Thi jeg vil ikke, Brødre! at I skulle være uvidende om denne Hemmelighed, for at I ikke skulle være kloge i eders egne Tanker, at Forhærdelse delvis er kommen over Israel, indtil Hedningernes Fylde er gået ind; 	 way-aytma, riġ ad-awn-mlġ yat-tġawsa intln baš a-ur-tġalm izd kunni a-issnn kullu ma-illan. iqqur ih̬f n-kra ġ-ayt-rbbi ard-d-ikmml ma-ra-d-ikšm zġ-ayt-tmizar yaḍni.


Min Kærlighed med eder alle i Kristus Jesus! 	 ar-kʷn-bahra-ttiriġ kullukn ġ-tamunt l-lmasiḥ yasuɛ.


at han vil give eder efter sin Herligheds Rigdom mægtigt at styrkes ved hans Ånd i det indvortes Menneske; 	 ḍalbġ-t ad-awn-yakka zġ-tmih̬ar l-lmjd-ns, issdus-kʷn ġ-ugʷns-nnun s-tḥkimt itjhhdn n-rruḥ-ns,


Thi han er den, om hvem der er talt ved Profeten Esajas, som siger: "Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne!" 	 ġwad a-f-inna nnabi išaɛya ġayd izrin yini: «ha-yan-wawal ar-itbrraḥ ġ-lh̬la ar-ittini ‹jjujadat aġaras n-siditnnġ, tssnmm tiġarasin-ns.›»


Den Ældste til den udvalgte Frue og hendes Børn, som jeg elsker i Sandhed, og ikke jeg alene, men også alle, som have erkendt Sandheden, 	 zġ-umġar i-tmġart tamẓlayt d-tarwa-ns. tɛzzam dari s-lḥqq, nkki ula kullu willi ssnnin lḥqq.


Disse Ord talte Jesus ved Tempelblokken, da han lærte i Helligdommen; og ingen greb ham, fordi hans Time endnu ikke var kommen. 	 kullu mayad, inna-t yasuɛ lliġ a-isslmad ġ-tgmmi n-rbbi ġ-udġar lli-ġ-illa ṣṣnduq. ur-inkir yan a-t-yamẓ, ašku ur-ta-di-truḥ tasaɛt-ns.


De sagde da til ham igen: "Hvad gjorde han ved dig? Hvorledes åbnede han dine Øjne?" 	 inin-as: «mad-ak-iskr? mamnk a-irẓm alln-nnk?»


på den Dag, da Gud vil dømme Menneskenes skjulte Færd ifølge mit Evangelium ved Jesus Kristus. 	 ra-gisn-iban kullu mayad ġ-wass lli-ġ-ra-iḥkam rbbi s-ism l-lmasiḥ yasuɛ f-kullu ma-intln ġ-uwl n-bnadm. ġmkad a-ittini lh̬bar ifulkin lli-s-a-tbrraḥġ.


Men dette skulle I vide, at dersom Husbonden vidste. i hvilken Nattevagt Tyven vilde komme, da vågede han og tillod ikke, at der skete Indbrud i hans Hus. 	 rad-awn-iniġ, mrad is-issn bu-tgmmi man tasaɛt ġ-iyḍ a-ra-d-yašk-umh̬h̬ar, rad-bahra-iḍuf. ur-ra-t-yadj a-inqb tigmmi-ns.


"Dette har jeg talt til eder, for at I ikke skulle forarges. 	 «nniġ-awn kullu mayad baš a-ur-tduhdum tḍrm.


Nikodemus svarede og sagde til ham: "Hvorledes kan dette ske?" 	 yini-as-d niqudimus: «mamnk a-iẓḍar a-yili mayad?»


Bliv vågen og styrk det øvrige, som ellers vilde dø; thi jeg har ikke fundet dine Gerninger fuldkommede for min Gud. 	 rar lɛaql tssdust ma-gik-iqaman ur-ta-immut. ufiġ-n maylli tskart ur-ta-ikmmil ġ-iẓri n-rbbi-nu.


Og de vinkede ad deres Staldbrødre i det andet Skib, at de skulde komme og hjælpe dem; og de kom og de fyldte begge Skibene, så at de var nær ved at synke. 	 sillfn-in i-imddukkʷal-nsn ġ-tanawt yaḍni ad-d-aškin ad-asn-ɛawnn. lliġ-tn-d-ruḥn ar-didsn-ssmunun islman aylliġ ɛmmrnt snat tanawin-lli, ftunt ad-ddmnt.


men den, som lever efter sine Lyster, er levende død. 	 imma tahjjalt nna-isalan ma-ira ih̬f-ns, han tmmut ġ-rruḥ wah̬h̬a tsul ġ-ddat.


Dette befaler jeg eder, at I skulle elske hverandre. 	 imma ġilad ar-kʷn-tuṣṣaġ a-ttḥnnum i-ngratun.


så anvender just derfor al Flid på i eders Tro at udvise Dyd og i Dyden Kundskab 	 f-mayan a-f-kʷn-d-iqqan a-n-tgm tiqqi a-tzaydm f-liman-nnun a-bahra-tfulkim, tzaydm f-ufulki a-bahra-tissanm rbbi,


Thi dette er det Budskab, som I have hørt fra Begyndelsen, at vi skulle elske hverandre; 	 ġmkad a-iga-wawal lli-mi-tsfldm zġ-isizwar: illa fllannġ a-nttiri i-ngratnnġ.


Derpå kende I Guds Ånd: enhver Ånd, der bekender Jesus som Kristus, kommen i Kød, er af Gud. 	 ġmkad a-s-ra-tissanm izd rruḥ n-rbbi a-gisn-isawaln nġd uhu: iġ-a-ittini rruḥ-an «yasuɛ lmasiḥ yuška-d zġ-rbbi, iwrri s-ddat n-bnadm» ra-tissanm rruḥ-an, izd win rbbi a-iga.


Men hver prøve sin egen Gerning, og da skal han have sin Ros i Forhold til sig selv alene, og ikke til Næsten; 	 illa f-kud yan a-iswingim ġ-ma-iskar baš a-iẓr is-ifulki nġd uhu. iġ-ifulki rad-as-yili ma-s-a-itfraḥ d-ih̬f-ns bla-da-itmnad ġ-mad-skarn wiyyaḍ.


Og da Peter kom til sig selv, sagde han: "Nu ved jeg i Sandhed, at Herren udsendte sin Engel og udfriede mig af Herodes's Hånd og al det jødiske Folks Forventning." 	 ġakudan a-ifhm bṭrus mad-as-ijran yini: «ssnġ ġilad izd s-ṣṣaḥt yuzn-d sidi rbbi lmalak-ns a-yyi-d-ifukku zġ-ufus n-hirudus ula zġ-kullu mad-ran mddn-an n-ayt-yudaya a-t-flla-zzrin.»


thi de sagde eder: I den sidste Tid skal der være Spottere, som vandre efter deres Ugudeligheders Begæringer. 	 nnan-awn: «ġ-uwssan ggʷranin a-rad-d-aškin kra n-iṭnnaẓn. rad-skarn s-lh̬ʷšant lli-ittiri ih̬f-nsn.»


Thi med et eneste Offer har han for bestandig fuldkommet dem, som helliges. 	 ašku s-yat-tġrsi a-s-issġus imẓlayn n-rbbi s-usġus ikmmln lli-ur-sar-itmmin.


Og selv lærte han i deres Synagoger og blev prist af alle. 	 ar-tn-isslmad ġ-tgʷmma n-tẓallit, ar-ti-talġn kullu mddn.


Men de bragte den. Og han siger til dem: "Hvis Billede og Overskrift er dette?" Men de sagde til ham: "Kejserens." 	 fkn-as-d yan-uqarid. yini-asn: «win-mit a-iga-uwdm-ad d-ism-ad gis illan?» inin-as: «win qayṣr.»


Men Herren sagde: "Hører, hvad den uretfærdige Dommer siger! 	 yini-asn siditnnġ: «ġmkad a-s-inna lqaḍi-an yʷh̬šnn,


Filip og Bartholomæus, Thomas og Tolderen Matthæus, Jakob, Alfæus's Søn, og Lebbæus med Tilnavn Thaddæus, 	 d-filibbus, d-bartulamaws, d-tuma, d-matta lli-sttin-ikkan iga bu-nkkas, d-yaɛqub yus n-ḥalfa, d-taddaws,


Og jeg så de døde, de store og de små, stående for Tronen, og Bøger bleve åbnede; og en anden Bog blev åbnet, som er Livets Bog; og de døde bleve dømte efter det, som var skrevet i Bøgerne, efter deres Gerninger. 	 s-ẓriġ ġwilli mmutnin, ma-imqqurn ula ma-imẓẓin, biddn kullu ġ-lgddam l-lɛrš. tyawrẓamn kra n-warratn ġakudan, s-ityawrẓam yan-warra yaḍni igan arra n-tudrt. yut rbbi lḥukm ġakudan f-willi mmutnin, irar-asn f-ġaylli skrn ġmklli ityaran ġ-warratn.


Fordi der er eet Brød, ere vi mange eet Legeme; thi vi få alle Del i det ene Brød. 	 yat-tngult a-illan ašku yan a-nga nkkʷni lli-iggutn, ar-kullu-nṭṭaf taġamt ġ-tngult-an.


I skulle lede efter mig og ikke finde mig, og der, hvor jeg er, kunne I ikke komme." 	 ra-sri-tsiggilm walaynni ur-ra-yyi-tafm, ašku illis rad-dduġ ur-tẓḍarm a-srs-tddum.»


Og han tog Brød, takkede og brød det og gav dem det og sagde: "Dette er mit Legeme, det, som gives for eder; gører dette til min Ihukommelse!" 	 yasi tangult, iškr rbbi ibbi-tt ifk-asn-tt yini-asn: «h̬tad tga ddat-inu, ttyawfka f-ssibt-nnun. skarat mayad a-yyi-d-srs-tswingimm.»


Og straks studsede hele Skaren, da de så ham, og de løb hen og hilsede ham. 	 imma mddn-an, lliġ ẓran yasuɛ tɛjjbn kullutn, azzln-d s-dars ar-fllas-tsllamn.


ej Taske til at rejse med, ej heller to Kjortler, ej heller Sko, ej heller Stav; thi Arbejderen er sin Føde værd. 	 a-ur-tasim aqʷrab i-uġaras nġd sin iqšban nġd turẓiyin nġd aɛmud, ašku ah̬ddam isthlla amššu-ns.


Og de bade ham, at de blot måtte røre ved Fligen af hans Klædebon; og alle de, som rørte derved, bleve helbredede. 	 ar-zgis-tḍalabn bahra a-yadj imuḍan-nsn ad-as-ggrn, wah̬h̬a ġir i-tama n-tmlsit-ns. kullu mad-as-iggrn ijji.


Men når der prædikes, at Kristus er oprejst fra de døde, hvorledes sige da nogle iblandt eder, at der ikke er dødes Opstandelse? 	 «inkr-d lmasiḥ zġ-lmut.» ġmkad a-iga-wawal n-tbrraḥt-nnġ. imma kunni, mamnk a-ra-yiri kra gigun a-ittini «ġwilli mmutnin ur-ẓḍarn ad-d-nkrn»?


Jesu Kristi Åbenbaring, som Gud gav ham for at vise sine Tjenere, hvad der skal ske snart, og han sendte Bud ved sin Engel og fremstillede det i Billeder for sin Tjener Johannes, 	 arra-yad, ityara gis maylli-d-issbayyn yasuɛ lmasiḥ, ifk-as-t rbbi baš a-d-iml i-ih̬ddamn-ns ma-d-iqqann a-ijru ġ-mayd-d-yakmurn. yazn-d yal-lmalak a-t-id-issbayyn i-uh̬ddam-ns yuḥanna.


Livet er mere end Maden, og Legemet mere end Klæderne. 	 ašku tudrt tuf amššu, ula ddat tuf timlsit.


og for at forlige dem begge i eet Legeme med Gud ved Korset, idet han ved dette dræbte Fjendskabet. 	 ġmkan a-s-iskr sslamt ġ-gratnnġ kullwaġ d-rbbi s-lmut-ns f-uggjdi, a-ur-sul-tili taẓit i-ngratnnġ.


Gerne finde I eder jo i Dårerne, efterdi I ere kloge. 	 ašku ar-kʷn-itɛjab a-ttṣbarm d-inafaln kunni lli-igan ih̬f-nnun d-ayt-lɛaql.


Og da de nærme sig Jerusalem til Bethfage og Betania ved Oliebjerget, udsender han to af sine Disciple og siger til dem: 	 akmurn-in s-tmdint n-urušalim. lliġ lkmn awrir n-zzitun ġ-tsga n-bitfaji d-bitɛanya, yazn yasuɛ sin zġ-imḥḍarn-ns


Men Agrippa sagde til Festus: "Denne Mand kunde være løsladt, dersom han ikke havde skudt sig ind under Kejseren." 	 isawl agribbas s-fastus yini-as: «argaz-ad, tẓḍarm ad-as-trẓmm mrad is-ur-issġli taġawsa-ns s-gr ifassn n-qayṣr.»


Derfor vil jeg revse ham og lade ham løs." 	 ra-t-ssġuršġ ġilad rẓmġ-as.»


Vide I ikke, at eders Legemer ere Kristi Lemmer? Skal jeg da tage Kristi Lemmer og gøre Skøgelemmer deraf? Det være langt fra! 	 is-ur-tssinm mayad? kud yan gigun, tga ddat-ns agzzum zġ-igzman l-lmasiḥ. is-tram a-tawim yan-ugzzum l-lmasiḥ tzdim-t d-ddat n-tmggant? ḥaša.


Og han har påbudt os at prædike for Folket og at vidne, at han er den af Gud bestemte Dommer over levende og døde. 	 yuṣṣa-yaġ a-ntbrraḥ ar-nakka tugga-nnġ n-izd nttan a-iẓli rbbi a-yut lḥukm f-willi ddrnin ula ġwilli mmutnin.


Men som de droge frem ad Vejen, kom de til noget Vand; og Hofmanden siger: "Se, her er Vand, hvad hindrer mig fra at blive døbt?" 	 zaydn ssudun ġ-uġaras aylliġ lkmn yan-udġar gis aman, yini lwazir i-filibbus: «hay-aman. is-illa ma-rad-iyi-ikkis a-yyi-tssddmt?»


og dersom Huset er det værd, da komme eders Fred over det; men dersom det ikke er det værd, da vende eders Fred tilbage til eder! 	 iġ-tt-sthllan ayt-tgmmi-an rad-asn-tili sslamt lli-s-tnnam. iġ-ur-tt-sthllan ur-ra-n-ġin-tqama sslamt-nnun.


Thi Makedonien og Akaja have fundet Glæde i at gøre et Sammenskud til de fattige iblandt de hellige i Jerusalem. 	 ašku aytmatn ġ-makiduniyya d-ah̬aya, ibayyn-asn is-ifulki ad-aznn kra l-lmɛawnt i-willi ẓlḍnin ġ-imẓlayn n-rbbi ġ-urušalim.


han er opblæst, skønt han intet ved, men er syg for Stridigheder og Ordkampe, hvoraf kommer Avind, Kiv, Forhånelser, ond Mistanke 	 ntni ar-bahra-ssimġurn ih̬f-nsn walaynni ur-ssinn yat. iɛjb-tn ad-tmḥakkan ar-tmjaḥadn f-iwaliwn, aylliġ a-twrrin ar-tḥsadn ar-tẓin ar-rggmn ar-ttuhamn.


Men da Tidens Fylde kom, udsendte Gud sin Søn, født af en Kvinde, født under Loven, 	 walaynni ġakud lliġ-d-iruḥ-uzmz, rbbi yuzn-d yus s-ddunit. ilul-d zġ-waḥlig n-yat-tmġart, iwrri yili ula ntta ġ-ddu ššrɛ,


"Derefter vil jeg vende tilbage og atter opbygge Davids faldne Hytte, og det nedrevne af den vil jeg atter opbygge og oprejse den igen, 	 ‹tigira n-mayan rad-d-wrriġ, bnuġ tigmmi ih̬ʷlan n-dawd, bnuġ iġurban-ns lli-ḍrnin. ra-stt-id-ssnkrġ


Hvem I forlade Synderne, dem ere de forladte, og hvem I nægte Forladelse, dem er den nægtet." 	 wanna mi tṣamḥm f-ddnub-ns, hati tyattayn fllas. d-wanna mi ur-tṣamḥm, sul fllas qaman ddnub-ns.»


Og han siger til dem: "Min Sjæl er dybt bedrøvet indtil Døden; bliver her og våger!" 	 yini-asn: «tẓẓay flla taġuft-ad ar lmut. gawrat ġid tawzm.»


Men om hans Ånd, der oprejste Jesus fra de døde, bor i eder, da skal han, som oprejste Kristus fra de døde, levendegøre også eders dødelige Legemer ved sin Ånd, som bor i eder. 	 lliġ gigun illa rruḥ n-walli-d-issnkrn yasuɛ zġ-lmut, ra-issddr ddat-nnun lli-f-tlla lmut. ašku ġwalli-d-issnkrn lmasiḥ zġ-lmut ra-kʷn-issddr ula kunni s-tḥkimt n-rruḥ-ns lli-gigun-illan.


Da nu Jesus havde taget Eddiken, sagde han:"Det er fuldbragt;" og han bøjede Hovedet og opgav Ånden. 	 lliġ iswa yasuɛ lh̬ll yini: «yuwfa.» issknu ih̬f-ns idḥi rruḥ-ns.


Og alle de, som hørte det, undrede sig over det, der blev talt til dem af Hyrderne. 	 ar-tɛjjabn kullu willi sfldnin i-iwaliwn-nsn.


formørkede i deres Tanke, fremmedgjorte for Guds Liv som Følge af den Vankundighed, som er i dem på Grund af deres Hjertes Forhærdelse, 	 illas lɛaql-nsn. aggugn-in f-tudrt n-rbbi, ašku iqqur ih̬f-nsn iqar-uwl-nsn.


som vare komne for at høre ham og helbredes for deres Sygdomme. Og de plagede bleve helbredte fra urene Ånder; 	 irin ad-sflidn i-iwaliwn-ns jjin zġ-tmuḍan-nsn. ġakudan ar-ijjujji ula ġwilli ssrfufunn ljnun ʷh̬šnnin.


Thi jeg er vis på, at hverken Død eller Liv eller Engle eller Magter eller noget nærværende eller noget tilkommende eller Kræfter 	 ašku ssnġ mayad bahra: ur-illi kra iẓḍarn ad-aġ-issngara d-lḥnant-ns, urd lmut nġd tudrt nġd lmalayka nġd larwaḥ, urd ma-illan nġd ma-ra-yili,


så I føre en god Vandel iblandt Hedningerne, for at de på Grund af de gode Gerninger, som de få at se, kunne prise Gud på Besøgelsens Dag for det, som de bagtale eder for som Ugerningsmænd. 	 skarat afulki ġ-gr-willi ur-ssinnin rbbi. wah̬h̬a iġ-a-gigun-rggmn rad-ẓrn is-ifulki kullu ma-tskarm, inin ilmma izd rbbi ad-dar lḥqq ġ-wass lli-ġ-ra-d-yašk a-yut lḥukm.


Vide I ikke, at de, som udføre de hellige Tjenester, få deres Føde fra Helligdommen, de, som tjene ved Alteret, dele med Alteret? 	 is-ur-tssinm, ġwilli th̬damnin ġ-tgmmi n-rbbi izd ma-ityawfkan i-tgmmi n-rbbi a-zġ-a-šttan? is-ur-tssinm, ġwilli skarnin tawuri n-uẓru n-tġrsi izd tiġrsiw-an a-zġ-a-šttan?


Thi da hvert Bud efter Loven var forkyndt af Moses for hele Folket, tog han Kalve- og Bukkeblod med Vand og skarlagenrød Uld og Isop og bestænkede både Bogen selv og hele Folket, idet han sagde: 	 lliġ ikmml musa iwaliwn-ns lli-s-yuṣṣa kullu mddn-ns f-luṣiyat n-ššrɛ, yawi idammn n-imugayn ula win-waġaḍn izayd-asn aman, yasi tiṣṭṭwin n-uzukkʷni yass-tnt s-taḍut iẓggʷaġn, irušš srsn arra n-ššrɛ ula mddn kullutn


da svarede Johannes og sagde til alle: "Jeg døber eder med Vand; men den kommer, som er stærkere end jeg, og hvis Skotvinge jeg ikke er værdig at løse; han skal døbe eder med den Helligånd og Ild. 	 isawl yuḥanna yini-asn: «ha-yyi ar-kʷn-ssddamġ ġ-waman walaynni ra-d-yašk yan yugʷr-iyi, ur-sthllaġ ad-rẓmġ ifalan n-turẓiyin-ns. ra-kʷn-issddm nttan s-rruḥ lqudus d-lɛafit,


Dette er det store og første Bud. 	 h̬tad a-igan luṣit imqqurn ihiyyan.


Og hun gik bort til sit Hus og fandt Barnet liggende på Sengen og den onde Ånd udfaren. 	 tftu s-tgmmi-ns taf-n tafruh̬t tgn f-tisi, iffuġ zġ-gis ljnn.


eet Legeme og een Ånd, ligesom I også bleve kaldede til eet Håb i eders Kaldelse; 	 yat-ddat a-tgam, yili gigun yan rruḥ, ġmklli darun yan rrja lli-mi-kʷn-iẓli rbbi.


Og han siger til ham: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, I skulle fra nu af se Himmelen åbnet og Guds Engle stige op og stige ned over Menneskesønnen." 	 izayd yasuɛ yini-as: «lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. ra-tẓrm ignwan rẓmn, tẓrm lmalayka n-rbbi ar-aqlayn ar-di-tgguzn f-yus n-bnadm.»


Jesus siger til ham: "Du har sagt det; dog jeg siger eder: Fra nu af skulle I se Menneskesønnen sidde ved Kraftens højre Hånd og komme på Himmelens Skyer." 	 irar-as yasuɛ: «kiyi a-t-innan. walaynni rad-awn-iniġ, yan imikk ra-tẓrm yus n-bnadm iskiws f-ufasi n-rbbi itjhhdn, iftu-d ġ-gr imdla n-ignwan.»


"Er du den, som kommer, eller skulle vi vente en anden?" 	 «izd kiyin a-igan ġwalli ra-d-yašk, nġd a-sul-ntql s-yan yaḍni?»


"O, du Djævelens Barn, fuld af al Svig og al Underfundighed, du Fjende af al Retfærdighed! vil du ikke holde op med at forvende Herrens de lige Veje? 	 yini-as: «wa-yus n-iblis, tgit amḍaḍḍ i-kullu ma-ira rbbi. tɛmmrt s-tkrkas d-tillay ʷh̬šnnin. ar-bdda-tsslullit iġarasn ʷġẓannin n-siditnnġ.


Og han siger til dem: "Fatte I ikke denne Lignelse? Hvorledes ville I da forstå alle de andre Lignelser? 	 izayd yini-asn: «is-ur-tssinm ula lmɛna-yad? mamnk a-s-ra-tissanm lmɛni yaḍni kullutnt?


Men kunne de ikke være afholdende, da lad dem gifte sig; thi det er bedre at gifte sig end at lide Brynde. 	 walaynni iġ-ur-ẓḍarn ad-nbḍn ġ-ih̬f-nsn illa fllasn ad-tahln. ra-yaf iġ-tahln ula-da-tn-tjddr ššhawa.


et Bevis på Guds retfærdige Dom, for at I kunne agtes værdige til Guds Rige, for hvilket I også lide; 	 mayd-awn-ijrrun ar-imala is-a-itḥkam rbbi s-lḥqq, ašku iga-kʷn d-wid sthllanin ad-kšmn s-tgldit-ns lli-f-a-ttrfufunm.


og de andre bjærge sig, nogle på Brædder, andre på Stykker af Skibet. Og således skete det, at alle bleve reddede i Land. 	 yini i-wiyyaḍ kud yan a-iġwi ġ-kra n-ifrš n-wanaw nġd kra n-ukššuḍ. ġmkan a-s-kullu-nruḥ akal s-laman.


imod ham førte Jødernes Ypperstepræster og Ældste Klage, da jeg var i Jerusalem, og bade om Dom over ham. 	 lliġ ddiġ s-urušalim, ṣrḍn-as inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-ayt-yudaya, ḍalbn-iyi a-fllas-utġ lḥukm,


Og han sagde dem en Lignelse: "Ser Figentræet og alle Træerne; 	 izayd yasuɛ yut-asn lmɛna-yad yini-asn: «ẓrat tazart ula isġarn kullutn.


Og da de vare komne til Salamis, forkyndte de Guds Ord i Jødernes Synagoger; men de havde også Johannes til Medhjælper. 	 kšmn s-tmdint n-salamis ar-tbrraḥn s-wawal n-rbbi ġ-tgʷmma n-tẓallit n-ayt-yudaya. iwin didsn yuḥanna lli-mi-ttinin marqus, ar-tn-itɛawan ġ-twuri.


Hans Disciple sige til ham: "Se, nu taler du frit ud og siger ingen Lignelse. 	 inin-as imḥḍarn-ns: «awal inmn ayd-s-a-tsawalt ġilad, urd lmɛni.


Hvorledes skulde da Skrifterne opfyldes, at det bør gå således til?" 	 walaynni iġ-skrġ mayan, mamnk a-rad-afun-warratn n-rbbi lli-mlanin is-d-iqqan a-ijru kullu mayad?»


Og dette er hans Bud; at vi skulle tro hans Søns Jesu Kristi Navn og elske hverandre efter det Bud, han gav os. 	 ġmkad a-tga luṣit-ns, yini-aġ a-namn s-ism n-yus yasuɛ lmasiḥ, ar-ntḥnnu i-ngratnnġ ġmklli-s-aġ-yuṣṣa lmasiḥ.


Og han sagde til dem: "Smukt ophæve I Guds Bud, for at I kunne holde eders Overlevering. 	 izayd yini-asn: «ġmkad a-s-a-ttanfm i-luṣiyat n-rbbi baš a-tskarm s-lɛadat-nnun.


Derfor kunde de ikke tro, fordi Esajas har atter sagt: 	 mayad a-f-ur-ẓḍarn ad-amnn, ašku inna-daġ išaɛya:


af Asers Stamme tolv Tusinde, af Nafthalis Stamme tolv Tusinde, af Manasses Stamme tolv Tusinde, 	 d-ašir d-naftali d-manassi


Og hele Mængden fra Gadarenernes Omegn bad ham om, at han vilde gå bort fra dem; thi de vare betagne af stor Frygt. Men han gik om Bord i et Skib og vendte tilbage igen. 	 nkrn mddn-an n-ayt-garasa ġakudan, ḍalbn zġ-yasuɛ a-iffuġ tamazirt-nsn ašku ksuḍn bahra. ikšm yasuɛ s-tanawt a-iwrri.


alle Ting lagde du under hans Fødder". - Idet han nemlig underlagde ham alle Ting, undtog han intet fra at være ham underlagt. Nu se vi imidlertid endnu ikke alle Ting underlagte ham; 	 trart kullu ma-illan ġ-ddu iḍarn-ns.» ġmkad a-s-imla rbbi is-irur kullu ma-illan ġ-ddu iḍarn n-bnadm baš a-t-iḥkam. imma ġilad iban is-ur-ta-illi kullu ġ-ddu iḍarn n-bnadm.


Derefter var det Jødernes Højtid, og Jesus gik op til Jerusalem. 	 tiġurdin n-mayan yili yal-lɛid dar ayt-yudaya, iddu yasuɛ s-tmdint n-urušalim.


Værer enige indbyrdes; tragter ikke efter de høje Ting, men holder eder til det lave; vorder ikke kloge i eders egne Tanker! 	 tmšaškad-d-bdda i-ngratun. a-ur-tswingimm ġ-ma-ikkan nnigatun walaynni tmunwat d-ma-ikkan ddawatun. a-ur-tgm ih̬f-nnun d-wid ssnnin kullu ma-illan.


og han sagde med høj Røst: Frygter Gud og giver ham Ære, thi hans Doms Time er kommen, og tilbeder ham, som har gjort Himmelen og Jorden og Havet og Vandenes Kilder. 	 yall awal-ns yini: «ḍrat a-ttɛbadm rbbi ar-ti-ttalġm, ašku tlkm-d tasaɛt a-yut lḥukm f-bnadm. sjdat i-walli iskrn ignwan d-wakal, iskr amda ula talɛinin n-waman.»


De sige til ham: "Herre! at vore Øjne måtte oplades." 	 inin-as: «wa-sidi, a-nisfiw.»


Thi jeg har givet eder et Eksempel, for at, ligesom jeg gjorde ved eder, skulle også I gøre. 	 mliġ-awn lmɛna-yad baš a-tskarm ġmklli-awn-skrġ.


Thi måske blev han derfor skilt fra dig en liden Tid, for at du kunde få ham igen til evigt Eje, 	 is-urd mayad a-f-didk-ingara ar ġilad? baš a-n-iwrri iqama didk bdda,


ikke for hele Folket, men for de Vidner, som vare forud udvalgte af Gud, for os, som spiste og drak med ham, efter at han var opstanden fra de døde. 	 ur-d-iban i-kullu mddn walaynni ġir i-willi isti rbbi ad-gn inagan, a-tn-igan d-nkkʷni lli-dids-iššan nsu dids tigira n-ma-d-inkr zġ-lmut.


Og alle Skarerne forfærdedes og sagde: "Mon denne skulde være Davids Søn?" 	 ggutn ġwilli-t-ẓranin, iḍr-asn lɛjb kullutn ar-ssmqsan i-ngratsn ar-ttinin: «izd ġwad a-igan yus n-dawd lli-s-a-ntql?»


og de gik ud af Gravene efter hans Opstandelse og kom ind i den hellige Stad og viste sig for mange. 	 ntni, lliġ-d-inkr yasuɛ zġ-lmut, ffuġn-d zġ-ismḍal kšmn-d s-tmdint n-urušalim, ẓrn-tn mddn ggutnin.


Men da de havde opholdt sig der nogen Tid, lode Brødrene dem fare med Fred til dem, som havde udsendt dem. 	 tigira n-ma-darsn-gawrn kra n-uwssan, safḍn-tn aytmatn s-sslamt, wrrin s-dar ġwilli-tn-uznnin.


så jeg undervejs midt på Dagen, o Konge! et Lys fra Himmelen, som overgik Solens Glans, omstråle mig og dem, som rejste med mig. 	 way-agllid iɛzzan, ssudiġ ġ-uġaras-an ġ-ṭuẓẓunt n-wass s-iyi-di-tban yat tifawt zġ-ignwan tjhhd uggʷar n-tafukt, tsfaw flla nkki ula ġwilli-d-munġ.


Ingen kan tjene to Herrer; thi han må enten hade den ene og elske den anden eller holde sig til den ene og ringeagte den anden. I kunne ikke tjene Gud og Mammon. 	 «ur-ra-yiẓḍar yan a-iqasa sin id-sidis. imma ra-ikrhu yan yiri wayyaḍ, nġd ra-ituqqar yan iḥgr wayyaḍ. ur-ra-tiẓḍarm a-tgm ismgan n-rbbi d-win-wayda.


Når jeg nu havde dette i Sinde, mon jeg da så handlede i Letsindighed? Eller hvad jeg beslutter, beslutter jeg det efter Kødet, for at der hos mig skal være Ja, Ja og Nej, Nej? 	 izd s-wawal ih̬wan a-s-awn-nniġ mayan? is-a-sawalġ zund yan iran a-irḍu ih̬f-ns, ar-ittini s-yat tunfust «iyah iyah, uhu uhu»?


som han også gør i alle sine Breve, når han i dem taler om disse Ting; i dem findes der Ting, vanskelige at forstå, som de ukyndige og ubefæstede fordreje, ligesom også de øvrige Skrifter, til deres egen Undergang. 	 ġmkad a-ittini f-tġawsiwin-ad ġ-kullu tibratin-ns. kra ġ-ma-itara, ur-irh̬i a-t-nfhm, imma kra n-ibujadiyn d-mddn fssusnin ar-sslullin iwaliwn-ns zund mad-sslullin igzman yaḍni ġ-warratn n-rbbi. ar-di-traran lhalak f-ih̬fawn-nsn.


Og han kaldte Skaren tillige med sine Disciple til sig og sagde til dem: "Den, som vil følge efter mig, han fornægte sig selv og tage sit Kors op og følge mig! 	 iġr-d yasuɛ i-mddn s-dars ntni d-imḥḍarn-ns yini-asn: «wanna iran a-didi-yili, iqqan-t-id a-ittu ih̬f-ns, yasi aggjdi-ns, imun didi.


"og jeg vil være eders Fader, og I skulle være mine Sønner og Døtre, siger Herren, den Almægtige." 	 rad-gġ babatun, tgm tarwa-nu d-isti. mayad inna-t sidi rbbi lli-iḥkamn kullu ma-illan.»


Og den Herlighed, som du har givet mig, har jeg givet dem, for at de skulle være eet, ligesom vi ere eet, 	 lmjd lli-yyi-tfkit, fkiġ-asn-t, baš ad-gn kullutn yan ġmklli nga yan,


Vore Fædre åde Manna i Ørkenen, som der er skrevet: Han gav dem Brød fra Himmelen at æde." 	 kkan-ttin imzwura-nnġ ġ-lh̬la ar-šttan aġrum lli-mi-ttinin ‹manna›. ġmklli ityaran ‹ifka-yasn-d aġrum zġ-ignna a-t-šttan.›»


Men da Solen gik ned, førte alle de, som havde syge med alle Hånde Svagheder, dem til ham; og han lagde Hænderne på hver enkelt af dem og helbredte dem 	 lliġ-n-tḍr tafukt aškin-d mddn ggutnin s-dar yasuɛ, ar-di-tawin ġwilli uḍnnin s-tmuḍan ggutnin. ar-n-isras ifassn-ns f-kraygatt yan gisn ar-tn-ijjujji.


Men disse vare mere velsindede end de i Thessalonika, de modtoge Ordet med al Redebonhed og ransagede daglig Skrifterne, om disse Ting forholdt sig således. 	 mddn-an n-biriyya, ur-qqurn ih̬fawn-nsn zund ayt-tasaluniki. ar-ttirin ad-sflidn i-wawal n-siditnnġ ar-tt-gis-tawin bahra, ar-siggiln ġ-warratn n-rbbi ass f-wass, baš ad-ẓrn is-yʷġẓan maylli-asn-ittini bulus.


men han står under Formyndere og Husholdere indtil den af Faderen bestemte Tid. 	 ašku illa sul ġ-ddu-ufus n-willi-t-igabln d-willi dar ifl babas lamant l-lwrt-ns, ard iruḥ-uzmz lli-f-iqṣad babas a-t-gis-yamẓ.


Hver, som falder på denne Sten, skal slå sig sønder; men hvem den falder på, ham skal den knuse." 	 imma aẓru-ad, kullu wanna fllas iḍrn ra-irẓ, d-wanna-f-iḍr ra-t-ilbj d-wakal.»


alle ere afvegne, til Hobe ere de blevne uduelige, der er ingen, som øver Godhed, der er end ikke een." 	 ffuġn aġaras kullutn, jlan. ur-illi yan iskarn afulki, ur-akkʷ-illi yan.


Jesus siger til hende: "Det er mig, jeg, som taler med dig." 	 yini-as yasuɛ: «nkki-ad didm isawaln a-t-igan.»


Men de gave Agt på ham, fordi han i lang Tid havde sat dem i Forbavselse ved sine Trolddomskunster. 	 ar-srs-sflidn ašku kigan ad-zzrin ar-tɛjjabn ġ-ssiḥr lli-iskar.


Men hans ældste Søn var på Marken, og da han kom og nærmede sig Huset, hørte han Musik og Dans. 	 imma yus lli-imqqurn illa-n ġ-igran ġ-tasaɛt-an. lliġ-d-yuška yakmur-d s-tgmmi isfld i-uḥwaš d-tġurit,


Og da de så ham, bleve de forfærdede; og hans Moder sagde til ham:"Barn! hvorfor gjorde du således imod os? Se, din Fader og jeg have ledt efter dig med Smerte." 	 lliġ-t-ẓran ayt-dars iḍr-asn lɛjb, tini-as innas: «mah̬ a-iwi aylliġ-aġ-tskrt ġmkad? ha-nkki d-babak nusi fllak taġuft bahra, ar-srk-nsiggil.»


Ingen tænder et Lys og sætter det i Skjul, ikke heller under Skæppen, men på Lysestagen, for at de, som komme ind, kunne se dets Skin. 	 «ur-illi ma-issrġan lqndil isrs-t-in ġ-ugḍi nġd ġ-ddu lɛbrt. walaynni f-iggi n-mani yattuyn a-f-ra-t-isrs, baš a-tban tifawt i-kullu wanna-d-ikšmn.


Og end ikke således stemte deres Vidnesbyrd overens. 	 ula ġmkad-daġ, ur-ngaddant tugga-nsn.


Tager mit Åg på eder, og lærer af mig; thi jeg er sagtmodig og ydmyg af Hjertet; så skulle I finde Hvile for eders Sjæle. 	 gat-n fllawn iḥlasn-inu ar-zgigi-ttlmadm, ašku ihnna-uwl-inu iɛmmr s-ṣṣbr, tafm gigi asunfu i-ih̬f-nnun.


iblandt hvilke også vi fordum alle vandrede i vort Køds Begæringer og gjorde Kødets og Tankernes Villie og vare af Natur Vredes Børn ligesom også de andre, 	 nkka-ttin kullwaġ ar-didsn-nttidu ġ-uġaras-an ar-nskar s-kullu ma-ira bnadm i-ih̬f-ns ar-tt-ntawi ġir ġ-iswingimn-nnġ ula ššhwat-nnġ. ula nkkʷni ġ-uwssan-an, illa fllannġ lġaḍab n-rbbi zund kullu mddn.


Og han kom til sin Fædrene by og lærte dem i deres Synagoge, så at de bleve slagne af Forundring og sagde: "Hvorfra har han denne Visdom og de kraftige Gerninger? 	 iwrri-d s-tmazirt-ns. ar-isslmad ġ-tgmmi n-tẓallit, ar-gis-tɛjjabn mddn ar-ttinin: «argaz-ad, mani-d-kullu-srs-tkka-tḥkimt-ad ula lmɛjizat-ad iskar?


og hvorledes Ypperstepræsterne og vore Rådsherrer have overgivet ham til Dødsdom og korsfæstet ham. 	 walaynni inmġurn-nnġ n-tgmmi n-rbbi d-imġarn l-lmḥkama, dḥin-t-in a-ityawḥkam s-lmut. hati nġan-t ġilad f-uggjdi.


Men Loven kom til, for at Faldet kunde blive større; men hvor Synden blev større, der blev Nåden end mere overvættes, 	 ifk ilmma rbbi ššrɛ baš ad-igatn lmɛṣiyat. walaynni ġunšk lli-ttigatn ddnub uggʷar-an a-tga lḥnant n-rbbi.


for hvis Skyld jeg er et Sendebud i Lænker, for at jeg må have Frimodighed deri til at tale, som jeg bør. 	 hati ġilad ‹amazan ġ-iskraf› ad-giġ f-ssibt l-lh̬bar-ad. ḍalbat rbbi a-yyi-iɛawn ad-sawlġ s-zzɛamt ġmklli-yyi-d-iqqann.


at vi, friede fra vore Fjenders Hånd, skulde tjene ham uden Frygt, 	 rad-aġ-ifukku zġ-gr ifassn n-inuwwašn-nnġ, baš a-ntɛbad bla nksuḍ yat,


Thi mange vandre, som jeg ofte har sagt eder, men nu også siger med Tårer, som Kristi Kors's Fjender, 	 ašku nniġ-awn-t kigan d-twaliw, iniġ-awn-t-daġ ġilad s-imṭṭawn: iggut ma-iskarn zund iġ-ur-igi-uggjdi l-lmasiḥ yat.


Dersom nogen ser sin Broder begå Synd, som ikke er til Døden, han bede, og han skal give ham Liv, dem nemlig, som ikke synde til Døden. Der er Synd til Døden; for den siger jeg ikke, at han skal bede. 	 iġ-illa ma-iẓran gʷmas iskr kra yʷh̬šnn lli-ur-igin zġ-ddnub lli-itawin s-lhalak, illa fllas a-iḍalb rbbi f-gʷmas. rad-as-d-irar rbbi s-tudrt. nniġ-awn mayad ġir f-willi skrnin ddnub lli-ur-itawin s-lhalak. ašku llan kra n-ddnub lli-ra-yawi s-lhalak, ur-awn-nniġ a-ttḍalabm f-ddnub-an.


Kærligheden gør ikke ondt imod Næsten; derfor er Kærligheden Lovens Fylde. 	 wanna ittirin adjar-ns, ur-ra-yiẓḍar ad-as-iskr ma-yʷh̬šnn. mayad a-f-awn-nniġ, wanna iḥnnan ġ-wiyyaḍ, ikmml kullu ma-ityaran ġ-ššrɛ.


Derfor ere vi altid frimodige og vide, at medens vi ere hjemme i Legemet, ere vi borte fra Herren 	 ġmkad a-s-a-bdda-nzzɛam ulawn-nnġ, ašku nssn is-d-naggug zġ-siditnnġ ġilad ġ-sul-nzdġ ġ-ddat-ad.


Kvinden siger til ham: "Herre! du har jo intet at drage op med, og Brønden er dyb; hvorfra har du da det levende Vand? 	 trar-as-d-tmġart: «wa-sidi, han anu idra, ur-dark ddlu. maniġ ra-taft aman-lli n-tudrt?


Du kender Budene: Du må ikke bedrive Hor; du må ikke slå ihjel; du må ikke stjæle; du må ikke sige falsk Vidnesbyrd; du må ikke besvige; ær din Fader og din Moder." 	 kiyi tssnt luṣiyat, ‹a-ur-tnġt, a-ur-tznut, a-ur-takʷrt, a-ur-tfkt tugga n-tkrkas, a-ur-tġʷššut. awi-tt ġ-babak d-innak.›»


for at give hans Folk Erkendelse af Frelse ved deres Synders Forladelse, 	 ra-tmalat i-mddn-ns mamnk a-s-ra-tn-ijjnjm, iṣamḥ-asn f-kullu mad-skrn yʷh̬šn.


Selv de livløse Ting, som give Lyd, være sig en Fløjte eller en Harpe, når de ikke gøre Skel imellem Tonerne, hvorledes skal man så kunne forstå, hvad der spilles på Fløjten eller Harpen? 	 ẓrat taɛuwwatt ula rribab, urd bnadm ad-gan, walaynni iġ-ur-ngaddan ma-ra-yissan ma-iqṣad-uɛuwwad ula bu-rribab?


Derefter vandrede Jesus omkring i Galilæa; thi han vilde ikke vandre i Judæa, fordi Jøderne søgte at slå ham ihjel. 	 tiġurdin n-mayan ar-itlulli yasuɛ ġ-tmazirt n-jalil. ur-iri a-iffuġ s-tmazirt n-yudaya ašku ar-ttirin imġarn n-ayt-yudaya a-t-nġn.


for at det skulde opfyldes, som er talt ved Profeten Esajas, som siger: 	 ġmkan a-s-yuwfa-wawal n-nnabi išaɛya inna:


Men Paulus sagde: "Jeg er en jødisk Mand fra Tarsus, Borger i en ikke ubekendt By i Kilikien. Men jeg beder dig, tilsted mig at tale til Folket!" 	 yini-as bulus: «gu-yudaya ad-giġ zġ-ṭarsus ġ-tmazirt n-kilikiyya. ṭṭafġ taġamt n-ayt-tmdint-an, d-nttat urd tamdint imẓẓin a-tga. adj-iyi ad-sawlġ d-mddn-ad.»


Og han var altid Nat og Dag i Gravene og på Bjergene, skreg og slog sig selv med Sten. 	 ġ-iyḍ ula azal ar-itlli ġ-gr ismḍal ula ġ-iwrar, ar-issġuyyu ar-issyaggas ih̬f-ns s-iẓran.


Og de nødte ham meget og sagde: "Bliv hos os; thi det er mod Aften, og Dagen hælder." Og han gik ind for at blive hos dem. 	 imma ntni ḍalbn-t bahra inin-as: «qama didnnġ ašku idda-wass, tinušši aya.» ikšm didsn s-tgmmi a-darsn-ins.


Men da Jakob hørte, at der var Korn i Ægypten, sendte han vore Fædre ud første Gang. 	 isfld yaɛqub is-illa imndi ġ-miṣr, yazn id-babatnnġ ad-ddun s-ġin tawala tamzwarut.


Og se, det kom en Mand, som hed Jairus, og han var Forstander for Synagogen; og han faldt ned for Jesu Fødder og bad ham komme ind i hans Hus; 	 yašk-id yan-urgaz ism-ns yayrus, iga yan zġ-imġarn n-tgmmi n-tẓallit. iḍr-d ġ-dar iḍarn n-yasuɛ iḍalb-t bahra a-dids-imun s-tgmmi-ns


Thi hvem er størst: den, som sidder til Bords? eller den, som tjener? Mon ikke den, som sidder til Bords? Men jeg er iblandt eder som den, der tjener. 	 ma-imqqurn? izd ġwalli igawrn ar-ištta nġd ġwalli-as-d-israsn amššu? is-urd ġwalli igawrn ar-ištta? walaynni lliġ nkki ġ-gratun zund ah̬ddam.


og min Tale og min Prædiken var ikke med Visdoms overtalende Ord, men med Ånds og Krafts Bevisning, 	 urd s-iwaliwn šwanin ula s-lɛaql n-bnadm a-s-a-yawn-sawalġ ar-awn-tbrraḥġ, walaynni s-tmitar n-rruḥ lqudus ula taḥkimt itjhhdn.


En har Tro til at spise alt; men den skrøbelige spiser kun Urter. 	 ra-yili kra n-yan yumn is-iḥlla a-ištta kraygatt kra, yili yan yaḍni ur-idus ġ-liman ur-iri a-ištta abla lh̬ḍrt.


Derfor, efterdi vi modtage et Rige, som ikke kan rystes, så lader os være taknemmelige og derved tjene Gud til hans Velbehag, med Ængstelse og Frygt. 	 imma ġilad ġ-aġ-ifka rbbi yat-tgldit lli-ur-sar-ra-immass, illa fllannġ a-t-ntškar ar-t-ntɛbad ġmklli-zginnġ-ira, ar-t-ntuqqar ar-tt-ntawi bahra ġ-ma-s-a-t-ntrḍu.


Efterdi da Børnene ere delagtige i Blod og Kød, blev også han i lige Måde delagtig deri, for at han ved Døden skulde gøre den magtesløs, som har Dødens Vælde, det er Djævelen, 	 nkkʷni-ad igan tarwa, nṭṭaf ddat n-tfiyi d-idammn. mayan a-f-iwrri ula ntta iṭṭaf ddat zund nkkʷni, baš a-immt ihlk iblis lli-dar lquwwa l-lmut.


Derfor ere de foran Guds Trone og tjene ham Dag og Nat i hans Tempel; og han, som sidder på Tronen, skal opslå sit Telt over dem. 	 f-mayan a-f-biddn ġ-lgddam l-lɛrš n-rbbi ar-ti-tɛbadn ġ-untal-ns ġ-iyḍ ula azal. ġwalli iskiwsn f-lɛrš rad-bdda-tn-issntal ġ-dars.


Og da han stod op fra Bønnen og kom til Disciplene, fandt han dem sovende af Bedrøvelse. 	 lliġ ikmml taẓallit inkr iwrri s-dar imḥḍarn-ns, yaf-tn-in ṭṭasn. nhatafn s-taġuft lli-usin.


Og som han sagde dette, viste han dem sine Hænder og sin Side. Så bleve Disciplene glade, da de så Herren. 	 isawl-asn ġmkad iml-asn ifassn-ns d-tsga-ns. frḥn imḥḍarn bahra lliġ ẓran siditsn.


den femte Sardonyks, den sjette Sarder, den syvende Krysolit, den ottende Beryl, den niende Topas, den tiende Krysopras, den ellevte Hyacint, den tolvte Ametyst. 	 wis smmus iga abrar, wis sḍiṣ iga aẓggʷaġ, wis ssa iga ašibi, wis tam iga umlil, wis tẓa iga awraġ, wis mraw iga ah̬ršufi, wis yan d-mraw iga amšmaši, wis sin d-mraw iga iḍili.


Mon nogen af Rådsherrerne har troet på ham, eller nogen af Farisæerne? 	 is-illa zġ-imġarn nġd ifarisin ma-srs-yumnn?


at gamle Mænd skulle være ædruelige, ærbare, sindige, sunde i Troen, i Kærligheden, i Udholdenheden; 	 ini i-irgazn mqqurnin ad-zgan ġ-ih̬f-nsn, ar-bdda-tfulkin d-mddn, ar-tnbaḍn ġ-kullu mad-skarn. tinit-asn ad-dusn ġ-uġaras l-lmasiḥ ar-tḥnnun ġ-wiyyaḍ ar-tzayadn ġmkad bla-da-trmayn.


men stå op, stig ned, og drag med dem uden at tvivle; thi det er mig, som har sendt dem." 	 nkr ġilad tgguzt, tmunt didsn bla tškkat, ašku nkki a-tn-d-yuznn.»


Men en Pige så ham sidde i Lysskæret og stirrede på ham og sagde: "Også denne var med ham." 	 tẓr-t yat-th̬ddamt ġ-tifawt l-lɛafit, tssmaqql gis tini i-mddn-an: «ula ġwad illa d-yasuɛ.»


Jeg besværger dig for Guds og Kristi Jesu og de udvalgte Engles Åsyn, at du vogter på dette uden Partiskhed, så du intet gør efter Tilbøjelighed. 	 ha-yyi ġ-lgddam n-rbbi d-lmasiḥ yasuɛ d-lmalayka n-ignna a-k-uṣṣaġ a-tzzgat tiġawsiwin-ad bla-da-tskart s-uwdmawn ula-da-ttirit a-ttrḍut ih̬f-nnk.


Men ligesom dengang han, som var avlet efter Kødet, forfulgte ham, som var avlet efter Ånden, således også nu. 	 walaynni ġmklli inkr ġwalli iluln zund kullu mddn ar-issrfufun ġwalli iluln s-rruḥ n-rbbi, ġmkan ad-skarn mddn ula ġilad.


Og idet han såede, faldt noget ved Vejen; og Fuglene kom og åde det op. 	 lliġ-t-iluḥ iḍr-n kra ġ-uġaras aškin-d igḍaḍ grun-t.


Og alle, som vare i Synagogen, bleve fulde af Harme, da de hørte dette. 	 lliġ sfldn mddn ġ-tgmmi n-tẓallit i-iwaliwn-ad bzgn f-yasuɛ bahra.


Giv enhver, som beder dig; og af den, som tager, hvad dit er, kræve du det ikke igen! 	 kullu wanna zgik iḍalbn, fk-as. d-wanna yiwin ma-igan winnk, a-t-ur-tḍalbt a-t-id-irar.


Og hendes Ånd vendte tilbage, og hun stod straks op; og han befalede, at de skulde give hende noget at spise. 	 twrri-tt-id rruḥ-ns tbidd f-iḍarn-ns. yini-asn: «fkat-as ma-tštta.»


idet I forvente og fremskynde Guds Dags Tilkommelse, for hvis Skyld Himle skulle antændes og opløses, og Elementer komme i Brand og smelte. 	 ġilad ġ-a-ttqlm s-wass n-rbbi, ar-t-id-tssakmurm? ġassan a-ra-tyawhlakn ignwan s-lɛafit, ifsi kullu ma-illan s-trġi iggutn.


Og det er intet Under; thi Satan selv påtager sig Skikkelse af en Lysets Engel. 	 ur-igi ġayad lɛjb, ašku šiṭan ula nttan ar-itbddal ssift-ns baš a-irwas yal-lmalak ifawn.


Salige ere de, som tvætte deres Klædebon, for at de kunne få Adgang til Livets Træ og gå ind igennem Portene i Staden. 	 imbarkin ad-gan ġwilli sirdnin timlsa-nsn ad-asn-yili lḥqq ad-kšmn zġ-imawn n-tmdint ššn zġ-usġar n-tudrt.


Og vi formane eder, Brødre! påminder de uskikkelige, trøster de modfaldne, tager eder af de skrøbelige, værer langmodige imod alle! 	 ra-kʷn-nḍalb ay-aytmatnnġ, a-ttnṣaḥm wanna ur-ittirin a-ih̬dm, ar-tzzɛamm wanna itiksaḍn, ar-ttɛawanm wanna iḍɛfn, ar-ttṣbarm d-kraygatt yan.


Men dersom jeg gør dem, så tror Gerningerne, om I end ikke ville tro mig, for at I kunne indse og erkende, at Faderen er i mig, og jeg i Faderen." 	 walaynni lliġ a-tn-skarġ, wah̬h̬a ur-tuminm awal-inu iqqan-kʷn-d a-tamnm iskkirn-inu, tissanm s-ṣṣaḥt izd nkki d-baba yan a-nga, illa gigi iliġ gis.»


Og da Timen kom, satte han sig til Bords, og Apostlene med ham. 	 lliġ-di-tlkm tasaɛt n-imnsi, iskiws yasuɛ a-išš d-irqqasn-ns,


Men da han kom til Huset, tillod han ingen at gå ind med sig uden Peter og Johannes og Jakob og Pigens Fader og Moder. 	 lliġ ilkm yasuɛ tigmmi n-yayrus ur-yudji yan a-dids-ikšm abla bṭrus d-yuḥanna d-yaɛqub ntni d-babas n-tfruh̬t d-innas.


Hustruerne skulle underordne sig under deres egne Mænd, som under Herren; 	 wa-timġarin, sflidamt s-irgazn-nnunt ġmklli tsflidmt s-siditnnġ.


Da begyndte han at skamme de Byer ud, i hvilke hans fleste kraftige Gerninger vare gjorte, fordi de ikke havde omvendt sig: 	 ġakudan ar-itẓi yasuɛ ayt-tmdinin lli-ġ-iskr kigan d-lmɛjizat-ns, ašku ur-rin ad-fln kullu mad-skarn yʷh̬šn.


Menighederne i Asien hilse eder. Akvila og Priska hilse eder meget i Herren tillige med Menigheden i deres Hus. 	 ar-n-fllawn-tsllamn imnaggarn n-aytmatn ġ-tmazirt n-asiyya. ar-n-bahra-fllawn-itsllam akila d-briskilla s-ism n-siditnnġ, ntni d-umnaggar lli-itmunun ġ-tgmmi-nsn.


Da Pilatus hørte disse Ord, førte han Jesus ud og satte sig på Dommersædet, på det Sted, som kaldes Stenlagt, men på Hebraisk Gabbatha; 	 lliġ isfld bilaṭus i-mayd ttinin yawi-d yasuɛ s-brra. iskiws ġ-lkursi l-lḥukm ġ-usays lli-mi-ttinin ‹asays n-ifariwn›, ar-as-daġ-ttinin ‹gabbata› s-wawal n-ayt-yudaya.


Værer uden Anstød både for Jøder og Grækere og for Guds Menighed, 	 a-ur-tti-tssṭiyyarm i-ayt-yudaya ula ayt-tmizar yaḍni ula ayt-umnaggar n-rbbi.


ihvorvel han ikke lod sig selv være uden Vidnesbyrd, idet han gjorde godt og gav eder Regn og frugtbare Tider fra Himmelen og mættede eders Hjerter med Føde og Glæde." 	 walaynni ur-kʷn-ifil bla tamatart n-is-illa nttan, ašku imla-yawn-d mnšk a-bahra-ifulki. ar-awn-d-yakka anẓar zġ-ignwan ula tamgra ġ-uzmz-ns. ar-iššbaɛ adis-nnun s-umššu iɛmmr ul-nnun s-lfrḥ.»


"Tag ikke, smag ikke, rør ikke derved!" 	 «a-ur-ttasim ġwan, a-ur-tmḍaym ġwad, a-n-ur-ttggrm i-ġwan.»


Og ligeså, når nogen møder i Væddekamp, bliver han dog ikke bekranset, dersom han ikke kæmper lovmæssigt. 	 ula yan iskrn šala n-tizzla, ur-rad-as-yili ttaj n-umzwaru abla iġ-iskr s-limur n-tizzla.


Når Verden hader eder, da vid, at den har hadet mig førend eder. 	 «iġ-kʷn-kurhan mddn n-ddunit-ad, swangmad-d is-iyi-kurhan nkki amzwaru.


Værer da I fuldkomne, ligesom eders himmelske Fader er fuldkommen. 	 imma kunni, illa fllawn a-tfulkim s-ufulki ikmmln, ġmklli kullu ifulki babatun n-ignna.


Og de grebe ham og førte ham bort og bragte ham ind i Ypperstepræstens Hus; men Peter fulgte efter i Frastand. 	 ġwin yasuɛ awin-t s-tgmmi n-unmġur n-tgmmi n-rbbi, iḍfur-t bṭrus zġ-tuggugt.


Altså skulle I kende dem af deres Frugter. 	 ġmkan a-rad-gn ula ntni, zġ-lġllt-nsn a-zġ-ra-tn-ttissanm.


Straks henryktes jeg i Ånden; og se, en Trone stod i Himmelen, og en sad på Tronen, 	 yawi-yyi rruḥ lqudus ġakudan, s-ẓriġ yal-lɛrš ġ-ignna, ẓrġ ula ġwalli fllas iskiwsn.


Og vi sejlede igennem Farvandet ved Kilikien og Pamfylien og kom til Myra i Lykien. 	 nbbi amda ġ-tama n-kilikiyya d-bamfiliyya aylliġ nlkm lmrsa n-mira ġ-tmazirt n-likiyya.


Men på den første Dag i Ugen meget årle kom de til Graven og bragte de vellugtende Urter, som de havde beredt. 	 zikk ṣbaḥ n-wass l-lḥdd ddunt-tmġarin s-umḍḍal, awint didsnt tujjutin lli-jjujadnt.


Således skal også min himmelske Fader gøre mod eder, om I ikke af Hjertet tilgive, enhver sin Broder." 	 ġmkan a-ra-iskr baba rbbi n-ignna i-kullu wanna gigun ur-iṣamḥn i-gʷmas s-nnit n-uwl-ns.»


Dette siger jeg da og vidner i Herren, at I skulle ikke mere vandre, således som Hedningerne vandre i deres Sinds Tomhed, 	 imma ġilad ra-kʷn-uṣṣaġ s-ism n-siditnnġ, iniġ-awn a-ur-sul-tskarm zund ġwilli ur-ssinnin rbbi. ntni jlan-tn iswingimn-nsn bahra,


Overhovedet er jo allerede det en Fejl hos eder, at I have Retssager med hverandre. Hvorfor lide I ikke hellere Uret? hvorfor lade I eder ikke hellere plyndre? 	 iġ-a-tṣraḍm ġmkan i-ngratun iban gigun is-tffuġm aġaras bahra. is-ur-ra-yaf a-tṣbarm d-wanna-fllawn-itɛddan? is-ur-ra-yaf a-tadjm wanna-yawn-yukʷrn?


Og han sagde til dem: "I ere nedenfra, jeg er ovenfra; I ere af denne Verden, jeg er ikke af denne Verden. 	 izayd yasuɛ yini-asn: «kunni tgam zġ-wakal, imma nkki giġ zġ-ignna. kunni tgam win ddunit-ad, imma nkki ur-giġ win ddunit-ad.


Thi jeg siger eder: Det, som er skrevet, bør opfyldes på mig, dette: "Og han blev regnet iblandt Overtrædere;" thi også med mig har det en Ende." 	 ašku rad-awn-iniġ, iqqan-d a-ijru maylli flla ityawnnan ġayd izrin ityara: ‹gan-t d-yan zġ-willi ffuġnin zġ-ššrɛ n-rbbi.› hati ra-yafu kullu ma-flla-ityaran.»


Derfor,lader os ikke mere dømme hverandre, men dømmer hellere dette, at man ikke må give sin Broder Anstød eller Forargelse. 	 mayad a-f-d-iqqan a-ur-sul-ntḥkam f-ingratnnġ, walaynni a-ntnbaḍ ġ-ih̬f-nnġ a-ur-sar-nsrs kra n-tbayḍḍrt ġ-lgddam n-gʷmatnnġ ula kra ra-t-issḍr.


Dette er ikke den Visdom, som kommer ovenfra, men en jordisk, sjælelig, djævelsk; 	 ašku wan taḥkimt-an, urd ignna a-di-tkka, walaynni tuška-d zġ-ddunit. urd tin rruḥ lqudus a-tga, walaynni tga tin iblis.


og Gud har både oprejst Herren og skal oprejse os ved sin Kraft. 	 rbbi issnkr-d ddat n-siditnnġ zġ-lmut, rad-aġ-d-issnkr ula nkkʷni s-tḥkimt-ns itjhhdn.


Og du, Kapernaum! som er bleven ophøjet indtil Himmelen, du skal nedstødes indtil Dødsriget; thi dersom de kraftige Gerninger, som ere skete i dig, vare skete i Sodoma, da var den bleven stående indtil denne Dag. 	 imma kunni ay-ayt-kafrnaḥum, is-tram a-tlkm ignwan? han ra-kʷn-in-iluḥ rbbi ġ-tdrut n-wakal. han lmɛjizat lli-skrġ ġ-darun, mrad is-tnt-skrġ ġ-tmdint n-sadum, ikun tqama sul s-ġassad.


Filip svarede ham: "Brød for to Hundrede Denarer er ikke nok for dem, til at hver kan få noget lidet." 	 irar-as-d filibbus: «uggʷar n-snat id-miyya n-nnuqrt n-uġrum a-ra-yġ-ih̬ṣṣa, sul ur-ra-tn-d-yašk ġir imikk i-yan.»


Men Farisæerne sagde: "Ved de onde Ånders Fyrste uddriver han de onde Ånder." 	 imma ifarisin ar-ttinin: «nttan s-tḥkimt n-ugllid l-ljnun a-s-a-issufuġ ljnun.»


Men da Silas og Timotheus kom ned fra Makedonien, var Paulus helt optagen af at tale og vidnede for Jøderne, at Jesus er Kristus. 	 lliġ-d-ilkm sila d-timutaws zġ-tmazirt n-makiduniyya, afn-in bulus ilha s-tbrraḥt n-wawal n-rbbi, ar-isawal s-ayt-yudaya s-lmɛqul yini-asn: «yasuɛ a-igan lmasiḥ lli-s-a-ttqlm.»


Men da han bankede på Døren til Portrummet, kom der en Pige ved Navn Rode for at høre efter. 	 issḍuqqr bṭrus ġ-imi n-brra. tašk-id yat-th̬ddamt ism-ns ruda, baš a-tẓr ma-issḍuqqrn.


Øretudere, Bagvaskere, Gudshadere, Voldsmænd, hovmodige; Pralere, opfindsomme på ondt, ulydige mod Forældre, 	 ar-rggmn mddn ar-tkrhun rbbi. ur-a-tuqqarn yan, ar-ssfurrugn ar-ssimġurn ih̬f-nsn ar-bdda-siggiln tillay l-ljdid. agʷin ad-sflidn s-ayt-darsn.


Hilsenen med min, Paulus's, egen Hånd, hvilket er et Mærke i hvert Brev. Således skriver jeg. 	 nkki bulus, s-ufus-inu a-s-uriġ awal-ad n-sslam, ig tamatart-inu ġ-kraygatt tabrat-inu. ġmkad a-s-a-taraġ.


Det skal falde ud for eder til Vidnesbyrd. 	 tasaɛt-an a-ihiyyann ad-asn-gis-tfkm tugga-nnun flla.


Da så Peter tillige med Johannes fast på ham og sagde: "Se på os!" 	 ssmaqqln gis, yini-as bṭrus: «mnad ginnġ.»


Men Peter og de, som vare med ham, vare betyngede af Søvn; men da de vågnede op, så de hans Herlighed og de to Mænd, som stode hos ham. 	 imma bṭrus d-willi dids llanin, yiwi-tn-iyṭṣ. lliġ-d-faqn ẓrn lmjd n-yasuɛ ntta d-sin irgazn lli-dids-biddnin.


Derfor øver også jeg mig i altid at have en uskadt Samvittighed for Gud og Menneskene. 	 mayan a-f-a-n-tggaġ tiqqi-nu baš a-bdda-iġus-uwl-inu zġ-kullu ma-igan lɛib ġ-iẓri n-rbbi ula win bnadm.


Men Salomon byggede ham et Hus. 	 walaynni suliman ad-as-sul-ibnan tigmmi-an.


og forkynde Evangeliet i Landene hinsides eder, men ikke rose os inden for en andens Grænselinie af det allerede fuldførte. 	 ġmkan a-s-ra-nddu tigira, ar-ntbrraḥ s-lh̬bar ifulkin ġ-tmizar yaḍni aggugn-in fllawn, bla-da-ntalġ ih̬f-nnġ f-ma-ityawskarn ġ-igran n-mddn yaḍni.


Dette har en billedlig Betydning. Thi disse Kvinder ere tvende Pagter, den ene fra Sinai Bjerg, som føder til Trældom: denne er Hagar. 	 mayd ijran, tlla-yas yat lmɛna intln. ašku snat-tmġarin-an rwasnt i-sin id-lɛhd. h̬talli yurun ismgan, tga lmɛna-ns zund lɛhd n-ššrɛ lli-ityawskarn ġ-udrar n-sina. nttat tga tismgt hajar.


ikke i Begærings Brynde som Hedningerne, der ikke kende Gud; 	 a-ur-tgm zund ayt-tmizar lli-ur-ssinnin rbbi, ar-tn-tnrunt ššhwat-nsn.


men eet er fornødent. Maria har valgt den gode Del, som ikke skal tages fra hende." 	 ġir yat-tġawsa a-d-iqqann. hatti maryam th̬tar taġamt lli-ifulkin. ur-illi ma-rad-as-tt-ikkis.»


Derefter drog han ned til Kapernaum, han og hans Moder og hans Brødre og hans Disciple, og de bleve der ikke mange Dage. 	 iftu yasuɛ ġakudan s-tmdint n-kafrnaḥum, ntta d-innas d-aytmas d-imḥḍarn-ns. gawrn ġin kra n-uwssan.


Var denne ikke fra Gud, da kunde han intet gøre." 	 mrad is-ur-d-yuški-urgaz-an zġ-rbbi, ur-ra-yiẓḍar a-iskr yat.»


Men han kaldte ti af sine Tjenere og gav dem ti Pund og sagde til dem: Købslår dermed, indtil jeg kommer. 	 lliġ ur-ta-iddi iġra-d i-mraw ih̬ddamn-ns s-dars, ifk i-kraygatt yan gisn yan-uqarid n-uwrġ, yini-asn: ‹zaydat ar-tsaġm ar-tzznzam ard-d-wrriġ.›


Lyver ikke for hverandre, da I have afført eder det gamle Menneske med dets Gerninger 	 ula-da-tsskirkism f-ingratun. ašku ur-sul-tgim ġmklli tgam ġayd izrin, s-iskkirn lli-tmyarm ar-tn-tskarm.


Kvinden siger til ham: "Herre! giv mig dette Vand, for at jeg ikke skal tørste og ikke komme hid for at drage op." 	 tini-as-d-tmġart ġakudan: «wa-sidi, fk-iyi aman-ad, a-yyi-ur-sul-yaġ irifi ula-da-d-sul-ttaškiġ a-n-aggʷmġ.»


"Ser, I Foragtere, og forundrer eder og bliver til intet; thi en Gerning gør jeg i eders Dage, en Gerning, som I ikke vilde tro, dersom nogen fortalte eder den." 	 ‹ẓrat a-iṭnnaẓn, ar-ttɛjjabm tthlkm. ašku rad-skrġ kra ihiyyan ġ-uwssan-nnun. iġ-illa mad-awn-fllas-innan, ur-ra-ti-tamnm.›»


Men da det var blevet Aften, førte de mange besatte til ham, og han uddrev Ånderne med et Ord og helbredte alle de syge; 	 lliġ-di-truḥ-tdggʷat awin-d i-yasuɛ mddn ggutnin lli-ġ-llan ljnun. ar-zgisn-issufuġ ljnun s-yan-wawal, ijjujji kullu willi uḍnnin.


Samvittigheden siger jeg, ikke ens egen, men den andens; thi hvorfor skal min Frihed dømmes af en anden Samvittighed? 	 šškk-ad ra-yili ġ-uwl-ns ntta urd ul-nnun. walaynni mah̬ aylliġ rad-kkisġ i-ih̬f-inu mad-iyi-iḥllan f-ssibt n-yan iškkan?


Både til Grækere og Barbarer, både til vise og uforstandige står jeg i Gæld. 	 ašku illa flla ad-tɛawanġ kullu mddn, ayt-tmdint ula ayt-udrar, ġwilli ġranin ula ġwilli ur-ġrinin.


Men han sagde til dem: "En af de tolv, den, som dypper med mig i Fadet 	 yini-asn: «iga yan zġ-sin d-mraw lli-didi-dranin ġ-uruku-ad.


De ere af Verden; derfor tale de af Verden, og Verden hører dem. 	 ntni gan win ddunit, ar-sawaln s-ma-igan win ddunit, ar-srsn-sflidn ayt-ddunit.


"Jeg har syndet, idet jeg forrådte uskyldigt Blod." Men de sagde: "Hvad kommer det os ved? se du dertil." 	 yini-asn: «hati ddnub ayd skrġ. zznziġ i-lmut yan ur-iskirn kra yʷh̬šnn.» rarn-as: «mad-aġ-gis-illan nkkʷni? dbbr i-ih̬f-nnk.»


Thi vel sker der Ophævelse af et forudgående Bud, fordi det var svagt og unyttigt 	 ur-sul-a-itgga rbbi ayt-lawi d-inmġurn-ns, ašku ur-ẓḍarn ad-biddn ġ-gras d-mddn ġmklli ira.


Det ligner et Sennepskorn, som et Menneske tog og lagde i sin Have; og det voksede og blev til et Træ, og Himmelens Fugle byggede Rede i dets Grene." 	 trwas yat taqqayt imẓẓin l-lh̬rdl, yiwi-tt yan-urgaz iẓẓu-tt ġ-igr-ns. tmġi-d timġur twrri tga tasġart aylliġ a-di-ttaškin igḍaḍ n-ignwan ar-zddġn ġ-gr ifrawn-ns.»


Og hun fødte et Drengebarn, som skal vogte alle Folkeslagene med en Jernstav; og hendes Barn blev bortrykket til Gud og til hans Trone. 	 taru yan-warraw, ig yus lli-ra-iḥkam kullu timizar n-ddunit s-uɛmud n-uwzzal. ityattay-warraw-ns ġakudan s-lɛrš n-rbbi.


Men eet gør jeg: glemmende, hvad der er bagved, men rækkende efter det, som er foran, jager jeg imod Målet, til den Sejrspris, hvortil Gud fra det høje kaldte os i Kristus Jesus. 	 ar-tazzalġ ad-ruḥġ ttmi, baš ad-amẓġ lkas lli-igan tudrt n-uflla lli-s-iyi-d-iġra rbbi f-uwdm l-lmasiḥ yasuɛ.


Og Engelen sagde til dem: "Frygter ikke; thi se, jeg forkynder eder en stor Glæde, som skal være for hele Folket. 	 isawl lmalak yini-asn: «ad-ur-tiksaḍm. hati iwiġ-awn-d lh̬bar ifulkin f-lfrḥ iggutn lli-ra-yili i-kullu-mddn.


Og jeg så Troner, og de satte sig på dem, og Dommermagt blev given dem; og jeg så deres Sjæle, som vare halshuggede for Jesu Vidnesbyrds og for Guds Ords Skyld, og dem, som ikke havde tilbedt; Dyret eller dets Billede og ikke havde taget Mærket på deres Pande og på deres Hånd; og de bleve levende og bleve Konger med Kristus i tusinde År. 	 ẓrġ ilmma kra l-lɛruš ġ-ignna. ityawfka i-willi fllasn skiwsnin lḥqq ad-tḥkamn. ẓrġ larwaḥ n-willi mi ityawbbay ih̬f-nsn f-ssibt n-tugga-nsn f-yasuɛ ula f-wawal n-rbbi. ur-a-tɛbadn aġʷẓn ula ṣṣurt-ns, ula qbln ṭṭabɛ-ns f-ignzi-nsn ula f-ufus-nsn. nkrn ntni zġ-lmut ar-tḥkamn d-lmasiḥ alf n-usggʷas.


Og han har gjort, at hvert Folk iblandt Mennesker bor ud af eet Blod på hele Jordens Flade, idet han fastsatte bestemte Tider og Grænserne for deres Bolig, 	 iskr zġ-tarwa n-yan-urgaz kullu tasutin n-bnadm ad-zdġn ġ-tmizar n-ddunit kullutt. iḥudda-yasn isggʷasn n-tudrt, igli-asn iwtta n-imzdġn-nsn.


Og se, jeg sender min Faders Forjættelse over eder; men I skulle blive i Staden, indtil I blive iførte Kraft fra det høje." 	 imma ġilad rad-awn-d-aznġ maylli-f-inna baba rbbi rad-awn-t-ifk. qamat ġ-tmdint ard fllawn tgguz-tḥkimt itjhhdn zġ-tattuyt.»


Dette har jeg talt til eder i Lignelser; der kommer en Time, da jeg ikke mere skal tale til eder i Lignelser, men frit ud forkynde eder om Faderen. 	 «kullu mayad nniġ-awn-t s-lmɛni, walaynni rad-d-aškin-uwssan ġ-ur-sul-rad-awn-sawlġ s-lmɛni. rad-awn-iniġ f-baba s-wawal inmn.


Men han sagde til en anden: "Følg mig!" Men denne sagde: "Herre! tilsted mig først at gå hen at begrave min Fader." 	 yini yasuɛ i-yan yaḍni: «ašk-id, mun didi.» imma ntta inna-yas: «a-sidi, adj-iyi zwar ad-wrriġ ard-n-mḍlġ baba.»


Og se, en Herrens Engel stod for dem, og Herrens Herlighed skinnede om dem, og de frygtede såre 	 iban-asn-d yal-lmalak n-sidi rbbi, yisfiw fllasn lmjd n-sidi rbbi, iksaḍn bahra.


og sagde til dem: "I have ført dette Menneske til mig som en, der forfører Folket til Frafald; og se. jeg har forhørt ham i eders Påhør og har ingen Skyld fundet hos dette Menneske i det, som I anklage ham for, 	 yini-asn: «argaz-ad, tiwim-t-id s-dari, tinim fllas ‹ar-ijllu mddn kullutn.› ha-yyi ġilad sqsaġ-t bahra ġ-lgddam-nnun f-ma-iskr, walaynni ur-ufiġ ġ-urgaz-ad kra l-lɛib zġ-ġaylli s-a-srs-ttaštkkam.


"Således har Herren gjort imod mig i de Dage, da han så til mig for at borttage min Skam iblandt Mennesker:" 	 ar-ttini: «hati ġilad ibark gigi sidi rbbi, isfiḍ lɛar-inu ġ-gr mddn.»


(thi han, som gav Peter Kraft til Apostelgerning for de omskårne, gav også mig Kaft dertil for Hedningerne;) 	 ašku rbbi lli-ith̬damn ġ-bṭrus baš a-ig arqqas i-ayt-yudaya, ar-gigi-ith̬dam ula nkki baš ad-gġ arqqas i-ayt-tmizar yaḍni.


De sagde nemlig: "Han har en uren Ånd." 	 isawl ġmkad ašku ar-ttinin: «illa gis yan-rruḥ yʷh̬šnn.»


Men Ånden sagde til mig, at jeg skulde gå med dem uden at gøre Forskel. Men også disse seks Brødre droge med mig, og vi gik ind i Mandens Hus. 	 yini-yyi rruḥ lqudus ad-didsn-munġ bla škkaġ. munn ilmma didnnġ sḍiṣ aytmatn-ad. nkšm s-tgmmi n-kurnilyus.


han, som ikke skældte igen, da han blev udskældt, ikke truede, da han led, men overgav det til ham, som dømmer retfærdigt, 	 lliġ-t-rgmn, ur-asn-d-irur s-trggam. lliġ-t-ssrfufnn ur-tn-ihddid, walaynni itɛnna s-rbbi lli-itḥkamn s-lḥqq.


Thi endog i Thessalonika sendte I mig både een og to Gange, hvad jeg havde nødig. 	 imma kunni, lliġ-n-qamaġ ġ-tmdint n-tasaluniki taznm-iyi-n lmɛawnt urd ġir yat-twal ula snat ġakud lliġ ḥtajjaġ.


idet vi ikke se på de synlige Ting, men på de usynlige; thi de synlige ere timelige, men de usynlige ere evige. 	 hati ur-a-stt-ntawi ġ-maylli nẓrra, walaynni ar-tt-ntawi ġ-maylli ur-a-iẓrra yan. ašku maylli nẓrra ur-ra-iqama, imma maylli ur-a-nẓrra rad-bdda-yili.


Og hans Disciple gik bort og kom ind i Staden og fandt det, således som han havde sagt dem; og de beredte Påskelammet. 	 ffuġn imḥḍarn, ddun s-tmdint afn-in ġmklli-asn-inna. jjujadn imnsi n-usurf.


Da sagde jeg: Se, jeg er kommen (i Bogrullen er der skrevet om mig) for at gøre, Gud! din Villie." 	 walaynni nniġ-ak ‹ha-yyi uškiġ-d ad-skrġ ma-trit a-rbbi, ġmklli flla ityaran ġ-warra-nnk.›»


Men han selv, vor Gud og Fader, og vor Herre Jesus Kristus styre vor Vej til eder! 	 ar-ntḍalab rbbi babatnnġ d-siditnnġ yasuɛ ad-aġ-ijjujad aġaras baš a-n-nwrri s-darun.


Men nu er det ikke mere mig, som udfører det, men Synden, som bor i mig. 	 ar-malaġ-daġ is-urd nkki a-iskarn ġayan walaynni lquwwa n-ddnub lli-gigi-illan, nttat a-t-iskarn.


Men det Vidnesbyrd, som jeg har, er større end Johannes's; thi de Gerninger, som Faderen har givet mig at fuldbyrde, selve de Gerninger, som jeg gør, vidne om mig, at Faderen har udsendt mig. 	 imma nkki, tugga lli-dari-illan ugʷrnt tin yuḥanna, ašku iskkirn lli-yyi-ifka baba a-tn-skrġ, ntni a-flla-yakkan tugga. iskkirn lli-skarġ, ntni a-imalan izd baba a-yyi-d-yuznn.


ikke at vi af os selv ere dygtige til at udtænke noget som ud af os selv; men vor Dygtighed er af Gud, 	 ur-a-nttini izd nkkʷni a-iẓḍarn a-nskr kra, walaynni rbbi iẓḍar a-t-iskr f-ufus-nnġ.


Send derfor Bud til Joppe og lad Simon med Tilnavn Peter kalde, til dig; han har Herberge i Garveren Simons Hus ved Havet; han skal tale til dig, når han kommer. 	 azn ġilad s-yaffa tsqsat ġ-yan-urgaz lli-mi ism-ns simɛan, ar-as-ttinin bṭrus. igguz ġ-tgmmi n-yan-udbbaġ ism-ns simɛan ġ-tama n-umda.›


Men Lejesvenden, som ikke er Hyrde, hvem Fårene ikke høre til ser Ulven komme og forlader Fårene og flyr, og Ulven røver dem og adspreder dem, 	 han imkiri ur-igi zund amksa, ašku urd tins ad-gant-uwlli. iġ-n-iẓra uššn ifta-d, ra-ifl ulli irwl, yamẓ-tnt-uwššn ifts-tnt.


Og han sagde til dem: "I ere de, som gøre eder selv retfærdige for Menneskene; men Gud kender eders Hjerter; thi det, som er højt iblandt Mennesker, er en Vederstyggelighed for Gud. 	 imma ntta irur-asn: «ha-kunni ar-tmalam ih̬fawn-nnun ġ-lgddam n-mddn baš a-fllawn-ttinin tfulkim, walaynni rbbi issn ma-illan ġ-uwlawn-nnun. ašku ġaylli iɛzzan dar mddn, tajlh̬it a-iga dar rbbi.


I have hørt, at der er sagt: Øje for Øje, og Tand for Tand. 	 «tsfldm is-inna musa ‹tiṭ s-tiṭ, ula ah̬s s-wah̬s.›


og der kom en Røst fra Himlene: "Du er min Søn, den elskede, i dig har jeg Velbehag." 	 isawl-d yan-wawal zġ-ignwan yini: «kiyi tgit iwi iɛzzan. frḥġ srk bahra.»


Og da det åbnede det fjerde Segl, hørte jeg en Røst af det fjerde Væsen sige: Kom! 	 ifsi-ulqqaġ wis kkuẓ ṭṭwabɛ, s-sfldġ i-tis kkuẓṭ lmh̬luqat tnna: «ffuġ-d.»


som også gjorde os dygtige til at være en ny Pagts Tjenere, ikke Bogstavens, men Åndens; thi Bogstaven ihjelslår, men Ånden levendegør. 	 nttan ad-aġ-ifkan taẓḍḍart ma-s-a-nsslkam i-mddn lɛhd l-ljdid lli-d-yuškan s-tḥkimt n-rruḥ lqudus urd s-luṣiyat tyaranin. ašku luṣiyat tyaranin ar-di-tawint lmut, imma rruḥ lqudus ar-d-itawi tudrt.


Giv den, som beder dig, og vend dig ikke fra den, som vil låne af dig. 	 wanna-zgik-iḍalbn, fk-as. d-wanna-d-yuškan ad-as-trḍlt, a-ur-ti-trart bla yat.


og Fjenden, som såede det, er Djævelen; og Høsten er Verdens Ende; og Høstfolkene ere Engle. 	 anuwwaš lli-tn-in-iluḥn iga-t iblis. tamgra tga isiggʷra n-ddunit, išuwwaln gan lmalayka.


Men en af Farisæerne bad ham om, at han vilde spise med ham; og han gik ind i Farisæerens Hus og satte sig til Bords. 	 yan-ufarisi iḍalb yasuɛ a-dids-išš imkli. ikšm s-tgmmi n-ufarisi igawr a-išš.


ligesom I vide, hvorledes vi formanede og opmuntrede hver enkelt af eder som en Fader sine Børn 	 tissanm is-a-nskar d-kraygatt yan gigun ġmklli iskar-urgaz d-tarwa-ns ɛzzanin. ar-kʷn-nzzɛam ar-fllawn-nssfjjij,


og de sagde: "I galilæiske Mænd, hvorfor stå I og se op imod Himmelen? Denne Jesus, som er optagen fra eder til Himmelen, skal komme igen på samme Måde, som I have set ham fare til Himmelen." 	 inin-asn: «wa-irgazn ayt-jalil, mah̬ aylliġ tbiddm ġid ar-n-tssmuqqulm ġ-ignwan? hati yasuɛ lli-fllawn-ityalaln s-ignna, ra-d-iwrri ġmkad ti-tẓram ifta s-ignna.»


Men også Jesus og hans Disciple bleve budne til Brylluppet. 	 ityawɛraḍ ula yasuɛ d-imḥḍarn-ns s-tmġra.


Og det får alle, både små og støre, både rige og fattige, både frie og Trælle, til at sætte sig et Mærke på deres højre Hånd eller på deres Pande, 	 izayd-waġʷẓn-lli ar-itamr kullu mddn, ma-imẓẓin ula ma-imqqurn, ayt-wayda ula imẓlaḍ, ismgan ula ġwilli ganin win ih̬f-ns, yini-asn ad-qbln ṭṭabɛ f-ufus-nsn afasi nġd f-ignzi-nsn.


Jesus svarede og sagde til ham: "Hvad jeg gør, ved du ikke nu, men du skal forstå det siden efter." 	 yini-as yasuɛ: «ur-tssint mayd skarġ ġilad, walaynni ra-tissant tigira.»


Aristarkus, min Medfange, hilser eder, og Markus, Barnabas's Søskendebarn, om hvem I have fået Befalinger - dersom han kommer til eder, da tager imod ham - 	 ar-n-fllawn-itsllam aristarh̬us, illa didi ġ-lḥbs. ar-n-fllawn-itsllam marqus yus n-uwlltmas n-barnaba. nniġ-awn-yad fllas a-t-in-tšškšmm s-darun, tgm-t d-unbgi-nnun iġ-n-darun-yuška.


Og hans Moder svarede og sagde: "Nej, han skal kaldes Johannes." 	 tsawl-d innas tini: «uhu, rad-as-ng ism ‹yuḥanna›.»


Derfor kundgør jeg eder, at ingen, som taler ved Guds Ånd, siger: "Jesus er en Forbandelse," og ingen kan sige: "Jesus er Herre" uden ved den Helligånd. 	 ġayan a-f-riġ a-tissanm mayad: yan isawaln s-tḥkimt n-rruḥ n-rbbi ur-ra-yini «tlla nnɛlt f-yasuɛ,» ula iẓḍar kra n-yan a-ittini «yasuɛ iga sidi» abla s-tḥkimt n-rruḥ lqudus.


Vorder mine Efterlignere, Brødre! og agter på dem, der vandre således, som I have os til Forbillede. 	 way-aytma, skarat kullukn zund nkki, tḍfurm ġwilli munnin d-uġaras lli-awn-nmla.


Og da han havde ladet Skarerne gå bort, gik han op på Bjerget afsides for at bede. Og da det blev silde, var han der alene. 	 tiġurdin n-ma-imsafaḍ yasuɛ d-mddn-an, iġli s-yan-uwrir waḥdut a-ġin-iẓẓall. ḍrnd-d tillas, sul illa ġin waḥdut.


En Hustru er bunden, så længe hendes Mand lever; men dersom Manden sover hen, er hun fri til at gifte sig med hvem hun vil, kun at det sker i Herren. 	 ttyawkrraf-tmġart s-urgaz-ns maḥdd sul illa ġ-ddunit. iġ-immut-urgaz ra-ttyawfsay-tmġart. ġakudan ra-tiẓḍar a-ttahl wanna tra, iġ-iga win siditnnġ.


for at I ikke skulle blive sløve, men efterfølge dem, som ved Tro og Tålmodighed arve Forjættelserne. 	 a-ur-ttrmaym tflm ma-kʷn-d-iqqann, walaynni skarat zund kullu willi umnnin ṣbrn aylliġ kšmn s-tmih̬ar lli-f-asn-inna rbbi.


Og han attråede at mættes af det, som faldt fra den Riges Bord; men også Hundene kom og slikkede hans Sår. 	 iẓuẓḍ a-išš aynna-d-iṭṭarn zġ-lmida n-bu-wayda. ula iḍan ar-srs-ttidun ar-tllḥn iḥbba-ns.


Dog, i Henseende til eder, I elskede! ere vi overbeviste om det bedre og det, som bringer Frelse, selv om vi tale således. 	 way-aytma ɛzzanin, wah̬h̬a srun nsawl ġmkad, nssn is-gigun-illa ma-yufn ġayan, ašku tgam wid ijjnjm rbbi.


Og I ville ikke komme til mig, for at I kunne have Liv. 	 walaynni ur-trim a-d-sri-taškim ad-awn-tili tudrt-an.


Jeg er kommen i min Faders Navn, og I modtage mig ikke; dersom en anden kommer i sit eget Navn, ham ville I modtage. 	 uškiġ-d s-ism n-baba, imma kunni ur-a-sri-tsflidm. mrad is-d-yuška kra n-yan yaḍni ar-isawal ġir zġ-ih̬f-ns, ra-srs-tsflidm.


Men han vilde ikke, men gik hen og kastede ham i Fængsel, indtil han betalte, hvad han var skyldig. 	 imma ntta yagʷi ad-as-iṣamḥ, iddu iluḥ-t-in ġ-lḥbs ar-d-ifru kullu mad-as-iḍfar.


Men hun kom og kastede sig ned for ham og sagde: "Herre, hjælp mig!" 	 imma nttat tuška-d tḍr-d ġ-lgddam-ns tini-as: «wa-sidi, ɛawn-iyi.»


Du, som siger, at man ikke må bedrive Hor, du bedriver Hor! Du, som føler Afsky for Afguderne, du øver Tempelran! 	 tmyart a-ttinit «a-ur-tznum» walaynni is-urd kiyi ayd itznun? ar-bahra-ttẓit f-laṣnam, walaynni is-urd kiyi a-itawin ma-ittilin ġ-tgʷmma l-laṣnam?


Alle Brødrene hilse eder. Hilser hverandre med et helligt Kys! 	 ar-n-fllawn-tsllamn aytmatn kullutn. nsallamat i-ngratun s-unsallam n-tagʷmat.


Dog talte ingen frit om ham af Frygt for Jøderne. 	 walaynni ur-iẓḍar yan a-yall awal-ns, ašku ksuḍn zġ-imġarn n-ayt-yudaya.


Disse ere de tvende Olietræer og de tvende Lysestager, som stå for Jordens Herre. 	 rad-gn ntni zund snat-tizutna ula sin lqnadl, biddn ġ-lgddam n-rbbi lli-iḥkamn kullu ddunit.


Og jeg helliger mig selv for dem, for at også de skulle være helligede i Sandheden. 	 f-ssibt-nsn a-f-ẓẓliġ ih̬f-inu i-uġaras-nnk baš ad-ẓẓlin ula ntni ih̬fawn-nsn i-uġaras-nnk s-lḥqq.


Men fordi I ere Sønner, har Gud udsendt i vore Hjerter sin Søns Ånd, som råber: Abba, Fader! 	 ġmkad ad-aġ-imlan is-nga tarwa n-rbbi, ašku yuzn-d rruḥ n-yus izdġ ġ-uwlawn-nnġ, irar-aġ a-srs-naqra: «abba, wa-baba.»


Thi hvilket Menneske ved, hvad der er i Mennesket, uden Menneskets Ånd, som er i ham? Således har heller ingen erkendt, hvad der er i Gud, uden Guds Ånd. 	 ma-issnn iswingimn lli-rgsnin ġ-uwl n-bnadm? ur-tn-issin abla rruḥ n-bnadm lli-gis-illan. ġmkad a-iga ula dar rbbi. ur-illi ma-issnn iswingimn n-rbbi abla rruḥ n-rbbi.


Og den første gik hen og udgød sin Skål over Jorden, og der kom slemme og onde Bylder på de Mennesker, som havde Dyrets Mærke, og dem, som tilbade dets Billede. 	 iddu lmalak amzwaru iffi-n taṭṭast-ns f-ddunit, s-wrrin iḥbba šqanin ʷh̬šnnin ġ-mddn lli-dar ṭṭabɛ n-waġʷẓn ar-tɛbadn ṣṣurt-ns.


Thi jeg ser, at du er stedt i Bitterheds Galde og Uretfærdigheds Lænke." 	 ašku ẓriġ is-tɛmmrt s-wasmmum, tyassast s-iskraf n-ddnub.»


og det skal ske, at på det Sted, hvor der blev sagt til dem: I ere ikke mit Folk, der skulle de kaldes den levende Guds Børn." 	 ġ-illiġ nniġ ‹ur-tgim mddn-inu,› ġin a-ġ-rad-iniġ ‹tgam tarwa n-rbbi lli-illan.›»


Vide I ikke, at vi skulle dømme Engle? end sige da i timelige Ting! 	 is-ur-tssinm izd nkkʷni a-ra-iḥkam f-lmalayka? imma ġilad is-ur-nẓḍar a-ntḥkam f-tġawsiwin n-tudrt-ad?


Men Ånden siger klarlig, at i kommende Tider ville nogle falde fra Troen, idet de agte på forførende Ånder og på Dæmoners Lærdomme, 	 isawl rruḥ lqudus ġilad s-wawal izgan yini: ġ-uwssan ggʷranin rad-fln kra n-mddn aġaras l-lmasiḥ, ar-sflidn s-tkrkas l-larwaḥ ʷh̬šnnin ula s-ulmmud l-ljnun


Kom Jesus Kristus i Hu, oprejst fra de døde, af Davids Sæd, efter mit Evangelium, 	 swangm-d yasuɛ lmasiḥ. iga zġ-tasut n-ugllid dawd, inkr-d zġ-lmut, ġmklli ittini lh̬bar ifulkin lli-s-a-tbrraḥġ.


Og Byen kom i fuldt Oprør, og de stormede endrægtigt til Teatret og reve Makedonierne Hajus og Aristarkus, Paulus's Rejsefæller, med sig. 	 duyn bahra, aylliġ tqrbl-tmdint kullutt. nkrn mddn ggutnin ġwin sin ayt-makiduniyya zġ-usmun n-bulus, ismawn-nsn gayus d-aristarh̬us, zukrn-tn s-usays lli-ġ-a-tmunun ayt-tmdint-an.


"I vide, at om to Dage er det Påske; så forrådes Menneskesønnen til at korsfæstes." 	 «tssnm izd sin-uwssan a-iqaman i-lɛid n-usurf. ġakudan a-ra-yyi-n-dḥin nkki lli-igan yus n-bnadm a-yyi-nġn f-uggjdi.»


"I vide intet; ej heller betænke I, at det er os gavnligt, at eet Menneske dør for Folket, og at ikke det hele Folk skal gå til Grunde." 	 is-ur-tssinm is-awn-yuf iġ-immut yan-urgaz f-ssibt n-mddn-nnġ ula tyawhlakn ayt-tmazirt-nnġ kullutn?»


Fra den Tid begyndte Jesus at give sine Disciple til Kende, at han skulde gå til Jerusalem og lide meget af de Ældste og Ypperstepræsterne og de skriftkloge og ihjelslås og oprejses på den tredje Dag. 	 zġ-ġassan a-ibda yasuɛ ar-imala i-imḥḍarn-ns ma-rad-as-ijru, yini-asn: «iqqan-iyi-d ad-dduġ s-tmdint n-urušalim, rfufnġ bahra f-ufus n-imġarn n-tmazirt d-inmġurn n-tgmmi n-rbbi d-imslmdn n-ššrɛ. ra-yyi-nġn, walaynni wis kraḍ-uwssan ra-d-nkrġ zġ-lmut.»


I det var Liv, og Livet var Menneskenes Lys. 	 awal-an a-ġ-tlla tudrt, tg-tudrt-an tifawt i-mddn.


"Dette er den Pagt, som jeg vil oprette med dem efter de Dage," siger Herren: "Jeg vil give mine Love i deres Hjerter, og jeg vil indskrive dem i deres Sind, 	 «sidi rbbi a-innan ‹ġmkad a-iga lɛhd lli-rad-didsn-skrġ ġ-uwssan-an. ra-n-araġ tinbaḍin-inu f-uwlawn-nsn, gġ-tnt ġ-ih̬fawn-nsn.›»


gøre eders Hjertes Øjne oplyste til at kende, hvilket det Håb er, som han kaldte eder til, hvilken hans Arvs Herligheds Rigdom er iblandt de hellige, 	 ar-ti-tḍalabġ a-irẓm alln l-lɛaql-nnun, baš a-tissanm ma-iga rrja-yad iṣḥan lli-mi-kʷn-iẓli, ula lbarakat ggutnin lli-ra-ifk i-imẓlayn-ns,


Elsker ikke Verden, ikke heller de Ting, som ere i Verden! Dersom nogen elsker Verden, er Faderens Kærlighed ikke i ham. 	 a-ur-ttirim ddunit ula kra illan ġ-ddunit. iġ-a-ittiri yan ddunit, ur-gis-tlli tayri n-rbbi babatnnġ.


Derfor den, som tykkes at stå, se til, at han ikke falder! 	 wanna ittinin is-izga, irar lɛaql a-ur-iḍr.


Da udskældte de ham og sagde: "Du er hans Discipel; men vi ere Mose Disciple. 	 rgmn-t ġakudan inin-as: «kiyi a-igan amḥḍar-ns, imma nkkʷni imḥḍarn n-musa a-nga.


idet vi vide, at han, som oprejste den Herre Jesus, skal også oprejse os med Jesus og fremstille os tillige med eder. 	 nssn mayad bahra: rbbi lli-d-issnkrn siditnnġ yasuɛ rad-aġ-issnkr ula nkkʷni d-yasuɛ, yawi-aġ didun s-dars.


og hun ser to Engle sidde i hvide Klæder, en ved Hovedet og en ved Fødderne,hvor Jesu Legeme havde ligget. 	 tẓr-n sin lmalayka lsan timlsa mllulnin. gawrn ġ-illiġ-n-srsn ddat n-yasuɛ, yan ġ-dar ih̬f-ns d-yan ġ-dar iḍarn-ns.


og han så Himmelen åbnet og noget, der dalede ned, ligesom en stor Dug, der ved de fire Hjørner sænkedes ned på Jorden; 	 iẓr ignwan rẓmn, igguz-d fllas kra irwas i-lizar imqqurn ityamaẓ zġ-kkuẓṭ-tġmrin, ittrs-d s-wakal.


Men Herren sagde til Paulus i et Syn om Natten: "Frygt ikke, men tal og ti ikke, 	 yan-iyḍ isawl-d siditnnġ s-bulus ġ-twargit yini-as: «ad-ur-tiksaṭṭ. zayd ar-tsawalt d-mddn a-ur-tfssat.


Og de, som vare lejede ved den ellevte Time, kom og fik hver en Denar. 	 ġakudan uškan-d dars imggura lli-ur-kšimnin ar tis smmust n-tdggʷat, ifk i-kraygatt yan gisn yan-uqarid.


Men hans Disciple toge ham ved Nattetid og bragte ham ud igennem Muren, idet de firede ham ned i en Kurv. 	 awin-t imḥḍarn-ns ġ-iyḍ s-yan-warryaḥ illa ġ-uġʷrab, zzugzn-t ġ-yan-uryal s-brra n-tmdint.


og når det er sået, vokser det op og bliver større end alle Urterne og skyder store Grene, så at Himmelens Fugle kunne bygge Rede i dets Skygge." 	 walaynni yan kra ar-di-ttmġay ar-ttimġur, twrri tagʷr kullu imndi. ar-tskar tiṣṭṭwin mqqurnin aylliġ a-srsnt-kššmn igḍaḍ n-ignwan, zdġn ġ-umalu-ns.»


Men som han sagde dette, gav en af Svendene, som stode hos, Jesus et Slag i Ansigtet og sagde: "Svarer du Ypperstepræsten således?" 	 lliġ inna yasuɛ mayad yut-t yan zġ-imh̬zniyn s-ubariq yini-as: «matta ġmkad tsawalt s-unmġur n-tgmmi n-rbbi?»


Og da han var gået ud derfra, begyndte de skriftkloge og Farisæerne at trænge stærkt ind på ham og at lokke Ord af hans Mund om flere Ting; 	 lliġ iffuġ yasuɛ zġ-tgmmi-an ar-t-bahra-tẓin imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin. ar-t-sqsan f-mnnawt-tġawsiwin,


I begære og have ikke; I myrde og misunde og kunne ikke få; I føre Strid og Krig. Og I have ikke, fordi I ikke bede; 	 ar-ttirim kra ur-tlkimm, ġakudan ar-tnkkrm a-tnqqam. ar-ttẓuẓḍm ma-mi-ur-tẓḍarm, ġakudan ar-tmmaġm ar-fllas-tkkatm. han ur-a-teṭṭafm ma-ttirim ašku ur-a-ti-ttḍalabm zġ-rbbi.


Hver den, som bliver i ham, synder ikke; hver den, som synder,har ikke set ham og kender ham ej heller. 	 wanna izgan ġ-lmasiḥ ur-a-iskar ddnub. imma wanna itzayadn ġ-ddnub ur-ta-ifhim ula issn mamnk a-iga lmasiḥ.


Simon Peter, som havde et Sværd, drog det nu og slog Ypperstepræstens Tjener og afhuggede hans højre Øre. Men Tjeneren hed Malkus. 	 imma simɛan bṭrus, tlla dars yat lkummit, ildi-tt-id yut srs ah̬ddam n-unmġur n-tgmmi n-rbbi, ibbi-as amẓẓuġ afasi. iga ism n-uh̬ddam-an malh̬us.


Vogter eder at i ikke øve eders Retfærdighed for Menneskene for at beskues af dem; ellers have I ikke Løn hos eders Fader, som er Himlene. 	 «rarat lɛaql a-ur-ttirim a-tskarm ifulkitn-nnun ġ-lgddam n-mddn baš a-kʷn-ẓrn. ašku iġ-a-tskarm ġmkan ur-rad-awn-tili kra l-lbaraka dar babatun lli-illan ġ-ignna.


Men dette er sket, for at det skulde opfyldes, der er talt ved Profeten, som siger: 	 ijra kullu mayad baš a-yafu ma-inna rbbi f-ils n-nnabi ġayd izrin inna:


Gør dig Flid for at komme før Vinteren! Eubulus og Pudens og Linus og Klaudia og alle Brødrene hilse dig. 	 g-n tiqqi-nnk a-di-taškt ur-ta-di-tlkim-tgrst. ar-n-fllak-itsllam yubulus d-budins d-linus d-kludya d-aytmatn yaḍni kullutn.


Ikke det, som går ind i Munden, gør Mennesket urent, men det, som går ud af Munden, dette gør Mennesket urent." 	 urd maylli ikššmn zġ-imi n-bnadm a-t-issḥramn. walaynni ġaylli-d-itffuġn zġ-imi-ns, nttan a-t-issḥramn.»


Men da de første kom, mente de, at de skulde få mere; og også de fik hver en Denar. 	 aškin-d ilmma ġwilli zwarnin, ġaln is-rad-asn-ifk uggʷar, walaynni ifka-yasn yan-uqarid i-yan zund wiyyaḍ.


hvad end vort Hjerte måtte fordømme os for; thi Gud er større end vort Hjerte og kender alle Ting. 	 ašku rbbi imqqur f-uwl-nnġ, yissan kullu ma-ginnġ-illan.


Men da Ananias hørte disse Ord, faldt han om og udåndede. Og der kom stor Frygt over alle, som hørte det. 	 ġir isfld ḥananiyya i-mayad s-iḍr s-wakal immt. ġuwḍn kullu willi sfldnin i-ma-ijran.


Og jeg så den hellige Stad, det nye Jerusalem, stige ned fra Himmelen fra Gud, beredt som en Brud, der er smykket før sin Brudgom. 	 ẓrġ tamdint tamẓlayt, a-stt-igan d-urušalim l-ljdid, tgguz-d zġ-ignna zġ-dar rbbi. tfulki bahra zund yat-tslit ilsan timlsit n-tmġra, tujad a-tmnaggar asli-ns.


Men I gøre Uret og plyndre, og det Brødre! 	 imma kunni ar-ttakʷrm ar-ttɛddam f-ingratun, wah̬h̬a-nnit tgam aytmatn.


eller: Hvem vil fare ned i Afgrunden? nemlig for at hente Kristus op fra de døde. 	 ula-da-ttinit ‹ma-ra-igguz s-tdrut n-wakal a-iḍalb lmasiḥ a-d-iġli zġ-gr willi mmutnin?›»


Da kappede Stridsmændene Bådens Tove og lode den falde ned. 	 nkrn iɛskrin ġakudan, bbin izakarn n-tanawt, adjn-tt-in ġ-umda.


så har han derefter sagt: "Se, jeg er kommen for at gøre din Villie." Han ophæver det første for at fastsætte det andet. 	 izayd ilmma lmasiḥ yini «ha-yyi uškiġ-d ad-skrġ ma-trit.» ġmkan a-s-issunf kullu tiġrsiw timzwura baš a-izzga tiġrsi yaḍni.


Derfor har jeg sendt Timotheus til eder, som er mit elskede og trofaste Barn i Herren, og han skal minde eder om mine Veje i Kristus, således som jeg lærer alle Vegne i enhver Menighed. 	 mayad a-f-rad-awn-in-aznġ timutaws. iga iwi iɛzzan ġ-siditnnġ, ar-bdda-iskar kullu ma-fllas-illan. rad-awn-d-issktay tinbaḍin-inu lli-s-a-ttiduġ ġ-uġaras l-lmasiḥ yasuɛ, ar-srsnt-sslmadġ ġ-kullu imnaggarn n-aytmatn ġ-kraygatt mani.


Han gik til Pilatus og bad om Jesu Legeme. Da befalede Pilatus, at det skulde udleveres. 	 ikšm s-dar bilaṭus iḍalb zġ-gis ddat n-yasuɛ, yamr bilaṭus ad-as-tt-fkn.


og ser til, at ikke nogen går Glip af Guds Nåde, at ikke nogen bitter Rod skyder op og gør Skade, og de mange smittes ved den; 	 awiyat-stt ġ-ih̬fawn-nnun a-ur-ijlu yan gigun zġ-lbaraka n-rbbi, ula imġi-d-wamud n-wasmmum ġ-gratun, ard issduy mddn isshrš ma-iggutn.


Og da de om Morgenen gik forbi, så de, at Figentræet var visnet fra Roden af. 	 zikk ṣbaḥ n-ndid azkka lliġ zrin ġ-uġaras ẓrn tazart-lli, tqqur zġ-iẓuran-ns.


Og i samme Stund skete der et stort Jordskælv, og Tiendedelen af Staden faldt, og syv Tusinde Personer bleve dræbte i Jordskælvet; og de andre bleve forfærdede og gave Himmelens Gud Ære. 	 immass-wakal bahra ġ-tasaɛt-an, iḍr yan-ugzzum zġ-mraw igzman n-tmdint, mmtn ssa n-id-walf (7000) n-mddn lliġ immussa-wakal. ksuḍn bahra ġwilli sulnin ar-ttinin: «mnšk a-bahra-itjhhd rbbi n-ignna.»


eftersom jeg er med dig, og ingen skal lægge Hånd på dig for at gøre dig noget ondt; thi jeg har et talrigt Folk i denne By." 	 hati lliġ didk, ur-illi ma-ra-k-ilkm s-gar, ašku ggutn mddn-inu ġ-tmdint-ad.»


Således har også du dem, som holde fast ved Nikolaiternes Lære på lignende Vis. 	 ilin-daġ ġ-gratun kra n-mddn umẓn almmud n-nikulawin.


Thi dette Folks Hjerte er blevet sløvet, og med Ørene høre de tungt, og deres Øjne have de tillukket, for at de ikke skulle se med Øjnene og høre med Ørene og forstå med Hjertet og omvende sig, på jeg kunde helbrede dem. 	 wrrin mddn-an iqqur ih̬f-nsn, ẓẓayn imzgan-nsn, qqnnt-walln-nsn. ur-rin ad-ẓrnt-walln-nsn ula sfldn imzgan-nsn ula fhmn ġ-ih̬f-nsn. ur-rin ad-d-sri-wrrin a-tn-jjujjiġ.›


I derimod ere ikke i Kødet, men i Ånden, om ellers Guds Ånd bor i eder. Men om nogen ikke har Kristi Ånd, så hører han ham ikke til. 	 imma kunni, iġ-gigun illa rruḥ n-rbbi, ur-ra-tskarm s-ma-tra ddat, walaynni ra-tskarm s-ma-ira rruḥ. wanna-ġ-ur-illi rruḥ l-lmasiḥ, ur-akkʷ-igi win lmasiḥ.


når jeg nemlig igen bygger det op, som jeg nedbrød, da viser jeg mig selv som Overtræder. 	 ašku mrad is-a-bnnuġ f-ġaylli h̬ʷliġ, ra-gigi-iban izd ddnub ad-skarġ.


På den Tid udbrød Jesus og sagde: "Jeg priser dig, Fader, Himmelens og Jordens Herre! fordi du har skjult dette for vise og forstandige og åbenbaret det for umyndige. 	 iẓẓall yasuɛ ġ-tasaɛt-an yini: «wa-baba, sidis n-ignna d-wakal, ulġġ-k ašku tssntlt tiġawsiwin-ad f-ayt-lɛaql d-lfhmt tssmlt-tnt i-ibujadiyn.


Thi enhver skal saltes med Ild, og alt Offer skal saltes med Salt.) 	 ra-imarġ kraygatt yan s-lɛafit.


Da sagde Jesus til sine Disciple: "Vil nogen komme efter mig, han fornægte sig selv og tage sit Kors op og følge mig! 	 izayd yasuɛ isawl s-imḥḍarn-ns yini-asn: «wanna iran a-didi-yili, iqqan-t-id a-ittu ih̬f-ns, yasi aggjdi-ns, imun didi.


Men han sagde til dem: "Kaster Garnet ud på højre Side af Skibet, så skulle I finde." Da kastede de det ud, og de formåede ikke mere at drage det for Fiskenes Mængde. 	 yini-asn-d: «luḥat-n ššbkt ġ-tsga tafasit n-tanawt, s-n-tufam kra.» luḥn-in ššbkt, s-tɛmmr ġakudan s-islman ggutnin aylliġ ur-ẓḍarn a-stt-ssġlin s-tanawt.


som også Ypperstepræsten vidner med mig og hele Ældsterådet, fra hvem jeg endog fik Breve med til Brødrene i Damaskus og rejste derhen for også at føre dem, som vare der, bundne til Jerusalem, for at de måtte blive straffede. 	 sqsat anmġur n-tgmmi n-rbbi d-imġarn n-tmazirt, rad-awn-inin izd ṣṣaḥt ayad. ašku umẓġ ġ-darsn tibratin i-imddukkʷal-nsn ġ-dimašq, baš ad-amẓġ wanna ġin illan zġ-ayt-uġaras-ad, krsġ-tn s-ssnasl awiġ-tn-d s-urušalim a-fllasn-nut lḥukm.


Sandelig, siger jeg eder, denne Slægt skal ingenlunde forgå, førend alle disse Ting ere skete. 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, ur-ra-tzri tasut-ad ard kullu ijru mayad.


Men straks talte Jesus til dem og sagde: "Værer frimodige; det er mig, frygter ikke!" 	 ġakudan isawl-d yasuɛ yini-asn: «ad-ur-tiksaḍm. thnnayat, nkkin aya.»


Thi ikke er noget skjult uden for at åbenbares; ej heller er det blevet lønligt uden for at komme for Lyset. 	 han kullu ma-intln ra-t-ẓrn mddn tigira, d-kullu ma-idln ra-t-zzudfn.


Men når vi, idet vi søgte at blive retfærdiggjorte i Kristus, også selv fandtes at være Syndere, så er jo Kristus en Tjener for Synd? Det være langtfra! 	 walaynni ġilad ġ-a-ntrju a-fllannġ-irḍu rbbi f-ssibt l-lmasiḥ, ma-ra-nini iġ-a-sul-ntafa ddnub ġ-ih̬f-nnġ zund ayt-tmizar-an yaḍni? is-a-yaġ-ifal lmasiḥ a-ntzayad ġ-ddnub? uhu, urd ġmkan a-nga.


Mon du er større end vor Fader Jakob, som har givet os Brønden, og han har selv drukket deraf og hans Børn og hans Kvæg?" 	 is-tugʷrt babatnnġ yaɛqub lli-aġ-ifkan anu-ad, isu zġ-gis ntta d-tarwa-ns d-lksibt-ns?»


Men Farisæeren forundrede sig, da han så, at han ikke toede sig først før Måltidet. 	 imma afarisi-an itɛjjb ašku ur-zwar-isird baš a-išš ġmklli siridn ayt-yudaya.


han, som også gav os eders Kærlighed i Ånden til Kende. 	 inna-yaġ-d is-kʷn-iɛmmr rruḥ lqudus s-tayri n-aytmatn.


Men han svarede og sagde: Sandelig, siger jeg eder, jeg kender eder ikke. 	 imma ntta irur-asnd-d ‹lḥqq a-rad-awnt-iniġ, ur-kʷnt-ssinġ.›»


således fandt vi, af inderlig Kærlighed til eder, en Glæde i at dele med eder ikke alene Guds Evangelium, men også vort eget Liv, fordi I vare blevne os elskelige. 	 tɛzzam darnnġ s-kigan aylliġ nujad ad-awn-in-nfk urd ġir lh̬bar ifulkin walaynni nfrḥ a-fllawn-nfk ula ih̬f-nnġ. ġunškad a-darnnġ-tɛzzam.


Her gælder det den Forstand, som har Visdom. De syv Hoveder ere syv Bjerge, på hvilke Kvinden sidder, 	 «ma-iṭṭafn lɛaql baš a-ifhm lmɛna-yad? ašku ssa n-ih̬fawn-lli, gan ssa n-iwrar lli-f-tskiws-tmġart.


Da sagde Kongen til Tjenerne: Binder Fødder og Hænder på ham, og kaster ham ud i Mørket udenfor; der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel. 	 yini-ugllid i-ih̬ddamn-ns ‹krfat-t zġ-ifassn ula iḍarn, tluḥm-t-in ġ-tillas aggugnin. ġin a-ġ-rad-allan ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.›


Og det skete en af de Dage, at han gik om Bord i et Skib tillige med sine Disciple, og han sagde til dem: "Lader os fare over til hin Side af Søen;" og de sejlede ud. 	 yan-wass ikšm yasuɛ s-yat-tanawt ntta d-imḥḍarn-ns, yini-asn: «a-nddu s-tsga-yan yaḍni n-umda.» ffuġn ftun f-waman.


Og det var nu ved den sjette Time, og der blev Mørke over hele Landet indtil den niende Time, 	 lliġ tlkm tasaɛt tis snat d-mrawt ḍrnd-d tillas f-tmazirt-an kullutt, ur-sul-tsfaw tafukt ar tasaɛt tis kraṭṭ n-tdggʷat. yut-ušrrig lh̬amiya n-tḥanut tamẓlayt ġ-tgmmi n-rbbi, tbḍu f-sin.


derfor burde du have overgivet Vekselererne mine Penge; og når jeg kom, da havde jeg fået mit igen med Rente. 	 lliġ tssnt mayad, illa fllak a-n-tsrst nnuqrt-inu ġ-dar iṣrrarfin, akud nna-d-wrriġ amẓġ-d lamant-inu nttat d-ma-di-trur ikka nnigas.›


Hvem af eder kan overbevise mig om nogen Synd? Siger jeg Sandhed, hvorfor tro I mig da ikke? 	 manwa gigun a-flla-izzgan kra n-ddnb? walaynni lliġ a-yawn-ttiniġ lḥqq mah̬ aylliġ ur-iyi-tuminm?


Gører alle Ting uden Knurren og Betænkeligheder, 	 zaydat ġ-kullu mayad bla-da-ttngmugm ula-da-ttẓim,


Men jeg, Brødre! dersom jeg endnu prædiker Omskærelse, hvor for forfølges jeg da endnu? Så er jo Korsets Forargelse gjort til intet. 	 way-aytma, urd nkkin a-ittinin i-mddn «iqqan-kʷn-d a-tẓẓallm i-ddat-nnun». mayad a-f-a-yyi-sul-ssrfufunn. ašku mrad is-a-yasn-ttiniġ ġmkan, ur-ra-yyi-itẓi yan ġakud nna-tbrraḥġ f-uggjdi l-lmasiḥ.


Men Jesus svarede og sagde til dem: "Også jeg vil spørge eder om een Ting, og dersom I sige mig det, vil også jeg sige eder, af hvad Magt jeg gør disse Ting. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «ula nkki ra-kʷn-sqsaġ yan-usqsi. rarat-iyi-d iniġ-awn ma-yyi-d-yuznn ad-skarġ mayad.


En samaritansk Kvinde kommer for at drage Vand op. Jesus siger til hende: "Giv mig noget at drikke!" 	 tašk-id yat-tmġart ullt-samira a-n-taggʷm. isawl srs yasuɛ yini-as: «fk-iyi ad-suġ.»


Thi om jeg end har bedrøvet eder ved Brevet, fortryder jeg det ikke. Om jeg også har fortrudt det, - jeg ser jo, at hint Brev, ihvorvel kun til en Tid, har bedrøvet eder, - 	 ur-iyi-tʷgraẓ ġilad f-tbrat lli-awn-in-uznġ, wah̬h̬a-yyi-fllas-tʷgraẓ ġ-uwssan-an ašku iqama gigun lḥal yan kra.


Den Tale er troværdig; thi dersom vi ere døde med ham, skulle vi også leve med ham; 	 izga-wawal-ad: «iġ-dids-nmmut ra-dids-nddr.


Thi du bringer os nogle fremmede Ting for Øren; derfor ville vi vide, hvad dette skal betyde."" 	 ašku ar-tsawalt f-kra n-tġawsiwin ur-jju-nsfld i-zund ntnti. nra a-nissan ma-tga lmɛna-nsnt.»


Thi ikke den, der anbefaler sig selv, står Prøve, men den, hvem Herren anbefaler. 	 ašku urd yan irḍan ih̬f-ns a-ra-ityawqbal, walaynni yan f-irḍa sidis.


De svarede og sagde til ham: "Vor Fader er Abraham." Jesus sagde til dem: "Dersom I vare Abrahams Børn, gjorde I Abrahams Gerninger. 	 inin-as-d: «ibrahim a-igan babatnnġ.» irar-asn yasuɛ: «mrad is-tgam tarwa n-ibrahim ra-tskarm ġmklli iskar ibrahim.


til Timotheus, sit ægte Barn i Troen: Nåde, Barmhjertig Fred fra Gud Fader og Kristus Jesus vor Herre! 	 i-timutaws iwi iɛzzan ġ-tagʷmat l-lmasiḥ. ad-ak-tili lbaraka d-rrḥmt d-sslamt zġ-rbbi babatnnġ d-lmasiḥ yasuɛ siditnnġ.


jeg kend eders Redebonhed, for hvilken jeg roser mig af eder hos Makedonierne, at nemlig Akaja alt fra i Fjor har været beredt; og eders Nidkærhed æggede de fleste. 	 ašku ssnġ is-tram bahra a-tfkm kra. hati ulġġ-kʷn ġ-dar ayt-makiduniyya iniġ-asn: «asggʷas ayad s-ujadn ayt-ah̬aya ad-ɛawnn» aylliġ iggut ġ-ayt-makiduniyya ma-iwrrin ira a-ifk kra lliġ sfldn f-ma-tnawlm kunni s-nniyt-nnun.


Underordner eder derfor under Gud; men står Djævelen imod, så skal han fly fra eder; 	 mayan a-f-rad-awn-iniġ, fkat ih̬f-nnun ġ-ddu-ufus n-rbbi. ḍaḍḍat iblis s-irwl zġ-gigun.


Have I forstået alt dette?" De sige til ham: "Ja." 	 yini-asn yasuɛ: «is-tfhmm kullu tiġawsiwin-ad ġila?» inin-as: «nfhm-tnt.»


Derfor ere mange skrøbelige og sygelige iblandt eder, og en Del sover hen. 	 mayad a-f-gigun-iggut ma-iḍɛfn ihrš, yili ma-immutn.


Thi efter alt dette søge Hedningerne i Verden; men eders Fader ved, at I have disse Ting nødig. 	 ẓrat ayt-ddunit-ad kullutn, tiġawsiwin-ad a-s-a-tlhun. ula kunni, babatun issn is-tnti-tḥtajjam.


"Hil være dig, du Jødernes Konge!" og de sloge ham i Ansigtet. 	 ar-n-tbddadn ġ-lgddam-ns ar-as-ttinin: «sslam fllak ay-agllid n-ayt-yudaya.» ar-t-kkatn s-ibariqn.


Efterdi vi da kende Frygten for Herren, søge vi at vinde Mennesker; men for Gud ere vi åbenbare; ja, jeg håber, at vi også ere åbenbare for eders Samvittigheder. 	 nssn tiksaḍ n-sidi rbbi. mayan a-f-a-n-ntgga tiqqi-nnġ a-nssfham wiyyaḍ baš ad-amnn ula ntni. rbbi issn kullu ma-ginnġ-illan. swangmġ is-aġ-tssnm ula kunni ġ-uwlawn-nnun.


Med den velsigne vi Herren og Faderen, og med den forbande vi Menneskene, som ere blevne til efter Guds Lighed. 	 s-ils a-s-a-ntalġ sidi rbbi babatnnġ. s-ils-daġ a-s-a-nrggm bnadm lli-ityawskarn f-ṣṣurt n-rbbi.


Men på den første Dag; i Ugen kommer Maria Magdalene årle, medens det endnu er mørkt, til Graven og ser Stenen borttagen fra Graven, 	 zikk ṣbaḥ n-wass l-lḥdd, sul llant tillas, tddu maryam ullt-magdala s-umḍḍal. lliġ-n-tlkm amḍḍal tẓr-n ifir lli-s-iqqn ityattay zġ-imi-ns.


Og nogle af Farisæerne i Skaren sagde til ham: "Mester! irettesæt dine Disciple!" 	 sawln srs kra n-ifarisin zġ-gr mddn-an inin-as: «way-amslmd, ini i-imḥḍarn-nnk ad-fssan.»


"Sandelig, jeg vil rigeligt velsigne dig og rigeligt mangfoldiggøre dig." 	 yini-as: «ra-k-barkġ fkġ-ak tarwa ggutnin.»


Og de berømmede ham alle og undrede sig over de livsalige Ord, som udgik af hans Mund, og de sagde: "Er dette ikke Josefs Søn?" 	 ar-tɛjjabn mddn kullutn ġ-iwaliwn šwanin lli-s-a-isawal, ar-ttinin i-ngratsn: «ifulki-urgaz-ad.» ar-ssmqsan i-ngratsn: «is-urd yus n-yusf ayad?»


Men da vi kom til Rom, (overgav Høvedsmanden Fangerne til Høvdingen for Livvagten. Dog) blev det tilstedt Paulus at bo for sig selv sammen med den Stridsmand, der bevogtede ham. 	 lliġ-n-nkšm s-tmdint n-ruma, lqbṭan yudja bulus a-izdġ waḥdut, ig fllas yan-uɛskri igabl-t.


Men da han så mange af Farisæerne og Saddukæerne komme til hans Dåb, sagde han til dem: "I Øgleunger! hvem har lært eder at fly fra den kommende Vrede? 	 aškin-d dars mddn ggutnin l-lmdhb n-ifarisin d-win iṣadduqin, irin ula ntni ad-ddmn ġ-waman f-ufus-ns. imma ntta lliġ-tn-iẓra, isawl srsn yini-asn: «wa-tarwa n-ifaġrn, mad-awn-innan izd ġmkad a-s-ra-tanfm i-lɛqubit lli-ra-ittut f-ddunit?


Fra den Dag af rådsloge de derfor om at ihjelslå ham. 	 ġassan ad-bdan imġarn ar-tmšawarn f-mamnk a-s-rad-nġn yasuɛ.


Omskærelse har intet at sige, og Forhud har intet at sige, men det at holde Guds Bud. 	 ašku taẓallit n-ddat ur-tgi yat, zund iġ-as-iẓẓulla zund iġ-as-ur-iẓẓulli. imma taġawsa ihiyyan a-stt-igan a-nskar s-luṣiyat n-rbbi.


Og Apostlene kom tilbage og fortalte ham, hvor store Ting de havde gjort. Og han tog dem med sig og drog bort afsides til en By, som kaldes Bethsajda. 	 lliġ-d-wrrin irqqasn s-dar yasuɛ inin-as f-kullu mad-skrn. yawi-tn waḥdutn ddun s-tsga n-yat-tmdint lli-mi-ttinin bitṣayda.


Fred være med dig! Vennerne hilse dig. Hils Vennerne, hver især! 	 ad-ak-tili sslamt. ar-n-fllak-tsllamn imddukkʷal-nnk kullutn. sllm f-imddukkʷal-nnġ kraygatt yan s-ism-ns.


Da sagde de til ham: "Hvor er han?" Han siger: "Det ved jeg ikke." 	 inin-as: «imma ntta, mani ikka ġila?» yini-asn: «ur-ssinġ.»


Men af de andre turde ingen holde sig til dem; dog priste Folket dem højt, 	 wah̬h̬a da-tn-talġn kullu mddn, ur-izɛm yan ur-igin amumn a-didsn-imun.


Men dersom vi ere døde med Kristus, da tro vi, at vi også skulle leve med ham, 	 lliġ nmmut d-lmasiḥ, namn is-ra-dids-nddr,


Derfor glædede mit Hjerte sig, og min Tunge jublede, ja, også mit Kød skal bo i Håb; 	 ifrḥ-uwl-inu, ar-t-italġ ils-inu. wah̬h̬a tḍɛf ddat-inu, giġ-n rrja-nu ġ-rbbi.


Og de komme ind i Synagogeforstanderens Hus, og han ser en larmende Hob, der græd og hylede meget. 	 lliġ lkmn tigmmi n-umġar yaf-n mddn ar-ttidun ar-di-ttaškin ar-allan ar-ssġuyyun.


Thi de styrende ere ikke en Skræk for den gode Gerning, men for den onde. Men vil du være uden Frygt for Øvrigheden, så gør det gode, og du skal få Ros af den. 	 ašku lḥukkam ur-a-ssiksaḍn ġwilli skarnin afulki walaynni ġwilli skarnin lh̬ʷšant. is-trit a-ur-tiksaṭṭ zġ-walli itḥkamn? rad-ak-iniġ, skar afulki s-fllak-irḍa,


Og da han kom, trådte han straks hen til ham og siger: "Rabbi! Rabbi!" og han kyssede ham. 	 yašk-id yahuda iftu s-dar yasuɛ yini-as: «way-amslmd», issudn-t.


Og hvem af eder kan ved at bekymre sig lægge een Alen til sin Vækst? 	 ma-iẓḍarn a-izayd tasaɛt i-tudrt-ns s-taġuft lli-yusi?


Og vi forkynde eder den Forjættelse, som blev given til Fædrene, at Gud har opfyldt denne for os, deres Børn, idet han oprejste Jesus; 	 ula nkkʷni nuška-d nawi-awn-d lh̬bar-ad ifulkin, ašku maylli inna rbbi i-imzwura-nnġ f-ma-ra-iskr,


Han siger til ham: Efter din egen Mund dømmer jeg dig, du onde Tjener! Du vidste, at jeg er en streng Mand, som tager, hvad jeg ikke lagde, og høster, hvad jeg ikke såede; 	 yini-as sidis: ‹way-ah̬ddam yʷh̬šnn, s-wawal-ad tnnit a-s-rad-fllak-ḥkamġ. tssnt izd argaz išqan ad-giġ, ar-di-tasiġ ma-ur-n-srsġ ar-d-mggrġ ma-ur-krzġ.


Jeg er den, der vidner om mig selv, og Faderen, som sendte mig, vidner om mig." 	 ha-yyi giġ inigi n-ih̬f-inu, inigi yaḍni iga-t baba lli-yyi-d-yuznn.»


Men Gud oprejste ham fra de døde, 	 «imma rbbi hati issnkr-t-id zġ-lmut,


de, som opæde Enkers Huse og på Skrømt bede længe; disse skulle få des hårdere Dom." 	 ar-šttan tigʷmma n-thjjalin, ar-ssiġzzifn tiẓulla-nsn baš ad-ssbayynn ih̬fawn-nsn is-fulkin. ntni ra-fllasn-ittut lḥukm n-rbbi s-uggʷar.»


Og da Røsten kom, blev Jesus funden alene. Og de tav og forkyndte i de Dage ingen noget af det, de havde set. 	 ġir ifssa-wawal-an s-ẓran yasuɛ iqama waḥdut. ġ-uwssan-an ur-sawln imḥḍarn f-mad-ẓran ula nnan-t i-yan.


Hvad om I da få at se, at Menneskesønnen farer op, hvor han var før? 	 ma-ra-tinim iġ-iyi-tẓram tyalalġ, nkki lli-igan yus n-bnadm, s-illiġ ttin-kkiġ lliġ?


Men da de hørte dette, lode de sig døbe til den Herres Jesu Navn. 	 lliġ sfldn imḥḍarn-an i-mayd-asn-inna bulus, issddm-tn ġ-waman s-ism n-siditnnġ yasuɛ.


Hvorfor udsætte da også vi os hver Time for Fare? 	 ula nkkʷni, mah̬ aylliġ a-nttiri a-bdda-nskar f-lmut?


Thi dersom Josva havde skaffet dem Hvile, da vilde han ikke tale om en anden Dag siden efter. 	 mrad is-tn-išškšm yašuɛ s-usunfu, ur-ra-isawl rbbi tigira f-yan-wass yaḍni.


De skulle ikke hungre mere, ej heller tørste mere, ej heller skal Solen eller nogen Hede falde på dem. 	 ur-sar-tn-inġi laẓ ula irifi. ur-sar-tn-tut tafukt ula ijawan.


Men i Efesus vil jeg forblive indtil Pinsen; 	 mayan a-f-rad-qamaġ ġ-afsus ard izri lɛid n-win smmus id-mraw,


Og de sagde til hinanden: "Brændte ikke vort Hjerte i os, medens han talte til os på Vejen og oplod os Skrifterne?" 	 inin ntni i-ngratsn: «mnšk a-s-rġan-uwlawn-nnġ lliġ srnnġ isawl ġ-uġaras issfhm-aġ ma-illan ġ-warratn n-rbbi.»


Men Jesus fandt et ungt Æsel og satte sig derpå, som der er skrevet: 	 yasuɛ yufa yan-usnus ini fllas ġmklli ityaran ġ-warra n-rbbi:


De spiste, drak, toge til Ægte, bleve bortgiftede indtil den Dag, da Noa gik ind i Arken, og Syndfloden kom og ødelagde alle. 	 ar-šttan mddn ar-ssan ar-ttahaln ar-ttahalnt ar ass lli-ġ-ikšm nuḥ s-wanaw ġlin-d-srsn-waman ggutnin tyawhlakn kullutn.


Og da de havde sunget Lovsangen, gik de ud til Oliebjerget 	 asin ilmma yan-umarg zġ-imurign n-rbbi, ffuġn s-uwrir n-zzitun.


Og Fristeren gik til ham og sagde: "Er du Guds Søn, da sig, at disse Sten skulle blive Brød." 	 yašk-id srs ilmma iblis, yini-as: «iġ-tgit yus n-rbbi, ini i-iẓran-ad ad-wrrin gn aġrum.»


Og da Mændene kom til ham, sagde de: "Johannes Døberen har sendt os til dig og lader sige: Er du den, som kommer, eller skulle vi vente en anden?" 	 aškin-d s-dar yasuɛ inin-as: «yuzn-aġ-d yuḥanna amsddam inna-yak ‹izd kiyi a-igan ġwalli ra-d-yašk, nġd a-sul-ntql s-yan yaḍni?›»


Men da de stege op af Vandet, bortrykkede Herrens Ånd Filip, og Hofmanden så ham ikke mere; thi han drog sin Vej med Glæde. 	 imma filibbus, ġir ġlin-d zġ-waman s-t-issitti rruḥ n-siditnnġ, ur-sul-t-iẓri lwazir. izayd ntta f-uġaras-ns s-lfrḥ iggutn.


Efter at han nu ved Guds højre Hånd er ophøjet og af Faderen har fået den Helligånds Forjættelse, har han udgydt denne, hvilket I både se og høre. 	 ityalal ilmma s-ufasi n-rbbi babatnnġ, yamẓ zġ-dars rruḥ lqudus lli-f-inna rad-aġ-t-ifk. izzugz-t-id fllannġ ġilad ġmkad tẓram ar-as-tsflidm.


fremstiller ej heller eders Lemmer for Synden som Uretfærdigheds Våben; men fremstiller eder selv for Gud som sådanne, der fra døde ere blevne levende,og eders Lemmer som Retfærdigheds Våben for Gud. 	 a-ur-takkam igzman n-ddat-nnun zund irukutn l-lh̬ʷšant ad-skarn ddnub. walaynni fkat ih̬fawn-nnun i-rbbi zund ġwilli nkrnin zġ-lmut s-tudrt l-ljdid, tfkm igzman-nnun i-rbbi zund irukutn n-ufulki.


Hører, mine elskede Brødre! Har Gud ikke udvalgt de for Verden fattige til at være rige i Tro og Arvinger til det Rige, som han har forjættet dem, der elske ham? 	 sfldat ay-aytma ɛzzanin. is-ur-tssinm mayad? rbbi isti ġwilli dar ma-idrusn ġ-ddunit ad-darsn-yigat liman, kšmn s-lwrt n-tgldit lli-f-inna ra-t-ifk i-willi ranin rbbi.


Thi der er skrevet: "Så sandt jeg lever, siger Herren, for mig skal hvert Knæ bøje sig, og hver Tunge skal bekende Gud." 	 ġmklli ityaran: «inna sidi rbbi ‹izga-wawal-ad zund tudrt-inu. ġ-lgddam-inu a-ġ-ra-d-iknu kraygatt afud, iqrra kraygatt ils i-rbbi.›»


Således stode også vi, dengang vi vare umyndige, som Trælle under Verdens Børnelærdom. 	 ula nkkʷni nkka-ttin nga ġmkan. ġakud lliġ sul nmẓẓi, nga zund ismgan ġ-ddu-ssulṭa l-larwaḥ n-ddunit-ad.


Og han gjorde ikke mange kraftige Gerninger der for deres Vantros Skyld. 	 ur-ġin-iskir kra l-lmɛjizat ggutnin, ašku ur-rin ad-srs-amnn.


Men det åndelige er ikke det første, men det sjælelige; derefter det åndelige. 	 urd bab n-rruḥ a-d-izwarn walaynni bab n-ddat n-ddunit-ad, iggʷru-as-d ilmma bab n-rruḥ.


Filip kommer og siger det til Andreas, Andreas og Filip komme og sige det til Jesus. 	 iddu filibbus yini-t i-andraws. imun dids andraws inin-t i-yasuɛ.


Men da de fik at vide, at han var en Jøde, råbte de alle med een Røst i omtrent to Timer: "Stor er Efesiernes Artemis!" 	 walaynni lliġ ẓran izd gu-yudaya a-iga, nkrn-daġ ar-ssġuyyun ar-ttinin: «tamqqurt a-tga arṭamis n-ayt-afsus.» zaydn snat tasaɛin ad-ssġuyyun s-wawal-an.


men nogle, at Elias havde vist sig; men andre, at en af de gamle Profeter var opstanden. 	 ar-ttinin wiyyaḍ: «iban-d-daġ nnabi iliyya.» ar-ttinin wiyyaḍ: «iwrri-d kra n-yan zġ-lanbiya n-zman.»


Da nægtede Peter det atter, og straks galede Hanen. 	 irar-daġ bṭrus: «uhu, urd nkki.» iġr-ufullus ġakudan.


Og de, som havde set det, fortalte dem, hvorledes den besatte var bleven frelst. 	 imma ġwilli ẓranin ma-ijran nnan-asn f-mamnk a-ijji-umjnun.


Thi i Håbet bleve vi frelste. Men et Håb, som ses, er ikke et Håb; thi hvad en ser, hvor kan han tillige håbe det? 	 ašku nkkʷni s-rrja-yad a-s-nnjm. mrad is-nẓra maylli-n-ntrju ur-ra-darnnġ-yili rrja walaynni iẓri, ašku ur-iẓḍar yan a-n-itrju ġ-ma-iẓrra yili dars.


hvorledes jeg ikke har unddraget mig fra at forkynde eder noget som helst af det, som kunde være til Gavn, og at lære eder offentligt og i Husene, 	 tssnm is-a-yawn-malaġ kullu ma-ra-kʷn-infɛa, ur-ḥṣarġ ih̬f-inu. ar-awn-t-sslmadġ ġ-lgddam n-mddn ula ġ-tgʷmma-nnun.


Men han sagde til alle: "Vil nogen komme efter mig, han fornægte sig selv og tage sit Kors op daglig og følge mig; 	 yini-asn kullutn: «wanna iran ad-didi-yili, iqqan-t-id a-ittu ih̬f-ns ar-itasi aggjdi-ns kraygatt ass ar-didi-itmunu.


Men Barnet voksede og blev styrket i Ånden; og han var i Ørkenerne indtil den Dag, da han trådte frem for Israel. 	 izayd-uḥšmi yuḥanna ar-itimġur ar-itdus ġ-rruḥ-ns. iqama ġ-lh̬la ar ass lli-ġ-igra ġ-twuri-ns ġ-wammas n-ayt-rbbi.


men for at vi, Sandheden tro i Kærlighed, skulle i alle Måder opvokse til ham, som er Hovedet, Kristus, 	 illa fllannġ a-nttini lḥqq s-lḥnant, ar-ntimġur ġ-tamunt l-lmasiḥ lli-igan ih̬f-nnġ.


Dyrt bleve I købte, vorde ikke Menneskers Trælle! 	 isġa-kʷn lmasiḥ ifk fllawn atig-nnun. imma ġilad a-ur-tfkm ih̬fawn-nnun a-tgm ismgan i-bnadm.


David selv kalder ham Herre; hvorledes er han da hans Søn?" Og den store Skare hørte ham gerne. 	 ha-dawd s-ih̬f-ns ibdr ġwalli igan lmasiḥ, ig-t d-sidis. mamnk a-ra-ig ġir yan zġ-tasut-ns?» ar-as-sflidn mddn ggutnin, frḥn s-kullu mad-asn-inna.


Men Ypperstepræsten sagde: "Forholder dette sig således?" 	 isawl-unmġur n-tgmmi n-rbbi s-stifanus isqsa-t: «is-yʷġẓan ġayd fllak ttinin mddn-ad?»


Jesus svarede dem: "Sandelig, sandelig, siger jeg eder, hver den, som gør Synden, er Syndens Træl. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «lḥqq ayad, lḥqq a-rad-awn-iniġ. kullu wanna iskarn ddnub iga ismg i-ddnub.


Men da jeg havde mistet Synet ved Glansen af hint Lys, blev jeg ledet ved Hånden af dem, som vare med mig, og kom således ind i Damaskus. 	 sul bukḍġ nkki f-ssibt n-tifawt-an itjhhdn, amẓn-iyi afus ġwilli didi llanin, awin-iyi s-dimašq.


Det er rigtigt ikke at spise Kød eller at drikke Vin eller at gøre noget, hvoraf din Broder tager Anstød. 	 ra-yaf a-ur-tššt tifiyi nġd a-tsut tissi iktin nġd a-tskrt kra yaḍni iġ-iẓḍar gʷmak a-iḍr f-ssibt n-ma-tskart.


Men også Judas, som forrådte ham, kendte Stedet; thi Jesus samledes ofte der med sine Disciple. 	 yahuda lli-iskrn f-a-izznz yasuɛ issn urti-an, ašku ar-gis-itmunu yasuɛ d-imḥḍarn-ns mnnawt-twal.


Også I have da vel nu Bedrøvelse, men jeg skal se eder igen, og eders Hjerte skal glædes, og ingen tager eders Glæde fra eder. 	 ula kunni, taġ-kʷn-tguḍi ġilad, walaynni ra-kʷn-daġ-ẓrġ, tfrḥm s-uggʷar. ur-illi ma-rad-awn-ikkis lfrḥ-nnun.


Og hvorledes times dette mig, at min Herres Moder kommer til mig? 	 mad-giġ nkki aylliġ-d-dari-tuška innas n-sidi?


Derfor, hellige Brødre, delagtige i en himmelsk Kaldelse! ser hen til vor Bekendelses Udsending og Ypperstepræst, Jesus, 	 way-aytma imẓlayn lli-mi-d-iġra rbbi ad-kšmn s-tamunt-ad, swingimad-d yasuɛ lli-d-ityazann a-ig anmġur ihiyyan l-liman lli-ġ-numẓ.


Men dette skulle I vide, at dersom Husbonden vidste, i hvilken Time Tyven vilde komme, da vågede han og tillod ikke, at der skete Indbrud i hans Hus. 	 walaynni rad-awn-iniġ, mrad is-issn bu-tgmmi managu a-ra-d-yašk-umh̬h̬ar, ur-ra-t-yadj a-inqb tigmmi-ns.


For eder først har Gud oprejst sin Tjener og sendt han for at velsigne eder, når enhver af eder vender om fra sin Ondskab." 	 ġmkad a-s-iẓli rbbi ah̬ddam-ns yasuɛ, yazn-t-id s-darun baš a-tzwurm kunni ibark-kʷn, isswrri-d kud yan gigun zġ-iġarasn ʷh̬šnnin lli-ġ-a-ttidum.»


Det er frygteligt at falde i den levende Guds Hænder. 	 han tiksaḍ iggutn a-ra-yili i-wanna iḍrn ġ-ufus n-rbbi lli-iddrn.


opbyggede på Apostlenes og Profeternes Grundvold, idet Hovedhjørnestenen er Kristus Jesus selv, 	 lli-ibnnu f-llsas n-irqqasn d-lanbiya, ig lmasiḥ yasuɛ aẓru imqqurn n-uġẓu.


og de, som synes os mindre ærefolde på Legemet, dem klæde vi med des mere Ære; og de Lemmer, vi blues ved, omgives med desto større Blufærdighed; 	 ula igzman lli-ntḥgar, ar-tt-gisn-ntawi s-uggʷar. ula igzman lli-aġ-ššḥššamnin, ar-asn-nsslsa ibrdan lli-ur-d-iqqann a-tn-nssls i-igzman yaḍni.


Men jeg har sagt eder, at I have set mig og dog ikke tro. 	 imma kunni nniġ-awn yadlli ‹tẓram-iyi, ur-sri-tuminm.›


På den Dag skulle I bede i mit Navn, og jeg siger ikke til eder, at jeg vil bede Faderen for eder; 	 ġ-uwssan-an urd nkki a-ra-itḍalab baba f-ssibt-nnun walaynni ra-ti-ttḍalabm kunni s-ism-inu.


Sandelig, sandelig, siger jeg dig, da du var yngre, bandt du selv op om dig og gik, hvorhen du vilde; men når du bliver gammel, skal du udrække dine Hænder, og en anden skal binde op om dig og føre dig derhen, hvor du ikke vil." 	 lḥqq ayad, lḥqq a-rad-ak-iniġ. ġ-tmẓẓit-nnk ar-ttaggst i-ih̬f-nnk tftut s-inna trit, walaynni ġ-tuwssrt-nnk ra-n-tmdit ifassn ibkis-ak yan yaḍni yasi-k s-illi ur-trit.»


giver ikke heller Djævelen Rum! 	 baš a-ur-tadjm i-iblis manizġ a-n-srun-ikšm.


Men jeg vidner atter for hvert Menneske, som lader sig omskære, at han er skyldig at opfylde hele Loven. 	 ra-t-iniġ-daġ s-lmɛqul i-kullu wanna iran a-iẓẓall i-ddat-ns, iġ-tskrt ġmkan iqqan-k-id a-bdda-tskart s-kullu ma-ityaran ġ-ššrɛ.


Og den yngste af dem sagde til Faderen: Fader! giv mig den Del af Formuen, som tilfalder mig. Og han skiftede Godset imellem dem. 	 yašk-id ġwalli imẓẓin iḍalb-t yini-as: ‹wa-baba, ad-iyi-tfkt ġilad ma-yyi-d-yuškan ġ-lwrt.› inkr babas ibḍu-asn ayda-ns.


Da det nu var Beredelsesdag, bade Jøderne Pilatus om, at Benene måtte blive knuste og Legemerne nedtagne, for at de ikke skulde blive på Korset Sabbaten over; thi denne Sabbatsdag var stor. 	 ġassan a-iqaman i-wass n-usunfu, ar-gis-tujadn mddn i-lɛid. ur-rin imġarn n-ayt-yudaya a-n-tqama ddat n-willi mmutnin f-uggjdi ġ-wass l-lɛid. ḍalbn zġ-bilaṭus a-tn-yadj ad-asn-rẓn iḍarn kkisn-tn-d ilmma.


Men Præsten ved Zenstemplet, som var uden for Byen, bragte Tyre og Kranse hen til Portene og vilde ofre tillige med Skarerne. 	 tlla-tgmmi n-‹zafs› ġ-brra n-tmdint. yašk-id-unmġur n-willi tɛbadnin ilah-an, yawi-d izgarn s-imi n-tmdint, agʷln-asn taggʷatin n-ijddign. yiri nttan ula kullu wiyyaḍ a-n-srsn tiġrsiw ġ-lgddam n-barnaba d-bulus ar-tn-tɛbadn.