-gis-ḍṣṣan, mdin-as-n aman l-lh̬ll a-tn-isu,


og Judas Iskariot, han, som forrådte ham. 	 ntni d-yahuda ish̬aryuṭ lli-ra-izznz yasuɛ tigira.


Næste Dag altså, da Agrippa og Berenike kom med stor Pragt og gik ind i Forhørssalen tillige med Krigsøversterne og Byens ypperste Mænd, blev på Festus's Befaling Paulus ført frem. 	 ndid azkka yašk-id agribbas d-barniki s-lhibt iggutn, kšmn s-uḥanu imqqurn l-lmḥkama, ntni d-inmġurn n-iɛskrin d-imġarn n-tmdint. inkr fastus yamr ad-d-šškšmn bulus.


og hver Tunge skal bekende, at Jesus Kristus er Herre, til Gud Faders Ære. 	 yini kraygatt ils: «yasuɛ lmasiḥ a-igan sidis n-kullu ma-illan.» ġmkad a-s-rad-kullu-uqqrn lmjd n-rbbi babatnnġ.


Derfor led også Jesus uden for Porten, for at han kunde hellige Folket ved sit eget Blod. 	 mayan a-f-immut ula yasuɛ ġ-brra n-tmdint baš a-issġus mddn s-idammn-ns.


En ond og utro Slægt forlanger Tegn; men der skal intet Tegn gives den uden Jonas's Tegn." Og han forlod dem og gik bort. 	 tasut yʷh̬šnn ifsadn ayad, tḍalb tamatart. ur-rad-as-ttyawfka kra n-tmatart abla tamatart n-nnabi yuna.» ifl-tn ilmma iddu.


Al uretfærdighed er synd, men der er synd, som ikke er til døden. 	 kullu iskkirn ʷh̬šnnin gan ddnub, walaynni ur-a-kullu-tawin ddnub-an s-lhalak.


Trofast er Gud, ved hvem I bleve kaldede til Samfund med hans Søn, Jesus Kristus, vor Herre. 	 rbbi iqama-bdda ġ-wawal-ns. nttan ad-awn-d-iġran a-tkšmm ġ-tamunt n-yasuɛ lmasiḥ siditnnġ.


Og dens Murværk var Jaspis, og Staden var af rent Guld, lig det rene Glar. 	 ityawbna-uġʷrab-ns s-iẓran iqrfin ġʷlanin. ttyawskar-tmdint zġ-uwrġ bahra iṣfan, tfaw zund jjaj.


Og da de førte ham bort, toge de fat på en vis Simon fra Kyrene, som kom fra Marken, og lagde Korset på ham, for at han skulde bære det bag efter Jesus. 	 nkrn iɛskrin awin yasuɛ. mnaggarn yan-urgaz gu-kurini ism-ns simɛan, bḥra-d-yuška zġ-brra. amẓn-t, srsn fllas aggjdi a-t-yasi ġ-tġurdin n-yasuɛ.


Derfor, Brødre! ere vi ikke Tjenestekvindens Børn, men den frie Kvindes. 	 imma ġilad ay-aytma, ma-ra-nini? urd tarwa n-tsmgt a-nga, walaynni nga tarwa n-tmġart lli-ur-jju-dar iskraf.


Men dette "endnu een Gang" giver til Kende, at de Ting, der rystes, skulle omskiftes, efterdi de ere skabte, for at de Ting, der ikke rystes, skulle blive. 	 s-wawal-an a-s-aġ-imla is-ra-immass kullu ma-ityawh̬laqn, ityattay baš a-ur-iqama ġir ma-iṭṭafn llsas izgan.


Hun gjorde, hvad hun kunde; hun salvede forud mit Legeme til Begravelsen. 	 hatti tskr maylli mi tufa. nttat tzwar tẓġur ddat-inu i-umḍḍal.


Derfor må ingen ringeagte ham; befordrer ham videre i Fred, for at han kan komme til mig; thi jeg venter ham med Brødrene. 	 a-t-ur-iḥgr yan, walaynni ɛawnat-t a-ikmml f-umuddu-ns s-sslamt baš a-d-iwrri s-dari. ašku ha-yyi ar-srs-tqlġ ntta d-aytmatn yaḍni.


Og våger og beder til enhver Tid, for at I må blive i Stand til at undfly alle disse Ting, som skulle ske, og bestå for Menneskesønnen." 	 rarat lɛaql tḍufm-bdda ar-ttḍalabm rbbi a-kʷn-issdus a-tnjmm zġ-kullu ġaylli ra-ijru, tbiddm ġ-lgddam n-yus n-bnadm tzgam.»


Ligeså også den anden og den tredje, indtil den syvende; 	 immt wis sin bla tarwa ula ntta d-wis kraḍ, aylliġ-tt-iwin kullutn s-ssa ur-d-filn tarwa.


De Brødre, som ere hos mig, hilse eder. Alle de hellige hilse eder, men mest de af Kejserens Hus. 	 ar-n-kullu-fllawn-tsllamn imẓlayn n-ġid, bahra ġwid ganin zġ-tgmmi n-qayṣr.


Men Jøderne bleve nidkære og toge med sig nogle slette Mennesker af Lediggængerne på Torvet, rejste et Opløb og oprørte Byen; og de stormede Jasons Hus og søgte efter dem for at føre dem ud til Folket. 	 imma wiyyaḍ ġ-ayt-yudaya usin fllasn tanuwwašt. awin-d kra n-irgazn ʷh̬šnnin zġ-ssuq, ġrn i-mddn ggutnin ad-didsn-munn, ssduyn-d tamdint kullutt. azzln s-tgmmi n-yasun, ar-siggiln s-bulus d-sila baš a-tn-ssufġn s-wammas n-mddn.


Thi han har et Sted sagt om den syvende Dag således: "Og Gud hvilede på den syvende Dag fra alle sine Gerninger." 	 ityara ġ-yan-ugzzum ġ-warra-ns: «wis ssa-uwssan a-isunfa rbbi zġ-kullu ma-iskr.»


for at de skulde søge Gud, om de dog kunde føle sig frem og finde ham, skønt han er ikke langt fra hver enkelt af os; 	 iskr-asn ġmkan baš ad-siggiln s-rbbi a-ur-imil mnaggarn dids issann-t. walaynni rad-awn-iniġ, han ntta ur-n-yaggug f-yan ginnġ


Men en Mellemmand er ikke kun for een Part; Gud derimod er een. 	 walaynni awal lli-ifka rbbi i-ibrahim, ifka-yas-t ġ-gras dids, ur-t-ih̬ṣṣa yan yaḍni.


Kristus, Israels Konge - lad ham nu stige ned af Korset, for at vi kunne se det og, tro!" Også de, som vare korsfæstede med ham, hånede ham. 	 iniyat-as a-d-igguz lmasiḥ-ad agllid n-ayt-rbbi zġ-uggjdi baš a-t-nẓr namn srs.» ula ġwilli dids tyaggalnin f-iggjda ar-t-rggmn ula ntni.


Men fra deres Side, som ansås for at være noget, (hvordan de fordum vare, er mig uden Forskel; Gud ser ikke på et Menneskes Person;) - over for mig nemlig havde de ansete intet at tilføje. 	 imma ġwilli-f-a-ttinin mddn zund iġ-gan kra (wah̬h̬a ur-iyi-ihmma mad-gan ašku rbbi ur-a-iskar s-uwdmawn), ntni ur-iyi-nnin kra n-uswingim yaḍni.


Og de adløde ham; og de kaldte Apostlene frem og lode dem piske og forbøde dem at tale i Jesu Navn og løslode dem. 	 ġrn-d i-irqqasn ssġuršn-tn, amrn-tn a-ur-daġ-sawaln s-ism n-yasuɛ, rẓmn-asn.


Og han gav ham ikke Ejendom deri, end ikke en Fodsbred; dog forjættede han ham at give ham det til Eje og hans Sæd efter ham, endskønt han intet Barn havde. 	 walaynni ur-as-gis-ifki kra n-udġar a-ig wins ġ-uwssan-an. kra n-uwzun imẓẓin ur-as-t-ifki. walaynni inna-yas rbbi: ‹rad-ak-tt-fkġ ġ-mayd-d-iftan, a-tg tinnk kiyi d-tarwa-nnk.› ġmkan ad-as-inna wah̬h̬a ur-ta-dars-ilul kra n-warraw.


ja, som et Klæde skal du sammenrulle dem, og de skulle omskiftes; men du er den samme, og dine År skulle ikke få Ende". 	 ra-tn-tssmuttlt zund aslham tkkist-tn, imma kiyi ġmklli tgit a-rad-bdda-tgt. isggʷasn-nnk ur-ra-sar-tmmun.»


Men også Nikodemus, som første Gang var kommen til Jesus om Natten, kom og bragte en Blanding af Myrra og Aloe, omtrent hundrede Pund. 	 imun-d dids niqudimus lli-sttin ikkan idda ġ-iyḍ s-dar yasuɛ. yawi-d niqudimus ma-itggan kraḍ id-mraw kilu n-isafarn n-tmḍlt, yili gisn lmurr d-ṣṣabra.


vidende, at eders Tros Prøve virker Udholdenhed; 	 ašku tssnm iġ-tzrim ġ-tnukmut sul-tzgam ġ-uġaras l-lmasiḥ, ra-kʷn-issdus mayan baš a-tiẓḍarm a-ttṣbarm s-uggʷar.


Derfor, efterdi du er lunken og 'hverken varm eller kold, vil jeg udspy dig af min Mund; 	 walaynni tulbit, ur-tsmmiṭṭ ula trġit. ġayan a-f-ra-k-ssufsġ zġ-imi-nu.


Men Hofmanden talte til Filip og sagde: "Jeg beder dig, om hvem siger Profeten dette? om sig selv eller om en anden?" 	 isawl-daġ lwazir isqsa filibbus: «ini-yyi, ma-f-isawl nnabi lliġ inna mayad? izd f-ih̬f-ns nġd kra n-yan yaḍni?»


da forhærder ikke eders Hjerter, som det skete i Forbitrelsen, på Fristelsens Dag i Ørkenen, 	 ad-ur-tssiqarm ih̬f-nnun zund imzwura-nnun lli-gigi-rggmnin ġ-uwssan lli-ġ-a-yyi-tarmn ġ-lh̬la.


Derfor vil jeg, når jeg kommer erindre om de Gerninger, han gør, idet han bagvasker os med onde Ord; og ikke tilfreds dermed, tager han både selv ikke Brødrene for gode, og dem, som ville det, forhindrer han deri og udstøder dem af Menigheden. 	 iġ-n-uškiġ s-darun rad-ak-mlġ ma-iskar. ar-ginnġ-isawal s-tkrkas, walaynni ur-t-yuwdi ġir ġayan. han izuyd-as ur-a-n-itqbal aytmatn lli-n-uškanin s-darun, ar-itẓi d-winna ranin a-tn-qbln ar-tn-issufuġ ula ntni zġ-umnaggar.


Men der er ikke alene Fare for, at denne vor Håndtering skal komme i Foragt, men også for, at den store Gudinde Artemis's Helligdom skal blive agtet for intet, og at den Gudindes Majestæt, hvem hele Asien og Jorderige dyrker, skal blive krænket." 	 urd ġir tawuri-nnġ a-ra-ih̬sr, walaynni rad-wrrin mddn ar-rggmn ula ġ-tgmmi n-ilaha imqqurn arṭamis, inin is-ur-tgi yat h̬talli kullu tɛbadn mddn ġ-asiyya ula ddunit kullutt.»


Og han drog atter bort hinsides Jordan til det Sted, hvor Johannes først døbte, og han blev der. 	 iddu-daġ yasuɛ s-tsga yaḍni n-wasif n-urdun, s-illiġ-ttin ikka yuḥanna ar-issddam. iqama ġin,


Og han kaldte et lille Barn til sig og stillede det midt iblandt dem 	 iġr-d yasuɛ i-yan-warraw imẓẓin s-dars, yawi-t-id s-wammas-nsn


I Børn! adlyder eders Forældre i Herren, thi dette er ret. 	 imma kunni a-tarwa mẓẓinin rad-awn-iniġ, skarat s-wawal n-ayt-darun ġmklli ira siditnnġ, ašku mayad iga lḥqq gigun.


Den, som planter, og den, som vander, ere eet; men hver skal få sin egen Løn efter sit eget Arbejde. 	 ġwalli iẓẓan d-walli isswan, yan ad-gan. kud yan, rad-as-ifk rbbi tiġrad-ns f-twuri lli-iskr.


Men hvor I komme ind i et Hus, siger der først: Fred være med dette Hus! 	 tigmmi nna-s-tkšmm, tinim-asn: ‹ad-awn-tili sslamt.›


thi jeg er den ringeste af Apostlene, jeg, som ikke er værd at kaldes Apostel, fordi jeg har forfulgt Guds Menighed. 	 nkki mẓẓiġ ġ-irqqasn. ur-akkʷ-sthllaġ ad-iyi-ttinin arqqas, ašku kkiġ-ttin ar-ssrfufunġ amnaggar n-rbbi.


Og da jeg så ham, faldt jeg ned for hans Fødder som død; og han lagde sin højre Hånd på mig og sagde: 	 ġir ẓriġ-t ḍrġ-n ġ-dar iḍarn-ns zund iġ-mmutġ. isrs-d flla afus-ns afasi yini-yyi: «ad-ur-tiksaṭṭ. nkki a-igan amzwaru ula amggʷaru,


Men dette siger jeg som en Indrømmelse, ikke som en Befaling. 	 mayd-awn-nniġ ur-kʷn-srs-umirġ, walaynni udjiġ-kʷn a-tskarm s-ġmkad iġ-tram.


Da han så var oprejst fra de døde, kom hans Disciple i Hu, at han havde sagt dette; og de troede Skriften og det Ord, som Jesus havde sagt. 	 lliġ-d-inkr zġ-lmut ktin-d imḥḍarn-ns maylli-s-asn-inna, amnn arra n-rbbi d-wawal-ad s-inna yasuɛ.


"Ve dig, Korazin! ve dig, Bethsajda! thi dersom de kraftige Gerninger, som ere skete i eder, vare skete i Tyrus og Sidon, da havde de for længe siden omvendt sig i Sæk og Aske. 	 yini-asn: «taguḍi a-rad-awn-yili ay-ayt-kurazin. taguḍi a-rad-awn-yili ay-ayt-bitṣayda. han lmɛjizat lli-skrġ ġ-darun, mrad is-tnt-skrġ ġ-tmdinin n-ṣur d-ṣayda, ikun lsan lh̬iš ġakudan, gn iġd f-ih̬fawn-nsn, fln kullu mad-skarn yʷh̬šn.


De svarede ham: "Vi ere Abrahams Sæd og have aldrig været nogens Trælle; hvorledes siger du da: I skulle vorde frie?" 	 rarn-as-d: «nkkʷni nga tarwa n-ibrahim, ur-jju-illi mad-aġ-ikrsn. mah̬ a-ttinit ‹rad-awn-ifsi›?»


Se, jeg sender eder som Får midt iblandt Ulve; vorder derfor snilde som Slanger og enfoldige som Duer! 	 «uznġ-kʷn ġilad zund ilqqaġn ġ-gr-uwššann. rarat lɛaql zund algmmaḍ, tzrim s-sslamt zund atbir.


Giver Agt på eder selv, at I ikke skulle tabe, hvad vi have arbejdet, men at I må få fuld Løn. 	 han da-tjlum lbaraka lli-f-a-tth̬damm. rarat lɛaql a-tkšmm ġ-kullu ma-kʷn-d-yuškan.


Og han stod op og tog straks Sengen og gik ud for alles Øjne, så de alle bleve forfærdede og priste Gud og sagde: "Aldrig have vi set noget sådant." 	 inkr ġakudan yasi imjdin-ns iffuġ ġ-lgddam n-mddn-an. ar-tɛjjabn kullutn ar-talġn rbbi ar-ttinin: «ur-jju-nẓri zund mayad.»


Og da han drog ind i Jerusalem, kom hele Staden i Bevægelse og sagde: "Hvem er denne?" 	 lliġ-n-ilkm yasuɛ urušalim, tqrbl-tmdint kullutt. ar-ssmqsan mddn i-ngratsn: «ma-iga ġwad?»


Men han er ikke dødes, men levendes Gud; thi for ham leve de alle." 	 awal-an imla-yaġ is-ddrn ntni wah̬h̬a mmutn, ašku sul ddrn kullutn ġ-lgddam n-rbbi.»


Da skulle de overgive eder til Trængsel og slå eder ihjel, og I skulle hades af alle Folkeslagene for mit Navns Skyld. 	 «ġakudan ra-kʷn-dḥayn s-lmḥkamat ar-kʷn-ssrfufunn nġn-kʷn. ra-kʷn-tkrhun ġ-kullu timizar n-ddunit f-ssibt n-ma-tgam winu.


Jesus svarer: "Det er den, hvem jeg giver det Stykke Brød, som jeg dypper." Så dypper han Stykket og tager og giver det til Judas, Simons Søn, Iskariot. 	 isawl-d yasuɛ yini-as: «a-t-igan d-ġwan mi rad-ssaykġ tuffaẓṭ-ad ġ-uruku fkġ-as-tt.» issayk ilmma tuffaẓṭ n-uġrum ġ-uruku ifk-tt i-yahuda yus n-simɛan ish̬aryuṭ.


Atter siger jeg eder: Det er lettere for en Kamel at gå igennem et Nåleøje end for en rig at gå ind i Guds Rige." 	 iniġ-awn, ra-irh̬u f-urɛam a-ikšm zġ-tiṭ n-tasmi ula ikšm yan dar ayda iggutn s-tgldit n-rbbi.»


Han bør vokse, men jeg forringes. 	 iqqan-d a-yaqlay ntta, ar-tgguzġ nkki.»


Nu vide vi, at du ved alle Ting og ikke har nødig, at nogen spørger dig; desårsag tro vi, at du er udgået fra Gud." 	 nẓra ġilad is-tssnt kullu ma-illan, tissant ula iswingimn n-mddn ur-ta-k-fllasn-sqsan. f-mayan a-f-numn is-di-tuškit zġ-rbbi.»


Thi jeg glæder mig ved Guds Lov efter det indvortes Menneske; 	 ġ-uwl-inu ar-tfraḥġ s-tnbaḍin n-rbbi,


Lad ingen ringeagte dig for din Ungdoms Skyld, men bliv et Forbillede for dem, som tro, i Tale, i Vandel, i Kærlighed, i Tro, i Renhed! 	 ad-ur-tadjt yan a-k-iḥgr f-ssibt n-ma-sul-tmẓẓit, walaynni skar-bdda f-ufulki s-iwaliwn-nnk d-iskkirn-nnk, ar-ttḥnnut ġ-wiyyaḍ ar-ttamnt awal n-rbbi s-uwl iġusn, baš ad-ẓrn imumnn mamnk a-tskart irin ad-skarn ula ntni ġmkan.


Og han greb ham ved den højre Hånd og rejste ham op. 	 yamẓ-as bṭrus ġ-ufus afasi issnkr-t-id. ġakudan wrrin dusn iḍarn-ns d-iġšfan-ns,


Men han sagde en Lignelse til de budne, da han gav Agt på, hvorledes de udvalgte sig de øverste Pladser ved Bordet, og sagde til dem: 	 iẓr yasuɛ inbgiwn-an ar-zzggurun ih̬f-nsn s-uskiws l-lgddam. yut-asn lmɛna-yad yini-asn:


Hvem er Løgneren uden den, som nægter, at Jesus er Kristus? Denne er Antikristen, som fornægter Faderen og Sønnen. 	 manwa igan bu-tkrkas? iga-t wanna innan «yasuɛ ur-igi lmasiḥ n-rbbi.» yan innan ġmkan, iga anuwwaš l-lmasiḥ, irar tiġurdin-ns s-rbbi babatnnġ ula s-yus.


Og mange andre Ting sagde de spottende til ham. 	 ar-t-rggmn s-kigan d-iwaliwn ʷh̬šnnin.


Have I ikke også læst dette Skriftord: Den Sten, som Bygningsmændene forkastede, den er bleven til en Hovedhjørnesten? 	 is-ur-tġrim ma-ityaran ġ-warra n-rbbi? ‹aẓru lli-n-luḥn ibnnayn, nttan a-iwrrin iga ih̬f n-uġẓu.


Og Paulus sagde: "Brødre! jeg vidste ikke, at han er Ypperstepræst; thi der er skrevet: En Fyrste i dit Folk må du ikke tale ondt imod." 	 irar-asn bulus: «way-aytma, ur-ssinġ ġwad izd anmġur ihiyyan a-iga. ašku ityara ġ-wawal n-rbbi: ‹a-ur-trgmt yan igan anmġur n-ayt-tmazirt-nnk.›»


Men der opstod også falske Profeter iblandt Folket, ligesom der også iblandt eder vil komme falske Lærere, som ville liste fordærvelige Vranglærdomme ind, idet de endog fornægte den Herre, som købte dem, og bringe en brat Undergang over sig selv, 	 ġayd izrin kkan-ttin kra n-mddn ġ-gr ayt-rbbi ar-ttinin izd lanbiya ad-gan walaynni ar-sskirkisn. ġmkan a-s-rad-daġ-ilin imslmdn ayt-tkrkas ġ-darun. s-tntla a-s-ra-n-šškšamn iswingimn ur-ʷġẓannin ar-ttawin s-lhalak. rad-traran tiġurdin-nsn s-siditsn itjhhdn lli-tn-ifran ad-gn wins. rad-zzugzn lhalak f-ih̬f-nsn ġ-yat-tasaɛt.


Han skal være stor og kaldes den Højestes Søn; og Gud Herren skal give ham Davids, hans Faders Trone. 	 ra-ig wad bahra ihiyyan. rad-as-ttinin ‹yus n-umattuy›. rad-as-ifk sidi rbbi lɛrš n-jddis dawd,


Og da de så Manden, som var helbredt, stå hos dem, havde de intet at sige derimod. 	 walaynni ur-darsn ma-ttinin ašku ẓran argaz lli-ijjin, ibidd didsn.


som der er skrevet: "Den, som sankede meget, fik ikke for meget, og den, som sankede lidet, fik ikke for lidt." 	 ġmklli ityaran: «ġwalli issmunn kigan, ur-as-išaḍ yat. imma ġwalli issmunn imikk, ur-t-ih̬ṣṣa yat.»


Thi idet han har lidt, kan han som den, der selv er fristet, komme dem til Hjælp, som fristes. 	 imma ġilad iẓḍar a-iɛawn kullu wanna tarmnt lh̬ʷšanat, ašku irfufn ula ntta ityaram f-a-iskr ma-yʷh̬šnn.


Du elskede! jeg ønsker, at det i alle Ting må gå dig vel, og du må være karsk, ligesom det går din Sjæl vel. 	 wa-gʷma iɛzzan, ḍalbġ rbbi fllak a-tilit s-lh̬ir, tdust ġ-ddat-nnk ġmklli tdust ġ-rruḥ-nnk.


Men da en rum Tid var forløben, og Sejladsen allerede var farlig, såsom endog Fasten allerede var forbi, formanede Paulus dem og sagde: 	 nssn ġ-uzmz-an is-ra-išqu lḥal iġ-nzuyd ġ-umuddu-nnġ, ašku nmaṭl bahra, izri fllannġ lɛid n-uẓum. ġakudan a-inkr bulus isawl s-mddn s-lmɛqul yini-asn:


Og han blev meget hungrig og vilde have noget at spise; men medens de lavede det til, kom der en Henrykkelse over ham, 	 s-t-yaġ laẓ yiri ma-ištta. sul h̬dmn ġ-tirmt s-a-s-d-issbayyn rbbi kra zund tawargit.


I Mænd, Brødre, Sønner af Abrahams Slægt, og de iblandt eder, som frygte Gud! Til os er Ordet om denne Frelse sendt. 	 «way-aytma zġ-tasut n-ibrahim d-ibrraniyn lli-tɛbadnin rbbi, nkkʷni kullwaġ a-mi-d-yuzn rbbi awal f-mamnk a-rad-aġ-ijjnjm.


Men han siger: Nej, for at I ikke, når I sanke Ugræsset sammen, skulle rykke Hveden op tillige med det. 	 irar-asn: ‹uhu, a-ur-tssukfm wazkkun a-ur-imil tssukfm dids irdn.


Men den, som hader sin Broder, er i Mørket og vandrer i Mørket, og han ved ikke, hvor han går hen, fordi Mørket har blindet hans Øjne. 	 walaynni yan ikurhan gʷmas, sul illa ġ-tillas ar-ittidu ġ-tillas. ur-issin manis a-ittidu ašku ssbukḍnt-t tillas.


Men dersom nogen ikke lyder vort Ord her i Brevet, da mærker eder ham; hav intet Samkvem med ham, for at han må skamme sig! 	 ẓrat wanna yagʷin a-isflid s-mayd-awn-nura ġ-tbrat-ad, tanfm-as baš a-ti-tigʷraẓ.


Men da han holdt op med at tale, sagde han til Simon: "Far ud på Dybet, og kaster eders Garn ud til en Dræt!" 	 lliġ ikmml awal-ns yini i-simɛan: «zayd-n s-ugʷns ar tadrut tgrm-n ššbayk-nnun a-di-tgmmrm islman.»


Thi skønt I efter Tiden endog burde være Lærere, trænge I atter til, at man skal lære eder Begyndelsesgrundene i Guds Ord, og I ere blevne sådanne, som trænge til Mælk og ikke til fast Føde. 	 han illa f-kullu winna zzrinin unšk-ad l-luqt lli-tzzrim kunni, ad-iẓḍarn ad-sslmadn wiyyaḍ. imma kunni, hati sul tḥtajjam mad-awn-isslmadn tinbaḍin timzwura n-uġaras n-rbbi. ha-kunni sul-kʷn-ih̬ṣṣa-ukkʷfay, ur-ta-tẓḍarm i-umššu.


så at de, som ere af Tro, velsignes sammen med den troende Abraham. 	 ġmkad a-s-nssn is-ra-ibark rbbi kullu wanna yumnn ġmklli ibark ibrahim lli-yumnn.


Og idet de hver Dag vedholdende og endrægtigt kom i Helligdommen og brød Brødet hjemme, fik de deres Føde med Fryd og i Hjertets Enfold, 	 ass f-wass ar-tmunun kullutn ġ-tgmmi n-rbbi, ar-tbbin aġrum ġ-tgʷmma-nsn ar-šttan i-ngratsn s-nniyt d-lfrḥ iggutn,


Men ved Midnat lød der et Råb: Se, Brudgommen kommer, går ham i Møde! 	 ġ-ṭuẓẓunt n-iyḍ sfldnt i-kra n-yan yull awal-ns inna ‹hay-asli yuška-d, ffuġamd-d a-t-in-tmnaggarmt.›


Thi der er skrevet i Salmernes Bog: "Hans Bolig blive øde, og der være ingen, som bor i den," og: "Lad en anden få hans Tilsynsgerning." 	 izayd bṭrus yini-asn: «ityara ġ-warra n-imurign ‹a-th̬lu-tgmmi-ns. a-ur-gis-izdġ yan.› ityara-daġ ‹a-yamẓ yan yaḍni taġamt-ns ġ-twuri.›


Da gik en af de tolv, han, som hed Judas Iskariot, hen til Ypperstepræsterne 	 ġakudan a-inkr yan zġ-gr sin d-mraw n-umḥḍar, ism-ns yahuda ish̬aryuṭ, iddu s-dar inmġurn n-tgmmi n-rbbi.


Han var det brændende og skinnende Lys, og I have til en Tid villet fryde eder ved hans Lys. 	 yuḥanna ikka-ttin iga zund yal-lqndil irġan ifaw, trḍum a-srs-tisfiwm yat tasaɛt.


for at, som der er skrevet: "Den, som roser sig, rose sig af Herren!" 	 mayad a-f-ityara: «wanna iran a-yalġ, yalġ siditnnġ.»


Og han svor hende til og sagde: "Hvad som helst du beder om, vil jeg give dig, indtil Halvdelen af mit Rige." 	 izayd iggall-as: «aynna zġ-gigi tḍalbt rad-am-t-fkġ, wah̬h̬a iga mnaṣṣ n-tgldit-inu.»


Da hun havde hørt om Jesus, kom hun bagfra i Skaren og rørte ved hans Klædebon. 	 tsfld nttat f-ma-iskar yasuɛ, tzri ġ-gr mddn-an aylliġ truḥ tiġurdin-ns, tggr i-tmlsit-ns.


Men Tro er en Fortrøstning til det, som håbes, en Overbevisning om Ting, som ikke ses. 	 yan yumnn awal n-rbbi, hati issn rad-as-yili maylli-n-itrju. ur-a-itškku ġ-maylli ur-iẓri.


Men da de havde vidnet og talt Herrens Ord, vendte de tilbage til Jerusalem, og de forkyndte Evangeliet i mange af Samaritanernes Landsbyer. 	 izayd bṭrus d-yuḥanna fkn tugga-nsn sawln i-mddn-an s-wawal n-siditnnġ. wrrin ilmma s-urušalim. lliġ ftan ġ-uġaras ar-tbrraḥn s-lh̬bar ifulkin ġ-iduran ggutnin n-samira.


Og nogle stode op og vidnede falsk imod ham og sagde: 	 inkr kra gisn ar-sskirkisn inin:


Men de vare omtrent fire Tusinde; og han lod dem gå bort. 	 ġwilli ššanin rad-gn ma-itggan kkuẓ id-walf. ġakudan imsafaḍ didsn yasuɛ,


Thi det er ligesom en Mand, der drog udenlands og kaldte på sine Tjenere og overgav dem sin Ejendom; 	 «ra-tg-tgldit n-ignna zund yan-urgaz ira a-imuddu, iġr-d i-ih̬ddamn-ns s-dars, ifl kullu ayda-ns ġ-ifassn-nsn.


Salige ere de, som sørge, thi de skulle husvales. 	 imbarkin ad-gan ġwilli allanin, ašku ntni a-mi-ra-isfiḍ rbbi imṭṭawn-nsn.


Men ve eder, I Farisæere! thi I give Tiende af Mynte og Rude og alle Hånde Urter og forbigå Retten og Kærligheden til Gud; disse Ting burde man gøre og ikke forsømme hine. 	 «wa-ifarisin, taguḍi a-rad-awn-yili. ar-takkam i-rbbi yat zġ-kraygatt mrawt l-liqamt d-uzukkʷni d-kullu isafarn yaḍni, walaynni ar-tettum lḥqq ula lḥnant n-rbbi. ha-tiġawsiwin-ad a-fllawn-illan a-srsnti-tskarm bla tflm tiyyaḍ.


Og det fik Magt til at give Dyrets Billede Ånd, så at Dyrets Billede endog kunde tale og gøre, at alle de, der ikke vilde tilbede Dyrets Billede, skulde ihjelslås. 	 ittfk-as a-izrɛ kra n-rruḥ ġ-ṣṣurt-lli n-waġʷẓn amzwaru, aylliġ twrri ar-tsawal ṣṣurt ar-ttamr mddn ad-nġn wanna yagʷin a-stt-itɛbad.


Dit Øje er Legemets Lys; når dit Øje er sundt, er også hele dit Legeme lyst, men dersom det er dårligt, er også dit Legeme mørkt. 	 tiṭ-nnk a-igan lqndil n-ddat-nnk. iġ-tsfaw tiṭ, ra-tili ddat kullutt ġ-tifawt. iġ-ur-tsfaw tiṭ, ra-tili ddat kullutt ġ-tillas.


Hvad jeg nu taler, taler jeg ikke efter Herrens Sind, men som i Dårskab, idet jeg så tillidsfuldt roser mig. 	 urd awal n-siditnnġ ayd-awn-ttiniġ ġilad, hati rad-alġġ ih̬f-inu zund yan inufln.


Og han siger til dem: "Er det tilladt at gøre godt på Sabbaten eller at gøre ondt, at frelse Liv eller at slå ihjel?" Men de tav. 	 isawl ilmma s-wiyyaḍ yini-asn: «ma-iḥllan ġ-wass n-usunfu? a-nskar ma-ifulkin nġd a-nskar ma-yʷh̬šnn? izd a-njjnjm yan nġd a-t-nhlk?» imma ntni fssan.


Men de, som vare i Skibet, faldt ned for ham og sagde: "Du er sandelig Guds Søn." 	 sjdn-as ġwilli llanin ġ-tanawt ar-ttinin: «s-ṣṣaḥt kiyi tgit yus n-rbbi.»


Og han sagde: "Eder er det givet at kende Guds Riges Hemmeligheder, men de andre i Lignelser, for at de, skønt seende, ikke skulle se, og, skønt hørende, ikke skulle forstå. 	 yini-asn yasuɛ: «kunni ityawfka-yawn a-tissanm f-tgldit n-rbbi ma-intln f-wiyyaḍ. imma ntni, ġir s-lmɛni a-s-rad-asn-ityawnna. ġmklli ityaran, ‹rad-tmnadn walaynni ur-rad-ẓrn yat. rad-sflidn walaynni ur-rad-fhmn yat.›


Thi I vare vildfarende som Får, men ere nu vendte om til eders Sjæles Hyrde og Tilsynsmand. 	 ġayd izrin tjlam zund ulli, imma ġilad twrrim-d s-dar-umksa lli-itgabaln ulawn-nnun.


Thi dette finder Yndest, dersom nogen, bunden til Gud i sin Samvittighed, udholder Genvordigheder, skønt han lider uretfærdigt. 	 ašku rbbi ra-ibark yan irfufnn iṣbr i-lbaḍl f-ssibt n-ma-s-ira a-irḍu rbbi.


Men jeg har imod dig, at du finder dig i Kvinden Jesabel, som kalder sig selv en Profetinde og lærer og forfører mine Tjenere til at bedrive Utugt og spise Afgudsofferkød. 	 «walaynni illa sul dari kra fllak. ur-a-tssfssat tamġart-an ‹izabil› lli-ittinin is-a-tsawal s-iwaliwn n-rbbi. nttat ar-bahra-tjllu ih̬ddamn-inu s-ulmmud-ns ar-tn-ttrara ad-fsadn ar-šttan ma-ityawġrasn i-laṣnam.


Byd dem, som ere rige i den nærværende Verden, at de ikke hovmode sig, ej heller sætte Håb til den usikre Rigdom, men til Gud, som giver os rigeligt alle Ting at nyde; 	 ini i-willi dar iggut-wayda n-ddunit-ad, a-ur-ssimġurn ih̬f-nsn ula-da-tawin rrja s-maylli ur-ssinn is-rad-darsn-iqama. tinit-asn ad-gn rrja ġ-rbbi lli-irḍan ad-aġ-yakka kullu ma-igan lh̬ir a-srs-ntfraḥ.


Og han sendte en anden; og ham sloge de ihjel; og mange andre; nogle sloge de, og andre dræbte de. 	 yazn wayyaḍ, nġn-t. yazn wiyyaḍ ggutnin, kra gisn utn-t, kra gisn nġan-t.


Og dersom nogen tager noget bort fra denne Profetis Bogs Ord, da skal Gud tage hans Lod bort fra Livets Træ og fra den hellige Stad, om hvilke der er skrevet i denne Bog. 	 iġ-idda yan ard ikkis kra zġ-iwaliwn lli-d-issbayyn rbbi ġ-warra-yad, rad-as-ikkis taġamt n-usġar n-tudrt ula ġ-tmdint tamẓlayt lli-ibdr ġ-warra-yad.


ikke heller søgte vi Ære af Mennesker, hverken af eder eller af andre, skønt vi som Kristi Apostle nok kunde have været eder til Byrde. 	 ur-jju-nskir f-ad-aġ-talġm kunni ula wiyyaḍ.


Menighedstjenere bør ligeledes være ærbare, ikke tvetungede, ikke hengivne til megen Vin, ikke til slet Vinding, 	 ula imɛawann n-umnaggar, iqqan-tn-d ad-gn wid zganin ġ-ufulki. a-ur-gn wid sskirkisnin nġd wid ttblanin s-tissi iktin nġd wid ttirinin ad-ssmunn ma-iggutn i-ih̬f-nsn.


Men da de så Peters og Johannes Frimodighed og kunde mærke, at de vare ulærde Mænd og Lægfolk, forundrede de sig, og de kendte dem, at de havde været med Jesus. 	 lliġ ẓran mamnk a-izɛm bṭrus d-yuḥanna iḍr-asn lɛjb, ašku ssnn is-gan ġir zund mddn yaḍni ur-bahra-ġrin. fhmn ġakudan is-ttin-kkan ar-tmunun d-yasuɛ.


Og han begyndte fra Moses og fra alle Profeterne og udlagde dem i alle Skrifterne det, som handlede om ham. 	 isawl-asn ilmma f-iwaliwn n-musa ula win lanbiya kullutn, iml-asn ma-fllas-ityaran ġ-kullu arratn n-rbbi.


og da han gik ud af Helligdommen, siger en af hans Disciple til ham: "Mester, se, hvilke Sten og hvilke Bygninger!" 	 lliġ-d-iffuġ yasuɛ zġ-tgmmi n-rbbi, yini-as yan zġ-imḥḍarn-ns: «ẓr ay-amslmd, matta ġmkad mqqurn iẓran-ad. matta ġmkad dusn fulkin iġurban-ad.»


Og hele Folket, som hørte ham, endog Tolderne, gav Gud Ret, idet de bleve døbte med Johannes's Dåb. 	 lliġ sfldn mddn-an ggutnin d-id-bu-nkkas i-mayad, inin i-ngratsn: «rbbi ar-bdda-iskar afulki.» ašku f-ufus n-yuḥanna a-f-ddmn ġ-waman.


Thi alt, hvad der er skrevet tilforn, det er skrevet til vor Belæring, for at vi skulle have Håbet ved Udholdenheden og Skrifternes Trøst. 	 kullu ma-ityaran ġ-uwssan lli-zrinin, ityara baš a-nlmd nkkʷni, nṣbr nzɛm nzga ġ-rrja f-ssibt n-maylli naqra ġ-warratn-an.


Men hvem af eder, som har en Tjener, der pløjer eller vogter, siger til ham, når han kommer hjem fra Marken: Gå straks hen og sæt dig til Bords? 	 «ma-ra-tskrt iġ-dark-illa yan-uh̬ddam ar-ikkrz nġd ar-ikssa ulli? iġ-d-iwrri zġ-igran is-rad-as-tinit: ‹ha-imnsi-nnk, gawr tsunfut ar-tšttat›?


Og I Herrer! gører det samme imod dem, så I lade Trusel fare, idet I vide, at både deres og eders Herre er i Himlene, og der er ikke Persons Anseelse hos ham. 	 imma kunni a-id-siditsn rad-awn-iniġ, skarat afulki i-ih̬ddamn-nnun bla-da-tn-tssiwidm. ašku tssnm is-illa yan ġ-ignna, iga siditsn ig siditun ula kunni, ur-a-iskar s-uwdmawn.


blinde se, og lamme gå, spedalske renses, og døve høre, og døde stå op, og Evangeliet forkyndes for fattige; 	 ha-ibukaḍn ar-ttisfiwn, ikušamn ar-fttun, injdamn ar-tġusn, iḍrḍar ar-sflidn, ġwilli mmutnin ar-d-nkkrn ula imẓlaḍ ar-tn-ilkkm lh̬bar ifulkin.


Men medens de talte dette, stod han selv midt iblandt dem; og han siger til dem: "Fred være med eder!" 	 sul a-sawaln s-d-ibidd yasuɛ ġ-gratsn, yini-asn: «ad-awn-tili sslamt.»


ligesom Vidnesbyrdet om Kristus er blevet stadfæstet hos eder, 	 rbbi izzga gigun tugga lli-awn-in-niwi f-lmasiḥ.


for at ingen skal kunne købe eller sælge uden den, som har Mærket, Dyrets Navn eller dets Navns Tal. 	 ġmkan a-s-a-itamr baš a-ur-yiẓḍar yan a-isġ ula izznza bla dars illa ṭṭabɛ n-ism n-waġʷẓn amzwaru nġd nnmra lli-imalan ism-ns.


Men de sagde: "Hvad have vi længere Vidnesbyrd nødig? vi have jo selv hørt det af hans Mund!" 	 nkrn ġakudan ar-ttinin: «ma-s-sul-nra tugga n-wiyyaḍ? nsfld kullu i-ġayd inna.»


Thi derfor blev Evangeliet forkyndt også for døde, for at de vel skulde være dømte på Menneskers Vis i Kødet, men leve på Guds Vis i Ånden. 	 mayan a-f-idda lmasiḥ a-yawi lh̬bar ifulkin i-willi mmutnin ula ntni lli-f-iḍr lḥukm l-lmut n-ddat ġmklli iṭṭar f-kullu mddn, baš ad-wrrin ddrn s-tudrt n-rruḥ ġmklli iddr rbbi.


Efter ham fremstod Judas Galilæeren i Skatteindskrivningens Dage og fik en Flok Mennesker til at følge sig. Også han omkom, og alle de, som adløde ham, bleve adspredte. 	 tigira-ns yuška-d yahuda gu-jalil ġ-uzmz lli-ġ-ḥasbn kullu ayt-tmazirt, yawi dids mddn ggutnin. ula nttan ityawnġa, akutn ġwilli dids munnin.


Men dette sagde han om den Ånd, som de, der troede på ham, skulde få; thi den Helligånd var der ikke endnu, fordi Jesus endnu ikke var herliggjort. 	 awal-ad, inna-t yasuɛ f-rruḥ n-rbbi lli-ra-d-igguz f-willi srs umnnin. ġ-uwssan-an ur-ta-yasn-d-ityawfka rruḥ, ašku ur-ta-ityalal yasuɛ s-lmjd.


Thi jeg var hungrig, og I gave mig ikke at spise; jeg var tørstig, og I gave mig ikke at drikke; 	 ašku yaġ-iyi laẓ ur-iyi-tfkim ad-ššġ, yaġ-iyi irifi ur-iyi-tfkim ad-suġ,


og disse vilde efter at have forhørt mig løslade mig, efterdi der ikke var nogen Dødsskyld hos mig. 	 lliġ-iyi-sqsan rruman f-mad-skrġ, ur-gigi-ufin kra-s-a-flla-tḥkamn s-lmut, irin ad-iyi-rẓmn.


Men nogle Dage efter kom Feliks med sin Hustru Drusilla, som var en Jødinde, og lod Paulus hente og hørte ham om Troen på Kristus Jesus. 	 zrin kra n-uwssan, s-d-yuška filiks d-drusila tamġart-ns. tga nttat ullt-yudaya. yazn ġakudan ad-d-awin bulus. isfld-as ar-isawal f-ma-ra-yili i-yan yumnn s-lmasiḥ yasuɛ.


Thi Herodes frygtede for Johannes, fordi han vidste, at han var en retfærdig og hellig Mand, og han holdt sin Hånd over ham; og når han hørte ham, var han tvivlrådig om mange Ting, og han hørte ham gerne. 	 imma hirudus ar-ituqqar yuḥanna, yissan is-iga argaz ifulkin ig win rbbi. ar-fllas-itḥṣar ġ-laman. ar-ittiri ad-as-isflid walaynni ġakud nna-yas-isfld ar-bahra-itġuwḍ.


Men Agrippa sagde til Paulus: "Det tilstedes dig at tale om dig selv." Da udrakte Paulus Hånden og forsvarede sig således: 	 isawl agribbas s-bulus yini-as: «ra-k-adjġ a-tsawlt ġilad f-ih̬f-nnk.» yall bulus afus-ns a-irar awal yini:


Da der nu blæste en Sønden: vind op, mente de at have nået deres Hensigt, lettede Anker og sejlede langs med og nærmere ind under Kreta. 	 iṣuḍ-d imikk n-uzuzwu zġ-ljanub, irwas-asn is-iwrri lḥal iga ġmklli ran. ssukfn ilmma aggus a-nssudu. nzayd nḥada akal n-krit, ur-dids-nmgallay yat.


Når nu David kalder ham Herre, hvorledes er han da hans Søn?" 	 ha-dawd s-ih̬f-ns ibdr ġwalli igan lmasiḥ, ig-t d-sidis. mamnk a-ra-ig ġir yan zġ-tasut-ns?»


Thi hendes Synder ere opdyngede indtil Himmelen, og Gud har kommet hendes Uretfærdigheder i Hu. 	 han ddnub-ns gudin ar ignna. ur-ittu rbbi-nnun kullu ma-tskr yʷh̬šn.


og de spurgte ham og sagde til ham: "Hvorfor døber du da, dersom du ikke er Kristus, ej heller Elias, ej heller Profeten?" 	 sqsan yuḥanna: «mah̬ aylliġ a-tssddamt mddn ġ-waman lliġ ur-tgit lmasiḥ nġd iliyya nġd nnabi lli-imqqurn?»


Da trådte de hen og vækkede ham og sagde: "Mester, Mester! vi forgå." Men han stod op og truede Vinden og Vandets Bølger; og de lagde sig, og det blev blikstille. 	 ddun imḥḍarn ssfaqn-t inin-as: «wa-sidi, wa-sidi, ha-yaġ ra-nhlk.» inkr yasuɛ yamr aḍu ula taḍangiwin, s-zgan kullu, iwrri-umda ihnna bahra.


Derfor, hvad Gud har sammenføjet, må et Menneske ikke adskille. 	 f-mayan a-f-rad-awn-iniġ, aynna issmun rbbi, a-t-ur-ibḍu bnadm.»


som bleve set i Herlighed og talte om hans Udgang, som han skulde fuldbyrde i Jerusalem. 	 bann-d s-tifawt l-lmjd, ar-sawaln d-yasuɛ f-mamnk a-ra-iffuġ ddunit ikmml ma-gis-iqṣad rbbi ġ-urušalim.


Men også nogle af de omløbende jødiske Besværgere forsøgte at nævne den Herres Jesu Navn over dem, som havde de onde Ånder, idet de sagde: "Jeg besværger eder ved den Jesus, som Paulus prædiker." 	 ilin ġin kra n-ayt-yudaya ar-tlullin ar-ssufuġn ljnun. ġaln is-ẓḍarn ad-ssufuġn ljnun s-ism n-siditnnġ yasuɛ, ar-tn-tamrn: «ffuġat s-ism n-yasuɛ lli-s-a-itbrraḥ bulus.»


Men de udsendte gik hen og fandt det, ligesom han havde sagt dem. 	 ddun irqqasn-lli afn-in kullu maylli-s-asn-inna yasuɛ.


Thi ligesom Legemet er eet og har mange Lemmer, men alle Legemets Lemmer, skønt de ere mange, dog ere eet Legeme, således også Kristus. 	 kraygatt ddat teṭṭaf igzman ggutnin. ġmkad a-iga lmasiḥ ula ntta. wah̬h̬a yat-ddat ad-dars-illan, ggutn igzman-ns.


Men jeg siger eder, fra nu af skal jeg ingenlunde drikke af denne Vintræets Frugt indtil den Dag, da jeg skal drikke den ny med eder i min Faders Rige." 	 rad-awn-iniġ, ur-sul-rad-suġ zġ-lġllt n-waḍil ar ass lli-ġ-ra-t-didun-suġ zġ-ljdid ġ-tgldit n-baba rbbi.»


Men om Israel siger han: "Den hele Dag udstrakte jeg mine Hænder imod et ulydigt og genstridigt Folk." 	 walaynni izuyd rbbi inna f-ayt-dars: «ha-yyi ass kullu mdiġ-n ifassn-inu i-mddn lli-sri-rurnin tiġurdin-nsn, agʷin ad-sflidn s-wawal-inu.»


Thi I ere ikke de, som tale; men det er eders Faders Ånd, som taler i eder. 	 urd kunni a-ra-isawal walaynni ra-d-zgigun-isawal rruḥ n-rbbi babatun.


vi derimod prædike Kristus som korsfæstet, for Jøder en Forargelse og for Hedninger en Dårskab, 	 imma nkkʷni ar-asn-ntbrraḥ f-lmasiḥ lli-immutn f-uggjdi. awal-ad iga tabayḍḍrt i-ayt-yudaya, ig anufl dar ayt-tmizar yaḍni.


Men Jesus vendte sig om til dem og sagde: "I Jerusalems Døtre! græder ikke over mig, men græder over eder selv og over eders Børn! 	 igrawl-d gisnt yasuɛ yini-asnt: «wa-ist-urušalim, ad-ur-flla-tallamt. allamt f-ih̬fawn-nnunt d-tarwa-nnunt.


Dette talte Jesus;og han opløftede sine Øjne til Himmelen og sagde: "Fader! Timen er kommen; herliggør din Søn, for at Sønnen må herliggøre dig, 	 lliġ ikmml yasuɛ iwaliwn-ad, yall alln-ns s-ignwan yini: «wa-baba rbbi, tlkm-d tasaɛt. mjjd yuk ġilad, a-d-gigi-iban lmjd-nnk.


Men også Toldere kom for at døbes, og de sagde til ham: "Mester! hvad skulle vi gøre?" 	 aškin-d dars ilmma kra zġ-willi tamẓnin iqaridn n-nkkas, irin a-tn-issddm, sqsan-t: «way-amslmd, mad-aġ-d-iqqann a-t-nskr nkkʷni?»


Salige ere de, som ere forfulgte for Retfærdigheds Skyld, thi Himmeriges Rige er deres. 	 imbarkin ad-gan ġwilli trfufunnin f-ssibt n-ma-irḍan rbbi, ašku ntni a-mi-tlla-tgldit n-ignna.


Thi jeg siger eder, at mange Profeter og Konger have ville se det, I se, og have ikke set det, og høre det, I høre, og have ikke hørt det." 	 rad-awn-iniġ, ggutn lanbiya d-igldan ẓuẓḍn ad-ẓrn mayd tẓrram walaynni ur-t-ẓrin, ẓuẓḍn ad-sfldn i-mayd mi tsflidm walaynni ur-as-sfldn.»


Og de, som ledsagede Paulus, førte ham lige til Athen; og efter at have fået det Bud med til Silas og Timotheus, at de snarest muligt skulde komme til ham, droge de bort. 	 iddu bulus, awin-t imddukkʷal-ns ar tamdint n-atina, fln-t-in ġin wrrin s-biriyya. yuṣṣa-tn bulus ad-inin i-sila d-timutaws a-n-dars-aškin ad-ur-maṭln.


derfor skulle hendes Plager komme på een Dag: Død og Sorg og Hunger, og hun skal opbrændes med Ild; thi stærk er den Herre Gud, som har dømt hende. 	 f-ġayan a-f-ra-stt-utnt-kullu-tguḍiwin-ns ġ-yan-wass. ra-fllas-iḍr-waṭṭan d-taġuft d-uġni, ar-tti-tjddr lɛafit. ašku rbbi siditun lli-ra-fllas-izzugz lɛqubit, hati itjhhd bahra.


og jeg vil give ham Morgenstjernen. 	 rad-as-fkġ itri lli-ifawn zikk ṣbaḥ.


"Se, Jomfruen skal blive frugtsommelig og føde en Søn, og man skal kalde hans Navn Immanuel", hvilket er udlagt: Gud med os. 	 «ha-yat-taɛyyalt ra-tffuġ ar-trbbu, taru yan-warraw. rad-as-ttinin ‹ɛimmanuwwil›.» tga lmɛna-ns ‹rbbi didnnġ›.


Og straks nødte han sine Disciple til at gå om Bord i Skibet og i Forvejen sætte over til hin Side, til Bethsajda, medens han selv lod Skaren gå bort. 	 yini yasuɛ ġakudan i-imḥḍarn-ns ad-kšmn s-tanawt a-t-zwurn s-tsga yaḍni n-umda, s-tmdint n-bitṣayda. imma ntta iqama ġin a-imsafaḍ d-mddn.


men jeg forkyndte både først for dem i Damaskus og så i Jerusalem og over hele Judæas Land og for Hedningerne, at de skulde fatte et andet Sind og omvende sig til Gud og gøre Gerninger, Omvendelsen værdige. 	 ffuġġ ar-tbrraḥġ ġ-dimašq, dduġ ilmma ar-tbrraḥġ ġ-urušalim ula ġ-kullu tamazirt n-yudaya ula timizar n-ibrraniyn. ar-asn-ttiniġ is-tn-ih̬ṣṣa ad-fln kullu ma-yʷh̬šnn wrrin s-rbbi, ar-skarn afulki baš a-iban is-fln ma-yʷh̬šnn.


hvor de korsfæstede ham og to andre med ham, en på hver Side, men Jesus midt imellem. 	 qqnn yasuɛ ġin f-uggjdi alln-t. agʷln dids sin yaḍni f-iggjda f-ufasiy-ns ula f-uẓlmaḍ-ns, yili yasuɛ ġ-wammas.


Men Ypperstepræsten sønderrev sine Klæder og sagde: "Hvad have vi længere Vidner nødig? 	 lliġ-as-isfld-unmġur n-tgmmi n-rbbi, ibbi timlsa-ns yini-asn: «ma-sul-nra inagan-ad?


Da han nu stødte til os i Assus, toge vi ham om Bord og kom til Mitylene. 	 lliġ-aġ-n-ilkm ġ-assus nawi-t didnnġ ġ-wanaw, nssudu ġ-umda s-lmrsa n-mitilini.


Thi de kunne ikke mere dø; thi de ere Engle lige og ere Guds Børn, idet de ere Opstandelsens Børn. 	 hatni zund lmalayka a-rad-gn ašku ur-sul-rad-mmtn. gn tarwa n-rbbi ašku luln s-tudrt l-lih̬rt.


Og her har han Fuldmagt fra Ypperstepræsterne til at binde alle dem, som påkalde dit Navn." 	 hati ġilad yuška-d s-ġid, yawi-d dids tibratin zġ-inmġurn n-tgmmi n-rbbi baš a-yamẓ kullu ġwid aqranin s-ism-nnk.»


ej, heller ere alle Børn, fordi de ere Abrahams Sæd, men: "I Isak skal en Sæd få Navn efter dig." 	 ula tarwa n-ibrahim, ur-gin kullutn ayt-ibrahim. ašku inna rbbi: «zġ-tarwa n-yuk isḥaq a-zġ-ra-tili tasut-nnk.»


Hilser Apelles, den prøvede i Kristus. Hilser dem, som ere af Aristobulus's Hus. 	 ar-n-tsllamġ f-aballis lli-ityaramn izga ġ-lmasiḥ. ar-n-tsllamġ ula f-ayt-tgmmi n-aristubulus.


Ligesom du har udsendt mig til Verden, så har også jeg udsendt dem til Verden. 	 ġmklli-yyi-tuznt s-ddunit, ġmkan a-tn-uznġ ula ntni ġ-ddunit.


Thi hvad gavner det et Menneske, om han har vundet den hele Verden, men mistet sig selv eller bødet med sig selv? 	 ma-ra-yili i-bnadm iġ-iwrri iṭṭaf ddunit kullutt ijlu ih̬f-ns ih̬sr-t?


og dette tale vi også, ikke med Ord, lærte af menneskelig Visdom, men med Ord, lærte af Ånden, idet vi tolke åndelige Ting med åndelige Ord. 	 ar-nsawal f-mayad s-mklli-aġ-imala rruḥ lqudus, urd s-iwaliwn l-lɛaql n-bnadm. ar-nsslmad ġwilli-ġ-illa rruḥ lqudus f-tġawsiwin n-rruḥ lqudus.


Men for Elisabeth fuldkommedes Tiden til, at hun skulde føde, og hun fødte en Søn. 	 imma aliṣabaṭ, ġakud lliġ-tt-ilkm-uzmz taru yan-wazzan.


Skriv derfor, hvad du så, både det, som er, og det, som skal ske herefter. 	 imma kiyi, ara mayd tẓrit, ma-illan ġilad ula ma-ra-yili tigira.


Men da vi havde revet os løs fra dem og vare afsejlede, droge vi lige til Kos, og den næste Dag til Rodus og derfra til Patara. 	 ġmkan a-tn-nfl, nssudu zġ-ġin nbbi amda s-igzir n-kus. ndid azkka nlkm igzir n-rudus, nzayd s-igzir n-batara.


Og Jesus sagde til dem: "Følger efter mig, så vil jeg gøre eder til Menneskefiskere." 	 isawl yasuɛ yini-asn: «aškad-d munat didi, rarġ-kʷn a-tgm ingʷmarn n-mddn.»


Rose mig må jeg Gavnligt er det vel ikke; men jeg vil komme til Syner og Åbenbarelser fra Herren. 	 iqqan-iyi-d ad-sawlġ f-mad-skrġ, wah̬h̬a ur-gis-tlli kra l-lfaytt. rad-awn-iniġ f-twargiwin lli-yyi-imla siditnnġ ula tiġawsiwin yaḍni lli-yyi-issbayyn.


Hilser Herodion, min Frænde! Hilser dem af Narkissus's Hus, som ere i Herren. 	 ar-n-tsllamġ f-hirudyun lli-igan zġ-ayt-dari. ar-n-tsllamġ ula f-willi ganin win siditnnġ zġ-ayt-tgmmi n-narkissus.


Kvinden siger til ham: "Herre! jeg ser, at du er en Profet. 	 tini-as-d-tmġart: «wa-sidi, ssnġ ġilad izd kra n-nnabi a-tgit.


Brødre! jeg mener ikke om mig selv, at jeg har grebet det. 	 way-aytma, ur-nniġ is-t-umẓġ ġilad, walaynni yat-tġawsa kad-skarġ: ar-n-falġ ma-illan ġ-tġurdin, ar-ttiduġ s-ma-illan ġ-lgddam.


Men Fredens Gud være med eder alle! Amen. 	 ḍalbġ rbbi lli-bdda-yakkan sslamt a-didun-yili kullukn. amin


prøver alt, beholder det gode! 	 ssmaqqlat kraygatt kra, tamẓm ġ-ma-ifulkin,


hvilket også er blevet vitterligt for alle dem, som bo i Jerusalem, så at den Ager kaldes på deres eget Mål Hakeldama, det er Blodager. 	 sfldn fllas kullu ayt-urušalim, ar-ttinin i-igr-an s-wawal-nsn ‹ḥakal-dama›. tga lmɛna-ns ‹igr n-idammn›.


Thi med Hjertet tror man til Retfærdighed, og med Munden bekender man til Frelse. 	 ašku s-uwl a-s-a-ntamn nṭṭaf sslamt d-rbbi. s-infurn a-s-a-t-nttini ġ-lgddam n-mddn nnjm.


Ligeså den anden. 	 yawi-tt wis sin,


Men Jesus svarede dem og sagde: "Timen er kommen, til at Menneskesønnen skal herliggøres. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «tlkm-d tasaɛt lli-ġ-ra-itmjjd yus n-bnadm.


Mener ikke, at jeg er kommen for at nedbryde Loven eller Profeterne;jeg er ikke kommen for at nedbryde, men for at fuldkomme. 	 «ad-ur-tġalm is-d-uškiġ ad-ssittiġ ššrɛ n-musa ula arratn l-lanbiya. ur-d-uškiġ a-tn-ssittiġ. uškiġ-d a-tn-kmmlġ.


Og da han gik i Land, så han en stor Skare, og han ynkedes inderligt over dem; thi de vare som Får, der ikke have Hyrde; og han begyndte at lære dem meget. 	 lliġ iffuġ yasuɛ zġ-tanawt iẓr-n mddn-an ggutnin, qaman gis bahra ašku ntni gan zund ulli bla amksa. ibdu ar-tn-isslmad f-kigan d-tġawsiwin.


da de harmedes over, at de lærte Folket og i Jesus forkyndte Opstandelsen fra de døde. 	 ṭiyyr-asn bahra f-irqqasn, ašku ar-tbrraḥn i-mddn ar-asn-ttinin is-ẓḍarn ad-d-nkrn zġ-lmut f-ssibt n-ma-d-inkr yasuɛ.


ham, som I ikke have set og dog elske, ham, som I, skønt I nu ikke se, men tro, skulle fryde eder over med en uudsigelig og forherliget Glæde, 	 nttan, wah̬h̬a ur-jju-ti-tẓrim, iɛzza darun bahra. wah̬h̬a ur-a-ti-ttmnadm ġilad, tumnm srs. ar-srs-ttfraḥm s-lfrḥ iggutn aylliġ ur-akkʷ-tufim iwaliwn mad-as-ttinim.


Da Jesus havde sagt dette, blev han heftigt bevæget i Ånden og vidnede og sagde: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, en af eder vil forråde mig." 	 lliġ inna yasuɛ mayad tašk-t-id taġuft, yini-asn: «lḥqq ayd-awn-ttiniġ. ra-yyi-izznz yan gigun.»


men Ære og Hæder og Fred over hver den, som gør det gode, både en Jøde først og en Græker! 	 imma kullu wanna iskarn afulki, ra-t-issattuy rbbi issimġur-t ifk-as sslamt. ra-stt-ifk zwar i-ayt-yudaya ifk-tt ula i-ayt-tmizar yaḍni.


Men Esajas drister sig til at sige: "Jeg blev funden af dem, som ikke søgte mig; jeg blev åbenbar for dem. som ikke spurgte efter mig." 	 ula išaɛya izɛm inna: «ufan-iyi ġwilli ur-sri-siggilnin, ssbayynġ ih̬f-inu i-willi ur-gigi-sqsanin.»


Jakob, Guds og den Herres Jesu Kristi Tjener, hilser de tolv Stammer i Adspredelsen. 	 zġ-yaɛqub ah̬ddam n-rbbi d-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, i-ayt-rbbi lli-akutnin ġ-ddunit kullutt. ad-awn-tili sslamt.


Men da Frugttiden nærmede sig, sendte han sine Tjenere til Vingårdsmændene for at få dens Frugter. 	 lliġ-d-iruḥ-uzmz l-lġllt, yazn kra n-ih̬ddamn-ns s-dar ih̬ʷmmaṣn ad-as-d-awin ma-t-id-yuškan ġ-lġllt.


Gud kender fra Evighed af alle sine Gerninger. 	 ġmkad a-s-inna sidi rbbi lli-iskarn kullu mayad, ityawssan dars zġ-isizwar.›»


Ingen søge sit eget, men Næstens! 	 a-ur-isiggil yan ġir ma-ifulkin i-ih̬f-ns, walaynni a-t-isiggil i-wiyyaḍ.


Og han kommer til Disciplene og finder dem sovende, og han siger til Peter: "Så kunde I da ikke våge een Time med mig! 	 iwrri s-dar imḥḍarn yaf-tn-in ṭṭasn. isawl s-bṭrus yini-as: «is-ur-tẓḍarm a-didi-tawzm yat tasaɛt?


så at Skaren undrede sig, da de så, at stumme talte, Krøblinge bleve raske, lamme gik, og blinde så; og de priste Israels Gud. 	 ar-kullu-tɛjjabn mddn-an lliġ ẓran iẓnẓam ar-sawaln, d-ikušamn ar-tdusn, d-ibiḍarn ar-fttun, d-ibukaḍn ar-ttisfiwn. ar-kullu-talġn rbbi n-ayt-yudaya.


Men efter at dette Røre var stillet, lod Paulus Disciplene hente og formanede dem, tog Afsked og begav sig derfra for at rejse til Makedonien. 	 lliġ thnna-tmdint, yazn bulus ma-d-issmunun imḥḍarn, isawl srsn izzɛam-tn. imsafaḍ didsn, yamẓ aġaras s-tmazirt n-makiduniyya.


thi Menneskesønnen er kommen for at søge og frelse det fortabte." 	 uškiġ-d nkki lli-igan yus n-bnadm ad-sigglġ s-willi jlanin jjnjmġ-tn.»


Eller have alene jeg og Barnabas ingen Ret til at lade være at arbejde? 	 izd ġir nkki d-barnaba ka-ih̬ṣṣa a-nth̬dam ġ-twuri yaḍni baš a-ntamẓ ma-nštta?


Og de kom hans Ord i Hu. 	 ktind-d-tmġarin awal-an.


Og beder om, at eders Flugt ikke skal ske om Vinteren, ej heller på en Sabbat; 	 ḍalbat i-rbbi a-ur-awn-di-tašk-trula-yan ġ-tgrst ula ġ-wass n-usunfu.


Paulus, Kristi Jesu Fange, og Broderen Timotheus til Filemon, vor elskede og Medarbejder, 	 zġ-bulus aḥbbas f-ism l-lmasiḥ yasuɛ, d-zġ-gʷmatnnġ timutaws. i-umddakkʷl-nnġ iɛzzan filimun lli-didnnġ-itmɛawan ġ-twuri-ad,


Har ikke Skriften sagt, at Kristus kommer af Davids Sæd og fra Bethlehem, den Landsby, hvor David var?" 	 is-ur-ityara ġ-warra n-rbbi, lmasiḥ ra-ig zġ-tasut n-ugllid dawd, ilal ġ-bitlaḥm aduwwar lli-ġ-ttin ikka izdġ dawd?»


Thi jeg vil være nådig imod deres Uretfærdigheder og ikke mere ihukomme deres Synder." 	 ra-fllasn-ssittiġ ddnub-nsn, ur-sar-rad-d-swangmġ lh̬ʷšanat lli-skrn.»


Men de gik ud og prædikede alle Vegne, idet Herren arbejdede med og stadfæstede Ordet ved de medfølgende Tegn. 	 imma ntni ffuġn ar-tbrraḥn ġ-kraygatt mani, ar-tn-itɛawan siditnnġ ar-izzga iwaliwn-nsn s-tmitar lli-iskar f-ufus-nsn.


i hvem vi have Frimodigheden og Adgang med Tillid ved Troen på ham. 	 f-ssibt n-ma-iskr lmasiḥ ula f-ssibt n-ma-srs-numn a-f-nẓḍar a-n-nakmur s-rbbi ġilad bla-da-ntḥšam ula-da-ntiksaḍ.


Dersom jeg da gør det, som jeg ikke vil, så er det ikke mere mig, der udfører det, men Synden, som bor i mig. 	 iġ-a-skarġ ġaylli ur-riġ, urd nkki a-t-iskarn walaynni lquwwa n-ddnub lli-gigi-illan, nttat a-t-iskarn.


Da sagde han til dem: "Folk skal rejse sig imod Folk, og Rige imod Rige. 	 izayd yini-asn: «ra-tnkr-tqbilt s-tqbilt, tnkr-tgldit s-tgldit,


I den samme Stund kom Disciplene hen til Jesus og sagde: "Hvem er da den største i Himmeriges Rige?" 	 aškin-d imḥḍarn s-dar yasuɛ ġ-tasaɛt-an sqsan-t: «ma-ra-ig anmġur ġ-tgldit n-ignna?»


Men dette siger jeg: Den, som sår sparsomt, skal også høste sparsomt, og den, som sår med Velsignelser, skal også høste med Velsignelser. 	 ašku wanna-n-iluḥn amud idrusn, idrus ma-ra-imgr. imma wanna-n-iluḥn amud iggutn, iggut ma-ra-imgr.


Thi jeg holder for, at den nærværende Tids Lidelser ikke ere at regne imod den Herlighed, som skal åbenbares på os. 	 ssnġ nkki tarfufnt n-uwssan-ad ur-tswi yat ġ-lgddam l-lmjd lli-rad-aġ-ifk rbbi ġ-mayd-d-yuškan.


da tog han det på sine Arme og priste Gud og sagde: 	 yasi-t simɛan ġ-gr ifassn-ns, yalġ rbbi yini:


Men denne har efter at have ofret eet Offer for Synderne sat sig for bestandig ved Guds højre Hånd, 	 imma lmasiḥ, yat-twal a-n-isrs yat-tġrsi f-ddnub n-kullu tasutin, iskiws ilmma f-ufasi n-rbbi


Nu tog da Pilatus Jesus og lod ham hudstryge. 	 ġakudan yuṣṣa bilaṭus iɛskrin ad-awin yasuɛ ssġuršn-t.


og vandrer i Kærlighed, ligesom også Kristus elskede os og gav sig selv hen for os som en Gave og et Slagtoffer, Gud til en velbehagelig Lugt. 	 tḥnnwat ġ-kullu mddn ġmklli ginnġ iḥnna lmasiḥ, isrs ih̬f-ns ġ-lgddam n-rbbi f-ssibt-nnġ zund yat-tġrsi ijddrn s-tujjut imimn.


Det ligner en Surdejg, som en Kvinde tog og lagde ned i tre Mål Mel, indtil det blev syret alt sammen." 	 trwas tah̬mirt lli-di-tusi yat-tmġart tg-tt-in ġ-kraṭṭ lɛbrat mqqurnin n-uggurn, tsskti lɛjin kullut.»


Og se, der var en Kvinde, som var en Synderinde i Byen; da hun fik at vide, at han sad til Bords i Farisæerens Hus, kom hun med en Alabastkrukke med Salve; 	 tašk-id ġakudan yat-tmġart ullt-tmdint-an, tga tad iskarn ma-yʷh̬šnn. tsfld f-yasuɛ is-illa ġ-tgmmi n-ufarisi, tasi-d yat-tbuqqalt n-uẓru lli-ġ-tlla tujjut išwan.


thi dette Folks Hjerte er blevet sløvet, og med Ørene høre de tungt, og deres Øjne have de tillukket, for at de ikke skulle se med Øjnene og høre med Ørene og forstå med Hjertet og omvende sig, så jeg kunde helbrede dem." 	 wrrin mddn-an iqqur ih̬f-nsn, ẓẓayn imzgan-nsn, qqnnt-walln-nsn. ur-rint ad-ẓrnt-walln-nsn ula sfldn imzgan-nsn ula fhmn ġ-iguyya-nsn. ur-rin ad-d-sri-wrrin a-tn-jjujjiġ.›


Og Saulus rejste sig op fra Jorden; men da han oplod sine Øjne, så han intet. Men de ledte ham ved Hånden og førte ham ind i Damaskus. 	 inkr šawl zġ-wakal walaynni lliġ irẓm alln-ns ur-isfaw yat. amẓn-as afus awin-t s-dimašq.


Og han sagde: "Ere også I endnu så uforstandige? 	 irar-asn yasuɛ: «izd ula kunni ur-ta-tfhimm?


og Azor avlede Sadok; og Sadok avlede Akim; og Akim avlede Eliud; 	 ɛazur yuru ṣaduq, ṣaduq yuru ah̬im, ah̬im yuru alyud.


Da siger han til Manden: "Ræk din Hånd ud!" og han rakte den ud, og den blev igen sund som den anden. 	 isawl ilmma s-urgaz-lli yini-as: «mdi-d afus-nnk.» imdi-as-t-id s-ijji idus zund wayyaḍ.


Og I have ikke kendt ham, men jeg kender ham. Og dersom jeg siger: "Jeg kender ham ikke," da bliver jeg en Løgner ligesom I; men jeg kender ham og holder hans Ord. 	 ur-ti-tssinm kunni, walaynni ssnġ-t nkki. mrad is-nniġ ‹ur-t-ssinġ› ikun sskarksġ zund kunni, walaynni ssnġ-t zgaġ ġ-wawal-ns.


Men jeg siger eder, at både er Elias kommen, og de gjorde ved ham alt, hvad de vilde, efter som der er skrevet om ham." 	 walaynni rad-awn-iniġ, yuška-d-yad iliyya, skrn srs kullu ġaylli ran, ġmklli fllas ityaran.»


for at vi ikke; mere skulle være umyndige, der omtumles og omdrives af enhver Lærdommens Vind, ved Menneskenes Tærningspil, ved Træskhed efter Vildfarelsens Rænkespind; 	 ur-sul-ra-ng zund tarwa mẓẓinin, ar-tn-itawi-waḍu n-kraygatt almmud l-ljdid, ar-jllun s-lḥilat n-imġḍarn lli-stt-zzraynin f-mddn s-tkrkas.


"rappe ere deres Fødder til at udøse Blod; 	 ar-bdda-tujadn ad-ssyaggasn wiyyaḍ.


Fra Herren er dette kommet, og det er underligt for vore Øjne." 	 mayad, sidi rbbi a-t-iskrn. nẓra-t ar-gis-ntɛjjab.›»


Af disse tre Plager, af Ilden og Røgen og Svovlet, som udgik af deres Munde, blev Tredjedelen af Menneskene ihjelslået.' 	 ġakudan a-immut tulut n-bnadm s-kraṭṭ-tguḍiwin-an, s-lɛafit d-waggu d-lkbrit lli-d-itffuġn zġ-imawn-nsn.


Og I skulle hades af alle for mit Navns Skyld; men den, som holder ud indtil Enden, han skal blive frelst. 	 ra-kʷn-tkrhun kullu mddn f-ssibt n-ma-tgam winu, walaynni wanna ibiddn izga ar isiggʷra ra-injm.


Men er han dem overhørig, da sig det til Menigheden; men er han også Menigheden overhørig, da skal han være for dig ligesom en Hedning og en Tolder. 	 iġ-yagʷi a-srsn-isfld ula ntni, ini-t i-umnaggar n-aytmatn. iġ-yagʷi a-isfld s-umnaggar, ig-iyt dark zund yan ur-akkʷ-yuminn nġd zund yan itamẓn nkkas.


Thi dersom din Broder bedrøves for Mads Skyld, da vandrer du ikke mere i Kærlighed. Led ikke ved din Mad den i Fordærvelse, for hvis Skyld Kristus er død. 	 iġ-tssnt is-ra-ityaggas gʷmak s-ma-tšttat kiyi, urd lḥnant ayn-s-a-dids-tskart. a-ur-tadjt amššu-nnk a-ihlk ġwalli f-immut lmasiḥ.


Men jeg har noget lidet imod dig, at du har nogle hos dig, som holde fast ved Bileams Lære, der lærte Balak at sætte Snare for Israels Børn, for at de skulde spise Afgudsofferkød og bedrive Utugt. 	 «walaynni llant sul dari kra n-tġawsiwin fllak. llan ġ-gratun kra n-mddn umẓn almmud n-balɛam lli-imlan i-ugllid balaq mamnk a-ijllu ayt-rbbi, aylliġ a-šttan ma-ityawġrasn i-laṣnam ar-tfsadn.


Men Ypperstepræsten stod op samt alle de, som holdt med ham, nemlig Saddukæernes Parti, og de bleve fulde af Nidkærhed. 	 imma anmġur n-tgmmi n-rbbi d-imddukkʷal-ns kullutn l-lmdhb n-iṣadduqin, ṭiyyr-asn bahra ašku frḥn mddn s-irqqasn uggʷar-nsn ntni.


Er jeg end ulærd i Tale, så er jeg det dog ikke i Kundskab; tværtimod på enhver Måde have vi lagt den for Dagen for eder i alle Stykker. 	 wah̬h̬a da-ttinin kra n-mddn ur-ssinġ ad-sawlġ, ha-yyi ssnġ bahra ma-yʷġẓann. ula kunni kullukn tẓram mayan ġ-kullu ma-nskr ġ-gratun.


Dersom nogen tykkes at kende noget, han kender endnu ikke således, som man bør kende. 	 yan iġaln is-issn kra, ur-ta-issin ġmklli-t-ih̬ṣṣa a-yissan.


Og de kom og gave dem gode Ord, og de førte dem ud og bade dem at drage bort fra Byen. 	 aškin-d ḍalbn zġ-gisn ad-asn-ṣamḥn, awin-tn ilmma s-brra ḍalbn-tn ad-ffuġn tamdint.


Men jeg beder ikke alene for disse, men også for dem, som ved deres Ord tro på mig, 	 «urd ġwid ka-f-a-ki-tḍalabġ walaynni ḍalbġ-k ula f-winna ra-sri-yamn f-ssibt n-wawal n-ġwid.


Og når I faste, da ser ikke bedrøvede ud som Hyklerne; thi de gøre deres Ansigter ukendelige, for at de kunne vise sig for Menneskene som fastende; sandelig, siger jeg eder, de have allerede fået deres Løn. 	 «iġ-a-ttaẓumm a-ur-tskarm zund ayt-sin-uwdmawn lli-kkrsnin ignzi-nsn baš ad-ssbayynn i-mddn is-aẓumn. lḥqq a-rad-awn-iniġ, mayan ka-rad-asn-yili.


Men han svarede og sagde til Faderen: Se, så mange År har jeg tjent dig, og aldrig har jeg overtrådt noget af dine Bud, og du har aldrig givet mig et Kid, for at jeg kunde være lystig med mine Venner. 	 imma ntta irur-as: ‹hati mnnaw isggʷasn ayd dark kkatġ tammara, ar-bdda-skarġ s-wawal-nnk, walaynni ur-jju-yyi-tfkit wah̬h̬a ġir tikrut a-srs-frḥġ nkki d-imddukkʷal-inu.


Og jeg så en vældig Engel, som udråbte med høj Røst: Hvem er værdig til at åbne Bogen og bryde dens Segl? 	 ẓrġ-n yal-lmalak itjhhdn yull awal-ns yini: «ma-isthllan a-irẓm arra-yad, ifsi ṭṭwabɛ lli-fllas-illan?»


påmind om disse Ting, idet du besværger dem for Herrens Åsyn, at de ikke kives om Ord, hvilket er til ingen Nytte, men til Ødelæggelse for dem, som høre derpå. 	 ssktay-asn-d kullu mayad, tamrt-tn ġ-lgddam n-rbbi ad-ur-tmjaḥadn f-iwaliwn, ašku imjaḥadn ur-a-tnfaɛn i-yat. ar-ġir-thlakn ġwilli-asn-sflidnin.


Og Kongerne på Jorden og Stormændene og Krigsøverstene og de rige og de vældige og hver Træl og fri skjulte sig i Hulerne og i Bjergenes Kløfter, 	 rwln igldan n-ddunit d-inmġurn n-tmizar d-inmġurn l-lɛskr, rwln ayt-wayda d-ayt-ssulṭa, ntni ula kullu mddn ismgan ula ġwilli ganin win ih̬f-nsn, rgsn ġ-ifran ula ġ-gr ijarifn n-idrarn.


Blev ikke vor Fader Abraham retfærdiggjort af Gerninger, da han ofrede sin Søn Isak på Alteret? 	 ma-s-irḍa rbbi s-babatnnġ ibrahim? irḍa srs f-ssibt n-ma-iskr. yiwi yus isḥaq ad-as-iġrs f-ukrkur ifk-t i-rbbi.


af Judas Stamme tolv Tusinde beseglede, af Rubens Stamme tolv Tusinde, af Gads Stamme tolv Tusinde, 	 yili sin d-mraw-walf (12.000) zġ-kraygatt taqbilt: zġ-yahuda d-rawbin d-gad


Thi Korsets Ord er vel for dem, som fortabes, en Dårskab, men for dem, som frelses, for os er det en Guds Kraft. 	 ašku lh̬bar n-uggjdi iga zund anufl dar willi tyawhlaknin, walaynni taḥkimt itjhhdn n-rbbi a-darnnġ-iga nkkʷni lli-injmn.


Men Øksen ligger allerede ved Roden af Træerne; så bliver da hvert Træ, som ikke bærer god Frugt, omhugget og kastet i Ilden. 	 hay-aglzim ittrs f-uggja n-usġar. kud tasġart nna-ur-yakkan lġllt imimn, ra-stt-ibbi iluḥ-tt-in ġ-lɛafit.


Skaren svarede ham: "Vi have hørt af Loven, at Kristus bliver evindelig, og hvorledes siger da du, at Menneskesønnen bør ophøjes? Hvem er denne Menneskesøn?" 	 sawln-d mddn-an inin-as: «nsfld i-ma-ityaran ġ-ššrɛ f-lmasiḥ n-rbbi, ar-ittini is-rad-bdda-iqama. imma kiyi ma-f-a-ttinit ‹iqqan-d yus n-bnadm a-ityalal›? ma-iga ġwad mi ttinit ‹yus n-bnadm›?»


Og de havde dengang en berygtet Fange, som hed Barabbas. 	 illa yan ġ-lḥbs ġ-uwssan-an ism-ns barabbas, ityawssan bahra.


Hun gik hen og forkyndte det for dem, der havde været med ham, og som sørgede og græd. 	 tddu tini-t i-imḥḍarn-ns. ntni taġ-tn-tguḍi bahra ar-allan.


Altså kommer Troen af det. som høres, men det, som høres, kommer igennem Kristi Ord. 	 walaynni ġwilli sflidnin, ntni a-ra-yamn. ġwilli mi-n-ntawi lh̬bar l-lmasiḥ, ntni a-ra-isfld.


Ingen sige, når han fristes: "Jeg fristes af Gud;" thi Gud kan ikke fristes af det onde, og selv frister han ingen; 	 walaynni iġ-ityaram kra n-yan, ad-ur-yini «rbbi ayd-iyi-itarmn,» ašku rbbi ur-a-iskar ma-yʷh̬šnn ula-da-ilddi yan a-iskr lh̬ʷšant.


dog således, at jeg sætter min Ære i at forkynde Evangeliet ikke der, hvor Kristus er nævnet, for at jeg,ikke skal bygge på en andens Grundvold, 	 hati yat-tġawsa kad-riġ: ad-tbrraḥġ s-lh̬bar ifulkin ġ-innaġ ur-jju-sfldn f-lmasiḥ, ašku ur-riġ ad-bnnuġ f-llsas n-kra n-yan yaḍni.


Men når I høre om Krige og Oprør, da forskrækkes ikke; thi dette må først ske, men Enden er der ikke straks." 	 iġ-tsfldm f-imaġn ula uduyn ad-ur-tġuwḍm, ašku iqqan-d a-yili ġayan, walaynni ur-ta-d-iruḥ isiggʷra.»


Og når de få fuldendt deres Vidnesbyrd, skal Dyret, som stiger op af Afgrunden, føre Krig imod dem og overvinde dem og ihjelslå dem. 	 ġakud lliġ rad-kmmln tabrraḥt s-tugga-nsn, rad-srsn-inkr-waġʷẓn lli-d-iġlin zġ-tdrut n-wakal, inru-tn inġ-tn.


"En åbnet Grav er deres Strube; med deres Tunger øvede de Svig;" "der er Slangegift under deres Læber;" 	 ar-rẓẓmn aqrjuḍ-nsn zund amḍḍal ih̬wan. tikrkas ka-tasin s-ils. ssmm zund ilgmmaḍn a-itkkan infurn-nsn.


så at I tværtimod snarere skulle tilgive og trøste ham, for at han ikke skal drukne i den alt for store Bedrøvelse. 	 yili fllawn ġilad ad-as-tṣamḥm tssfjjijm-t, a-ur-ti-tnru-tguḍi bahra.


Og da han gik bort igen fra Tyrus's Egne, kom han over Sidon midt igennem Dekapolis's Egne til Galilæas Sø. 	 iwrri-d yasuɛ ġakudan zġ-tsga-yan n-ṣur, izri zġ-ṣayda ula tamazirt n-mrawt-tmdinin, iruḥ-d s-umda n-jalil.


Men Overengelen Mikael turde, da han tvistedes med Djævelen og talte om Mose Legeme, ikke fremføre en Bespottelsesdom, men sagde: "Herren straffe dig!" 	 urd ġmkan a-iskr lmalak imqqurn mih̬ayl lliġ immaġ d-iblis f-manwa gisn a-ra-yamẓ ddat n-musa. ur-izɛm ntta a-irgm iblis. ur-as-inni abla: «a-k-issfssa rbbi.»


og ikke det alene, men han er også udvalgt af Menighederne til at rejse med os med denne Gave, som besørges af os, for at fremme selve Herrens Ære og vor Redebonhed, 	 ẓlin-t aytmatn n-imnaggarn ad-didnnġ-imuddu ar-aġ-itɛawan ġ-lbaraka n-twafka-yad lli-s-ra-iban lmjd n-siditnnġ ula tayri-nnġ iṣfan.


og da disse vare komne derned, bade de for dem om, at de måtte få den Helligånd; 	 lliġ-n-lkmn, ẓẓalln ḍalbn zġ-rbbi a-d-ifk rruḥ lqudus i-willi umnnin.


Han siger til dem: "Kommer og ser!" De kom da og så, hvor han opholdt sig, og de bleve hos ham den Dag; det var ved den Tiende Time. 	 yini-asn-d: «aškad-d a-tẓrm.» munn dids ẓrn illiġ izdġ, gawrn dids ġassan ašku tlkm-d tasaɛt tis kkuẓṭ n-tdggʷat.


og når da Overhyrden åbenbares, skulle I få Herlighedens uvisnelige Krans. 	 ġakud lliġ ra-d-yašk-umksa imqqurn rad-awn-ifk ttaj l-lmjd lli-ur-ra-sar-imdu.


Men om din Broder synder imod dig, da gå hen og revs ham mellem dig og ham alene; hører han dig, da har du vundet din Broder. 	 «iġ-gik-iskr gʷmak kra yʷh̬šnn, ddu s-dars tinit-as ma-iskr ġ-grak dids waḥdukn. iġ-srk-isfld, hati trurd-d gʷmak.


Men det skete på den næstførste Sabbat, at han vandrede igennem en Sædemark, og hans Disciple plukkede Aks og gned dem med Hænderne og spiste. 	 yan-wass n-usunfu ifta yasuɛ ġ-igran ġ-gr imndi. ar-tkkisn imḥḍarn-ns tizlfin ar-tnt-jjmjurun ġ-gr ifassn-nsn ar-tnt-šttan.


Og Sakarias sagde til Engelen: "Hvorpå skal jeg kende dette? thi jeg er gammel, og min Hustru er fremrykket i Alder." 	 yini zakariyya i-lmalak: «mamnk a-s-rad-issanġ is-ra-yili mayad? hati afqqir ayd-giġ, ula tamġart-inu tuwssr.»


Og han sendte Sendebud forud for sig; og de gik og kom ind i en Samaritanerlandsby for at berede ham Herberge. 	 yazn kra n-irqqasn a-t-zwurn s-tmazirt n-samira, baš ad-kšmn s-yan-uduwwar ad-as-gis-jjujadn maniġ a-inssa.


Mine Brødre! Eders Tro på vor Herre Jesus Kristus, den herliggjorte, være ikke forbunden med Persons Anseelse! 	 way-aytma, a-ur-tskarm s-uwdmawn ġilad ġ-tumẓm aġaras n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ bab l-lmjd.


Og Moses blev oplært i al Ægypternes Visdom; og han var mægtig i sine Ord og Gerninger. 	 ar-yaqra musa kullu tawassna n-ayt-miṣr, iwrri ig argaz itjhhdn ġ-iwaliwn-ns d-iskkirn-ns.


Men før Påskehøjtiden, da Jesus vidste, at hans Time var kommen, til at han skulde gå bort fra denne Verden til Faderen, da, ligesom han havde elsket sine egne, som vare i Verden, så elskede han dem indtil Enden. 	 iqama yan-wass i-lɛid n-usurf, yissan yasuɛ is-di-truḥ tasaɛt lli-ġ-ra-iffuġ ddunit iddu s-babas. ġmklli-bdda-iḥnna ġ-wins lli-llanin ġ-ddunit, issafu fllasn lḥnant-ns ar ttmi.


Have vi ikke Ret til at føre en Søster med om som Hustru, som også de andre Apostle og Herrens Brødre og Kefas? 	 iġ-a-tmudduġ is-ur-dari lḥqq a-didi-tawiġ tamġart tamumnt zund irqqasn yaḍni d-aytmas n-siditnnġ d-bṭrus?


Thi alle de, som have syndet uden Loven, de skulle også fortabes uden Loven; og alle de, som have syndet under Loven, de skulle dømmes ved Loven; 	 winna skarnin ddnub walaynni ur-ssinn ššrɛ n-rbbi, rad-kullu-tyawhlakn bla ššrɛ. imma winna ssnnin ššrɛ ar-sul-skarn ddnub, ššrɛ a-ra-fllasn-iḥkam.


Menneskesønnen skal udsende sine Engle, og de skulle sanke ud af hans Rige alle Forargelserne og dem, som gøre Uret; 	 ašku yus n-bnadm ra-yazn lmalayka-ns, ssittin zġ-tgldit-ns kullu ma-issṭarn mddn ula kullu ma-iskarn lh̬ʷšant,


Og det skete, medens han bad, vare hans Disciple alene hos ham; og han spurgte dem og sagde: "Hvem sige Skarerne, at jeg er?" 	 yan-wass ar-itẓalla yasuɛ waḥdut, aškin-d dars imḥḍarn-ns. isqsa-tn: «ma-flla-ttinin mddn, mad-giġ nkki?»


Udrenser den gamle Surdejg, for at I kunne være en ny Dejg, ligesom I jo ere usyrede;thi også vort Påskelam er slagtet, nemlig Kristus. 	 ssittiyat zġ-gigun tah̬mirt-an taqdimt, baš a-bdda-tgm arh̬ṣiṣ l-ljdid ġ-ur-tlli-th̬mirt. ašku ilkm-d lɛid n-usurf-nnġ, ityawġras-ulqqaġ-nnġ lli-igan lmasiḥ.


Thi hans usynlige Væsen, både hans evige Kraft og Guddommelighed, skues fra Verdens Skabelse af, idet det forstås af hans Gerninger, så at de have ingen Undskyldning. 	 ašku zġ-lliġ ih̬lq ddunit, iban mamnk a-iga ġwalli ur-iẓri yan, iban is-dars taḥkimt itjhhdn n-walli bdda illan, iban is-iga rbbi itjhhdn. ssnn ntni mamnk a-iga ašku ẓran ma-iskr, ur-darsn ma-ttinin.


Og han gik bort og begyndte at kundgøre i Bekapolis, hvor store Ting Jesus havde gjort imod ham; og alle undrede sig. 	 iddu-urgaz ar-itlulli ġ-tmazirt n-mrawt-tmdinin ar-isawal f-kullu mad-as-iskr yasuɛ, ar-tɛjjabn mddn kullutn.


Endnu medens han talte, komme nogle fra Synagogeforstanderens Hus og sige: "Din Datter er død, hvorfor umager du Mesteren længere?" 	 sul a-dids-isawal s-d-uškan kra n-mddn zġ-tgmmi n-umġar yayrus inin-as: «han illik tmmut. a-ur-sul-tssiḥlt amslmd.»


Og han sagde til dem: "Hvor I komme ind i et Hus, der skulle I blive, indtil I drage bort fra Stedet. 	 yini-asn: «tigmmi nna-s-tkšmm, gawrat gis ar akud nna-ra-tmuddum zġ-tmdint-an.


Thi se, da din Hilsens Røst nåede mine Øren, sprang Fosteret i mit Liv med Fryd. 	 ġir sfldġ i-wawal-nnm s-immussa-wazzan s-lfrḥ ġ-waḥlig-inu.


Men da det allerede var midt i Højtiden. gik Jesus op i Helligdommen og lærte. 	 lliġ iruḥ mnaṣṣ ġ-uwssan l-lɛid, ikšm yasuɛ s-tgmmi n-rbbi ar-isslmad.


Og de gå ind i Kapernaum. Og straks på Sabbaten gik han ind i Synagogen og lærte, 	 ruḥn tamdint n-kafrnaḥum. ġ-wass n-usunfu ikšm yasuɛ s-tgmmi n-tẓallit ar-isslmad mddn.


I de Dage da der atter var en stor Skare, og de intet havde at spise, kaldte han sine Disciple til sig og siger til dem: 	 yan-wass ġ-uwssan-an, lliġ-d-munn-daġ mddn ggutnin ur-darsn-illi mad-šttan. iġr-d yasuɛ i-imḥḍarn-ns s-dars yini-asn:


Vor Herres Jesu Kristi Nåde være med eders Ånd! 	 a-gigun-tili lbaraka n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Den, som har Øre, høre, hvad Ånden siger til Menighederne! Den, som sejrer, ham vil jeg give at æde af Livets Træ, som er i Guds Paradis. 	 wanna dar imzgan, iqqan-t-id a-isfld i-mayd ittini rruḥ lqudus i-imnaggarn. kullu wanna inran, rad-as-fkġ a-išš zġ-lġllt n-usġar n-tudrt lli-illan ġ-talɛrṣt l-lmjd n-rbbi.


Således er det også med de dødes Opstandelse: det såes i Forkrænkelighed, det oprejses i Uforkrænkelighed; 	 ġmkad a-ra-tg-tnkra n-willi mmutnin. tmmut ddat lli-iḍrn ġ-wakal, walaynni ur-ra-sar-tmmt ddat lli-ra-d-inkr.


Den, som spiser, må ikke ringeagte den, som ikke spiser; og den, som ikke spiser, må ikke dømme den, som spiser; thi Gud har taget sig af ham. 	 imma ġwalli išttan kraygatt kra, illa fllas a-ur-iḥgr ġwalli itkkisn kra zġ-umššu, yili f-walli itkkisn a-ur-iḥkam f-walli išttan kraygatt kra, ašku rbbi a-t-iqbln.


og i Kundskaben Afholdenhed og i Afholdenheden Udholdenhed og i Udholdenheden Gudsfrygt 	 tzaydm f-twassna n-rbbi a-bdda-tġwim ġ-ih̬f-nnun, tzaydm f-mayan a-bahra-tzgam ġ-lḥqq, tzaydm f-mayan a-bdda-trḍum rbbi,


Men han sagde til dem: "Hvad er dette for Ord, som I skifte med hinanden på Vejen?" Og de standsede bedrøvede. 	 yini-asn: «mayd f-a-tsawalm i-ngratun ġ-uġaras?» biddn ntni, ssh̬uzzin.


Dog vi vide, hvorfra denne er; men når Kristus kommer, kender ingen, hvorfra han er." 	 walaynni argaz-ad, nssn manizġ-d-yuška. iġ-d-yuška lmasiḥ, ur-ra-yissan yan manizġ-d-yuška.»


Når altså Gud gav dem lige Gave med os, da de troede på den Herre Jesus Kristus,hvem var da jeg, at jeg skulde kunne hindre Gud?" 	 ibayyn is-asn-d-ifka rbbi maylli-aġ-d-ifka nkkʷni lliġ numn s-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ. mad-giġ nkki aylliġ rad-ḍaḍḍġ rbbi?»


Og Jødernes Påske var nær, og Jesus drog op til Jerusalem. 	 yakmur-d lɛid n-usurf ġ-dar ayt-yudaya, iftu yasuɛ s-tmdint n-urušalim.


Den, som kommer ovenfra, er over alle; den, som er af Jorden, er af Jorden og taler af Jorden; den, som kommer fra Himmelen, er over alle. 	 ġwalli-d-yuškan zġ-uflla, nttan a-yugʷrn kullu ma-illan. wanna igan zġ-ddunit, gu-ddunit a-iga, ar-isawal ġir f-tġawsiwin n-ddunit. imma ġwalli igan zġ-ignna, yugʷr kullu ma-illan.


Kommer det Ord i Hu, som jeg har sagt eder: En Tjener er ikke større end sin Herre. Have de forfulgt mig, ville de også forfølge eder; have de holdt mit Ord, ville de også holde eders. 	 swangmad-d maylli-awn-nniġ, ‹ah̬ddam ur-yugʷr sidis.› iġ-iyi-ssrfufnn, ra-kʷn-ssrfufnn ula kunni. iġ-sfldn s-wawal-inu, rad-sfldn ula s-wawal-nnun.


Og noget faldt på Klippen; og da det voksede op, visnede det, fordi det ikke havde Væde. 	 iḍr-n kra f-isli. lliġ-d-imġi yiqar ašku ur-dars aman.


Og han var i Bagstavnen og sov på en Hovedpude, og de vække ham og sige til ham: "Mester! bryder du dig ikke om, at vi forgå?" 	 yasuɛ illa ġ-tġurdin ġ-tanawt, isrs ih̬f-ns f-yat lmh̬dda, ign. ssfaqn-t imḥḍarn-ns inin-as: «is-ur-ak-ginnġ-illi yat ra-nhlk?»


men, som det sømmer sig Kvinder, der bekende sig til Gudsfrygt, med gode Gerninger. 	 walaynni s-ifulkitn lli-skarnt ġmklli-d-iqqan timġarin lli-tuqqarnin rbbi.


hun gik til bagfra og rørte ved Fligen af hans Klædebon, og straks standsedes hendes Blodflod. 	 tzri zġ-gr mddn aylliġ truḥ tiġurdin n-yasuɛ. tggr i-tama n-tmlsit-ns, s-bbin idammn tjji.


Og da Sabbaten var forbi købte Maria Magdalene og Maria, Jakobs Moder, og Salome vellugtende Salver for at komme og Salve ham. 	 lliġ izri-wass n-usunfu, tnkr maryam ullt-magdala d-maryam innas n-yaɛqub ntnti d-saluma, sġnt isafarn n-tujjut baš ad-ddunt ad-ẓġurnt ddat n-yasuɛ.


Og der var i deres Synagoge et Menneske med en uren Ånd, og han råbte højt 	 ġ-tasaɛt-an illa ġ-tgmmi n-tẓallit yan-urgaz lli-ġ-illa yal-ljnn yʷh̬šnn bahra.


Børnlille! endnu en liden Stund er jeg hos eder. I skulle lede efter mig, og ligesom jeg sagde til Jøderne: "Hvor jeg går hen, kunne I ikke komme," siger jeg nu også til eder. 	 wa-tarwa-nu, ġir kra idrusn a-ra-sul-didun-qamaġ. ra-sri-tsiggilm, walaynni ġmklli-s-nniġ i-imġarn n-ayt-yudaya, ġmkan a-s-rad-awn-iniġ ula kunni, ‹ur-tẓḍarm a-tddum s-illis rad-dduġ.›


Og Jesus sagde til ham: "Ser du disse store Bygninger? der skal ikke lades Sten på Sten, som jo skal nedbrydes." 	 imma yasuɛ inna-yas: «is-a-ttmnadt ġ-iġurban-ad mqqurnin? rad-kullu-tyawgarn s-wakal. ur-ra-gisn-iqama-uẓru f-uẓru.»


Men så mange, som toge imod ham, dem gav han Magt til at vorde Guds Børn, dem, som tro på hans Navn; 	 imma kullu winna-t-ranin amnn srs, ifka-yasn lḥqq ad-gn tarwa n-rbbi.


Lad ingen bedrage eder i nogen Måde; thi først må jo Frafaldet komme og Syndens Menneske åbenbares, Fortabelsens Søn, 	 ad-ur-tadjm yan a-kʷn-ijlu, ašku ur-ra-d-ilkm-wass-an ard munn mddn ggutnin ad-mmaġn d-rbbi, iban-d-unuwwaš n-rbbi lli-ra-iggʷru s-lhalak.


Og den anden tog hende og døde uden at efterlade Afkom, og den tredje ligeså. 	 yawi-tt wis sin immt ur-d-ifil tarwa. ġmkad a-iga wis kraḍ ula ntta,


thi han betænkte, at Gud var mægtig endog til at oprejse fra de døde, hvorfra han jo også lignelsesvis fik ham tilbage. 	 walaynni yumn ibrahim is-iẓḍar rbbi a-d-issnkr ula yan immutn. iskr-nnit rbbi zund mayan, irar-as-d isḥaq zġ-lmut.


Og han sagde til mig: Drag ud; thi jeg vil sende dig langt bort til Hedninger." 	 isawl-daġ yini-yyi: ‹zayd tddut, ašku ra-k-aznġ s-tmizar aggugnin.›»


Sydens Dronning skal oprejses ved Dommen sammen med denne Slægt og fordømme den; thi hun kom fra Jordens Grænser for at høre Salomons Visdom; og se, her er mere end Salomon. 	 ra-tnkr-tgllitt l-ljanub ġ-wass l-lḥsab ġ-gr mddn n-tasut-ad, taštkka srsn, ašku tuška-d nttat zġ-ttmi n-ddunit a-tsfld i-tḥkimt n-suliman. imma ġilad illa ġid ma-yugʷrn suliman.


og de skulle kaste dem i Ildovnen; der skal være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 luḥn-tn-in ġ-ufarnu l-lɛafit. ġin a-ġ-rad-allan ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.


Ve eder! thi I bygge Profeternes Grave, og eders Fædre sloge dem ihjel. 	 taguḍi a-rad-awn-yili, ašku ar-tbnnum imḍḍaln šwanin i-lanbiya lli-mmutnin f-ufus n-imzwura-nnun.


Og Persekarret blev trådt uden for Staden, og der kom Blod ud af Persekarret op til Hestenes Bidsler, så langt som eet Tusinde og seks Hundrede Stadier. 	 tlla lmɛṣṣrt ġ-brra n-tmdint, ar-gis-taḍḍrn aḍil. ffuġn zġ-gis idammn, ngin zund asif, aylliġ idra s-ma-itggan tiddi n-wagmar. ilkm-unggay-ns ma-itggan kraḍ id-miyya n-kilimitr.


så at vi kunne sige med frit Mod: "Herren er min Hjælper, jeg vil ikke frygte; hvad kan et Menneske gøre mig?" 	 mayan ad-aġ-izzɛamn a-nttini: «sidi rbbi a-igan aɛwin-inu. ur-ksuḍġ yat. ma-rad-iyi-iskr bnadm?»


"Stå op, og tag Barnet og dets Moder med dig, og drag til Israels Land; thi de ere døde, som efterstræbte Barnets Liv." 	 «nkr tawit aḥšmi d-innas twrrim s-tmazirt n-ayt-rbbi. ašku ġwilli ranin ad-nġn aḥšmi, hatnin mmutn.»


men i alting anbefale vi som Guds Tjenere os selv ved stor Udholdenhed i Trængsler, i Nød, i Angster, 	 ar-nskar kullu baš a-nmala izd ih̬ddamn n-rbbi a-nga, ndus a-kullu-nṣbr. ar-bahra-ntrfufun ar-nkkat tammara ar-nzray ġ-tnukmut.


Eller hvilket Menneske er der iblandt eder, som, når hans Søn beder ham om Brød, vil give ham en Sten? 	 is-gigun-illa ma-mi-iḍalb yus aġrum ifk-as aẓru?


Betaler hende, som hun har betalt eder, og gengælder hende dobbelt efter hendes Gerninger; skænker hende dobbelt i det Bæger, som hun har iskænket. 	 imma ġilad skrat-as ġmklli-awn-tskr, trarm-as f-snat-twal f-iskkirn-ns, tɛmmrm-as lkas s-tissi iḥrran f-snat-twal f-tissi lli-awn-tsswa nttat,


Men jeg siger eder, I, som høre: Elsker eders Fjender, gører dem godt, som hade eder; 	 «wa-kunni-ad sri isflidn, rad-awn-iniġ, ḥnnwat ġ-inuwwašn-nnun. skrat afulki ġ-willi-kʷn-kurhanin.


Men Herodias bar Nag til ham og vilde gerne slå ham ihjel, og hun kunde det ikke. 	 imma tamġart-lli hirudiyya, ar-tt-iẓẓaḍ ssmm, tiri a-tnġ yuḥanna walaynni ur-tẓḍar.


Men således skete det ikke alene dengang, men også med Rebekka, da hun var frugtsommelig ved een, Isak, vor Fader. 	 walaynni illa kra yaḍni. tffuġ innatnnġ rifqa ar-trbbu s-ikniwn zġ-urgaz-ns isḥaq babatnnġ.


Derfor, I elskede! efterdi I forvente dette, så gører eder Flid for at findes uplettede og ulastelige for ham i Fred, 	 imma ġilad ġ-a-ttqlm s-mayad, ay-aytma ɛzzanin, gat-n tiqqi-nnun a-bdda-tili sslamt ġ-gratun d-rbbi, bla gigun illa kra l-lɛib ula kra yʷh̬šnn ġ-uwlawn-nnun.


Og de forlade Folkeskaren og tage ham med, som ham sad i Skibet; men der var også andre Skibe med ham. 	 fln mddn ġin, kšmn imḥḍarn s-tanawt lli-ġ-illa yasuɛ. munn didsn kra n-mddn ġ-tanawin yaḍni.


Men det skete, da Folkeskaren trængte sig sammen om ham og hørte Guds Ord, og han stod ved Genezareths Sø, 	 yan-wass ibidd yasuɛ ġ-tama n-umda n-ganisaraṭ, ar-t-ssnukmun mddn ggutnin ar-ttirin ad-dars-sfldn i-wawal n-rbbi.


Og se, en lovkyndig stod op og fristede ham og sagde: "Mester! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan arve et evigt Liv?" 	 yašk-id yan-umslmd n-ššrɛ yiri a-yarm yasuɛ ġ-wawal-ns, yini-as: «way-amslmd, ma-rad-skrġ baš ad-ṭṭafġ tudrt l-lih̬rt?»


Og Jakob drog ned til Ægypten. Og han og vore Fædre døde, 	 iddu yaɛqub s-miṣr, immt ġin nttan d-id-babatnnġ.


I ere allerede rene på Grund af det Ord, som jeg har talt til eder. 	 ha-kunni ġilad ttyawfranm s-iwaliwn lli-s-awn-nniġ.


Og han sagde til dem: "Går!" Men de fore ud og fore i Svinene; og se, hele Hjorden styrtede sig ned over Brinken ud i Søen og døde i Vandet. 	 irar-asn: «zaydat.» ffuġn zġ-irgazn, kšmn s-walfan. tazzl-tuwrut ġakudan s-jjhd zġ-ujarif s-umda, h̬sin-in kullu ġ-waman.


Og medens Peter var nedenfor i Gården, kommer en af Ypperstepræstens Piger, 	 imma bṭrus illa-sul ġ-iyzdar ġ-wammas n-tgmmi. tašk-id yat-th̬ddamt n-unmġur n-tgmmi n-rbbi


gør intet usømmeligt, søger ikke sit eget, forbitres ikke, tilregner ikke det onde; 	 ur-ibassl ula-da-itrḍu ih̬f-ns ula-da-itqlaqal d-wiyyaḍ ula-da-d-iswingim lɛib lli-gis-skrn.


"Sig os, når skal dette ske, og hvilket er Tegnet, når alt dette skal til at fuldbyrdes?" 	 inin-as: «managu a-ra-yili ġayd-s-tnnit? ma-ra-ig tamatart n-is-d-yakmur a-ijru kullu ġayad?»


Men jeg beslutte dette hos mig selv, at jeg vilde ikke atter komme til eder med Bedrøvelse. 	 nniġ d-ih̬f-inu ġ-uwssan-an ur-ra-n-darun-aškġ ssṭiyyrġ-awn-tt-daġ.


Og da Skibet reves med og ikke kunde holde op imod Vinden, opgave vi det og lode os drive. 	 ar-ikkat anaw aylliġ ur-sul-nẓḍar a-nzayd s-tsga-yan, nadj anaw a-t-idḥay-waḍu.