Tænker ikke, at jeg vil anklage eder for Faderen; der er en, som anklager eder, Moses, til hvem I have sat eders Håb. 	 a-ur-tġalm izd nkki a-ra-srun-yaštkka ġ-dar baba. illa wayyaḍ srun yaštkkan, a-t-igan d-musa lli-ġ-n-trjam.


Ja, dersom jeg endog vilde rose mig noget mere af vor Magt, som Herren gav os til eders Opbyggelse og ikke til eders Nedbrydelse, skal jeg dog ikke blive til Skamme, 	 ur-akkʷ-rad-ḥšmġ, wah̬h̬a da-sawalġ bahra f-mamnk ad-aġ-iẓli siditnnġ ad-awn-nmala ma-kʷn-d-iqqann a-ti-tskarm. ašku iẓli-aġ urd f-a-kʷn-nhlk walaynni f-a-kʷn-nɛawn.


men dersom I anse Personer, gøre I Synd og revses af Loven som Overtrædere. 	 walaynni iġ-a-tskarm s-uwdmawn han ddnub ayan, iḥkam fllawn ššrɛ n-rbbi ašku tffuġm zġ-gis.


Da kommer han til Disciplene og siger til dem: "Sove I fremdeles og Hvile eder? Se, Timen er nær, og Menneskesønnen forrådes i Synderes Hænder. 	 iwrri ilmma s-dar imḥḍarn-ns yini-asn: «ṭṭasat ġila tsunfum. hati tlkm-d tasaɛt. inza yus n-bnadm s-gr ifassn n-mddn ʷh̬šnnin.


Og en af de Øverste spurgte ham og sagde: "Gode Mester! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan arve et evigt Liv?" 	 yašk-id yan-unmġur n-tmazirt-an, isqsa yasuɛ yini-as: «way-amslmd ifulkin, ma-rad-skrġ baš ad-ṭṭafġ tudrt l-lih̬rt?»


Og da de fandt ham på hin Side af Søen, sagde de til ham: "Rabbi! når er du kommen hid?" 	 lliġ-d-ufan yasuɛ ġ-tsga-yad n-umda inin-as: «way-amslmd, managu a-di-tuškit s-ġid?»


Hidindtil have I ikke bedt om noget i mit Navn; beder, og I skulle få, for at eders Glæde må blive fuldkommen. 	 ur-jju-tḍalbm yat s-ism-inu ar ġilad. ḍalbat yili-awn, tɛmmrm s-lfrḥ iggutn.


Alt, hvad Faderen har, er mit; derfor sagde jeg, at han skal tage af mit og forkynde eder. 	 kullu ma-iṭṭaf baba, iga winu. mayad a-f-awn-nniġ ‹ra-yamẓ awal-inu iml-awn-t-id.›


hvorved han har skænket os de største og dyrebare Forjættelser, for at I ved disse skulle få Del i guddommelig Natur, når I undfly Fordærvelsen i Verden, som har sin Grund i Begær, 	 d-ġmkad a-s-aġ-llant lbarakat hiyyanin ɛzzanin lli-f-inna rad-aġ-tnt-ifk, baš a-twrrim tgm ġmklli iga rbbi, tnjmm zġ-kullu ma-itawin ġ-ddunit s-lhalak f-ssibt n-maylli ittiri bnadm i-ih̬f-ns.


Thi se, just dette, at I bleve bedrøvede efter Guds Sind, hvor stor en Iver virkede det ikke hos eder, ja Forsvar, ja Harme, ja Frygt, ja Længsel, ja Nidkærhed, ja Straf! På enhver Måde beviste I, at I selv vare rene i den Sag. 	 ẓrat maylli tskrm ġakud lliġ-awn-ṭiyyr tswangmm ġ-ma-ira rbbi. twrrim trurm lɛaql bahra, tirim a-tmlm is-ur-gigun-illi kra l-lɛib. ula kunni tbzgm f-walli iffuġn aġaras, taġ-kʷn-tguḍi fllas. tirim ad-aġ-trḍum, tujadm a-fllas-tḥkamm. hati iban fllawn is-tskrm kullu ma-fllawn-illan ġ-maylli darun ijran.


Lad dig ikke overvinde af det onde, men overvind det onde med det gode! 	 a-ur-tadjm lh̬ʷšant a-kʷn-tnru, walaynni tnrwat lh̬ʷšant s-ufulki.


Og dersom nogen vil gøre dem Skade, udgår der Ild af deres Mund og fortærer deres Fjender; og dersom nogen vil gøre dem Skade, bør han således ihjelslås. 	 iġ-inawl kra n-yan a-tn-ihlk, ra-di-tffuġ lɛafit zġ-imi-nsn tsu-n ġwilli-tn-kurhanin. iqqan-d a-immt wanna iran a-tn-ihlk.


Derfor, endskønt jeg kunde med stor Frimodighed i Kristus befale dig det, som er tilbørligt, 	 rad-iẓḍarġ zɛmġ a-k-amrġ s-ism l-lmasiḥ f-ma-k-id-iqqann a-ti-tskrt,


Men i Omegnen af dette Sted havde Øens fornemste Mand, ved Navn Publius, nogle Landejendomme. Han tog imod os og lånte os venligt Herberge i tre Dage. 	 ilin kra n-igran ġ-tsga lli-ġ-nlla, gan win lḥakm n-igzir-an ism-ns bublyus. išškšm-aġ s-tgmmi-ns ig-aġ d-inbgiwn-ns kraḍ-uwssan.


Men Pilatus sammenkaldte Ypperstepræsterne og Rådsherrerne og Folket 	 iġr bilaṭus i-inmġurn n-tgmmi n-rbbi s-dars, ntni d-imġarn d-mddn yaḍni kullutn.


Men Maria gemte alle disse Ord og overvejede dem i sit Hjerte. 	 imma maryam ar-ttḥḍu tiġawsiwin-an ġ-uwl-ns ar-gisnti-tswingim.


Thi Herodes havde grebet Johannes og bundet ham og sat ham i Fængsel for sin Broder Filips Hustru, Herodias's Skyld. 	 ašku hirudus a-yuznn ad-amẓn yuḥanna krsn-t luḥn-t-in ġ-lḥbs f-ssibt n-hirudiyya tamġart n-gʷmas filibbus.


som have Gudfrygtigheds Skin, men have fornægtet dens Kraft. Og fra disse skal du vende dig bort! 	 rad-inin izd imumnn ad-gan, walaynni ur-gisn-tlli-tḥkimt itjhhdn n-willi umnnin s-rbbi. tanf i-mddn-an.


Men Engelen tog til Orde og sagde til Kvinderne: "I skulle ikke frygte! thi jeg ved, at I lede efter Jesus den korsfæstede. 	 isawl lmalak s-tmġarin yini-asnt: «ad-ur-tiksaḍmt. ssnġ is-a-tsiggilmt yasuɛ lli-immutn f-uggjdi.


Jeg har herliggjort dig på Jorden ved at fuldbyrde den Gerning, som du har givet mig at gøre. 	 ssbayynġ-d lmjd-nnk ġ-ddunit-ad, kmmlġ tawuri lli-yyi-tfkit.


Men nu ere vi løste fra Loven, idet vi ere bortdøde fra det, hvori vi holdtes nede, så at vi tjene i Åndens nye Væsen og ikke i Bogstavens gamle Væsen. 	 imma ġilad ntyawfsay zġ-ššrɛ nmmt i-ġaylli-aġ-ikrfn, baš a-ng ih̬ddamn n-rbbi urd s-tnbaḍin tiqdimin n-ššrɛ lli-ityaran walaynni s-tnbaḍin l-ljdid n-rruḥ lqudus.


Og de skulle komme fra Øster og Vester og fra Norden og Sønden og sidde til Bords i Guds Rige. 	 rad-d-aškin ibrraniyn zġ-ššrq ula lġrb ula ššamal ula ljanub, munn-d f-imnsi imqqurn ġ-tgldit n-rbbi.


thi Syndens Sold er Død, men Guds Nådegave er et evigt Liv i Kristus Jesus, vor Herre. 	 ašku tiġrad n-ddnub lmut a-stt-igan, walaynni tikki n-rbbi tga tudrt idumn f-uwdm l-lmasiḥ yasuɛ siditnnġ.


Thi han er kendt værdig til større Herlighed end Moses, i samme Mål som den,der har indrettet et Hus, har større Ære end Huset selv. 	 walaynni nssn is-isthlla yasuɛ luqr uggʷar n-musa. ašku abnnay, ar-ti-tuqqarn mddn uggʷar n-tgmmi lli-ibna.


Ingen syr en Lap af uvalket Klæde på et gammelt Klædebon; ellers river den nye Lap på det gamle Klædebon dette itu, og der bliver et værre Hul. 	 ur-illi ma-ignnun tadġart n-ttub l-ljdid f-tmlsit taqdimt. iġ-iskr ġmkan ra-tkkis-tdġart l-ljdid zġ-tqdimt tbbi s-uggʷar.


Eller er det fra eder, at Guds Ord er udgået? eller er det til eder alene, at det er kommet? 	 ma-tnnam? izd darun a-zġ-d-yuška-wawal n-rbbi? izd kunni waḥdukn ka-t-issnn?


Men du, hvorfor dømmer du din Broder? eller du, hvorfor ringeagter du din Broder? Vi skulle jo alle fremstilles for Guds Domstol. 	 imma kiyi, mah̬ aylliġ a-ttḥkamt f-gʷmak? mah̬ aylliġ a-ttḥgart gʷmak? ġ-lgddam n-rbbi a-ġ-ra-nbidd kullwaġ. nttan a-ra-fllannġ-iḥkam,


Du, som roser dig af Loven, du vanærer Gud ved Overtrædelse af Loven! 	 ar-ttinit f-ih̬f-nnk is-tuft mddn yaḍni ašku tssnt ššrɛ n-rbbi, walaynni is-urd kiyi a-itknadn rbbi tffuġt zġ-ššrɛ-ns?


Men da Moses så det, undrede han sig over Synet, og da han gik hen for at betragte det, lød Herrens Røst til ham: 	 musa, iḍr-as lɛjb ġ-ma-itmnad, yakmur-n srs a-stt-issmaqql. ġakudan a-isfld i-wawal n-sidi rbbi yini-as-d:


Derfor være det eder vitterligt, at denne Guds Frelse er sendt til Hedningerne; de skulle også høre." 	 f-mayan a-f-rad-awn-iniġ, ajnjm-ad ifka-t rbbi ġilad i-ayt-tmizar yaḍni. ntni a-ra-srs-isfld.»


med Sagtmodighed irettesættende dem, som modsætte sig, om Gud dog engang vilde give dem Omvendelse til Sandheds Erkendelse, 	 s-lḥnant a-s-ra-imala lḥqq i-winna-t-ḍaḍḍnin, irju-n ġ-rbbi ad-asn-irar ad-fln kullu ma-yʷh̬šnn wrrin issann lḥqq,


Men han vendte sig og så på sine Disciple og irettesatte Peter og siger: "Vig bag mig, Satan! thi du sanser ikke, hvad Guds er, men hvad Menneskers er." 	 igrawl-d yasuɛ, issmaqql ġ-imḥḍarn-ns. issfssa bṭrus yini-as: «itti-n zġ-gigi a-šiṭan, ašku ur-a-tskart s-ma-ira rbbi, walaynni s-ma-ira bnadm ka-s-a-tskart.»


Og han kaldte et Par af Høvedsmændene til sig og sagde: "Gører to Hundrede Stridsmænd rede til at drage til Kæsarea og halvfjerdsindstyve Ryttere og to Hundrede Spydkastere fra den tredje Time i Nat; " 	 iġr-unmġur n-iɛskrin i-sin zġ-lqbṭanat-ns yuṣṣa-tn yini-asn: «ssmunad-d sin id-miyya (200) n-uɛskri d-ssa n-id-mraw (70) n-umnnay d-sin id-miyya (200) n-willi ṭṭafnin aḥriš, ad-ujadn ad-ddun s-qayṣriyya ġ-iḍ-ad ġ-tasaɛt tis tẓa.


Jeg har skrevet noget til Menigheden; men Diotrefes, som gerne vil være den ypperste iblandt dem, anerkender os ikke. 	 uriġ-n kra i-ayt-umnaggar n-darun, walaynni dyiyyutrifis lli-dar-iɛzza a-gigun-ig anmġur, ur-a-isflid s-ma-nttini nkkʷni.


Men dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Beelzebul, ved hvem uddrive da eders Sønner dem? Derfor skulle de være eders Dommere. 	 walaynni iġd s-bɛl-zabul a-s-a-tn-ssufuġġ, iniyat-iyi ma-s-a-tn-ssufuġn ayt-darun? ntni a-rad-awn-iml is-tjlam.


sund, ulastelig Tale, for at Modstanderen må blive til Skamme, når han intet ondt har at sige om os. 	 s-iwaliwn ʷġẓannin lli-f-ur-iẓḍar yan a-fllasn-iẓi. iġ-a-tskart ġmkan ra-itḥšam wanna iran a-k-iḍaḍḍ, ašku ur-ra-yaf ma-fllannġ-ittini yʷh̬šn.


Men da Herodes vilde til at føre ham frem, sov Peter den Nat imellem to Stridsmænd, bunden med to Lænker, og Vagter foran Døren bevogtede Fængselet. 	 iḍ lli-izwarn ass lli-ġ-ra-t-in-issḥaḍr hirudus ġ-lgddam n-mddn, iṭṭas bṭrus ġ-gr sin iɛskrin, iqqn s-snat ssnasl. ilin ingabaln yaḍni ġwin tiḍaf ġ-imi l-lḥbs,


Thi også Kristus led een Gang for Synder, en retfærdig for uretfærdige, for at han kunde føre os hen til Gud, han, som led Døden i Kødet, men blev levendegjort i Ånden, 	 ašku lmasiḥ, yat-twal a-immut f-ssibt n-ddnub, immt ġwalli ifulkin f-ssibt n-willi ʷh̬šnnin, baš ad-aġ-d-irar i-rbbi. nġan-t mddn ġ-ddat-ns, issddr-t rbbi ġ-rruḥ-ns.


og ikke se hver på sit, men enhver også på andres. 	 illa f-kud yan gigun a-ur-iswingim ġir ġ-ma-ira i-ih̬f-ns, walaynni a-iswingim ula ġ-ma-rad-irin wiyyaḍ.


(dem var Verden ikke værd), omvankende i Ørkener og på Bjerge og i Huler og Jordens Kløfter. 	 wan ġwid, ur-tn-tsthlla ddunit. ar-tkkan lh̬la d-idrarn, ar-nssan ġ-ifran d-igʷḍyan ġ-ddu-wakal.


Men dersom nogen har voldt Bedrøvelse, har han ikke bedrøvet mig, men til Dels, for ikke at sige det hårdere, eder alle. 	 walaynni iġ-illa ma-stt-issṭiyyrn i-wayyaḍ, kunni a-mi-stt-issṭiyyr uggʷar n-mad-iyi-tt-issṭiyyr nkki. issṭiyyr-awn-tt kullukn s-imikk nġd s-kigan. ġmkan a-s-rad-iniġ ašku ur-riġ ad-iniġ f-urgaz-an uggʷar n-mad-as-igan.


men Israel, som jagede efter en Retfærdigheds Lov, nåede ikke til en sådan Lov. 	 imma ayt-rbbi lli-tnawalnin ad-trḍun rbbi s-iskkirn n-ššrɛ, ur-fllasn-irḍi.


ikke heller som de, der ville herske over Menighederne, men som Mønstre for Hjorden; 	 a-ur-tssimġurm ih̬f-nnun f-willi-awn-ifka rbbi, walaynni malat i-tuwrut afulki lli-s-a-tskarm baš ad-skarn ula ntni ġmkan.


Dette har jeg talt til eder, for at min Glæde kan være i eder, og eders Glæde kan blive fuldkommen. 	 «kullu mayad, nniġ-awn-t baš ad-awn-yili lfrḥ-ad dari illan, tɛmmrm s-lfrḥ iggutn.


Thi det: "Du må ikke bedrive Hor; du må ikke slå ihjel; du må ikke stjæle; du må ikke begære," og hvilket andet bud der er, det sammenfattes i dette Ord: "Du skal elske din Næste som dig selv," 	 ašku luṣiyat «a-ur-tznut» «a-ur-tnġt» «a-ur-takʷrt» «a-ur-tirit ma-igan win wiyyaḍ,» nẓḍar a-tnt-nssmun ntnti d-tiyyaḍ nna-llanin s-yan-wawal, a-t-igan: «a-ttirit adjar-nnk zund ih̬f-nnk.»


Han skal herliggøre mig; thi han skal tage af mit og forkynde eder. 	 ra-yyi-itmjjad nkki, ašku ra-yamẓ awal-inu iml-awn-t-id.


Jesus siger til dem: "Min Mad er, at jeg gør hans Villie, som udsendte mig, og fuldbyrder hans Gerning. 	 imma yasuɛ inna-yasn: «ha-yyi ar-tšbaɛġ iġ-a-skarġ ma-ira ġwalli-yyi-d-yuznn, ssafuġ tawuri-ns.


Thi han har fastsat en Dag, på hvilken han vil dømme Jorderige med Retfærdighed ved en Mand, som han har beskikket dertil, og dette har han bevist for alle ved at oprejse ham fra de døde." 	 ašku iqṣad yan-wass lli-ġ-ra-yut lḥukm s-lḥqq f-kullu ddunit f-ufus n-yan-urgaz lli-iẓli, iml srs tamatart i-kullu mddn lliġ-t-id-issnkr zġ-lmut.»


Thi Johannes døbte med Vand; men I skulle døbes med den Helligånd om ikke mange Dage." 	 ikka-ttin yuḥanna ar-issddam mddn ġ-waman, imma kunni tigira n-kra n-uwssan drusnin, ra-tddmm s-rruḥ lqudus.»


Men han svarede og sagde: Nej, jeg vil ikke; men bagefter fortrød han det og gik derhen. 	 imma ntta irur-as: ‹ur-riġ.› ik imikk tʷgraẓ-t f-wawal-an iddu ih̬dm.


Men jeg siger eder, at I må aldeles ikke sværge, hverken ved Himmelen, thi den er Guds Trone, 	 imma nkki rad-awn-iniġ, a-ur-ttgallam, la s-ignna ašku iga lɛrš n-rbbi,


Dog ikke det alene, men også vi selv, som have Åndens Førstegrøde, også vi sukke ved os selv, idet vi forvente en Sønneudkårelse, vort Legemes Forløsning. 	 walaynni urd ġir ddunit a-inddrn. ula nkkʷni lli-dar lġllat timnza n-rruḥ lqudus, ar-nnddr ġ-ugʷns-nnġ ġilad ġ-a-ntql s-wass lli-ġ-rad-aġ-ig rbbi d-tarwa-ns ifukku ddat-nnġ zġ-lhalak.


Skaffer eder ikke Guld, ej heller Sølv, ej heller Kobber i eders Bælter; 	 a-ur-tawim urġ ula nnuqrt ula anas ġ-ubkkas-nnun.


Denne Lignelse sagde Jesus til dem; men de forstode ikke, hvad det var, som han talte til dem. 	 yasuɛ yut-asn lmɛna-yad, imma ntni ur-ssinn ma-ira ad-asn-srs-iml.


og hans Barmhjertighed varer fra Slægt til Slægt over dem, som frygte ham. 	 tili rrḥmt-ns f-kullu willi-t-uqqrnin zġ-kraygatt tasut n-tasutin.


Eders Lænder være omgjordede, og eders Lys brændende! 	 «bkisat tssrġm tifawin-nnun


Og han sagde en Lignelse til dem: "Der var en rig Mand, hvis Mark havde båret godt. 	 yut-asn lmɛna-yad yini-asn: «ha-yan-urgaz iggut-dars-wayda, yasi ṣṣabt iggutn zġ-wakal-ns.


Hilser Asynkritus,Flegon, Hermes, Patrobas, Hermas og Brødrene hos dem! 	 ar-n-tsllamġ f-asinkritus d-fligun d-harmis d-batrubas d-harmas ntni d-aytmatn lli-didsn-llanin.


Thi det er nok i den forbigangne Tid at have gjort Hedningernes Villie, idet I have vandret i Uterlighed, Lyster, Fylderi, Svir, Drik og skammelig Afgudsdyrkelse; 	 ġayd izrin tkkam-ttin ar-tskarm ma-iɛzzan dar ġwilli ur-ssinnin rbbi, imma ġilad yuwda-kʷn ġ-ma-yʷh̬šnn. han ntni ar-tfsadn ar-tšthun, ar-ssnufuln ih̬f-nsn s-tissi, ar-tmunun f-lh̬ʷšant, ar-skarn lɛib i-ngratsn, ar-tɛbadn ilahat n-ddunit-ad s-tjlh̬it-nsn.


Dersom nogen tykkes, at han er en Profet eller åndelig, han erkende, at hvad jeg skriver til eder, er Herrens Bud. 	 wanna gigun ittinin is-a-yas-imala rbbi awal nġd tlla-dars-tḥkimt n-rruḥ lqudus, iqqan-t-id a-yini izd luṣit n-siditnnġ ayd-awn-in-uriġ.


De droge da Mysien forbi og kom ned til Troas. 	 zrin ġakudan f-misiyya, ddun s-lmrsa n-truwwas.


Og de bleve døbte af ham i Floden Jordan, idet de bekendte deres Synder. 	 ar-tqrran s-ddnub-nsn, ar-tn-issddam ġ-wasif n-urdun.


Har jeg da gjort mig Fordel af eder ved nogen af dem, jeg har sendt til eder? 	 mamnk? is-jju-kʷn-ššiġ f-ufus n-willi-awn-in-uznġ?


Enhver af os være sin Næste til Behag til det gode, til Opbyggelse. 	 hati illa f-kraygatt yan a-itrḍu gʷmas ar-gis-iskar lh̬ir ar-t-issdus ġ-uġaras l-lmasiḥ.


som du beredte for alle Folkeslagenes Åsyn, 	 lli-di-tuznt f-kullu mddn.


Da sagde Jesus: "Endnu en liden Tid er jeg hos eder, så går jeg bort til den, som sendte mig. 	 isawl yasuɛ s-mddn yini-asn: «ġir kra idrusn a-ra-sul-didun-iliġ, wrriġ ilmma s-walli-yyi-d-yuznn.


Men for at I skulle vide, at Menneskesønnen har Magt på Jorden til at forlade Synder," siger han til den værkbrudne: 	 walaynni rad-awn-mlġ is-dari taẓḍḍart ġ-ddunit ad-ssittiġ ddnub, nkki lli-igan yus n-bnadm.» igrawl ġ-ukušam yini-as:


Se, jeg siger eder en Hemmelighed: Alle skulle vi ikke hensove, men vi skulle alle forvandles 	 rad-awn-iniġ kra intln. ur-rad-kullu-nmmt, walaynni rad-aġ-kullu-ibddl rbbi, ḥayna ġ-nnffar iggʷran, ur-ta-tmmussi tiṭ. ašku ra-ittut nnffar nkrn-d ġwilli mmutnin f-ad-ddrn s-tudrt idumn. ġakudan rad-aġ-ibddl.


Og han begyndte at lære dem, at Menneskesønnen skulde lide meget og forkastes af de Ældste og Ypperstepræsterne og de skriftkloge og ihjelslås og opstå efter tre Dage. 	 ibdu yasuɛ ar-imala i-imḥḍarn-ns ma-rad-as-ijru yini-asn: «ha-nkki lli-igan yus n-bnadm, iqqan-iyi-d ad-bahra-rfufnġ. ra-yyi-n-luḥn imġarn n-tmazirt d-inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ. ra-yyi-nġn, walaynni wis kraḍ-uwssan ra-d-nkrġ zġ-lmut.»


Så blev Herren efter at han havde talt med dem, optagen til Himmelen og satte sig ved Guds højre Hånd. 	 siditnnġ yasuɛ, tiġurdin n-ma-srsn-isawl, ityalal s-ignna iskiws f-ufasi n-rbbi.


Thi vort Borgerskab er i Himlene, hvorfra vi også forvente som Frelser den Herre Jesus Kristus, 	 imma nkkʷni nga ayt-ignna. nga-n rrja-nnġ ġ-unjjam lli-ra-d-yašk zġ-ignna ar-srs-ntql, a-t-igan d-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Således har ej heller Kristus tillagt sig selv den Ære at blive Ypperstepræst, men den, som sagde til ham: "Du er min Søn, jeg har født dig i Dag," 	 ula lmasiḥ ur-issmqqur ih̬f-ns a-inawl tawuri n-unmġur ihiyyan, walaynni rbbi a-t-srs-iẓlin yini-as: «kiyi tgit iwi. babak ad-giġ ġassad.»


I Fornedrelsen blev hans Dom taget bort; hvem kan fortælle om hans Slægt, efterdi hans Liv borttages fra Jorden?" 	 rgmn-t ssḍrn fllas lbaḍl. ma-ra-yaddr tarwa-ns? ašku bbin-t zġ-tudrt n-ddunit-ad.»


Og Peter tog til Orde og siger til Jesus: "Rabbi! det er godt, at vi ere her, og lader os gøre tre Hytter, dig en og Moses en og Elias en." 	 inkr bṭrus yini-as: «wa-sidi, ifulki a-nili ġid. is-trit ad-awn-nskr kraḍ iḥšaš, yan-nnk d-yan n-musa d-yan n-iliyya?»


Og Jesus stod stille og kaldte på dem og sagde: "Hvad ville I, at jeg skal gøre for eder?" 	 ibidd yasuɛ iġr-asn-d s-dars yini-asn: «ma-tram ad-awn-t-skrġ?»


Og den anden Engel udgød sin Skål i Havet, og det blev til Blod som af en død; og hver levende Sjæl i Havet døde. 	 iddu lmalak wis sin iffi-n taṭṭast-ns f-umda, s-iwrri ig-umda zund idammn n-iniġi, immt kullu ma-iddrn ġ-umda.


Drager I op til Højtiden; jeg drager endnu ikke op til denne Højtid, thi min Tid er endnu ikke fuldkommet." 	 zaydat kunni a-tzzrim lɛid ġin. ur-ta-rad-dduġ nkki ašku ur-ta-d-ilkim-uzmz-inu.»


Lad dem gå bort, for at de kunne gå hen i de omliggende Gårde og Landsbyer og købe sig noget at spise." 	 azn mddn ad-ddun s-igran d-iduran-ad akmurnin baš ad-sġn mad-šttan.»


Og de komme til en Gård, hvis Navn var Gethsemane; og han siger til sine Disciple "Sætter eder her, imedens jeg beder." 	 aškin-d s-yan-udġar lli-mi-ttinin ‹gatsimani›. yini yasuɛ i-imḥḍarn-ns: «gawrat ġid, rad-ẓẓallġ.»


i fyrretyve Dage, medens han blev fristet af Djævelen. Og han spiste intet i de Dage; og da de havde Ende, blev han hungrig. 	 ar-t-itguwwad rruḥ kkuẓ id-mraw n-wass ġ-lh̬la, ar-t-itarm iblis. ur-a-ištta yat ġ-uwssan-an aylliġ iwrri yaġ-t laẓ bahra.


Og den fjerde Engel basunede, og Tredjedelen af Solen og Tredjedelen af Månen og Tredjedelen af Stjernerne blev ramt, så at Tredjedelen af dem blev formørket, og Dagen mistede Tredjedelen af sit Lys og Natten ligeså. 	 yut wis kkuẓ l-lmalayka nnffar-ns, s-tettut tafukt illas tulut-ns, ittut-wayyur ula ntta illas tulut-ns, ttutn itran ula ntni illas tulut-nsn. ar-tlaḥ tifawt ġ-tulut n-uzal ula tulut n-iyḍ.


Men i de Dage fremstår Johannes Døberen og prædiker i Judæas Ørken og siger: 	 tiġurdin n-mayan a-d-iban yuḥanna amsddam ġ-lh̬la n-yudaya ar-itbrraḥ ar-ittini:


Men ligeledes skulle også I glæde eder, og glæde eder med mig! 	 ula kunni illa fllawn a-srs-trḍum, tfrḥm didi.


Men det i den gode Jord, det er dem, som, når de have hørt Ordet, beholde det i et smukt og godt Hjerte og bære Frugt i Udholdenhed. 	 walaynni ġwalli iḍrn ġ-wakal ifulkin iga zund mddn lli-sfldnin i-wawal n-rbbi amẓn-t s-nniyt n-uwl-nsn iġusn, ar-srs-skarn bla-da-trmayn, fkn ṣṣabt-nsn.


Mine Børn, ingen forføre eder! Den, som gør Retfærdigheden, er retfærdig, ligesom han er retfærdig. 	 wa-tarwa ɛzzanin, a-ur-tadjm yan a-kʷn-ijllu. wanna iskarn s-lḥqq, ra-srs-ifrḥ rbbi ġmklli ifrḥ s-lmasiḥ.


Jesus svarede og sagde til hende: "Hver den, som drikker af dette Vand, skal tørste igen. 	 isawl yasuɛ yini-as: «kullu wanna iswan zġ-waman-ad rad-daġ-irufu,


Da vilde de tage ham op i Skibet; og straks kom Skibet til Landet, som de sejlede til. 	 frḥn ġakudan, ssġlin-t s-tanawt, s-lkmn tamazirt lli-ran.


Jeg formaner da først af alt til, at der holdes Bønner, Påkaldelser, Forbønner, Taksigelser for alle Mennesker, 	 f-mayan a-f-rad-ḍalbġ zġ-aytmatn ad-tẓallan f-kullu mddn, ar-tḍalabn rbbi a-tn-irḥm ibark-tn, ar-ti-tškarn f-ma-iskar i-kraygatt yan.


Smeden Aleksander har gjort mig meget ondt; Herren vil betale ham efter hans Gerninger. 	 kigan d-lh̬ʷšant ad-iyi-iskr iskandr lmɛllm n-wanas. rad-as-irar siditnnġ f-ġayan.


men lider han som en Kristen, da skamme han sig ikke, men prise Gud for dette Navn! 	 walaynni iġ-irfufn f-ssibt n-ma-iga amasiḥi, illa fllas a-ur-iḥšm, walaynni a-yalġ rbbi ašku mddn ar-as-tggan ism lli-igan win lmasiḥ.


I Dårer og blinde! hvilket er da størst? Gaven eller Alteret, som helliger Gaven? 	 way-ibukaḍn, ma-yugʷrn, izd tawafka nġd aẓru lli-irurn tawafka-yan a-tg tin rbbi?


Men Fredens Gud skal hastelig knuse Satan under eders Fødder. Vore Herres Jesu Kristi Nåde være med eder! 	 imma rbbi lli-bdda-yakkan sslamt, yan imikk ra-irar šiṭan a-ig albbij ġ-ddu iḍarn-nnun. ad-awn-tili lbaraka n-siditnnġ yasuɛ.


Men vandrer nogen om Natten, da støder han an; thi Lyset er ikke i ham." 	 imma yan ifttun ġ-iyḍ ra-ti-tut-tbayḍḍrt, ašku ur-isfaw.»


Vorder mine Efterfølgere, ligesom også jeg er Kristi! 	 ḍfurat-iyi ġ-mad-skarġ ġmklli tḍfurġ lmasiḥ ġ-ma-iskar.


Og han fik Mad og kom til Kræfter. Men han blev nogle Dage hos Disciplene i Damaskus. 	 išš ilmma s-iwrri idus. igawr šawl d-imḥḍarn l-lmasiḥ ġ-dimašq kra n-uwssan.


Kom derfor i Hu, hvorledes du modtog og hørte, og bevar det og omvend dig! Dersom du altså ikke våger, skal jeg komme som en Tyv, og du skal ikke vide, i hvilken Time jeg kommer over dig. 	 swangm-d ma-tlmdt ula maylli mi-tsfldt ġayd izrin. skar srs, twrrid-d zġ-ddnub-nnk. iġ-ur-trurt lɛaql, hati ra-n-srk-aškġ zund amh̬h̬ar, ur-ra-tissant man tasaɛt ġ-ra-k-in-lkmġ.


og hans Ord have I ikke blivende i eder; thi den, som han udsendte, ham tro I ikke. 	 ur-akkʷ-izga-wawal-ns ġ-uwl-nnun, ašku ur-iyi-tumnm nkki lli-d-yuzn.


Og sammen med ham sende vi den Broder, hvis Ros i Evangeliet går igennem alle Menighederne, 	 nazn-n dids gʷmatnnġ lli-talġn aytmatn ġ-imnaggarn kullutn f-ssibt n-tbrraḥt-ns l-lh̬bar ifulkin.


Og jeg så et andet Dyr stige op af Jorden, og det havde to Horn ligesom et Lam og talte som en Drage. 	 ẓrġ ilmma aġʷẓn yaḍni iffuġ-d zġ-wakal. iṭṭaf sin-waskawn zund askawn n-ulqqaġ, ar-isawal zund algmmaḍ.


Salige ere de, som stifte Fred, thi de skulle kaldes Guds Børn. 	 imbarkin ad-gan ġwilli skarnin sslamt, ašku ntni a-ra-ig rbbi d-tarwa-ns.


Jeg har udsendt eder at høste det, som I ikke have arbejdet på; andre have arbejdet, og I ere gåede ind i deres Arbejde." 	 ha-yyi uznġ-kʷn a-tmggrm ġaylli-f-ur-tutm tammara. wiyyaḍ utn tammara, imma kunni ar-di-ttawim ġaylli-f-tt-utn.»


Og han lagde Hænderne på hende; og straks rettede hun sig op og priste Gud. 	 isrs-n fllas ifassn-ns s-tnm ġ-tiddi-ns ḥayna, ar-ttalġ rbbi.


Salig er den, som oplæser, og de, som høre Profetiens Ord og bevare det, som er skrevet i den; thi Tiden er nær. 	 ambarki a-iga wanna yaqran iwaliwn-ad n-rbbi. imbarkin ad-gan winna-yasn-sflidnin ar-skarn s-mayd ityaran, ašku yakmur-d-uzmz lli-ġ-rad-kullu-jrunt-tġawsiwin-ad.


Men glemmer ikke at gøre vel og at meddele; thi i sådanne Ofre har Gud Velbehag. 	 a-ur-tettum a-tskarm afulki ar-tmɛawanm i-ngratun, ašku wan tiwafkiw-an a-s-a-itrḍu rbbi.


Alle dem, jeg elsker, dem revser og tugter jeg; vær derfor nidkær og omvend dig! 	 winna dari ɛzzanin ar-tn-tẓiġ ar-tn-trbbaġ. awi-tt ġ-ih̬f-nnk ġilad, twrrid-d zġ-ddnub-nnk.


Kommer eders Vejledere i Hu, som have forkyndt eder Guds Ord, og idet I betragte deres Vandrings Udgang, så efterligner deres Tro! 	 swingimad-d imġarn lli-awn-in-sslkmnin awal n-rbbi, ar-di-tswingimm lfaytt n-tudrt-nsn, tamnm awal n-rbbi ġmklli umnn ntni.


Havde I kendt mig, da havde I også kendt min Fader; og fra nu af kende I ham og have set ham." 	 mrad is-iyi-tssnm, ikun tssnm ula baba. zġ-ġilad tssnm-t tẓrm-t.»


Jesus vidste, at de vilde spørge ham, og han sagde til dem: "I spørge hverandre om dette, at jeg sagde: Om en liden Stund skulle I ikke se mig, og atter om en liden Stund skulle I se mig. 	 imma yasuɛ issn is-ran a-t-sqsan, yini-asn: «izd awal-ad a-kʷn-issiḥln lliġ-awn-nniġ ‹ġir yan imikk ur-sul-ra-yyi-tẓrm, imikk tiġurdin n-mayan ra-yyi-daġ-tẓrm›?


Himmelen og Jorden skulle forgå; men mine Ord skulle ingenlunde forgå. 	 rad-ittin ignwan d-wakal walaynni ur-sar-ittin iwaliwn-inu.


Og Johannes's Disciple og Farisæerne fastede, og de komme og sige til ham: "Hvorfor faste Johannes's Disciple og Farisæernes Disciple, men dine Disciple faste ikke?" 	 ġ-uwssan-an ar-taẓumn imḥḍarn n-yuḥanna amsddam, ntni d-ifarisin. aškin-d kra n-mddn sqsan yasuɛ: «mah̬ aylliġ a-taẓumn imḥḍarn n-yuḥanna ntni d-ifarisin, imma imḥḍarn-nnk kiyi ur-a-taẓumn?»


Men for at I skulle vide, at Menneskesønnen har Magt på Jorden til at forlade Synder," så sagde han til den værkbrudne: "Jeg siger dig, stå op, og tag din Seng, og gå til dit Hus!" 	 imma ġilad rad-awn-mlġ is-dari taẓḍḍart ġ-ddunit ad-ssittiġ ddnub, nkki lli-igan yus n-bnadm.» isawl ilmma s-ukušam yini-as: «nniġ-ak, nkr, tasit imjdin-nnk, tddut s-tgmmi-nnk.»


Og drikker eder ikke drukne i Vin, i hvilket der er Ryggesløshed, men lader eder fylde med Ånden, 	 a-ur-tssnufulm ih̬f-nnun s-tissi lli-ithlakn mddn, walaynni tɛmmarat s-rruḥ lqudus


og henter Fedekalven og slagter den, og lader os spise og være lystige! 	 tawim-d igiz iḍnin tġrsm-as a-nšš nfrḥ.


Og han spurgte hans Fader: "Hvor længe er det siden, at dette er kommet over ham?" Men han sagde: "Fra Barndommen af; 	 isawl yasuɛ s-babas isqsa-t: «mnšk ayad s-a-itgga ġmkad?» yini-as: «zġ-mẓẓiy-ns.


Og vi fore bort derfra og sejlede ind under Kypern, fordi Vinden var imod. 	 nzayd ilmma nffuġ ġ-umda, nzri zġ-tsga intln n-igzir n-qubrus ašku iḍaḍḍ-aġ-waḍu.


Derfor udholder jeg alt for de udvalgtes Skyld, for at også de skulle få Frelsen i Kristus Jesus med evig Herlighed. 	 mayad a-f-a-kullu-tṣbarġ, baš ad-tnjamn imẓlayn n-rbbi f-uwdm l-lmasiḥ yasuɛ, kšmn s-lmjd idumn.


Jesus svarede: "Mit Rige er ikke af denne Verden. Var mit Rige af denne verden, havde mine Tjenere stridt for, at jeg ikke var bleven overgiven til Jøderne; men nu er mit Rige ikke deraf." 	 irar-as yasuɛ: «tagldit-inu ur-tgi tin ddunit-ad. mrad is-tga-tgldit-inu tin ddunit-ad, rad-mmaġn ih̬ddamn-inu a-yyi-ssntaln zġ-ifassn n-ayt-yudaya. imma nkki, tagldit-inu ur-tgi zġ-ġid.»


og den, som ikke tager sit Kors og følger efter mig, er mig ikke værd. 	 wanna ur-yusin aggjdi-ns imun didi, ur-isthlla a-ig winu.


Men hele Mængden tav og de hørte Barnabas og Paulus fortælle, hvor store Tegn og Undere Gud havde gjort iblandt Hedningerne ved dem. 	 fssan aytmatn-an kullutn, sfldn ilmma i-mad-asn-ittini barnaba d-bulus f-lmɛjizat d-tmitar tjhhdnin lli-iskr rbbi f-ufus-nsn ġ-gr ayt-tmizar yaḍni.


Og den første basunede, og der kom Hagl og Ild, blandet med Blød, og blev kastet på Jorden; og Tredjedelen af Jorden blev opbrændt, og alt grønt Græs opbrændtes. 	 yut lmalak amzwaru nnffar-ns, s-iḍr ibruri d-lɛafit f-ddunit h̬lḍn d-idammn. ijdr tulut ġ-ddunit ula tulut ġ-isġarn, tjdr ula tuga izgzawn kullutt.


Og de stenede Stefanus, som bad og sagde: "Herre Jesus, tag imod min Ånd!" 	 zaydn ar-sul-kkatn ġ-stifanus s-iẓran. imma stifanus iġra i-siditnnġ yini: «wa-sidi yasuɛ, qbl rruḥ-inu.»


Og de kom til Johannes og sagde til ham: "Rabbi! han, som var hos dig hinsides Jordan, han, hvem du gav Vidnesbyrd, se, han døber, og alle komme til ham." 	 aškin-d s-yuḥanna inin-as: «way-amslmd, ġwalli-k-imnaggarn ġ-tsga yaḍni n-urdun tfkt fllas tugga-nnk, hati ar-issddam ula ntta, ar-dars-ttidun mddn kullutn.»


Men ve de frugtsommelige og dem, som give Die, i de Dage! 	 rad-bahra-šqun-uwssan-an f-tilli gisn rbbunin ula tilli gisn ssngaynin.


spotter man os, give vi gode Ord; som Verdens Fejeskarn ere vi blevne, et Udskud for alle indtil nu. 	 ġakud nna-fllannġ-sskirkisn ar-ntrara awal ifulkin. sul s-ġila nga darsn zund arras lli-n-luḥn mddn ġ-umdduz, ng darsn zund amazir n-ddunit-ad.


Og du, Kapernaum, som er bleven ophøjet indtil Himmelen, du skal nedstødes indtil Dødsriget. 	 imma kunni ay-ayt-kafrnaḥum, is-tram a-tlkmm ignwan? han ra-kʷn-in-iluḥ rbbi ġ-tdrut n-wakal.»


for at vi skulde være til Pris for hans Herlighed, vi, som forud havde håbet på Kristus, 	 iẓli-aġ baš a-d-ginnġ-iban lmjd-ns, nkkʷni lli-izwarn is-n-nga rrja-nnġ ġ-lmasiḥ.


Men Frygt betog alle, og de priste Gud og sagde: "Der er en stor Profet oprejst iblandt os, og Gud har besøgt sit Folk." 	 ġuwḍn mddn-an kullutn ar-talġn rbbi ar-ttinin: «yuška-yaġ-d yan-nnabi imqqurn. yakmur-d rbbi a-iɛawn mddn-ns.»


Men mig tro I ikke, fordi jeg siger Sandheden. 	 imma nkki ar-awn-ttiniġ lḥqq, mayad a-f-ur-iyi-tuminm.


Men da han vandrede ved Galilæas Sø, så han to Brødre, Simon, som kaldes Peter, og Andreas, hans Broder, i Færd med at kaste Garn i Søen; thi de vare Fiskere. 	 iftu yasuɛ ġ-tama n-umda n-jalil, iẓr sin aytmatn, simɛan lli-mi-ttinin bṭrus d-gʷmas andraws. ingʷmarn n-islman ad-gan, grn-in ššbkt ġ-umda.


at de gøre godt, ere rige på gode Gerninger, gerne give, meddele 	 ini-asn ad-skarn afulki, igatn darsn iskkirn šwanin, ar-tɛawann ar-akkan i-wiyyaḍ.


Og de fandt Stenen bortvæltet fra Graven. 	 walaynni lliġ-n-akmurnt s-umḍḍal ẓrnt ifir iknuki-d zġ-imi n-ifri.


Den, som har Øre, høre, hvad Ånden siger til Menighederne! 	 wanna dar imzgan, iqqan-t-id a-isfld i-mayd ittini rruḥ lqudus i-imnaggarn.


Hvem af de to gjorde Faderens Villie?" De sige: "Den første." Jesus siger til dem: "Sandelig, siger jeg eder, at Toldere og Skøger gå forud for eder ind i Guds Rige. 	 isqsa-tn yasuɛ: «manwa ġ-sin-ad a-iskrn ma-ira babas?» inin-as: «amzwaru.» irar-asn yasuɛ: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, ar-kʷn-zggurunt-tmgganin d-ayt-nkkas s-tgldit n-rbbi.


Jøderne sagde til ham: "Nu vide vi, at du et besat; Abraham døde og Profeterne, og du siger: Dersom nogen holder mit Ord, han skal i al Evighed ikke smage Døden. 	 rarn-as-d mddn-an: «iban gik ġilad is-k-ikšm kra l-ljnn. immut ibrahim ula lanbiya, imma kiyi ar-ttinit ‹wanna izgan ġ-wawal-inu, ur-sar-immut.›


Det samme Sindelag være i eder, som også var i Kristus Jesus, 	 illa fllawn a-tswingimm ġmklli iswingim lmasiḥ yasuɛ.


Vinden blæser, hvorhen den vil, og du hører dens Susen, men du ved ikke, hvorfra den kommer, og hvor den farer hen; således er det med hver den, som er født af Ånden." 	 ar-iṣwaḍ-waḍu s-inna ira, ar-tsflidt i-tijjijt-ns, walaynni ur-tssint mani-d-ikka ula manis ifta. ġmkad a-iga rruḥ lqudus dar kullu wanna zġ-gis iluln.»


alle disse onde Ting udgå indvortes fra og gøre Mennesket urent." 	 kullu lh̬ʷšanat-ad ar-di-tffuġnt zġ-ugʷns n-bnadm ar-t-ssḥramnt.»


Og derfra sejlede de til Antiokia, hvorfra de vare blevne overgivne til Guds Nåde til den Gerning, som de havde fuldbragt. 	 amẓn anaw ssudun ġ-umda aylliġ ruḥn anṭakiyya. tamdint-an a-zġ-tn-safḍn aytmatn ġ-isizwar lliġ-tn-fkan ġ-ufus n-rbbi a-ibark ġ-twuri-nsn. ġmkan a-s-kmmln tawuri-an.


Han er den, som kom med Vand og Blod, Jesus Kristus; ikke med Vandet alene, men med Vandet og med Blodet; og det er Ånden, som viduer, thi Ånden er Sandheden. 	 yasuɛ lmasiḥ, nttan a-d-yuškan s-waman d-idammn. urd ġir s-waman a-s-d-yuška walaynni s-waman d-idammn. rruḥ lqudus a-yakkan tugga f-mayad, ašku rruḥ lqudus iga lḥqq.


Abraham, eders Fader, frydede sig til at se min Dag, og han så den og glædede sig." 	 ifrḥ babatun ibrahim lliġ issn is-ra-iẓr ussan-inu, iẓra-tn ifrḥ bahra.»


Men da man havde tvistet meget herom, stod Peter op og sagde til dem: "I Mænd, Brødre! I vide, at for lang Tid siden gjorde Gud det Valg iblandt eder, at Hedningerne ved min Mund skulde høre Evangeliets Ord og tro. 	 yigat-wawal aylliġ inkr bṭrus yini-asn: «way-aytma, tssnm ġ-uwssan zwarnin isti-yyi rbbi zġ-gigun baš ad-sfldn ibrraniyn f-imi-nu i-lh̬bar ifulkin amnn srs.


Og Rygtet herom kom ud i hele den Egn. 	 awin ilmma lh̬bar-ns s-tmazirt-an kullutt.


Thi dette er Guds Villie, eders Helliggørelse, at I afholde eder fra Utugt; 	 ašku ira rbbi a-issġus ulawn-nnun, yiri gigun a-tanfm i-lfsad.


Thi den Tid skal komme, da de ikke skulle fordrage den sunde Lære, men efter deres egne Begæringer tage sig selv Lærere i Hobetal, efter hvad der kildrer deres Øren, 	 han rad-d-aškin kra n-uwssan ġ-ur-rad-sflidn mddn s-ulmmud yʷġẓann. rad-trḍun iguyya-nsn ar-ssigatn i-ih̬f-nsn imslmdn lli-rad-asn-ittini ma-tn-iɛjbn.


Ham give alle Profeterne det Vidnesbyrd, at enhver, som tror på ham, skal få Syndernes Forladelse ved hans Navn." 	 nttan a-f-sawln lanbiya kullutn ar-akkan tugga-nsn ar-ttinin: s-ism-ns a-s-ra-issitti rbbi ddnub f-kullu wanna srs yumnn.»


Og se, to Mænd talte med ham, og det var Moses og Elias, 	 biddn-d dids sin irgazn ar-dids-sawaln, gan nnabi musa ula nnabi iliyya.


Se I på det udvortes? Dersom nogen trøster sig til selv at høre Kristus til, da slutte han igen fra sig selv, at ligesom han hører Kristus til, således gøre vi det også. 	 walaynni kunni ar-tẓrram ġir ma-illan ġ-brra. is-darun-illa ma-ittinin iga ah̬ddam l-lmasiḥ? illa fllas a-ur-ittu mayad: ula nkkʷni nga ih̬ddamn l-lmasiḥ.


Og når Væsenerne give Ære og Pris og Tak til ham, som sidder på Tronen, ham, som lever i Evighedernes Evigheder, 	 kullu mad-kkant ar-talġnt ar-tmjjadnt ar-tḥmadnt ġwalli iskiwsn f-lɛrš, ig ġwalli bdda illan rad-bdda-yili.


Da sønderrev Ypperstepræsten sine Klæder og sagde: "Han har talt bespotteligt; hvad have vi længere Vidner nødig? se, nu have I hørt Bespottelsen. 	 lliġ isfld-unmġur n-tgmmi n-rbbi i-mayad, ibbi timlsa-ns yini-asn: «lkufr ayad. ma-sul-nra inagan? kunni tsfldm ġilad i-wawal-ns l-lkufr.


Men Jødernes Højtid, Løvsalsfesten, var nær. 	 ġ-uwssan-an yakmur-d lɛid n-ayt-yudaya lli-mi-ttinin lɛid n-iḥšaš.


Hvert Skrift er indåndet af Gud og nyttig til Belæring, til Irettesættelse, til Forbedring, til Optugtelse i Retfærdighed, 	 hati kullu ma-illan ġ-warratn-ad, rbbi a-t-id-issbayynn. išwa kullu a-srs-nsslmad lḥqq, nššḥššm wanna iskrn ma-yʷh̬šnn, nrar-d wanna ijlan, nml mamnk a-nskar afulki lli-s-irḍa rbbi.


Brødre! om også et Menneske bliver overrasket af nogen Forsyndelse, da hjælper en sådan til Rette, I åndelige! med Sagtmodigheds Ånd, og se til dig selv, at ikke også du bliver fristet! 	 way-aytma, iġ-n-tufam kra n-yan iḍr ġ-ma-yʷh̬šnn, illa fllawn kunni lli-ġ-tlla lġllt n-rruḥ lqudus a-dids-tsawlm s-lḥnant trarm-t s-uġaras. walaynni awiyat-stt ġ-ih̬f-nnun, a-ur-tḍrm ula kunni.


Men efter de to Dage gik han derfra til Galilæa. 	 lliġ zrin sin-uwssan iftu yasuɛ, yamẓ aġaras s-tmazirt n-jalil.


Men andre sagde spottende: "De ere fulde af sød Vin." 	 walaynni kra gisn ar-tṭnaẓn ġ-irqqasn ar-ttinin: «han aman n-waḍil iktin ayd swan mddn-ad.»


giv os hver dag vort daglige Brød; 	 akka-yaġ-d kraygatt ass aġrum n-wass,


Hvem er skrøbelig, uden at også jeg er det? hvem bliver forarget, uden at det brænder i mig? 	 ġakud nna-illa ma-iḍɛfn, ha-yyi ssḥssaġ s-ḍḍɛf-ns. ġakud nna-illa ma-iḍrn, ar-itbbi ġ-tasa-nu.


Thi fås Arven ved Lov, da fås den ikke mere ved Forjættelse; men til Abraham har Gud skænket den ved Forjættelse. 	 ašku rbbi, mrad is-ifka lwrt-ns ġir i-willi skarnin s-ššrɛ, ikun ur-akkʷ-iqama ġ-wawal lli-s-yad-inna i-ibrahim. walaynni urd ġmkan a-iskr rbbi, ašku s-wawal-ns izgan a-s-ifka lwrt i-ibrahim.


Og han gjorde ham mange Spørgsmål; men han svarede ham intet. 	 isqsa-t hirudus f-ma-iggutn, imma yasuɛ ur-as-inni yat.


"deres Mund er fuld af Forbandelse og Beskhed;" 	 imi-nsn ar-d-issufuġ nnɛlat d-trggam.


Thi ligesom Kristi Lidelser komme rigeligt over os, således bliver også vor Trøst rigelig ved Kristus. 	 unšk lli-bahra-nkkat tammara f-ism l-lmasiḥ, a-yaġ-bahra-issfjjij rbbi ġ-tamunt l-lmasiḥ.


Og Ordet blev Kød og tog Bolig iblandt os, og vi så hans Herlighed, en Herlighed, som en enbåren Søn har den fra sin Fader, fuld af Nåde og Sandhed. 	 awal-an iwrri iga bnadm, izdġ ġ-gratnnġ, nẓr lmjd-ns. iga lmjd n-walli igan yan dar babas, tigat gis lbaraka d-lḥqq.


Men da han så deres Hykleri, sagde han til dem: "Hvorfor friste I mig? Bringer mig en Denar", for at jeg kan se den." 	 a-stt-nakka nġd uhu?» imma yasuɛ issn mad-ran ġ-lḥilt-nsn, yini-asn: «mah̬ a-yyi-ttarmm? arayat-iyi-d yan-uqarid a-t-ẓrġ.»


Og disse Ord kom dem for som løs Tale; og de troede dem ikke. 	 imma ntni ġaln izd kra n-twargit ifssusn ayd-f-asn-nnant, ur-tnt-uminn.


Erastus blev i Korinth, men Trofimmus efterlod jeg syg i Milet. 	 iqama arastus ġ-tmdint n-kurintus, imma trufimus, flġ-t-in yuḍn ġ-militus.


og opdrager os til at forsage Ugudeligheden og de verdslige Begæringer og leve sindigt og retfærdigt og gudfrygtigt i den nærværende Verden; 	 ar-aġ-isslmad a-ntanf i-kullu ma-t-ur-irḍin ula ššhwat n-ddunit-ad. ar-aġ-isslmad a-ntnbaḍ ġ-ih̬f-nnġ ar-nskar s-lḥqq ula kullu ma-t-irḍan ġilad ġ-sul-nqama ġ-ddunit.


Men selv om vi eller en Engel fra Himmelen forkynder eder Evangeliet anderledes; end vi have forkyndt eder det, han være en Forbandelse! 	 walaynni iġ-n-yuška kra n-yan ar-awn-imala kra mi ittini ‹lh̬bar ifulkin› ur-igin lh̬bar lli-awn-in-niwi ġ-isizwar, ra-fllas-iniġ «a-t-ihlk rbbi» wah̬h̬a nkki nġd kra l-lmalak zġ-ignwan.


Faderen elsker Sønnen og har givet alle Ting i hans Hånd. 	 rbbi, iɛzza dars yus, ig kullu ma-illan ġ-ddu-ufus-ns.


Men da Josef vågnede op at Søvnen, gjorde han, som Herrens Engel havde befalet ham, og han tog sin Hustru til sig. 	 lliġ-d-ifaq yusf zġ-iṭs iskr ġmklli-as-inna lmalak n-sidi rbbi. yawi maryam a-tg tamġart-ns


Og da han var kommen ind i et Hus, spurgte hans Disciple ham i Enrum: "Hvorfor kunde vi ikke uddrive den?" 	 ġakudan ikšm yasuɛ s-tgmmi, ntta d-imḥḍarn-ns waḥdutn. sqsan-t: «mah̬ aylliġ ur-nẓḍar nkkʷni a-t-nssufġ?»


Nej, dersom din Fjende hungrer, giv ham Mad; dersom han tørster, giv ham Drikke; thi når du gør dette, vil du samle gloende Kul på hans Hoved. 	 imma kiyi, skr ġmklli ityaran: «iġ-tẓrit anuwwaš-nnk inġa-t laẓ, tfkt-as a-išš, nġ-t-inġa irifi, tfkt-as a-isu. ġmkad a-s-rad-as-tssgudit tirgišin f-ih̬f-ns.»


Thi denne min Søn var død og er bleven levende igen, han var fortabt og er funden. Og de begyndte at være lystige! 	 ašku iwi lli-immutn hati iddr, ġwalli ijlan hati nufa-t.› zaydn frḥn bahra i-ngratsn.


Og han spurgte dem: "Hvor mange Brød have I?" Og de sagde:"Syv." 	 isqsa-tn yasuɛ: «mnnawt-tngʷal ad-darun?» inin-as: «ssa.»


Ja, men, hvem er dog du, o Menneske! som går i Rette med Gud? mon noget, som blev dannet, kan sige til den, som dannede det: Hvorfor gjorde du mig således? 	 imma kiyi a-bnadm, ma-tgit aylliġ trit a-trart awal i-rbbi? is-ra-tini-tmkilt i-ufh̬h̬ar «mah̬ aylliġ-iyi-tskrt ġmkad?»


Men Synagogeforstanderen, som var vred, fordi Jesus helbredte på Sabbaten, tog til Orde og sagde til Folkeskaren: "Der er seks Dage, på hvilke man bør arbejde; kommer derfor på dem og lader eder helbrede, og ikke på Sabbatsdagen!" 	 walaynni anmġur n-tgmmi n-tẓallit ṭiyyr-as bahra f-yasuɛ ašku ijjujji ġ-wass n-usunfu, inkr yini i-mddn-an: «sḍiṣ-uwssan a-illan a-gisn-tth̬damm. aškad-d ġ-uwssan-an iġ-tram a-tjjim, walaynni urd ġ-wass n-usunfu.»


Ikke enhver, som siger til mig: Herre, Herre! skal komme ind i Himmeriges Rige, men den, der gør min Faders Villie, som er i Himlene. 	 «han urd kullu wanna-yyi-ittinin ‹wa-sidi, wa-sidi› a-ra-ikšm s-tgldit n-ignna. ur-ra-srs-ikšm abla ġwilli skarnin ma-ittiri baba lli-illan ġ-ignna.


at jeg har en stor Sorg og en uafladelig Kummer i mit Hjerte. 	 ṭiyyr-iyi bahra ar-iyi-bdda-ttaġ-tguḍi


Thi vi kunne ikke lade være at tale om det, som vi have set og hørt." 	 ašku ur-nẓḍar a-nfssa f-ma-nẓra ula ma-mi-nsfld.»


Så er jeg vel bleven eders Fjende ved at tale Sandhed til eder? 	 imma ġilad is-iyi-tgam d-unuwwaš-nnun f-ssibt n-mad-awn-nniġ lḥqq?


Og de sagde anden Gang: Halleluja! og Røgen fra hende opstiger i Evighedernes Evigheder. 	 alln-daġ awal-nsn ar-ttinin: «halliluya, ar-bdda-yaqlay-waggu-ns, ur-sar-itmmi.»


Og han skal være Konge over Jakobs Hus evindelig, og der skal ikke være Ende på hans Kongedømme." 	 ig agllid f-tarwa n-yaɛqub kullu mayd-d-iftan. tagldit-ns ur-ra-sar-ttmmu.»


Da skulle de, som ere i Judæa, fly til Bjergene; og de, som ere inde i Staden, skulle vige bort derfra; og de, som ere på Landet, skulle ikke gå ind i den. 	 imma ġassan, winna llanin ġ-tmazirt n-yudaya, iqqan-tn-d ad-rwln s-idrarn. d-winna llanin ġ-tmdint, iqqan-tn-d a-stt-ffuġn. d-winna llanin ġ-lh̬la, iqqan-tn-d a-n-ur-kšmn s-tmdint.


Ere de Kristi Tjenere? Jeg taler i Vanvid: jeg er det mere. Jeg har lidt langt flere Besværligheder, fået langt flere Slag, været hyppigt i Fængsel, ofte i Dødsfare. 	 is-gan ih̬ddamn l-lmasiḥ? giġ ula nkki ah̬ddam l-lmasiḥ uggʷar-nsn. ha-yyi ġilad ar-sawalġ zund yan inufln. ar-th̬damġ uggʷar n-mddn-an, ar-ttiliġ ġ-lḥbs uggʷar-nsn. ššiġ akuray uggʷar-nsn. mnnawt-twal a-n-tmnaggarġ d-lmut.


"Gemmer i eders Øren disse Ord: Menneskesønnen skal overgives i Menneskers Hænder." 	 «sfldat i-ma-rad-awn-iniġ. ha-nkki lli-igan yus n-bnadm, ra-yyi-n-dḥin s-gr ifassn n-mddn.»


som også beseglede os og gav os Åndens Pant i vore Hjerter. 	 iml-aġ is-nga wins, ig rruḥ-ns ġ-uwl-nnġ baš a-ig tamatart n-is-ra-issafu kullu maylli-s-aġ-inna.


Ja, vi, som ere i dette Telt, sukke; besværede, efterdi vi ikke ville afklædes, men overklædes, for at det dødelige kan blive opslugt af Livet. 	 ašku maḥdd nqama ġ-th̬iyyamt-ad ar-nnddr s-taġuft. ur-nniġ is-nra a-nkkis tah̬iyyamt-ad, walaynni nra a-nls tazdġt yaḍni, baš a-nbddl ma-itmtatn s-ma-rad-bdda-iddr.


Men Disciplene bleve fyldte med Glæde og den Helligånd. 	 imma imḥḍarn lli-fln ġ-anṭakiyya, ɛmmrn ntni s-lfrḥ ula s-rruḥ lqudus.


(men der var kommet Skibe fra Tiberias nær til det Sted, hvor de spiste Brødet, efter at Herren havde gjort Taksigelse): 	 ġakudan s-n-uškant kra n-tanawin yaḍni zġ-tmdint n-ṭabariyya, lkmnt tama n-udġar lli-ġ-ššan aġrum lli-asn-ifka siditnnġ iškr rbbi fllas.


så skal han drikke af Guds Harmes Vin, som er iskænket ublandet i hans Vredes Bæger; og han skal pines med Ild og Svovl for de hellige Engles og for Lammets Åsyn. 	 ntni rad-sun zġ-tissi iḥrran n-ssh̬ṭ n-rbbi lli-s-iɛmmr lkas l-lġaḍab-ns. rad-rfufnn s-lɛafit d-lkbrit ġ-lgddam l-lmalayka n-rbbi ula ġ-lgddam n-ulqqaġ.


Og hans Ry kom ud over hele Syrien; og de bragte til ham alle dem, som lede af mange Hånde Sygdomme og vare plagede af Lidelser, både besatte og månesyge og værkbrudne; og han helbredte dem. 	 sfldn fllas kullu mddn ġ-tmazirt n-suriyya, awin-as-d kullu ma-ihršn s-mknna tga-tmaḍunt ula aṭṭan, gn-iyt ikušamn nġd imjnan nġd ġwilli issṭar-uslay, ijjujji-tn kullutn.


Der kom et Menneske, udsendt fra Gud, hans Navn var Johannes. 	 ikka-ttin yan-urgaz, yuzn-t-id rbbi, iga ism-ns yuḥanna.


i hvilken I skulle fryde eder, om I end nu en liden Stund, hvis så skal være, bedrøves i mange Hånde Prøvelser, 	 frḥat s-kullu mayad, wah̬h̬a iġ-d-iqqan ad-awn-ṭiyyr yat-tasaɛt f-ssibt n-tnukmut ula tassast lli-kʷn-itarmn.


Lærer ikke også selve Naturen eder, at når en Mand bærer langt Hår, er det ham en Vanære, 	 is-ur-tssinm, argaz nna-dar-iġzzif-wazzar, ur-ra-ti-tuqqarn mddn.


Men Jesus hørte det Ord, som blev sagt, og han siger til Synagogeforstanderen: "Frygt ikke, tro blot!" 	 imma yasuɛ isfld i-mad-nnan i-umġar, yini-as: «ad-ur-tiksaṭṭ. ġir amn.»


Men de rystede Støvet af deres Fødder imod dem og droge til Ikonium. 	 issus fllasn bulus d-barnaba agdrur n-iḍarn-nsn ad-asn-ig tamatart, ftun s-tmdint n-iquniyya.


Men der var der efter Jødernes Renselsesskik fremsat seks Vandkar af Sten, som rummede hvert to eller tre Spande. 	 llant ġin sḍiṣṭ-th̬abatin mqqurnin n-uẓru, ar-gisnti-tggan aman lli-s-a-tġusn ayt-yudaya s-isird-nsn. kraygatt yat ra-ttasi ma-itggan miyya n-litru.


Og de dreve onde Ånder ud og salvede mange syge med Olie og helbredte dem. 	 ar-ssufuġn ljnun ggutnin ar-ẓġġurn kigan d-imuḍan s-zzit ar-tn-jjujjin.


Da sendte Søstrene Bud til ham og lod sige: "Herre! se, den, du elsker, er syg." 	 aznnd-d taytmatin-lli s-yasuɛ inint-as: «wa-siditnnġ, ha-walli dark iɛzzan yuḍn bahra.»


Thi hvert Hus indrettes af nogen; men den, som har indrettet alt, er Gud. 	 kraygatt tigmmi ttyawbna f-ufus n-kra n-yan, imma rbbi iga abnnay n-kullu ma-illan.


Hvad vil da Vingårdens Herre gøre? Han vil komme og ødelægge Vingårdsmændene og give Vingården til andre. 	 isqsa-tn yasuɛ: «ma-ra-iskr bab n-igr f-ġayan? ra-d-yašk ihlk ih̬ʷmmaṣn-an, ifk igr i-wiyyaḍ.


Lutrer eders Sjæle i Lydighed imod Sandheden til uskrømtet Broderkærlighed, og elsker hverandre inderligt af Hjertet, 	 hati tssġusm ulawn-nnun lliġ tumẓm aġaras l-lḥqq, ar-ttḥubbum aytmatun s-nniyt iṣfan. imma ġilad, tḥnnwat i-ngratun zġ-ttmi n-uwl-nnun.


den Hemmelighed, der var skjult igennem alle Tider og Slægter, men nu er bleven åbenbaret for hans hellige, 	 ašku maylli intln kullu ġayd izrin, ur-t-ssinn mddn n-tasutin lli-zrinin, hati issbayyn-t-id rbbi ġilad i-imẓlayn-ns.


Men lang Tid derefter kommer disse Tjeneres Herre og holder Regnskab med dem. 	 izri ma-izrin s-d-iwrri siditsn, inḥasab d-ih̬ddamn-ns.


Men han sagde: "Ja, salige ere de, som høre Guds Ord og bevare det." 	 isawl yasuɛ yini-asn: «uggʷar n-imbarkin ad-gan ġwilli sflidnin i-wawal n-rbbi ar-srs-skarn.»


Taler jeg da nu Mennesker til Villie, eller Gud? eller søger jeg at behage Mennesker? Dersom jeg endnu vilde behage Mennesker, da var jeg ikke en Kristi Tjener. 	 ma-tġalm kunni? izd mddn ad-riġ ad-flla-rḍun, nġd rbbi? izd mddn ad-riġ a-yyi-talġn? uhu, mrad is-riġ a-yyi-talġn mddn ur-rad-gġ ah̬ddam l-lmasiḥ.


og de ere syv Konger. De fem ere faldne, den ene er der, den anden er endnu ikke kommen, og når han kommer, skal han blive en liden Tid. 	 gn ula ssa n-igldan, ḍrn zġ-gisn smmus, isul yan, ra-d-sul-yašk wayyaḍ. ġakud nna-d-yuška rad-as-ityawfka a-iḥkam yat luqt idrusn.


Men Gud giver det et Legeme, således som han har villet, og hver Sædart sit eget Legeme. 	 walaynni rad-as-ifk rbbi ddat lli-iqṣad ntta, ifk i-kraygatt amud ddat lli-as-igan.


Men da Skarerne strømmede til, begyndte han at sige: "Denne Slægt er en ond Slægt; et Tegn forlanger den, og der skal intet Tegn gives den uden Jonas's Tegn. 	 munn-d mddn ggutnin f-yasuɛ, isawl-daġ yini-asn: «ha-tasut-ad, tasut yʷh̬šnn a-tga. ar-ttḍalab yat-tmatart, walaynni ur-rad-as-ttyawfka kra n-tmatart abla tamatart n-nnabi yuna.


Men der var Jøder, bosiddende i Jerusalem, gudfrygtige Mænd af alle Folkeslag under Himmelen. 	 ġ-uwssan-an llan ayt-yudaya ġ-urušalim, uškan-d zġ-kullu timizar n-ddunit, ar-bahra-ttirin ad-trḍun rbbi.


Et andet er dette: Du skal elske din Næste som dig selv. Større end disse er intet andet Bud." 	 tis snat a-stt-igan ‹a-ttirit adjar-nnk zund ih̬f-nnk.› ur-tlli kra l-luṣit yugʷrn snat-ad.»


Derfor, ligesom Synden kom ind i Verden ved eet Menneske, og Døden ved Synden, og Døden således trængte igennem til alle Mennesker, efterdi de syndede alle 	 f-ssibt n-babatnnġ adam a-s-d-kšmn ddnub s-ddunit, awin-d lmut. mayan a-f-a-tmtatn kullu mddn, ašku kullu skrn ddnub.


Men da Jesus hørte det, sagde han til ham: "Endnu een Ting fattes dig: Sælg alt, hvad du har, og uddel det til fattige, så skal du have en Skat i Himmelen; og kom så og følg mig!" 	 lliġ isfld yasuɛ i-mayad yini-as: «yat-tġawsa ad-ak-iqaman. zayd tzznzt kullu mad-dark-illan tfkt-t i-imẓlaḍ, yili-ak-wayda ġ-ignna. taškid-d ilmma tmunt didi.»


Men fuldbringer da nu også Gerningen, for at, ligesom I vare redebonne til at ville, I også må fuldbringe det efter eders Evne. 	 kmmlat-t ġilad unšk nna-mi-tẓḍarm, tirim a-ti-tkmmlm ġmklli-ti-tnawlm ġ-isizwar.


Men personlig var jeg ukendt for Judæas Menigheder i Kristus; 	 ġ-uwssan-an ur-ta-yyi-ssinn ayt-imnaggarn ġ-tmazirt n-yudaya.


Men det, som faldt iblandt Torne, det er dem, som have hørt og så gå hen og kvæles under Livets Bekymringer og Rigdom og Nydelser og ikke bære moden Frugt. 	 imma ġwalli iḍrn ġ-uzggʷar iga zund mddn lli-sfldnin i-wawal, ddun ilmma asin tiġufiwin n-ddunit-ad lhun s-wayda ršqn s-tġawsiwin yaḍni. ġayan a-iššqajjin awal aylliġ ur-d-yiwi ṣṣabt.


Og de råbte med høj Røst og sagde: Hvor længe, Herre, du hellige og sanddru! undlader du at dømme og hævne vort Blod på dem, som bo på Jorden? 	 alln awal-nsn inin: «wa-sidi rbbi itjhhdn, tgit amẓlay tgt lḥqq. ar managu a-ra-n-tssmaṭlt lɛqubit lli-illan f-mddn n-ddunit, trart-asn f-idammn-nnġ?»


Ham vilde jeg gerne beholde hos mig, for at han i dit Sted kunde tjene mig i Evangeliets Lænker. 	 riġ nkki a-d-didi-iqama, ašku iẓḍar a-yyi-iɛawn ġilad ġ-tyawkrrafġ s-ssnasl f-ssibt l-lh̬bar ifulkin, ġmklli ttirit kiyi a-yyi-tɛawnt mrad is-didi-tllit.


Og en af de Ældste tog til Orde og sagde til mig: Disse, som ere iførte de lange, hvide Klæder, hvem ere de? og hvorfra ere de komne? 	 isqsa-yyi yan zġ-imġarn: «is-tssnt mad-gan ġwid lsanin timlsa tumlilin? manizġ-d-uškan?»


I Trælle! underordner eder under eders Herrer i al Frygt, ikke alene de gode og milde, men også de urimelige. 	 wa-ih̬ddamn, sflidat s-id-siditun ar-tn-bdda-ttuqqarm. urd ġir ġwilli rh̬anin šwanin walaynni sflidat ula s-willi šqanin.


Han kom da atter til Kana i Galilæa, hvor han havde gjort Vandet til Vin. Og der var en kongelig Embedsmand, hvis Søn lå syg i Kapernaum. 	 iwrri yasuɛ s-tmdint n-qana ġ-jalil ġ-illiġ irur aman ad-gn aman n-waḍil iktin. illa ġin yan-unmġur n-tmazirt, yuḍn-as yus ġ-tmdint n-kafrnaḥum.


Og da Skarerne hørte dette, bleve de slagne af Forundring over hans Lære. 	 lliġ sfldn mddn-an ggutnin i-mayd inna yasuɛ, tɛjjbn ġ-ulmmud-ns.


Thi indvortes fra, fra Menneskenes Hjerte, udgå de onde Tanker, Utugt, Tyveri, Mord, 	 ašku zġ-ugʷns n-uwl n-bnadm, a-zġ-a-di-tffuġn iswingimn ʷh̬šnnin d-lfsad d-tmh̬h̬art d-tnaġa d-zzna


så ser til, Brødre! at der ikke nogen Sinde i nogen af eder skal findes et ondt, vantro Hjerte, så at han falder fra den levende Gud. 	 way-aytma, rarat lɛaql a-ur-gigun-yili ma-mi-yʷh̬šn-uwl-ns yagʷi a-yamn irar tiġurdin-ns s-rbbi lli-iddrn.


og med alt Uretfærdigheds Bedrag for dem, som fortabes, fordi de ikke toge imod Kærligheden til Sandheden, så de kunde blive frelste. 	 s-kullu kra igan lh̬ʷšant a-s-ra-ijllu ġwilli llanin ġ-uġaras l-lhalak agʷin ad-irin lḥqq njmn.


og spiste alle den samme åndelige Mad 	 ar-kullu-šttan tirmt zġ-ignna,


Han sagde da: "En højbåren Mand drog til et fjernt Land for at få Kongemagt og vende tilbage igen. 	 yini-asn: «ha-yan-urgaz iga yus n-tgmmi imqqurn, iskr f-a-imuddu s-yat-tmazirt yaggugn, baš ad-as-fkn lḥqq a-iḥkam tamazirt-ns iwrri-d ig fllas agllid.


Dog ikke alle have den Kundskab. Men der er nogle, som ifølge deres hidtidige Afgudsvane spise det som Afgudsofferkød, og deres Samvittighed, som er skrøbelig, besmittes. 	 walaynni tawassna-yad ur-tt-ssinn kullu mddn. ašku kra gisn imyar laṣnam bahra. iġ-ddan ġilad ar-šttan tifiyi-an rad-swangmn izd tifiyi l-laṣnam a-tga. rad-asn-ṭiyyr ar-ssḥssun is-ra-tn-tssrku, ašku ur-ta-ssinn mamnk ad-ẓẓmẓlayn ma-ifulkin zġ-ma-yʷh̬šnn.


Men hvor I komme ind i en By eller Landsby, der skulle I spørge, hvem i den der er det værd, og der skulle I blive, indtil I drage bort. 	 tamdint nna-tlkmm nġd aduwwar, sigglat gis s-manwa gis isthllan, tgawrm dars ar akud nna-ra-tmuddum zġ-ġin.


- efter alt dette søge jo Hedningerne -. Thi eders himmelske Fader ved, at I have alle disse Ting nødig. 	 han ġwilli ur-ssinnin rbbi, tiġawsiwin-an a-s-lhan. imma kunni, babatun n-ignna issn is-tnti-tḥtajjam kullutnt.


han, som sætter sig imod og ophøjer sig over alt. hvad der kaldes Gud eller Helligdom, så at han sætter sig i Guds Tempel og udgiver sig selv for at være Gud. 	 ra-issimġur ih̬f-ns ar-itẓi f-kullu mad-tɛbadn mddn ula kullu ma-mi-tẓallan. ra-ikšm ula s-tgmmi n-rbbi igawr gis yini izd nttan a-igan rbbi.


Når så vi dig fremmed og toge dig hjem til os, eller nøgen og klædte dig? 	 managu a-k-nẓra tgit aġrib nšškšm-k-id s-darnnġ, nġd yaġ-k-usmmiḍ nfk-ak ma-tlssat?


så at vi opfordrede Titus til, ligesom han forhen havde begyndt, således også til at tilendebringe hos eder også denne Gave. 	 ula kunni, ibda tiṭus ar-awn-imala a-tskarm ġmkan. nḍalb-t ġilad a-kʷn-iɛawn a-tkmmlm lbaraka n-twafka-yad.


Men han, som forrådte ham, havde givet dem et Tegn og sagt: "Den, som jeg kysser, ham er det; griber ham!" 	 ġwalli izznzan yasuɛ imla-yasn-yad tamatart-ad yini-asn «wanna ssudnġ, ġwan a-t-igan. amẓat-t.»


Og de hørte en høj Røst fra Himmelen, som sagde til dem: Stiger herop! Og de stege op til Himmelen i Skyen, og deres Fjender så derpå. 	 ġakudan sfldn inagan-lli i-yan-wawal itjhhdn zġ-ignna yini-asn: «ġlyad-d s-ġid.» tyalaln ilmma s-ignna ġ-yat-tmdlut ġ-lgddam n-willi-tn-kurhanin.


men fik Revselse for sin Overtrædelse: et umælende Trældyr talte med menneskelig Røst og hindrede Profetens Afsind. 	 ntta, iẓi dids ula uġiyyul-ns f-ddnub lli-iskr. wah̬h̬a ur-a-sawalnt lbhaym, tsawl srs lbhimt-an s-wawal n-bnadm, baš a-tḥṣar nnabi-an ġ-unufl-ns.


Men de, som spiste, vare fire Tusinde Mænd, foruden Kvinder og Børn. 	 ġwilli ššanin, kkuẓ id-walf n-urgaz ad-gan, ilint ula timġarin d-tarwa mẓẓinin.


og fra Jesus Kristus, det troværdige Vidne, den førstefødte af de døde og Jordens Kongers Fyrste. Ham, som elsker os og har udløst os af vore Synder med sit Blod 	 ula zġ-yasuɛ lmasiḥ lli-igan inigi iṣḥan, ig amzwaru lli-d-inkrn zġ-lmut, ig wad iḥkamn ġ-igldan n-ddunit. nttan a-ginnġ-iḥnnan ifsi-aġ s-idammn-ns zġ-iskraf n-ddnub-nnġ,


men for at verden skal kende, at jeg elsker Faderen og gør således, som Faderen har befalet mig: så står nu op, lader os gå herfra!" 	 walaynni iqqan-d ayt-ddunit ad-issann is-a-ttiriġ baba ar-bdda-skarġ s-luṣiyat-ns. nkrat ġilad, a-nffuġ zġ-ġid.»


Og Røgen af Røgelsen steg op, med de helliges Bønner, fra Engelens Hånd før Guds Åsyn. 	 ar-yaqlay-waggu l-lbh̬ur d-tẓulla n-imẓlayn zġ-ufus l-lmalak s-lgddam n-rbbi.


Og Farisæerne og nogle af de skriftkloge, som vare komne fra Jerusalem, samle sig om ham. 	 munn-d ifarisin f-yasuɛ ntni d-kra n-imslmdn n-ššrɛ lli-d-uškanin zġ-tmdint n-urušalim.


Og han tog dem til sig i den samme Stund om Natten og aftoede deres Sår; og han selv og alle hans blev straks døbte. 	 yawi-tn ġ-tasaɛt-an ġ-iyḍ, isird-asn tiggas-nsn. ssddmn-t ilmma ġ-waman, ntta d-ayt-tgmmi-ns kullutn.


Og Jesus sagde til dem: "Kunne Brudesvendene sørge, så længe Brudgommen er hos dem? Men der skal komme Dage, da Brudgommen bliver tagen fra dem, og da skulle de faste. 	 yini-asn: «is-ra-ṭiyyr i-ayt-tmġra d-usli didsn? walaynni rad-d-aškin-uwssan lli-ġ-ra-fllasn-yitti-usli. ġakudan a-rad-taẓumn.


da jeg i Mindet om dine Tårer længes efter at se dig, for at jeg må fyldes med Glæde, 	 swangmġ-d imṭṭawn-nnk, iriġ bahra a-k-ẓrġ ad-iyi-yili lfrḥ iggutn.


Men Faderen sagde til sine Tjenere: Henter det bedste Klædebon frem, og ifører ham det, og giver ham en Ring på hans Hånd og Sko på Fødderne; 	 walaynni babas iġra-d i-ih̬ddamn-ns yini-asn: ‹azzlat tawim-d aslham lli-ihiyyan tsslsm-as-t, tgm-as talh̬atmt ġ-uḍaḍ-ns d-idukan ġ-iḍarn-ns,


Dette er det Brød, som kommer ned fra Himmelen, at man skal æde af det og ikke dø. 	 imma ġilad igguz-d-uġrum-ad zġ-ignna baš a-ur-immt wanna zgis iššan.


Og Tabernaklet og alle Tjenestens Redskaber bestænkede han ligeledes med Blodet. 	 izayd ar-itrušš ah̬iyyam s-idammn ula kullu irukutn lli-s-a-gis-tɛbadn mddn.


Men Utugt og al Urenhed eller Havesyge bør end ikke nævnes iblandt eder, som det sømmer sig for hellige, 	 walaynni a-ur-darun-yili ma-yaddrn lfsad ula ššhwat ʷh̬šnnin ula illa ma-isawaln f-ma-ira a-issmun i-ih̬f-ns. ur-yukʷi i-imẓlayn n-rbbi ad-sawaln s-ġmkan.


fyldte med Retfærdigheds Frugt, som virkes ved Jesus Kristus, Gud til Ære og Pris. 	 rad-awn-tigat ṣṣabt n-ufulki lli-gigun-iskar yasuɛ lmasiḥ, iban gigun lmjd n-rbbi, alġn-t mddn f-ssibt-nnun.


Men en Mand, ved Navn Ananias, tillige med Safira, hans Hustru, solgte en Ejendom 	 illa yan-urgaz ism-ns ḥananiyya, ntta d-tmġart-ns saffira. izznza yan-igr,


Men indtil det vilde dages, formanede Paulus alle til at tage Næring til sig og sagde: "Det er i Dag den fjortende Dag, I have ventet og tilbragt uden at spise og intet taget til eder. 	 lliġ-d-yakmur a-ifaw-wass isawl srsn bulus kullutn iḍalb-tn ad-ššn yini-asn: «hati kkuẓ d-mraw n-wass ayad tusim taġuft bahra ur-tššim yat.


En sådan betænke, at således som vi fraværende ere med Ord ved Breve, således ville vi, også nærværende være i Gerning. 	 imma wan mddn-an, illa fllasn ad-issann mayad: ġakud nna-n-darun-nuška ar-bdda-nskar kullu s-mklli-awn-in-nenna lliġ-d-naggug.


Men nogle ere blevne opblæste, i den Tanke, at jeg ikke kommer til eder; 	 walaynni ssnġ is-illa ġ-gratun ma-issfurrugn, ġaln is-ur-ra-n-darun-aškġ.


idet også I komme os til Hjælp med Bøn for os, for at der fra mange Munde må blive rigeligt takket for os, for den Nåde, som er bevist os. 	 illa fllawn ula kunni a-ttḍalabm rbbi f-ssibt-nnġ. ġmkad a-s-rad-aġ-ttɛawanm, igatn ġwilli tškarnin rbbi f-lbarakat lli-aġ-d-yakka f-ssibt n-tẓulla ggutnin.


Og Jesus sagde til dem: "Så siger ikke heller jeg eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting." 	 irar-asn yasuɛ: «ula nkki ur-rad-awn-iniġ ma-yyi-d-yuznn ad-skarġ kullu mayad.»


thi alt det, som er født af Gud, overvinder Verden; og dette er den Sejr, som har overvundet Verden, vor Tro. 	 ašku kullu wanna-d-iluln zġ-dar rbbi ar-itnru ddunit. mayad a-s-a-ntnru ddunit, ašku numn awal n-rbbi.


Hilser Andronikus og Junias, mine Frænder og mine medfangne, som jo ere navnkundige iblandt Apostlene og tilmed have været i Kristus før mig. 	 ar-n-tsllamġ ula f-andrunikus d-yunyas lli-ganin zġ-ayt-dari. kkan-ttin didi ġ-lḥbs. tyawssann ntni ġ-irqqasn, umẓn aġaras l-lmasiḥ ur-ta-t-umẓġ nkki.


Og da han hørte en Skare gå forbi, spurgte han, hvad dette var. 	 isfld i-mddn ggutnin ar-zrayn ġ-uġaras isqsa-tn f-ma-illan.


Men en af dem, som hed Kleofas, svarede og sagde til ham: "Er du alene fremmed i Jerusalem og ved ikke, hvad der er sket der i disse dage?" 	 irar-as yan gisn ism-ns klyubas yini-as: «izd ġir kiyi waḥduk ġ-gr willi ɛmmrnin urušalim a-ur-isfldn f-mayd gis ijran ussan-ad?»


Men denne Skat have vi i Lerkar, for at den overvættes Kraft må være Guds, og ikke fra os, 	 imma lknz-ad, nusi-t ġ-tmkilin n-wakal, baš a-itban izd rbbi a-mi-tlla-tḥkimt-ad itjhhdn urd nkkʷni.


Da sagde Jesus til dem: "Når I få ophøjet Menneskesønnen, da skulle I kende, at det er mig, og at jeg gør intet af mig selv; men som min Fader har lært mig, således taler jeg. 	 izayd yasuɛ yini-asn: «ar tallm yus n-bnadm f-uggjdi, ġakudan a-ra-tissanm is-giġ ġwalli bdda illan, tissanm is-a-sawalġ s-mad-iyi-imla baba, ur-a-skarġ yat zġ-ih̬f-inu.


Brændofre og Syndofre havde du ikke Behag i. 	 lbhaym tyawjdarnin ula atig n-ddnub, ur-a-srsn-ttrḍut,


Og de droge frem over Jordens Flade og omringede de helliges Lejr og den elskede Stad. Og Ild faldt ned fra Himmelen fra Gud og fortærede dem. 	 ar-zziggizn ard kn ddunit kullutt, sutln i-untal n-imẓlayn n-rbbi a-t-igan d-tmdint lli-dars-iɛzzan. imil tḍr-d fllasn lɛafit zġ-ignna thlk-tn.


Men da de kom til Jesus, bade de ham indtrængende og sagde: "Han er vel værd, at du gør dette for ham; 	 ntni ruḥn-d yasuɛ ḍalbn-t bahra inin-as: «isthlla ad-as-tskrt lh̬ir-ad,


I ere Vidner, og Gud, hvor fromt og retfærdigt og ulasteligt vi færdedes iblandt eder, som tro; 	 kunni tgam inagan fllannġ, ula rbbi iga fllannġ inigi n-is-išwa ifulki kullu ma-nskr ġ-gratun kunni lli-yumnn, ur-jju-ginnġ-illi kra l-lɛib ġ-darun.


og der føjedes stedse flere troende til Herren, Skarer både af Mænd og Kvinder, 	 walaynni ar-ttigatn ayt-umnaggar, irgazn ula timġarin lli-umnnin s-siditnnġ.


Nogle af Farisæerne, som vare hos. ham, hørte dette, og de sagde til ham: "Mon også vi ere blinde?" 	 sfldn-as kra n-ifarisin lli-llanin ġin, inin-as-d: «izd ula nkkʷni nbukḍ?»


Men om Tid og Time, Brødre! have I ikke nødig, at der skrives til eder; 	 way-aytmatnnġ, ur-aġ-ih̬ṣṣa ad-awn-in-nara kra f-uwssan ula izmaz lli-ġ-rad-jrunt-tġawsiwin-ad,


Moses skriver jo, at det Menneske, som gør den Retfærdighed, der er af Loven, skal leve ved den. 	 yura musa f-willi ranin ad-trḍun rbbi s-ššrɛ inna: «wanna iskarn ma-illan ġ-ššrɛ ra-iddr f-ssibt n-ššrɛ.»


Medens han talte dette til dem, se, da kom der en Forstander og faldt ned for ham og sagde: "Min Datter er lige nu død; men kom og læg din Hånd på hende, så bliver hun levende." 	 sul a-isawal yasuɛ s-d-yuška yan-umġar, iḍr-d ġ-dar iḍarn-ns yini-as: «tasaɛt-ad tmmut illi imẓẓin. walaynni ašk-id tgt fllas afus-nnk tddr.»


Men jeg kundgør eder, Brødre! at det Evangelium, som er forkyndt af mig, er ikke Menneskeværk; 	 way-aytma, riġ a-tissanm mayad. urd zġ-bnadm a-zġ-d-yuška lh̬bar ifulkin lli-s-a-tbrraḥġ.


Sandelig, siger jeg eder, at jeg skal ingen Sinde mere drikke af Vintræets Frugt indtil den Dag, da jeg skal drikke den ny i Guds Rige." 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, ur-sul-rad-suġ zġ-lġllt n-waḍil ar ass lli-ġ-ra-t-suġ zġ-ljdid ġ-tgldit n-rbbi.»


for at Guds-Mennesket må vorde fuldkomment, dygtiggjort til al god Gerning. 	 ġmkad a-s-ra-yujad-uh̬ddam n-rbbi i-twuri-ns, yiẓḍar a-iskar kullu ma-ifulkin.


Andre Menigheder plyndrede jeg, idet jeg tog Sold af dem for at tjene eder, og medens jeg var nærværende hos eder og kom i Trang, faldt jeg ingen til Byrde; 	 ġ-uwssan-an ar-tamẓġ mad-ḥtajjaġ zġ-imnaggarn yaḍni, ar-šttaġ zġ-lh̬ir-nsn baš ad-awn-h̬dmġ.


Men Thomas, hvilket betyder Tvilling, en af de tolv, var ikke hos dem, da Jesus kom. 	 imma yan zġ-sin d-mraw n-umḥḍar ism-ns tuma, ar-as-daġ-ttinin ‹akniw›, ur-didsn-illi ġakud lliġ-d-darsn-yuška yasuɛ.


Men da dette var fuldbragt, satte Paulus sig for i Ånden, at han vilde rejse igennem Makedonien og Akaja og så drage til Jerusalem, og han sagde: "Efter at jeg har været der, bør jeg også se Rom." 	 tigira n-mayan iswangm bulus, iml-as rruḥ lqudus is-t-id-iqqan a-izri zġ-makiduniyya d-ah̬aya s-urušalim. inna: «tigira n-mad-kkiġ ġin, iqqan-iyi-d ad-ẓrġ ula tamdint n-ruma.»


og vidnede frimodigt i Herrens Navn. Og han talte og tvistedes med Hellenisterne; men de toge sig for at slå ham ihjel. 	 ar-issmqsa ar-itmjaḥad d-ayt-yudaya lli-d-kkanin timizar yaḍni, imma ntni skrn f-a-t-nġn.


Men også han, som havde fået den ene Talent, kom frem og sagde: Herre! jeg kendte dig, at du er en hård Mand, som høster, hvor du ikke såede, og samler, hvor du ikke spredte; 	 yašk-id ilmma ġwalli mi ifka yat luznt yini-as ‹wa-sidi ssnġ izd argaz išqan a-tgit, ar-tmggrt ma-ur-tkrzt, ar-tssmunut ma-ur-tluḥt.


Du derimod, tal, hvad der sømmer sig for den sunde Lære: 	 imma kiyi, illa fllak a-tsslmadt mddn ad-skarn kullu s-ma-d-imšaškan d-ulmmud yʷġẓann.


Da skulle de begynde at sige til Bjergene: Falder over os! og til Højene: Skjuler os! 	 ġakudan a-rad-inin mddn i-idrarn ‹ḍrad-d fllannġ,› inin i-iwrar ‹ḥḍwat-aġ.›


Thi dersom jeg bedrøver eder, hvem er da den, som gør mig glad, uden den, som bedrøves af mig? 	 ašku iġ-n-uškiġ ssṭiyyrġ-awn-tt, ma-ra-n-afġ ġ-darun a-yyi-issfrḥ abla kunni lli-mi-stt-ssṭiyyrġ?


Thi hvor to eller tre ere forsamlede om mit Navn, der er jeg midt iblandt dem." 	 ašku innaġ-d-munn sin nġd kraḍ s-ism-inu, rad-iliġ nkki ġ-wammas-nsn.»


Men medens de gik bort for at købe, kom Brudgommen, og de, som vare rede, gik ind med ham til Brylluppet; og Døren blev lukket. 	 ddunt ntnti, s-d-iruḥ-usli. nkrnt h̬tilli ujadnin munnt dids s-tmġra. iqqn-d imi n-tgmmi.


Og da han gik ind i en Landsby, mødte der ham ti spedalske Mænd, som stode langt borte, 	 ilkm yan-uduwwar. mnaggarn-t-id mraw injdamn. biddn-in ġ-tuggugt,


eller siger han det ikke i hvert Tilfælde for vor Skyld? For vor Skyld blev det jo skrevet, fordi den, som pløjer, bør pløje i Håb, og den, som tærsker, bør gøre det i Håb om at få sin Del. 	 is-urd nkkʷni a-iɛna ġ-ma-inna? hati f-ssibt-nnġ a-f-ityara-wawal-ad, ašku ġwalli ikkrzn ula ġwalli imggrn iqqan-tn-d a-n-trjun ġ-taġamt n-ṣṣabt.


Og jeg hørte Alteret sige: Ja, Herre, Gud, du almægtige! sande og retfærdige ere dine Domme. 	 sfldġ i-kra isawl-d zġ-ṭṭbla l-lbh̬ur inna: «s-ṣṣaḥt a-sidi rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan, yʷġẓan lḥukm-nnk. s-lḥqq a-s-a-ttḥkamt.»


Våger derfor, thi I vide ikke Dagen, ej heller Timen. 	 izayd yasuɛ yini-asn: «ḍufat ašku ur-tssinm man ass ula man tasaɛt a-rad-d-aškġ.


Og Høvedsmanden svarede og sagde: "Herre! jeg er ikke værdig til, at du skal gå ind under mit Tag; men sig det blot med et Ord, så bliver min Dreng helbredt. 	 imma lqbṭan isawl-d yini-as: «wa-sidi, ur-sthllaġ a-tkšmt s-tgmmi-nu, walaynni ini ġir yan-wawal s-ijji-uh̬ddam-inu.


Men Saulus, som også kaldes Paulus, blev fyldt med den Helligånd, så fast på ham og sagde: 	 ġakudan šawl lli-mi-nttini bulus iɛmmr s-rruḥ lqudus, imnad ġ-usḥḥar


Og de rådsloge om at gribe Jesus med List og ihjelslå ham. 	 mšawarn f-mamnk a-s-rad-amẓn yasuɛ s-lḥilt a-t-nġn.


Men da Farisæerne hørte det, sagde de: "Denne uddriver ikke de onde Ånder uden ved Beelzebul, de onde Ånders Fyrste." 	 imma ifarisin, lliġ sfldn f-ma-iskr ar-ttinin: «ġwad, ġir s-tḥkimt n-bɛl-zabul agllid l-ljnun a-s-a-issufuġ ljnun.»


Også med mange andre Ord vidnede han for dem og format dem, idet han sagde: "Lader eder frelse fra denne vanartede Slægt!" 	 izayd bṭrus ifk tugga-ns izzɛam-tn s-iwaliwn ggutnin yini-asn: «skrat kullu f-a-tnjmm zġ-lɛqubit lli-ra-d-iḍr f-tasut-ad yʷh̬šnn.»


Men senere komme også de andre Jomfruer og sige: Herre, Herre, luk op for os! 	 aškind-d-tfrh̬in-lli yaḍni ar-aqrant ar-ttinint ‹wa-sidi, wa-sidi, rẓm-aġ.›


til at vandre Herren værdigt, til alt Velbehag, idet I bære Frugt og vokse i al god Gerning ved Erkendelsen af Gud, 	 ġmkan a-s-rad-kullu-tgm ġmklli-d-iqqann ġwilli ganin win siditnnġ, ar-tskarm s-ma-t-irḍan, tili gigun ṣṣabt n-kullu ma-igan afulki, tzaydm tissanm rbbi ġmklli iga.


Således synes også I vel udvortes retfærdige for Menneskene; men indvortes ere I fulde af Hykleri og Lovløshed. 	 ha-kunni tbanm zġ-brra is-tfulkim, imma agʷns-nnun iɛmmr s-ddnub d-lh̬ʷšant lli-gigun-irgsn.


Da skulle de retfærdige skinne som Solen i deres Faders Rige. Den. som har Øren, han høre! 	 imma ġwilli-f-irḍa rbbi, ġakudan a-rad-isfiwn zund tafukt ġ-tgldit n-babatsn. wanna dar imzgan a-srsn-isflid, illa fllas a-isfld.


Og den næste Dag anløb vi Sidon. Og Julius, som behandlede Paulus venligt. tilstedte ham at gå hen til sine Venner og nyde Pleje. 	 ndid azkka nlkm lmrsa n-ṣayda. yulyus iskr lh̬ir ġ-bulus, yadj-t a-iddu s-dar imddukkʷal-ns ġ-tmdint-an baš ad-as-fkn ma-t-ih̬ṣṣan.


Og da de ti hørte dette, bleve de vrede på de to Brødre. 	 lliġ sfldn mraw yaḍni i-mayd nnan sin aytmatn-an, bzgn fllasn.


hvilken nogle have bekendt sig til og ere afvegne fra Troen. Nåden være med dig! 	 ašku lfhmt-an a-ijlan kra gisn zġ-uġaras l-lmasiḥ. ad-awn-tili lbaraka n-rbbi.


Derefter hørte jeg ligesom en høj Røst af en stor Skare i Himmelen, som sagde: Halleluja! Frelsen og Herligheden og Kraften tilhører vor Gud. 	 lliġ izri mayan sfldġ i-kra itjhhdn irwas-iyi taqqurt n-mddn ggutnin ġ-ignna, ulln awal-nsn ar-ttinin: «halliluya, rbbi-nnġ a-ijjnjamn, ig bab l-lmjd d-lquwwa.


Da kmmer Simon Peter, som fulgte ham, og han gik ind i Graven og så Linklæderne ligge der 	 ilkm-d simɛan bṭrus tiġurdin-ns ikšm s-umḍḍal, iẓr išddadn ttrsn gis.


Og de begyndte at anklage ham og sagde: "Vi have fundet, at denne vildleder vort Folk og forbyder at give Kejseren Skat og siger om sig selv at han er Kristus, en Konge." 	 ar-srs-taštkkan ar-ttinin: «nufa-n argaz-ad ar-ijllu ayt-tmazirt-nnġ, ar-asn-ittini a-ur-akkan ḍabiyt i-qayṣr, ar-ittini is-iga lmasiḥ n-rbbi ig agllid.»


Men dette siger jeg eder, Brødre! at Tiden er kort, for at herefter både de, der have Hustruer, skulle være, som om de ingen have, 	 way-aytma rad-awn-iniġ, ur-sul-tqama luqt iggutn. ġilad s-uflla illa f-willi ṭṭafnin tamġart ad-skarn zund iġ-tt-ur-ṭṭafn.


Menneskesønnen kom, som spiser og drikker, og de sige: Se, en Frådser og en Vindranker, Tolderes og Synderes Ven! Dog, Visdommen er retfærdiggjort ved sine Børn." 	 aškġ-d nkki lli-igan yus n-bnadm ar-šttaġ ar-ssaġ, ar-flla-ttinin ‹ġwad iga bu-udis ig askayri, ig amddakkʷl n-ayt-nkkas d-wiyyaḍ ʷh̬šnnin.› walaynni taḥkimt n-rbbi, kullu willi srs skarnin ar-tt-in-tafan tʷġẓan.»


Tjenerne svarede: "Aldrig har noget Menneske talt således som dette Menneske." 	 inin-asn imh̬zniyn: «ur-jju-illi yan isawaln zund argaz-an.»


de, som jo følesløse have hengivet sig til Uterligheden, til at øve al Urenhed i Havesyge. 	 wrrin ur-sul-a-tḥšamn ġ-yat. ar-skarn kullu mad-rant ššhwat-nsn, ar-zzrayn ussan-nsn ġ-ma-iɛibn, ar-ttirin a-tzayadn ġir ġ-iskkirn-nsn ʷh̬šnnin.


og Skylregnen faldt, og Floderne kom, og Vindene blæste og sloge imod dette Hus, og det faldt ikke; thi det var grundfæstet på Klippen. 	 ar-iṣwaḍ-waḍu ar-iṭṭar-unẓar ingi-d-wasif ar-kkatn tigmmi, walaynni ur-tt-ssḍirn ašku izga llsas-ns f-isli.


Derefter forlod Paulus Athen og kom til Korinth 	 tigira n-mayan iffuġ bulus zġ-atina iddu s-tmdint n-kurintus.


Og jeg kendte ham ikke; men den, som sendte mig for at døbe med Vand, han sagde til mig: Den, som du ser Ånden dale ned over og blive over, han er den, som døber med den Helligånd. 	 ar ġakudan ur-t-ukʷzġ, walaynni rbbi lli-yyi-d-yuznn ad-ssddamġ mddn ġ-waman, nttan ad-iyi-innan ‹ra-tẓrt rruḥ igguz-d ittrs-d f-yan-urgaz. nttan a-ra-issddam mddn s-rruḥ lqudus.›


og at de skulde bringe Lastdyr for at kunne lade Paulus ride og føre ham sikkert til Landshøvdingen Feliks. 	 tzaydm kra n-wagmarn ma-ġ-a-issudu bulus, baš a-ti-tsslkmm ġ-laman i-lḥakm filiks.»


Men man burde være lystig og glæde sig, fordi denne din Broder var død og er bleven levende og var fortabt og er funden." 	 ifulki a-nfrḥ ar-nštta ašku gʷmak lli-immutn hati iddr, ġwalli ijlan hati nufa-t.›»


Klæder da Gud således det Græs på Marken, som i Dag står og i Morgen kastes i Ovnen, hvor meget mere eder, I lidettroende! 	 iġ-a-isslsa rbbi tuga lli-itmġayn ġassad ġ-tagant ttyawgar-n azkka ġ-takat, is-ur-ra-kʷn-issls ula kunni s-uggʷar? is-ur-tuminm s-rbbi?


og fandt nogle Disciple, og han sagde til dem: "Fik I den Helligånd, da I bleve troende?" Men de sagde til ham: "Vi have ikke engang hørt, at der er en Helligånd." 	 isqsa-tn: «is-awn-d-ityawfka rruḥ lqudus lliġ tumnm?» inin-as: «ur-jju-nsfld is-illa kra n-rruḥ lqudus.»


Og Jesus siger til ham: "Ræve have Huler, og Himmelens Fugle Reder; men Menneskesønnen har ikke det, hvortil han kan hælde sit Hoved." 	 irar-as yasuɛ yini-as: «ibuġaġ darsn tansiwin-nsn, ula igḍaḍ n-ignwan darsn usudn-nsn, imma yus n-bnadm ur-dars maniġ a-isras agayyu-ns.»


Og Peter kom Jesu Ord i Hu at han havde sagt: "Førend Hanen galer, skal du fornægte mig tre Gange." Og han gik udenfor og græd bitterligt. 	 ikti-d bṭrus maylli-s-as-inna yasuɛ: «ur-ra-iġr-ufullus ard tinit kraṭṭ-twal ur-iyi-tssint.» iffuġ ar-yalla bahra.


Og da de vare komne til det Sted, som kaldes "Hovedskal", korsfæstede de ham der, og Misdæderne, den ene ved hans højre, og den anden ved hans venstre Side. 	 lliġ lkmn adġar lli-mi-ttinin ‹tah̬ʷšašt n-ih̬f› qqnn yasuɛ ġ-uggjdi alln-t. qqnn imh̬h̬arn ġ-iggjda yaḍni, yan f-ufasiy-ns d-yan f-uẓlmaḍ-ns.


Men min retfærdige skal leve af Tro; og dersom han unddrager sig, har min Sjæl ikke Behag i ham." 	 wanna yumnn, nttan a-f-rad-rḍuġ fkġ-as tudrt. walaynni iġ-iwrri tiġurdin ur-rad-as-yili rrḍa-nu.»


"Kommer og ser en Mand, som har sagt mig alt det, jeg har gjort; mon han skulde være Kristus?" 	 «aškad-d a-tẓrm yan-urgaz isawl-iyi f-kullu mad-skrġ. ḥaqqan izd ġwad a-igan lmasiḥ n-rbbi.»


Thi det er bedre, om det så er Guds Villie, at lide, når man gør godt, end når man gør ondt. 	 ašku yuf-awn a-trfufnm iġ-ira rbbi f-ssibt n-ufulki lli-tskarm, ula trfufnm f-ssibt n-kra tskrm yʷh̬šn.


Men om Timotheus kommer, da ser til, at han kan færdes hos eder uden Frygt; thi han gør Herrens Gerning, såvel som jeg. 	 iġ-n-yuška timutaws, awiyat-stt gis f-a-ur-iḥšm ġ-darun, ašku tawuri n-siditnnġ a-iskar ula ntta zund nkki.


og han har sagt mig: "Min Nåde er dig nok; thi Kraften fuldkommes i Magtesløshed." Allerhelst vil jeg derfor rose mig af min Magtesløshed, for at Kristi Kraft kan tage Bolig i mig. 	 walaynni inna-yyi: «ur-k-ih̬ṣṣa abla lḥnant-inu. ašku yan iḍɛfn a-ġ-ra-tili-tḥkimt-inu itjhhdn s-uggʷar.» frḥġ ġilad ad-sawalġ f-kullu ma-gigi-iḍɛfn, baš ad-ɛmmrġ s-tḥkimt itjhhdn l-lmasiḥ.


Og efter at have tilbedt ham vendte de tilbage til Jerusalem med stor Glæde. 	 ḍrn s-wakal sjdn-as. wrrin-d ilmma s-urušalim s-lfrḥ iggutn.


Daglig var jeg hos eder i Helligdommen og lærte, og I grebe mig ikke; men dette sker, for af Skrifterne skulle opfyldes." 	 lliġ-n-bdda didun kraygatt ass ar-sslmadġ ġ-tgmmi n-rbbi, ur-iyi-tumẓm ġ-uwssan-an. walaynni ijra ġmkad baš a-yafu ma-ityaran ġ-warratn n-rbbi.»


så at han styrker eders Hjerter og gør dem udadlelige i Hellighed for Gud og vor Fader i vor Herres Jesu Tilkommelse med alle hans hellige! 	 ar-t-ntḍalab a-kʷn-issdus baš a-tbiddm ġ-lgddam n-rbbi babatnnġ s-uwlawn-nnun ġusnin bla gigun illa kra l-lɛib ġakud lliġ ra-d-yašk siditnnġ yasuɛ d-imẓlayn-ns kullutn.


Derfor sendte jeg straks Bud til dig, og du gjorde vel i at komme. Nu ere vi derfor alle til Stede for Guds Åsyn for at høre alt, hvad der er dig befalet af Herren." 	 aznġ-n srk ġakudan. hati tskrt gigi ma-ifulkin lliġ-d-tuškit. imma ġilad ha-nkkʷni kullwaġ ġ-lgddam n-rbbi, nra a-nsfld i-kullu ma-f-k-yuṣṣa siditnnġ ad-aġ-ti-tmlt.»


Hilser hverandre med Kærligheds Kys! Fred være med eder alle, som ere i Kristus! 	 nsallamat i-ngratun s-unsallam n-tagʷmat. ad-awn-tili sslamt kullukn kunni lli-igan win lmasiḥ.


Og da skulle de se Menneskesønnen komme i Skyerne med megen Kraft og Herlighed. 	 ġakudan a-ra-yyi-ẓrn, nkki lli-igan yus n-bnadm, ftiġ-d ġ-imdla s-lquwwa d-lmjd iggutn.


Og en anden kom og sagde: Herre! se, her er dit Pund, som jeg har haft liggende i et Tørklæde. 	 ikšm wayyaḍ yini-as: ‹hay-aqarid-nnk a-sidi. ḥḍiġ-t ġ-yat-tummʷist.


Men da Johannes var ved at fuldende sit Løb, sagde han: "Hvad anse I mig for at være? Mig er det ikke; men se, der kommer en efter mig, hvis Sko jeg ikke er værdig at løse." 	 lliġ-d-yakmur-uzmz a-ikmml yuḥanna tawuri-ns, isqsa mddn-an: ‹ma-ttinim giġ-t nkki? hati urd nkkin a-igan ġwalli-s-a-ttqlm, walaynni ra-d-yašk tigira-nu. ur-sthllaġ nkki ad-rẓmġ ifalan n-turẓiyin-ns.›


Men Farisæerne og de lovkyndige have foragtet Guds Råd med dem selv, idet de ikke bleve døbte af ham. 	 walaynni ifarisin d-imslmdn n-ššrɛ ffuġn zġ-ma-gisn-iqṣad rbbi, agʷin ad-ddmn f-ufus-ns.


Kommer de fangne i Hu, som vare I selv medfangne; dem, der lide ilde, som de, der også selv ere i et Legeme. 	 swingimat ġ-aytmatun lli-n-llanin ġ-lḥbs zund iġ-n-didsn-tllam, ar-tswingimm ġ-ġwilli trfufunnin zund iġ-a-didsn-ttrfufunm.


De, som sige sådant, give jo klarlig til Kende, at de søge et Fædreland. 	 kullu winna ittinin ġmkan, iban gisn is-a-ttirin yat-tmazirt yaḍni a-tg tinsn.


som fordum vare genstridige, dengang Guds Langmodighed ventede i Noas Dage, medens Arken byggedes, i hvilken få, nemlig otte, Sjæle bleve frelste igennem Vand, 	 a-tn-igan d-willi rurnin tiġurdin-nsn s-rbbi ġ-uwssan lli-ġ-didsn-iṣbr bahra. ġ-uwssan-an a-ġ-iskr nuḥ anaw, njmn gis kra n-mddn drusnin zġ-waman, tam mddn ad-gan.


Og se, en kananæisk Kvinde kom fra disse Egne, råbte og sagde: "Herre, Davids Søn! forbarm dig over mig! min Datter plages ilde af en ond Ånd." 	 tašk-id dars yat-tmġart ullt-tmazirt-an n-kanɛan, ar-as-di-taqra ar-ttini: «ḥnnu zġ-gigi a-yus n-dawd. ha-illi illa gis yal-ljnn, tmrrt bahra.»


hvilket vi have som et Sjælens Anker, der er sikkert og fast og går ind inden for Forhænget, 	 rrja iṣḥan izgan ayad, ssrṣan gis-uwlawn-nnġ ard-aġ-išškšm zġ-lh̬amiya s-tḥanut ityawqdasn,


Men nogle af dem, som stode der og hørte det, sagde: "Han kalder på Elias." 	 kra zġ-willi biddnin ġin, lliġ-as-sfldn inin: «hati ar-yaqra i-nnabi iliyya.»


Men da Disciplene hørte dette, forfærdedes de såre og sagde: "Hvem kan da blive frelst?" 	 lliġ sfldn imḥḍarn i-mayad, ggʷdn bahra, ar-ttinin i-ngratsn: «iġ-iga ġmkad ma-ra-yiẓḍar a-injm?»


Og en tredje Engel fulgte dem og sagde med høj Røst: Dersom nogen tilbeder Dyret og dets Billede og tager Mærke på sin Pande eller på sin Hånd, 	 iggʷru-asn-d lmalak wis kraḍ, yall awal-ns yini: «winna tɛbadnin aġʷẓn ula ṣṣurt-ns, d-winna qblnin ṭṭabɛ-ns f-ignzi-nsn ula f-ufus-nsn,


nogle skriftkloge af Farisæerne med ham, og da de så, at han spiste med Toldere og Syndere, sagde de til hans Disciple: "Han spiser og drikker med Toldere og Syndere!" 	 imma imslmdn n-ššrɛ l-lmdhb n-ifarisin, lliġ-t-ẓran ar-ištta d-mddn ʷh̬šnnin d-willi tamẓnin nkkas, sqsan imḥḍarn-ns: «mah̬ aylliġ a-ištta d-id-bu-nkkas d-mddn-an ʷh̬šnnin?»


Da nu Jesus vidste alt, hvad der skulde komme over ham, gik han frem og sagde til dem: "Hvem lede I efter?" 	 yasuɛ issn kullu ma-rad-as-ijru, iffuġ srsn yini-asn: «ma-s-a-tsiggilm?»


thi Herrens er Jorden og dens Fylde. 	 ašku «akal win rbbi a-iga, ula kullu ma-gis-illan.»


Men en fattig ved Navn Lazarus var lagt ved hans Port, fuld af Sår. 	 yili-daġ yan-umẓluḍ ism-ns liɛazr, ar-d-ittrus ġ-imi n-tgmmi n-urgaz-an. yuḍn s-iḥbba ggutnin,


Og de føre Føllet til Jesus og lægge deres Klæder på det, og han satte sig på det. 	 awin-d asnus i-yasuɛ grn-in fllas islhamn-nsn, ini fllas.


og Ezekias avlede Manasse; og Manasse avlede Amon; og Amon avlede Josias; 	 ḥazqiyya yuru manassa, manassa yuru amun, amun yuru yušiyya,


de derimod, som vi ikke blues ved, have det ikke nødig. Men Gud har sammenføjet Legemet således, at han tillagde det ringere mere Ære; 	 ġmkad a-f-issngadda rbbi ddat, ifk luqr s-uggʷar i-igzman lli-f-nġal ur-gin yat.


Og ligesom Noas dage vare, således skal Menneskesønnens Tilkommelse være. 	 «zund ġaylli illan ġ-uwssan n-nuḥ a-ra-yili ġ-uwssan-an ġ-rad-d-aškġ nkki lli-igan yus n-bnadm.


men dersom en anden, som sidder der, får en Åbenbarelse, da tie den første! 	 walaynni iġ-issbayyn rbbi kra yaḍni i-yan igawrn ġin, illa f-walli isawaln a-ifssa.


Sandelig siger jeg eder, der er nogle af dem, som stå her, der ingenlunde skulle smage Døden, førend de se Menneskesønnen komme i sit Rige." 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, illa ġ-ġwid biddnin ġid ma-ur-ra-immt ard iẓr yus n-bnadm yuška-d ġ-tgldit-ns.»


Johannes sagde til ham: "Mester! vi så en, som ikke følger os, uddrive onde Ånder i dit Navn; og vi forbød ham det, fordi han ikke følger os." 	 yini-as yuḥanna: «way-amslmd, nẓra yan-urgaz ar-issufuġ ljnun s-ism-nnk. ur-t-nudji ašku ur-a-didnnġ-itmunu.»


og hilser Menigheden i deres Hus! Hilser Epænetus, min elskede, som er Asiens Førstegrøde for Kristus. 	 ar-n-daġ-tsllamġ f-umnaggar lli-darsn-itmunun ġ-tgmmi-nsn. ar-n-tsllamġ ula f-umddakkʷl-inu iɛzzan abinitus. iga nttan amzwaru lli-yumnn s-lmasiḥ ġ-tmazirt n-asiyya.


Jesus svarede: "Jeg har sagt eder, at det er mig; dersom I da lede efter mig, så lader disse gå!" 	 yini-asn yasuɛ: «nkki a-t-igan ġmklli-s-awn-nniġ. iġd nkki a-s-a-tsiggilm, adjat ġwid yaḍni ad-ddun.»


På Mose Stol sidde de skriftkloge og Farisæerne. 	 «imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin, ntni a-dar awal n-musa ar-t-sslmadn.


Dersom vi bekende vore Synder, er han trofast og retfærdig, så at han forlader os Synderne og renser os fra al Uretfærdighed. 	 walaynni iġ-a-ntqrra s-ddnub-nnġ, ra-issafu awal-ns izzga lḥqq issitti fllannġ ddnub-nnġ issġus-aġ zġ-kullu ma-ginnġ-yʷh̬šnn.


Jesus svarede og sagde: "Ikke for min Skyld er denne Røst kommen, men for eders Skyld. 	 imma ntta inna-yasn: «urd f-ssibt-inu a-f-d-isawl-wawal-ad walaynni f-ssibt-nnun.


Dersom der ikke er dødes Opstandelse, da er ikke heller Kristus oprejst. 	 iġ-ur-iẓḍar bnadm ad-d-inkr zġ-lmut, ur-d-akkʷ-inkir lmasiḥ.


Men idet han så op, fik han Øje på de rige, som lagde deres Gaver i Tempelblokken. 	 ar-itmnad yasuɛ ġ-id-bu-wayda ar-n-srasn tiwafkiw-nsn ġ-ṣṣnduq ġ-tgmmi n-rbbi.


Den Herres Jesu Nåde være med alle! 	 a-tili lbaraka n-siditnnġ yasuɛ i-imẓlayn n-rbbi kullutn. amin.


og han forsamlede alle Folkets Ypperstepræster og skriftkloge og adspurgte dem, hvor Kristus skulde fødes. 	 issmun-d inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ kullutn isqsa-tn: «maniġ ra-ilal lmasiḥ n-rbbi?»


Dårerne toge nemlig deres Lamper, men toge ikke Olie med sig. 	 ist-lɛaql, lliġ usint lqnadl-nsnt awint didsnt tabuqqalt n-zzit. imma h̬tilli ur-swangmnin ur-didsnt-iwint zzit.


og mener ikke at kunne sige ved eder selv: Vi have Abraham til Fader; thi jeg siger eder, at Gud kan opvække Abraham Børn af disse Sten. 	 a-ur-ttinim i-ngratun ‹nkkʷni nga tarwa n-ibrahim,› ašku rad-awn-iniġ, rbbi iẓḍar a-d-issnkr tarwa i-ibrahim ula zġ-iẓran-ad.


Og da han nogle Dage derefter atter gik ind i Kapernaum, spurgtes det, at han var hjemme. 	 iwrri-d yasuɛ s-tmdint n-kafrnaḥum. zrin kra n-uwssan s-sfldn mddn is-illa ġ-tgmmi.


Dog, jeg døbte også Stefanas's Hus; ellers ved jeg ikke, om jeg døbte nogen anden. 	 ssnġ is-ssddmġ ayt-tgmmi n-stifanas ula ntni, imma wiyyaḍ ur-ssinġ is-ssddmġ kra yaḍni.


Det er en anden, som vidner om mig, og jeg ved, at det Vidnesbyrd er sandt, som han vidner om mig. 	 walaynni illa wayyaḍ flla yakkan tugga, ssnġ izd lḥqq ad-gant tugga lli-flla-yakka.


de, som ombyttede Guds Sandhed med Løgnen og dyrkede og tjente Skabningen fremfor Skaberen, som er højlovet i Evighed! Amen. 	 agʷin lḥqq n-rbbi amẓn ġ-tkrkas. ar-tɛbadn ar-ssmqasan lmh̬luqat, urd ġwalli-tnt-ih̬lqn. nttan a-isthllan a-t-ntalġ ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


Men Rigets Børn skulle kastes ud i Mørket udenfor; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel." 	 imma ġwilli-f-iqṣad rbbi ġayd izrin ad-gn ayt-tgldit-ns, ra-tn-iluḥ ġ-tillas aggugnin. ġin a-ġ-rad-allan ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.»


Iblandt dem vare Maria Magdalene og Maria, Jakobs og Josefs Moder, og Zebedæus's Sønners Moder. 	 tlla gisnt maryam ullt-magdala, d-maryam innas n-aytmatn yaɛqub d-yusf, tili ula innas n-tarwa n-zabdi.


Men på eder ere endog alle Hovedhår talte. 	 imma kunni, zġ-inẓaḍn n-ih̬f-nnun iḥasb-tn babatun.


Mine Børn! lader os ikke elske med Ord, ej heller med Tungen, men i Gerning og Sandhed! 	 wa-tarwa ɛzzanin, a-ur-nmala lḥnant ġir s-iwaliwn ula s-ils walaynni s-iskkirn d-lḥqq.


Han har taget sig af sin Tjener Israel for at ihukomme Barmhjertighed 	 irḥm-aġ s-rrḥmt-ns idumn, ibidd d-ayt-yaɛqub lli-igan ih̬ddamn-ns.


Alligevel fandt Gud ikke Behag i de fleste af dem; thi de bleve slagne ned i Ørkenen. 	 walaynni ma-gisn-iggutn, ur-fllasn-irḍi rbbi, mmtn jlun imḍḍaln-nsn ġ-lh̬la.


Og han gik ind i Jerusalem, i Helligdommen, og da han havde beset alt, gik han, da det allerede var Aftenstid, ud til Bethania med de tolv. 	 ilkm yasuɛ tamdint n-urušalim, ikšm s-tgmmi n-rbbi ar-itmnad ġ-kullu ma-gis-illan. iffuġ ilmma ntta d-imḥḍarn-ns s-sin d-mraw, iddu s-bitɛanya ašku yaġ-uzal.


Og I bare Moloks Telt og Guden Remfans Stjerne, de Billeder, som I havde gjort for at tilbede dem; og jeg vil flytte eder bort hinsides Babylon." 	 han ah̬iyyam n-muluh̬ a-tusim, d-itri n-ilah rafan. ar-ttɛbadm laṣnam lli-tskrm. f-ġayan a-f-ra-kʷn-ssittiġ s-tuggugt n-babil.›


Og jeg hørte en høj Røst i Himmelen sige: Nu er Frelsen og Kraften og Riget blevet vor Guds, og Magten hans Salvedes; thi nedstyrtet er vore Brødres Anklager, som anklagede dem for vor Gud Dag og Nat. 	 sfldġ ilmma i-yan-wawal itjhhdn isawl ġ-ignna yini: «ġilad ad-aġ-ijjnjm rbbi-nnġ, tban-d-tḥkimt-ns itjhhdn, tašk-id-tgldit-ns, yamẓ lmasiḥ-ns lḥukm. ašku ġwalli itaštkkan s-aytmatnnġ ġ-lgddam n-rbbi-nnġ ġ-iyḍ ula azal, hati ityawlwaḥ s-iyzdar.


Mon han takker Tjeneren, fordi han gjorde det, som var befalet? Jeg mener det ikke. 	 ur-ra-talġm ah̬ddam-an f-mayd iskr, ašku ur-iskir abla tawuri lli-f-t-yuṣṣa sidis.


Da sagde nogle af hans Disciple til hverandre: "Hvad er dette, som han siger os: Om en liden Stund skulle I ikke se mig, og atter om en liden Stund skulle I se mig, og: Jeg går hen til Faderen?" 	 kra ġ-imḥḍarn-ns ar-sqsan i-ngratsn: «mayd-aġ-ittini ġila ‹ġir yan imikk ur-sul-ra-yyi-tẓrm, imikk tiġurdin n-mayan ra-yyi-daġ-tẓrm›? mah̬ aylliġ inna ‹rad-dduġ s-baba›?


Og han sagde til dem: "Da jeg udsendte eder uden Pung og Taske og Sko, manglede I da noget?" Og de sagde: "Intet." 	 isqsa yasuɛ imḥḍarn-ns yini-asn: «ġ-uwssan lli-ġ-kʷn-uznġ bla aqʷrab ula awmmis ula turẓiyin is-tlkmm f-kra ġ-uwssan-an?» inin-as: «uhu, ur-nlkim f-yat.»


Og se, jeg kommer snart. Salig er den, som bevarer denne Bogs Profetis Ord. 	 inna yasuɛ: «hati ġir yan imikk ra-n-aškġ.» ambarki a-iga wanna iskarn s-iwaliwn lli-d-issbayyn rbbi ġ-warra-yad.


Men den onde Ånd svarede og sagde til dem: "Jesus kender jeg, og om Paulus ved jeg; men I, hvem ere I?" 	 walaynni irur-asn ljnn-an: «yasuɛ ssnġ-t, ula bulus ssnġ ma-iga, walaynni ma-tgam kunni?»


Men dersom dette at leve i Kødet skaffer mig Frugt af min Gerning, så ved jeg ikke, hvad jeg skal vælge; 	 ur-ssinġ manwa ra-gisn-iriġ, ašku iġ-sulġ ġ-ddat rad-iẓḍarġ ad-zaydġ ġ-twuri-ad ifulkin.


Men Pilatus spurgte ham atter og sagde: "Svarer du slet intet? Se, hvor meget de anklage dig for!" 	 yini-as bilaṭus: «is-ur-ra-di-trart s-yat? ẓr mnnawt-tġawsiwin ayd-fllak-ttinin.»


der er Ødelæggelse og Elendighed på deres Veje, 	 ar-tawin tammara d-tguḍi kullu mani tkkan.


Men de spurgte ham og sagde: "Mester! når skal dette da ske? og hvad er Tegnet på, når dette skal ske?" 	 sqsan-t: «way-amslmd, managu a-ra-yili ġayan? ma-ra-ig tamatart n-is-d-yakmur a-ijru?»


Når du kommer, da bring min Rejsekjortel med dig, som jeg lod blive i Troas hos Karpus, og Bøgerne, især dem på Pergament. 	 iġ-di-tuškit tawit-iyi-d aslham lli-n-flġ ġ-dar karbus ġ-tmdint n-truwwas. tawid-d ula arratn, riġ bahra ġwilli ganin win ilm.


Han spurgte dem nu atter: "Hvem lede I efter?" Men de sagde: "Jesus af Nazareth." 	 isqsa-tn-daġ yasuɛ: «manwa-s-a-tsiggilm?» inin-as: «yasuɛ gu-naṣira.»


Men Jesus råbte med høj Røst og udåndede. 	 imma yasuɛ yut s-yat-tġuyyit itjhhdn issufġ rruḥ-ns.


og hvad vi end bede om, det få vi af ham, fordi vi holde hans Bud og gøre det, som er velbehageligt for ham. 	 namẓ dars aynna zgis nḍalb, ašku ar-nskar s-ma-f-aġ-yuṣṣa ula s-ma-t-irḍan.


Da kom også han frem, som havde fået de to Talenter, og sagde: Herre! du overgav mig to Talenter; se, jeg har vundet to andre Talenter. 	 yašk-id ilmma ġwalli dar snat luznat yini-as ‹wa-sidi, ha-snat luznat lli-dari-tflt, rurġ-d srsnt snat yaḍni nnigatsnt.›


Men for at også I skulle kende mine Forhold, hvorledes det går mig, da skal Tykikus, den elskede Broder og tro Tjener i Herren kundgøre eder alt; 	 imma ġilad, uznġ-awn-in tih̬ikus. iga gʷmatnnġ iɛzzan, ig ah̬ddam ifulkin n-siditnnġ. rad-awn-yini kullu f-mamnk ad-giġ ula mad-skarġ.


Og der kom nogle ned fra Judæa, som lærte Brødrene: "Dersom I ikke lade eder omskære efter Mose Skik, kunne I ikke blive frelste." 	 aškin-d kra n-mddn zġ-tmazirt n-yudaya s-anṭakiyya, bdun ar-sslmadn aytmatn ar-ttinin: «iġ-ur-tẓẓullim i-ddat-nnun ġmklli ittini ššrɛ n-musa, ur-ra-tiẓḍarm a-tnjmm.»


Og han siger til mig: Du skal ikke forsegle denne Bogs Profetis Ord, thi Tiden er nær. 	 izayd yini-yyi: «iwaliwn n-warra-yad lli-ak-issbayyn rbbi, a-tn-ur-tqqnt s-ṭṭabɛ tḥḍut-tn. ašku yakmur-d-uzmz lli-ġ-rad-kullu-ijru mayd ityaran.


Og de havde intet Barn, efterdi Elisabeth var ufrugtbar, og de vare begge fremrykkede i Alder. 	 walaynni ur-jju-darsn kra n-warraw, ašku ur-tẓḍar aliṣabaṭ a-trbbu, d-ntni s-sin uwssrn.


intet gøre af Egennytte eller Lyst til tom Ære, men i Ydmyghed agte hverandre højere end eder selv 	 a-ur-tskarm kra f-a-tzzwurm ih̬f-nnun ula-da-ttirim a-tmlm is-tgam kra, walaynni ẓẓimẓayat ih̬f-nnun ar-bdda-ttggam wiyyaḍ d-ma-kʷn-yufn.


Men idet han tænkte derpå, se, da viste en Herrens Engel sig for ham i en drøm og sagde: "Josef, Davids Søn! frygt ikke for at tage din Hustru Maria til dig; thi det, som er avlet i hende, er af den Helligånd. 	 ar-sul-iswingim ġ-mayan s-as-d-iban yal-lmalak n-sidi rbbi ġ-twargit yini-as: «wa-yusf yus n-dawd, ad-ur-tiksaṭṭ a-tawit maryam a-tg tamġart-nnk, ašku nttat zġ-tḥkimt n-rruḥ lqudus ayn-s-tffuġ ar-trbbu.


Og de, som sade til Bords med ham, begyndte at sige ved sig selv: "Hvem er denne, som endog forlader Synder?" 	 lliġ-as-sfldn ġwilli dids dranin, bdun ar-ttinin i-ngratsn: «ma-iga ġwad aylliġ a-issitti ddnub?»


Og se, i det samme stode tre Mænd ved det Hus, i hvilket jeg var, som vare udsendte til mig fra Kæsarea. 	 tasaɛt-an a-ġ-n-ruḥn kraḍ irgazn tigmmi lli-ġ-gguzġ, tyazann-in sri zġ-qayṣriyya.


Og der er også Forskel imellem Hustruen og Jomfruen. Den ugifte er bekymret for de Ting, som høre Herren til, for at hun kan være hellig både på Legeme og Ånd; men den gifte er bekymret for det, som hører Verden til, hvor ledes hun kan behage Manden. 	 ar-n-itafa ih̬f-ns ġ-gr snat-tnbaḍin. tafruh̬t nġd tamġart nna-ur-itahiln, ar-ttlhu s-tġawsiwin n-siditnnġ, ašku ar-ttiri a-tg tins ttyawẓlay kullu i-siditnnġ. imma tamġart nna-itahln ar-tt-sslhawnt-tġawsiwin n-ddunit ašku ar-ttiri a-ttrḍu argaz-ns.


derfor har også jeg, efter at have hørt om eders Tro på den Herre Jesus og om eders Kærlighed til alle de hellige, 	 f-mayad a-f-a-bdda-fllawn-tškarġ rbbi, ašku sfldġ f-mamnk a-tumnm s-siditnnġ yasuɛ, ɛzzan darun imẓlayn n-rbbi kullutn. ġakud nna-tẓallaġ ar-kʷn-d-swingimġ,


Mine Børn! det er den sidste Time, og som I have hørt, at Antikrist kommer, således ere nu mange Antikrister fremtrådte; deraf kende vi, at det er den sidste Time. 	 wa-tarwa ɛzzanin, tasaɛt iggʷran ayad. tsfldm kunni f-unuwwaš l-lmasiḥ lli-ra-d-yašk. hati ġilad uškan-d kigan d-inuwwašn l-lmasiḥ. ġayan a-f-nssn izd tasaɛt iggʷran ayd ilkmn.


og har det Håb til Gud, som også disse selv forvente, at der skal komme en Opstandelse både af retfærdige og af uretfærdige. 	 giġ rrja-nu ġ-rbbi ġmklli-n-gis-rjan ntni, amnġ is-rad-nkrn kullu mddn zġ-lmut, ma-ifulkin ula ma-yʷh̬šnn.


thi hver skal bære sin egen Byrde. 	 ašku kud yan ra-yasi ma-t-id-yuškan.


Og Jesus sagde til dem: "En Profet er ikke foragtet uden i sit eget Fædreland og iblandt sine Slægtninge og i sit Hus." 	 imma yasuɛ inna-yasn: «nnabi nna-illan, ar-ti-tuqqarn mddn, walaynni ur-a-ti-tuqqarn ayt-tmazirt-ns d-ayt-dars d-ayt-tgmmi-ns.»


Og da vi fandt et Skib, som skulde gå lige til Fønikien, gik vi om Bord og afsejlede. 	 naf-n ġin yan-wanaw ira a-ibbi s-tmazirt n-finiqiyya, nġli srs nssudu gis.


Og han sagde: "Den som har Øren at høre med, han høre!" 	 yini-asn: «wanna dar imzgan a-srsn-isflid, illa fllas a-isfld.»


I vide jo selv, hvorledes I bør efterfølge os. Thi vi have ikke levet uskikkeligt iblandt eder, 	 ašku tssnm is-kʷn-ih̬ṣṣa a-tskarm ġmklli nskar nkkʷni, ur-ngawr ġ-darun bla-da-nth̬dam.


Thi jeg siger eder, at ingen af hine Mænd, som vare budne, skal smage min Nadver." 	 ašku rad-awn-iniġ, ġwilli mi ɛrḍġ ġ-isizwar, ur-illi yan zġ-gisn ra-imḍi imnsi-nu.›»


Derfor ere vi skyldige at tage os af sådanne, for at vi kunne blive Medarbejdere for Sandheden. 	 hati illa fllannġ a-ntbddad d-mddn zund ntni, baš a-didsn-ntmɛawan ġ-twuri l-lḥqq.


Og Forhænget i Templet splittedes i to fra øverst til nederst. 	 ġakudan yut-ušrrig lh̬amiya n-tḥanut tamẓlayt ġ-tgmmi n-rbbi, tbḍu f-sin zġ-uflla ar izdar.


Men der lå en Mand syg, Lazarus fra Bethania, den Landsby, hvor Maria og hendes Søster Martha boede. 	 ġ-uwssan-an yuḍn bahra yan-urgaz ism-ns liɛazr, izdġ ġ-bitɛanya lli-igan aduwwar n-maryam d-uwlltmas marta.


"Vend tilbage til dit Hus, og fortæl, hvor store Ting Gud har gjort imod dig." Og han gik bort og kundgjorde over hele Byen, hvor store Ting Jesus havde gjort imod ham. 	 «wrri s-tgmmi tinit-asn f-mad-ak-iskr rbbi.» iddu-urgaz-an ar-itlulli ġ-tmdint kullutt ar-isawal f-mad-as-iskr yasuɛ.


Men Herren sagde til ham: "I Farisæere rense nu det udvendige af Bægeret og Fadet; men eders Indre er fuldt af Rov og Ondskab. 	 isawl srs siditnnġ yini-as: «wa-kunni n-ifarisin ar-tssġusm lkas d-tmkilt zġ-brra, imma agʷns iɛmmr s-tmh̬h̬art d-lh̬ʷšant.


som Sara var Abraham lydig, så hun kaldte ham Herre, hun, hvis Børn I ere blevne, når I gøre det gode og ikke frygte nogen Rædsel. 	 ġmkan-nnit a-tga sara, ar-tsflid s-ibrahim ar-as-ttini «sidi.» ula kunninti ġilad, istis n-sara a-tgamt, iġ-a-tskarmt afulki bla-da-ttiksaḍmt yat.


Og da de gik ned fra Bjerget, bød han dem, at de ikke måtte fortælle nogen, hvad de havde set, førend Menneskesønnen var opstanden fra de døde. 	 lliġ-d-ftan ġ-ugsar n-uwrir yuṣṣa-tn yasuɛ: «ad-ur-tinim i-yan f-ma-tẓram ard-d-nkrġ nkki lli-igan yus n-bnadm zġ-lmut.»


Og han tog dem i Favn og lagde Hænderne på dem og velsignede dem. 	 yasi-tn ilmma f-ifaddn-ns isrs fllasn ifassn-ns ibark-tn.


Men efter tre Måneders Forløb sejlede vi da bort i et aleksandrinsk Skib, som havde haft Vinterleje ved Øen og førte Tvillingernes Mærke. 	 ġmkan a-darsn-ngawr kraḍ-iyrn, nkšm ilmma s-yan-wanaw, ityawssan darsn s-yat lɛlama n-‹sin ilahat ikniwn›. ikka-d iskandariyya, iqama ula ntta ġ-igzir ġ-uzmz-an n-tgrst.


Vi takke dig, Herre Gud almægtige, du, som er, og som var, fordi du har taget din store Magt og tiltrådt dit Kongedømme, 	 inin: «nškr-k a-sidi rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan, ig ġwalli illan yili bdda, ašku tnkrt s-tḥkimt-nnk itjhhdn tgrt ġ-lḥukm.


og hvad enten eet Lem lider, lide alle Lemmerne med, eller eet Lem bliver hædret, glæde alle Lemmerne sig med. 	 iġ-illa yan-ugzzum yuḍn, rad-aḍnn igzman kullutn. iġ-ityawuqqar yan-ugzzum, rad-frḥn igzman kullutn.


Johannes til de syv Menigheder i Asien: Nåde være med eder og Fred fra ham, som er, og som var, og som kommer, og fra de syv Ånder, som ere foran hans Trone, 	 f-ufus n-yuḥanna i-ssa n-imnaggarn n-aytmatn ġ-tmazirt n-asiyya. ad-awn-tili lbaraka d-sslamt zġ-walli illan ikka-ttin illa rad-bdda-yili, ula zġ-ssa l-larwaḥ lli-iwalan lɛrš-ns,


og Salomon avlede Roboam; og Roboam avlede Abia; og Abia avlede Asa; 	 suliman yuru raḥbɛam, raḥbɛam yuru abiyya, abiyya yuru asa,


Thi Synd skal ikke herske over eder I ere jo ikke under Lov, men under Nåde. 	 ur-ra-kʷn-nrun ddnub ašku ur-tgim ġwilli-f-illa ššrɛ, walaynni tgam ġwilli-f-tlla lḥnant n-rbbi.


Avind, Drukkenskab, Svir og deslige; hvorom jeg forud siger eder, ligesom jeg også før har sagt, at de, som øve sådanne Ting, skulle ikke arve Guds Rige. 	 ar-ttirin ad-amẓn ma-ur-igin winsn, ar-tnufuln s-tissi ar-tmunun f-tillay-nsn ʷh̬šnnin, kullu iskkirn-ad d-ma-tn-irwasn. rad-awn-iniġ s-lmɛqul ġmklli-awn-nniġ ġayd izrin, ġwilli skarnin ġmkan ur-rad-kšmn s-tgldit n-rbbi.


Derefter lagde han atter Hænderne på hans Øjne, og han blev klarsynet og var helbredt og kunde se alle Ting tydeligt. 	 isrs-n-daġ yasuɛ ifassn f-walln-ns. issmaqql-d-urgaz ġakudan yisfiw, iẓr kraygatt kra ibayyn-as.


Brødre! tager Profeterne, som have talt i Herrens Navn, til Forbillede på at lide ondt og være tålmodige. 	 swangmat ay-aytma ġ-lanbiya lli-sawalnin s-ism n-siditnnġ ġayd izrin, ašku ṣbrn ntni ġ-kullu-tmmariw-nsn.


et Lys til at oplyse Hedningerne og en Herlighed for dit Folk Israel." 	 ra-ig tifawt i-ayt-tmizar aggugnin, yawi-d lmjd-nnk i-ayt-rbbi.»


Men Jesus sagde til ham: "Forbyder ham det ikke; thi den, som ikke er imod eder, er for eder." 	 irar-as yasuɛ: «a-t-ur-tḥṣarm, ašku wanna-kʷn-ur-itḍaḍḍan, hatin iga zġ-gigun.»


Og jeg så et af dets Hoveder ligesom såret til Døden, og dets dødelige Sår blev lægt, og al Jorden fulgte undrende efter Dyret. 	 irwas is-ityaggas yan zġ-ih̬fawn-ns ra-immt, walaynni ijji-waggas-lli išqan ur-immut. ar-tɛjjabn kullu imzdġn n-ddunit ġ-waġʷẓn-an, wrrin ḍfurn-t.


ligesom jo "Abraham troede Gud, og det blev regnet ham til Retfærdighed". 	 ula ibrahim, ityara fllas: «yumn rbbi, mayan a-f-t-iga rbbi d-wad f-irḍa.»


men oven over den var Herlighedens Keruber, som overskyggede Nådestolen, hvorom der nu ikke skal tales enkeltvis. 	 llan sin ‹karubim› f-uflla n-ṣṣnduq, ar-ssbayyann lmjd n-rbbi. dln ntni s-ifrawn-nsn illi-zġ-a-tittin ddnub n-mddn. imma tiġawsiwin-an, ur-rad-bahra-nsawl ġilad f-mamnk ad-gant.


Og han sagde til dem: "Således er der skrevet, at Kristus skulde lide og opstå fra de døde på den tredje Dag, 	 yini-asn: «ġmkad a-ityaran, iqqan-d lmasiḥ n-rbbi a-irfufn inkr-d zġ-lmut ġ-wis kraḍ-uwssan,


Der er skrevet i Loven: "Ved Folk med fremmede Tungemål og ved fremmedes Læber vil jeg tale til dette Folk, og de skulle end ikke således høre mig, siger Herren." 	 ityara ġ-warra n-rbbi: «f-imi n-ayt-iwaliwn iġribn ula f-infurn n-ibrraniyn a-f-rad-sawlġ s-mddn-inu, walaynni ur-ra-sri-sfldn. ġmkad a-s-inna sidi rbbi.»


Og Engelen kom ind til hende og sagde: "Hil være dig, du benådede, Herren er med dig, du velsignede iblandt Kvinder!" 	 ibidd srs lmalak yini-as: «sslam fllam, a-tambarkit. sidi rbbi illa didm.»


hvem også Abraham gav Tiende af alt, og som, når hans Navn udlægges, først er Retfærdigheds Konge, dernæst også Salems Konge, det er: Freds Konge, 	 ifk-as ibrahim tis mrawt zġ-kullu ma-d-ikkis i-igldan-lli. malkiṣadq, tga lmɛna n-ism-ns ‹agllid lli-irḍan rbbi›. ig ntta agllid n-salim, tga lmɛna-ns ‹agllid n-sslamt›.


Altså er Loven vel hellig, og Budet helligt og retfærdigt og godt. 	 mayad a-f-awn-ttiniġ: ššrɛ iga win rbbi, ula luṣit tga tin rbbi. lḥqq ad-gan fulkin bahra.


Men Jesus svarede dem: "Min Fader arbejder indtil nu; også jeg arbejder." 	 imma yasuɛ irur-asn inna: «ha-rbbi baba ih̬dm-bdda, iqqan-iyi-d ad-th̬damġ ula nkki.»


Thi der er intet godt Træ, som bærer rådden Frugt, og intet råddent Træ, som bærer god Frugt 	 «tasġart ifulkin ur-a-takka lġllt yʷh̬šnn. tasġart yʷh̬šnn ur-a-takka lġllt ifulkin.


Men der var en Mand af Farisæerne, han hed Nikodemus, en Rådsherre iblandt Jøderne. 	 illa yan-urgaz zġ-lmdhb n-ifarisin, iga ism-ns niqudimus, ig yan zġ-imġarn n-ayt-yudaya.


Og da vil jeg bekende for dem Jeg kendte eder aldrig; viger bort fra mig, I, som øve Uret! 	 ġakudan rad-asn-iniġ ‹ur-akkʷ-kʷn-ssinġ. ittiyat-n zġ-gigi kunni lli-iskarn lh̬ʷšant.›


Han siger atter anden Gang til ham: "Simon, Johannes's Søn, elsker du mig?" Han siger til ham: "Ja, Herre! du ved, at jeg har dig kær." Han siger til ham: "Vær Hyrde for mine Får!" 	 isqsa-t yasuɛ tis snat-twal: «wa-simɛan yus n-yuna, is-a-yyi-ttirit?» irar-as bṭrus: «iyah a-sidi, tssnt is-dari-tɛzzat.» yini-as-d yasuɛ: «gabl ulli-nu.»


Og han skal blive dig til Glæde og Fryd, og mange skulle glædes over hans Fødsel; 	 rad-ak-yili lfrḥ ula taḍṣa, frḥn mddn ggutnin s-tlalit-ns.


om I da have hørt om ham og ere blevne oplærte i ham, således som Sandhed er i Jesus, 	 ašku ssnġ is-tsfldm bahra f-yasuɛ, tlmdm lḥqq ġmklli-t-id-issbayyn ntta.


Men Peter rejste ham op og sagde: "Stå op! også jeg er selv et Menneske." 	 issnkr-t-id bṭrus yini-as: «nkr, nkki bnadm kad-giġ.»


Jeg er Vintræet, I ere Grenene. Den, som bliver i mig, og jeg i ham, han bærer megen Frugt; thi uden mig kunne I slet intet gøre. 	 «nkki giġ ddalit, tgm kunni tiṣṭṭwin. wanna gigi izgan zgaġ gis, nttan a-ra-iskar lġllt iggutn. iġ-gigi-ur-tzgam ur-ra-tiẓḍarm i-yat.