Hvorledes det går mig, skal Tykikus, den elskede Broder og tro Tjener og Medtjener i Herren, kundgøre eder alt sammen; 	 rad-awn-yini tih̬ikus f-kullu ma-igan lh̬bar-inu. iga gʷmatnnġ iɛzzan, ig ah̬ddam ifulkin, ar-didnnġ-itmɛawan ġ-twuri n-siditnnġ.


Da siger Jesus til ham: "Stik dit Sværd igen på dets Sted; thi alle de, som tage Sværd, skulle omkomme ved Sværd. 	 imma yasuɛ inna-yas: «rar lkummit-an s-uġlaf-ns. han kullu wanna yusin lkummit, s-lkummit a-s-ra-immt.


Men dette skete dem forbilledligt, men det blev skrevet til Advarsel for os, til hvem Tidernes Ende er kommen. 	 ġaylli-s-asn-tggʷra, ijra ġmkan baš ad-aġ-iml a-ur-nskar zund ntni, ityara kullu f-ssibt-nnġ baš a-nrar lɛaql nkkʷni lli-izzrayn isiggʷra n-ddunit.


Fader herliggør dit Navn!" Da kom der en Røst fra Himmelen: "Både har jeg herliggjort det, og vil jeg atter herliggøre det." 	 walaynni ḍalbġ-ak a-baba, a-d-iban lmjd n-ism-nnk.» ġakudan a-d-isawl yan-wawal zġ-ignwan yini: «ssbayynġ lmjd-ns, d-ra-t-in-sul-ssbayynġ.»


Og de afklædte ham og kastede en Skarlagens Kappe om ham. 	 kkisn-as timlsit-ns sslsn-as yan-uslham iẓggʷaġn,


for at ingen skulde blive vakelmodig i disse Trængsler; I vide jo selv, at dertil ere vi bestemte. 	 baš a-ur-iḍr yan gigun f-ssibt n-trfufnt lli-ġ-a-tzraym. tssnm kunni is-iqṣad rbbi a-nzri ġ-mayad,


Men den, som gør Sandheden, kommer til Lyset, for at hans Gerninger må blive åbenbare; thi de ere gjorte i Gud." 	 imma wanna iskarn s-lḥqq, ar-d-itffuġ s-tifawt baš ad-d-bayynn iskkirn-ns izd s-wawal n-rbbi a-s-a-iskar.


Meleas Søn, Mennas Søn, Mattathas Søn, Nathans Søn, Davids Søn, 	 yus n-malya yus n-manna yus n-mattata yus n-natan yus n-dawd


og dette er min Pagt med dem, når jeg borttager deres Synder." 	 rad-asn-fkġ lɛhd-ad ġakud nna-fllasn-ssittiġ ddnub-nsn.»


Thi dersom Abraham blev retfærdiggjort af Gerninger, har han Ros, men ikke for Gud. 	 mrad izd f-ssibt n-kra iskar ibrahim a-f-fllas-irḍa rbbi, ra-dars-yili ma-s-a-itškar ih̬f-ns. walaynni ur-iẓḍar yan a-iškr ih̬f-ns ġ-lgddam n-rbbi.


Og de gik hen til ham, vækkede ham og sagde: "Herre, frels os! vi forgå." 	 ddun imḥḍarn ssfaqn-t inin-as: «jjnjm-aġ a-sidi. ha-yaġ ra-nhlk.»


Og derpå kende vi, at vi have kendt ham, om vi holde hans Bud. 	 ġmkad a-s-ra-nissan is-darnnġ tawassna n-rbbi: ašku iban ginnġ is-a-nskar s-maylli-f-aġ-yuṣṣa.


Dog, de skulle ikke få Fremgang ydermere; thi deres Afsind skal blive åbenbart for alle, ligesom også hines blev. 	 walaynni ur-rad-bahra-tzayadn ġ-ġayan, ašku ra-iban i-kullu mddn is-ffuġn ih̬f-nsn ġmklli iban ġ-sin irgazn-an.


den derimod, som ikke gør Gerninger, men tror på ham, som retfærdiggør den ugudelige, regnes hans Tro til Retfærdighed; 	 imma wanna yumnn s-walli yakkan sslamt i-mddn ʷh̬šnnin, ra-t-ig rbbi d-wad-f-irḍa f-ssibt n-ma-yumn, urd f-ssibt n-kra iskar.


Men da Pilatus hørte om Galilæa, spurgte han, om Manden var en Galilæer. 	 lliġ isfld bilaṭus i-mayad yini-asn: «izd gu-jalil a-iga-urgaz-ad?»


Da imidlertid mange Tusinde Mennesker havde samlet sig, så at de trådte på hverandre, begyndte han at sige til sine Disciple: "Tager eder først og fremmest i Vare for Farisæernes Surdejg, som er Hykleri. 	 munn-d kigan d-id-walf n-mddn ġ-tasaɛt-an, aylliġ a-takʷln f-ingratsn. igr yasuɛ ar-isawal s-imḥḍarn-ns yini-asn: «rarat lɛaql-nnun zġ-th̬mirt n-ifarisin, ašku ntni sin-uwdmawn ad-skarn.


hvori I fordum vandrede efter denne Verdens Tidsånd, efter hans Vis, som hersker over Luftens Magt, over den Ånd, der nu er virksom i Genstridighedens Børn, 	 tkkam-ttin ar-ttidum ġ-uġaras n-ddunit-ad, ar-ttḍfarm lquwwa yʷh̬šnn lli-itjhhdn ġ-ignwan. tga rruḥ lli-itḥkamn ġilad ġ-ġwilli ur-sflidnin s-rbbi.


Men end ikke min Ledsager, Titus, som var en Græker, blev tvungen til at omskæres, 	 imma ntni ur-aġ-uṣṣan a-nẓẓall i-ddat n-usmun-inu tiṭus wah̬h̬a iga gu-yunan.


Derfor siger jeg dig: Hendes mange Synder ere hende forladte, eftersom hun elskede meget; men den, hvem lidet forlades, elsker lidet." 	 rad-ak-iniġ, s-kigan ad-dars-iɛzza ma-igan win rbbi, ašku ggutn ddnub-ns lli-f-as-iṣamḥ. imma yan mi iṣamḥ f-ma-idrusn, ġir imikk a-s-rad-dars-iɛzzu.»


Men al Nådes Gud, som kaldte eder til sin evige Herlighed i Kristus Jesus efter en kort Tids Lidelse, han vil selv fuldelig berede eder, styrke, bekræfte, grundfæste eder! 	 walaynni rbbi lli-bdda-iran ad-aġ-ibark, iġra-yawn-d a-tkšmm s-lmjd-ns idumn ġ-tamunt l-lmasiḥ. tigira n-ma-trfufnm yan imikk, ra-kʷn-yawi s-sslamt ikmmln issdus-kʷn izzga-kʷn issbidd-kʷn f-llsas iṣḥan.


da skulle de, som ere i Judæa, fly ud på Bjergene; 	 ġakudan winna llanin ġ-tmazirt n-yudaya, iqqan-tn-d ad-rwln s-idrarn.


Da svarede Peter: "Mon nogen kan formene disse Vandet; så de ikke skulde døbes, de, som dog havde fået den Helligånd lige så vel som vi?" 	 «is-illa ma-rad-aġ-ikkis a-nssddm mddn-ad ġ-waman? ašku ula ntni, ifka-yasn rbbi rruḥ lqudus ġmklli-aġ-t-ifka nkkʷni.»


Jesus sagde: "Lader Folkene sætte sig ned;" og der var meget Græs på Stedet. Da satte Mændene sig ned, omtrent fem Tusinde i Tallet. 	 imma yasuɛ inna-yasn: «ssgawrat mddn.» adġar-an, tggut gis tuga. gawrn mddn-an kullutn, rad-gn ma-itggan smmus id-walf n-urgaz.


Og de bleve glade og lovede at give ham Penge. 	 frḥn ntni inin-as rad-as-fkn iqaridn.


Jeg er Abrahams Gud og Isaks Gud og Jakobs Gud. Han er ikke dødes, men levendes Gud." 	 inna ‹nkki giġ rbbi n-ibrahim, gġ rbbi n-isḥaq, gġ rbbi n-yaɛqub.› awal-an imla-yaġ is-ddrn ntni ġ-lgddam n-rbbi, wah̬h̬a mmutn.»


Men de gøre alle deres Gerninger for at beskues af Menneskene; thi de gøre deres Bederemme brede og Kvasterne på deres Klæder store. 	 kullu iskkirn-nsn ar-tn-skarn baš a-tn-ẓrn wiyyaḍ. ar-ssimġurn lḥruz n-ignzi-nsn, ar-ssiġzzifn tamiw n-islhamn-nsn.


Men ville de lære noget, da adspørge de deres egne Mænd hjemme; thi det er usømmeligt for en Kvinde at tale i en Menighedsforsamling. 	 iġ-rant ad-issannt kra, illa fllasnt ad-sqsant irgazn-nsnt ġ-tgmmi. iġ-tsawl-tmġart ġ-wammas n-umnaggar, han lɛib ayn tskr.


Men han sagde til ham: "Lad de døde begrave deres døde; men gå du hen og forkynd Guds Rige!" 	 irar-as yasuɛ: «fl ġwilli ur-ṭṭafnin tudrt a-n-mḍln winna-yasn-mmutnin. zayd kiyi, ar-ttawit lh̬bar i-mddn f-tgldit n-rbbi.»


og de bleve slagne af Forundring over hans Lære; thi han lærte dem som en, der havde Myndighed, og ikke som de skriftkloge. 	 ar-tɛjjabn ġ-ulmmud-ns ašku ar-srsn-isawal ġmklli dars lḥqq ad-asn-yini ma-tn-d-iqqann a-t-skarn. ur-igi ntta zund imslmdn n-ššrɛ.


Men med det samme bered også Herberge for mig; thi jeg håber, at jeg ved eders Bønner skal skænkes eder. 	 imma ġilad riġ ad-iyi-tjjujadt aḥanu n-unbgi ġ-dark, ašku rjiġ-n ġ-rbbi ad-awn-ifk maylli zgis ttḍalabm, yadj-iyi a-n-wrriġ s-darun.


Men da Disciplene så det, bleve de vrede og sagde: "Hvortil denne Spilde? 	 lliġ ẓran imḥḍarn ma-tskr, bzgn fllas, inin i-ngratsn: «mah̬ a-stti-tjla?


Og nu, Brødre! jeg ved, at I handlede i Uvidenhed, ligesom også eders Rådsherrer. 	 «imma ġilad ay-aytma, ssnġ ġaylli tskrm kunni d-inmġurn-nnun, tskrm-t ašku ur-tssinm ma-iga.


Og den fjerde Engel udgød sin Skål over Solen; og det blev givet den at brænde Menneskene med Ild. 	 iddu lmalak wis kkuẓ iffi-n taṭṭast-ns f-tafukt, s-as-ityawfka a-tqd bnadm s-lɛafit-ns.


Og han kaldte sine tolv Disciple til sig og gav dem Magt over urene Ånder, til at uddrive dem og at helbrede enhver Sygdom og enhver Skrøbelighed. 	 iġr-d yasuɛ i-imḥḍarn-ns s-sin d-mraw s-dars, ifk-asn taẓḍḍart ad-ssufuġn ljnun ʷh̬šnnin ar-jjujjin kraygatt tamaḍunt ula aṭṭan.


Men dersom hin Tjener siger i sit Hjerte: "Min Herre tøver med at komme" og så begynder at slå Karlene og Pigerne og at spise og drikke og beruse sig, 	 walaynni iġ-idda-uh̬ddam-an yini d-ih̬f-ns: ‹imaṭl-n sidi› ar-ikkat ih̬ddamn d-th̬ddamin ar-ištta ar-issa ar-issnuful ih̬f-ns s-tissi,


Men da Vingårdsmændene så Sønnen, sagde de til hverandre: Det er Arvingen; kommer lader os slå ham ihjel og få hans Arv! 	 walaynni ih̬ʷmmaṣn-an, lliġ ẓran yus mšawarn i-ngratsn inin ‹ġwad a-ra-iwrt igr. aškad-d a-t-nnġ ig lwrt winnġ.›


Men da Engelen, som talte til ham, var gået bort, kaldte han to af sine Husfolk og en gudfrygtig Stridsmand af dem, som stadig vare om ham. 	 lliġ-t-ifl lmalak iġr kurnilyus i-sin imqasan n-tgmmi-ns ula yan-uɛskri-ns lli-itɛbadn rbbi.


Men han svarede og sagde: "Den, som dyppede Hånden tillige med mig i Fadet, han vil forråde mig. 	 yini-asn: «yan zġ-willi didi dranin ġ-uruku-ad a-ra-yyi-izznz.


og hans Fødder lignede skinnende Malm, når det gløder i Ovnen; og hans Røst var som mange Vandes Lyd; 	 ar-ssmrqiqiyn iḍarn-ns zund anas iṣfan ityawmzayn s-ssql. itjhhd-wawal-ns zund ijjij n-isaffn n-waman ggutnin.


Men Stefanus, fuld af Nåde og Kraft, gjorde Undere og store Tegn iblandt Folket, 	 iɛmmr stifanus s-lbaraka n-rbbi d-tḥkimt itjhhdn, ar-iskar lmɛjizat d-tmitar mqqurnin ġ-dar ayt-tmdint.


Og der var Jakobs Brønd. Jesus satte sig da, træt af Rejsen, ned ved Brønden; det var ved den sjette Time. 	 illa-ġin-wanu n-yaɛqub. igawr yasuɛ ġ-tama n-wanu ašku irmi ġ-uġaras, ig lḥal ṭuẓẓunt n-wass.


David selv sagde ved den Helligånd: Herren sagde til min Herre: Sæt dig ved min, højre Hånd, indtil jeg får lagt dine Fjender som en Skammel for dine Fødder. 	 imma dawd, lliġ-t-iguwwd rruḥ lqudus a-isawl f-lmasiḥ inna ‹ha-sidi rbbi inna i-sidi, skiws f-ufasiy-inu ard gġ inuwwašn-nnk ġ-ddu iḍarn-nnk.›


Thi under Spisningen tager enhver sit eget Måltid forud, og den ene hungrer, den anden beruser sig. 	 ašku kraygatt yan ar-itzayad ar-ištta bla-da-itql s-wiyyaḍ, ar-gigun-ittili kra yaġ laẓ, ar-ittili kra inufl s-tissi.


Eller lad disse her selv sige, hvad Uret de have fundet hos mig, da jeg stod for Rådet, 	 nġd adj ġwid ad-flla-inin is-gigi-ufan kra l-lɛib ġakud lliġ biddġ ġ-lmḥkama-nsn.


Værer ikke bekymrede for noget, men lader i alle Ting eders Begæringer komme frem for Gud i Påkaldelse og Bøn med Taksigelse; 	 a-ur-tasim taġuft f-kra, walaynni tẓẓallat ar-ttḍalabm rbbi f-kraygatt kra, ar-ti-ttškarm ar-as-ttinim f-aynna-kʷn-ih̬ṣṣan.


men ham, som en kort Tid var bleven gjort ringere end Engle, Jesus, se vi på Grund af Dødens Lidelse kronet med Herlighed og Ære, for at han ved Guds Nåde må have smagt Døden for alle. 	 walaynni nẓra yasuɛ lli-iwrrin illa-d ġ-ddu l-lmalayka yan imikk, nẓr-t yattuy s-lmjd d-lhibt f-ssibt l-lmut lli-s-immut a-srs-issruḥ rrḥmt n-rbbi i-kullu mddn.


De have Afgrundens Engel til Konge over sig; hans Navn er på Hebraisk Abaddon, og på Græsk har han Navnet Apollyon. 	 tamurġi-an, agllid lli-gis-iḥkamn iga lmalak n-tdrut n-wakal. ig ism-ns ‹abaddun› s-wawal n-ayt-yudaya, ig ‹abullyun› (ġwalli ifnnun) s-wawal n-ayt-yunan.


Således er Tungetalen til et Tegn, ikke for dem, som tro, men for de vantro; men den profetiske Gave er det ikke for de vantro, men for dem, som tro. 	 mayad a-f-nssn iwaliwn iġribn ur-gin tamatart i-willi umnnin, walaynni gan tamatart i-willi dar idrus liman. imma aynna imla rbbi a-t-ittini yan i-wiyyaḍ, ra-ig tamatart i-willi umnnin, urd willi dar idrus liman.


Og jeg formaner eder des mere til at gøre dette, for at jeg desto snarere kan gives eder igen. 	 ġmkad a-s-kʷn-uṣṣaġ s-lmɛqul a-tḍalbm rbbi flla baš a-yyi-n-isswrri s-darun ġ-mayd-d-yakmurn.


Men de fortalte ham, at Jesus af Nazareth kom forbi. 	 inin-as: «yasuɛ gu-naṣira ayd izrin.»


Men da Skarerne så, hvad Paulus havde gjort, opløftede de deres Røst og sagde på Lykaonisk: "Guderne ere i menneskelig Skikkelse stegne ned til os." 	 lliġ ẓran mddn ma-iskr bulus, alln awal-nsn inin s-wawal n-ayt-likuniyya: «hati gguzn-d ilahat-nnġ s-darnnġ, wrrin s-ssift n-bnadm.»


Og når de urene Ånder så ham, faldt de ned for ham og råbte og sagde: "Du er Guds Søn." 	 ula ljnun ġakud nna-t-ẓran ḍrn-d ġ-dar iḍarn-ns ar-ssġuyyun ar-ttinin: «kiyi tgit yus n-rbbi.»


Da jeg var daglig hos eder i Helligdommen, udrakte I ikke Hænderne imod mig; men dette er eders Time og Mørkets Magt." 	 lliġ-n-bdda didun kraygatt ass ġ-tgmmi n-rbbi, ur-iyi-tumẓm ġ-uwssan-an, walaynni tasaɛt-nnun ayad a-gis-tḥkam lquwwa n-tillas.»


I Tro døde alle disse uden at have opnået Forjættelserne; men de så dem langt borte og hilsede dem og bekendte, at de vare fremmede og Udlændinge på Jorden. 	 kullu mddn-an umnn awal n-rbbi aylliġ mmutn, ur-ta-umẓn maylli-s-asn-inna rad-asn-t-ifk. walaynni ẓran-t-in ġ-tuggugt frḥn srs, ur-a-tḥšamn a-ttinin izd ibrraniyn d-iġribn ad-gan ġ-ddunit.


Men ved Apostlenes Hænder skete der mange Tegn og Undere iblandt Folket; og de vare alle endrægtigt sammen i Salomons Søjlegang. 	 iskr rbbi lmɛjizat d-tmitar ggutnin f-ifassn n-irqqasn ġ-dar ayt-tmdint-an. ar-n-tmunun imumnn kullutn ġ-udġar lli-mi-ttinin ‹alḥni n-suliman›.


Og ingen kommer ung Vin på gamle Læderflasker; ellers sprænger Vinen Læderflaskerne, og Vinen ødelægges såvel som Læderflaskerne; men kom ung Vin på nye Læderflasker!" 	 ur-illi ma-itggan aman n-waḍil iktin l-ljdid ġ-ilmawn iqdimn. iġ-iskr ġmkan rad-stġn-waman l-ljdid ilmawn iqdimn ffin-waman h̬srn ilmawn. walaynni ar-tggan aman n-waḍil l-ljdid ġ-ilmawn l-ljdid.»


Thi hvad gavner det et Menneske, om han vinder den hele Verden, men må bøde med sin Sjæl? Eller hvad kan et Menneske give til Vederlag for sin Sjæl? 	 ma-ra-yili i-bnadm iġ-iwrri iṭṭaf ddunit kullutt ih̬sr ih̬f-ns? ma-ra-ifk bnadm baš a-ijjnjm ih̬f-ns?


idet vi nedbryde Tankebygninger og al Højhed, som rejser sig imod Erkendelsen af Gud, og tage enhver Tanke til Fange til Lydighed imod Kristus 	 ar-nssgriwil iswingimn n-bnadm, ar-nh̬llu iwaliwn n-kullu ma-italln ih̬f-ns a-iḍaḍḍ tawassna n-rbbi, ar-nkkrs kullu tinbaḍin n-mddn baš ad-wrrin s-tnbaḍin l-lmasiḥ.


I Opstandelsen, når de opstå, hvem af dem skal så have hende til Hustru? Thi de have alle syv haft hende til Hustru." 	 ini-aġ, ġ-tnkra lli-ġ-rad-nkrn kullutn, tamġart n-manwa gisn a-ra-tg? hatti tkka-ttin tga tamġart-nsn s-ssa.»


Og straks gik han om Bord i Skibet med sine Disciple og kom til Dalmanuthas Egne. 	 ikšm s-tanawt ntta d-imḥḍarn-ns, ssudun ġ-umda s-tsgiw n-dalmanuta.


Derfor, når du ofrer din Gave på Alteret og der kommer i Hu, at din Broder har noget imod dig, 	 iġ-tiwit kra n-twafka s-tgmmi n-rbbi tswangmd-d is-tskrt kra yʷh̬šnn ġ-gʷmak,


Men det sjælelige Menneske tager ikke imod de Ting, som høre Guds Ånd til; thi de ere ham en Dårskab, og han kan ikke erkende dem, thi de bedømmes åndeligt. 	 yan dar ur-illi rruḥ n-rbbi, ur-ra-iqbl tiwafkiw n-rruḥ-ns. ur-iẓḍar a-tnt-ifhm, ra-iġal izd anufl ad-gant, ašku s-rruḥ a-s-a-tnt-ntfham.


Og se, de råbte og sagde: "Hvad have vi med dig at gøre, du Guds Søn? Er du kommen hid før Tiden for at pine os?" 	 ġuwwtn s-jjhd inin-as-d: «wa-yus n-rbbi, ma-illan ġ-gratnnġ didk? is-di-tuškit ad-aġ-tssrfufnt ur-ta-d-ilkim-uzmz?»


Thi Folk skal rejse sig mod Folk, og Rige mod Rige, og der skal være Jordskælv her og der, og der skal være Hungersnød og Oprør. Dette er Veernes Begyndelse. 	 ra-di-tnkr-tqbilt s-tqbilt tnkr-d-tgldit s-tgldit, ilint zznzalat ġ-kra n-tmizar yili-uġni. walaynni ġayad iga ġir azbbar amzwaru n-tlalit.


Hvis jeg som et almindeligt Menneske har kæmpet med vilde Dyr i Efesus, hvad Gavn har jeg så deraf? Dersom døde ikke oprejses, da "lader os spise og drikke, thi i Morgen dø vi." 	 walaynni ma-rad-iyi-yili iġ-mmaġġ d-luḥuš ġ-tmdint n-afsus ġir baš ad-rḍuġ ih̬f-inu? iġ-ur-rad-nkrn ġwilli mmutnin ra-yaf a-nskar ġmklli ttinin mddn: «a-nšš nsu ġassad ašku azkka tlla lmut.»


Amen! Velsignelsen og Prisen og Visdommen og Taksigelsen og Æren og Kraften og Styrken tilhører vor Gud i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 inin: «amin. a-yili lḥmd d-lmjd d-tḥkimt d-ššukr d-ttuqir d-lḥukm d-lquwwa i-rbbi-nnġ ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.»


Der skal der være Gråd og Tænders Gnidsel, når I må se Abraham og Isak og Jakob og alle Profeterne i Guds Rige, men eder selv blive kastede udenfor. 	 mnšk a-s-ra-tallam ar-ttgẓaẓm uh̬san-nnun ġakud nna-tẓram ibrahim d-isḥaq d-yaɛqub d-lanbiya kullutn ġ-tgldit n-rbbi, imma kunni iluḥ-kʷn-in s-brra.


Men også en anden sagde: "Herre! jeg vil følge dig; men tilsted mig først at tage Afsked med dem, som ere i mit Hus." 	 yašk-id yan yaḍni yini-as: «rad-didk-munġ a-sidi, walaynni adj-iyi zwar a-n-msafaḍġ d-ayt-tgmmi.»


Og folket biede efter Sakarias, og de undrede sig over, at han tøvede i Templet. 	 ar-tqln mddn s-zakariyya, ar-ssmqsan i-ngratsn: «mah̬ aylliġ-n-imaṭl ġ-tḥanut tamẓlayt?»


Den skrøbelige går jo til Grunde ved din Kundskab, Broderen, for hvis Skyld Kristus er død. 	 hati s-twassna-nnk a-s-ra-thlkt ġwalli iḍɛfn, igan gʷmak lli-f-immut lmasiḥ.


Og den første trådte frem og sagde: Herre! dit Pund har erhvervet ti Pund til. 	 ikšm-umzwaru yini-as: ‹aqarid-nnk a-sidi, rurġ-d srs mraw iqaridn yaḍni nnigas.›


Men derefter åbenbaredes han for to af dem på Vejen i en anden Skikkelse, medens de gik ud på Landet. 	 tiġurdin n-mayan iban-d yasuɛ s-mamnk yaḍni i-sin zġ-gisn lliġ ftan ġ-uġaras s-iduran ġ-brra n-tmdint.


Da hidkaldte de anden Gang Manden, som havde været blind, og sagde til ham: "Giv Gud Æren; vi vide, at dette Menneske er en Synder." 	 aznn-daġ imġarn s-walli-sttin ikkan ibukḍ, inin-as: «nga-n srk rbbi a-ur-tsskarkst. nssn ġwan is-iffuġ aġaras n-rbbi.»


Men Jesus råbte atter med høj Røst og opgav Ånden. 	 imma yasuɛ yut-daġ s-yat-tġuyyit itjhhdn idḥi rruḥ-ns.


Da flygtede Moses for denne Tales Skyld og boede som fremmed i Midians Land, hvor han avlede to Sønner. 	 lliġ isfld musa i-mayad irwl, iffuġ miṣr iddu igawr ġ-tmazirt n-madyan. laln-in dars sin tarwa ġin.


Men hører han dig ikke, da tag endnu een eller to med dig, for at "hver Sag må stå fast efter to eller tre Vidners Mund." 	 walaynni iġ-yagʷi a-srk-isfld, ddu dars tis snat-twal, tawit didk yan nġd sin mddn yaḍni ġmklli ityaran baš ‹a-tzga-tġawsa nna-illan s-tugga n-sin nġd kraḍ inagan.›


Da han nu kom derhen og så Guds Nåde, glædede han sig og formanede alle til med Hjertets Forsæt at blive ved Herren. 	 lliġ-n-ilkm, iẓr mamnk a-tn-ibark rbbi, ifrḥ izzɛam-tn kullutn ad-amẓn ġ-siditnnġ s-uwl izgan.


Thi da I vare Syndens Tjenere, vare I frie over for Retfærdigheden. 	 lliġ ttin tkkam tgam ismgan i-ddnub, ar-sul-tskarm ġmklli ttirim bla-da-ttlhum s-ma-irḍan rbbi.


Nu har jeg nok af alt og har Overflod; jeg har fuldt op efter ved Epafroditus at have modtaget eders Gave, en Vellugts-Duft, et velkomment Offer, velbehageligt for Gud. 	 imma ġilad ha-yyi šbɛaġ, yili dari ma-yufan zġ-lh̬ir, ašku issruḥ-iyi-d abafruditus maylli-yyi-di-tuznm. iga zund tujjut imimn ula zund yat-twafka ittrsn ġ-lgddam n-rbbi lli-s-ifrḥ irḍu srs.


Men om jeg også dømmer, er min Dom sand; thi det er ikke mig alene, men mig og Faderen, han, som sendte mig. 	 mrad is-ḥkamġ ra-yʷġẓan lḥukm-inu, ašku urd waḥduyyi a-rad-ḥkamġ. illa-bdda didi baba lli-yyi-d-yuznn.


Han er den Sten, som blev agtet for intet af eder, I Bygningsmænd, men som er bleven til en Hovedhjørnesten. 	 nttan a-f-ityara ġ-warra n-rbbi: ‹aẓru lli-n-tluḥm kunni a-ibnnayn, nttan a-iwrrin iga ih̬f n-uġẓu.›


Jesus svarede: "Jeg er ikke besat, men jeg ærer min Fader, og I vanære mig. 	 yini-asn yasuɛ: «ur-iyi-ikšim kra l-ljnn. nkki ar-tuqqarġ baba, imma kunni ur-a-yyi-ttuqqarm.


og lagde dem for Apostlenes Fødder; men der blev uddelt til enhver, efter hvad han havde Trang til. 	 ar-t-srasn ġ-lgddam n-irqqasn. ar-t-aṭṭun ntni f-willi gisn ḥtajjanin, kud yan d-unšk lli-f-ilkm.


Og der blev givet mig et Rør ligesom en Målestok, med de Ord: Stå op og mål Guds Tempel og Alteret og dem, som tilbede deri. 	 ttfk-iyi ilmma yat-tġanimt ma-s-a-ssġalġ, yini-yyi rbbi: «nkr tssġlt tigmmi n-rbbi-nnk d-uẓru n-tġrsi, tḥasbt kullu willi gis tɛbadnin.


men de, som agtes værdige til at få Del i hin Verden og i Opstandelsen fra de døde, tage hverken til Ægte eller bortgiftes. 	 imma ġwilli f-irḍa rbbi ad-nkrn zġ-lmut ddrn ġ-lih̬rt, ntni ur-ra-tahaln ula-da-tahalnt.


Og han begyndte at tale frimodigt i Synagogen. Men da Priskilla og Akvila hørte ham,toge de ham til sig og udlagde ham Guds Vej nøjere. 	 yan-wass ar-isawal s-zzɛamt ġ-tgmmi n-tẓallit, tsfld-as briskilla d-akila. awin-t s-tgmmi, mln-as uggʷar f-uġaras n-rbbi baš a-t-yissan ġmklli iga.


(dersom en ikke veed at forestå sit eget Hus, hvorledes vil han da kunne sørge for Guds Menighed?) 	 ašku iġ-ur-issin mamnk a-itnbaḍ ġ-ayt-tgmmi-ns, mamnk a-ra-yissan a-igabl amnaggar n-rbbi?


Thi for eder er Forjættelsen og for eders Børn og for alle dem, som ere langt borte, så mange som Herren vor Gud vil tilkalde." 	 ašku maylli inna rbbi f-ma-ra-iskr ifulki, inna-yawn-t kunni ula tarwa-nnun ula kullu wiyyaḍ aggugnin, yini-t i-kullu ma-mi-d-iġra rbbi siditnnġ s-dars.»


Siden åbenbarede Jesus sige atter for Disciplene ved Tiberias Søen; men han åbenbarede sig således. 	 tiġurdin n-mayan iban-d-daġ yasuɛ i-imḥḍarn-ns ġ-tama n-umda n-ṭabariyya. ġmkad a-s-d-iban.


Thi ligesom Jonas var tre Dage og tre Nætter i Havdyrets Bug, således skal Menneskesønnen være tre Dage og tre Nætter i Jordens Skød. 	 ġmklli-n-ikka yuna kraḍ-uwssan d-kraḍ-waḍan ġ-waḥlig n-uslm imqqurn, ġmkan a-rad-iyi-ijru ula nkki lli-igan yus n-bnadm. ra-n-kġ kraḍ-uwssan d-kraḍ-waḍan ġ-tdrut n-wakal.


Gid I vilde finde eder i en Smule Dårskab af mig! Dog, I gør det Jo nok. 	 ṣbrat didi iġ-iyi-tẓram ar-sawalġ imikk zund yan iffuġn ih̬f-ns.


Er det ikke dem, som bespotte det skønne Navn, som er nævnet over eder? 	 is-urd ntni a-irggmn ism ifulkin n-walli mi tgam wins?


Og ved den niende Time råbte Jesus med høj Røst og sagde: "Eli! Eli! Lama Sabaktani?" det er: "Min Gud! min Gud! hvorfor har du forladt mig?" 	 tasaɛt tis kraṭṭ yut yasuɛ s-yat-tġuyyit itjhhdn yini: «aluy, aluy, lama šabaqtani?» tga lmɛna-ns «wa-rbbi-nu, wa-rbbi-nu, mah̬ a-yyi-tflt?»


Kristus har løskøbt os fra Lovens Forbandelse, idet han blev en Forbandelse for os (thi der er skrevet: "Forbandet er hver den, som hænger på et Træ"), 	 imma lmasiḥ ifukka-yaġ zġ-lɛqubit lli-ra-iḍr f-willi ibnnun f-ššrɛ. iwrri iga ntta wad-f-tḍr lɛqubit, baš a-ur-fllannġ-tḍr nkkʷni. ašku ityara: «kullu wanna ityaggaln f-uggjdi, lɛqubit n-rbbi a-fllas-illan.»


Mine Brødre! dersom nogen iblandt eder farer vild fra Sandheden, og nogen omvender ham, 	 way-aytma, iġ-gigun-illa kra n-yan iffuġn zġ-lḥqq irar-t-id wayyaḍ s-uġaras,


men på den Dag, da Loth gik ud af Sodoma, regnede Ild og Svovl ned fra Himmelen og ødelagde dem alle: 	 walaynni ġ-wass lli-ġ-iffuġ luṭ tamdint n-sadum tḍr-d lɛafit d-lkbrit zġ-ignwan tyawhlakn kullutn.


som der er skrevet: "For din Skyld dræbes vi den hele Dag, vi bleve regnede som Slagtefår." 	 ġmklli ityaran: «ass kullut ar-ttirin ad-aġ-nġn f-ssibt-nnk. gan-aġ d-uwlli ġ-tukʷi-tġrsi.»


Og de tændte en Ild midt i Gården og satte sig sammen, og Peter sad midt iblandt dem. 	 ssrġan mddn lɛafit ġ-wammas n-tgmmi, gawrn ġ-tama-ns. iddu bṭrus iskiws ġ-gratsn.


til de hellige og troende Brødre i Kristus i Kolossæ: Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader! 	 i-aytmatnnġ ġ-tmdint n-kulussi, a-tn-igan d-imẓlayn n-rbbi lli-zganin ġ-uġaras l-lmasiḥ. ad-awn-tili lbaraka d-sslamt zġ-rbbi babatnnġ.


i Håb om evigt Liv, hvilket Gud, som ikke lyver, har forjættet fra evige Tider, 	 lli-itawin s-rrja iṣḥan n-tudrt idumn. rbbi ur-a-isskirkis. ġakud lliġ ur-ta-ih̬lq yat a-inna rad-aġ-tili tudrt-ad.


Jesus svarede: "Hverken han eller hans Forældre have syndet; men det er sket, for at Guds Gerninger skulle åbenbares på ham. 	 isawl-d yasuɛ yini-asn: «urd f-ssibt n-ddnub-ns nġd ddnub n-ayt-dars, walaynni ilul ġmkad baš a-gis-ibayyn ma-ra-iskr rbbi.


og besvore eder, at I skulde vandre Gud værdigt, ham, som kaldte eder til sit Rige og sin Herlighed. 	 ar-kʷn-ntnṣaḥ nini-awn a-tskarm ġmklli-d-iqqann ġwilli ganin win rbbi lli-awn-d-iġran a-tkšmm s-tgldit-ns ula lmjd-ns.


Og straks da Jesus mærkede på sig selv, at den Kraft var udgået fra ham, vendte han sig om i Skaren og sagde: "Hvem rørte ved mine Klæder?" 	 issḥssa yasuɛ is-zgis-tffuġ kra l-lbaraka, igrawl ġ-mddn-an yini-asn: «ma-d-iggrn i-tmlsit-inu?»


og de fremstillede falske Vidner, som sagde: "Dette Menneske holder ikke op med at tale Ord imod dette hellige Sted og imod Loven. 	 šškšmn kra n-mddn a-fllas-akkan tugga n-tkrkas ar-ttinin: «ġwad ar-bdda-irggm ġ-tgmmi tamẓlayt n-rbbi ula ššrɛ n-musa.


Thi Guds Rige består ikke i Ord, men i Kraft. 	 ašku tagldit n-rbbi ur-tlli s-iwaliwn, walaynni taḥkimt itjhhdn a-s-tlla.


Da talte Festus med sit Råd og svarede: "Du har skudt dig ind under Kejseren; du skal rejse til Kejseren." 	 išawr fastus d-imɛawann-ns, yini ilmma i-bulus: «tssġlit aṣraḍ-nnk s-dar qayṣr. hati s-dar qayṣr a-s-ra-tddut.»


og har gjort os til et Kongerige, til Præster for sin Gud og Fader: Ham være Æren og Magten i Evighedernes Evigheder! Amen. 	 irar-aġ a-ng ayt-tgldit n-rbbi babas f-a-n-nsras ġ-lgddam-ns tiwafkiw ma-s-a-itrḍu. nttan a-mi-illa lmjd d-lquwwa, ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


Men de troendes Mængde havde eet Hjerte og een Sjæl; og end ikke een kaldte noget af det, han ejede, sit eget; men de havde alle Ting fælles. 	 kullu imumnn, yan ad-gan ġ-mad-swingimn ula ma-s-a-ssḥssun. ur-illi ma-ittinin tiġawsiwin-ns ġir tins ad-gant, walaynni kud yan ar-yaṭṭu aynna dars illan d-wiyyaḍ.


Således skulle de sidste blive de første, og de første de sidste; thi mange ere kaldede, men få ere udvalgte." 	 yini-asn yasuɛ: «ġmkad a-s-rad-zwurn imggura, ggʷrun imzwura.»


Og da han kom i Land, så han en stor Skare, og han ynkedes inderligt over dem og helbredte deres syge. 	 lliġ iffuġ zġ-tanawt iẓr-n kigan d-mddn, qaman gis bahra, ijjujji-asn imuḍan-nsn.


Hvad er da Apollos? og hvad er Paulus? Tjenere, ved hvilke I bleve troende og det, efter som Herren gav enhver. 	 ma-iga abullus ula bulus? ih̬ddamn ka-nga, tamnm f-imi-nnġ s-mklli ifka siditnnġ i-kud yan ginnġ.


Johannes's Dåb, hvorfra var den? Fra Himmelen eller fra Mennesker?" Men de tænkte ved sig selv og sagde: "Sige vi: Fra Himmelen, da vil han sige til os: Hvorfor troede I ham da ikke? 	 yuḥanna, ma-t-id-yuznn a-issddam mddn? izd rbbi nġd bnadm?» bdun ntni ar-ssmqsan i-ngratsn ar-ttinin: «iġ-nenna ‹rbbi a-t-id-yuznn› rad-aġ-yini ‹mah̬ aylliġ ur-tuminm mad-awn-inna?›


Derfor har jeg anset det for nødvendigt at opfordre Brødrene til at gå i Forvejen til eder og forud bringe eders tidligere lovede Velsignelse i Stand, for at den kan være rede som Velsignelse og ikke som Karrighed. 	 mayan a-f-swangmġ is-ra-yaf iġ-ḍalbġ aytmatn-ad a-yyi-n-zwurn s-darun, baš ad-jjujadn tawafka lli-s-tnnam ra-stti-taznm. ġmkan a-s-ra-stt-in-afġ nkki tujad s-lh̬aṭr-nnun urd s-bzzez.


Og de andre bleve ihjelslåede med hans Sværd, som sad på Hesten, det, der udgik af hans Mund, og alle Fuglene bleve mættede at deres Kød. 	 izayd ilmma ġwalli inin f-wayyis inġ ma-iqaman zġ-ljyuš-nsn s-taẓẓit lli-d-iffuġn zġ-imi-ns. munn-d fllasn igḍaḍ kullutn ar-šttan tifiyi-nsn aylliġ šbɛan.


Men have I noget Forlangende om andre Sager, så vil det blive afgjort i den lovlige Forsamling. 	 nġd iġ-tram kra yaḍni, ih̬ṣṣa-kʷn a-ti-tssnfaṣalm i-ngratun ġ-dar imġarn n-tmdint.


Thi vi ere hans Værk, skabte i Kristus Jesus til gode Gerninger, som Gud forud beredte, for at vi skulde vandre i dem. 	 ašku rbbi ad-aġ-iskrn ġmkan, ig-aġ d-win lmasiḥ yasuɛ baš a-ntnawal ifulkitn lli-aġ-zwar-ijjujad a-tn-nskar.


"Hvad skulle vi gøre med disse Mennesker? thi at et vitterligt Tegn er sket ved dem, det er åbenbart for alle dem, som bo i Jerusalem, og vi kunne ikke nægte det. 	 «ma-ra-nskr i-mddn-ad? hati kullu imzdġn n-urušalim ssnn is-ttyawskar yat lmɛjizt imqqurn f-ufus-nsn. ur-nẓḍar a-nini ur-tlli.


Og jeg faldt til Jorden og hørte en Røst, som sagde til mig: Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig? 	 ḍrġ s-wakal s-sfldġ i-wawal inna-yyi-d: ‹šawl, šawl, mah̬ a-yyi-tssrfufunt?›


Derfor er du uden Undskyldning, o Menneske! hvem du end er, som dømmer; thi idet du dømmer den anden, fordømmer du dig selv; thi du, som dømmer, øver det samme. 	 imma kiyi a-bnadm, ur-dark ma-ttinit. ašku iġ-a-tḥkamt f-mddn yaḍni, hatin tḥkamt ula f-ih̬f-nnk, ašku kiyi lli-itḥkamn, ar-tskart zund ntni.


Lader os derfor, da der endnu står en Forjættelse tilbage om at indgå til hans Hvile, vogte os for, at nogen af eder skal mene, at han er kommen for silde. 	 isawl rbbi s-wawal izgan, yini is-ra-ifk asunfu i-mddn-ns. imma ġilad, illa fllannġ a-nrar lɛaql a-ur-ginnġ-yili ma-ur-ra-yiẓḍar a-srs-ikšm.


Så er der da nu ingen Fordømmelse for dem, som ere i Kristus Jesus. 	 imma ġilad ur-sul-tlli lɛqubit i-wanna igan win lmasiḥ yasuɛ.


Men endskønt han havde gjort så mange Tegn for deres Øjne, troede de dog ikke på ham, 	 ggutnt lmɛjizat lli-iskr yasuɛ ġ-dar mddn-an, walaynni ur-rin a-srs-amnn.


Men på eders Vandring skulle I prædike og sige: Himmeriges Rige er kommet nær. 	 ar-ttbrraḥm ġ-uġaras ar-ttinim ‹takmur-d-tgldit n-ignna.›


som han udviste på Kristus, da han oprejste ham fra de døde og satte ham ved sin højre Hånd i det himmelske, 	 lli-s-d-issnkr lmasiḥ zġ-lmut, issgawr-t f-ufasiy-ns ġ-tattuyt n-tgldit n-ignna


at Kristus må bo ved Troen i eders Hjerter, 	 baš a-izdġ lmasiḥ ġ-uwl-nnun ġmklli srs tumnm. ḍalbġ-t a-kʷn-iẓẓu ġ-lḥnant izzga-kʷn gis,


Han sagde da: "Hvad ligner Guds Rige, og hvormed skal jeg ligne det? 	 yini-asn yasuɛ: «mamnk a-tga-tgldit n-rbbi? ma-s-rad-awn-tt-ssrwasġ?


Og Jesus drog med sine Disciple bort til Søen, og en stor Mængde fulgte med fra Galilæa; og fra Judæa 	 iftu yasuɛ d-imḥḍarn-ns s-umda, ḍfurn-t mddn ggutnin zġ-tmazirt-an n-jalil.


thi dersom I leve efter Kødet, skulle I dø, men dersom l ved Ånden døde Legemets Gerninger, skulle I leve. 	 iġ-a-tskarm s-ma-tra ddat, rad-awn-tili lmut. walaynni iġ-a-tnqqam iskkirn n-ddat s-tḥkimt n-rruḥ, rad-awn-tili tudrt.


Og Johannes var klædt i Kamelhår og havde et Læderbælte om sin Lænd og spiste Græshopper og vild Honning. 	 yuḥanna ar-ilssa taḍut n-irɛaman ar-yaggs s-ubkkas n-ilm, ar-ištta tamurġi d-tammnt l-lh̬la.


så har også jeg besluttet, efter nøje at have gennemgået alt forfra, at nedskrive det for dig i Orden, mægtigste Theofilus! 	 mayan a-f-nniġ ra-ifulki ad-ak-ssngaddaġ yan-warra izgan, a-sidi iɛzzan tawfilus, ašku sigglġ bahra ġ-tġawsiwin-ad ġmklli gant zġ-isizwar,


Og nu mine Børn! bliver i ham, for at vi, når han åbenbares, kunne have Frimodighed og ikke skulle blive til Skamme for ham ved hans Tilkommelse. 	 imma ġilad a-tarwa ɛzzanin, zaydat tzgam ġ-lmasiḥ, baš a-izɛm-uwl-nnġ ġakud nna-d-iwrri ibayyn-d, ur-ra-niri a-zgis-nrgs.


Men da de fik den, knurrede de imod Husbonden og sagde: 	 bdun ar-tngmugn f-bab n-igr


Men de tænkte ved sig selv og sagde: "Det er, fordi vi ikke toge Brød med." 	 imma ntni ar-ssmqsan i-ngratsn ar-ttinin: «ur-d-niwi aġrum, mayan a-f-inna awal-ad.»


Og dette skulle I have til Tegn: I skulle finde et Barn svøbt, liggende i en Krybbe." 	 ġmkad a-rad-awn-ig tamatart: ra-n-tafm yan-wazzan imuttl ġ-uḥzzam ittrs-n ġ-usds.»


Denne finder først sin egen Broder Simon og siger til ham: "Vi have fundet Messias" (hvilket er udlagt: Kristus). 	 iddu ġakudan yaf-n gʷmas simɛan yini-as: «ha-yaġ nmnaggar ġwalli igan lmasiḥ n-rbbi.» (awal-ad ‹lmasiḥ›, tga lmɛna-ns ‹amẓlay›.)


Lader os derfor gøre os Flid for at gå ind til hin Hvile, for at ikke nogen skal falde ved den samme Genstridighed, som hine gave Eksempel på. 	 imma ġilad illa fllannġ a-bahra-nttiri a-nkšm s-usunfu-ad, a-ur-iḍr yan ginnġ ġmklli ḍrn ntni, ffuġn zġ-wawal n-rbbi.


Og dersom jeg lader dem gå fastende hjem, ville de vansmægte på Vejen, og nogle af dem ere komne langvejsfra." 	 iġ-tn-uznġ s-tgʷmma-nsn, d-ntni inġa-tn laẓ, rad-tġašan ġ-uġaras, ašku kra gisn yuška-d zġ-tuggag.»


Som vi før have sagt, så siger jeg nu igen: Dersom nogen forkynder eder Evangeliet anderledes, end I have modtaget det, han være en Forbandelse! 	 nenna-yawn ġayd izrin, iniġ-awn-daġ ġilad: iġ-n-yuška kra n-yan ar-awn-imala kra mi ittini ‹lh̬bar ifulkin› ur-igin lh̬bar ifulkin lli-tumẓm zġ-isizwar, hati nniġ fllas «a-t-ihlk rbbi.»


Men han sagde til ham: "Du svarede ret; gør dette, så skal du leve." 	 isawl yasuɛ yini-as: «tʷġẓant. skar mayad tddrt.»


i Møje og Anstrengelse, ofte i Nattevågen, i Hunger og Tørst, ofte i Faste, i Kulde og Nøgenhed; 	 ar-kkatġ takrrayt ar-kkatġ tammara. mnnawt-twal ad-ssikkiġ iṭs, ur-ššiġ ula swiġ. ur-dari mad-šttaġ ula mad-lssaġ ula maniġ a-tntalġ i-usmmiḍ.


Og Engelen sagde til ham: "Bind op om dig, og bind dine Sandaler på!" Og han gjorde så. Og han siger til ham: "Kast din Kappe om dig, og følg mig!" 	 yini-as lmalak: «bkis tqqnt turẓiyin-nnk.» inkr bṭrus iskr mayan. yini-as lmalak: «ssmun aslham-nnk tḍfurt-iyi.»


Stadmurens Grundsten vare prydede med alle Hånde Ædelsten: den første Grundsten var Jaspis, den anden Safir, den tredje Kalkedon, den fjerde Smaragd, 	 ityawskar llsas n-uġʷrab n-tmdint zġ-kigan d-iẓran ġʷlanin. amzwaru iga aqrfi, wis sin iga aẓrqi, wis kraḍ iga aqhawi, wis kkuẓ iga azgzaw,


og Stjernerne skulle falde ned fra Himmelen, og de Kræfter, som ere i Himlene, skulle rystes. 	 rad-ṭṭarn itran zġ-ignwan, ar-tyattaynt tifawin n-ignwan.


Men de, som ville være rige, falde i Fristelse og Snare og mange ufornuftige og skadelige Begæringer, som nedsænke Menneskene i Undergang og Fortabelse; 	 imma ġwilli ranin ad-ssmunun ayda iggutn, hati ar-šškšamn ih̬f-nsn s-tẓqqurt ula tassast. ar-tn-itnru kullu ma-igan ṭṭmaɛ, ar-tn-issnuful ar-tn-issyaggas ar-tn-itawi s-lhalak.


Den, som sejrer, ham vil jeg give at tage Sæde hos mig på min Trone, ligesom jeg har sejret og har taget Sæde hos min Fader på hans Trone. 	 kullu wanna inran, rad-as-fkġ a-didi-iskiws f-lɛrš-inu ġmklli nriġ nkki skiwsġ d-baba rbbi f-lɛrš-ns.


Men Saulus plagede Menigheden og gik ind i Husene og trak både Mænd og Kvinder frem og lod dem sætte i Fængsel. 	 imma šawl iga-n tiqqi-ns a-ihlk amnaggar kullut. ar-ikššm s-tgʷmma yat s-yat, ar-d-izukur irgazn ula timġarin ar-tn-in-itluḥ ġ-lḥbs.


Vær velvillig mod din Modpart uden Tøven, medens du er med ham på Vejen, for at Modparten ikke skal overgive dig til Dommeren, og Dommeren til Tjeneren, og du skal kastes i Fængsel. 	 iġ-ak-iṣrḍ kra n-yan, mšaškad-d dids ġ-uġaras ur-ta-tlkimm lmḥkama, a-ur-k-in-idḥi-umṣraḍ-nnk i-lqaḍi, idḥi-k lqaḍi i-umh̬zni, iluḥ-k-in ġ-lḥbs.


Nedbryd ikke Guds Værk for Mads Skyld! Vel er alt rent, men det er ondt for det Menneske, som spiser med Anstød. 	 a-ur-thlkt tawuri n-rbbi f-ssibt n-umššu. iḥlla-kullu-umššu, walaynni yan iššan kra issṭarn wayyaḍ, han lh̬ʷšant ayn iskr.


I bleve jo kaldede til Frihed, Brødre! kun at I ikke bruge Friheden til en Anledning for Kødet, men værer ved Kærligheden hverandres Tjenere! 	 way-aytma, iġra-yawn rbbi a-trẓmm zġ-iskraf. walaynni a-ur-ttinim «ntyawrẓam ġilad, nẓḍar a-nskar aynna ira ih̬f-nnġ.» ašku illa fllawn a-ttḥnnum ar-ttqasam i-ngratun.


Men da hans Brødre vare dragne op til Højtiden, da drog han også selv op, ikke åbenlyst, men lønligt. 	 walaynni lliġ ftan aytmas ad-zzrin lɛid ġ-urušalim, iftu ula ntta s-tntla baš a-t-ur-akʷzn mddn.


Derfor bliver ikke uforstandige, men skønner, hvad Herrens Villie er. 	 a-ur-tjlum d-ih̬f-nnun walaynni ẓrat ma-gigun-ittiri rbbi.


Og han kaldte sine Disciple til sig og sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, denne fattige Enke har lagt mere deri end alle de som lagde i Tempelblokken. 	 iġr yasuɛ i-imḥḍarn-ns s-dars yini-asn: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, tahjjalt-ad tamẓluṭṭ, hatti tsrs-n ġ-ṣṣnduq uggʷar n-ġwid kullutn,


Men han sagde til dem: "Have I ikke læst, hvad David gjorde, da han blev hungrig og de, som vare med ham? 	 isawl yasuɛ yini-asn: «is-ur-tġrim f-dawd ma-iskr lliġ-t-bahra-inġa laẓ, ntta d-willi dids munnin?


Dette Påbud betror jeg dig, mit Barn Timotheus, ifølge de Profetier, som tilforn ere udtalte over dig, at du efter dem strider den gode Strid, 	 wa-iwi timutaws, fkiġ-ak luṣit-ad ġmklli fllak nnan aytmatn ġayd izrin s-iwaliwn lli-asn-imla rbbi. amẓ ġ-iwaliwn-nsn baš a-tbkist ar-tkkatt takrrayt f-ufulki.


Ligeså I Mænd! lever med Forstand sammen med eders Hustruer som med et svagere Kar, og beviser dem Ære som dem, der også ere Medarvinger til Livets Nådegave, for at eders Bønner ikke skulle hindres. 	 ġmkan ula kunni a-irgazn, illa fllawn a-tswingimm ġ-tmġarin-nnun, tzdġm didsnt bla-da-tettum is-ur-bahra-dusnt zund kunni, ar-tnti-ttuqqarm ašku wrtnt ula ntnti didun lbaraka n-tudrt idumn. skarat ġmkan baš a-ur-darun-yili ma-itḥṣarn tiẓulla-nnun i-rbbi.


Disse ere vandløse Kilder og Tågeskyer, som drives af Storvind; for dem er Mørke og Mulm bevaret. 	 imma mddn-an, zund lɛyun qqurnin ad-gan, ula zund imdla idḥi-tn-waḍu itjhhdn. iskr-asn rbbi adġar ġ-tillas aggugnin.


som der er skrevet i Profeten Esajas's Talers Bog: "Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne; 	 ġmkan a-s-yuwfa ma-ityaran ġ-warra n-nnabi išaɛya inna: «ha-yan-wawal ar-itbrraḥ ġ-lh̬la ar-ittini ‹jjujadat aġaras n-siditnnġ, tssnmm tiġarasin-ns.


Men da en af dem, som sade med til Bords, hørte dette, sagde han til ham: "Salig er den, som holder Måltid i Guds Rige." 	 isawl-d yan zġ-inbgiwn-lli lliġ isfld i-mayd inna yasuɛ, yini-as: «ambarki a-iga wanna ra-išš imnsi ġ-tgldit n-rbbi.»


thi Gud er den, som virker i eder både at ville og at virke, efter sit Velbehag. 	 ašku rbbi a-bdda-gigun-iḥkamn baš a-ttirim ma-t-irḍan ar-srs-tskarm.


Men han drog ud til Tarsus for at opsøge Saulus; og da han fandt ham, førte han ham til Antiokia. 	 iddu barnaba ġakudan s-tmdint n-ṭarsus a-isiggl s-šawl.


Ere I så uforstandige? ville I, som begyndte i Ånd, nu ende i Kød? 	 is-nnit-tffuġm ih̬f-nnun? tgram ġ-tudrt-ad l-ljdid s-tḥkimt n-rruḥ lqudus, imma ġilad is-tram a-gis-tzaydm s-iskkirn n-bnadm?


De skulle forgå, men du bliver; og de skulle til Hobe ældes som et Klædebon, 	 ntni ra-tn-kullu-laḥ, imma kiyi rad-bdda-tilit. ntni rad-kullu-mdun zund timlsit, imma kiyi rad-bdda-tqamat.


og idelige Rivninger hos Mennesker, som ere fordærvede i Sindet og berøvede Sandheden, idet de mene, at Gudsfrygten er en Vinding. 	 ur-a-tiẓḍarn mddn-an ad-d-mšaškan, ijlu-asn lɛaql ffuġn zġ-lḥqq. ġaln is-rad-amẓn iqaridn i-ih̬f-nsn ġ-uġaras n-rbbi.


Salige ere de, som hungre og tørste efter Retfærdigheden, thi de skulle mættes. 	 imbarkin ad-gan ġwilli yaġ laẓ ula irifi i-ma-irḍan rbbi, ašku ntni a-ra-išbɛ.


Men der var en Discipel i Damaskus, ved Navn Ananias, og Herren sagde til ham i et Syn: "Ananias!" Og han sagde: "Se, her er jeg, Herre!" 	 illa yan-umḥḍar l-lmasiḥ ġ-dimašq ism-ns ḥananiyya, iban-as-d siditnnġ ġ-twargit yini-as: «wa-ḥananiyya.» yini: «ha-nkki a-sidi.»


Og en anden Engel kom og stillede sig ved Alteret med et Guldrøgelsekar, og der blev givet ham megen Røgelse, for at han skulde føje den til alle de helliges Bønner på Guldalteret foran Tronen. 	 iddu yal-lmalak yaḍni ibidd ġ-tama n-uẓru n-tġrsi, yasi taṭṭast n-uwrġ. ittfk-as lbh̬ur iggutn a-dids-issmun tiẓulla n-kullu-imẓlayn n-rbbi, baš a-tnt-in-issakmur i-rbbi f-ṭṭbla n-uwrġ lli-illan ġ-lgddam l-lɛrš.


Der fandt vi Brødre og bleve opfordrede til at blive hos dem i syv Dage. Og så droge vi til Rom. 	 naf-n ġin kra n-aytmatn, ḍalbn-aġ ad-darsn-ngguz ssa n-uwssan. ġmkan a-s-nakmur s-ruma.


Peter tog til Orde og sagde til ham: "Se, vi have forladt alle Ting og fulgt dig." 	 inkr bṭrus yini-as: «ha-nkkʷni nfl-n kullu ma-darnnġ-illan, našk-id nmun didk.»


Og da han sagde dette, bleve alle hans Modstandere beskæmmede; og hele Skaren glædede sig over alle de herlige Gerninger, som gjordes af ham. 	 lliġ-as-sfldn ġwilli-t-ẓinin, ḥšmn bahra zġ-wawal-ns, frḥn mddn kullutn s-kullu lɛjayb lli-iskar.


Og han førte dem udenfor og sagde: "Herrer! hvad skal jeg gøre, for at jeg kan blive frelst?" 	 yawi-tn ilmma s-brra l-lḥbs yini-asn: «wa-id-sidi, ma-yyi-d-iqqann a-t-skrġ baš ad-njmġ?»


Men hvad jeg siger eder, det siger jeg alle: Våger!" 	 mayd-awn-nniġ, ra-t-iniġ i-kullu mddn: ḍufat.»


Men dersom det er værd, at også jeg rejser med, da kunne de rejse med mig. 	 iġ-iyi-d-iqqan ula nkki, ra-n-didsn-munġ.


Og jeg kendte ham ikke; men for at han skulde åbenbares for Israel, derfor er jeg kommen og døber med Vand." 	 ula nkki kkiġ-ttin ur-t-ukʷzġ, walaynni f-ssibt-ns a-f-a-ssddamġ mddn ġ-waman baš a-ityawssan dar ayt-rbbi.»


Og da det tog Bogen, faldt de fire Væsener og de fire og tyve Ældste ned for Lammet, holdende hver sin Harpe og Guldskåle fyldte med Røgelse, som er de helliges Bønner. 	 lliġ-d-yusi arra, ḍrnt-n kkuẓṭ lmh̬luqat ula sin id-mraw d-kkuẓ (24) n-umġar ġ-lgddam n-ulqqaġ. kraygatt yan yusi lutar, asin ula taṭṭasin n-uwrġ ɛmmrnin s-lbh̬ur lli-igan tiẓulla n-imẓlayn n-rbbi.


Dersom nogen har Øre, han høre! 	 wanna dar imzgan, iqqan-t-id a-isfld.


Men nogle af dem sagde: "Kunde ikke han, som åbnede den blindes Øjne, have gjort, at også denne ikke var død?" 	 walaynni kra gisn inna: «ġwad lli-irẓmn alln n-ubukaḍ, is-ur-ttin-ikki iẓḍar a-issanf lmut i-urgaz-ad?»


Og det Folk, for hvilket de skulle trælle, vil jeg dømme, sagde Gud; og derefter skulle de drage ud og tjene mig på dette Sted." 	 walaynni rad-utġ lḥukm f-tmazirt lli-tn-irurn ad-gn ismgan. tigira n-uwssan-an rad-ffuġn zġ-ġin, aškin-d ar-iyi-tɛbadn ġ-tmazirt-ad.›


Jeg siger eder, at enhver, som har, ham skal der gives; men den, som ikke har, fra ham skal endog det tages, som han har. 	 irar-asn: ‹rad-awn-iniġ, wanna dar illa, rad-as-ityawfka uggʷar. imma wanna ur-dar-illi, rad-as-ityawkkas ula ma-dars-illan.


Og han sagde til dem: "Eder er Guds Riges Hemmelighed givet; men dem, som ere udenfor, meddeles alt ved Lignelser, 	 yini-asn yasuɛ: «kunni ityawfka-yawn a-tissanm f-tgldit n-rbbi ma-intln f-mddn yaḍni. imma ġwin n-brra rad-asn-kullu-ityawnna s-lmɛni.


Dersom jeg ikke gør min Faders Gerninger, så tror mig ikke! 	 mrad is-ur-a-skarġ iskkirn n-baba, ur-ra-kʷn-d-iqqan a-sri-tamnm.


Der stod et Kar fuldt af Eddike; de satte da en Svamp fuld af Eddike på en Isopstængel og holdt den til hans Mund. 	 tlla ġin yat-tbuqqalt n-waman l-lh̬ll, ffin-tt mddn f-yan-ušrwiḍ, gn-t f-yat-tṣṭṭa n-uzukkʷni, mdin-as-t-in s-imi-ns.


Men jeg siger eder, at den, som skiller sig fra sin Hustru, når det ikke er for Hors Skyld, og tager en anden til Ægte, han bedriver Hor; og den, som tager en fraskilt Hustru til Ægte, han bedriver Hor." 	 rad-awn-iniġ, wanna ifran i-tmġart-ns f-kra yaḍni bla zzna itahl tayyaḍ, hatin izna.»


ikke heller spiste vi nogens Brød for intet, men arbejdede med Møje og Anstrengelse, Nat og Dag,for ikke at være nogen af eder til Byrde. 	 ur-jju-nšši aġrum n-yan bla-yas-nfka atig-ns. nkka-ttin ar-nth̬dam ġ-iyḍ ula azal, ar-nkkat takrrayt baš a-ur-nẓẓay f-yan gigun.


Men ligesom I ere rige i alt, i Tro og Tale og Erkendelse og al Iver og i eders Kærlighed til os: måtte I da være rige også i denne Gave! 	 ẓrat mnšk a-tjhhdm kunni. idus liman-nnun, tissanm a-tsawalm, tfhmm ma-yʷġẓann, ar-tskarm s-nniyt, ar-aġ-ttḥubbum. imma ġilad nra gigun a-tjhhdm ula ġ-lbaraka n-twafka-yad.


Jeg takker Gud for, at jeg ikke døbte nogen af eder, uden Krispus og Kajus, 	 ha-yyi škrġ i-rbbi ašku ur-ssddimġ yan gigun abla krisbus d-gayus,


Gør jeg nemlig dette af fri Villie, så får jeg Løn; men har jeg imod min Villie fået en Husholdning betroet, 	 mrad izd nkki a-iqṣadn tawuri-ad, rad-iriġ a-fllas-tamẓġ tiġrad-inu. walaynni tqqan-iyi-d-twuri-ad, ašku rbbi a-zgigi-iran a-stt-skarġ.


Og Kongen blev bedrøvet; men for sine Eders og for Gæsternes Skyld befalede han, at det skulde gives hende. 	 ṭiyyr-as i-ugllid bahra, walaynni f-ssibt n-tgallit lli-s-iggulla ġ-lgddam n-inbgiwn-ns yuṣṣa ad-as-ityawfka.


Og han gik hen og holdt sig til en af Borgerne der i Landet, og denne sendte ham ud på sine Marker for at vogte Svin. 	 iddu a-ih̬dm ġ-dar yan ġ-imzdġn n-tmazirt-an, yazn-t s-igran a-ikssa alfan.


Thi jeg giver dem det Vidnesbyrd, at de have Nidkærhed for Gud, men ikke med Forstand; 	 ẓḍarġ a-fllasn-fkġ tugga n-is-a-bahra-ttirin rbbi, walaynni ur-ssinn rbbi ġmklli iga.


Og han gik ind igen i Borgen og siger til Jesus: "Hvorfra er du?" Men Jesus gav ham intet Svar. 	 ikšm-daġ s-lqṣr isqsa yasuɛ: «gu-mani a-tgit?» imma yasuɛ ur-as-irur s-yat.


Det er nok for ham med denne Straf, som han har fået af de fleste, 	 walaynni twuda-t lɛqubit lli-fllas-yut ma-iggutn gigun.


Men de brøde sig ikke derom og gik hen, den ene på sin Mark, den anden til sit Købmandsskab; 	 imma ntni rẓmn i-ih̬f-nsn ur-d-uškin, iddu kra s-igran-ns, iddu kra s-twuri-ns,


Men da Farisæerne så det, sagde de til ham: "Se, dine Disciple gøre, hvad det ikke er tilladt at gøre på en Sabbat." 	 ẓrn-tn kra n-ifarisin inin-as-d: «ẓr imḥḍarn-nnk, ar-skarn ġ-wass n-usunfu ġaylli ur-gis-iḥllan.»


Og de, som bo på Jorden, glæde sig over dem og fryde sig; og de sende hverandre Gaver, fordi disse to Profeter vare til Plage for dem, som bo på Jorden. 	 rad-frḥn imzdġn n-ddunit s-lmut-nsn. rad-bahra-ḍṣṣan i-ngratsn ar-akkan tarragin i-ngratsn, ašku ur-sul-ddrn sin inagan lli-zzuguznin tammara iggutn f-bnadm.


Men det skete, medens han sagde disse Ting, da opløftede en Kvinde af Skaren sin Røst og sagde til ham: "Saligt er det Liv, som bar dig, og de Bryster, som du diede." 	 ar-sul-isawal yasuɛ s-as-di-tġra yat-tmġart zġ-gr mddn-an tini-as: «ambarki a-iga-waḥlig lli-k-yurun ula tibbatin lli-k-ssnginin.»


Og når I stå og bede, da forlader, dersom I have noget imod nogen, for at også eders Fader, som er i Himlene, må forlade eder eders Overtrædelser. 	 ġakud nna-tbiddm ar-ttẓallam, ṣamḥat i-wanna gigun iskrn kra yʷh̬šnn, baš ad-awn-iṣamḥ babatun lli-illan ġ-ignna ula kunni f-ddnub-nnun.»


Han svarede og sagde: "Hvem er han, Herre? for at jeg kan tro på ham." 	 irar-as-d: «ini-yyi a-sidi manwa-t-igan, baš a-srs-amnġ.»


Thi denne Melkisedek, Konge i Salem, den højeste Guds Præst, som gik Abraham i Møde, da han vendte tilbage fra Kongernes Nederlag, og velsignede ham, 	 malkiṣadq ikka-ttin iga agllid n-tmdint n-salim, ig anmġur ibiddn ġ-gr mddn d-rbbi amattuy. nttan a-n-imnaggarn ibrahim ibark-t lliġ-d-iwrri ibrahim zġ-imiġ lli-ġ-inra igldan yaḍni.


Og hvorfor skulde vi da ikke, som man bagvasker os for, og som nogle sige, at vi lære, gøre det onde, for at det gode kan komme deraf? Sådannes Dom er velforskyldt. 	 iġ-iga ġmkan is-ur-ra-yaf a-nini: «nkrat a-nskar lh̬ʷšant baš a-iban-ufulki n-rbbi s-uggʷar»? llan-nnit kra n-mddn ar-ginnġ-rggmn, ġaln izd ġmkan a-s-a-nttini. imma ntni ra-fllasn-ittut lḥukm lli-asn-igan.


Og da han havde hilst på dem, fortalte han Stykke for Stykke, hvad Gud havde gjort iblandt Hedningerne ved hans Tjeneste. 	 insallam bulus didsn, ar-asn-imala kullu ma-iskr rbbi f-ufus-ns ġ-dar ayt-tmizar yaḍni.


Og se, der kom en Røst fra Himlene, som sagde: "Denne er min Søn, den elskede, i hvem jeg har Velbehag." 	 isawl-d yan-wawal zġ-ignwan yini: «ġwad iga iwi iɛzzan. frḥġ srs bahra.»


Hvad skulle vi da sige? mon der er Uretfærdighed hos Gud? Det være langt fra! 	 ma-ra-nini f-mayad? is-a-iskar rbbi s-uwdmawn? urd ġmkan a-ra-nini.


Og han er Legemets Hoved, nemlig Menighedens, han, som er Begyndelsen, førstefødt ud af de døde, for at han skulde blive den ypperste i alle Ting; 	 iga lmasiḥ ih̬f n-ddat lli-igan amnaggar n-mddn-ns. nttan a-igan amzwaru, ig ih̬fddi n-willi-d-nkrnin zġ-lmut, baš a-ig nttan anmġur n-kullu ma-illan.


Thi efterdi Død kom ved et Menneske, er også dødes Opstandelse kommen ved et Menneske. 	 f-ssibt n-yan-urgaz a-s-tlla lmut. imma ġilad f-ssibt n-yan-urgaz yaḍni a-s-tlla-tnkra zġ-lmut.


Derfor har også Gud højt ophøjet ham og skænket ham det Navn, som er over alle Navne, 	 f-mayan a-f-t-yull rbbi s-tattuyt n-ignna, ifk-as ism lli-yugʷrn kraygatt ism,


Derfor ere vi blevne trøstede. Men til vor Trøst kom end yderligere Glæden over Titus's Glæde, fordi hans Ånd har fået Vederkvægelse fra eder alle. 	 imma ġilad nthnna f-kullu mayan. nthnna nkkʷni walaynni nfrḥ s-uggʷar lliġ nẓra mnšk a-kullu-tssfrḥm tiṭus aylliġ ur-sul-fllawn-yusi taġuft.


Og da han fik at vide, at han var fra Herodes's Område, sendte han ham til Herodes, som også selv var i Jerusalem i disse Dage. 	 inin-as «zġ-ġin a-zġ-d-yuška.» yazn-t ilmma bilaṭus s-dar hirudus lli-iḥkamn tasga-yan, ašku illa ula ntta ġ-urušalim ġ-uwssan-an l-lɛid.


Men Fangevogteren meldte Paulus disse Ord: "Høvedsmændene have sendt Bud, at I skulle løslades; så drager nu ud og går bort med Fred!" 	 yašk-id-ungabal s-dar bulus yini-as: «ha-imġarn uznn-d awal ad-awn-rẓmn. ffuġat ġilad, tddum s-sslamt.»


Og hver Ø flyede, og Bjerge bleve ikke fundne. 	 ġakudan laḥ igzirn, astwan kullu idrarn.


Og straks var der med Engelen en himmelsk Hærskares Mangfoldighed, som lovede Gud og sagde: 	 bann-d ilmma ikabarn l-lmalayka ggutnin d-lmalak, ar-talġn rbbi ar-ttinin:


Så giver dem da for Menighedernes Åsyn Beviset på eders Kærlighed og for det, vi have rost eder for. 	 mlat-asn mnšk a-tn-ttirim, baš ad-issann kullu imnaggarn n-aytmatn is-tsthllam ġmklli-kʷn-ntalġ ġ-darsn.


Kun at vi, så vidt vi ere komne, vandre i samme Retning. 	 imma ġilad illa fllannġ a-bdda-nskar s-tnbaḍin lli-nlmd.


En gives der nemlig ved Ånden Visdoms Tale; en anden Kundskabs Tale ifølge den samme Ånd; 	 yan, ar-as-yakka awal l-lfhmt s-rruḥ lqudus. yan yaḍni, ar-as-yakka awal n-twassna s-rruḥ lqudus.


Thi med een Ånd bleve vi jo alle døbte til at være eet Legeme, hvad enten vi ere Jøder eller Grækere, Trælle eller frie; og alle fik vi een Ånd at drikke 	 ašku nddm kullwaġ s-udum n-yan-rruḥ baš a-nwrri ng yat-ddat, ng-iyt ayt-yudaya nġd ayt-tmizar yaḍni, ng-iyt ismgan nġd win ih̬f-nnġ. kullwaġ zġ-yan-rruḥ a-zġ-aġ-isswa.


Og da Disciplene hørte det, faldt de på deres Ansigt og frygtede såre. 	 lliġ sllan imḥḍarn i-mayan ḍrn s-wakal f-uwdmawn-nsn, ggʷdn bahra.


Og de, som havde indgået denne Sammensværgelse, vare flere end fyrretyve i Tal. 	 uggʷar n-kkuẓ id-mraw a-iggullan f-ġayan.


Altså, mine Brødre! tragter efter at profetere og forhindrer ikke Talen i Tunger! 	 imma ġilad ay-aytma, iriyat bahra a-ttinim s-mad-awn-imala rbbi. a-ur-tḥṣarm yan isawaln s-iwaliwn iġribn,


Det er altså ved den Hjælp, jeg har fået fra Gud, at jeg har stået indtil denne Dag og vidnet både for små og store, idet jeg intet siger ud over det, som både Profeterne og Moses have sagt skulde ske, 	 walaynni ar-bdda-yyi-itɛawan rbbi sul s-ġassad. mayan a-f-biddġ ġid ar-akkaġ tugga-nu i-kullu mddn, i-ma-imqqurn ula i-ma-imẓẓin. ur-a-sawalġ abla f-maylli-f-nnan lanbiya ra-yili, ntni ula musa.


Ja, Fader! thi således skete det, som var velbehageligt for dig. 	 ašku ġmkad a-s-trḍit a-baba.»


Det være langt fra! Thi hvorledes skal Gud ellers kunne dømme Verden? 	 walaynni ur-ra-nini ġmkan. ašku rbbi, mrad is-ur-dars lḥqq ur-ra-yiẓḍar a-iḥkam f-ddunit.


Men dette har jeg talt til eder, for at I, når Timen kommer, skulle komme i Hu, at jeg har sagt eder det; men dette sagde jeg eder ikke fra Begyndelsen, fordi jeg var hos eder. 	 nniġ-awn mayad ur-ta-ijri, baš a-di-tswangmm mad-awn-nniġ ġakud nna-d-ilkm-uzmz-an. ġ-uwssan zwarnin ur-awn-nniġ tiġawsiwin-ad ašku sul didun lliġ.


Endnu en liden Stund, og Verden ser mig ikke mere, men I se mig; thi jeg lever, og I skulle leve. 	 ġir yan imikk ur-sul-ra-yyi-ẓrn ayt-ddunit-ad, imma kunni ra-yyi-tẓrm. ašku lliġ ddrġ nkki ra-tddrm ula kunni.


efterdi I fordre Bevis på, at Kristus taler i mig, han, som ikke er magtesløs over for eder, men er stærk iblandt eder. 	 ġmkad a-s-rad-awn-mlġ tamatart lli-zgigi-tḍalbm, baš a-tissanm izd lmasiḥ a-isawaln f-imi-nu. ašku itjhhd ntta ġ-gratun. ur-iḍɛf lliġ a-didun-iskar.


Men vorder Ordets Gørere og ikke alene dets Hørere, hvormed I bedrage eder selv. 	 illa fllawn a-tgm wid skarnin s-wawal n-rbbi, urd wid sflidnin ukan. a-ur-tjllum ih̬f-nnun,


"Herre! min Dreng ligger hjemme værkbruden og, pines svarlig." 	 yini-as: «wa-sidi, ikušm-uh̬ddam-inu, ign ġ-tgmmi ityawmrrat bahra.»


Da sagde hans Brødre til ham: "Drag bort herfra og gå til Judæa, for at også dine Disciple kunne se dine Gerninger, som du gør. 	 sawln-d aytmas n-yasuɛ inin-as: «ddu zġ-ġid s-yudaya ad-ẓrn imḥḍarn-nnk ma-tskart.


da så han to Skibe stå ved Søen; men Fiskerne vare gåede fra dem og toede Garnene. 	 iẓr snat-tanawin ttrsnt f-wakal ġ-tama n-umda, fln-tnt ingʷmarn n-islman, ar-siridn ššbayk-nsn.


i hvem vi have Forløsningen, Syndernes Forladelse, 	 lli-aġ-ifukkan issitti fllannġ ddnub-nnġ.


Og det skete, da han havde sat sig med dem til Bords, tog han Brødet, velsignede og brød det og gav dem det. 	 lliġ didsn iskiws ġ-imnsi yamẓ aġrum, iškr rbbi fllas, ibbi-t ifk-asn-t.


Dette sagde han, da han lærte i en Synagoge i Kapernaum. 	 ġmkad a-s-asn-isawl yasuɛ lliġ isslmd mddn ġ-tgmmi n-tẓallit ġ-kafrnaḥum.


Men da det behagede Gud, som fra min Moders Liv havde udtaget mig og havde kaldet mig ved sin Nåde, 	 walaynni rbbi lli-yyi-iẓlin lliġ ur-ta-lulġ, iḥnna gigi irḍu ad-iyi-iġr


Men nu, da I ere blevne frigjorde fra Synden og ere blevne Guds Tjenere, have I eders Frugt til Helliggørelse og som Enden derpå et evigt Liv; 	 walaynni rbbi ifsi-awn zġ-iskraf n-ddnub. twrrim tgm ismgan n-rbbi, ttyawẓlaym a-tgm wins tili-awn lfaytt n-tudrt idumn.


Men Apostlene og de Ældste forsamlede sig for at overlægge denne Sag. 	 mnaggarn ilmma irqqasn d-imġarn baš ad-mšawarn f-tġawsa-yad.


Disse sidste have kun arbejdet een Time, og du har gjort dem lige med os, som have båret Dagens Byrde og Hede. 	 inin-as: ‹ġwid ggʷranin ur-h̬dimn ġir yat tasaɛt, walaynni tfkit-asn ġunšk lli-aġ-tfkit nkkʷni lli-iklan ar-nkkat tammara ass kullut ġ-tafukt-ad iḥrran.›


En agter den ene Dag fremfor den anden, en anden agter alle dage lige; enhver have fuld Vished i sit eget Sind! 	 ra-yini kra n-yan: «ġassad yuf ussan yaḍni,» yini wayyaḍ: «ussan kullutn yan ad-gan.» walaynni iqqan-d kraygatt yan a-yissan mamnk a-itnbaḍ ġ-ih̬f-ns.


Men hvad Broderen Apollos angår, da har jeg meget opfordret ham til at komme til eder med Brødrene; men det var i hvert Fald ikke hans Villie at komme nu, men han vil komme, når han får belejlig Tid. 	 imma gʷmatnnġ abullus, sawlġ-as s-lmɛqul nniġ-as ra-ifulki a-n-imun d-aytmatn yaḍni s-darun, walaynni ur-akkʷ-iri a-n-yašk ġilad. ra-n-darun-yašk ġakud nna-yufa.


Og det skete på den ottende Dag, da kom de for at omskære Barnet; og de vilde kalde det Sakarias efter Faderens Navn. 	 aškin-d ilmma ġ-wis tam-uwssan ad-ẓẓalln i-wazzan. irin ad-as-gn ism ‹zakariyya› ašku iga ism n-babas.


Men det er godt at vise sig nidkær i det gode til enhver Tid, og ikke alene, når jeg er nærværende hos eder. 	 išwa a-stti-tawim ġ-kra, iġ-iga kra ifulkin. išwa-bdda, zund iġ-n-didun-lliġ zund iġ-fllawn-aggugġ.


Men Høvedsmanden stolede mere på Styrmanden og Skipperen end på det, som Paulus sagde. 	 imma lqbṭan n-iɛskrin ur-srs-isfld. iskr s-ma-inna rrays n-wanaw d-bab-ns. tmẓẓi lmrsa lli-ġ-nlla, ur-tšwi a-gis-nqama ġ-uzmz n-tgrst.


Og han tilstedte dem det. Og de urene Ånder fore ud og fore i Svinene; og Hjorden styrtede sig ned over Brinken ud i Søen, omtrent to Tusinde, og de druknede i Søen 	 irar-asn: «zaydat.» ffuġn ljnun ġakudan, kšmn s-walfan, tazzl-tuwrut s-jjhd zġ-ujarif s-umda. sin id-walf n-ilf ad-gan, h̬sin-in kullutn ġ-umda.


Jeg formaner eder altså, Brødre! ved Guds Barmhjertighed, til at fremstille eder Legemer som et levende, helligt, Gud velbehageligt Offer; dette er eders fornuftige Gudsdyrkelse. 	 mayad a-f-ra-kʷn-ḍalbġ ay-aytma, f-ssibt n-rrḥmt n-rbbi lli-iggutn, ad-as-tfkm ih̬f-nnun zund tiġrsi iddrn iẓlin lli-s-ra-irḍu, ašku ġmkan a-s-kʷn-d-iqqan a-ti-ttɛbadm.


Lader derfor ikke eders Gode blive bespottet! 	 a-ur-tadjm mddn ad-rggmn ġ-maylli darun ifulkin.


Og jeg hørte en høj Røst fra Tempelet sige til de syv Engle: Går hen og udgyder Guds Harmes syv Skåle over Jorden! 	 sfldġ i-yan-wawal itjhhdn isawl-d zġ-tḥanut tamẓlayt, yini i-ssa l-lmalayka: «ddwat tffim-n f-ddunit ssa n-taṭṭasin n-ssh̬ṭ n-rbbi.»


Dog, hvorfor skal jeg tale mere? Tiden vil jo fattes mig, hvis jeg skal fortælle om Gideon, Barak, Samson, Jefta, David og Samuel og Profeterne, 	 ma-rad-awn-sul-iniġ? ur-tumi luqt ma-ġ-a-yawn-in-sul-addrġ ma-iskr jidɛun ula baraq ula šamšun ula iftaḥ ula dawd ula ṣamwil ula lanbiya.


Da Jesus nu skønnede, at de vilde komme og tage ham med Magt for at gøre ham til Konge, gik han atter op på Bjerget, ganske alene. 	 imma yasuɛ issn mamnk ad-ran a-t-amẓn skrn zġ-gis agllid-nsn, ifl-tn iftu waḥdut s-iwrar.


Og et Syn viste sig om Natten for Paulus: En makedonisk Mand stod der og bad ham og sagde: "Kom over til Makedonien og hjælp os!" 	 ġ-iḍ-an a-iwarga bulus yan-urgaz gu-makiduniyya ibidd iḍalb-t bahra yini-as: «ašk-id s-makiduniyya tɛawnt-aġ.»


for at oplade deres Øjne, så de må omvende sig fra Mørke til Lys og fra Satans Magt til Gud, for at de kunne få Syndernes Forladelse og Lod iblandt dem, som ere helligede ved Troen på mig. 	 ra-k-aznġ a-trẓmt alln-nsn, trart-tn-d zġ-tillas s-tifawt, ula zġ-lquwwa n-šiṭan s-rbbi, baš a-fllasn-ittin ddnub-nsn, wrrin ṭṭafn taġamt ġ-gr ġwilli ẓliġ ad-gn winu f-ssibt n-mad-sri-umnn.›


Men da han var i Jerusalem i Påsken på Højtiden, troede mange på hans Navn, da de så hans Tegn, som han gjorde. 	 lliġ illa yasuɛ ġ-urušalim ġ-uwssan l-lɛid n-usurf, amnn srs mddn ggutnin lliġ ẓran lmɛjizat lli-iskr.


Men når du kalder dig Jøde og forlader dig trygt på Loven og roser dig af Gud 	 imma kiyi ma-ra-tskrt, kiyi lli-ittinin f-ih̬f-nnk gu-yudaya a-tgit? ar-tbnnut f-ššrɛ, ar-ttinit tgit win rbbi.


Og alle syv, de efterlode ikke Afkom. Sidst af dem alle døde og så Hustruen. 	 aylliġ-tt-iwin kullutn s-ssa ur-d-filn tarwa. ġ-isiggʷra tmmt-tmġart ula nttat.


Og atter: "Lover Herren, alle Hedninger, og alle Folkene skulle prise ham." 	 ityara-daġ: «sbbḥat i-rbbi a-bnadm kullukn, talġm-t a-kullu imzdġn n-ddunit.»


Men endnu medens han gik derhen, rev og sled den onde Ånd i ham. Men Jesus truede den urene Ånd og helbredte drengen og gav hans Fader ham tilbage. 	 iftu-d-ufruh̬ s-dar yasuɛ s-srs-yut ljnn akal issmḥakka-t. isawl-daġ yasuɛ yamr ljnn a-zgis-iffuġ, ijjujji-t irar-t i-babas.


Og de forargedes på ham. Men Jesus sagde til dem: "En Profet er ikke foragtet uden i sit eget Fædreland og i sit Hus," 	 ntni bzgn fllas. imma yasuɛ inna-yasn: «nnabi nna-illan ar-ti-tuqqarn mddn, walaynni ur-a-ti-tuqqarn ayt-tmazirt-ns d-ayt-tgmmi-ns.»


Alt er rent for de rene; men for de besmittede og vantro er intet rent, men både deres Sind og Samvittighed er besmittet. 	 hati kullu ma-illan iġus i-willi dar ul iġusn, walaynni ur-iġus yat dar willi mi rkan-uwlawn-nsn ur-rin ad-amnn. ntni irka lɛaql-nsn ula ul-nsn.


Men vi fuldendte Sejladsen og kom fra Tyrus til Ptolemais, og vi hilste på Brødrene og bleve een Dag hos dem. 	 nssudu ġ-umda zġ-ṣur s-tmdint n-butulimays. nnsallam ula ġin d-aytmatn, nzzri didsn ġassan.


Men den, som holder os med eder fast til Kristus og salvede os, er Gud, 	 hati rbbi ad-aġ-izzgan nkkʷni didun ġ-tamunt l-lmasiḥ, iẓli-aġ kullu,


glæder sig ikke over Uretfærdigheden, men glæder sig ved Sandheden; 	 ur-a-itfraḥ s-ma-yʷh̬šnn, walaynni ar-itfraḥ s-lḥqq.


Men der var mange Lamper i Salen ovenpå, hvor vi vare samlede. 	 igatnt tifawin ġ-uḥanu n-uflla lli-ġ-nmnaggar.


Ve eder, thi I ere som de ukendelige Grave, og Menneskene, som gå over dem, vide det ikke." 	 taguḍi a-rad-awn-yili bahra, ašku tgam zund imḍḍaln lli-mi-ur-ibidd ifir. ar-fllasn-ttidun mddn, ašku ur-ssinn mad-gan.


Men en Mand, ved Navn Simon, var i Forvejen i Byen og drev Trolddom og satte Samarias Folk i Forbavselse, idet han udgav sig selv for at være noget stort. 	 yili yan-urgaz ġ-tmdint-an ism-ns simɛun, ar-iskar ssiḥr ar-gis-tɛjjabn ayt-samira. ar-asn-ittini izd wad imqqurn a-iga.


Og Jesus råbte med høj Røst og sagde: "Fader! i dine Hænder befaler jeg min Ånd;" og da han havde sagt det, udåndede han. 	 yall yasuɛ awal-ns yini: «wa-baba, ġ-gr ifassn-nnk a-ġ-fkiġ rruḥ-inu.» ġir inna awal-ad s-issufġ rruḥ-ns.


Og den urene Ånd sled i ham og råbte med høj Røst og for ud af ham. 	 issmḥakka-t ljnn bahra, yut s-yat-tġuyyit itjhhdn iffuġ zġ-gis.


at åbenbare sin Søn i mig, for at jeg skulde forkynde Evangeliet om ham iblandt Hedningerne: da spurgte jeg straks ikke Kød og Blod til Råds, 	 issbayyn-iyi yus, baš ad-dduġ ar-fllas-tbrraḥġ ġ-dar ayt-tmizar aggugnin. ur-sqsaġ kra n-bnadm


da gik altså også de, som ere hensovede i Kristus, fortabt. 	 iġ-ur-d-inkir lmasiḥ, tthlkn kullu willi srs umnnin mmtn.


Men ved en Hændelse gik en Præst den samme Vej ned, og da han så ham, gik han forbi. 	 ha-yan zġ-inmġurn n-tgmmi n-rbbi ikka-d aġaras-an. lliġ-t-in-iẓra yanf-as imun d-tsga yaḍni.


Den, som ikke er med mig, er imod mig; og den, som ikke samler med mig, adspreder. 	 han wanna ur-didi-illin, iga ḍiḍḍ-inu. d-wanna ur-didi-issmunun, ar-izzmzar.


Men da Jesus hørte det, sagde han: "De raske trænge ikke til Læge, men de syge. 	 imma yasuɛ, lliġ isfld i-mad-nnan irar-asn: «urd ġwilli dusnin a-iḥtajjan aṭbib walaynni ġwilli uḍnnin.


Bliver i mig, da bliver også jeg i eder. Ligesom Grenen ikke kan bære Frugt af sig selv, uden den bliver på Vintræet, således kunne I ikke heller, uden I blive i mig. 	 zgayat gigi, zgaġ gigun. ur-ra-tiẓḍar-tṣṭṭa a-tfk lġllt iġ-ur-tzga ġ-ddalit. ula kunni ur-ra-tiẓḍarm a-tskrm lġllt iġ-ur-gigi-tzgam.


Bærer da Frugter, som ere Omvendelsen værdige, og begynder ikke at sige ved eder selv: Vi have Abraham til Fader; thi jeg siger eder, at Gud kan opvække Abraham Børn af disse Sten. 	 skarat afulki baš a-iban is-tflm ma-yʷh̬šnn. a-ur-ttinim i-ngratun ‹nkkʷni nga tarwa n-ibrahim,› ašku rad-awn-iniġ, rbbi iẓḍar a-d-issnkr tarwa i-ibrahim ula zġ-iẓran-ad.


Atter siger jeg: Ingen må agte mig for en Dåre; men hvis så skal være, så tåler mig endog som en Dåre, for at også jeg kan rose mig en Smule. 	 rad-awn-daġ-iniġ a-ur-tġalm is-ffuġġ ih̬f-inu. walaynni iġ-sul-gigun-illa ma-iġaln ġmkan, rad-as-iniġ a-yyi-iqbl zund yan inufln, baš ad-alġġ ih̬f-inu ula nkki yan imikk.


Og Jesus svarede ham og sagde: "Der er skrevet: Du skal tilbede Herren din Gud og tjene ham alene." 	 irar-as yasuɛ: «han ityara ‹rbbi sidik a-mi-ttsjadt, d-nttan waḥdut a-ttɛbadt.›»


Men det skal ske, hver Sjæl, som ikke hører den Profet, skal udryddes af Folket." 	 wanna ur-isfldn s-wawal n-nnabi-an, ssittiyat-t-in zġ-ayt-rbbi a-itthlk.›


Men Sønnen sagde til ham: Fader! jeg har syndet imod Himmelen og over for dig, jeg er ikke længer værd at kaldes din Søn. 	 imma yus inna-yas: ‹wa-baba, ha-nkki ffuġġ bahra zġ-maylli ira rbbi ula ma-trit kiyi. ur-sul-sthllaġ ad-gġ yuk.›


Men da han blev fyrretyve År gammel, fik han i Sinde at besøge sine Brødre, Israels Børn. 	 «lliġ irgl kkuẓ id-mraw n-usggʷas, iḍr-d ġ-ih̬f-ns a-iddu iẓr aytmas, a-tn-igan d-ayt-rbbi.


Således skulle også I, når I se disse Ting ske, skønne, at Guds Rige er nær. 	 ġmkan a-ra-yili. iġ-tẓram timitar-ad-s-awn-nniġ ar-jrrunt, tissanm is-di-takmur-tgldit n-rbbi.


Så lader os altså, efter som vi have Lejlighed, gøre det gode imod alle, men mest imod Troens egne! 	 illa fllannġ a-nskar afulki ġ-kullu mddn ġakud nna-nufa, s-uggʷar ġ-aytmatnnġ lli-umnnin s-lmasiḥ.


Derpå skulle alle kende, at I ere mine Disciple, om I have indbyrdes Kærlighed." 	 ġmkad a-s-rad-issann kullu mddn izd imḥḍarn-inu a-tgam, iġ-a-ttḥnnum i-ngratun.»


Og i Lystra sad der en Mand, som var kraftesløs i Fødderne, lam fra Moders Liv, og han havde aldrig gået. 	 illa yan-urgaz ġ-listra, kušmn-as iḍarn zġ-lliġ ilul, ur-jju-ifti.


Thi I have ført disse Mænd hid, som hverken er Tempelranere eller bespotte eders Gudinde. 	 ha-kunni tiwim-d irgazn-ad s-ġid wah̬h̬a ur-ukirn tigʷmma lli-ġ-a-ntɛbad ula-da-rggmn ġ-ilaha-nnġ.


Thi mange ere genstridige, føre intetsigende Snak og dåre Sindet, især de af Omskærelsen; 	 ašku ggutn mddn ur-rin ad-sflidn s-wawal-nnġ, bahra ġwilli ttirinin ad-ẓẓalln i-ddat, ar-jllun wiyyaḍ s-tjmmaɛt ih̬wan.


"Disse Ting, som I se - der skal komme Dage, da der ikke lades Sten på Sten, som jo skal nedbrydes." 	 «kullu mayd ttmnadm, rad-d-aškin-uwssan ġ-rad-kullu-ityawgar s-wakal. ur-ra-gis-iqama-uẓru f-uẓru.»


og mange af dem, som vare blevne troende, kom og bekendte og fortalte om deres Gerninger. 	 imma ġwilli umnnin, iggut gisn ma-d-yuškan ar-tqrran s-iskkirn ʷh̬šnnin lli-sttin-kkan ar-tn-skarn.


Ham har Gud ved sin højre Hånd ophøjet til en Fyrste og Frelser for at give Israel Omvendelse og Syndernes Forladelse. 	 issattuy-t s-ufasiy-ns baš a-ig agllid d-unjjam i-ayt-rbbi, iskr-asn aġaras ma-s-a-di-twrrin zġ-kullu ma-yʷh̬šnn, issitti fllasn ddnub-nsn.


Da sagde Naboerne og de, som før vare vante til at se ham som Tigger: "Er det ikke ham, som sad og tiggede?" 	 ar-ssmqsan-wadjarn-ns ntni d-willi-t-ẓranin ar-itḍalab, ar-ttinin i-ngratsn: «is-urd ġwalli itgawarn ar-itḍalab ayad?»


De sagde da til ham: "Hvem er du?" Og Jesus sagde til dem: "Just det, som jeg siger eder. 	 inin-as-d: «ma-tgit kiyi?» irar-asn yasuɛ: «nniġ-awn-t ġ-isizwar.


Moses sagde: "En Profet skal Herren eders Gud oprejse eder af eders Brødre ligesom mig; ham skulle I høre i alt, hvad han end vil tale til eder. 	 ašku inna musa: ‹rbbi siditun rad-awn-d-ifk yan zġ-aytmatun a-ig nnabi zund nkki. sflidat s-kullu mad-awn-ittini.


Ingen bedrage sig selv! Dersom nogen tykkes at være viis iblandt eder i denne Verden, han vorde en Dåre, for at han kan vorde viis. 	 a-ur-akkʷ-ijllu yan ih̬f-ns. wanna iġaln is-iṭṭaf lɛaql n-ddunit-ad, ih̬ṣṣa-t a-iwrri zund iġ-ur-issin yat baš a-iṭṭaf lɛaql iṣḥan.


og Salmon avlede Boas med Rakab; og Boas avlede Obed med Ruth; og Obed avlede Isaj; 	 salmun yuru buɛaz (tga innas raḥab). buɛaz yuru ɛubid (tga innas raɛut). ɛubid yuru yassa,


Derfor må I ikke bekymre eder og sige: Hvad skulle vi spise? eller: Hvad skulle vi drikke? eller: Hvormed skulle vi klæde os? 	 a-ur-tasim taġuft ula-da-ttinim ‹ma-ra-nšš?› ula ‹ma-ra-nsu?› ula ‹ma-ra-nls?›


uforstandiges Opdrager, umyndiges Lærer, idet du i Loven har Udtrykket for Erkendelsen og Sandheden, 	 iɛzzu dark a-tmlt aġaras i-imjlan ar-tsslmadt ibujadiyn. tġalt is-teṭṭaft kullu tawassna d-lḥqq f-ssibt n-ma-tssnt ššrɛ.


Men i den sjette Måned blev Engelen Gabriel sendt fra Gud til en By i Galilæa, som hedder Nazareth, 	 zrin ilmma sḍiṣ-iyrn, yazn rbbi lmalak jibrayyil s-yat-tmdint ġ-tmazirt n-jalil ism-ns naṣira,


Hvem er du, som dømmer en andens Tjener? For sin egen Herre står eller falder han; men han skal blive stående, thi Herren er mægtig til at lade ham stå. 	 ma-tgit kiyi aylliġ trit a-tḥkamt f-uh̬ddam n-wayyaḍ? sidis a-ra-fllas-irḍu nġd nttan a-ra-t-irgm. s-ṣṣaḥt ra-fllas-irḍu, ašku sidis iẓḍar a-t-ig d-wad-f-irḍa.


Jesus siger til ham: "Fordi du har set mig, har du troet; salige ere de, som ikke have set og dog troet." 	 imma yasuɛ inna-yas: «is-tumnt ġilad ġ-iyi-tẓrit? imbarkin ad-gan winna sri umnnin bla-yyi-ẓran.»


Jeg siger eder: Denne gik retfærdiggjort hjem til sit Hus fremfor den anden; thi enhver, som Ophøjer sig selv, skal fornedres; men den, som fornedrer sig selv, skal ophøjes." 	 rad-awn-iniġ, lliġ wrrin s-tgʷmma-nsn, bu-nkkas-an a-f-irḍa rbbi, urd afarisi. ašku wanna issimġurn ih̬f-ns ra-t-iẓẓimẓay rbbi, imma wanna iẓẓimẓayn ih̬f-ns ra-t-issimġur.»


Og det skete, medens han bad, da blev hans Ansigts Udseende anderledes, og hans Klædebon blev hvidt og strålende. 	 lliġ a-itẓalla tbddl ssift n-uwdm-ns, wrrint-tmlsa-ns mllulnt bahra aylliġ a-ssmrqiqiynt.


Da stod der nogle frem af den Synagoge, som kaldes de frigivnes og Kyrenæernes og Aleksandrinernes, og nogle af dem fra Kilikien og Asien, og de tvistedes med Stefanus. 	 walaynni nkrn srs kra n-mddn zġ-tgmmi n-tẓallit lli-mi-ttinin ‹tigmmi n-ismgan lli-tyawrẓamnin›, gn ayt-yudaya zġ-tmdinin n-kurini d-iskandariyya d-wiyyaḍ zġ-tmizar n-kilikiyya d-asiyya, ar-tmjaḥadn d-stifanus.


Og de grebe ham og sloge ham og sendte ham tomhændet bort. 	 imma ntni ġwin-t ssġuršn-t rarn-t ur-d-yiwi yat.


Ve eder, I skriftkloge og Farisæere, I Hyklere! thi I opæde Enkers Huse og bede på Skrømt længe; derfor skulle I få des hårdere Dom. 	 wa-id-bu-sin-uwdmawn, taguḍi a-rad-awn-yili a-imslmdn n-ššrɛ d-ifarisin. ar-tšttam tigʷmma n-thjjalin, ar-tssiġzzifm tiẓulla-nnun baš a-tssbayynm ih̬fawn-nnun is-tfulkim. f-ġayan a-s-ra-fllawn-ittut lḥukm s-uggʷar.


Johannes sagde nemlig til Herodes: "Det er dig ikke tilladt at have din Broders Hustru." 	 yuḥanna ikka-ttin ar-ittini i-hirudus: «ur-ak-tḥlla-tmġart n-gʷmak.»


Abrahams og Isaks og Jakobs Gud, vore Fædres Gud, har herliggjort sin Tjener" Jesus, hvem I prisgave og fornægtede for Pilatus, da han dømte, at han skulde løslades. 	 rad-awn-iniġ, rbbi n-ibrahim d-isḥaq d-yaɛqub, rbbi n-imzwura-nnġ issbayyn-d lmjd n-uh̬ddam-ns yasuɛ ġassad. tdḥim-t-in kunni i-lmut, trgmm-t ġ-lgddam n-bilaṭus wah̬h̬a ira nttan ad-as-irẓm.


Thi ved ham have vi begge i een Ånd Adgang til Faderen. 	 f-ssibt l-lmasiḥ a-f-nẓḍar ġilad a-kullu-nkšm s-dar rbbi babatnnġ s-yan-rruḥ lli-ginnġ-illan kullwaġ.


Medens I have Lyset, tror på Lyset, for at I kunne blive Lysets Børn!" Dette talte Jesus, og han gik bort og blev skjult for dem. 	 amnat s-tifawt maḥdd sul didun tlla tifawt, a-twrrim tgm ayt-tifawt.» lliġ-asn-inna yasuɛ mayad, iftu yaggug-n zġ-gisn.


Og han sender to af sine Disciple og siger til dem: "Går ind i Staden, så skal der møde eder en Mand, som bærer en Vandkrukke; følger ham; 	 yazn sin zġ-imḥḍarn-ns ġakudan, yini-asn: «zaydat s-tmdint. ra-tmnaggarm yan-urgaz yusi-d agdur n-waman.


Og nu se, jeg ved, at I ikke mere skulle se mit Ansigt, alle I, iblandt hvem jeg gik om og prædikede Riget. 	 «imma kunni kullukn lli-dar-tlulliġ ar-awn-tbrraḥġ f-tgldit n-rbbi, ssnġ is-ur-sar-ra-tẓrm udm-inu.


så jeg svor i min Vrede: Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile" - 	 s-lġaḍab a-s-nniġ awal-ad izgan, ‹ntni ur-sar-rad-kšmn s-usunfu-nu.›»


Den, som er af Gud, hører Guds Ord; derfor høre I ikke, fordi I ere ikke af Gud." 	 wanna igan win rbbi, ra-isflid s-iwaliwn n-rbbi. kunni ur-tgim win rbbi, mayad a-f-ur-a-tsflidm.»


Og da Disciplene så det, forundrede de sig og sagde: "Hvorledes kunde Figentræet straks visne?" 	 lliġ ẓran imḥḍarn-ns mayan, iḍr-asn lɛjb inin: «mamnk a-s-tqqur tazart-ad ḥayna?»


Maden er for Bugen og Bugen for Maden; men Gud skal tilintetgøre både denne og hin. Legemet derimod er ikke for Utugt, men for Herren, og Herren for Legemet; 	 ar-ttinin mddn: «iga-umššu win-udis, ig-udis win-umššu,» walaynni rbbi ra-ihlk adis ula amššu. ġmkad a-s-iban is-ur-tgi ddat-nnġ tin lfsad, walaynni tga tin siditnnġ, ig ntta sidis n-ddat-nnġ.


Og dersom nogen vil gå i Rette med dig og tage din Kjortel, lad ham da også få Kappen! 	 iġ-ak-iṣrḍ yan yiri ad-ak-yawi aqššab, fk-as ula aslham.


Johannes svarede dem og sagde: "Jeg døber med Vand; midt iblandt eder står den, I ikke kende, 	 isawl-d yuḥanna yini-asn: «nkki ar-kʷn-ssddamġ ġ-waman walaynni illa yan ġ-gratun ur-ti-tukʷzm,


Han vil komme og ødelægge disse Vingårdsmænd og give Vingården til andre." Men da de hørte det, sagde de: "Det ske aldrig!" 	 ra-d-yašk ihlk ih̬ʷmmaṣn-an ifk igr i-wiyyaḍ.» lliġ sfldn mddn i-ġayan inin: «ad-aġ-injja rbbi.»


Når nogen hører Rigets Ord og ikke forstår det, da kommer den Onde og river det bort, som er sået i hans Hjerte; denne er det, som blev sået ved Vejen. 	 amud lli-iḍrn ġ-uġaras, iga ntta zund yan isfldn i-wawal n-tgldit n-ignna ur-t-ifhim. yašk-id iblis ikkis-as awal lli-illan ġ-ih̬f-ns.


Og når han kommer hjem, sammenkalder han sine Venner og Naboer og siger til dem: Glæder eder med mig; thi jeg har fundet mit Får, som jeg havde mistet. 	 iruḥ-d tigmmi iġr-d i-imddukkʷal-ns d-wadjarn-ns yini-asn: ‹aškad-d tfrḥm didi, ha-yyi ufiġ tahrwit lli-yyi-ijlan.›


Og dersom I påkalde ham som Fader, der dømmer uden Persons Anseelse efter enhvers Gerning, da bør I vandre i Frygt eders Udlændigheds Tid, 	 tmyarm kunni a-ttinim: «wa-rbbi babatnnġ,» walaynni a-ur-tettum izd nttan a-itraran i-kraygatt yan f-ma-iskar, ur-a-itmnad udmawn. awiyat-stt gis bahra kullu ussan-ad tzzraym zund iġribn ġ-ddunit.


Og når I bede, skulle I ikke være som Hyklerne; thi de stå gerne i Synagogerne og på Gadehjørnerne og bede, for at de kunne vise sig for Menneskene; sandelig, siger jeg eder, de have allerede fået deres Løn. 	 «iġ-ra-tẓẓallm a-ur-tgm zund ayt-sin-uwdmawn lli-dar-iɛzza ad-tbddadn ar-tẓallan ġ-tgʷmma n-tẓallit ula ġ-gr-tswak baš a-tn-ẓrn mddn. lḥqq a-rad-awn-iniġ, mayan ka-rad-asn-yili.


Han erhvervede sig nu en Ager for sin Uretfærdigheds Løn, og han styrtede ned og brast itu, og alle hans Indvolde væltede ud, 	 isġa yahuda yan-igr s-tġrad lli-yumẓ f-lbaḍl, iḍr-n ġ-igr-ns immt, ifrsi-waḥlig-ns ffin-d-wadan-ns ġ-wakal.


Thi I ere alle Lysets Børn og Dagens Børn, vi ere ikke Nattens eller Mørkets Børn. 	 ašku kunni kullukn tgam ayt-tifawt, tgm ayt-uzal. hati urd win-iyḍ a-nga nġd win tillas.


Men de, som spiste, vare omtrent fem Tusinde Mænd, foruden Kvinder og Børn. 	 ġwilli ššanin rad-gn ma-itggan smmus id-walf n-urgaz, ilint ula timġarin d-tarwa mẓẓinin.


og ikke lade eder forfærde i nogen Ting af Modstanderne; thi dette er for dem et Tegn på Undergang, men for eder på Frelse, og det fra Gud. 	 bla-da-ttiksaḍm zġ-willi-kʷn-ssrfufunnin. ġmkad a-s-rad-ẓrn is-llan ntni ġ-uġaras l-lhalak tilim kunni ġ-uġaras n-ujnjm, ašku rbbi a-ra-kʷn-ijjnjm.


Ingen Tjener kan tjene to Herrer; thi han vil enten hade den ene og elske den anden, eller holde sig til den ene og ringeagte den anden; I kunne ikke tjene Gud og Mammon." 	 «ur-ra-yiẓḍar yan a-iqasa sin id-sidis. imma ra-ikrhu yan yiri wayyaḍ, nġd ra-ituqqar yan iḥgr wayyaḍ. ur-ra-tiẓḍarm a-tgm ismgan n-rbbi d-win-wayda.»


Dersom jeg ikke var kommen og havde talt til dem, havde de ikke Synd; men nu have de ingen Undskyldning for deres Synd. 	 mrad is-ur-d-uškiġ sawlġ srsn, ur-ra-fllasn-ilin ddnub-nsn. imma ġilad ġ-d-uškiġ ur-ẓḍarn ad-inin ‹ur-nssin mayd nskr is-yʷh̬šn.›


Thi enhver, som Ophøjer sig selv, skal fornedres; og den, som fornedrer sig selv, skal ophøjes." 	 ašku wanna issimġurn ih̬f-ns ra-t-iẓẓimẓay rbbi, imma wanna iẓẓimẓayn ih̬f-ns ra-t-issimġur.»


Og hver Præst står daglig og tjener og ofrer mange Gange de samme Ofre, som dog aldrig kunne borttage Synder. 	 ass f-wass ar-tbddadn inmġurn n-ayt-yudaya ar-skarn tawuri-nsn, ar-n-ssakmurn kigan d-tġrsiw lli-ur-ẓḍarnin ad-ssittint ddnub.


Jeg ønsker dog, at alle Mennesker måtte være, som jeg selv er; men hver har sin egen Nådegave fra Gud, den ene så, den anden så. 	 riġ kullu mddn ad-gn zund nkki, walaynni kraygatt yan d-mad-as-ifka rbbi. yan ityawfka-yas a-ig ġmkad, d-yan ityawfka-yas a-ig ġmkan.


han, hvis Røst dengang rystede Jorden, men som nu har forjættet og sagt: "Endnu een Gang vil jeg ryste, ikke alene Jorden, men også Himmelen." 	 lliġ isawl rbbi ġ-uwssan-an, immussa-wakal s-wawal-ns. imma ġilad inna-yaġ f-ma-ra-iskr: «rad-daġ-ssmassġ akal, ssmassġ ula ignwan.»


Men dersom nogen mener at volde sin ugifte Datter Skam, om hun sidder over Tiden, og det må så være, han gøre, hvad han vil, han synder ikke; lad dem gifte sig! 	 imma wanna iġaln is-a-iskar ma-ur-ifulkin d-talli-n-iḍalb ar-fllas-tssayk ššhawa-ns yiri a-stt-yawi, adjat-tn ad-tahln. ur-ra-ig mayan ddnub.


Og Herren sagde: "Hvem er vel den tro og forstandige Husholder, som Herren vil sætte over sit Tyende til at give dem den bestemte Kost i rette Tid? 	 isawl siditnnġ yini: «manwa igan ah̬ddam ifulkin bab l-lɛaql? nttan a-mi-ra-ifl sidis tigmmi-ns baš a-yaṭṭu f-ih̬ddamn yaḍni ad-šttan, kraygatt yan ġ-tasaɛt-ns.


og da selve Herodias's Datter kom ind og dansede, behagede hun Herodes og Gæsterne. Og Kongen sagde til Pigen: "Bed mig, om hvad som helst du vil, så vil jeg give dig det." 	 tkšm-n illis n-hirudiyya ar-ttḥuš ġ-lgddam-nsn, tssfrḥ hirudus d-willi dids gawrnin. isawl-ugllid s-tfruh̬t yini-as: «ḍalb zġ-gigi aynna trit, fkġ-am-t.»


Og da Jesus så deres Tanker, sagde han: "Hvorfor tænke I ondt i eders Hjerter? 	 imma yasuɛ issn mad-swangmn, yini-asn: «mah̬ aylliġ tudjam iswingimn ʷh̬šnnin ad-kšmn s-ih̬fawn-nnun?


Da sagde Jesus til Peter: "Stik dit Sværd i Skeden! Skal jeg ikke drikke den Kalk, som min Fader har givet mig?" 	 imma yasuɛ inna-yas i-bṭrus: «rar lkummit-an s-uġlaf-ns. is-tġalt is-ur-rad-suġ lkas-ad n-urfufn lli-yyi-ifka rbbi baba?»


efterdi en Ven af mig er kommen til mig fra Rejsen, og jeg har intet at sætte for ham; 	 ašku yuška-d dari yan-unbgi imudda-d. ur-dari mad-as-d-srasġ a-t-išš.›?


Og han tog et lille Barn og stillede det midt iblandt dem og tog det i Favn og sagde til dem: 	 yamẓ-d yan-warraw imẓẓin yawi-t-id s-wammas-nsn, yasi-t ġ-iġil-ns yini-asn:


Når altså dette er uimodsigeligt, bør I være rolige og ikke foretage eder noget fremfusende. 	 kullu ddunit tssn tiġawsiwin-ad. ur-iẓḍar yan ad-asnt-yanf. imma ġilad illa fllawn a-tfssam, a-ur-tskrm kra f-a-kʷn-ttigʷraẓ.


Thi Gud har ikke givet os Fejgheds Ånd, men Krafts og Kærligheds og Sindigheds Ånd. 	 ašku rruḥ lli-aġ-ifka rbbi ur-a-yaġ-itrara a-ntiksaḍ, walaynni ar-aġ-itɛmmar s-tḥkimt itjhhdn d-lḥnant d-tnbaṭṭ n-ih̬f-nnġ.


Thi den, som vil frelse sit.Liv, skal miste det; men den, som mister sit Liv for min Skyld, skal bjærge det. 	 wanna iran a-ijjnjm tudrt-ns ra-stt-ijlu. imma wanna ijlan tudrt-ns f-ssibt-inu, ra-stt-yaf.


Thi Johannes kom til eder på Retfærdigheds Vej, og I troede ham ikke, men Toldere og Skøger troede ham; men endskønt I så det, fortrøde I det alligevel ikke bagefter, så I troede ham. 	 yuška-d darun yuḥanna iml-awn aġaras n-ufulki, ur-ti-tuminm. imma ayt-nkkas d-tmgganin, ntni umnn yuḥanna. tẓrm-tn ar-ti-tamnn, sul ur-trim a-ti-tamnm kunni twrrim-d s-uġaras.»


for at alle Profeternes Blod, som er udøst fra Verdens Grundlæggelse, skal kræves af denne Slægt, 	 imma tasut-ad ra-d-fllas-tettut lɛqubit f-ssibt n-idammn l-lanbiya kullutn lli-ffinin zġ-isizwar n-ddunit sul s-ġilad,


Tror mig, at jeg er i Faderen, og Faderen er i mig; men ville I ikke, så tror mig dog for selve Gerningernes Skyld! 	 amnat-iyi iġ-awn-nniġ ‹nkki d-baba yan a-nga, illa gigi iliġ gis.› nġd amnat-iyi f-ssibt n-mad-skarġ.


og da de ikke fandt hans Legeme, kom de og sagde, at de havde også set et Syn af Engle, der sagde, at han lever. 	 walaynni ur-n-ufint ddat-ns. wrrind-d inint-aġ is-ẓrant kra l-lmalayka bann-asnd-d inin-asnt is-iwrri iddr.


og efterdi vi have en stor Præst over Guds Hus: 	 lliġ-aġ-illa yan-unmġur ihiyyan lli-itgabaln mddn n-rbbi,


Den Bonde, som arbejder, bør først have Del i Frugterne. 	 afllaḥ lli-ith̬damn s-nniyt, nttan a-isthllan a-yasi taġamt tamzwarut ġ-tmgra.


Og han siger til dem: "Den, som skiller sig fra sin Hustru og tager en anden til Ægte, han bedriver Hor imod hende. 	 isawl yasuɛ yini-asn: «wanna ifran i-tmġart-ns itahl yat yaḍni, hatin izna fllas.


Men i de dage, efter den Trængsel, skal Solen formørkes, og Månen ikke give sit Skin, 	 «ġ-uwssan-an ġ-tġurdin n-tnukmut-an, ra-tllas tafukt, ur-ra-ifaw-wayyur.


men i de Dage, da den syvende Engels Røst lyder, når han skal til at basune, da er Guds skjulte Råd fuldbyrdet således, som han har forkyndt sine Tjenere Profeterne. 	 ašku ġakud lliġ ra-yut wis ssa l-lmalayka nnffar-ns, ra-issafu rbbi maylli iqṣad, a-t-igan d-lbaraka intln lli-f-isawl i-ih̬ddamn-ns lanbiya.»


Og hele Folket så ham gå omkring og love Gud. 	 ẓrn-t mddn lli-llanin ġin ar-ifttu ar-italġ rbbi.


Og de ledte ham frem til ham; og da han så ham, sled Ånden straks i ham, og han faldt om på Jorden og væltede sig og fraadede. 	 awin-as-t-id. ġir iẓra-t ljnn s-yut s-ufruh̬, iḍr s-wakal ar-itknuki ik-as-d-ukškuš imi.


og mest dem, som vandre efter Kød, i Begær efter Besmittelse, og foragte Herskab. Frække, selvbehagelige, bæve de ikke ved at bespotte Herligheder, 	 ra-stt-yut s-uggʷar f-willi skarnin s-ššhwat lli-bahra-rkanin ḥgrn ġwalli fllasn iḥkamn. imma imslmdn-an šqan bahra. ar-zzɛamn ih̬fawn-nsn, ar-rggmn ula ġ-inmġurn n-ignwan bla-da-tiksaḍn.


Men Pilatus forundrede sig over, at han allerede skulde være død, 	 itɛjjb bilaṭus lliġ isfld is-yad-immut. iġr i-lqbṭan n-iɛskrin isqsa-t: «mnšk ayd-s-immut?»


Jeg elendige Menneske! hvem skal fri mig fra dette Dødens Legeme? 	 taguḍi ad-iyi-illan. ma-ra-yyi-ijjnjm zġ-ddat-ad lli-yyi-itawin s-lmut?


Men de, som gjorde dette, vare syv Sønner af Skeuas, en jødisk Ypperstepræst, 	 ġmkan ad-skarn ssa n-aytmatn, tarwa n-yan-unmġur n-tgmmi n-rbbi ism-ns skawa.


Og han så sig om for at se hende, som havde gjort dette. 	 imma yasuɛ ar-issmuqqul ġ-gr ġwilli-as-sutlnin a-iẓr mad-as-iggrn.


Da samlede de og fyldte tolv Kurve med Stykker, som bleve tilovers af de fem Bygbrød fra dem, som havde fået Mad. 	 ssmunn-d ma-d-iqaman i-mddn-lli zġ-smmust-tngʷal n-ṭmẓẓin, ɛmmrn snat d-mrawt tasllit s-tuffaẓ.


Thi Herodes havde selv sendt Bud og ladet Johannes gribe og kaste i Fængsel for sin Broder Filips Hustru, Herodias's Skyld; thi han havde taget hende til Ægte. 	 ašku hirudus a-yuznn ad-amẓn yuḥanna krsn-t-in ġ-lḥbs f-ssibt n-hirudiyya. nttat yiwi-tt hirudus wah̬h̬a tga tamġart n-gʷmas filibbus.


Og de holdt fast ved Apostlenes Lære og Samfundet, Brødets Brydelse og Bønnerne. 	 ar-kullu-tlhun s-ulmmud n-irqqasn ula tamunt n-ingratsn ar-tbbin aġrum ar-tẓallan i-rbbi.


Og hun fødte sin Søn, den førstefødte, og svøbte ham og lagde ham i en Krybbe; thi der var ikke Rum for dem i Herberget. 	 taru arraw-ns amzwaru, tssmuttl-t ġ-uḥzzam tsrs-t-in ġ-yan-usds, ašku ur-ufin kra n-tḥanut ih̬wan ġ-lfndq.


og love dem Frihed, skønt de selv ere Fordærvelsens Trælle; thi man er Træl af det, sm man er overvunden af. 	 ar-ttinin rad-asn-fssin zġ-iskraf, imma ntni sul gan ismgan i-lfsad. ašku kullu wanna inra kra, iga ismg i-ġaylli-t-inran.


Jeg er Døren; dersom nogen går ind igennem mig, han skal frelses; og han skal gå ind og gå ud og finde Føde. 	 imma nkki giġ imi. yan zġ-gigi ikšmn ra-injm, ar-itffuġ ar-ikššm ar-itafa ma-ġ-a-iffrd.


Og de komme til Jerusalem; og han gik ind i Helligdommen og begyndte at uddrive dem, som solgte og købte i Helligdommen, og han væltede Vekselerernes Borde og Duekræmmernes Stole. 	 lkmn-d-daġ tamdint n-urušalim, ikšm yasuɛ s-tgmmi n-rbbi. inkr ar-zgis-iṭṭay ġwilli gis zznzanin ula ġwilli gis saġnin. igllb lmyadi n-willi tṣrrafnin iqaridn, igllb lkʷrasa n-willi zznzanin itbirn.


Den, som søger at bjærge sit Liv, skal miste det; og den, som mister det, skal beholde Livet. 	 wanna isiggiln a-ijjnjm tudrt-ns ra-stt-ijlu. d-wanna ijlan tudrt-ns ra-stt-ijjnjm.


Og ligesom det er Menneskene beskikket at dø een Gang og derefter Dom, 	 iqqan-d kullu mddn ad-mmtn yat-twal, lkmn ilmma lḥukm.


Derfor lader os træde frem med Frimodighed for Nådens Trone, for at vi kunne få Barmhjertighed og finde Nåde til betimelig Hjælp. 	 f-mayad a-f-rad-iniġ: a-nzɛm ġilad a-n-nakmur s-lɛrš n-rbbi iḥnnan, ad-aġ-irḥm iḥnnu fllannġ iɛawn-aġ ġ-tasaɛt lli-ġ-nḥtajja.


Og han faldt på sit Ansigt for hans Fødder og takkede ham; og denne var en Samaritan. 	 iḍr f-uwdm-ns ġ-dar iḍarn n-yasuɛ ar-t-itškar. iga ntta gu-samira.


Og de satte Skræk i Mængden og Byens Øvrighed, som hørte det. 	 lliġ sfldn mddn d-imġarn-nsn i-mayad, mrwin bahra.


han, som friede os ud af Mørkets Magt og satte os over i sin elskede Søns Rige, 	 ijjnjm-aġ-d kullu zġ-tgldit n-tillas, išškšm-aġ-d s-tgldit n-yus iɛzzan


Hans Kasteskovl er i hans Hånd, for at han skal gennemrense sin Lo og sanke Hveden i sin Lade, men Avnerne skal han opbrænde med uslukkelig Ild." 	 yasi tazzrt a-izuzzr, issmun-d irdn-ns ġ-uḥanu, ijdr alim s-lɛafit ur-sar-ih̬sin.»


og du har gjort dem for vor Gud til et Kongerige og til Præster, og de skulle være Konger på Jorden. 	 tskrt zġ-gisn ayt-tgldit n-rbbi-nnġ f-a-n-srasn ġ-lgddam-ns tiwafkiw ma-s-a-itrḍu. d-ntni a-ra-iḥkam ġ-ddunit.»


Og dette er Johannes's Vidnesbyrd, da Jøderne sendte Præster og Leviter ud fra Jerusalem, for at de skulde spørge ham: "Hvem er du?" 	 ġmkad ad-gant tugga n-yuḥanna ġakud lliġ-d-srs-uznn ayt-yudaya kra n-inmġurn d-ih̬ddamn n-tgmmi n-rbbi zġ-urušalim. sqsan yuḥanna inin-as-d: «ma-tgit kiyi?»


Men jeg søger ikke min Ære; der er den, som søger den og dømmer. 	 ur-a-skarġ f-a-yyi-tuqqarn mddn, walaynni illa yan itḥkamn, yiri mddn a-yyi-tuqqarn.


Da sagde Disciplene til hverandre: "Mon nogen har bragt ham noget at spise?" 	 sqsan imḥḍarn i-ngratsn: «is-illa mad-as-d-yiwin ma-ištta?»


Thi ere vi blevne sammenvoksede med ham ved hans Døds Afbillede, skulle vi dog også være det ved hans Opstandelses, 	 ašku lliġ nwrri nga zund lmasiḥ ġ-lmut-ns, ra-ng zund nttan ula ġ-tudrt-ns l-ljdid.


Og det udøver hele det første Dyrs Magt for dets Åsyn og får Jorden og dem, som bo derpå, til at tilbede det første dyr, hvis dødelige Sår blev lægt. 	 ar-itḥkam s-ism n-waġʷẓn amzwaru, iṭṭaf kullu taẓḍḍart-ns. ar-itamr ddunit d-imzdġn-ns ad-tɛbadn aġʷẓn amzwaru lli-mi-ijji-waggas-ns išqan.


Men der kom en og meldte dem: "Se, de Mænd, som I satte i Fængselet, stå i Helligdommen og lære Folket." 	 ġakudan ikšm darsn yan-urgaz yini-asn: «han ġwilli-n-tgam ġ-lḥbs, biddn ġ-tgmmi n-rbbi ar-sslmadn mddn.»


Thi en Rædsel var påkommen ham og alle dem, som vare med ham, over den Fiskedræt, som de havde fået; 	 ašku iḍr-as lɛjb ġ-tuggt n-islman lli-d-umẓn.


I elskede! dersom vort Hjerte ikke fordømmer os, have vi Frimodighed for Gud, 	 way-aytma ɛzzanin, iġ-ur-iġuwḍ-uwl-nnġ, nẓḍar a-nzɛm ġakud nna-ntakmur s-rbbi


Og Jesus sagde til ham: "Gå bort, din Tro har frelst dig." Og straks blev han seende, og han fulgte ham på Vejen. 	 isawl yasuɛ yini-as: «zayd ġilad, ha-kiyi tjjit ašku tumnt.» yisfiw ġakudan, iḍfur yasuɛ ġ-uġaras.


Lader da os, så mange som ere fuldkomne, have dette Sindelag; og er der noget, hvori I ere anderledes sindede, da skal Gud åbenbare eder også dette. 	 ih̬ṣṣa-yaġ a-nswingim ġmkan, kullu wanna ginnġ imqqurn ġ-uġaras n-rbbi. walaynni iġ-darun kra n-iswingimn yaḍni, rad-awn-iml rbbi tiġawsiwin-an ġmklli gant.


Men de Jøder, som vare genstridige, ophidsede Hedningernes Sind og satte ondt i dem imod Brødrene. 	 imma ayt-yudaya lli-ur-rinin ad-amnn, nkrn ar-sshiyyasn ibrraniyn baš ad-asin tanuwwašt f-aytmatn.


Thi jeg længes efter at se eder, for at jeg kunde meddele eder nogen åndelig Nådegave, for at I måtte styrkes, 	 ašku riġ bahra a-kʷn-ẓrġ ad-awn-in-awiġ kra l-lbaraka n-rruḥ lqudus ma-kʷn-issdusn ġ-liman.


Og de talte til ham og sagde: "Sig os, af hvad Magt gør du disse Ting, eller hvem er det, som har givet dig denne Magt?" 	 sqsan-t: «ini-aġ, ma-k-id-yuznn a-tskart kullu ġayad? awal n-mi ayd-s-a-ti-tskart?»


Derfor skal et Menneske forlade sin Fader og Moder og holde fast ved sin Hustru, og de to skulle være eet Kød. 	 ġmklli ityaran: «mayan a-f-ra-ifl-urgaz babas d-innas imun d-tmġart-ns. hatnin sin rad-wrrin gn yan.»


Næppe vil nemlig nogen dø for en retfærdig - for den gode var der jo måske nogen, som tog sig på at dø -, 	 is-ur-ra-išqu a-immt kra n-yan f-yan iskarn lḥqq? iẓḍar a-yili ma-ra-izɛm ard immt f-yan ifulkin,


Efter den Guds Nåde, som blev given mig, har jeg som en viis Bygmester lagt Grundvold, men en anden bygger derpå. Men enhver se til, hvorledes han bygger derpå! 	 rbbi ibark gigi ifk-iyi a-n-darun-srsġ llsas zund iġ-giġ lmɛllm abnnay. ġilad ar-fllas-bnnun mddn yaḍni, walaynni illa f-kud yan a-stt-itawi ġ-mamnk a-ibnnu.


Men efter at jeg er bleven oprejst, vil jeg gå forud for eder til Galilæa." 	 walaynni tigira n-ma-d-nkrġ zġ-lmut ra-kʷn-zwurġ s-tmazirt n-jalil.»


Lægger det da på Hjerte, at I ikke forud skulle overtænke, hvorledes I skulde forsvare eder. 	 walaynni nbḍat ġ-ih̬f-nnun ur-ta-d-iruḥ-uzmz-an a-ur-tswingimm ġ-mamnk a-s-rad-asn-trarm awal.


O Dyb af Guds Rigdom og Visdom og Kundskab! hvor uransagelige ere hans Domme, og hans Veje usporlige! 	 matta ġunškad s-ggutnt-tmih̬ar n-rbbi, tigat-tḥkimt-ns ula tawassna-ns. ma-iẓḍarn a-yissan ma-iqṣad rbbi, ula ma-iẓḍarn a-ifhm ma-inawl?


Giver Agt på Lillierne, hvorledes de vokse; de arbejde ikke og spinde ikke; men jeg siger eder: End ikke Salomon i al sin Herlighed var klædt som en af dem. 	 ẓrat ijddign n-tagant, mamnk a-di-tmġayn. ur-a-tllmn ula-da-ẓṭṭan walaynni rad-awn-iniġ, suliman s-lhibt n-tgldit-ns ur-jju-ilsi zund yan zġ-ijddign-ad.


Derfor harmedes jeg på denne Slægt og sagde: De fare altid vild i Hjertet; men de kendte ikke mine Veje, 	 mayan a-f-ḥašaġ mddn-an iniġ fllasn ‹ar-bdda-jllun ih̬fawn-nsn. ur-jju-ssinn aġaras-inu.›


vi, som trænges på alle Måder, men ikke stænges inde, ere tvivlrådige, men ikke fortvivlede, 	 ar-aġ-di-ttkka-tnukmut kraygatt tasga walaynni ur-a-yaġ-ttamẓ. ar-bahra-ntduhdu walaynni ur-a-yaġ-tlaḥ rrja.


Men Ånden sagde til Filip:"Gå hen og hold dig til denne Vogn!" 	 ġakudan filibbus, inna-yas rruḥ lqudus: «ftu-n dar bu-lkurriṣa-yan, tmunt dids.»


men nu er kommen for Dagen ved vor Frelsers Jesu Kristi Åbenbarelse, han, som tilintetgjorde Døden, men bragte Liv og Uforkrænkelighed for Lyset ved Evangeliet, 	 ġmkan a-s-aġ-ibark ġilad ġ-d-yuška-unjjam-nnġ lmasiḥ yasuɛ, inru lquwwa l-lmut issbayyn-aġ-d lh̬bar ifulkin n-tudrt idumn.


Og de gave ham Vin at drikke med Myrra i; men han tog det ikke. 	 irin ad-as-fkn aman n-waḍil iktin lli-ġ-illa-usafar l-lmurr, imma ntta ur-t-iswi.


Og da Folkene på det Sted kendte ham, sendte de Bud til hele Egnen der omkring og bragte alle de syge til ham. 	 akʷzn-t mddn n-ġin, ssufġn lh̬bar s-kullu tisgiw n-tmazirt-an. ar-as-di-tawin kullu ma-ġ-llant-tmuḍan.


"Himmelen er min Trone, og Jorden mine Fødders Skammel, hvad Hus ville I bygge mig? siger Herren, eller hvilket er min Hviles Sted? 	 ‹ignna iga lɛrš-inu, ig-wakal aẓru lli-f-a-n-srasġ iḍarn-inu. ġmkad a-inna sidi rbbi: man tigmmi a-rad-iyi-tbnum? man taḥanut a-ġ-rad-sunfuġ?


Men han svarede og sagde: "Det er ikke smukt at tage Børnenes Brød og kaste det for de små Hunde." 	 yini-as: «ur-išwi a-namẓ aġrum n-tarwa, nluḥ-t-in i-iyḍan.»


Glæder og fryder eder, thi eders Løn skal være stor i Himlene; thi således have de forfulgt Profeterne, som vare før eder. 	 thnnayat tfrḥm bahra, ašku tggut lbaraka lli-rad-awn-yili ġ-ignna. han ġmkan ad-ssrfufnn ula lanbiya lli-kʷn-d-zwarnin.


"Jeg er dine Fædres Gud, Abrahams og Isaks og Jakobs Gud." Da bævede Moses og turde ikke se derhen. 	 ‹nkki a-igan rbbi n-imzwura-nnk, rbbi n-ibrahim d-isḥaq d-yaɛqub.› yiksaḍ musa ar-itrgigiy bahra, ur-iẓḍar a-yall alln-ns.


Men hvorfor ser du Skæven, som er i din Broders Øje; men Bjælken, som er i dit eget Øje, bliver du ikke var? 	 mah̬ a-n-ttmnadt arftus imẓẓin ġ-tiṭ n-gʷmak ur-tt-akkʷ-tiwit ġ-tggjdit lli-illan ġ-tiṭ-nnk?


Jesus svarede og sagde til ham: "Sandelig, sandelig, siger jeg dig. uden nogen bliver født på ny, kan han ikke se Guds Rige." 	 isawl yasuɛ yini-as: «lḥqq ayad, lḥqq a-rad-ak-iniġ. yan ur-iluln zġ-ljdid ur-ra-yiẓḍar a-iẓr tagldit n-rbbi.»


Og hvorfor bekymre I eder for Klæder? Betragter Lillierne på Marken, hvorledes de vokse; de arbejde ikke og spinde ikke; 	 mah̬ aylliġ a-ttasim taġuft f-malssa? ẓrat ijddign n-tagant mamnk a-di-tmġayn. ur-a-kkatn tammara ula-da-ẓṭṭan,


Men da de hørte det, gik de bort, den ene efter den anden, fra de ældste til de yngste, og Jesus blev alene tilbage med Kvinden, som stod der i Midten. 	 imma ntni, lliġ sfldn i-ġunškan bdun ar-ttidun yan s-yan, zġ-imqqurn ar imẓẓiyn, aylliġ ur-iqama ġir yasuɛ, d-tmġart-an a-sul-ibiddn ġ-lgddam-ns.


Hun fulgte efter Paulus og os, råbte og sagde: "Disse Mennesker ere den højeste Guds Tjenere, som forkynde eder Frelsens Vej." 	 imma nttat, tḍfar bulus d-usmun-ns ar-ttġuwwat ar-fllannġ-ttini: «mddn-ad gan ih̬ddamn n-rbbi amattuy. ar-awn-tbrraḥn f-mamnk a-ra-tiẓḍarm a-tnjmm.»


Ikke alt Kød er det samme Kød, men eet er Menneskers, et andet Kvægs Kød, et andet Fugles Kød, et andet Fisks. 	 ašku tifiyi urd-yat a-tga. tlla-tfiyi n-bnadm tili tin lbhaym tili tin igḍaḍ tili ula tin islman.


Lægen Lukas, den elskede, hilser eder, og Demas. 	 ar-n-fllawn-itsllam-uṭbib iɛzzan luqa, nttan ula ḍimaṣ.


med Lueild, når han tager Hævn over dem, som ikke kende Gud, og over dem, som ikke lyde vor Herres Jesu Evangelium, 	 ġakudan a-ra-yut rbbi lɛqubit f-willi srs rurnin tiġurdin-nsn, agʷin ad-sflidn s-lh̬bar ifulkin n-siditnnġ yasuɛ.


Tre Gange er jeg bleven pisket, een Gang stenet, tre Gange har jeg lidt Skibbrud, et Døgn har jeg tilbragt på Dybet; 	 kraṭṭ-twal a-yyi-tnt-ššušan ayt-rruman s-ukuray. yat-twal rjmn-iyi mddn s-iẓran. kraṭṭ-twal ad-iyi-trẓa tanawt ġ-umda, kġ iḍ d-wass ġ-waman.


Og en anden Engel gik ud fra Templet i Himmelen; også han havde en skarp Segl. 	 ġakudan iffuġ-d yal-lmalak yaḍni zġ-tgmmi n-rbbi ġ-ignna, ula ntta yusi asmmawd imsadn.


Denne Moses, hvem de fornægtede, idet de sagde: "Hvem har sat dig til Hersker og Dommer," ham har Gud sendt til at være både Hersker og Befrier ved den Engels Hånd,som viste sig for ham i Tornebusken. 	 «musa, nttan a-n-luḥn ayt-rbbi inin-as: ‹ma-k-igan d-umġar ula lḥakm fllannġ?› imma rbbi yuzn-t-id ad-asn-ig amġar d-unjjam lliġ-as-d-iban lmalak ġ-tzggʷart.


men at Hedningerne skulle prise Gud for hans Barmhjertigheds Skyld, som der er skrevet: "Derfor vil jeg bekende dig iblandt Hedninger og lovsynge dit Navn," 	 iskr ġmkad baš ad-ẓrn ayt-tmizar yaḍni rrḥmt n-rbbi alġn-t ula ntni. ġmklli ityaran: «mayad a-f-ra-ki-tškarġ ġ-gr ayt-tmizar aggugnin, alġġ ism-nnk s-imurign l-lfrḥ.»


Dem svarede jeg, at Romere ikke have for Skik at prisgive noget Menneske, førend den anklagede har Anklagerne personligt til Stede og får Lejlighed til at forsvare sig imod Beskyldningen. 	 walaynni rurġ-asn: ‹nkkʷni n-ayt-ruma ur-a-nskar ġmkan. ur-a-ntḥkam f-yan s-lmut iġ-ur-zwar-ibidd ġ-lgddam n-willi-as-ṣrḍnin, isawl f-ih̬f-ns f-ġaylli s-a-srs-taštkkan.›


Thi deri åbenbares Guds Retfærdighed af Tro for Tro, som der er skrevet: "Men den retfærdige skal leve af Tro." 	 ar-aġ-imala lh̬bar-ad mamnk a-s-a-iskar rbbi sslamt ġ-gras d-willi umnnin, ar-tt-iskar f-ssibt l-liman-nsn ġmklli ityaran, inna rbbi: «wanna yumnn, nttan a-f-rad-rḍuġ fkġ-as tudrt.»


Thi Guds Brød er det, som kommer ned fra Himmelen og giver Verden Liv." 	 ašku aġrum n-rbbi iga-t ġwad-d-igguzn zġ-ignna, ar-yakka tudrt i-ddunit.»


Og da Jesus gik bort derfra, fulgte der ham to blinde, som råbte og sagde: "Forbarm dig over os, du Davids Søn!" 	 iftu yasuɛ zġ-ġin, ḍfurn-t sin ibukaḍn ar-tġuwwatn ar-ttinin: «ḥnnu ginnġ a-yus n-dawd.»


Men Loven beror ikke på Tro; men: "Den, som gør disse Ting, skal leve ved dem." 	 wanna ibnnun f-ššrɛ, ur-a-itawi rrja s-ma-yumn, ašku ġmklli ityaran: «yan iskarn kullu s-iskkirn-ad, rad-as-ifk rbbi tudrt f-ssibt-nsn.»


thi Pengegridskheden er en Rod til alt ondt; og ved at hige derefter ere nogle farne vild fra Troen og have gennemstunget sig selv med mange Smerter. 	 ašku tayri n-iqaridn ar-di-ttawi kullu ma-yʷh̬šnn. llan kra n-mddn ar-bahra-ttirin iqaridn aylliġ ffuġn aġaras l-lmasiḥ, ssyaggasn ulawn-nsn s-tguḍi iggutn.


Thi Gud bestemte os ikke til Vrede, men til at vinde Frelse ved vor Herre Jesus Kristus, 	 ašku ur-iqṣad rbbi a-fllannġ-yut lɛqubit, walaynni iqṣad ad-aġ-ijjnjm f-uwdm n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Men nogle af Saddukæerne, som nægte, at der er Opstandelse, kom til ham og spurgte ham og sagde: 	 aškin-d dars kra n-iṣadduqin. ntni ġ-lmdhb-nsn ar-ttinin «ur-illi ma-ra-d-inkr zġ-lmut.»


Se, jeg har givet eder Myndighed til at træde på Slanger og Skorpioner og over hele Fjendens Magt, og slet intet skal skade eder. 	 hati fkiġ-awn taẓḍḍart a-takʷlm f-ilgmmaḍn d-iġrdmiwn, tnrum kullu taḥkimt n-unuwwaš, ur-ra-kʷn-isshrš yat.


Dog, ligesom Menigheden underordner sig under Kristus, således skulle også Hustruerne underordne sig under deres Mænd i alle Ting. 	 hati illa f-tmġart a-bdda-tsflid s-urgaz-ns ġmklli isflid-umnaggar s-lmasiḥ.


Og da det åbnede det andet Segl, hørte jeg det andet Væsen sige: Kom! 	 ifsi-ulqqaġ wis sin ṭṭwabɛ, s-sfldġ i-tis snat lmh̬luqat tnna: «ffuġ-d.»


så vi ikke rose os ud i det umålelige af andres Arbejder, men have det Håb, at, når eders Tro vokser, ville vi hos eder blive store, efter vor Grænselinie, så vi kunne komme langt videre 	 ur-akkʷ-a-ntalġ ih̬f-nnġ f-kra-ur-nskir ula f-mad-skrn wiyyaḍ, walaynni ar-n-ntrju ġ-igr n-darun a-gis-tigat-tmgra lliġ a-ttzayadm ġ-liman.


Kærligheden er langmodig, er velvillig; Kærligheden bærer ikke Nid; Kærligheden praler ikke, opblæses ikke, 	 imma yan ġ-tlla lḥnant, ar-itṣbar ar-itfulki d-wiyyaḍ. ur-a-itḥsad ula-da-issimġur agayyu-ns ula-da-itfššiš.


Men Brødrene sendte straks om Natten både Paulus og Silas bort til Berøa; og da de vare komne dertil,gik de ind i Jødernes Synagoge. 	 lliġ-d-ḍrnt tillas, nkrn aytmatn safḍn bulus d-sila s-biriyya. lliġ lkmn tamdint-an, kšmn s-tgmmi n-tẓallit n-ayt-yudaya.


Ser til, at I ikke foragte en eneste af disse små; thi jeg siger eder: Deres Engle i Himlene se altid min Faders Ansigt, som er i Himlene. 	 awiyat-stt ġ-ih̬f-nnun a-ur-tḥgrm yan ġ-imẓẓiyn-ad. ašku rad-awn-iniġ, lmalayka-nsn ar-n-bdda-tmunun d-baba rbbi lli-illan ġ-ignna.


Thi hvad ved du, Hustru! om du kan frelse din Mand? eller hvad ved du, Mand! om du kan frelse din Hustru? 	 walaynni swangm a-tamġart tamumnt, is-tssnt is-ur-ra-tjjnjmt argaz-nnm? swangm ay-argaz amumn, is-tssnt is-ur-ra-tjjnjmt tamġart-nnk?


I ere tabte for Kristus, I, som retfærdiggøres ved Loven; I ere faldne ud af Nåden. 	 wa-kunni lli-ittirin a-trḍum rbbi s-ššrɛ, hati tssngaram ih̬f-nnun d-lmasiḥ, twrrim tḍrm zġ-lbaraka-ns.


Og den døde kom ud, bunden med Jordeklæder om Fødder og Hænder, og et Tørklæde var bundet om hans Ansigt, Jesus siger til dem: "Løser ham, og lader ham gå!" 	 iffuġ-d ġwalli immutn. ityasas zġ-ifassn-ns ula iḍarn-ns s-išddadn l-lkfn, idl-uwdm-ns s-yan-ušrwiḍ. izayd yasuɛ yini-asn: «fsiyat-as trẓmm-as.»


de sige da atter til den blinde: "Hvad siger du om ham, efterdi han åbnede dine Øjne?" Men han sagde: "Han er en Profet." 	 sawln-daġ s-walli-sttin ikkan ibukḍ inin-as: «imma kiyi lli-mi-irẓm alln-nnk, ma-ra-fllas-tinit?» yini-asn: «nnabi a-iga.»


Og de gjorde så og lode dem alle sætte sig ned. 	 skrn ma-s-asn-inna ssgawrn-tn kullutn.


Der er en Røst af en, som råber i Ørkenen: Bereder Herrens Vej, gører hans Stier jævne!" 	 ha-yan-wawal ar-itbrraḥ ġ-lh̬la ar-ittini ‹jjujadat aġaras n-siditnnġ, tssnmm tiġarasin-ns.›»


Da denne hørte, at Jesus var kommen fra Judæa til Galilæa, gik han til ham og bad om, at han vilde komme ned og helbrede hans Søn; thi han var Døden nær. 	 lliġ isfld is-d-yuška yasuɛ zġ-yudaya s-jalil, iddu s-dars iḍalb-t a-d-yašk a-ijjujji yus ašku ar-itmtat.


Da svarede Farisæerne dem: "Ere også I forførte? 	 inin-asn ifarisin: «izd ula kunni tjlam?


Derfor tabe vi ikke Modet; men om også vort udvortes Menneske fortæres, fornyes dog vort indvortes Dag for Dag. 	 mayan a-f-ur-akkʷ-a-ntrmay. wah̬h̬a da-ttḍɛaf ddat-nnġ, ar-itdus-uwl-nnġ ass f-wass.


Og en stor Skare fulgte ham, fordi de så de Tegn, som han gjorde på de syge. 	 ḍfurn-t mddn ggutnin ašku ẓran lmɛjizat lli-iskar ar-ijjujji imuḍan.