Dersom jeg nu ikke kender Sprogets Betydning, bliver jeg en Barbar for den, som taler, og den, som taler, bliver en Barbar for mig. 	 walaynni yan sri isawaln, rad-dars-gġ abrrani iġ-ur-ssinġ lmɛna n-ma-ittini, ig dari abrrani ula ntta.


Alt formår jeg i ham, som gør mig stærk. 	 ẓḍarġ i-kraygatt kra s-tdwast l-lmasiḥ lli-yyi-issdusn.


Jeg udgik fra Faderen og er kommen til Verden; jeg forlader Verden igen og går til Faderen." 	 uškiġ-d-nnit zġ-baba, kšmġ-d s-ddunit-ad. rad-daġ-ffuġġ ddunit wrriġ s-baba.»


hvor eders Fædre fristede mig ved at sætte mig på Prøve, og de så dog mine Gerninger i fyrretyve År. 	 kkuẓ id-mraw n-usggʷas a-yyi-tarmn, ar-tmnadn kullu mad-skarġ.


Jeg siger nemlig, at Kristus er bleven Tjener for omskårne for Guds Sanddruheds Skyld for at stadfæste Forjættelserne til Fædrene; 	 ašku lmasiḥ iwrri iga ah̬ddam i-ayt-yudaya baš a-iml is-iqama rbbi ġ-lḥqq, issafu iwaliwn zganin lli-s-inna i-lajdud-nsn.


Og Engelen sagde til hende: "Frygt ikke, Maria! thi du har fundet Nåde hos Gud. 	 imma lmalak isawl-daġ yini-as: «wa-maryam, ad-ur-tiksaṭṭ, ašku rbbi irḍa fllam.


Og fra Tronen udgår der Lyn og Røster og Tordener, og syv Ildfakler brænde foran Tronen, hvilke ere de syv Guds Ånder. 	 ar-d-kkatn-uwsmann zġ-dar lɛrš, yigat-uqqryan n-iggig. ar-ssufun ssa n-isufa ġ-lgddam l-lɛrš, a-tn-igan d-ssa l-larwaḥ n-rbbi.


Og da de gik bort, talte de med hverandre og sagde: "Denne Mand gør intet, som fortjener Død eller Lænker." 	 ffuġn zġ-lmḥkama ar-ttinin i-ngratsn: «argaz-ad ur-iskir kra-f-a-itmtat ula kra-f-a-ittili ġ-lḥbs.»


Men de usyrede Brøds Dag kom, på hvilken man skulde slagte Påskelammet. 	 ilkm-d-wass n-urh̬ṣiṣ lli-ġ a-qqrsn mddn i-ilqqaġn l-lɛid n-usurf.


Og da de kom til ham, sagde han til dem: "I vide, hvorledes jeg færdedes iblandt eder den hele Tid igennem fra den første Dag, jeg kom til Asien, 	 lliġ-d-uškan yini-asn: «tssnm kullu mad-skarġ zġ-wass amzwaru lli-ġ-d-darun-kšmġ s-tmazirt n-asiyya.


for at deres Hjerter må opmuntres, idet de sammenknyttes i Kærlighed og til den fuldvisse Indsigts hele Rigdom, til Erkendelse af Guds Hemmelighed, Kristus. 	 walaynni ar-skarġ kullu mayad baš ad-zɛmn-uwlawn-nsn, gn kullu yan s-tayri n-ingratsn, tili-asn lbaraka n-twassna ikmmln f-maylli intln ġayd izrin. ašku rbbi issbayyn-aġ-d lmasiḥ,


Men jeg vil med Glæde gøre Opofrelser ja, opofres for eders Sjæle. Mon jeg, når jeg elsker eder højere, elskes mindre? 	 rad-frḥġ nkki ad-fkġ kullu mad-dari-illan, fkġ ula ih̬f-inu f-ssibt-nnun. is-ur-ra-darun-ɛzzaġ imikk lliġ dari tɛzzam kunni ġunškan?


Altså retfærdiggjorte af Tro have vi Fred med Gud ved vor Herre Jesus Krist, 	 imma ġilad tlla-yaġ sslamt ġ-gratnnġ d-rbbi f-uwdm n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, ašku iga-yaġ d-wid-f-irḍa f-ssibt n-ma-srs-numn.


Men dersom jeg uddriver de onde Ånder ved Guds Ånd, da er jo Guds Rige kommet til eder. 	 walaynni iġd s-rruḥ n-rbbi a-s-a-ssufuġġ ljnun, issanat is-d-darun-tuška-tgldit n-rbbi.


men jeg ser en anden Lov i mine Lemmer, som strider imod mit Sinds Lov og tager mig fangen under Syndens Lov, som er i mine Lemmer. 	 walaynni ġ-ugʷns-inu ar-n-tafaġ kra n-tnbaḍin yaḍni ar-tmmaġnt d-tnbaḍin l-lɛaql-inu. ar-iyi-kkrfnt-tnbaḍin n-ddnub lli-llanin ġ-ugʷns-inu.


"Vidste dog også du, ja, selv på denne din Dag, hvad der tjener til din Fred! Men nu er det skjult for dine Øjne. 	 yini-as: «mrad is-tssnt aġaras n-sslamt ġassad, walaynni intl fllam.


Thi når Fordømmelsens Tjeneste havde Herlighed, er meget mere Retfærdighedens Tjeneste rig på Herlighed. 	 iġ-iggut lmjd i-lɛhd lli-s-a-thlakn mddn, ra-t-bahra-yagʷr lmjd i-lɛhd lli-s-a-tnjamn.


Men jeg frygter for, at ligesom Slangen bedrog Eva ved sin Træskhed, således skulle eders Tanker fordærves og miste det oprigtige Sindelag over for Kristus. 	 ksuḍġ a-kʷn-ijllu kra n-yan f-iswingimn-nnun ġmklli-stt-izzri-ulgmmaḍ s-tkrkas-ns f-immatnnġ ḥuwwa. iksaḍġ a-twrrim zġ-tayri iṣfan lli-s-ttin tkkam ar-ttirim lmasiḥ s-nniyt-nnun.


Men Trællen bliver ikke i Huset til evig Tid, Sønnen bliver der til evig Tid. 	 yan igan ismg ur-rad-bdda-iqama ġ-tgmmi n-sidis, walaynni yus n-tgmmi rad-bdda-ig gu-tgmmi.


Ved Tro talte Josef på sit yderste om Israels Børns Udgang og gav Befaling om sine Ben. 	 ula yusf lliġ a-d-itakmur a-immt, f-ssibt n-ma-yumn awal n-rbbi a-f-isawl f-uffuġ lli-s-rad-ffuġn ayt-rbbi zġ-miṣr, yuṣṣa-tn ilmma f-ih̬san-ns.


Men da de ikke fandt dem, trak de Jason og nogle Brødre for Byens Øvrighed og råbte: "Disse, som have bragt hele Verden i Oprør, ere også komne hid; 	 lliġ ur-tn-ufin, zukrn yasun d-kra n-aytmatn yaḍni s-dar imġarn n-tmdint, ar-tġuwwatn ar-ttinin: «ġwilli ssgrawlnin ddunit kullutt, hatni uškan-d ula s-ġid,


Da sagde Agrippa til Festus: "Jeg kunde også selv ønske at høre den Mand." Men han sagde: "I Morgen skal du få ham at høre." 	 isawl ilmma agribbas yini-as i-fastus: «ula nkki riġ ad-sfldġ i-urgaz-ad.» yini-as fastus: «ar ṣṣbaḥ rad-as-tsfldt.»


Og mange kom til ham, og de sagde: "Johannes gjorde vel intet Tegn; men alt, hvad Johannes sagde om denne, var sandt." 	 ar-n-dars-ttaškin mddn ggutnin ar-ttinin: «yuḥanna ur-jju-iskir kra l-lmɛjizt, walaynni kullu ma-inna yuḥanna f-urgaz-ad yʷġẓan.»


Og han lukkede Bogen sammen og gav Tjeneren den igen og satte sig; og alles Øjne i Synagogen stirrede på ham. 	 issmun arra, irar-t-id i-umɛawn iskiws. ar-gis-tmnadn kullu willi llanin ġ-tgmmi n-tẓallit.


I tilbede det, I ikke kende; vi tilbede det, vi kende; thi Frelsen kommer fra Jøderne. 	 kunni ar-ttɛbadm ġwalli ur-tssinm. nkkʷni nssn ma-ntɛbad, ašku dar ayt-yudaya a-d-ikka-ujnjm n-rbbi.


Men der var på det Sted, hvor han blev korsfæstet, en Have, og i Haven en ny Grav, hvori endnu aldrig nogen var lagt. 	 illa yan-uwrti ġ-udġar lli-ġ-immut yasuɛ, yili gis yan-umḍḍal l-ljdid ur-jju-n-gis-ityawmḍal yan.


I have fremdeles hørt, at der er sagt til de gamle: Du må ikke gøre nogen falsk Ed, men du skal holde Herren dine Eder. 	 «tsfldm is-inna musa i-willi zrinin ‹a-ur-tffuġt f-maylli-s-tggullit s-rbbi. illa fllak a-tssafut tagallit-nnk.›


betaler ikke ondt med ondt, eller Skældsord med Skældsord, men tværtimod velsigner, thi dertil bleve I kaldede, at I skulle arve Velsignelse. 	 iġ-illa mad-awn-iskrn kra yʷh̬šnn, ad-as-ur-trarm s-lh̬ʷšant. iġ-illa ma-kʷn-irgmn, ad-as-ur-trarm s-trggam, walaynni iniyat-as: «a-k-ibark rbbi.» ašku iġra-yawn-d rbbi ad-awn-tili lbaraka.


Men da han mærkede deres Træskhed, sagde han til dem: "Hvorfor friste I mig? 	 imma yasuɛ issn mad-nuwwan ġ-lḥilt-nsn, yini-asn:


Giver ikke Hunde det hellige, kaster ikke heller eders Perler for Svin, for at de ikke skulle nedtræde dem med deres Fødder og vende sig og sønderrive eder. 	 «a-ur-takkam i-iḍan ma-igan win rbbi, a-ur-nkrn akʷin-d fllawn. a-ur-ttluḥm ljuhr-nnun ġ-lgddam n-walfan, a-ur-t-aḍḍrn s-iḍarn-nsn.


Da sagde de til ham: "Herre! giv os altid dette Brød!" 	 inin-as-d: «wa-sidi, akka-yaġ-bdda aġrum-ad.»


Og jeg vil give mine tvende Vidner, at de skulle profetere eet Tusinde, to Hundrede og tresindstyve Dage, klædte i Sække. 	 walaynni rad-aznġ sin inagan-inu ad-tbrraḥn alf d-sin-id-miyya d-sḍiṣ id-mraw (1260) n-wass s-iwaliwn lli-rad-asn-malaġ. lh̬iš n-tguḍi a-rad-lsn.»


Men der var der ved Bjerget en stor Hjord Svin, som græssede; 	 tlla ġin yat-tuwrut iggutn n-walfan, ttyawksa ġ-uwrir-an.


Thi dette sige vi eder med Herrens Ord, at vi levende, som blive tilbage til Herrens Tilkommelse, vi skulle ingenlunde komme forud for de hensovede. 	 maylli-s-aġ-imla siditnnġ a-rad-awn-nini: nkkʷni lli-ra-iqama nsul ar ass lli-ġ-ra-d-yašk siditnnġ, ur-ra-nzwur ġwilli mmutnin.


Dersom nogen fører fremmed Lære og ikke holder sig til vor Herres Jesu Kristi sunde Ord og til den Lære, som stemmer med Gudsfrygt. 	 han kra n-mddn ar-sslmadn tinbaḍin yaḍni ur-d-mšaškant d-iwaliwn ṣḥanin n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ ula almmud lli-s-irḍa rbbi.


Han har nedstødt mægtige fra Troner og ophøjet ringe. 	 iluḥ-n igldan zġ-lɛrš-nsn, yall-d ayt-iyzdar s-uflla.


thi hine tugtede os for nogle få Dage efter deres Tykke, men han gør det til vort Gavn, for at vi skulle få Del i hans Hellighed. 	 yat luqt idrusn ad-aġ-trbban ntni s-mklli-asn-iban išwa, imma rbbi ar-aġ-itrbba s-mklli rad-aġ-iṣlḥ baš a-nfulki ġmklli ifulki ntta.


Men Gud ske Tak, som giver den samme Iver for eder i Titus's Hjerte! 	 ar-ntalġ rbbi lli-iskrn ġ-uwl n-tiṭus a-bahra-gigun-iswingim ġmklli gigun nswingim nkkʷni.


og da hun ser Peter varme sig, ser hun på ham og siger: "Også du var med Nazaræeren, med Jesus." 	 tẓr bṭrus ar-irqqa, tssmaqql gis tini-as: «ula kiyi tllit d-yasuɛ gu-naṣira.»


I ere Profeternes Sønner og Sønner af den Pagt, som Gud sluttede med vore Fædre, da han sagde til Abraham: "Og i din Sæd skulle alle Jordens Slægter velsignes." 	 ašku kunni a-ra-iṭṭaf maylli-f-nnan lanbiya, twrtm lɛhd lli-iskr rbbi d-imzwura-nnġ. ġmklli inna i-ibrahim: ‹s-tarwa-nnk a-s-rad-barkġ kullu mddn n-ddunit.›


Men han siger til dem: "Forfærdes ikke! I lede efter Jesus at Nazareth, den korsfæstede; han er opstanden, han er ikke her, se, der er Stedet, hvor de lagde ham. 	 imma ntta isawl yini-asnt: «ad-ur-tiksaḍmt. ar-tsiggilmt yasuɛ gu-naṣira lli-immutn f-uggjdi. ur-sul-illi ġid, hati inkr-n. ẓramt, ha-illiġ-t-id-srsn.


som vil, at alle Mennesker skulle frelses og komme til Sandheds Erkendelse. 	 lli-iran kullu mddn ad-njmn wrrin issann lḥqq.


Når nogen hungrer, han spise hjemme, for at I ikke skulle komme sammen til Dom. Men det øvrige skal jeg forordne, når jeg kommer. 	 iġ-illa mad-bahra-yaġ laẓ ih̬ṣṣa-t a-išš ġ-tgmmi-ns, a-ur-fllawn-ittut lḥukm n-rbbi lliġ a-tmnaggarm. imma tiġawsiwin yaḍni, ra-kʷn-fllasnt-uṣṣaġ ġakud nna-n-darun-uškiġ.


Og Apostlene samle sig om Jesus, og de forkyndte ham alt, hvad de havde gjort, og hvad de havde lært. 	 wrrin-d irqqasn lli-yuzn yasuɛ, inin-as f-kullu mad-skrn d-kullu mad-sslmadn.


Men efterdi Lydda var nær ved Joppe, udsendte Disciplene, da de hørte, at Peter var der, to Mænd til ham og bade ham: "Kom uden Tøven over til os!" 	 tamdint n-yaffa ur-bahra-taggug f-uduwwar n-ludda. lliġ sfldn imḥḍarn is-illa bṭrus ġ-ludda, aznn sin irgazn s-dars ḍalbn-t: «ašk-id ġil ġil.»


De føre nu Jesus fra Kajfas til Landshøvdingens Borg; men det var årle. Og de gik ikke ind i Borgen, for at de ikke skulde besmittes, men kunde spise Påske, 	 nkrn ilmma awin yasuɛ zġ-dar qayafa s-lqṣr l-lḥakm n-rruman, yili mayan zikk ṣbaḥ. ur-kšimn s-lqṣr, ašku iḥrm f-wanna iran a-išš imnsi l-lɛid n-usurf. ur-rin imġarn-an n-ayt-yudaya ad-ssḥrmn ih̬fawn-nsn.


Men Jesus selv betroede sig ikke til dem, fordi han kendte alle, 	 imma yasuɛ ur-gisn-yumin ntni, ašku issn kullu mddn mamnk ad-gan.


Men om I også måtte lide for Retfærdigheds Skyld, er I salige. Nærer ingen Frygt for dem, og forfærdes ikke; 	 walaynni iġ-idda ard trfufnm f-ssibt l-lḥqq, hati imbarkin a-tgam. a-ur-ttiksaḍm yan ula-da-ttasim taġuft,


Og det åbnede sin Mund til Bespottelser imod Gud, til at bespotte hans Navn og hans Telt, dem, som bo i Himmelen. 	 irẓm imi-ns s-trggam, ar-irggm ġ-ism n-rbbi ula tazdġt-ns ula kullu ayt-ignna.


Så lad da ikke Synden herske i eders dødelige Legeme, så I lyde dets Begæringer; 	 a-ur-tadjm ddnub ad-tḥkamn ġ-ddat-nnun lli-ra-immt, ula-da-kʷn-traran a-tskarm s-lh̬ʷšant lli-ittiri-uwl n-bnadm.


Thi Skriften siger: "Du må ikke binde Munden til på en Okse, som tærsker;" og: "Arbejderen er sin Løn værd." 	 ašku ityara ġ-warra n-rbbi: «a-ur-tgt aġamu i-uzgr lli-isrwatn.» ityara-daġ: «ah̬ddam isthlla tiġrad-ns.»


Men en anden af disciplene sagde til ham: "Herre! tilsted mig først at gå hen og begrave min Fader." 	 isawl-d ilmma yan yaḍni zġ-gr willi dids itmunun yini-as: «wa-sidi, adj-iyi zwar ad-wrriġ ard-n-mḍlġ baba.»


Og se, en af dem, som vare med Jesus, rakte Hånden ud og drog sit Sværd og slog Ypperstepræstens Tjener og huggede hans Øre af. 	 inkr ilmma yan zġ-willi llanin d-yasuɛ ildi-d lkummit-ns, yut ah̬ddam n-unmġur n-tgmmi n-rbbi ibbi-as amẓẓuġ.


Så skal du være salig; thi de have intet at gengælde dig med; men det skal gengældes dig i de retfærdiges Opstandelse." 	 ra-k-ibark rbbi ašku ntni ur-darsn ma-s-a-yak-traran lh̬ir. rbbi a-rad-ak-t-irar ġ-wass lli-ġ-ra-d-nkrn ġwilli-f-irḍa.»


Lad ingen frarøve eder Sejrsprisen, idet han finder Behag i Ydmyghed og Dyrkelse af Englene, idet han indlader sig på, hvad han har set i Syner, forfængeligt opblæst af sit kødelige Sind, 	 a-ur-tadjm mddn-an a-fllawn-tḥkamn. rad-awn-ttinin a-bahra-ttadrm i-ih̬f-nnun ar-ttɛbadm lmalayka. ar-bnnun ntni f-mad-ẓrran ġ-twargiwin-nsn, ar-ssfurrugn s-iswingimn l-lɛaql-nsn,


Denne kom til et Vidnesbyrd, for at han skulde vidne om Lyset, for at alle skulde tro ved ham. 	 yuška-d a-ig inigi, ifk tugga f-tifawt baš ad-amnn kullu mddn f-imi-ns.


og drak alle den samme åndelige Drik; thi de drak af en åndelig Klippe, som fulgte med; men Klippen var Kristus. 	 ar-kullu-ssan tissi zġ-ignna, ašku ar-ssan zġ-uẓru n-ignna lli-bdda-didsn-itmunun. lmasiḥ a-igan aẓru-an.


Men da Herodes så Jesus, blev han meget glad; thi han havde i lang Tid gerne villet se ham, fordi han hørte om ham, og han håbede at se et Tegn blive gjort af ham. 	 ifrḥ hirudus bahra lliġ iẓra yasuɛ, ašku kigan a-itql yiri a-t-iẓr. isfld fllas bahra, yiri a-iẓr kra l-lmɛjizt f-ufus-ns.


Og Jesus tog til Orde og sagde til ham: "Hvad vil du, at jeg skal gøre for dig?" Men den blinde sagde til ham: "Rabbuni, at jeg kan blive seende!" 	 isqsa-t yasuɛ: «ma-trit ad-ak-t-skrġ?» yini-as-ubukaḍ: «wa-sidi, ad-isfiwġ.»


Men han sagde til dem: "Elias kommer først og genopretter alting; og hvorledes er der skrevet om Menneskesønnen? At han skal lide meget og foragtes. 	 yini-asn yasuɛ: «s-ṣṣaḥt iliyya a-d-izwarn a-ijjujad kraygatt kra. imma yus n-bnadm, is-ur-fllas-ityara rad-bahra-irfufn, luḥn-t-in mddn?


Da nu Peter så ham, siger han til Jesus: "Herre! men hvorledes skal det gå denne?" 	 lliġ iẓra bṭrus amḥḍar-an yuška-d a-d-didsn-imun, isqsa yasuɛ fllas yini: «imma ġwan a-sidi, ma-rad-as-ijru?»


der er hans Legeme, fyldt af ham, som fylder alt i alle. 	 amnaggar iga ddat l-lmasiḥ, d-nttan a-ġ-a-itkmmal lmasiḥ lli-itkmmaln kullu ma-illan ġ-kraygatt mani.


uden at han jo skal få hundrede Fold igen, nu i denne Tid Huse og Brødre og Søstre og Mødre og Børn og Marker tillige med Forfølgelser, og i den kommende Verden et evigt Liv. 	 rad-as-yili ma-yugʷrn mayan f-miyya n-twal ġilad ġ-ddunit-ad, tigʷmma d-aytmatn d-taytmatin d-innatin d-tarwa d-igran ntni d-trfufnt, tili-as ġ-lih̬rt tudrt idumn.


Og se, det blev en stærk Storm på Søen, så at Skibet skjultes af Bølgerne; men han sov. 	 ġakudan inkr-d-waḍu itjhhdn, attuynt taḍangiwin ar-kkatnt tanawt aylliġ a-ttɛmmar s-waman. imma yasuɛ ign.


Jeg har sagt det forud og siger det forud, ligesom da jeg anden Gang var nærværende, således også nu fraværende til dem, som forhen have syndet, og til alle de øvrige, at, om jeg kommer igen, vil jeg ikke skåne, 	 imma ġilad ġ-d-fllawn-aggugġ, rad-awn-iniġ maylli-s-awn-nniġ s-lḥqq ġakud lliġ-n-darun-uškiġ tis snat-twal. nniġ-t ġakudan i-willi skarnin ma-yʷh̬šnn iniġ-awn-t kullukn. rad-awn-t-daġ-iniġ: iġ-n-darun-wrriġ tawala yaḍni, ur-akkʷ-rad-rh̬uġ d-yan iskarn ma-yʷh̬šnn.


Så sandt Gud er trofast, er vor Tale til eder ikke Ja og Nej. 	 walaynni ġmklli izga rbbi ġ-kullu ma-ittini, ġmkan a-didun-nskr ula nkkʷni. ur-akkʷ-nrur «iyah» a-ig «uhu».


Og Peter kom det i Hu og siger til ham; "Rabbi! se, Figentræet, som du forbandede, er visnet." 	 ikti-d bṭrus yini i-yasuɛ: «way-amslmd, ssmaqql. tazart lli-mi-tdɛit, hatti tqqur.»


og råbte, da de så Røgen af hendes Brand, og sagde: Hvor var der Mage til den store Stad? 	 lliġ a-tmnadn aggu l-lɛafit lli-s-a-tjddr ar-ssġuyyun ar-ttinin: ‹is-jju-tlla kra n-tmdint zund tamdint-ad imqqurn?›


og i denne var der alle Jordens firføddede Dyr og krybende Dyr og Himmelens Fugle. 	 ilin gis kigan d-luḥuš d-ibnkaln d-igḍaḍ n-tagant.


for at holde Dom over alle og straffe alle de ugudelige for alle deres Ugudeligheds Gerninger, som de have bedrevet, og for alle de formastelige Ord, som de have talt imod ham, de ugudelige Syndere!" 	 baš a-iḥkam f-kullu mddn. ra-ihlk kullu willi srs rurnin tiġurdin f-ssibt n-iskkirn-nsn ʷh̬šnnin lli-skarn s-lh̬ʷšant lli-gisn-illan, ula f-kullu tirggam lli-s-t-rgmn.»


På den dag skal den, som er på Taget og har sine Ejendele i Huset, ikke stige ned for at hente dem; og ligeså skal den, som er på Marken, ikke vende tilbage igen! 	 «imma ġassan, rad-awn-fllas-iniġ: wanna illan ġ-iggi n-tgmmi, iqqan-t-id a-ur-igguz a-d-yasi tiġawsiwin-ns zġ-tgmmi. ula wanna-n-illan ġ-igran, a-ur-iwrri a-d-yawi kra.


Så blive da Tro, Håb, Kærlighed disse tre; men størst iblandt disse er Kærligheden. 	 imma ġilad, iqama-sul liman d-rrja d-lḥnant, ntni s-kraḍ, walaynni tamzwarut gisn a-stt-igan d-lḥnant.


Thi den vantro Mand er helliget ved Hustruen, og den vantro Hustru er helliget ved Manden; ellers vare jo eders Børn urene, men nu ere de hellige. 	 ašku f-ssibt n-tmġart tamumnt a-f-irḍa rbbi f-urgaz-ns. ula f-ssibt n-urgaz amumn a-f-irḍa rbbi f-tmġart-ns. mrad is-ur-igi ġmkad rad-gn tarwa-nsn zund tarwa n-willi ur-ssinnin rbbi, walaynni nssn izd s-ṣṣaḥt irḍa rbbi f-tarwa-nsn.


Hils Priska og Akvila og Onesiforus's Hus! 	 ar-n-tsllamġ f-briskilla d-akila, ntni d-ayt-tgmmi n-unisifurus.


Ja, selv have vi hos os selv fået det Svar: "Døden", for at vi ikke skulde forlade os på os selv, men på Gud, som oprejser de døde, 	 nini lmut ayd-aġ-d-iqqann. walaynni yudja-yaġ rbbi a-nzzri tanukmut-an baš a-ur-yili rrja-nnġ ġ-ih̬f-nnġ walaynni ġ-rbbi lli-issnkarn ġwilli mmutnin.


Derfor sagde de til ham: "Hvor er din Fader?" Jesus svarede: "I kende hverken mig eller min Fader; dersom I kendte mig, kendte I også min Fader." 	 inin-as-d: «manza babak?» irar-asn yasuɛ: «ur-iyi-tssinm ula tssnm baba. mrad is-iyi-tssnm ra-tissanm baba ula ntta.»


Ikke må nemlig det Menneske mene, at han skal få noget af Her ren, 	 wanna igan ġmkan, a-ur-iġal is-ra-yamẓ kra zġ-siditnnġ,


For ham lukker Dørvogteren op, og Fårene høre hans Røst; og han kalder sine egne Får ved Navn og fører dem ud. 	 nttan a-mi-irẓẓm-ubuwwab, d-wawal-ns a-s-a-sflidnt-uwlli. ar-n-yaqra s-tilli ganin tins, kraygatt yat s-ism-ns, ar-tnd-d-issufuġ s-brra.


Medens de nu holdt Gudstjeneste og fastede, sagde den Helligånd: "Udtager mig Barnabas og Saulus til den Gerning, hvortil jeg har kaldet dem." 	 yan-wass aẓumn ar-tɛbadn siditnnġ, s-asn-inna rruḥ lqudus: «fkat-iyi-d barnaba d-šawl ad-qasan kra n-twuri, ġriġ-asn srs.»


eders Guld og Sølv er rustet op, og deres Rust skal være til Vidnesbyrd imod eder og æde eders Kød som en Ild; I have samlet Skatte i de sidste Dage. 	 han urġ-nnun ula nnuqrt-nnun tġwit-tn tanigt. ġmkan a-ra-tšš tanigt-an tifiyi-nnun zund lɛafit, tfk fllawn tugga ġ-wass l-lḥsab. ašku kunni tssmunm kigan i-ih̬f-nnun ġ-uwssan ggʷranin.


Thi ingen gør noget i Løndom, når han selv ønsker at være åbenbar; dersom du gør dette, da vis dig for Verden!" 	 ašku yan iran a-ityawssan ur-a-itḥḍu iskkirn-ns. iġ-a-tskart tiġawsiwin-ad, ih̬ṣṣa-k a-di-tssbayynt ih̬f-nnk i-ddunit.»


Men fra Milet sendte han Bud til Efesus og lod Menighedens Ældste kalde til sig. 	 lliġ illa bulus ġ-militus yazn s-imġarn n-umnaggar ġ-afsus, iḍalb-asn ad-d-dars-aškin.


Og han satte sig lige over for Tempelblokken og så, hvorledes Mængden lagde Penge i Blokken, og mange rige lagde meget deri. 	 igawr yasuɛ ġ-umnid n-ṣṣnduq ġ-tgmmi n-rbbi, ar-itmnad ġ-mddn ar-n-srasn iqaridn ġ-ṣṣnduq. kigan d-id-bu-wayda ar-n-srasn ma-iggutn.


Men han gik igennem, midt imellem dem, og drog bort. 	 walaynni izri yasuɛ zġ-gratsn iftu.


derefter, når Begæringen har undfanget, føder den Synd, men når Synden er fuldvoksen, føder den Død. 	 ġakudan iġ-gis-qamant ššhwat rad-arunt ddnub. ula ddnub, iġ-gis-zuydn rad-d-awin lmut.


Men for alting, mine Brødre! sværger ikke, hverken ved Himmelen eller ved Jorden eller nogen anden Ed; men eders Ja være Ja, og Nej være Nej, for at I ikke skulle falde under Dom. 	 imma taġawsa ihiyyan ay-aytma, tga ġmka: a-ur-ttgallam, la s-ignna ula s-wakal ula s-kra n-tgallit yaḍni. walaynni iġ-iga-wawal-nnun «iyah» tinim «iyah.» iġ-iga «uhu» tinim «uhu» baš a-fllawn-ur-ittut lḥukm.


Og Jesus og hans Disciple gik ud til Landsbyerne ved Kæsarea Filippi; og på Vejen spurgte han sine Disciple og sagde til dem: "Hvem sige Menneskene, at jeg er?" 	 izayd yasuɛ iddu ntta d-imḥḍarn-ns s-iduran ġ-tsgiw n-qayṣriyya filibbi. isawl didsn ġ-uġaras isqsa-tn: «ma-flla-ttinin mddn, mad-giġ nkki?»


Og det skete en af de Dage, at han lærte, og der sad Farisæere og Lovlærere, som vare komne fra enhver Landsby i Galilæa og Judæa og fra Jerusalem; og Herrens Kraft var hos ham til at helbrede. 	 yan-wass yasuɛ ar-isslmad mddn. gawrn ġ-gratsn kra n-mddn l-lmdhb n-ifarisin d-kra n-imslmdn n-ššrɛ, uškan-d zġ-kullu timdinin n-jalil ula zġ-yudaya d-tmdint n-urušalim. yasuɛ tlla-gis-tḥkimt itjhhdn n-rbbi a-ijjujji imuḍan.


for at gøre Barmhjertighed imod vore Fædre og ihukomme sin hellige Pagt, 	 hati irḥm-aġ ġmklli inna i-imzwura-nnġ, issafu lɛhd-ns ihiyyan,


Men nu har han fået en så meget ypperligere Tjeneste, som han også er Mellemmand for en bedre Pagt, der jo er grundet på bedre Forjættelser. 	 imma tawuri n-yasuɛ tugʷr tin inmġurn-an yaḍni, ġmklli yugʷr lɛhd lli-d-yiwi yasuɛ lɛhd-nsn, ašku lbarakat lli-d-srs-ifka rbbi ugʷrnt tin lɛhd-an aqdim.


Thi der må endog være Partier iblandt eder, for at de prøvede kunne blive åbenbare iblandt eder. 	 ašku iqqan-d a-yaṭṭu kra f-kra baš a-gigun-iban manwi-f-irḍa rbbi.


som der er skrevet i Herrens Lov, at alt Mandkøn, som åbner Moders Liv, skal kaldes helligt for Herren, 	 ašku ityara ġ-ššrɛ n-rbbi: «a-tẓlim kraygatt awtm ih̬fddi a-ig win sidi rbbi.»


Mit Levned fra Ungdommen af, som fra Begyndelsen har været ført iblandt mit Folk og i Jerusalem, vide alle Jøderne Besked om; 	 ašku kullu ayt-yudaya ssnn mamnk ad-giġ zġ-lliġ mẓẓiġ ġ-tmazirt-inu ula tigira n-mayan ġ-urušalim.


Da råbte nogle i Skaren eet, andre et andet til ham; men da han ikke kunde få noget pålideligt at vide på Grund af Larmen, befalede han at føre ham ind i Borgen, 	 bdun-daġ ar-tġuwwatn kud kra d-ma-ittini, aylliġ ur-iẓḍar a-yissan ma-f-inkr uduy-an. yamr ilmma ad-awin bulus s-lqṣr.


Da spurgte de ham: "Hvem er det Menneske, som sagde til dig: Tag din Seng og gå?" 	 sqsan-t: «ma-iga-urgaz lli-ak-innan ‹asi imjdin-nnk tddut›?»


Men da Guds, vor Frelsers Godhed og Menneskekærlighed åbenbaredes, 	 walaynni rbbi anjjam-nnġ issbayyn-d mnšk a-ifulki iḥubbu bnadm.


thi endnu ere I kødelige. Når der nemlig er Nid og Splid iblandt eder, ere I da ikke kødelige og vandre på Menneskers Vis? 	 ašku ar-sul-tskarm zund mddn n-ddunit-ad. ašku iġ-a-ittiri kra a-yagʷr kra ar-ttẓim i-ngratun, iban gigun izd win ddunit a-tgam ar-tskarm zund ġmklli kullu skarn mddn n-ddunit.


og ikke holder fast ved Hovedet, ud fra hvem hele Legemet, idet det hjælpes og sammenknyttes ved sine Bindeled og Bånd, vokser Guds Vækst. 	 walaynni ur-umẓn ġ-lmasiḥ lli-igan ih̬f n-umnaggar, ar-issdus ddat kullutt, ar-issmyalla igzman-ns d-ih̬san-ns baš a-ttimġur ddat ġmklli ira rbbi.


Og medens han gik langs Galilæas Sø, så han Simon og Simons Broder Andreas i Færd med at kaste Garn i Søen; thi de vare Fiskere. 	 iftu ġ-tama n-umda n-jalil, iẓr simɛan ntta d-gʷmas andraws. ingʷmarn n-islman ad-gan. grn-in ššbkt ġ-umda.


Ja, de have i Sandhed forsamlet sig i denne Stad imod din hellige Tjener Jesus, hvem du har salvet, både Herodes og Pontius Pilatus tillige med Hedningerne og Israels Folkestammer 	 ġmkan a-s-d-imun hirudus d-bilaṭus gu-bunṭus, ntni d-ibrraniyn d-ayt-rbbi ġ-tmdint-ad, baš ad-d-mšaškan f-uh̬ddam-nnk amẓlay yasuɛ lli-tgit d-lmasiḥ.


Men han sagde til dem: Det har et fjendsk Menneske gjort. Da sige Tjenerne til ham: Vil du da, at vi skulle gå hen og sanke det sammen? 	 yini-asn: ‹kra n-unuwwaš a-iskrn ġayad.› inin-as ih̬ddamn: ‹is-trit a-nddu nsussi nssukf wazkkun-an?›


Men de dyrke mig forgæves,idet de lære Lærdomme, som ere Menneskers Bud." 	 bla lfaytt a-yyi-tɛbadn ašku ur-a-sslmadn ġ-ulmmud-nsn abla tinbaḍin n-bnadm.›»


Og alle disse, skønt de havde Vidnesbyrd for deres Tro, opnåede ikke Forjættelsen, 	 kullu mddn-an, irḍa fllasn rbbi f-ssibt n-mad-umnn awal-ns, walaynni ur-umẓn maylli-s-asn-inna rad-asn-t-ifk.


Da opfyldtes det, som er talt ved Profeten Jeremias, som siger: "Og de toge de tredive Sølvpenge, Prisen for den vurderede, hvem de vurderede for Israels Børn, 	 ġmkad a-s-yuwfa-wawal n-nnabi irmiyya lli-innan: «rad-d-mšaškan mddn-an n-ayt-rbbi a-d-fllas-fkn atig n-kraḍ id-mraw n-uqarid n-nnuqrt, awin-tn ilmma


Jesus siger til ham: "Jeg er Vejen og Sandheden og Livet; der kommer ingen til Faderen uden ved mig. 	 isawl yasuɛ yini-as: «nkki a-igan aġaras ula lḥqq ula tudrt. ur-ra-n-iruḥ yan dar rbbi baba, abla iġ-t-ssruḥġ nkki.


Men han sagde til dem: "Så giver da Kejseren, hvad Kejserens er, og Gud, hvad Guds er." 	 irar-asn: «fkat i-qayṣr ma-igan win qayṣr, tfkm i-rbbi ma-igan win rbbi.»


(Men han var nødt til at løslade dem een på Højtiden.) 	 kraygatt asggʷas iqqan-d lḥakm ad-asn-irẓm i-yan-uḥbbas nna-ran ġ-lɛid n-usurf.


Thi når Gud ikke sparede de naturlige Grene, vil han heller ikke spare dig. 	 ašku lliġ ur-iṣamḥ rbbi i-ayt-yudaya lli-ganin tiṣṭṭwin-ns, is-rad-ak-iṣamḥ kiyi iġ-ur-tzgat ġ-liman?


Og da man længe ikke havde taget Føde til sig, så stod Paulus frem midt iblandt dem og sagde: "I Mænd! man burde have adlydt mig og ikke været sejlet bort fra Kreta og have sparet os denne Ulykke og Skade. 	 ntni ur-sul-a-šttan yat ġ-uwssan-an, inkr bulus ibidd ġ-wammas-nsn yini: «wa-irgazn, mrad is-sri-tsfldm, ikun ur-d-nffuġ krit ula trfufnm ġmkad ula tssh̬srm kullu mayad.


Siger mig, I, som ville være under Loven, høre I ikke Loven? 	 wa-kunni lli-iran a-tskarm kullu s-ššrɛ, ra-kʷn-sqsaġ f-ššrɛ: is-ur-tssinm ma-gis-ityaran?


Frygt ikke, for hvad du vil komme til at lide! Se, Djævelen vil kaste nogle af eder i Fængsel, for at I skulle fristes, og I skulle have Trængsel i ti Dage. Vær tro indtil Døden, så vil jeg give dig Livets Krone 	 imma ġilad, ad-ur-tiksaṭṭ tanukmut lli-ra-fllak-izri. hati ra-k-yarm iblis iluḥ-n kra gigun ġ-lḥbs. ra-trfufnt mraw-uwssan. zga ġ-uġaras-inu ar lmut, fkġ-ak ttaj n-tudrt.


Derfor formaner jeg eder til at vedtage at vise ham Kærlighed. 	 ra-kʷn-ḍalbġ ad-as-tmlm is-a-t-sul-ttirim.


De ere ikke af Verden, ligesom jeg ikke er af Verden. 	 ntni ur-gin win ddunit, ġmklli ur-giġ nkki win ddunit.


således som de, der fra Begyndelsen bleve Øjenvidner og Ordets Tjenere, have overleveret os: 	 ġmklli-aġ-nnan ġwilli-tnt-ẓranin zġ-isizwar, gn fllasnt inagan awin-aġ-d lh̬bar-nsnt.


Og Jesus gik med dem. Men da han allerede ikke var langt fra Huset, sendte Høvedsmanden nogle Venner og lod ham sige: "Herre! umag dig ikke; thi jeg er ikke værdig til, at du skal gå ind under mit Tag. 	 imun didsn yasuɛ. lliġ-n-akmurn s-tgmmi yazn-d lqbṭan kra n-imddukkʷal-ns s-yasuɛ yini-as: «wa-sidi, ad-ur-tssiḥlt ih̬f-nnk. ur-sthllaġ a-di-tkšmt s-tgmmi-nu.


men jeg kender eder, at I have ikke Guds Kærlighed i eder. 	 walaynni ssnġ mamnk a-tgam, ur-gigun-tlli tayri n-rbbi.


Da så Paulus fast på Rådet og sagde: "I Mænd, Brødre! jeg har med al god Samvittighed vandret for Gud indtil denne Dag." 	 issmaqql bulus ġ-ayt-lmḥkama yini-asn: «way-aytma, ha-yyi kullu mad-kkiġ sul s-ġassad ar-skarġ f-ad-trḍuġ rbbi s-uwl iġusn.»


Men også alle Profeterne, fra Samuel af og derefter, så mange som talte, have også forkyndt disse Dage. 	 «hati ussan-ad a-f-sawln kullu lanbiya lli-dar awal n-rbbi zġ-ṣamwil ula kullu willi-as-ggʷranin.


af Simeons Stamme tolv Tusinde, af Levis Stamme tolv Tusinde, af Issakars Stamme tolv Tusinde 	 d-šimɛun d-lawi d-yassakar


Alle Ting ere mig overgivne af min Fader; og ingen kender, hvem Sønnen er, uden Faderen, og hvem Faderen er, uden Sønnen og den, for hvem Sønnen vil åbenbare ham." 	 yini ilmma i-mddn-an: «ġ-ddu-ufus-inu a-ġ-iga baba kullu ma-illan. ur-illi ma-issnn yus n-rbbi abla babas, ula illa ma-issnn baba abla nkki lli-igan yus d-willi qṣadġ ad-asn-t-mlġ.»


Hver, som skiller sig fra sin Hustru og tager en anden til Ægte, bedriver Hor; og hver, som tager til Ægte en Kvinde, der er skilt fra sin Mand, bedriver Hor. 	 wanna ifran i-tmġart-ns itahl yat yaḍni, hati izna. d-wanna itahln tanna ifran, ula nttan zzna ayan iskr.


Han er ikke dødes, men levendes Gud; I fare meget vild." 	 awal-an imla-yaġ is-ddrn ntni ġ-lgddam n-rbbi, wah̬h̬a mmutn. han kunni tjlam bahra.»


Se, jeg står før Døren og banker; dersom nøgen hører min Røst og åbner Døren, vil jeg gå ind til ham og holde Nadver med ham, og han med mig. 	 ha-yyi biddġ ġ-imi ar-ssḍuqqurġ. iġ-illa ma-isfldn i-wawal-inu irẓm-iyi, ra-dars-kšmġ ššġ dids išš didi.


og det gjorde jeg også i Jerusalem; og jeg indespærrede mange af de hellige i Fængsler, da jeg havde fået Fuldmagt dertil af Ypperstepræsterne, og når de bleve slåede ihjel, gav jeg min Stemme dertil. 	 ġmkan ad-skarġ ġ-urušalim. ḍalbġ zġ-inmġurn n-tgmmi n-rbbi ad-iyi-fkn awal a-n-tqqnġ i-ma-iggutn ġ-imẓlayn n-rbbi ġ-lḥbs. ġakud nna-fllasn-ḥkamn s-lmut, ar-ttiniġ nttat ad-asn-igan.


Men sandelig, siger jeg eder: Der er nogle af dem, som stå her. der ingenlunde skulle smage Døden. førend de se Guds Rige." 	 lḥqq a-rad-awn-iniġ, illa ġ-ġwid biddnin ġid ma-ur-ra-immt ard iẓr tagldit n-rbbi tuška-d.»


derefter skulle vi levende, som blive tilbage, bortrykkes tillige med dem i Skyer til at møde Herren i Luften; og så skulle vi altid være sammen med Herren. 	 ġakudan ra-ntyalal ula nkkʷni lli-isuln, rad-kullu-didsn-nmun ġ-imdla, nmnaggar d-siditnnġ ġ-ignwan. ġmkad a-s-rad-bdda-nili d-siditnnġ.


Derfor lignes Himmeriges Rige ved en Konge, som vilde holde Regnskab med sine Tjenere. 	 ašku tagldit n-ignna tga zund yan-ugllid ira a-inḥasab d-ih̬ddamn-ns.


Men den, som havde fået de fem Talenter, gik hen og købslog med dem og vandt andre fem Talenter 	 iddu ġwalli mi ifka smmust luznat n-nnuqrt ar-srsnt-isaġ ar-izznza aylliġ-d-srsnt-irur smmust luznat yaḍni.


Thi da Gud gav Abraham Forjættelsen, svor han ved sig selv, fordi han ingen større havde at sværge ved, og sagde: 	 lliġ isawl rbbi s-ibrahim f-ma-rad-as-ifk, yini-as-t s-ism-ns, ašku ur-illi kra n-ism yugʷrn ism n-rbbi.


Jesus siger til hende: "Kvinde! hvad vil du mig? min Time er endnu ikke kommen." 	 yini-as yasuɛ: «mad-dari-trit, a-tamġart? han ur-ta-di-tlkim tasaɛt-inu.»


Men han svarede dem og sagde: "O du vantro Slægt! hvor længe skal jeg være hos eder, hvor længe skal jeg tåle eder? Bringer ham til mig!" 	 isawl yasuɛ yini-asn: «wa-tasut-ad, ur-akkʷ-trit a-tamnt. mnšk a-ra-sul-didun-qamaġ? mnšk a-rad-didun-ṣbrġ? awiyat-t-id s-dari.»


Og hvem af eder kan ved at bekymre sig lægge en Alen til sin Vækst? 	 ma-iẓḍarn a-izayd yat tasaɛt i-tudrt-ns s-taġuft lli-yusi?


Og de skulle falde for Sværdets Od og føres fangne til alle Hedningerne; og Jerusalem skal nedtrædes af Hedningerne, indtil Hedningernes Tider fuldkommes. 	 ra-immt kra ġ-imiġ, krfn wiyyaḍ awin-tn s-tmizar aggugnin. rad-akʷln ibrraniyn f-urušalim ard ikmml-uzmz-nsn.


Jeg formaner eder derfor, jeg, der fangne i Herren, til at vandre værdig den Kaldelse, med hvilken I bleve kaldede, 	 imma ġilad ra-kʷn-ḍalbġ bahra, nkki-ad igan aḥbbas f-ism n-siditnnġ. ḍalbġ-kʷn a-tskarm ġmklli illa f-willi iẓli rbbi ad-gn wins.


Thi Kongen ved Besked om dette, og til ham taler jeg frimodigt, efterdi jeg er vis på, at slet intet af dette er skjult for ham; thi dette er ikke sket i en Vrå. 	 tiġawsiwin-ad, issn-tnt-ugllid agribbas, ẓḍarġ ad-as-fllasnt-sawlġ s-zzɛamt. ssnġ is-ur-fllas-intil mayad, ašku urd ġ-kra n-tuġẓut illasn a-ġ-ijra.


Thi Guds Ord er levende og kraftigt og skarpere end noget tveægget Sværd og trænger igennem, indtil det deler Sjæl og Ånd, Ledemod såvel som Marv, og dømmer over Hjertets Tanker og Råd. 	 hay-awal n-rbbi iddr itjhhd, imsad uggʷar n-taẓẓit lli-imsadn zġ-snat-tsgiw, ar-itbbi ġ-ugʷns n-bnadm ard ibḍu nnfst zġ-rruḥ, ibḍu adif zġ-ttmi n-ih̬san, ar-issbayyan nniyt n-uwl ula ma-iqṣad.


Da skrege nogle eet, andre et andet; thi Forsamlingen var i Forvirring, og de fleste vidste ikke, af hvad Årsag de vare komne sammen. 	 mrwin mddn ar-ssġuyyun, kud yan d-ma-ittini. iggut gisn ma-ur-issinn ma-f-n-munn.


Men da de gik ud, bad man dem om, at disse Ord måtte blive talte til dem på den følgende Sabbat. 	 iffuġ ilmma bulus d-barnaba zġ-tgmmi n-tẓallit. ḍalbn-tn mddn a-n-wrrin imal ass-an n-usunfu ad-asn-sawln s-uggʷar f-tġawsiwin-ad.


Og han udrakte Hånden og rørte ved ham og sagde: "Jeg vil; bliv ren!" Og straks forlod Spedalskheden ham. 	 iggr-as yasuɛ s-ufus-ns yini-as: «riġ nkki. ġus.» ġakudan yitti zġ-gis ljdam iġus.


Og han svarede og sagde: "Vel kommer Elias og skal genoprette alting. 	 yini-asn: «s-ṣṣaḥt iliyya a-d-izwarn a-ijjujad kraygatt kra.


Hilsenen med min, Paulus's egen Hånd. 	 nkki bulus, s-ufus-inu a-s-awn-in-uriġ sslam-ad.


og de råbte med høj Røst og sagde: Frelsen tilhører vor Gud, som sidder på Tronen, og Lammet! 	 alln awal-nsn ar-ttinin: «rbbi-nnġ lli-iskiwsn f-lɛrš, nttan d-ulqqaġ ad-aġ-ijjnjmn.»


Jeg takker Gud for, at jeg mere end I alle taler i Tunger. 	 imma nkki škrġ-t i-rbbi, ar-sawalġ s-iwaliwn iġribn uggʷar-nnun kullukn.


Men Peter sagde til ham: "Gid dit Sølv må gå til Grunde tillige med dig, fordi du mente at kunne erhverve Guds Gave for Penge. 	 irar-as bṭrus: «a-tthlkt kiyi ula nnuqrt-nnk, ašku tġalt izd s-iqaridn a-s-tlla-twafka n-rbbi.


Men Retfærdigheden af Tro siger således: Sig ikke i dit Hjerte: Hvem vil fare op til Himmelen? nemlig for at hente Kristus ned; 	 walaynni inna i-wanna-f-irḍa rbbi f-ssibt n-ma-yumn: «ad-ur-ttinit d-ih̬f-nnk ‹ma-ra-iġli s-ignna a-iḍalb lmasiḥ a-d-igguz?›


Salige ere I, når man håner og forfølger eder og lyver eder alle Hånde ondt på for min Skyld. 	 imbarkin a-tgam iġ-kʷn-rgmn mddn ssrfufnn-kʷn inin fllawn kullu ma-yʷh̬šnn s-tkrkas f-ssibt n-ma-tgam winu.


Du har ikke Del eller Lod i dette Ord; thi dit Hjerte er ikke ret for Gud. 	 ur-dark taġamt ġ-twuri-ad ula ra-gis-tkšmt, ašku ur-iġus-uwl-nnk ġ-iẓri n-rbbi.


efterdi han længtes efter eder alle og var såre ængstelig, fordi I havde hørt, at han var bleven syg. 	 ašku ar-t-inqqa-umarg-nnun kullukn, ṭiyyr-as lliġ issn is-tsfldm f-tmaḍunt-ns.


Det var derfor, jeg opfordrede dig til at blive i Efesus, da jeg drog til Makedonien, for at du skulde påbyde visse Folk ikke at føre fremmed Lære 	 ḍalbġ zġ-gik ġilad a-n-tqamat ġ-tmdint n-afsus ġmklli-ak-nniġ ġakud lliġ-n-zriġ s-tmazirt n-makiduniyya. ašku llan ġin kra n-mddn ar-sslmadn ma-ur-igin lḥqq. riġ a-tn-tamrt ad-fssan,


Da forstode de, at han havde ikke sagt, at de skulde tage sig i Vare for Surdejgen i Brød, men for Farisæernes og Saddukæernes Lære. 	 fhmn imḥḍarn ġakudan is-urd tah̬mirt n-uġrum a-f-asn-inna a-zgis-traran lɛaql walaynni almmud n-ifarisin d-iṣadduqin.


Jeg byder dig for Guds Åsyn, som holder alle Ting i Live, og for Kristus Jesus, som vidnede den gode Bekendelse for Pontius Pilatus, 	 imma ġilad uṣṣaġ-k ġ-lgddam n-rbbi lli-yakkan tudrt i-kraygatt kra, ula lmasiḥ yasuɛ lli-ifkan tugga l-lḥqq ġ-dar bilaṭus gu-bunṭus,


Han udsendte atter andre Tjenere og sagde: Siger til de budne: Se, jeg har beredt mit Måltid, mine Okser og Fedekvæget er slagtet, og alting er rede; kommer til Brylluppet! 	 yazn ilmma kra n-ih̬ddamn yaḍni yuṣṣa-tn ad-inin i-willi tyawɛraḍnin ‹ha-tirmt tujad, ġrsġ i-imugayn ula i-igayzn ḍninin. yujad kullu, aškad-d s-tmġra.›


for at du kan erkende Pålideligheden af de Ting, hvorom du er bleven mundtligt undervist. 	 baš a-tissant lḥqq kullut f-maylli mi tsfldt.


Dette er vel mindre end alt andet Frø; men når det er vokset op, er det støre end Urterne og bliver et Træ, så at Himmelens Fugle komme og bygge Rede i dets Grene." 	 nttat tmẓẓi f-kullu taqqayin lli-llanin, walaynni iġ-di-tmġi ra-tagʷr išddran kullutn, twrri tg tasġart. ar-di-ttaškin igḍaḍ n-ignwan ar-zddġn ġ-gr-tṣṭṭwin-ns.»


Thi ligesom Lynet udgår fra Østen og lyser indtil Vesten, således skal Menneskesønnens Tilkommelse være. 	 ašku ġmklli kkatn-uwsmann ġ-ššrq ar-n-ttisfiwn i-lġrb, ġmkan a-rad-d-aškġ nkki lli-igan yus n-bnadm.


Og da han var i Bethania, i Simon den spedalskes Hus, kom der, medens han sad til Bords, en Kvinde, som havde en Alabastkrukke med ægte, såre kostbar Nardussalve; og hun sønderbrød Alabastkrukken og udgød den på hans Hoved. 	 illa yasuɛ ġ-uduwwar n-bitɛanya, iskiws ar-ištta ġ-tgmmi n-simɛan lli-sttin-ikkan iga anjdam. tkšm-d dars yat-tmġart tusi-d yat-tbuqqalt n-uẓru tili-gis-tujjut n-nardin iṣfan, iggut-bahra-watig-ns. trẓ imi n-tbuqqalt tffi-tt-id f-ih̬f n-yasuɛ.


Thi bedre havde det været dem ikke at have erkendt Retfærdighedens Vej end efter at have erkendt den at vende sig bort fra det hellige Bud, som var blevet dem overgivet. 	 yuf-asn mrad is-ur-akkʷ-ssinn aġaras n-ufulki, ula ard-t-issann rarn ilmma tiġurdin s-wawal lli-f-tn-yuṣṣa rbbi.


Men Ananias svarede: "Herre! jeg har hørt af mange om denne Mand, hvor meget ondt han har gjort dine hellige i Jerusalem. 	 isawl ḥananiyya yini: «wa-sidi, sfldġ i-kullu ma-ttinin mddn f-urgaz-an ula kullu ma-iskar yʷh̬šn i-imẓlayn-nnk ġ-urušalim.


for at I kunne vandre sømmeligt over for dem, som ere udenfor, og for ikke at trænge til nogen. 	 ġmkad a-f-ra-kʷn-tuqqarn mddn lli-ur-ginin win lmasiḥ, ur-ra-tḥtajjam yan.


Men han sagde til dem: "Sandelig, siger jeg eder, der er ingen, som har forladt Hus eller Forældre eller Brødre eller Hustru eller Børn for Guds Riges Skyld, 	 yini-asn yasuɛ: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, wanna-n-ifln tigmmi-ns nġd tamġart-ns nġd aytmas nġd babas nġd innas nġd tarwa-ns f-ssibt n-tgldit n-rbbi,


Thi den, som æder og drikker, æder og drikker sig selv en Dom til, når han ikke agter på Legenet. 	 ašku wanna iššan isu bla iswangm lmɛna n-ddat n-siditnnġ, hati lḥukm n-rbbi a-ra-izzugz f-ih̬f-ns iġ-išša isu.


værer glade i Håbet, udholdende i Trængselen, vedholdende i Bønnen! 	 frḥat ġ-rrja, tṣbrm ġ-trfufnt, tzaydm ġ-tẓulla.


ikke i al Almindelighed denne Verdens utugtige eller havesyge og Røvere eller Afgudsdyrkere; ellers måtte I jo gå ud af Verden. 	 walaynni ur-riġ a-tanfm i-mddn n-ddunit-ad lli-tfsadnin nġd mddn n-ddunit-ad lli-dar-iɛzza ad-tamẓn ma-iggutn i-ih̬f-nsn, nġd ġwilli gisn takʷrnin nġd ġwilli gisn tɛbadnin ilahat yaḍni. ašku ur-iẓḍar yan a-yanf i-kullu mddn-an abla-akkʷ-iffuġ ddunit.


Men Elimas, Troldkarlen, (thi dette betyder hans Navn), stod dem imod og søgte at vende Statholderen bort fra Troen. 	 imma asḥḥar-an, ism-ns alimas s-wawal n-ayt-yunan, inkr srsn yiri a-iḥṣar lḥakm a-ur-yamẓ aġaras l-lmasiḥ.


Kærligheden bortfalder aldrig; men enten det er profetiske Gaver, de skulle forgå, eller Tungetale, den skal ophøre, eller Kundskab, den skal forgå; 	 lḥnant ur-dars ttmi. ra-d-yašk yan-uzmz ġ-ur-ra-yili ma-ittinin s-mad-as-imala rbbi, ula illa ma-isawaln s-iwaliwn iġribn, ula illa ma-iṭṭafn tawassna.


men de skulle gøre ham Regnskab, som er rede til at dømme levende og døde. 	 walaynni iqqan-tn-d lḥsab ġ-dar ġwalli yujadn a-yut lḥukm f-willi ddrnin ula ġwilli mmutnin.


Thi I bleve købte dyrt; ærer derfor Gud i eders Legeme! 	 ašku nttan a-kʷn-isġan, ifk fllawn atig-nnun. illa fllawn ġilad a-tmjjdm rbbi s-ddat-nnun.


Thi forlade I Menneskene deres Overtrædelser, vil eders himmelske Fader også forlade eder; 	 «iġ-a-ttṣamaḥm i-mddn f-ddnub lli-gigun-skarn, rad-awn-iṣamḥ babatun n-ignna.


Og der fandt Høvedsmanden et aleksandrinsk Skib, som sejlede til Italien, og bragte os over i det. 	 yaf ġin lqbṭan yan-wanaw yaḍni, ikka-d iskandariyya yiri tamazirt n-iṭalya, issġli-aġ srs.


og sagde: "Der var i en By en Dommer, som ikke frygtede Gud og ikke undså sig for noget Menneske. 	 yini-asn: «ha-yal-lqaḍi ġ-yat-tmdint, ur-iksuḍ rbbi ula-da-stt-itawi ġ-mddn.


og de omvendte sig ikke fra deres Myrden eller fra deres Trolddom eller fra deres Utugt eller fra deres Tyveri. 	 ntni ur-tn-akkʷ-tʷgraẓ f-iskkirn-nsn, ar-nqqan ar-skarn ssiḥr ar-tfsadn ar-takʷrn.


Og se, der var en Kvinde, som havde haft en Svagheds Ånd i atten År, og hun var sammenbøjet og kunde aldeles ikke rette sig op. 	 tili ġin yat-tmġart, ikrf-tt yal-ljnn tam d-mraw n-usggʷas. tga tuknit, ur-tẓḍar a-tssnm tiddi-ns.


Men han stirrede på ham og blev forfærdet og sagde: "Hvad er det, Herre?" Han sagde til ham: "Dine Bønner og dine Almisser ere opstegne til Ihukommelse for Gud. 	 issmaqql gis kurnilyus yiksaḍ bahra yini: «mad-dari-trit a-sidi?» izayd lmalak yini-as: «hati iqbl rbbi tiẓulla-nnk ula maylli takkat i-imẓlaḍ, irḍu fllak.


Stræber efter Fred med alle og efter Helliggørelsen, uden hvilken ingen skal se Herren; 	 gat-n tiqqi-nnun a-tgm sslamt i-kullu mddn, tɛmmrm s-ufulki ašku yan ġ-ur-illi ur-sar-ra-iẓr siditnnġ.


men at forblive i Kødet er mere nødvendigt for eders Skyld. 	 walaynni f-ssibt-nnun ra-yaf ad-qamaġ ġ-ddat.


Natten er fremrykket, og Dagen er kommen nær. Lader os derfor aflægge Mørkets Gerninger og iføre os Lysets Våben; 	 ifta-yiḍ, ɛlayn a-d-iġli-wass. illa fllannġ a-n-nluḥ iskkirn n-tillas nls imqlad n-tifawt.


Da sagde Pilatus til ham: "Du er altså dog en Konge?" Jesus svarede: "Du siger det, jeg er en Konge. Jeg er dertil født og dertil kommen til Verden, at jeg skal vidne om Sandheden. Hver den, som er af Sandheden, hører min Røst." 	 yini-as bilaṭus: «izd-nnit agllid a-tgit?» irar-as yasuɛ: «kiyi ayd innan is-giġ agllid. mayad a-f-d-lulġ i-ddunit, aškġ-d ad-akkaġ tugga f-lḥqq. kullu wanna iran lḥqq ra-isflid i-wawal-inu.»


Man kommer heller ikke ung Vin på gamle Læderflasker, ellers sprænges Læderflaskerne, og Vinen spildes, og Læderflaskerne ødelægges; men man kommer ung Vin på nye Læderflasker, så blive begge Dele bevarede." 	 ur-illi ma-itggan aman n-waḍil iktin l-ljdid ġ-ilmawn iqdimn, ašku rad-stġn ilmawn iqdimn, ffin-waman h̬srn ilmawn. walaynni ar-tggan aman n-waḍil l-ljdid ġ-ilmawn l-ljdid. ġmkan a-s-rad-qaman fulkin s-sin.»


Og de fire Engle bleve løste, som til den Time og Dag og Måned og År vare rede til at ihjelslå Tredjedelen af Menneskene. 	 irẓm ilmma i-kkuẓ lmalayka lli-ujadnin i-tasaɛt-an n-wass-an n-wayyur-an n-usggʷas-an baš ad-nġn tulut n-bnadm.


Våger, står faste i Troen, værer mandige, værer stærke! 	 ḍufat tzgam ġ-uġaras l-lmasiḥ, tzɛmm tdusm.


Og I ere opblæste og bleve ikke snarere bedrøvede, for at den, som har gjort denne Gerning, måtte udstødes af eders Midte! 	 illa fllawn a-tallam, walaynni kunni ar-tssfurrugm. illa fllawn a-tssufġm ġwalli iskarn ġayan, a-ur-sul-didun-itmunu.


Og om Morgenen længe før Dag stod han op og gik ud og gik hen til et øde Sted, og der bad han: 	 inkr-d yasuɛ ġ-tillas n-ṣṣbaḥ, iffuġ iftu s-yan mani ġ-ur-illi yan, ar-ġin-itẓalla.


Men medens Peter var tvivlrådig med sig selv om, hvad det Syn, som han havde set, måtte betyde, se, da havde de Mænd, som vare udsendte af Kornelius, opspurgt Simons Hus og stode for Porten. 	 sul a-iswingim bṭrus ġ-ma-tga lmɛna n-twargit-an s-d-ruḥn irgazn lli-d-yuzn kurnilyus. ar-sqsan ġ-tgmmi n-simɛan aylliġ-n-biddn ġ-imi-ns.


Han, som vidner disse Ting, siger: Ja, jeg kommer snart! Amen. Kom, Herre Jesus! 	 isawl ġwalli-d-issbayynn tiġawsiwin-ad yini: «lḥqq ayad. ġir imikk ra-n-aškġ.» amin. ašk-id a-siditnnġ yasuɛ.


Derfor er heller ikke den første bleven indviet uden Blod 	 mayan a-f-d-iqqan ula lɛhd n-rbbi amzwaru a-izga s-idammn l-lmut.


Den Tale er troværdig; dersom nogen begærer en Tilsynsgerning har han Lyst til en skøn Gerning. 	 izga-wawal-ad: wanna iran a-ig angabal n-umnaggar, hati tawuri ihiyyan ayd ira.


Og en Kvinde, som havde haft Blodflod i tolv År og havde kostet al sin Formue på Læger og ikke kunde blive helbredt af nogen, 	 tili ġ-gratsn yat-tmġart tuḍn, illa-bdda-gis-usggʷrd n-idammn sin d-mraw n-usggʷas. tfka kullu ma-dars-illan i-iṭbibn, walaynni ur-iẓḍar yan a-stt-ijjujji.


Epafras, min medfangne i Kristus Jesus, 	 ar-n-fllak-itsllam abafras, iga aḥbbas didi f-ism l-lmasiḥ yasuɛ.


og når de komme fra Torvet, spise de ikke uden først at tvætte sig; og der er mange andre Ting, som de have vedtaget at holde, Tvætninger af Bægere og Krus og Kobberkar og Bænke, 	 ġakud nna-d-uškan zġ-ssuq ur-rad-ššn ard sirdn. ggutnt lɛadat yaḍni lli-tamẓn, ar-siridn lkisan d-tmkilin d-irukutn n-wanas d-ibrdan.


Og da Havnen ikke egnede sig til Vinterleje, besluttede de fleste, at man skulde sejle derfra, om man muligt kunde nå hen og overvintre i Føniks, en Havn på Kreta, som vender imod Sydvest og Nordvest, 	 imšaška-d ma-iggutn ġ-ayt-wanaw a-nssudu zġ-ġin, narm is-nẓḍar a-nruḥ finiks a-n-gis-nzzri tagrst. tga finiks yat lmrsa ġ-igzir n-krit, iḥkam-tt-uġrbi zġ-ufasi ula aẓlmaḍ.


En Menighedstjener skal være een Kvindes Mand og forestå sine Børn og sit eget Hus vel. 	 iqqan-d amɛawn a-iṭṭaf ġir yat-tmġart, ar-itnbaḍ ġ-tarwa-ns d-ayt-tgmmi-ns s-sslamt.


Og dersom Landshøvdingen får det at høre, ville vi stille ham tilfreds og holde eder angerløse." 	 a-ur-tiksaḍm zġ-lḥakm. iġ-iffuġ isfld i-ġayan, ra-t-nssfhm is-ur-fllawn-illi yat.»


Tal dette, og forman og irettesæt med al Myndighed; lad ingen ringeagte dig! 	 sslmad tiġawsiwin-ad i-aytmatn, ar-asn-ttinit ad-skarn ġmkad, ar-tššḥššamt wanna iskarn ma-yʷh̬šn s-lamr lli-ak-ityawfkan. a-ur-tadjt yan a-k-iḥgr.


Men hvad det angår, hvorom I skreve til mig, da er det godt for en Mand ikke at røre en Kvinde; 	 imma tiġawsiwin lli-f-di-turam, rad-awn-fllasnt-iniġ: išwa i-urgaz a-ur-yawi tamġart.


Da siger Jesus til ham: "Vig bort, Satan! thi der er skrevet: Du skal tilbede Herren din Gud og tjene ham alene." 	 irar-as yasuɛ: «itti-n zġ-gigi a-šiṭan, ašku ityara ‹rbbi sidik a-mi-ttsjadt, d-nttan waḥdut a-ttɛbadt.›»


Jeg Johannes, eders Broder og meddelagtig i Trængselen og Riget og Udholdenheden i Jesus, var på den Ø, som kaldes Patmos, for Guds Ords og for Jesu Vidnesbyrds Skyld. 	 imma nkki yuḥanna gʷmatun d-usmun-nnun ġ-tnukmut ula tagldit ula ṣṣbr lli-aġ-illan s-ism n-yasuɛ, lliġ ġ-igzir n-baṭmus tyamaẓġ f-ssibt n-tbrraḥt n-wawal n-rbbi ula f-tugga n-yasuɛ.


Og de tolv Porte vare tolv Perler, hver af Portene var af een Perle, og Stadens Gade var rent Guld som gennemsigtigt Glar. 	 imma imawn-an s-sin d-mraw gan sin d-mraw l-ljuhr, kraygatt imi iga taljuhrt. imma asuk n-tmdint iga win-uwrġ iṣfan, ifaw zund jjaj.


Men Pilatus svarede atter og sagde til dem: "Hvad ville I da, jeg skal gøre med ham, som I kalde Jødernes Konge?" 	 yini-asn bilaṭus: «ma-tram a-t-skrġ i-ġwad mi ttinim agllid n-ayt-yudaya?»


"Jeg var i Byen Joppe og bad; og jeg så i en Henrykkelse et Syn, noget, der dalede ned, ligesom en stor Dug, der ved de fire Hjørner sænkedes ned fra Himmelen, og den kom lige hen til mig. 	 «lliġ nkki ġ-tmdint n-yaffa ar-tẓallaġ ar-tḍalabġ rbbi, s-iyi-d-issbayyn kra zund tawargit. ẓrġ kra igguz-d flla, irwas i-lizar imqqurn ityamaẓ zġ-kkuẓṭ-tġmrin. igguz-d zġ-ignwan ittrs-d ġ-lgddam-inu.


derefter blev han set af over fem Hundrede Brødre på een Gang, af hvilke de fleste endnu ere i Live, men nogle ere hensovede;. 	 iban-d ilmma i-uggʷar n-smmus id-miyya zġ-aytmatn ġ-yat-twal. iggut gisn mad-sul-isuln walaynni kra immut.


Da han nu var kaldt ind, begyndte Tertullus at anklage ham og sagde: 	 išškšm-n bulus ġakudan s-darsn, ibdu tartullus ar-srs-itaštkka yini: «wa-lḥakm iɛzzan sidi filiks, mnnaw isggʷasn ayad thnna-tmazirt-nnġ f-ufus-nnk. tgrit ġ-kullu ma-ih̬ṣṣan baš ad-aġ-yigat lh̬ir.


Og det var varslet ham af den Helligånd, at han ikke skulde se Døden, førend han havde set Herrens Salvede. 	 imla-yas rruḥ lqudus is-ur-ra-immt ard iẓr lmasiḥ n-sidi rbbi.


Men de vare begge retfærdige for Gud og vandrede udadlelige i alle Herrens Bud og Forskrifter. 	 ntni fulkin s-sin, irḍu fllasn sidi rbbi. ar-bdda-skarn s-iwaliwn n-rbbi ula luṣiyat-ns, ur-a-zgisnti-tffuġn s-yat.


Derfor, efterdi vi have disse Forjættelser, I elskede! så lader os rense os selv fra al Kødets og Åndens Besmittelse, så vi gennemføre Hellighed i Guds Frygt! 	 way-aytma ɛzzanin, lliġ-aġ-inna rbbi rad-aġ-iskr kullu mayad ifulkin, yili fllannġ a-nġus naggug zġ-kullu ma-ra-issrku ul-nnġ ula ddat-nnġ. yili fllannġ a-ntyawẓlay i-rbbi s-ufulki ikmmln, ar-bahra-nttiri a-t-nrḍu.


Og se, Moses og Elias viste sig for dem og samtalede med ham. 	 ġakudan ẓran nnabi musa ula nnabi iliyya ar-sawaln d-yasuɛ.


da havde jeg ingen Ro i min Ånd, fordi jeg ikke fandt Titus, min Broder; men jeg tog Afsked med dem og drog til Makedonien. 	 walaynni ur-ihnna-uwl-inu, ašku ur-n-ufiġ gʷmatnnġ tiṭus. flġ ilmma mddn n-ġin, mudduġ s-makiduniyya.


ved hvem vi have fået Nåde og Apostelgerning til at virke Tros-Lydighed iblandt alle Hedningerne for hans Navns Skyld, 	 f-uwdm-ns a-f-aġ-ibark rbbi ifk-aġ tarqqast-ad s-ism-ns, baš ad-amnn mddn ġ-kraygatt tamazirt skrn s-wawal-ns.


Men ham, som er mægtig til at bevare eder fra Fald og fremstille eder for sin Herlighed ulastelige i Fryd, 	 imma ġwalli iẓḍarn a-kʷn-injja baš a-ur-tḍrm, isslkm-kʷn-in s-lgddam l-lmjd-ns s-lfrḥ iggutn bla gigun illa kra l-lɛib, nttan a-mi-illa lmjd d-tmuġra d-tẓḍḍart d-lquwwa ġilad ula kullu ġayd izrin ula kullu mayd-d-iftan. d-ġmkad a-f-rad-bdda-ntalġ ġwalli igan rbbi anjjam-nnġ s-ism n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ, amin.


Men i Antiokia, i den derværende Menighed, var der Profeter og Lærere, nemlig Barnabas og Simeon, med Tilnavn Niger, og Kyrenæeren Lukius og Manaen, en Fosterbroder af Fjerdingsfyrsten Herodes, og Saulus. 	 llan kra n-mddn ġ-umnaggar n-aytmatn ġ-anṭakiyya, ar-ttinin iwaliwn nna-yasn-imala rbbi ar-sslmadn. illa barnaba d-simɛan lli-mi-ttinin ‹asggan›, yili lukyus gu-kurini d-manayn lli-imqqurn d-ugllid hirudus ġ-yat-tgmmi, yili šawl.


Eller hvad gik I ud at se? Et Menneske, iført bløde Klæder? Se, de, som bære bløde Klæder, ere i Kongernes Huse. 	 ma-s-a-ttidum? izd a-tẓrm kra n-urgaz ilsan ibrdan šwanin? han ġwilli dar ibrdan šwanin, ġ-tgʷmma n-igldan a-ġ-llan.


Dersom du altså vil tilbede mig, skal den helt tilhøre dig." 	 iġ-iyi-tsjdt, kullu mayad ra-ig winnk.»


Thi det, han døde, døde han een Gang fra Synden; men det, han lever, lever han for Gud. 	 ġakud lliġ immut lmasiḥ immt yat-twal i-kullu ma-igan ddnub. imma ġilad ġ-iddr, hati iddr i-rbbi.


Sydens Dronning skal oprejses ved Dommen sammen med Mændene af denne Slægt og fordømme dem; thi hun kom fra Jordens Grænser for at høre Salomons Visdom; og se, her er mere end Salomon. 	 hati ra-di-tnkr-tgllitt l-ljanub ġ-wass l-lḥsab ġ-gr mddn n-tasut-ad, taštkka srsn, ašku tuška-d nttat zġ-ttmi n-ddunit a-tsfld i-tḥkimt n-suliman. imma ġilad illa ġid ma-yugʷrn suliman.


Men også jeg, mine Brødre! har selv den Forvisning om eder, at I også selv ere fulde af Godhed, fyldte med al Kundskab, i Stand til også at påminde hverandre. 	 way-aytma, ssnġ nkki is-tɛmmrm s-ufulki ula tawassna, tiẓḍarm a-ttnṣaḥm i-ngratun.


Og da han kom ud, kunde han ikke tale til dem, og de forstode, at han havde set et Syn i Templet; og han gjorde Tegn til dem og forblev stum. 	 lliġ-d-iffuġ ur-iẓḍar a-srsn-isawl, issann is-iẓra kra issbayyn-as-t-id rbbi ġ-tḥanut tamẓlayt. iml-asn zakariyya s-ifassn-ns f-mad-as-ijran, ašku ur-iẓḍar a-isawl.


Hvert Træ, som ikke bærer god Frugt, omhugges og kastes i Ilden. 	 walaynni kraygatt tasġart nna-ur-yakkan lġllt ifulkin, ra-stt-ibbi-ufllaḥ iluḥ-tt-in ġ-lɛafit.


og om Morgenen: Det bliver Storm i Dag, thi Himmelen er rød og mørk. Om Himmelens Udseende vide I at dømme, men om Tidernes Tegn kunne I det, ikke. 	 ula zikk ṣbaḥ ar-ttinim ‹ra-yili-unẓar ġassad ašku ẓggʷaġn imdla ġ-ignwan.› kunni tssnm lmɛni n-ignwan, walaynni ur-akkʷ-tssinm lmɛna n-kullu mayd darun ijran ġ-uwssan-ad.


Og da de kom ind i Graven, så de en Yngling sidde ved den højre Side, iført et hvidt Klædebon, og de forfærdedes. 	 kšmnt s-umḍḍal afnt-n yan-uɛyyal iskiws f-ufasi, ilsa aslham imlluln. lliġ-t-ẓrant ggʷdnt bahra.


Af dennes Sæd bragte Gud efter Forjættelsen Israel en Frelser, Jesus, 	 imma ġilad, zġ-tasut n-dawd a-zġ-d-ifka rbbi yan yaḍni a-ig anjjam i-ayt-rbbi ġmklli-s-inna ġayd izrin, a-t-igan d-yasuɛ.


Og med ham hyklede også de øvrige Jøder, så at endog Barnabas blev dragen med af deres Hykleri. 	 ġakudan nkrn wiyyaḍ n-ayt-yudaya skrn sin-uwdmawn ġmklli iskr bṭrus, aylliġ-tn-itabɛa ula barnaba.


"Hvor er den Jødernes Konge, som er født? thi vi have set hans Stjerne i Østen og ere komne for at tilbede ham." 	 ar-sqsan: «maniġ illa ġwalli-d-iluln a-ig agllid n-ayt-yudaya? nẓra itri-ns ġ-ššrq, našk-id ad-as-nsjd.»


Og da han havde sagt dette, råbte han med høj Røst: "Lazarus, kom herud!" 	 lliġ inna mayad, yall awal-ns s-jjhd yini: «wa-liɛazr, ffuġ-d.»


Men vi færdedes med Mildhed iblandt eder. Som når en Moder ammer sine egne Børn, 	 wah̬h̬a nẓḍar a-zgigun-nḍalb ma-iggutn f-ssibt n-ma-nga irqqasn l-lmasiḥ, nrh̬a-bdda didun zund tamġart lli-stt-itawin ġ-tarwa-ns mẓẓinin.


Men vi gik forud til Skibet og sejlede til Assus og skulde derfra tage Paulus med; thi således havde han bestemt det, da han selv vilde gå til Fods. 	 nfl bulus namẓ anaw nssudu s-lmrsa n-assus, ašku iskr didnnġ a-n-dids-nmnaggar ġin, yiri nttan a-n-yašk f-uḍar-ns.


Frygt ikke! Jeg er den første og den sidste og den levende; og jeg var død, og se, jeg er levende i Evighedernes Evigheder, og jeg har Dødens og Dødsrigets Nøgler. 	 gġ bab n-tudrt. kkiġ-ttin mmutġ, walaynni ha-yyi ddrġ ġilad ula kullu mayd-d-iftan. ṭṭafġ tisura l-lmut ula adġar n-willi mmutnin.


Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 	 ad-awn-tili lbaraka d-sslamt zġ-rbbi babatnnġ d-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Men da de bleve forfærdede og bøjede deres Ansigter imod Jorden, sagde de til dem: "Hvorfor lede I efter den levende iblandt de døde? 	 iksaḍnt-tmġarin bahra knunt ar akal. sawln srsnt irgazn inin-asnt: «mah̬ a-tsiggilmt ġwalli iddrn ġ-gr-willi mmutnin? ur-sul-illi ġid. hati inkr-n zġ-lmut.


Thi der er ikke noget skjult, som jo skal blive åbenbart; og ikke noget lønligt, som jo skal blive kendt og komme for Lyset. 	 kullu ma-intln, ra-t-ẓrn mddn tigira. kullu ma-idln, ra-t-zzudfn ssbayynn-t-id.


medens Mennesker forsmægte af Frygt og Forventning om de Ting, som komme over Jorderige; thi Himmelens Kræfter skulle rystes. 	 rad-iksaḍn bahra tġašan s-taġuft n-ma-ra-izri f-ddunit, ašku ra-tyattaynt tifawin n-ignwan.


efter at Johannes forud for hans Fremtræden havde prædiket Omvendelses-Dåb for hele Israels Folk. 	 lliġ ur-ta-igri yasuɛ ġ-twuri-ns, ikka-ttin yuḥanna amsddam ar-itbrraḥ ar-ittini i-kullu ayt-rbbi ad-fln mad-skarn yʷh̬šn ar-tn-issddam ġ-waman.


en from Mand, der frygtede Gud tillige med hele sit Hus og gav Folket mange Almisser og altid bad til Gud, 	 ar-itɛbad rbbi yiri bdda a-t-irḍu, nttan ula kullu ayt-tgmmi-ns. ar-yakka ma-iggutn i-imẓlaḍ n-ayt-yudaya, ar-bdda-itẓalla ar-itḍalab rbbi.


Disse ere Skærene ved eders Kærlighedsmåltider, fordi de uden Undseelse frådse med og pleje sig selv; de ere vandløse Skyer, som drives forbi af Vinden; bladløse Træer uden Frugt, to Gange døde, oprykkede med Rode; 	 irkan ad-gan ġ-darun lliġ a-didun-tmunun f-imnsiwn-nnun, ar-šttan ar-ḍṣṣan i-ngratsn bla-da-tḥšamn, ar-tsalan ġir ih̬fawn-nsn. gan zund timdla lli-ġ-ur-llin-waman, ar-tnt-idḥay-waḍu. gn zund isġarn bla lġllt ġ-uzmz-ns, mmutn f-snat-twal, akufn zġ-iẓuran.


Og en Røst udgik fra Tronen og sagde: Lover vor Gud, alle hans Tjenere, I, som frygte ham, de små og de store! 	 isawl-d ilmma yan-wawal zġ-dar lɛrš yini: «alġat rbbi-nnġ a-ih̬ddamn-ns kullukn lli-t-uqqrnin, ġwilli mqqurnin ula ġwilli mẓẓinin.»


De, som handlede dermed og ere blevne rige ved hende, skulle stå langt borte af Frygt for hendes Pinsel grædende og sørgende og sige: 	 ula isbbabn lli-rbḥnin s-sslaɛt lli-gis-zznzan, rad-biddn ġ-tuggugt, iksaḍn a-ur-fllasn-tḍr lɛqubit ula ntni dids. ar-ssġuyyun ar-allan ar-ttinin:


Og han kunde ikke gøre nogen kraftig Gerning der; kun lagde han Hænderne på nogle få syge og helbredte dem 	 ur-yufi a-ġin-iskr kra l-lmɛjizat abla isrs ifassn-ns f-kra n-imuḍan drusnin ijjujji-tn.


men i det andet går alene Ypperstepræsten ind een Gang om Året, ikke uden Blod,hvilket han ofrer for sig selv og Folkets Forseelser, 	 imma taḥanut tis snat, ur-a-srs-ikššm yan. ġir anmġur ihiyyan a-srs-ikššmn yat-twal ġ-kraygatt asggʷas, ar-dids-itawi idammn, ar-tn-in-issakmur i-rbbi f-ssibt n-ddnub-ns ula ddnub lli-skrn mddn-ns bla ssnn is-tn-skrn.


Og Verden forgår og dens Lyst; men den, som gør Guds Villie, bliver til evig Tid. 	 ar-tzray ddunit ula kullu ma-gis-ttirin mddn, imma yan iskarn s-ma-ira rbbi, ra-iddr tudrt idumn.


Eller når han beder ham om en Fisk, mon han da vil give ham en Slange? 	 nġd iḍalb-as aslm ifk-as algmmaḍ?


Disse derimod bespotte, hvad de ikke kende; og hvad de som de ufornuftige Dyr vide Besked om af Naturen, dermed ødelægge de sig selv. 	 mddn-an ar-rggmn ġ-ma-ur-ssinn. imma ġaylli ssnn zġ-ih̬f-nsn zund luḥuš bla lɛaql, ġayan a-tn-itawin s-lhalak.


Mine Børn! I ere af Gud og have overvundet dem, fordi den, som er i eder, er større end den, som er i Verden. 	 imma kunni a-tarwa ɛzzanin, win rbbi a-tgam, tnrum-tn ašku rruḥ lli-gigun-illan yugʷr rruḥ lli-illan ġ-ddunit.


Og han sag,de til dem: "Hvad ønske I, at jeg skal gøre for eder?" 	 yini-asn: «ma-tram ad-awn-t-skrġ?»


Men jeg formaner eder, Brødre - I kende Stefanas's Hus, at det er Akajas Førstegrøde, og de have hengivet sig selv til at tjene de hellige - 	 way-aytma, tssnm izd stifanas d-ayt-tgmmi-ns a-izwarn is-umẓn aġaras l-lmasiḥ ġ-tmazirt n-ah̬aya, fkn ih̬fawn-nsn ad-th̬damn i-imẓlayn l-lmasiḥ.


ikke besvige, men vise al god Troskab, for at de i alle Måder kunne være en Pryd for Guds, vor Frelsers Lære. 	 ula-da-tn-takʷrn. illa fllasn a-bdda-skarn s-nniyt-nsn, baš ad-ẓrn mddn mnšk a-s-ifulki-ulmmud-nnġ f-rbbi lli-aġ-ijjnjmn.


Altså ere I Vidner og samtykke i eders Fædres Gerninger; thi de sloge dem ihjel, og I bygge. 	 ġmkad a-s-a-tzzgam iskkirn n-imzwura-nnun, ar-takkam tugga f-mad-skrn. ntni nġan lanbiya d-kunni ar-tbnnum imḍḍaln-nsn.


"Herrens Ånd er over mig, fordi han salvede mig til at forkynde Evangelium for fattige; han har sendt mig for at forkynde fangne, at de skulle lades løs, og blinde, at de skulle få deres Syn, for at sætte plagede i Frihed, 	 «illa flla rruḥ n-sidi rbbi. iẓli-yyi ad-d-awiġ lh̬bar ifulkin i-imẓlaḍ, iniġ i-willi tyamaẓnin ‹rbbi rad-awn-ifsi,› iniġ i-ibukaḍn ‹rbbi ra-kʷn-irar a-tisfiwm.› yazn-iyi-d ad-fukkuġ ġwilli-f-iḍr lbaḍl,


Thi så mange som drives af Guds Ånd, disse ere Guds Børn. 	 kullu winna sflidnin s-rruḥ n-rbbi, gan tarwa n-rbbi.


Thi mange Forførere ere udgåede i Verden, som ikke bekende Jesus som Kristus kommen i Kød. En sådan er Forføreren og Antikrist. 	 han kigan d-ayt-tkrkas ar-tkkan ddunit, agʷin ad-inin: «yuška-d yasuɛ lmasiḥ zġ-rbbi, iwrri s-ddat n-bnadm.» wan mddn-an, ayt-tkrkas ad-gan, gn inuwwašn l-lmasiḥ.


Hans Kasteskovl er i hans Hånd, og han skal gennemrense sin Lo og samle sin Hvede i Laden; men Avnerne skal han opbrænde med uslukkelig Ild." 	 yasi tazzrt a-izuzzr, issmun-d irdn-ns ġ-uḥanu, ijdr alim s-lɛafit lli-ur-sar-ih̬sin.»


Hvor er da nu eders Saligprisning? Thi jeg giver eder det Vidnesbyrd, at, om det havde været muligt, havde I udrevet eders Øjne og givet mig dem. 	 ma-s-iggʷra lfrḥ-nnun lli-s-sri-tfrḥm? ssnġ ġ-uwssan-an mrad is-tẓḍarm a-tssukfm alln-nnun ikun tfkam-iyi-tnt.


Thi den, som sår i sit Kød, skal høste Fordærvelse af Kødet; men den, som sår i Ånden, skal høste evigt Liv af Ånden. 	 amud nna-n-tluḥm, nttan a-ra-tmgrm. yan iskarn s-ma-ittiri-uwl n-bnadm, zġ-uwl-ns a-zġ-ra-imgr lmut. imma yan iskarn s-ma-ittiri rruḥ lqudus, zġ-rruḥ a-zġ-ra-imgr tudrt idumn.


Og derefter gik han ud og så en Tolder ved Navn Levi sidde ved Toldboden, og han sagde til ham: "Følg mig!" 	 tiġurdin n-mayan iffuġ yasuɛ iẓr yan bu-nkkas ism-ns lawi, igawr ġ-tgmmi lli-ġ-a-tamẓn iqaridn n-nkkas. yini-as yasuɛ: «ašk-id, mun didi.»


Men jeg glæder mig ved Stefanas's og Fortunatus's og Akaikus's Nærværelse, fordi disse have udfyldt Savnet af eder; 	 frḥġ ġilad ġ-d-yuška stifanas d-furtunatus d-ah̬aykus ašku ɛmmrn adġar-nnun lli-dari-ih̬wan,


Ikke at jeg allerede har grebet det eller allerede er fuldkommen; men jeg jager derefter, om jeg dog kunde gribe det, efterdi jeg også er greben af Kristus Jesus. 	 ur-nniġ izd nkkin a-iruḥn kullu mayad ula kmmlġ gis, walaynni ar-tzayadġ s-lgddam baš ad-amẓġ maylli-f-iyi-yumẓ lmasiḥ yasuɛ.


Men Påsken, Jødernes Højtid, var nær. 	 yakmur-d lɛid n-ayt-yudaya lli-mi-ttinin lɛid n-usurf.


Og han gik bort derfra Og han kommer til sin Fædreneby, og hans Disciple følge ham. 	 iffuġ yasuɛ zġ-ġin iwrri-d s-tmazirt-ns, munn-d dids imḥḍarn-ns.


og han gik hen til hende, tog hende ved Hånden og rejste hende op, og Feberen forlod hende, og hun vartede dem op. 	 yakmur s-tama-ns yamẓ-as ġ-ufus issnkr-tt-id. titti zgis tawla, tnkr ar-fllasn-ttsh̬h̬ar.


da skal den Tjeners Herre komme på den Dag, han ikke venter, og i den Time, han ikke ved, og hugge ham sønder og give ham hans Lod sammen med de utro: 	 han ra-d-iwrri sidis ġ-yan-wass lli-f-ur-iskir ula yat tasaɛt lli-ur-iġal. ġakudan ra-t-ibri sidis ig-t-in d-inuwwašn n-rbbi.


Og da Farisæerne så det, sagde de til hans Disciple: "Hvorfor spiser eders Mester med Toldere og Syndere?" 	 lliġ-t-ẓran ifarisin, sqsan imḥḍarn-ns: «mah̬ aylliġ a-ištta-umslmd-nnun d-ayt-nkkas d-wiyyaḍ ʷh̬šnnin?»


Men da han gik ud i Portrummet, så en anden Pige ham; og hun siger til dem, som vare der: "Denne var med Jesus af Nazareth." 	 iffuġ s-uġgʷmmi. tẓr-t yat-th̬ddamt yaḍni, tini i-willi biddnin ġin: «ġwad illa d-yasuɛ gu-naṣira.»


thi i ham bor Guddommens hele Fylde legemlig, 	 imma lmasiḥ, nttan a-ġ-illa-kullu-ufulki n-rbbi ikmmln ġ-ddat-ns.


I den samme Time helbredte han mange for Sygdomme og Plager og onde Ånder og skænkede mange blinde Synet. 	 ġ-tasaɛt-an ar-ijjujji yasuɛ kigan d-mddn ġ-llant-tmuḍan d-waṭṭan d-ljnun ʷh̬šnnin, ar-itrara ibukaḍn ggutnin ad-isfiwn.


Men Zakæus stod frem og sagde til Herren: "Se, Herre! Halvdelen af min Ejendom giver jeg de fattige; og dersom jeg har besveget nogen for noget, da giver jeg det fire Fold igen." 	 imma zakka inkr ibidd f-iḍarn-ns yini i-siditnnġ: «ġilad a-sidi, rad-fkġ mnaṣṣ n-wayda-nu i-imẓlaḍ. iġ-ššiġ kra n-yan s-lġʷšš rad-as-t-rarġ f-kkuẓṭ-twal.»


Men hvis ikke, sender han, medens den anden endnu er langt borte, Sendebud hen og underhandler om Fred. 	 iġ-as-ur-iẓḍar, rad-as-yazn arqqas sul-n-yaggug baš a-d-dids-imšaška tili sslamt i-ngratsn.


men at være Lærer tilsteder jeg ikke en Kvinde, ikke heller at byde over Manden, men at være i Stilhed. 	 ur-udjiġ kra n-tmġart a-tsslmad ula-da-ttḥkam ġ-irgazn. iqqan-tnd-d ad-fssant.


Og Nathanael sagde til ham: "Kan noget godt være fra Nazareth?" Filip siger til ham: "Kom og se!" 	 irar-as-d natanayl: «is-iẓḍar a-d-yašk kra ifulkin zġ-naṣira?» yini-as filibbus: «ašk-id a-tẓrt.»


Og Skarerne spurgte ham og sagde: "Hvad skulle vi da gøre?" 	 sqsan-t mddn: «ini-aġ mad-aġ-d-iqqann a-t-nskr?»


Og da Jesus igen i Skibet var faren over til hin Side, samledes der en stor Skare om ham, og han var ved Søen. 	 iwrri-d yasuɛ ġ-tanawt s-tsga-yad n-umda, munn-d dars mddn ggutnin ġ-tama n-umda.


Jeg er omskåren på den ottende Dag, af Israels Slægt, Benjamins Stamme, en Hebræer af Hebræere, over for Loven en Farisæer, 	 ẓẓullan-iyi ġ-wis tam-uwssan, gġ zġ-ayt-rbbi, zġ-tqbilt n-bnyamin, ar-sawalġ s-iwaliwn n-ayt-yudaya zġ-mẓẓiy-inu. kkiġ-ttin giġ afarisi, ar-skarġ s-ššrɛ kullut.


Men er det af Nåde, da er det ikke mere af Gerninger, ellers bliver Nåden ikke mere Nåde. 	 f-ssibt n-rrḥmt-ns a-f-tn-iẓli, urd f-ssibt n-iskkirn-nsn. mrad is-tn-iẓli f-ssibt n-kra skrn ur-ra-yili mayad s-rrḥmt.


Og derefter bade de om en Konge; og Gud gav dem Saul, Kis's Søn, en Mand af Benjamins Stamme, i fyrretyve År. 	 ḍalbn-t ġakudan a-zgisn-iẓli yan ad-asn-ig agllid, iml-asn rbbi šawl yus n-qiš zġ-tqbilt n-bnyamin. izayd nttan ar-fllasn-itḥkam kkuẓ id-mraw n-usggʷas.


Og nu beder jeg dig, Frue! ikke som om jeg skrev til dig et nyt 	 imma ġilad a-tamġart iɛzzan, ur-rad-am-n-araġ f-kra l-luṣit l-ljdid walaynni f-luṣit lli-darnnġ-illan zġ-isizwar. ašku ra-zgim-ḍalbġ a-kullu-ntḥnnu i-ngratnnġ.


Og uddeler jeg alt, hvad jeg ejer, til de fattige og giver mit Legeme hen til at brændes, men ikke har Kærlighed, da gavner det mig intet. 	 iġ-fkiġ kullu ma-dari-illan fkġ ula ddat-inu ar ajddar bla-da-tḥnnuġ, ur-rad-iyi-yili yat.


I have hørt, at der er sagt til de gamle: Du må ikke slå ihjel, men den, som slår ihjel, skal være skyldig for Dommen. 	 «tsfldm is-inna musa i-willi zrinin ‹a-ur-tnġt. wanna inġan, ra-fllas-ittut lḥukm.›


Derfor rose ingen sig af Mennesker! Alle Ting ere jo eders, 	 ih̬ṣṣa-kʷn a-ur-tssfurrugm f-ma-iskr ġwad ula ġwan. ašku kullu ma-illan, kunni a-mi-illa,


Og dette er Dommen, at Lyset er kommet til Verden, og Menneskene elskede Mørket mere end Lyset; thi deres Gerninger vare onde. 	 ġayad a-f-ittut lḥukm, ašku tkšm-d tifawt s-ddunit irin mddn tillas uggʷar n-tifawt, myarn ad-skarn lh̬ʷšant.


I modtoge jo ikke en Trældoms Ånd atter til Frygt, men I modtoge en Sønneudkårelses Ånd, i hvilken vi råbe: Abba, Fader! 	 ašku rruḥ lli-awn-ifka rbbi ur-kʷn-irur a-tgm ismgan twrrim-daġ tiksaḍm, walaynni irur-kʷn a-tgm tarwa n-rbbi aylliġ a-srs-naqra: «abba, wa-baba.»


Og da de søgte at slå ham ihjel, gik der Melding op til Krigsøversten for Vagtafdelingen, at hele Jerusalem var i Oprør. 	 irin a-t-nġn. ġakudan a-isfld-unmġur n-iɛskrin n-rruman i-lh̬bar n-is-kullu-tduy urušalim.


Og han sagde: "Hvem er du, Herre?" Men han svarede: "Jeg er Jesus, som du forfølger. 	 yini: «wa-sidi, ma-tgit kiyi?» yini-as: «nkkin a-igan yasuɛ lli-tssrfufunt.


der ved ham tro på Gud, som oprejste ham fra de døde og gav ham Herlighed, så at eders Tro også er Håb til Gud. 	 hati f-ssibt l-lmasiḥ a-s-tumnm s-rbbi lli-t-id-issnkrn zġ-lmut issattuy-t s-lmjd. d-ġmkad a-s-izga liman-nnun d-rrja-nnun ġ-rbbi.


og Isaj avlede Kong David; og David avlede Salomon med Urias's Hustru; 	 yassa yuru dawd agllid. dawd yuru suliman (innas n-suliman tkka-ttin tga tamġart n-urriyya).


Og han sendte to af dem, som gik ham til Hånde, Timotheus og Erastus, til Makedonien; men selv blev han nogen Tid i Asien. 	 yazn ilmma sin imɛawann-ns timutaws d-arastus a-t-zwurn s-makiduniyya, imma ntta sul-n-iqama yan kra ġ-asiyya.


Men han forlangte Lys og sprang ind og faldt skælvende ned for Paulus og Silas. 	 iġr-ungabal i-mad-as-d-itawin tifawt, yazzl s-darsn iḍr-n f-ifaddn-ns ġ-lgddam n-bulus d-sila, ar-srs-tkkat tawda.


Thi sådanne tjene ikke vor Herre Kristus, men deres egen Bug, og ved søde Ord og skøn Tale forføre de troskyldiges Hjerter. 	 ašku ġwilli skarnin ġmkad urd siditnnġ a-mi-th̬damn walaynni adis-nsn. s-iwaliwn šwanin mimnin a-s-a-jllun lɛaql n-wanna igan lġšim.


Men Ypperstepræsterne toge Sølvpengene og sagde: "Det er ikke tilladt at lægge dem til Tempelskatten; thi det er Blodpenge." 	 asin inmġurn iqaridn-an inin: «ur-ḥllan a-tn-in-ng ġ-ṣṣnduq n-tgmmi n-rbbi ašku atig n-idammn ad-gan.»


Men ham, vor Gud og Fader, være Æren i Evigheders Evigheder! Amen. 	 rbbi babatnnġ a-bdda-ntalġ ġilad ula kullu mayd-d-iftan, amin.


Men en fremmed ville de ikke følge, men de ville fly fra ham, fordi de ikke kende de fremmedes Røst." 	 rad-rwlnt zġ-yan igan aġrib, ur-ra-t-ḍfurnt ašku ur-a-tissannt awal n-iġribn.»


Og da Jesus kom til Forstanderens Hus og så Fløjtespillerne og Hoben, som larmede, sagde han: 	 lliġ ilkm yasuɛ tigmmi n-umġar yaf-n ġwilli kkatnin taɛuwwatt d-mddn ggutnin ar-ssġuyyun.


som i andre Slægter ikke blev kundgjort for Menneskenes Børn, således som den nu er bleven åbenbaret hans hellige Apostle og Profeter ved Ånden: 	 trgs f-kullu tasutin lli-zrinin, imma ġilad issbayyn-aġ-tt-id rbbi s-tḥkimt n-rruḥ lqudus i-ġwid iẓli ad-gn irqqasn-ns ula lanbiya-ns.


og de havde Pansere som Jernpansere; og Lyden af deres Vinger var som Lyd af Stridsvogne, når mange Heste fare ud til Kamp. 	 lsnt f-idmarn-nsnt kra irwasn abannk n-uwzzal. ig ijjij n-ifrawn-nsnt zund ijjij l-lkrarṣ d-yissan ggutnin ar-kullu-tazzaln s-imiġ.


Men mange af dem, som havde hørt Ordet, troede, og Tallet på Mændene blev omtrent fem Tusinde. 	 imma ġwilli sflidnin i-wawal n-rbbi, iggut gisn ma-yumnn ġ-tasaɛt-an. ar-ttigatn imumnn aylliġ illa ma-itggan smmus id-walf (5000) n-yan.


Det var nemlig også derfor, at jeg skrev, for at erfare, hvor vidt I stå Prøve, om I ere lydige i alt. 	 mayan a-f-awn-in-uriġ tabrat-an, baš a-kʷn-armġ, issanġ is-rad-bdda-tskarm s-wawal-inu.


Men hvis også Satan er kommen i Splid med sig selv, hvorledes skal hans Rige da bestå? Thi l sige, at jeg uddriver de onde Ånder ved Beelzebul. 	 ula šiṭan iġ-immaġ d-ih̬f-ns mamnk a-ra-tqama-tgldit-ns? ha-kunni ar-ttinim izd s-tḥkimt n-bɛl-zabul a-s-a-ssufuġġ ljnun.


Den, som har Øren, han høre!" 	 wanna dar imzgan a-srsn-isflid, illa fllas a-isfld.»


Men en af de ophængte Misdædere spottede ham og sagde: "Er du ikke Kristus? Frels dig selv og os!" 	 ar-t-irggm ula yan zġ-imh̬h̬arn lli-dids-tyaggalnin yini-as: «is-urd lmasiḥ n-rbbi a-tgit? jjnjm ih̬f-nnk tjjnjmt-aġ didk.»


Men de, som holdt Vagt, skælvede af Frygt for ham og bleve som døde. 	 ggʷdn imh̬zniyn lli-ḍufnin amḍḍal ar-trgigiyn s-tawda, ḍrn s-wakal zund iġ-mmutn.


Her gælder det de helliges Udholdenhed, de, som bevare Guds Bud og Troen på Jesus. 	 mayan a-f-illa f-imẓlayn n-rbbi ad-ṣbrn zgan, a-tn-igan d-willi skarnin s-luṣiyat n-rbbi ġwin-bdda ġ-yasuɛ.


Det var nu Stridsmændenes Råd, at man skulde ihjelslå Fangerne, for at ingen skulde svømme bort og undkomme. 	 mšawarn iɛskrin i-ngratsn, irin ad-nġn iḥbbasn a-ur-gisn-iɛum kra n-yan ard ilkm akal irwl.


og fordi han ikke havde nødig, at nogen skulde vidne om Mennesket; thi han vidste selv, hvad der var i Mennesket. 	 ur-iḥtajja mad-as-yakkan tugga f-bnadm, ašku issn ma-illan ġ-bnadm.


Men han sagde: "Jeg tror Herre!" og han kastede sig ned for ham. 	 irar-as-d: «ha-yyi umnġ a-sidi.» iḍr f-ifaddn-ns ġ-lgddam-ns.


Derfor vidner jeg for eder på denne Dag, at jeg er ren for alles Blod; 	 walaynni rad-awn-iniġ ġassad: iġ-illa ma-gigun-itthlkn, urd nkki a-f-llan idammn-ns.


Men jeg siger: Så længe Arvingen er umyndig, er der ingen Forskel imellem ham og en Træl, skønt han er Herre over alt Godset; 	 walaynni ġmkad a-iga kullu wanna iwrtn. lliġ sul imẓẓi, ig zund ismg ġ-tgmmi n-babas, wah̬h̬a ra-iṭṭaf kullu ayda n-babas tigira.


Da han havde sagt dette til dem, blev han i Galilæa. 	 inna-yasn ġmkad, igawr sul ġ-tmazirt n-jalil.


Ransager eder selv, om I ere i Troen; prøver eder selv! Eller erkende I ikke om eder selv, at Jesus Kristus er i eder? ellers ere I udygtige. 	 sigglat ġ-ih̬f-nnun a-tẓrm is-tzgam ġ-uġaras l-lmasiḥ. ẓrat mamnk a-tgam. is-ur-tssinm mayad? illa yasuɛ lmasiḥ ġ-ugʷns-nnun, iġ-nnit-ur-tjlim zġ-uġaras.


Tillige håbede han også, at Paulus skulde give ham Penge; derfor lod han ham også oftere hente og samtalede med ham. 	 iġal is-rad-as-ifk bulus iqaridn. kigan d-twal ar-srs-itazn ar-dids-isawal.


men da vi vide, at et Menneske ikke bliver retfærdiggjort af Lovens Gerninger, men kun ved Tro på Jesus Kristus, så have også vi troet på Kristus Jesus, for at vi måtte blive retfærdiggjorte al Tro på Kristus og ikke af Lovens Gerninger; thi af Lovens Geringer skal intet Kød blive retfærdiggjort. 	 walaynni nssn taġawsa-yad bahra. ra-irḍu rbbi f-winna umnnin s-yasuɛ lmasiḥ, urd f-willi skarnin s-ma-ityaran ġ-ššrɛ n-musa. mayad a-s-aġ-d-iqqan ula nkkʷni n-ayt-yudaya a-namn s-yasuɛ lmasiḥ. f-ssibt l-lmasiḥ a-f-fllannġ-irḍa rbbi, urd f-ssibt n-kra nskar igan win ššrɛ. ašku ur-iẓḍar yan a-irḍu rbbi s-iskkirn n-ššrɛ.


Vi have et Alter, hvorfra de, som tjene ved Tabernaklet, ikke have Ret til at spise. 	 ur-ẓḍarn ġwilli skarnin tawuri n-uh̬iyyam n-rbbi ad-ššn zġ-tġrsi lli-darnnġ-illan.


Men efter disse Dage gjorde vi os rede og droge op til Jerusalem. 	 nqama ġin kra n-uwssan, nssmun ilmma tiġawsiwin-nnġ nmun-daġ d-uġaras s-urušalim.


Og de fire og tyve Ældste, som sidde for Guds Åsyn på deres Troner, faldt ned på deres Ansigter og tilbade Gud og sagde: 	 imma sin id-mraw d-kkuẓ (24) n-umġar lli-skiwsnin f-lɛruš-nsn ġ-lgddam n-rbbi, ḍrn-in f-uwdmawn-nsn sjdn-as


og har oprejst os et Frelsens Horn" i sin Tjener Davids Hus, 	 issmġi-d ġ-gr tasutin n-uh̬ddam-ns dawd yan igan anjjam itjhhdn,


at skulle spise og drikke ved mit Bord i mit Rige og sidde på Troner og dømme Israels tolv Stammer." 	 a-tšttam ar-tssam ġ-dar lmida-nu ġ-tgldit-inu, tgawrm f-lɛruš ar-ttḥkamm f-kullu ayt-rbbi.»


Imidlertid gik de, som bleve adspredte, omkring og forkyndte Evangeliets Ord. 	 imma ġwilli akutnin, ar-tkkan kraygatt mani ar-tbrraḥn s-wawal n-rbbi.


Velsigner dem, som forfølge eder, velsigner og forbander ikke! 	 ḍalbat rbbi a-ibark winna-kʷn-ssrfufnnin. a-ur-ti-ttḍalabm a-tn-ih̬zu walaynni a-tn-ibark.


Men mig er det såre lidet at bedømmes af eder eller af en menneskelig Ret; ja, jeg bedømmer end ikke mig selv. 	 nkki ur-iyi-ihmma iġ-flla-tḥkamm kunni nġd kra l-lmḥkama n-ddunit-ad. ur-nniġ yat f-ih̬f-inu, is-šwiġ ula is-ʷh̬šnġ.


Såsom hans guddommelige Magt har skænket os alt, hvad der hører til Liv og Gudfrygtighed ved Erkendelsen af ham, som kaldte os ved sin Herlighed og Kraft, 	 s-tḥkimt-ns itjhhdn a-s-aġ-d-ifka rbbi kullu ma-nḥtajja baš a-nddr ġ-ddunit ar-t-ntrḍu. ašku nwrri nssn ġwalli-aġ-d-iġran a-nkšm s-lmjd-ns d-ufulki-ns.


Og Jesus sagde til ham: "Ræve have Huler, og Himmelens Fugle Reder; men Menneskesønnen har ikke det, hvortil han kan hælde sit Hoved." 	 irar-as yasuɛ: «ibuġaġ darsn tansiwin-nsn, ula igḍaḍ n-ignwan darsn usudn-nsn, imma yus n-bnadm ur-dars maniġ a-isras agayyu-ns.»


Og han spurgte ham: "Hvad er dit Navn?" Og han siger til ham: "Legion er mit Navn; thi vi ere mange." 	 isqsa-t yasuɛ ġakudan: «ma-iga ism-nnk?» yini-as: «iga ism-inu ‹mnnaw› ašku nkkʷni nggut.»


Thi de fattige have I altid hos eder; men mig have I ikke altid. 	 imẓlaḍ rad-bdda-didun-ilin, imma nkki ur-rad-bdda-didun-iliġ.


Forundre dig ikke over, at jeg sagde til dig: I må fødes på ny. 	 «ad-ur-tɛjjbt ġ-wawal-ad-ak-nniġ ‹iqqan-kʷn-d a-tlalm zġ-ljdid.›


Men I skulle endog forrådes af Forældre og Brødre og Frænder og Venner, og de skulle slå nogle af eder ihjel. 	 imma kunni ra-kʷn-in-dḥayn ayt-darun d-aytmatun d-ayt-tqbilt-nnun ula imddukkʷal-nnun. rad-nġn kra gigun.


Og der udgik en anden Hest, som var rød; og ham, som sad på den, blev det givet at tage Freden bort fra Jorden, og at de skulde myrde hverandre; og der blev givet ham et stort Sværd. 	 iffuġ-d-wayyis yaḍni iga aẓggʷaġ. ittfk i-umnnay-ns a-ikkis sslamt f-ddunit f-ad-nqqan mddn i-ngratsn, ttfk-as yat taẓẓit imqqurn.


Da blev det opfyldt,som er talt ved Profeten Jeremias,som siger: 	 ġakudan a-yuwfa ma-inna nnabi irmiyya ġayd izrin:


Disse bleve da sendte af Sted af Menigheden og droge igennem Fønikien og Samaria og fortalte om Hedningernes Omvendelse, og de gjorde alle Brødrene stor Glæde. 	 safḍn-tn ġakudan, zrin ġ-tmizar n-finiqiyya d-samira, awin lh̬bar i-ayt-tmizar-an f-mamnk ad-umẓn ibrraniyn aġaras l-lmasiḥ. frḥn aytmatn kullutn lliġ sfldn i-lh̬bar-ad.


I Hyklere! Jordens og Himmelens Udseende vide I at skønne om; men hvorfor have I da intet Skøn om den nærværende Tid? 	 wa-id-bu-sin-uwdmawn, kunni tssnm lmɛni n-ikalln d-ignwan. mah̬ ur-tẓḍarm a-tissanm lmɛna n-kullu mayad darun ijrrun ġ-uwssan-ad?


Og en af Skaren svarede ham: "Mester! jeg har bragt min Søn til dig; han har en målløs Ånd. 	 isawl yan zġ-gr mddn-an yini-as: «way-amslmd, iwiġ-ak-d iwi, illa gis yal-ljnn aẓnẓum.


Fra nu af siger jeg eder det, førend det sker, for at I, når det er sket, skulle tro, at det er mig. 	 nniġ-awn-t ur-ta-ijri, baš a-ti-di-tswangmm ġakud nna-ijra, tamnm is-giġ ġwalli bdda illan.


I den samme Stund frydede Jesus sig i den Helligånd og sagde: "Jeg priser dig, Fader, Himmelens og Jordens Herre! fordi du har skjult dette for vise og forstandige og åbenbaret det for umyndige. Ja, Fader! thi således skete det, som var velbehageligt for dig. 	 ifrḥ yasuɛ bahra ġ-tasaɛt-an s-lfrḥ n-rruḥ lqudus, iẓẓall yini: «wa-baba, sidis n-ignna d-wakal, ulġġ-k ašku tssntlt tiġawsiwin-ad f-ayt-lɛaql d-lfhmt, tssmlt-tnt i-ibujadiyn. ašku ġmkad a-s-trḍit a-baba.»


Og en spedalsk kommer til ham, beder ham og falder på Knæ for ham og siger til ham: "Om du vil, så kan du rense mig." 	 yan-wass yuška-d dars yan-unjdam, iḍr ġ-lgddam-ns iḍalb-t bahra yini-as: «tẓḍart a-yyi-tssġust iġ-trit.»


for at han i de tilkommende Tider kunde vise sin Nådes overvættes Rigdom ved Godhed imod os i Kristus Jesus. 	 baš a-iml, ġilad ula kullu mayd-d-iftan, mnšk a-s-bahra-tggut lḥnant-ns lli-s-aġ-ibark f-ssibt l-lmasiḥ yasuɛ.


Det er Ånden, som levendegør, Kødet gavner intet; de Ord, som jeg har talt til eder, ere Ånd og ere Liv. 	 hati rruḥ n-rbbi a-yakkan tudrt, imma ddat ur-tgi yat. rad-awn-yili rruḥ ula tudrt s-iwaliwn-ad-awn-ttiniġ,


Ser til, at ingen gengælder nogen ondt med ondt; men stræber altid efter det gode, både imod hverandre og imod alle. 	 rarat lɛaql iġ-illa mad-awn-iskrn kra yʷh̬šnn, ad-as-t-ur-trarm s-lh̬ʷšant. gat-n tiqqi-nnun a-bdda-ttirim a-tskarm afulki ġ-gratun ula d-kullu mddn.


I vide det, mine elskede Brødre. Men hvert Menneske være snar til at høre, langsom til at tale, langsom til Vrede; 	 way-aytma ɛzzanin, swangmat ġ-mayad: illa f-kud yan a-yifsus a-isfld, yiẓẓay a-isawl, yiẓẓay a-ur-iqlaql.


(han siger jo: "På en behagelig Tid bønhørte jeg dig, og på en Frelsens Dag hjalp jeg dig." Se, nu er det en velbehagelig Tid, se, nu er det en Frelsens Dag;) 	 ašku rbbi inna: «lliġ-d-iruḥ-uzmz n-rrḍa sfldġ-awn. lliġ-d-ilkm-wass n-ujnjm ɛawnġ-kʷn.» hati ġilad a-d-iruḥ-uzmz a-fllawn-irḍu. ġassad a-d-ilkm-wass a-tnjmm.


Og ingen kunde svare ham et Ord, og ingen vovede mere at rette Spørgsmål til ham efter den Dag. 	 ur-iẓḍar yan ad-as-d-irar awal. zġ-ġassan ur-sul-izɛm yan a-t-isqsa.


Og da de trådte ud af Skibet, kendte man ham straks. 	 ġir ffuġn zġ-tanawt s-t-id-ukʷzn mddn.


og altid sige Gud og Faderen Tak for alle Ting i vor Herres Jesu Kristi Navn 	 ar-bdda-ttškarm rbbi babatnnġ f-kraygatt kra s-ism n-siditnnġ yasuɛ lmasiḥ.


Thi ikke engang de, som lade sig omskære, holde selv Loven; men de ville, at I skulle lade eder omskære, for at de kunne rose sig af eders Kød. 	 imma ayt-tẓallit-an, ula ntni ur-a-skarn kullu ma-ityaran ġ-ššrɛ, walaynni ar-gigun-ttirin a-tẓẓallm i-ddat baš ad-alġn ih̬f-nsn f-ma-ityawskarn i-ddat-nnun.


Den, som lægger Vægt på Dagen, han gør det for Herren. Og den, som spiser, gør det for Herren, thi han takker Gud; og den, som ikke spiser, gør det for Herren og takker Gud. 	 wanna iẓlayn ass, ar-t-iẓlay baš a-ituqqar siditnnġ. wanna išttan ar-ištta baš a-ituqqar siditnnġ, ar-itškar rbbi f-ma-ištta. wanna itkkisn kra zġ-umššu ar-t-itkkis baš a-ituqqar siditnnġ, ar-itškar rbbi ula ntta.


Og han sagde: Dette vil jeg gøre, jeg vil nedbryde mine Lader og bygge dem større, og jeg vil samle deri al min Afgrøde og mit Gods; 	 yini: ‹ġmkad a-rad-skrġ, rad-h̬luġ iḥuna n-imndi, bnuġ ma-tn-yugʷrn, ssmunġ-n gisn imndi d-lh̬ir-inu kullut,


hvem vore Fædre ikke vilde adlyde, men de stødte ham fra sig og vendte sig med deres Hjerter til Ægypten, idet de sagde til Aron: 	 walaynni agʷin imzwura-nnġ ad-srs-sfldn. nfrn-t irin ad-wrrin s-miṣr.


Da blev en besat, som var blind og stum, ført til ham; og han helbredte ham, så at den stumme talte og så. 	 uškan-d kra n-mddn ġ-uwssan-an, awin-as-d yan-urgaz ibukḍn, ig aẓnẓum yili gis yal-ljnn. ijjujji-t yasuɛ, iwrri-uẓnẓum ar-isawal yisfiw.


Og skriv til Menighedens Engel i Laodikea: Dette siger han, som er Amen, det troværdige og sanddru Vidne, Guds Skabnings Begyndelse: 	 «ara awal-ad i-lmalak n-umnaggar ġ-tmdint n-lawdikiyya: ha-ma-inna ġwalli igan ‹amin› ig inigi iṣḥan izgan, izwur kullu ma-ih̬lq rbbi.


Thi af hendes Utugts Harmes Vin have alle Folkeslagene drukket, og Jordens Konger have bolet med hende, og Jordens Købmænd ere blevne rige af hendes Yppigheds Fylde. 	 ašku tsswa kullu timizar n-ddunit s-tissi iktin l-lfsad-ns, fsadn dids igldan n-ddunit. tssrbḥ isbbabn n-ddunit zġ-tuggt n-ššhwat-ns.»


Derefter forsøgte Pilatus at løslade ham. Men Jøderne råbte og sagde: "Dersom du løslader denne, er du ikke Kejserens Ven. Hver den, som gør sig selv til Konge, sætter sig op imod Kejseren." 	 ġakudan ar-iswingim bilaṭus mamnk a-ra-irẓm i-yasuɛ, walaynni sul a-ssġuyyun mddn-an n-ayt-yudaya ar-ttinin: «iġ-trẓmt i-urgaz-ad ur-tgit amddakkʷl n-qayṣr, ašku wanna igan ih̬f-ns d-ugllid, iga anuwwaš n-qayṣr.»


med Guds Herlighed. Dens Glans var som den kostbareste Sten, som krystalklar Jaspissten. 	 ar-tssmrqiqiy s-lmjd n-rbbi zund yat-tẓrut taqrfit iʷġlan bahra, ula zund adfl iṣfan.


Fremdeles, vore kødelige Fædre havde vi til Optugtere, og vi følte Ærefrygt; skulde vi da ikke meget mere underordne os under Åndernes Fader og leve? 	 nkkʷni kullwaġ darnnġ id-babatnnġ n-ddunit-ad, ar-aġ-trbban ar-tn-ntuqqar, walaynni is-ur-yuf a-nsflid ula s-babatnnġ n-ignna baš a-nddr?


men når den bærer Torne og Tidsler, er den ubrugbar og Forbandelse nær; Enden med den er at brændes. 	 imma akal nna-ur-issmġayn abla azggʷar d-tskra, ur-infɛa s-yat. takmur-d srs nnɛlt, d-ujddar a-s-rad-as-tggʷru.


Og da de kom til Folkeskaren, kom en Mand til ham og faldt på Knæ for ham og sagde: 	 lliġ wrrin s-dar mddn yaḍni, yašk-id yan-urgaz iḍr-d ġ-lgddam n-yasuɛ yini-as:


Jesus svarede dem: "Mange gode Gerninger har jeg vist eder fra min Fader; for hvilken af disse Gerninger stene I mig?" 	 imma yasuɛ inna-yasn: «ha-yyi skrġ ġ-gratun kigan d-ifulkitn lli-yyi-ifka baba a-tn-skrġ. f-manwa gisn a-f-tram a-yyi-tutm s-iẓran?»


Dette Vidnesbyrd er sandt. Derfor skal du sætte dem strengelig i Rette, for at de må blive sunde i Troen 	 ʷġẓannt tugga-yad. ġayan a-f-k-ih̬ṣṣa a-tn-tššḥššmt s-lmɛqul, baš ad-zgan ġ-uġaras l-lmasiḥ,


Jeg kender din Trængsel og din Fattigdom (dog, du er rig), og Bespottelsen fra dem, som kalde sig selv Jøder og ikke ere det, men ere Satans Synagoge. 	 ssnġ mamnk a-tzrit ġ-tassast ar-ttẓlaṭṭ, walaynni s-ṣṣaḥt lh̬ir iggutn ad-ak-illan. ssnġ is-a-gik-rggmn ġwilli ittinin is-gan ayt-yudaya walaynni ur-gin ayt-yudaya. hati ayt-tgmmi n-tẓallit n-šiṭan ad-gan.


I elskede! har Gud således elsket os, da ere også vi skyldige at elske hverandre. 	 way-aytma ɛzzanin, lliġ-aġ-ira rbbi ġunškan, illa fllannġ a-nttiri i-ngratnnġ.


og den, som ser mig, ser den, som sendte mig. 	 d-wanna-yyi-iẓran, iẓra ġwalli-yyi-d-yuznn.


Derfor er det nødvendigt at underordne sig, ikke alene for Straffens Skyld, men også for Samvittighedens. 	 mayan a-f-fllawn-illa a-tskarm s-wawal l-lḥukkam, urd ġir baš a-tanfm i-lġaḍab n-rbbi, walaynni f-ssibt n-ma-ttirim ġ-uwl-nnun a-bdda-tskarm ma-yʷġẓann.


Til de ugifte og til Enkerne siger jeg, at det er godt for dem, om de forblive som jeg. 	 imma ġwilli ur-tahlnin ula h̬tilli ganin tihjjalin, rad-asn-iniġ: ra-išwu iġ-qaman waḥdutn zund nkki.


Johannes's Dåb, var den fra Himmelen eller fra Mennesker?" 	 yuḥanna amsddam, ma-t-id-yuznn a-issddam mddn? izd rbbi nġd bnadm?»


Og ligesom de forkastede af have Gud i Erkendelse, således gav Gud dem hen i et forkasteligt Sind til at gøre det usømmelige, 	 agʷin mddn-an a-stt-awin ġ-rbbi. ġayan a-f-tn-ifl ad-zaydn s-iswingimn-nsn rkanin d-iskkirn-nsn hršnin.


Og der blev givet det at føre Krig imod de hellige og at overvinde dem; og der blev givet det Magt over hver Stamme og Folk og Tungemål og Folkeslag. 	 ittfk-as a-itmmaġ d-imẓlayn n-rbbi inru-tn, ittfk-as a-iḥkam ġ-mddn n-kraygatt taqbilt d-tasut d-lluġa d-tmazirt.


Vi ere skyldige altid at takke Gud for eder, Brødre! som tilbørligt er, fordi eders Tro vokser overmåde, og den indbyrdes Kærlighed forøges hos hver enkelt af eder alle, 	 way-aytmatnnġ, iqqan-aġ-d a-bdda-ntškar rbbi fllawn, ig lḥqq ginnġ a-t-ntškar, ašku ar-ttzayadm ar-ttimġurm bahra ġ-liman-nnun, iwrri kud yan gigun ar-bahra-itḥnnu ġ-wiyyaḍ.


Senere, tre År efter, drog jeg op til Jerusalem for at blive kendt med Kefas og blev hos ham i femten Dage. 	 zrin kraḍ isggʷasn s-ddiġ s-urušalim a-ġin-sawlġ d-bṭrus. gawrġ dids smmus d-mraw n-wass.


Da svarede Paulus: "Hvad gøre I, at I græde og gøre mit Hjerte modløst? thi jeg er rede til ikke alene at bindes, men også at dø i Jerusalem for den Herres Jesu Navns Skyld." 	 irar-aġ-d nttan yini: «ma-f-a-tallam ar-tssyaggasm ul-inu? ha-nkki ujadġ urd ġir ad-tyawkrrafġ walaynni ard mmtġ ġ-urušalim f-ism n-siditnnġ yasuɛ.»


Men med Jesu Kristi Fødsel gik det således til. Da Maria, hans Moder, var trolovet med Josef, fandtes hun, førend de kom sammen, at være frugtsommelig af den Helligånd. 	 ġmkad a-tga-tlalit n-yasuɛ lmasiḥ. innas maryam ttyawḍalab i-yusf, ur-ta-stt-yiwi. taf-n ih̬f-ns is-a-trbbu zġ-tḥkimt n-rruḥ lqudus n-rbbi.


Og ingen kommer ung Vin på gammle Læderflasker; ellers sprænger den unge Vin Læderflaskerne, og den spildes, og Læderflaskerne ødelægges. 	 ur-illi ma-itggan aman n-waḍil iktin l-ljdid ġ-ilmawn iqdimn. iġ-iskr ġmkan rad-stġn-waman l-ljdid ilmawn iqdimn ffin-waman ġ-wakal h̬srn ilmawn.


thi der skal da være en Trængsel så stor, som der ikke har været fra Verdens Begyndelse indtil nu og heller ikke skal komme. 	 ašku ra-tili-tnukmut ġ-uwssan-an, ur-jju-tlli zund nttat zġ-isizwar n-ddunit sul s-ġilad, ula rad-daġ-tili zund nttat.


Men han nægtede og sagde: "Jeg hverken ved eller forstår, hvad du siger;" og han gik ud i Forgården, og Hanen galede. 	 irar-as nttan: «ur-ssinġ, ur-fhimġ ma-s-tnnit.» iffuġ s-uġgʷmmi. iġr-ufullus ġakudan.


Jeg mener dette, at enhver af eder siger: Jeg hører Paulus til, og jeg Apollos, og jeg Kefas, og jeg Kristus. 	 tssnm ma-f-a-sawalġ. kra gigun ar-ittini: «giġ win bulus.» kra gigun ar-ittini: «giġ win abullus.» kra gigun ar-ittini: «giġ win bṭrus.» kra gigun ar-ittini: «giġ win lmasiḥ.»


Men han lærte om Dagene i Helligdommen, men om Nætterne gik han ud og overnattede på det Bjerg, som kaldes Oliebjerget. 	 ass f-wass ar-isslmad yasuɛ ġ-tgmmi n-rbbi, ar-itffuġ ġ-iyḍ a-inssa ġ-uwrir n-zzitun.


Men de fejge og utro og vederstyggelige og Morderne og de utugtige og Troldkarlene og Afgudsdyrkerne og alle Løgnerne, deres Lod skal være i Søen, som brænder med Ild og Svovl; dette er den anden Død. 	 imma ġwilli rwlnin zġ-lḥqq wrrin zġ-uġaras-inu ssrkan ih̬fawn-nsn ar-nqqan ar-tfsadn ar-skarn ssiḥr ar-tɛbadn ilahat n-ddunit, rad-ftun ntni d-kullu ayt-tkrkas s-udġar-nsn ġ-tmda lli-ijddrn s-lɛafit d-lkbrit. ġmkad a-ra-tg lmut tis snat.»


Men han svarede og sagde til en af dem: Ven! jeg gør dig ikke Uret; er du ikke bleven enig med mig om en Denar? 	 irar-asn bab n-igr, yini i-yan gisn: ‹wa-gʷma, ur-ak-ukʷiġ f-yat. is-urd yan-uqarid a-f-d-didi-tmšaškat?


Men da Jesus hørte det, forundrede han sig og sagde til dem, som fulgte ham: "Sandelig, siger jeg eder, end ikke i Israel har jeg fundet så stor en Tro. 	 lliġ isfld yasuɛ i-mayad itɛjjb, yini i-willi dids munnin: «lḥqq a-rad-awn-iniġ, ur-jju-ufiġ kra n-yan yumnn zund ġwad, ula ġ-gr ayt-rbbi.


Jeg ved, at I ere Abrahams Sæd; men I søge at slå mig ihjel, fordi min Tale ikke finder Rum hos eder. 	 ssnġ izd tarwa n-ibrahim a-tgam, imma kunni ar-ttirim a-yyi-tnġm ašku awal-inu ur-n-gigun-yufi maniġ a-ittili.


Og han tilstedte ham det ikke, men siger til ham: "Gå til dit Hus, til dine egne, og forkynd dem, hvor store Ting Herren har gjort imod dig, og at han har forbarmet sig over dig." 	 walaynni yasuɛ ur-t-yudji, yini-as: «ddu s-tgmmi s-dar ayt-dark tinit-asn f-mayd-ak-iskr sidik ifulki ula ġmklli gik iḥnna.»


Og da de ikke fandt nogen Vej til at bære ham ind for Skarens Skyld, stege de op oven på Taget og firede ham tillige med Sengen ned imellem Tagstenene midt iblandt dem foran Jesus. 	 walaynni ur-ufin mamnk a-t-šškšamn ašku tɛmmr-tgmmi s-mddn ggutnin. ssġlin-t ilmma s-ukfaf f-iggi n-tgmmi, zzugzn imjdin lli-f-ign zġ-gr lyajur s-wammas n-mddn ġ-lgddam n-yasuɛ.


Og nogle lode sig overbevise af det, som blev sagt, men andre troede ikke. 	 iwrri kra gisn yumn awal-ns, imma wiyyaḍ agʷin ad-amnn.


den Sandhedens Ånd, som Verden ikke kan modtage, thi den ser den ikke og kender den ikke; men I kende den, thi den bliver hos eder og skal være i eder. 	 a-t-igan d-rruḥ l-lḥqq. ur-ẓḍarn ayt-ddunit-ad a-t-qbln ašku ur-jju-t-ẓrin ula ssnn-t. imma kunni tssnm-t ašku illa ġ-gratun, ra-sul-ikšm s-ugʷns-nnun.


"Der gik to Mænd op til Helligdommen for at bede; den ene var en Farisæer, og den anden en Tolder. 	 «ha-sin mddn kšmn s-tgmmi n-rbbi ad-ẓẓalln. yan iga afarisi, ig wayyaḍ bu-nkkas.


Og han truede dem meget, at de ikke måtte gøre ham kendt. 	 imma yasuɛ ar-tn-itamr a-ur-inin i-yan f-ma-iga.


Og nu se, Herrens Hånd er over dig, og du skal blive blind og til en Tid ikke se Solen." Men straks faldt der Mulm og Mørke over ham, og han gik omkring og søgte efter nogen, som kunde lede ham. 	 hati illa-fllak-ufus n-siditnnġ. ra-tbukḍt ur-ra-tisfiwt ar azmz yaḍni.» ġakudan a-fllas-iḍr-umdlu d-tillas, ar-itlli s-mad-as-itamẓn afus.


Medens han endnu talte, se, da overskyggede en lysende Sky dem; og se, der kom fra Skyen en Røst. som sagde: "Denne er min Søn. den elskede, i hvem jeg har Velbehag; hører ham!" 	 sul a-isawal s-d-fllasn-tgguz yat-tmdlut issmrġan tdl-tn. isawl-d yan-wawal zġ-tmdlut yini: «ġwad iga iwi iɛzzan. nttan a-s-bahra-frḥġ. sflidat srs.»


Thi Gud er ikke Forvirringens, men Fredens Gud. Ligesom i alle de helliges Menigheder 	 ašku rbbi ur-igi bu-iruwwayn. bu-sslamt a-iga.


Og atter et andet Skriftord siger: "De skulle se hen til ham, hvem de have gennemstunget." 	 ityara-daġ ġ-warra yaḍni: «rad-tmnadn ġ-ġwalli ssyaggasn.»


Thi Guds Medarbejdere ere vi; Guds Ager, Guds Bygning ere I. 	 nkkʷni nga wid th̬damnin d-rbbi. imma kunni tgam igr n-rbbi, tgm tigmmi lli-as-nbnnu.


Thi han lærte sine Disciple og sagde til dem: "Menneskesønnen overgives i Menneskers Hænder, og de skulle slå ham ihjel; og når han er ihjelslået, skal han opstå tre Dage efter." 	 ašku ar-isslmad imḥḍarn-ns, yini-asn: «nkki lli-igan yus n-bnadm ra-yyi-n-dḥin s-gr ifassn n-mddn nġn-iyi. walaynni ġ-wis kraḍ-uwssan ra-d-nkrġ zġ-lmut.»


Men de bleve alle slagne af Forundring over Guds Majestæt. Men da alle undrede sig over alt det, han gjorde, sagde han til sine Disciple: 	 tɛjjbn mddn-an kullutn ar-ttinin: «mnšk ayd-s-tggut-tẓḍḍart n-rbbi.» sul a-tɛjjabn mddn ġ-kullu mayd iskr yasuɛ, s-isawl s-imḥḍarn-ns yini-asn:


Og ingen Skabning er usynlig for hans Åsyn; men alle Ting ere nøgne og udspændte for hans Øjne, hvem vi stå til Regnskab. 	 ur-irgs yat f-rbbi ġ-kullu ma-ih̬lq. hati ibayyn kullu ġ-iẓri n-walli mi-d-iqqan a-nrar lḥsab.


Forsøm ikke den Nådegave, som er i dig, som blev given dig under Profeti med Håndspålæggelse af de Ældste. 	 a-ur-tettut tawafka n-rruḥ lli-gik-illan, ifka-yak-t rbbi s-wawal lli-d-imla ġakud lliġ-n-munn imġarn, srsn fllak ifassn-nsn.


Thi nogle mente, efterdi Judas havde Pungen, at Jesus sagde til ham: "Køb, hvad vi have nødig til Højtiden;" eller at han skulde give noget til de fattige. 	 kra gisn iġal is-as-t-inna ašku yahuda a-dar-illa ṣṣnduq n-iqaridn-nsn. ġaln is-t-yuṣṣa yasuɛ a-iddu a-d-isġ ġaylli-tn-ih̬ṣṣan i-lɛid, nġd a-n-ifk kra i-imẓlaḍ.


Og over for hvem tilsvor han, at de ikke skulde gå ind til hans Hvile, uden dem, som vare blevne genstridige? 	 manwi mi inna rbbi s-wawal izgan ur-sar-rad-kšmn s-usunfu-ns? a-tn-igan d-willi ffuġnin zġ-wawal-ns.


ikke heller for at han skulde ofre sig selv mange Gange, ligesom Ypperstepræsten hvert År går ind i Helligdommen med fremmed Blod; 	 nssn is-a-ikššm-unmġur ihiyyan n-ayt-yudaya kraygatt asggʷas s-tḥanut ityawqdasn, ar-dids-itawi idammn lli-ur-ginin wins. imma lmasiḥ, urd kigan d-twaliw a-ikšm s-ignna a-n-isrs ih̬f-ns.


Ja, selv om jeg bliver ofret under Ofringen og Betjeningen af eders Tro, så glæder jeg mig og glæder mig med eder alle. 	 wah̬h̬a iġ-rad-ffin idammn-inu f-iggi n-twafka l-liman-nnun zund aman n-waḍil lli-tffin mddn f-twafkiw-nsn ġ-lgddam n-rbbi, ha-yyi rḍiġ s-mayan, frḥġ srun kullukn.


Men da Jesus så store Skarer omkring sig, befalede han at fare over til hin Side. 	 iẓr yasuɛ mddn ggutnin munn-d fllas, yini i-imḥḍarn-ns f-ad-skrn ad-dids-ssudun s-tsga yaḍni n-umda,


Holder eder fra det onde under alle Skikkelser! 	 tanfm i-kullu ma-yʷh̬šnn.


Men jeg vil komme til eder, når jeg er dragen igennem Makedonien; thi jeg drager igennem Makedonien; 	 ra-n-darun-aškġ lliġ kkiġ tamazirt n-makiduniyya, ašku makiduniyya a-rad-kġ zwar.


Men jeg formaner eder, Brødre! til at give Agt på dem, som volde Splittelseme og Forargelseme tvært imod den Lære, som I have lært, og viger bort fra dem! 	 ḍalbġ-kʷn ay-aytma, a-stti-ttawim ġ-willi aṭṭunin aytmatn ar-asn-tggan ifikš ma-tn-issṭarn, ar-tffuġn zġ-ulmmud lli-tlmdm ġayd izrin. iniġ-awn, anfat-asn


Thi om vi end vandre i Kødet, så stride vi dog ikke efter Kødet; 	 wah̬h̬a nzdġ ġ-ddunit-ad, ur-a-ntmmaġ s-ġaylli-s-a-tmmaġn mddn n-ddunit-ad.


I vide jo, hvilke Bud vi gave eder ved den Herre Jesus. 	 tssnm maylli-f-kʷn-nuṣṣa s-ism n-siditnnġ yasuɛ ġayd izrin,


at min Gud, når jeg kommer igen, skal ydmyge mig i Anledning af eder, og jeg skal sørge over mange af dem, som forhen have syndet og ikke have omvendt sig fra den Urenhed og Utugt og Uterlighed, som de bedreve. 	 ksuḍġ a-yyi-yadj rbbi ard-iyi-tigʷraẓ ġ-gratun ġakud nna-n-darun-uškiġ, ar-allaġ f-ma-gigun-iggutn ur-rin ad-fln lh̬ʷšant lli-myarn ġayd izrin, ar-sul-tfsadn ar-tznun ar-tšthun i-ngratsn.


Men over alt dette skulle I iføre eder Kærligheden, hvilket er Fuldkommenhedens Bånd. 	 zaydat i-kullu mayad a-bahra-ttirim i-ngratun, ašku tayri a-iẓḍarn a-tssmun kullu ma-illan s-tamunt ikmmln.


Paulus, Jesu Kristi Tjener, Apostel ifølge Kald, udtagen til at forkynde Guds Evangelium, 	 zġ-bulus ah̬ddam l-lmasiḥ yasuɛ. iġra-yyi-d iẓli-yyi ad-gġ arqqas-ns ar-tbrraḥġ s-lh̬bar ifulkin n-rbbi.


Thi dersom nogen kommer og prædiker en anden Jesus, som vi ikke prædikede, eller I få en anderledes Ånd, som I ikke fik, eller et anderledes Evangelium, som I ikke modtoge, da vilde I kønt finde eder deri. 	 ašku ar-tsflidm s-wanna-n-darun-yuškan ar-itbrraḥ s-kra n-yasuɛ ur-igi yasuɛ lli-s-awn-nbrrḥ nkkʷni. hati ar-ttqbalm wanna-yawn-yakkan kra n-rruḥ ur-igi rruḥ lli-tqblm yadlli. ar-ttamnm wanna-yawn-in-itawin kra l-lh̬bar ifulkin ur-igi lh̬bar ifulkin lli-s-tumnm f-imi-nnġ.


Dog, det Ord, som er skrevet i deres Lov, må opfyldes: De hadede mig uforskyldt. 	 ijra ġmkad baš a-yafu ma-ityaran ġ-ššrɛ-nsn ar-ittini ‹kurhan-iyi, wah̬h̬a ur-illi f-mi.›


Men fører disse mine Fjender hid, som ikke vilde, at jeg skulde være Konge over dem, og hugger dem ned for mine Øjne!" 	 imma inuwwašn-an-inu lli-ur-rinin ad-gġ agllid-nsn, awiyat-tn-d tnġm-tn ġ-lgddam-inu.›»


I have hørt, at jeg sagde til eder: Jeg går bort og kommer til eder igen. Dersom I elskede mig, da glædede I eder over, at jeg går til Faderen; thi Faderen er større end jeg. 	 tsfldm-iyi nniġ-awn ‹rad-dduġ, wrriġ-d ilmma s-darun.› mrad is-a-yyi-ttirim ikun tfrḥm lliġ-awn-nniġ ‹rad-dduġ s-baba› ašku baba yugʷr-iyi.


Således er der også skrevet: "Det første Menneske, Adam, blev til en levende Sjæl;"den sidste Adam blev til en levendegørende Ånd. 	 ġmkad a-ityaran ġ-warra n-rbbi: «argaz amzwaru adam iwrri iga yal-lh̬lq iddrn.» imma adam amggʷaru iga yan-rruḥ issddrn.


hvilke jo tjene ved en Afbildning og Skygge af det himmelske, således som det blev Moses betydet af Gud, da han skulde indrette Tabernaklet: "Se til, sagde han, at du gør alting efter det Forbillede, der blev vist dig på Bjerget." 	 taḥanut tamẓlayt lli-ġ-a-skarn tawuri-nsn ur-tgi abla zund yat-tmatart ula yan-umalu n-ma-illan ġ-ignna. mayan a-f-yuṣṣa rbbi musa lliġ iskr f-a-ibnu ah̬iyyam, yini-as: «rar lɛaql a-tskrt kullu zund maylli-ak-mliġ f-iggi n-udrar.»


Men Peter stod op og gik med dem. Og da han kom derhen, førte de ham op i Salen ovenpå, og alle Enkerne stode hos ham, græd og viste ham alle de Kjortler og Kapper, som "Hinden" havde forarbejdet, medens hun var hos dem. 	 inkr bṭrus imun didsn. lliġ iruḥ tigmmi ssġlin-t s-uḥanu. aškind-d-thjjalin kullutnt lullint i-bṭrus ar-allant ar-as-malant iqšban d-islhamn lli-tskr ṭabita lliġ sul didsnti tlla.


Dersom en Broder eller Søster er nøgen og fattes den daglige Føde, 	 mal-lfaytt gigun illan iġ darun gʷmatun nġd ulltmatun ilkm f-ma-ilssa nġd ma-ištta


Men det, som blev sået i god Jord, er den, som hører Ordet og forstår det, og som så bærer Frugt, en hundrede, en tresindstyve, en tredive Fold." 	 walaynni amud lli-iḍrn ġ-wakal ifulkin, iga ntta zund yan isfldn i-wawal ifhm-t, ifk ṣṣabt. ra-yili ma-ifkan miyya, yili ma-ifkan sḍiṣ id-mraw, yili ma-ifkan kraḍ id-mraw.»


Og hvor som helst de ikke modtage eder, fra den By skulle I gå ud og endog ryste Støvet af eders Fødder til Vidnesbyrd imod dem." 	 tamdint nna-kʷn-ur-irin, ffuġat zġ-gis tssusm agdrur n-iḍarn-nnun, ad-asn-ig tamatart ma-ġ-a-swingimn.»


og så op til Himmelen, sukkede og sagde til ham: "Effata!" det er: lad dig op! 	 yall alln-ns s-ignwan yut s-unfus-ns, yini-as: «ifata.» tga lmɛna-ns ‹rẓm›.


Og en vældig Engel løftede en Sten som en stor Møllesten og kastede den i Havet og sagde: Således skal Babylon, den store Stad, nedstyrtes i Hast og ikke findes mere. 	 ġakudan a-inkr yal-lmalak itjhhdn, yasi yan-uẓru imqqurn zund aẓru n-uzrg, iluḥ-t-in ġ-umda yini: «ġmkad a-s-ra-n-ttyawlwaḥ-tmdint n-babil imqqurn s-jjhd. ur-sar-km-iẓri yan.


Men alt som de droge igennem Byerne, overgave de dem de Bestemmelser at holde, som vare vedtagne af Apostlene og de Ældste i Jerusalem, 	 ddun ilmma ar-tkkan timdinin, ar-tawin lh̬bar i-aytmatn f-maylli-f-d-mšaškan irqqasn d-imġarn ġ-urušalim, ar-tn-tuṣṣan ad-skarn s-iwaliwn-an.


Men da de hørte dette, skar det dem i deres Hjerter, og de bede Tænderne sammen imod ham. 	 lliġ sfldn ayt-lmḥkama i-mayad, nkrn-d gisn iriyn bahra, ar-tgẓaẓn uh̬san-nsn.


Så være det eder vitterligt, I Mænd, Brødre! at ved ham forkyndes der eder Syndernes Forladelse; 	 «way-aytma, nra a-tissanm lh̬bar-ad ifulkin. ašku f-ssibt n-ġwad-d-inkrn a-s-yujad rbbi a-fllawn-issitti ddnub-nnun. kullu wanna srs yumnn, ra-t-issġus zġ-kullu ġaylli mi ur-iẓḍar ššrɛ n-musa a-t-zgis-issġus.


Salig den Mand, som holder Prøvelse ud; thi når han har stået Prøve, skal han få Livets Krans, som Herren har forjættet dem, der elske ham. 	 ambarki a-iga wanna iṣbrn izgan ġ-tasaɛt n-tnukmut. ašku lliġ ityaram sul-izga, rad-as-yili ttaj n-tudrt idumn lli-f-inna rbbi ra-t-ifk i-willi ranin rbbi.