ago kɔc luony bei kɔc ci tɔ ye him ecaŋɣɔn ne riɔɔc ee kek riɔɔc e thuɔɔu. 	 És megszabadítsa azokat, a kik a haláltól való félelem miatt teljes életökben rabok valának.


ku na yak kɔc kuany yiic, ke we ye kerac looi, ago we jɔɔny e loŋ, yan, cak loŋ woocic. 	 De ha személyválogatók vagytok, vétkeztek, elmarasztaltatva a törvény által, mint annak megrontói.


Yen abi ro dhil aa ŋuak, ku yɛn bi dhil aa lɔ cieen. 	 Annak növekednie kell, nékem pedig alább szállanom.


Wek ee ke kuocki lam: ee ke ŋicku yen ayok lam: kunydewei abɔ tede Judai. 	 Ti azt imádjátok, a mit nem ismertek; mi azt imádjuk, a mit ismerünk: mert az idvesség a zsidók közül támadt.


Yen aa dhil en ro tɔ kit keke mithekɔcken e kerieecic ebɛn, luɔi bi en aa bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, bɛny kok piɔu ku ye adot ne ka ke Nhialic, ago mat lueel ne baŋ de karɛc cii kɔc looi. 	 Annakokáért mindenestõl fogva hasonlatosnak kellett lennie az atyafiakhoz, hogy könyörülõ legyen és hív fõpap az Isten elõtt való dolgokban, hogy engesztelést szerezzen a nép bûneiért.


Ku wek yɔɔk, wek kɔc piŋ, yan, Nhiaarki kɔc dɛ wek ater, yak kɔc man week luooi apiɛth, 	 néktek mondom, kik [engem] hallgattok: Szeressétek ellenségeiteket, jól tegyetek azokkal, a kik titeket gyûlölnek,


Na wen, aci welke thok te cit nin kabɛt, ke jɔ Petero noom, ku Jɔn ku Jakop, go lɔ e kuurdit nɔm, le lɔŋ. 	 És lõn e beszédek után mintegy nyolczadnappal, hogy maga mellé vevé Pétert, Jánost és Jakabot, és felméne a hegyre imádkozni.


Ku enɔɔne, mith kadherou aake nu e woyiic, wɛɛt ke raan tok; na wen, ke wen dit thiek, ku jɔ thou, ke cin meth, go tik nyaŋ manhe. 	 Vala pedig minálunk hét testvér: és az elsõ feleséget vevén, meghala; és mivelhogy nem vala magzata, feleségét a testvérére hagyá;


Du riɔc etaitai ne ka ba guum. Tiŋ, jɔŋdiit rac akɔɔr luɔi bi en kɔc kɔk e weyiic cuat e aloocic, luɔi bi we them; ku we bi ketuc dhal week yok e nhi kathieer. E gamdu dot a thou yin, ke yin ba miɔɔc nɔm e gol e piir. 	 Semmit ne félj azoktól, a miket szenvedned kell: Ímé a Sátán egynéhányat ti közületek a tömlöczbe fog vetni, hogy megpróbáltassatok; és lesz tíz napig való nyomorúságtok. Légy hív mind halálig, és néked adom az életnek koronáját.


Amawoou ne week, wek kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai, kɔc de yac aguk! we ye abiny rɔɔth kɔu ayi aduok abik ɣɛɛr, ku keyiic thin acik thiaŋ e cam de kalei, ku kuny ee raan ro kuoc muk. 	 Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok! mert megtisztítjátok a pohárnak és tálnak külsejét, belõl pedig rakvák azok ragadománynyal és mértékletlenséggel.


Goki thieec kedhie, yan, Ka yin jɔ ya Wen e Nhialic? Go ke yɔɔk, yan, Ye ka, ke cak lueele. 	 Mondának pedig mindnyájan: Te vagy tehát az Isten Fia? Õ pedig monda nékik: Ti mondjátok, hogy én vagyok!


Ku ye ŋo lueel? Yan, Jam athiaak ke yin, anu e yithok, ku nu e yipiɔu aya; yen aye jam de gam, jam guiirku; 	 De mit mond? Közel hozzád a beszéd, a szádban és a szívedben van: azaz a hit beszéde, a melyet mi hirdetünk.


Go lɛk keek, yan, Wek e bɔ piny; ku yɛn e bɔ nhial: wek ee ka ke pinye nɔm; yɛn cie ke de pinye nɔm. 	 És monda nékik: Ti innét alól valók vagytok, én onnét felül való vagyok; ti e világból valók vagytok, én nem vagyok e világból való.


Aguɔ anyin jɔt, ku piɛŋ tunynhial ke riŋ e paannhialic cil, ke lueel e rol dit, yan, Amawoou, Amawoou, Amawoou, ne kɔc rɛɛr e piny nɔm, e baŋ de rot ci doŋ, rot ke kɛŋ ke tuucnhial kadiak tuuc bi kɛŋken lɔɔk kooth! 	 És láték és hallék az égnek közepette egy angyalt repülni, a ki ezt mondja vala nagy szóval: Jaj, jaj, jaj a föld lakosainak a három angyal trombitájának többi szavai miatt, a kik még trombitálni fognak.


Go Yecu bɛɛr, weet en kɔc luaŋdiit e Nhialic, lueel, yan, Eeŋo ye kɔc e loŋ gɔɔr e lueel, yan, Kritho ee wen e Dabid? 	 És felele Jézus és monda, a mint a templomban tanít vala: Mi módon mondják az írástudók, hogy a Krisztus Dávidnak Fia?


Goki bɛ thieec, yan, E loi yin adi? e liep inyin adi? 	 Újra mondák pedig néki: Mit csinált veled? Mimódon nyitotta meg a szemeidet?


Go lueel, yan, Aci gam week ke we bi jam ci thiaan ŋic, jam de ciɛɛŋ de Nhialic: kɔc kɔk ayeke wɛɛt e kɛŋ; luɔi bi kek aa daai, ku ciki e daai apiɛth, ku luoi bi kek aa piŋ, ku ciki kaŋ e yok yiic. 	 Õ pedig monda nékik: Néktek adatott, hogy az Isten országának titkait értsétek; egyebeknek példázatokban, hogy látván ne lássanak, és hallván ne értsenek.


Ku riɛm de nebii keke kɔc ɣerpiɔth aci yok e yeyic, keke riɛm de kɔc ɣɔn ci nɔk e piny nɔm kedhie. 	 És abban prófétáknak és szenteknek vére találtatott, és mindeneknek, a kik megölettek a földön.


Ku enɔɔne piathepiɔu bɔ tede Nhialic aci tic, ku liu loŋ thin, ku loŋ keke nebii ayek caatɔɔ ne yen; 	 Most pedig törvény nélkül jelent meg az Istennek igazsága, a melyrõl tanúbizonyságot tesznek a törvény és a próféták;


Go keek yɔɔk, yan, Yak Kaithar yinn ka ke Kaithar, ku yak Nhialic yien ka ke Nhialic. 	 Õ pedig monda nékik: Adjátok meg azért a mi a császáré, a császárnak, és a mi az Istené, az Istennek.


Ku acin tuny daŋ ca tiŋ, ee Jakop etok, manhe e Bɛnydit. 	 apostolok közül pedig mást nem láttam, hanem [csak] Jakabot, az Úr atyjafiát.


Ku na kɛnki kede raan daŋ ŋiec aa dot, ke eeŋa bi we gam kedun guop. 	 És ha a másén hívek nem voltatok, ki adja oda néktek, a mi a tiétek?


ku ne baŋ de jun wen ee tiiŋe ya jut, ka ba kony tei, ago a cuo be jut ne bɛn wen ee yen cool e bɛn. 	 Mindazáltal mivelhogy nékem terhemre van ez az özvegyasszony, megszabadítom õt, hogy szüntelen reám járván, ne gyötörjön engem.


Na wen, ke mony thiek gaau, ku nak nin keek kedhie, agoki nin. 	 Késvén pedig a võlegény, mindannyian elszunnyadának és aluvának.


Go bɛɛr e kalde nɔm them, ago ya dhiraa kabɔt ku thierŋuan ku ŋuan, raan kaam en aa them en en, yen aye kam de tunynhial. 	 És megméré annak kõfalát száznegyvennégy singre, ember mértékével, azaz angyaléval.


Goki kepiɔth rom, ku nomki kecam ayadaŋ, ciɛmki. 	 Felbátorodván pedig mindnyájan, szintén vevének magukhoz táplálékot.


acit man ci kɔc e lɛk wook, kɔc waan tiŋ keek e kenyin ɣɔn ciɛke ke, ku yek kɔc e ka ke jam e Nhialic looi; 	 A mint nékünk elõnkbe adták, a kik kezdettõl fogva szemtanúi és szolgái voltak az ígének:


Ku Thaulo, aŋoot ke bii wɛi bei e yethok wɛi wɛɛi yen kɔcpiooce Bɛnydit, yan, bi ke kuur e nak, go lɔ te nu bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, 	 Saulus pedig még fenyegetéstõl és öldökléstõl lihegve az Úrnak tanítványai ellen, elmenvén a fõpaphoz,


Na ɣɔnmiak, te teek kek, ke ke tiŋ ŋaap waan aci riɔu ayi meeide. 	 Reggel pedig, a mikor mellette menének el, látják vala, hogy a fügefa gyökerestõl kiszáradott.


Wok woke Waar wok ee tok. 	 Én és az Atya egy vagyunk.


Ku raan e piɔu wil e kaamic, te ciɛm en, aye jɔɔny, luɔi liiuwe gam thin; ku kerieec ebɛn ke liiuwe gam thin, yen aye kerac. 	 ki pedig kételkedik, ha eszik, kárhoztatva van, mert nem hitbõl [eszik.] A mi pedig hitbõl nincs, bûn az.


Go wende lueel yan, Waar, yɛn e kerac luoi Nhialic, ku luoi yin kerac aya, ku yɛn cii be roŋ ne luɔi bi a cɔl wendu. 	 És monda néki a fia: Atyám, vétkeztem az ég ellen és te ellened; és nem vagyok immár méltó, hogy a te fiadnak hivattassam!


ku na de raan bi wel kɔk jɔt e wel ci guiire yiic wel ke awareke, ke biakde abii Nhialic jɔt e awarek de piiric, ku panydiit ɣericic, ka ci gɔɔr e awarekeyic. 	 És ha valaki elvesz e prófétálás könyvének beszédeibõl, az Isten annak részét eltörli az élet könyvébõl, és a szent városból, és azokból, a mik e könyvben megírattak.


Ku te kene akoolke teem kɔɔth, ka cin kɔc dueere luok; ku ne baŋ de kɔc ci lɔc, akoolke abike teem kɔɔth. 	 És ha azok a napok meg nem rövidíttetnének, egyetlen ember sem menekülhetne meg; de a választottakért megrövidíttetnek majd azok a napok.


Na ɣɔn theen, ke bɔ keke kɔc kathieer ku rou. 	 Mikor pedig este lõn, oda méne a tizenkettõvel.


Na miak, te ci agum de run guɔ thok, ke Catan abi luony bei tedɛn ci e mac thin, 	 És mikor eltelik az ezer esztendõ, a Sátán eloldatik az õ fogságából.


acakaa kɔc tok acike bɛɛi bei, leereke e kuɛɛr yiic, ku tɛɛuwekeek e laŋareep niim ku kurthii niim, yan, bi yien dɛ te le atieptiep de Petero e kɔc gup kɔc kɔk e keyiic, te teek en. 	 Úgyannyira, hogy az utczákra hozák ki a betegeket, és letevék ágyakon és nyoszolyákon, hogy az arra menõ Péternek csak árnyéka is érje valamelyiket közülök,


Na wen, ke ke jɔ riɔɔc ne thiec bi kek e bɛ thiec kaŋ. 	 És többé semmit sem mertek tõle kérdezni.


ku dhueeŋ ku rieeu ku mat, kek abi tɔu ne raan e kepiɛth looi, gɔl e Judai, mɛt Giriki thin aya. 	 Dicsõség pedig, tisztesség és békesség minden jót cselekedõnek, zsidónak elõször meg görögnek:


Waan ŋoot en ke kene ɣaac, e cie kedu? ayi waan ci e ɣaac aya, e cii tɔu e yicin yitok? Eeŋo take kene e yiniɔu? acie kɔc kek e tɔɔre lueth, ee Nhialic. 	 Nemde megmaradva néked maradt volna meg, és eladva a te hatalmadban volt? Miért hogy ezt a dolgot cselekedted szívedben? Nem embereknek hazudtál, hanem Istennek.


Go Paulo lueel, yan, Yɛn kaac e thoony de Kaithar nɔm, thoony e guieereloŋ, yen aye te bi kedi dhil guiir thin: acin ke ca wac Judai, kene aŋic egɔk aya. 	 Pál azonban monda: A császár ítélõszéke elõtt állok, itt kell nékem megítéltetnem. A zsidóknak semmit sem vétettem, miként te is jól tudod.


ku tiŋ, aye jɔk dɔm, go dap rol ethiau; aye tɔ lɔ juɔklaŋ, abi ayok gut e yethok, ku acie dap pɔl, aye kɔn bɔɔt guop. 	 És ímé a lélek megragadja õt, és hirtelen kiált; és szaggatja õt, annyira, hogy tajtékot túr, és nehezen megy el tõle, szaggatván õt.


Ku ekoole aa ye kool e Gniɛɛk: ago Judai piɔth cien luɔi bi kɔc gup tɔu e tim kɔu ekool e thabath (kool e thabathe aa ye kool dit), agoki Pilato lɔŋ, yan, bi kɔc dhuooŋ cok, ku joteke bei. 	 zsidók pedig, hogy a testek szombaton át a keresztfán ne maradjanak, miután péntek vala, (mert annak a szombatnak napja nagy [nap] vala) kérék Pilátust, hogy törjék meg azoknak lábszárait és vegyék le [õket.]


Na wen, ke cool mac, ku kɛɛc ɣot, bi ke lɛthe, ku jɔ wiik e Paulo nɔm keke Thila, 	 Az pedig világot kérve beugrott, és remegve borult Pál és Silás elé,


Ku wek yɔɔk, mithekɔckuɔ, mɔkki jam de rietepiɔu: we ca gaar wel liaakaŋ tei. 	 Kérlek pedig titeket atyámfiai, szívleljétek meg ez intõ beszédet, hiszen röviden is írtam néktek.


Go Kerodiath Jɔn mɔk ater, akɔɔr luɔi nɛk en en; ku ken leu e nak: 	 Heródiás pedig ólálkodik vala utána, és meg akarja vala õt ölni; de nem teheté.


Ku enɔɔne, e lɛc tɔu keke Nhialic yen aye Waada, aɣet athɛɛr ya. Amen. 	 Az Istennek pedig és a mi Atyánknak dicsõség mind örökkön örökké. Ámen.


Go lueel, yan, Bɛnydit, te mɛce wo wo yin etok e aloocyic, arek te ciɛk wok thou etok, ke yɛn dueer gam. 	 Õ pedig monda néki: Uram, te veled kész vagyok mind tömlöczre, mind halálra menni!


Na wen, aca run lɛɛr kadiak, ke ya lɔ Jeruthalem kɛny Petero, aguɔ reer wo yen e akool kathieer ku dhic. 	 Azután három esztendõ mulva fölmentem Jeruzsálembe, hogy Pétert meglátogassam, és nála maradtam tizenöt napig.


Taŋ ee raan ka ke guop tak yen aye thuɔɔu; ku taŋ ee raan ka ke Wei tak yen aye piir ku ye mat. 	 Mert a testnek gondolata halál; a Lélek gondolata pedig élet és békesség.


Aa nu e piny nɔm, ku yen aa cak piny, ku aa kuc piny. 	 A világban volt és a világ általa lett, de a világ nem ismerte meg õt.


Go Yecu ke yɔɔk; yan, We ba thiec cook tok; yan, Ci pal kɔc e akool e thabath bik kepiɛth aa looi, ku bik kerac aa looi? bik kɔc aa kony wei, ku bik kɔc aa nɔk? 	 Monda azért nékik Jézus: Valamit kérdek tõletek: Szabad-é szombaton jót tenni, vagy rosszat tenni? az életet megtartani, vagy elveszteni?


Ku yin, ne riɛl ril yin piɔu, ku ne rɛɛc reec yin puŋ de yinpiɔu, yin e rot kuɛt agonhdit aɣet akool e agɔth, akool e nyuoth bi loŋ piɛth ci Nhialic guiir rot nyuɔɔth. 	 De te a te keménységed és meg nem tért szíved szerint gyûjtesz magadnak haragot a haragnak és az Isten igaz ítélete kijelentésének napjára.


ke wo cii bi bɛ aa mith thiaakaŋ, mith ee yom miaŋ ebɛn, leer ke tɛɛn ku leer ke tɛɛn, yom de weet e kɔc, ne math mɛthe kɔc kɔc erueeny, ku cap kithic ee kek kɔc math. 	 Hogy többé ne legyünk gyermekek, kiket ide s tova hány a hab és hajt a tanításnak akármi szele, az embereknek álnoksága által, a tévelygés ravaszságához való csalárdság által;


Go Yecu lɔ biic, ku tiŋ kut ditt e kɔc, ago piɔu kok ke keek, ku tɔ kɔc dem kɔc tok e keyiic. 	 És kimenvén Jézus, láta nagy sokaságot, és megszáná õket, és azoknak betegeit meggyógyítá.


ku tede kɔc ci cɔɔl, Judai ayi Girikii, yen aye Kritho, riɛldiit e Nhialic, ku ye pɛlenɔm e Nhialic. 	 És hálákat adván, megtörte és ezt mondotta: Vegyétek, egyétek! Ez az én testem, mely ti érettetek megtöretik; ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.


Ku kɔc ci doŋ, kɔc kene jɔɔkke nɔk, aŋootki ke ke ken kepiɔth puk ne luɔidɛn yek looi e kecin, ke ke cii jɔɔk rac bi aa lam, ayi ka ci cueec e adhaap, ku ateek, ku malaŋ, ku kuur, ku tim; ka cie daai, ku ciki ye piŋ, ku ciki ye cath: 	 A többi emberek pedig, a kik meg nem ölettek e csapásokkal, nem tértek meg az õ kezeik csinálmányaitól, hogy ne imádnák a gonosz lelkeket, és az arany és ezüst és ércz és kõ és fa bálványokat, a melyek nem láthatnak, sem hallhatnak, sem járhatnak;


Ku akɛn lueel, nɔn cin en ke ci wel ke Nhialic leu, acie yen. Ku aciki e Yithiael niim kedhie, kek kɔc ke Yithrael, 	 Nem lehet pedig, hogy meghiúsult legyen az Isten beszéde. Mert nem mindnyájan izráeliták azok, kik Izráeltõl valók;


Go Yecu bɛɛr, yan, Kek kathieer kenki dem? ku kɔc kadheŋuan akou? 	 Felelvén pedig Jézus, monda: Avagy nem tízen tisztulának-é meg? A kilencze pedig hol van?


Goki lɔŋ, an, Du wo cieec tethuth aloŋloŋ. 	 És kérék õt, hogy ne parancsolja nékik, hogy a mélységbe menjenek.


Go jam de luɔi ci looiye go ɣet piny de Judaya ebɛn, ku bɛi nu e yekec. 	 És kiméne õ felõle e hír az egész Júdeába, és a körül való minden tartományba.


Yen ka, wok wodhie, ŋɛk abi kede yenguop lɛk Nhialic. 	 Azért hát mindenikünk maga ad számot magáról az Istennek.


Go noom, ku jɔ cam e keniim. 	 Melyeket elvõn, és elõttök evék.


wek yɔɔk, yan, Yɛn cii bi bɛ cuet e ye eliŋliŋ, te ŋoot en ke ken guɔ thok e ciɛɛŋ de Nhialicyic. 	 Mert mondom néktek, hogy többé nem eszem abból, míglen beteljesedik az Isten országában.


ke we bi eraane yien Catan le riɔɔk guop, ke bi kony wei ekool e Bɛnydit Yecu. 	 És hogy megjelent Kéfásnak; azután a tizenkettõnek;


ee jam de mithekɔckuɔn kɔk aluɛth, kɔc ci bɛn thin ecueer, en aa jɛi wok e cuɛlde, ayek cathda bɛn neem, cath ciɛth wok e kede yenhda e Kritho Yecuyin, luɔi bi kek wo tɔ ye liim. 	 Tudniillik a belopózkodott hamis atyafiakért, a kik alattomban közénk jöttek, hogy kikémleljék a mi szabadságunkat, melylyel bírunk a Krisztus Jézusban, hogy minket szolgákká tegyenek:


Na wen, acik gol e kuɔɔth nai, ke tueelki e yenɔm, ku tɛɛuki wai de aruoor e ciin cuenyde; ku tukki kemiɔl e yenɔm, bniki, luelki, yan, Thieithieei, Malik de Judai! 	 És tövisbõl fonott koronát tõnek a fejére, és nádszálat a jobb kezébe; és térdet hajtva elõtte, csúfolják vala õt, mondván: Üdvöz légy zsidóknak királya!


Te ŋoot en ke jam, ke kɔc e ke bɔ ɣon e bɛny de luaŋ de Nhialic, kɔc bi e bɛn lueel, yan, Nyandu e thou: eeŋo ŋoot yin ke yi jut Bɛny e weet? 	 Mikor még beszél vala, odajövének a zsinagóga fejétõl, mondván: Leányod meghalt; mit fárasztod tovább a Mestert?


ke we bi nhieer e Kritho leu ne yoŋ ba we yokic, week weke kɔc ɣerpiɔth kedhie, dit diit en kɔu, ku bɛɛr bɛɛr en kɔu, ku thuthde, ku bɛɛrde, 	 szeretetben meggyökerezvén és alapot vevén, hogy megérthessétek minden szentekkel egybe, mi a szélessége és hosszúsága és mélysége és magassága [az Isten jóvoltának,]


Acin raan ci Waada tiŋ tei, ee raan e bɔ tede Nhialic etok, yen aci Waada tiŋ. 	 Nem hogy az Atyát valaki látta, csak az, a ki Istentõl van, az látta az Atyát.


Acit man e jiɛɛm en keke kuarkuɔ, Yi Abraɣam keke kɔthke aɣet athɛɛr. 	 (A miképen szólott volt a mi atyáinknak), Ábrahám iránt és az õ magva iránt mindörökké!


E kake lueel: na wen, ke lek keek, yan, Ladharo mɛtheda e nhi; ku yɛn lɔ, la pɔɔc. 	 Ezeket mondá; és ezután monda nékik: Lázár, a mi barátunk, elaludt; de elmegyek, hogy felköltsem õt.


Go noom, bii e bɛnydit alathker nɔm, ku lueel, yan, Paulo, raan ci mac, aci a cɔɔl, ku lɛŋ ɛn, yan, ba dhuŋe bɛɛi tede yin, ade ke bi lek yin. 	 Az annakokáért maga mellé vévén õt, vivé az ezredeshez, és monda: A fogoly Pál magához hivatván engem, kéré, hogy ez ifjat hozzád vezessem, mert valamit akar néked mondani.


Ne gaar cie gɔɔr, yan, Yɛn bi pɛlenɔm e kɔc pelniim riɔɔk, Ku ŋinydekaŋ de kɔc ŋic kaŋ aba nyaai. 	 Mert szükség, hogy szakadások is legyenek köztetek, hogy a kipróbáltak nyilvánvalókká legyenek ti köztetek.


ku Yecu, raan cɔl Juthutho aya, keke kɔc nu e aŋueel yiic; kɔcke kapac ayek kɔc luui wok etok ne kede ciɛɛŋ de Nhialic, kɔc ci a muk piɔu. 	 Jézus, kit Justusnak [is] hívnak, kik a zsidók közül valók: csak ezek azok a munkatársaim az Isten országában, a kik nékem vígasztalásomra voltak.


Go Yecu bɛɛr, lueel, yan, Tee yi ŋic miɔc de Nhialic, ku ŋic raan wen thɛɛr yook yin, yan, Miɔc ɛn e ka dɛk; adi ci lip tede yen, ku adi ci yi gam piu piir. 	 lele Jézus és monda néki: Ha ismernéd az Isten ajándékát, és [hogy] ki az, a ki ezt mondja néked: Adj innom!; te kérted volna õt, és adott volna néked élõ vizet.


Go nyuc piny, ku cɔɔl kɔc kathieer ku rou; ku yook keek, yan, Na de raan kɔɔr luɔi bi en lɔ tueŋ, ke ye tɔu e kɔc cok cieen kedhie, abi aa mɛnh e kɔc luooi kedhie. 	 És leülvén, odaszólítá a tizenkettõt, és monda nékik: Ha valaki elsõ akar lenni, legyen mindenek között utolsó és mindeneknek szolgája.


acik tuol ne dhueeŋ, ke ke jam ne kede jal bi en jal e piny nɔm e Jeruthalem. 	 Kik dicsõségben megjelenvén, beszélik vala az õ halálát, melyet Jeruzsálemben fog megteljesíteni.


Na wen, ke tik bɔ e piny biake, tiiŋ de Kanaan, bi ku coot, yan, Tɔ yipiɔu kok we yɛn, Bɛnydit, yin Wen e Dabid; nyandi acii jɔŋ rac dɔm e dom rac. 	 És ímé egy kananeus asszony jövén ki abból a tartományból, kiált vala néki: Uram, Dávidnak fia, könyörülj rajtam! az én leányom az ördögtõl gonoszul gyötörtetik.


Go Yecu bɛɛr, yan, E yi luel ekene ne kedu yitok, ku de kɔc kɔk ci e lɛk yin ne kedi? 	 Felele néki Jézus: Magadtól mondod-é te ezt, vagy mások beszélték néked én felõlem?


Ku abi rot pɔk week ago aa caatɔdun. 	 De ebbõl néktek lesz tanúbizonyságotok.


Na wen, acik ɣet Jeruthalem, ke ke loor kanithɔ ayi tuuc ku roordit, ku jɔki ke guieer kerieec ebɛn ka cii Nhialic looi keke keek. 	 kor pedig megérkeztek Jeruzsálembe, a gyülekezet és az apostolok és a vének fogadák õket, és [õk] elbeszélék, mily nagy dolgokat cselekedék az Isten õ velök.


Ku duoki piɔth mit ne ecooke, yan, ee jɔɔk rac kedun gam; aŋuan luɔi ba wek piɔth miɛt ne gaar ci rinkun gɔɔr paannhial. 	 De azon ne örüljetek, hogy a lelkek néktek engednek; hanem inkább azon örüljetek, hogy a ti neveitek fel vannak írva a mennyben.


Cie ciindi yen e cuec ekake kedhie? 	 Nem az én kezem csinálta-é mindezeket?


Go kɔc ci gam kɔc ci cueel, ke kɔc wen bɔ ne Petero etok, agoki gai kedhie, luɔi ci Juoor miɔɔc ne Weidit Ɣer ayadaŋ, luuŋeke e kegup. 	 És elálmélkodának a zsidóságból való hívek, mindazok, a kik Péterrel együtt mentek, hogy a pogányokra is kitöltetett a Szent Lélek ajándéka.


Ku na cakaa wook, ku na cakaa tuny bɔ nhial, te de en raan guiir week welpiɛth mɛɛn pei, wel cii thoŋ ke wel waan guiirku week, ne bi guop dɛ aciɛɛn. 	 De ha szinte mi, avagy mennybõl való angyal hirdetne is néktek valamit azon kívül, a mit néktek hirdettünk, legyen átok.


Go bɛɛr, yan, Acii piɛth te noom wok kuin e nuth, ku denyku jɔk. 	 Õ pedig felelvén, monda: Nem jó a fiak kenyerét elvenni, és az ebeknek vetni.


Go kɔc wen e keek tiit goki kat jelki lek panydit, lek kaŋ guiir kedhie, ku guiirki ka ke kɔc de gup jɔɔk. 	 A pásztorok pedig elfutának, és bemenvén a városba hírré adának mindent, azokat is, a mik az ördöngõsökkel történtek vala.


Ku eeŋo caal wek ɛn, yan, Bɛnydit, Bɛnydit, ku caki ka luɛɛl e looi? 	 Miért mondjátok pedig nékem: Uram! Uram! ha nem mívelitek, a miket mondok?


lek ku lek e abelic, yan, lek lɔɔk Kapernaum. Ku ci piny guɔ cuɔl, ke Yecu ŋoot wei. 	 És beszállva a hajóba, mennek vala a tengeren túl Kapernaumba. És már sötétség volt, és még nem ment vala hozzájuk Jézus.


Na wen, ke lɔ e kuurdit nɔm, le ku cɔɔl kɔc nu e yepiɔu: goki lɔ tede yen. 	 Azután felméne a hegyre, és magához szólítá, a kiket akar vala; és hozzá menének.


Raan tok e keek kaarou, kɔc wen piŋ jam de Jɔn ku kuanyki Yecu cok, acɔl Andereyo, manhe e Thimon Petero. 	 Monda nékik: Jõjjetek és lássátok meg. Elmenének és megláták, hol lakik; és nála maradának azon a napon: vala pedig körülbelül tíz óra.


ku cotki e rol dit, yan, Yecu, Bɛnydit, kok piɔu we wook. 	 És felemelék szavokat, mondván: Jézus, Mester, könyörülj rajtunk!


Go bɛɛr, yook keek, yan, Raan de aluluut kaarou, ke gɛm tok raan cin ahilut; ayi raan de kecam, ke looi aya. 	 Õ pedig felelvén, monda nékik: A kinek két köntöse van, egyiket adja annak, a kinek nincs; és a kinek van eledele, hasonlókép cselekedjék.


Ku raan ebɛn raan e welkiene piŋ, ku cii keek e looi, yen aba thɔɔŋ keke raan piɔlpiɔu, raan e ɣonde yik e liɛɛt nɔm; 	 És valaki hallja én tõlem e beszédeket, és nem cselekszi meg azokat, hasonlatos lesz a bolond emberhez, a ki a fövényre építette házát:


Wek yɔɔk, yan, We cii a bi bɛ tiŋ, aɣet te ba wek e lueel, yan, Thieithieei e raan bɔ e rin ke Bɛnydit. 	 Mert mondom néktek: Mostantól fogva nem láttok engem mindaddig, mígnem ezt mondjátok: Áldott, a ki jõ az Úrnak nevében!


Ke dueere kɔc ŋic ne kede Nhialic aci jɔ lɔ gɔk tede keek; acii Nhialic nyuoth keek. 	 Mert a mi az Isten felõl tudható nyilván van õ bennök; mert az Isten megjelentette nékik:


Ku cooke yen a laŋ, ke nhieerdun bi lɔ ke lɔ abi dit aret ne ŋinydekaŋ ku puny aa wek kaŋ ŋiec pɔɔc yiic ebɛn, 	 És azért imádkozom, hogy a ti szeretetetek még jobban-jobban bõvölködjék ismeretben és minden értelmességben;


Go Yecu ke yɔɔk, yan, We bi niim num wedhie ne baŋdi: luɔi ci e gɔɔr, yan, Yɛn bi tin e thok dui, go thok thiei roor. 	 És monda nékik Jézus: Ezen az éjszakán mindnyájan megbotránkoztok bennem; mert meg van írva: Megverem a pásztort, és elszélednek a juhok.


ago tiŋ e kɔc e akool juec kɔc waan bɔ e Galili ne yen etok lek Jeruthalem, ku kek aye caatɔɔ lek kɔc ne kede. 	 És õ megjelent több napon át azoknak, kik együtt jöttek fel õ vele Galileából Jeruzsálembe, kik néki bizonyságai a nép elõtt.


Ku kaac tuucnhial kedhie ke ke ci thoonydit geeu, ku geuki roordit ku lai kaŋuan; goki rot cuat piny e thoonydit nɔm, ku gutki keniim piny, lamki Nhialic, 	 Az angyalok pedig mindnyájan a királyiszék, a Vének és a négy lelkes állat körül állnak vala, és a királyiszék elõtt arczczal leborulának, és imádák az Istent,


e lɛc tɔu ke yen e kanithɔyic ne Kritho Yecu rem ebɛn aɣet wadaŋ thɛɛr. Amen. 	 Annak légyen dicsõség az egyházban a Krisztus Jézusban nemzetségrõl nemzetségre örökkön örökké. Ámen!


ku aca ke tɔ ŋic rinku, ku aba ke tɔ ŋic; ke nhieer ee yin a nhiaar bi nu e keyiic, ku nuo e keyiic. 	 megismertettem õ velök a te nevedet, és megismertetem; hogy az a szeretet legyen õ bennök, a mellyel engem szerettél, és én [is] õ bennök [legyek.]


Ku ka de naamdɛn dit tede yɛn waan, kek aca ke tɔ ye riaak tei ne biak de Kritho. 	 a melyek nékem [egykor] nyereségek valának, azokat a Krisztusért kárnak ítéltem.


Ku aŋiɛc yɛn; luɔi e ba yɛn tede yen, ku yen aa toc ɛn. 	 Én azonban ismerem õt, mert õ tõle vagyok, és õ küldött engem.


ke jɔ wo kony wei, ku acie ne luɔi de kepiɛth cuk looi wogup, ee kok de yenpiɔu en aa kony en wook, ne wɛk de dhienh ci wo bɛ dhieeth, ku ne caŋ ci Weidit Ɣer wo bɛ cak, 	 Nem az igazságnak cselekedeteibõl, a melyeket mi cselekedtünk, hanem az õ irgalmasságából tartott meg minket az újjászületésnek fürdõje és a Szent Lélek megújítása által,


Ku enɔɔne, mithekɔckuɔ, aŋiɛc nɔn ca wek kene looi ne kuny kuoc wek en, ayi banykun aya. 	 De most, atyámfiai, tudom, hogy tudatlanságból cselekedtetek, miképen a ti fejedelmeitek is.


Aye Dabid tɔ ye Bɛnydit, ku jɔ aa wende adi? 	 Dávid azért Urának mondja õt, mimódon fia tehát néki?


Go Agiripa Petheto yɔɔk, yan, Raane adi ci lony, tee ken kede lɛɛr e Kaithar nɔm. 	 Agrippa pedig monda Festusnak: Ezt az embert szabadon lehetett volna bocsátani, ha a császárra nem appellált volna.


Raan ebɛn raan e rueth e ca ee raan ŋoot ke ken weet e jam de piathepiɔu; ee mɛnhthiinakaŋ tei. 	 Mert mindaz, a ki tejjel él, járatlan az igazságnak beszédiben, mivelhogy kiskorú:


ku aci geeu e gok de kal baar; ku ade thok kathieer ku rou, ku kaac tuucnhial kathieer ku rou e thok ke kal, ku thok ke kal acike gaar kɔɔth rin, rin ke dhien ke wɛɛt ke Yithrael kathieer ku rou; 	 nagy és magas kõfala vala, tizenkét kapuja, és a kapukon tizenkét angyal, és felírott nevek, a melyek az Izráel fiai tizenkét törzsének [nevei:]


kɔc acik gueer ne yic, kɔc de ater ne Yecu Wenduon ɣerpiɔu, Wenduon ci tɔc, yi Kerod ayi Pontio Pilato, keke Juoor ku kɔc ke Yithrael, aake gueer tetoŋe, 	 Mert bizony egybegyûltek a te szent Fiad, a Jézus ellen, a kit felkentél, Heródes és Ponczius Pilátus a pogányokkal és Izráel népével,


Nhialic de kuarkuɔ aci Yecu jat nhial, raan cak nɔk, waan nɔɔk wek en e tim nɔm. 	 A mi atyáinknak Istene feltámasztotta Jézust, kit ti fára függesztve megölétek.


Go Thimon Petero lɔ wiir, le ku miit bɔi bei, e thiaŋ ke rec dit, bɔt tɔk ku thierdhic ku diak: ku acakaa wen juec kek alal, ke bɔi aken bɛn tuɛny. 	 Felszálla Simon Péter, és kivoná a hálót a partra, a mely tele volt nagy halakkal, százötvenhárommal; és noha ennyi vala, nem szakadozik vala a háló.


Na wen, ke ke bii ɣonde, ku tɛɛu kecam e keniim, ke mit piɔu alal, keke dhiende ebɛn, ne gam wen ci kek Nhialic gam. 	 És bevivén õket házába, asztalt teríte nékik, és egész háznépével egyben örvendeze, hogy hitt az Istennek.


Ɣɔn nu Kerod, malik de Judaya, bɛny de ka ke Nhialic anu, bɛny cɔl Dhakaria, raan e dhien e Abija; tiiŋde ee nyan cɔl Elithabeth, nyan e kuɛɛreden Aaron. 	 Heródesnek, a Júdea királyának idejében vala egy Zakariás nevû pap az Abia rendjébõl; az õ felesége pedig az Áron leányai közül való vala, és annak neve Erzsébet.


Ku na jam lime e yepiɔu, yan, Bɛnydi aci gaau e bɛnde; ago wɛɛt liim gɔl e dui ayi duet liim, ku ye cam ku ye dek ku ye rot tɔ wit mɔu; 	 Ha pedig az a szolga így szólna az õ szívében: Halogatja még az én uram a hazajövetelt; és kezdené verni a szolgákat és szolgálóleányokat, és enni és inni és részegeskedni:


Yin, malik Agiripa, gam nebii? Aŋiɛc nɔn gɛm yin keek. 	 Hiszel-e, Agrippa király, a prófétáknak? Tudom, hogy hiszel.


Guɔ rol daŋ e raan piŋ, rol bɔ paannhial, lueel en, yan, Baki bei thin, wek kɔcki, ke we cii bi mat ne yen etok ne karɛcke, ke we bi iiu e kakɛn riak en yiic; 	 És hallék más szózatot a mennybõl, a mely ezt mondja vala: Fussatok ki belõle én népem, hogy ne legyetek részesek az õ bûneiben, és ne kapjatok az õ csapásaiból:


Na wen, ke bɔ, bi jam de mat bɛn guieer week, wek kɔc e nu temec, ku guiir kɔc e nu tethiɔk aya: 	 És eljövén, békességet hirdetett néktek, a távol valóknak és a közel valóknak.


Go Nikodemo thieec, yan, Dueere raan bɛ dhieeth adi, te ci en dit? dueer bɛ lɔ e man yac, ku beye dhieeth? 	 Monda néki Nikodémus: Mimódon születhetik az ember, ha vén? Vajjon bemehet-é az õ anyjának méhébe másodszor, és születhetik-é?


Na wen, aci kut e kɔc tiŋ, ke lɔ dhial e kuurdit nɔm; na wen aci nyuc piny, ke kɔckɛn e piooce ke ke bɔ te nu yen; 	 Mikor pedig látta Jézus a sokaságot, felméne a hegyre, és a mint leül vala, hozzámenének az õ tanítványai.


Go Parithai pɔk niim keek, yan, Ci we math ayadaŋ? 	 Felelének azért nékik a farizeusok: Vajjon ti is el vagytok-é hitetve?


Go rot pɔk kɔcpiooce, ku yook keek kapac, yan, Thieithieei e nyin tiŋ ka tieŋki: 	 És a tanítványokhoz fordulván, monda õ magoknak: Boldog szemek, a melyek látják azokat, a melyeket ti láttok.


Dabid guop aye tɔ ye Bɛnydit, ku ye wende adi? Go kut diit e kɔc kede piŋ ke ke mit piɔth. 	 Tehát maga Dávid nevezi õt Urának, mimódon fia hát néki? És a nagy sokaság örömest hallgatja vala õt.


Ago lam rac cak, ku ciɛk lɛt, yan, Yɛn kuc raan luɛlki. 	 Õ pedig kezde átkozódni és esküdözni, hogy: Nem ismerem azt az embert, a kirõl beszéltek.


Ku enɔn ciɛth wok ne Bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic bɛny de naamdɛn dit, bɛny ci teek ke lɔ paannhial, Yecu Wen e Nhialic, yok gamda muk aril. 	 Lévén annakokáért nagy fõpapunk, a ki áthatolt az egeken, Jézus, az Istennek Fia, ragaszkodjunk vallásunkhoz.


Yen aa guume Yecu thuɔɔu e kalthok biic aya, luɔi bi en kɔc tɔ ɣerpiɔth ne riɛm de yenguop. 	 Annakokáért Jézus is, hogy megszentelje az õ tulajdon vére által a népet, a kapun kívül szenvedett.


Yen ŋiɛc wek cooke, yan, Kɔc ke gam kek aye mith ke Abraɣam. 	 Értsétek meg tehát, hogy a kik hitbõl vannak, azok az Ábrahám fiai.


Yak piɔth miɛt e aŋɔth ŋathki; yak keril dhal week guum; yak lɔŋ cok e giet wek en. 	 A reménységben örvendezõk; a háborúságban tûrõk; a könyörgésben állhatatosak;


ku ciki dueer bɛ thou aya: acik thoŋ e tuucnhial; ku ayek wɛɛt ke Nhialic, wɛɛt ke jonerot. 	 Mert meg sem halhatnak többé: mert hasonlók az angyalokhoz; és az Isten fiai, mivelhogy a feltámadásnak fiai.


Ayi ciin cuenydu, te tɔ yen yin loi kerac, ke tem, cuate wei; apiɛth tede yin luɔi bi toŋ de ka ke yinguop riaak, ke guopdu ebɛn ke cii bi cuat e giɛnayie. 	 És ha a te jobb kezed botránkoztat meg téged, vágd le azt és vesd el magadtól; mert jobb néked, hogy egy vesszen el a te tagjaid közül, semhogy egész tested a gyehennára vettessék.


Wek ci thou, di, ku piirdun aci thiaan keke Kritho e Nhialicic. 	 Mert meghaltatok, és a ti éltetek el van rejtve együtt a Krisztussal az Istenben.


ke yɛn bi jɔ lɔ tede week, miak te keny ɛn Thepaniya; (yɛn de piɔu luɔi ban we tiŋ miak te tɛɛk ɛn, aguɔki ya ruac kueer lɔ tɛɛn, te can piɔu kɔn a yum emaath e abarɔdun) 	 Ha Hispániába megyek, elmegyek ti hozzátok. Mert remélem, hogy átutazóban meglátlak titeket, és ti elkísértek oda, ha elõbb részben beteljesedem veletek.


Go jai, yan, Tik, ee raan kuoc. 	 Õ pedig megtagadá õt, mondván: Asszony, nem ismerem õt!


Goki miɔɔc ne baŋ toŋ de rɛc ci geet, ku athin e kiec. 	 Õk pedig adának néki egy darab sült halat, és valami lépesmézet,


Ku cooke ee keduon piɛth, man mɛɛn yin luɔi de Nikolaitai, luɔi maan aya. 	 De az megvan benned, hogy a Nikolaiták cselekedeteit gyûlölöd, a melyeket én is gyûlölök.


Ku ade kɔc arieeu, kɔc ke Judai, kɔc e jɔɔk rac cieec. Na wen, ke kɔcke ke ke ye rin ke Yecu cɔɔl e kɔc niim kɔc de gup jɔɔk rac, ayek lueel, yan, Wek yookku ne Yecu, raan guiire Paulo rinke. 	 Elkezdték pedig némelyek a lézengõ zsidó ördögûzõk közül az Úr Jézus nevét hívni azokra, a kikben gonosz lelkek valának, mondván: Kényszerítünk titeket a Jézusra, kit Pál prédikál.


ade wɛɛtamathkuɔn cuk yok etɛɛn, acik wo cɔɔl, yan, buk reer e keek e akool kadherou: ku jɔku ɣet Roma aya. 	 Hol mikor atyafiakat találtunk, kérének minket, hogy nálok maradjunk hét napig; és úgy menénk Rómába.


Apiɛth tede Weidit Ɣer ayi wook, yan, Acin daŋ buk taau e weyieth, ee kake tei ka bak dhil looi; 	 Mert tetszék a Szent Léleknek és nékünk, hogy semmi több teher ne vettessék ti reátok ezeken a szükséges dolgokon kívül,


Na wen, aci piny jɔ ru, ke jɔ kɔckɛn e piooce cɔɔl; go kɔc kathieer ku rou lɔc e keyiic, ku ciek keek, an, tuuc aya; 	 És mikor megvirrada, elõszólítá az õ tanítványait és kiválaszta azok közül tizenkettõt, a kiket apostoloknak is neveze:


Wek yɔɔk, yan, Miɛtepiɔu abi dit paannhial aya ne biak de raan tok raan e kerac looi, ku be yepiɔu puk, awar miɛt mite kɔc piɔth ne biak de kɔc kathierdheŋuan ku dheŋuan kɔc cin puŋdepiɔu kɔɔrki. 	 ndom néktek, hogy ily módon [nagyobb] öröm lesz a mennyben egy megtérõ bûnösön, hogynem kilenczvenkilencz igaz [ember]en, a kinek nincs szüksége megtérésre.


Acit man lueele Dabid athiɛɛi de raan cii Nhialic tɔ piɛthpiɔu, ke hiuwe luɔi thin; yan, 	 A mint Dávid is boldognak mondja azt az embert, a kinek az Isten igazságot tulajdonít cselekedetek nélkül.


ayi bɛɛr bɛɛre kaŋ, ayi tethuth, ayi te de yen daŋ ci cak, acin tok e kake yiic toŋ bi pɛɛk leu, pɛɛk bi en wo paak ne nhieer e Nhialic, nhieer nu e Kritho Yecu Bɛnydiitdayin. 	 Sem magasság, sem mélység, sem semmi más teremtmény nem szakaszthat el minket az Istennek szerelmétõl, mely vagyon a mi Urunk Jézus Krisztusban.


ku te cum en, ke kɔth kɔk e ke loony e kueer kec, go diɛt bɛn ku tholki keek e cam. 	 És a mikor õ vet vala, némely mag az útfélre esék; és eljövén a madarak, elkapdosák azt.


ku yɛn aya, yɛn de piɔu luɔi gaar ɛn yin wel, ne kueny wen e kaŋ kecok kuany, yin Theopilo adhuɛŋ dit, nɔn ŋiɛc ɛn kan egɔk kedhie te ɣɔn ciɛke keek; 	 Tetszék énnékem is, ki eleitõl fogva mindeneknek szorgalmasan végére jártam, hogy azokról rendszerint írjak néked, jó Theofilus,


Na wen, ke leere jɔŋdiit rac e kuurdiit baar nɔm, ku jɔ dap nyuoth bɛi ebɛn raantok, bɛi ceŋ bany ke piny nɔm ebɛn. 	 Majd felvivén õt az ördög egy nagy magas hegyre, megmutatá néki e föld minden országait egy szempillantásban,


Yɛn e we baptith e piu: ku raane abi we baptith ne Weidit Ɣer. 	 Én vízzel kereszteltelek titeket, de õ Szent Lélekkel keresztel titeket.


Ku ci piɔu diu ke yi ŋa e run kathierŋuan? Cie kɔc ci kerac looi, kɔc ci gupken doŋ e jɔɔric ɣɔn wieek kek? 	 Kikre haragudott vala pedig meg negyven esztendeig? avagy nem azokra-é, a kik vétkeztek, a kiknek testei elhullottak a pusztában?


yook, yan, Tit rot, e cin ke lɛke raan daŋ: lɔ kueerdu, nyuoth rot bɛny e ka ke Nhialic, ku game ka cii Mothe thɔn, ne baŋ de waar ci yin guop waar, abi aa ŋiny bi kek e ŋic. 	 És monda néki: Meglásd, hogy senkinek semmit ne szólj; hanem eredj el, mutasd meg magadat a papnak, és vidd fel a te tisztulásodért, a mit Mózes parancsolt, bizonyságul nékik.


Na wen, aci wen e nyankene Paulo both buuthe ke piŋ, ke jɔ lɔ, ku le e aloocditic le lɛk Paulo. 	 Meghallván azonban a Pál nõtestvérének fia e cselvetést, megjelenvén és bemenvén a várba, tudtára adá Pálnak.


Ku wek yɔɔk eyic, yan, Te bi welpiɛthke aa guiir e piny nɔm ebɛn, ayi ke cii tiiŋe looi abi aa lueel aya, ne taŋ bi kɔc kede aa tak. 	 Bizony mondom néktek: Valahol csak prédikálják ezt az evangyéliomot az egész világon, a mit ez az asszony cselekedett, azt is hirdetni fogják az õ emlékezetére.


Yen tede ka, loŋ en aye raan e wo wɛɛt cit mith, leer wook te nu Kritho, luɔi bi wo tɔ piɛthpiɔth ne gam. 	 Ekként a törvény Krisztusra vezérlõ mesterünkké lett, hogy hitbõl igazuljunk meg.


Te de yen raan nu e weyiic raan de nɔm gɔny keke raan daŋ, dueer dhil lɔ gɔɔny e kɔc rac niim, ku cii lɔ gɔɔny e kɔc ɣerpiɔth niim? 	 Ami a szentek számára való alamizsnát illeti, a miképen Galáczia gyülekezeteinek rendeltem, ti is azonképen cselekedjetek.


Yɛn lec Nhialic ne Yecu Kritho Bɛnydiitda. Yen ka, yɛn guop, yɛn woke nɔmdi, yɛn ee ka ke loŋ de Nhialic looi; ku woke guopdi, yɛn ee ka ke loŋ de kerac looi. 	 Hálát adok Istennek a mi Urunk Jézus Krisztus által. Azért jóllehet én az elmémmel az Isten törvényének, de testemmel a bûn törvényének szolgálok.


Agoki ceŋ etɛɛn e akool juec ku yek wel guiir ke ke ye nyin riɛl e Bɛnyditic, ago Benydit aa caatɔ de jam de dhueeŋ de yenpiɔu, go gook tɔ loi e kecin, ku ka gɛiye kɔc. 	 ért sok idõt töltöttek [ott], bátran prédikálva az Úrban, ki bizonyságot tesz vala az õ kegyelmének beszéde mellett, és adja vala, hogy jelek és csodák történjenek az õ kezeik által.


Na wen, ke lɔ biic, le kuur e Olip, cit man ee yen cool e lɔ; ku kuɛny kɔckɛn e piooce cok aya. 	 És kimenvén, méne az õ szokása szerint az Olajfák hegyére; követék pedig õt az õ tanítványai is.


yɛn e keyiic, ku yin e yayic, ke ke bi dikedik abik aa tok; ago kɔc ke piny nɔm e ŋic nɔn ee yin e toc ɛn, ku nɔn ci yin keek nhiaar, acit man nhiɛɛr yin ɛn. 	 Én õ bennök, és te én bennem: hogy tökéletesen egygyé legyenek, és hogy megismerje a világ, hogy te küldtél engem, és szeretted õket, a miként engem szerettél.


Go Paulo bɛɛr, yan, Yɛn ee Judai nɔm, raan e bɔ Tartho de Kilikia, panydit ba yɛn thin acie pany youyou: ku yin laŋ, yan, Pal ɛn ajam wo kɔc. 	 Monda pedig Pál: Én ugyan tárzusi zsidó ember vagyok, Cziliczia nem ismeretlen városának polgára; de kérlek téged, engedd meg nékem, hogy szóljak a néphez.


Aliu etene; e ro jɔt cit man waan ci en e lueel. Baki, tieŋki te waan tɔɔce Bɛnydit thin. 	 Nincsen itt, mert feltámadott, a mint megmondotta volt. Jertek, lássátok a helyet, a hol feküdt vala az Úr.


Acin ke ci thiaan, ke cii bi tic; ku acin ke ci moony, ke cii bi ŋic, ago tic e kɔc niim. 	 rt nincs oly titok, mely nyilvánvalóvá ne lenne; és nincs oly elrejtett [dolog,] mely ki ne tudódnék, és világosságra ne jõne.


Yɛn ee caatɔ e rot atok, ku Waar raan e toc ɛn ee caatɔdi aya. 	 Én vagyok a ki bizonyságot teszek magamról, és bizonyságot tesz rólam az Atya, a ki küldött engem.


Na wen, aci Yecu kake lueel, ke jɔ piɔu jiɛth, ku lek keek, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Raan tok e week abi a nyiɛɛn. 	 Mikor ezeket mondja vala Jézus, igen nyugtalankodék lelkében, s bizonyságot tõn, és monda: Bizony, bizony mondom néktek, hogy egy ti közületek elárul engem.


Na de raan e jam piŋ tei, ku cie raan e jam looi, ka cit raan woi enyin e menhdheric, nyindɛn e dhieth ke ye: 	 Mert ha valaki hallgatója az ígének és nem megtartója, az ilyen hasonlatos ahhoz az emberhez, a ki tükörben nézi az õ természet szerinti ábrázatát:


Ku te ci kɔc e dom tiit wende tiŋ, ke luelki kapac, yan, Wen bi kaŋ lɔɔk lak, ki; bak nakku, agoku kedɛn, an, bi lɔɔk lak, agoku dɔm abi aa keda. 	 De a munkások, meglátván a fiút, mondának magok közt: Ez az örökös; jertek, öljük meg õt, és foglaljuk el az õ örökségét.


Yen a kɔɔr Judai luɔi nɛk kek en, acie luɔi ci en kool e thabath rɛc theek etok, ee luɔi ci en Nhialic tɔ ye Wun aya, ago rot thɔɔŋ keke Nhialic. 	 E miatt aztán még inkább meg akarák õt ölni a zsidók, mivel nem csak a szombatot rontotta meg, hanem az Istent is saját Atyjának mondotta, egyenlõvé tévén magát az Istennel.


Na wen, aci rap guɔ luɔk, ke dap menyjel tɔ lɔ, luɔi ci kool e tem bɛn. 	 Mihelyt pedig a gabona arra való, azonnal sarlót ereszt reá, mert az aratás elérkezett.


Ku yɛn, acakaa yɛn e liu guop, ke yɛn nu woke week e wei yiic, ke ya mit piɔu ne wui wɔi ɛn kut aa wek jamdun kiɛɛt ku kɔɔc kaac wek tedun aril ne gamduon nu e Krithoyic. 	 Mert jóllehet testben távol vagyok tõletek, mindazáltal lélekben veletek vagyok, örülvén és látván ti köztetek a jó rendet és Krisztusba vetett hiteteknek erõsségét.


Go keek yɔɔk, Yɛn bi pɛɛnydit kɔk dhil guieer welpiɛth ke ciɛɛŋ de Nhialic: en aa tuuce yɛn. 	 Õ pedig monda nékik: Egyéb városoknak is hirdetnem kell nékem az Istennek országát; mert azért küldettem.


Ku pal abapdit kɔc ci thou nu e yeyic; ku pal thuɔɔu ku paan e kɔc ci thou kɔc nu e keyiic: go loŋden guiir ŋɛk e kede luɔide ku ŋɛk e kede luɔide. 	 És a tenger kiadá a halottakat, a kik õ benne voltak; és a halál és a pokol is kiadá a halottakat, a kik õ nálok voltak; és megítéltetének mindnyájan az õ cselekedeteik szerint.


Acii cɔk ke bi bɛ nɔk ananden, ku ciki bi bɛ yal ananden; ayi akɔl acii keek bi aa nɔk, acakaa atuoc ŋo, acii ke bi aa nɔk. 	 Nem éheznek többé, sem nem szomjúhoznak többé; sem a nap nem tûz rájok, sem semmi hõség:


Guɔ ro cuat piny e yecok, an, ja lam. Go ya yɔɔk, yan, Acie yen! yɛn ee lim wo yin etok, ku ya lim woke mithekɔckun etok kɔc ee ya caatɔɔ e jam de Yecu dot: ye Nhialic lam: Wei ke guieerewel kek aye caatɔ luel kede Yecu. 	 És leborulék annak lábai elõtt, hogy imádjam õt, de monda nékem: Meglásd , ne tedd; szolgatársad vagyok néked és a te atyádfiainak, a kiknél a Jézus bizonyságtétele van; Istent imádd, mert a Jézus bizonyságtétele a prófétaság lelke.


raan ci aa caatɔ luel jam e Nhialic, ku jam yic de Yecu Kritho, ku ka ci tiŋ kedhie. 	 A ki bizonyságot tett az Isten beszédérõl és Jézus Krisztus bizonyságtételérõl, mindenrõl, a mit látott.


Yen Yecu mane, yen acii Nhialic jat nhial, ku wook wodhie wok ee caatɔɔ ne ecooke. 	 Ezt a Jézust feltámasztotta az Isten, minek mi mindnyájan tanúbizonyságai vagyunk.


yin raan e kɔc yɔɔk, an, Duoki e lɔ ne dieer lei, ye lɔ we dieer lei yin? Yin raan e yieth maan, ye luek ke Nhialic tɔ nhiany, yin? 	 A ki azt mondod, ne paráználkodjál, paráználkodol-é? a ki útálod a bálványokat, szentségtörõ vagy-é?


Go ro puk, ku yook Petero, yan, Waane rot e yakɔu cieen, Catan; yɛn ci piɔu rac woke yin; yin ken yipiɔu tuom ka ke Nhialic, ee ka ke kɔc tei. 	 Õ pedig megfordulván, monda Péternek: Távozz tõlem Sátán; bántásomra vagy nékem; mert nem gondolsz az Isten dolgaira, hanem az emberi dolgokra.


Ku kecigɔɔr, te ci en e kɔn tiŋ nɔn bi Nhialic Juoor tɔ piɛthpiɔth ne gam, ke jɔ welpiɛth kɔn guieer Abraɣam, yan, Juoor ebɛn abi thieei ne yin. 	 Elõre látván pedig az Írás, hogy Isten hitbõl fogja megigazítani a pogányokat, eleve hirdette Ábrahámnak, hogy: Te benned fognak megáldatni minden népek.


Kritho aluɛth abik ro jɔt keke nebii aluɛth, ku abik gook dit aa nyuoth kɔc, ayi kagai dit; ku adueerki kɔc ci lɔc gup cɔk niim wei, te ci kek e leu. 	 Mert hamis Krisztusok és hamis próféták támadnak, és nagy jeleket és csodákat tesznek, annyira, hogy elhitessék, ha lehet, a választottakat is.


Ku loony kɔk piny de kuur, te cin tiɔm dit; goki dap goŋ, luɔi cin en tiɔm dit: 	 Némely pedig a köves helyre esék, a hol nem sok földje vala, és hamar kikele, mivel nem vala mélyen a földben.


Ku nu Girikii toktook e kɔc yiic, kɔc waan lɔ lam ekool e ahith: 	 Néhány görög is vala azok között, a kik felmenének, hogy imádkozzanak az ünnepen:


Ku aba keek yɔɔk, yan, Wek kuoc anandi; jalki e yalɔɔm, wek kɔc e kerac looi. 	 És akkor vallást teszek majd nékik: Sohasem ismertelek titeket; távozzatok tõlem, ti gonosztevõk.


Ee gam ɛn aa wieeke pɛɛny ke Jeriko, te ɣɔn ci ke jɔ wil kɔɔth e akool kadherou. 	 Hit által omlottak le Jérikónak kõfalai, midõn hét napig köröskörül járták.


Ku abi we nyuoth ɣondiit nu nhial ɣon deyic kaŋ: jaki guik thin. 	 És õ mutat néktek egy nagy vacsoráló helyet, berendezve, ott készítsétek el.


Goki ke cɔɔl, ku yookki keek, yan, Duoki jam be ya guiir ku duoki kɔc be ya wɛɛt eliŋliŋ ne rin ke Yecu. 	 Azért beszólítván õket, megparancsolák nékik, hogy teljességgel ne szóljanak és ne tanítsanak a Jézus nevében.


Go lueel, yan, Ei, Abraɣam waar: ku na de raan toŋ e kɔc ci thou yiic lɔ tede keek, ka bik kepiɔth puk. 	 Ama pedig monda: Nem úgy, atyám Ábrahám; hanem ha a halottak közül megy valaki hozzájok, megtérnek!


Goki bɛɛr, luelki, yan, Tee cii ye raan rac, adi kenku yien yin. 	 Felelének és mondának néki: Ha gonosztevõ nem volna ez, nem adtuk volna õt a te kezedbe.


Yen tiɛɛt wek rot, ku takki weniim nɔn kɛn ɛn weet pɔl weet aa yɛn week wɛɛt wedhie e run kadiak, wɛɛrwakɔu ku akol, ke ya ye dhiau e piu ke yɛnnyin. 	 Azért vigyázzatok, megemlékezvén arról, hogy én három esztendeig éjjel és nappal meg nem szüntem könnyhullatással inteni mindenkit.


Go Nathanyel bɛɛr, lueel, yan, Rabi, yin ee Wen e Nhialic! ku yin ee Malik de Yithrael! 	 Monda néki Nátánael: Honnan ismersz engem? Felele Jézus és monda néki: Mielõtt hítt téged Filep, láttalak téged, a mint a fügefa alatt voltál.


Ku raan bi mɛnh tok e miththiike yiic miɔɔc e biny deyic piu lir tei dek ke, ne luɔi ee yen raanpiooce, wek yɔɔk eyic, yan, ariopde acii bi dak anande. 	 És a ki inni ád egynek e kicsinyek közül, csak egy pohár hideg vizet tanítvány nevében, bizony mondom néktek, el nem vesztheti jutalmát.


Go gɔth, ku reec lɔ ɣot; go wun bɛn bei, bi ku lɛŋ. 	 Erre õ megharaguvék, és nem akara bemenni. Az õ atyja annakokáért kimenvén, kérlelé õt.


Na wen, aci Mothe ye tiŋ, ke gai ne ke ci tiŋ: go lɔ tethiɔk le gɔɔk apiɛth, go rol e Bɛnydit tuol, ku yook, yan, 	 Mózes pedig mikor meglátta, elcsodálkozék a látáson. Mikor pedig oda méne, hogy megszemlélje, lõn az Úrnak szava õ hozzá:


Na wen, aci Yecu e piŋ, ke gai, ago kɔc kuany ecok yɔɔk, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Acakaa Yithrael nɔm ebɛn, yɛn ken gam ditt cit ekene kɔn yok. 	 Jézus pedig, a mikor ezt hallá, elcsodálkozék, és monda az õt követõknek: Bizony mondom néktek, még az Izráelben sem találtam ilyen nagy hitet.


Go reer etɛɛn e ruun tok ku pɛi kadhetem, ke ye jam e Nhialic guiir e keyiic. 	 És ott lakozék egy esztendeig és hat hónapig, tanítva köztük az Isten ígéjét.


Go tuuc ku roordit goki gueer bik jame bɛn woiyic. 	 Egybegyülének azért az apostolok és a vének, hogy e dolog felõl végezzenek.


Yin e piathepiɔu nhiaar, ku man dhaŋ ee loŋ dhɔŋic; En aa tɔce Nhialic yin, yen Nhialicdu, Tɔc yin e miok de miɛtepiɔu awar wɛɛt rieec wek. 	 Szeretted az igazságot és gyûlölted a hamisságot: annakokáért felkent téged az Isten, a te Istened, örömnek olajával a te társaid felett.


Ku welpiɛth abike dhil kɔn guieer juoor ebɛn. 	 De elõbb hirdettetnie kell az evangyéliomnak minden pogányok között.


Ku weet ebɛn acit ke cii mit enɔɔne, ee dhieeu bɛɛi: ku elemiak ke jɔ luɔk e ka ke reer adiu ne kede kɔc waan ci wɛɛt e ye, ka ke piathepiɔu. 	 Bármely fenyítés ugyan jelenleg nem látszik örvendetesnek, hanem keservesnek, ámde utóbb az igazságnak békességes gyümölcsével fizet azoknak, a kik általa gyakoroltatnak.


bik ku luelki, yan, Lɛke wook, ee riɛlou ee yin ekake looi? ku eeŋa eraan e gɛm yin eriɛle? 	 És mondának néki, így szólván: Mondd meg nékünk, micsoda hatalommal cselekszed ezeket? vagy ki az, a ki néked ezt a hatalmat adta?


Weidit Ɣer abik we wɛɛt e thaar mane guop ne ke bak dhil lueel. 	 Mert a Szent Lélek azon órában megtanít titeket, mit kell mondanotok.


Ku yin, ye kaŋ lueel ka roŋ ne weet piɛth: 	 Te pedig azokat szóljad, a mik az egészséges tudományhoz illenek.


Go Yecu lɔ Jeruthalem, le luaŋdiit e Nhialic; na wen, aci kaŋ caath nyiin ebɛn, ku ci akɔl guɔ thei, ke jɔ jal le Bethani keke kɔc kathieer ku rou. 	 És beméne Jézus Jeruzsálembe, és a templomba; és mindent körülnézvén, mivelhogy az idõ már késõ vala, kiméne Bethániába a tizenkettõvel.


Go kɔcken e piooce thieec, yan, Rabi, eeŋa e loi kerac, ne yi raane, keke wun ku man, e nɔn e dhiethe ye ke ye cɔɔr? 	 És kérdezék õt a tanítványai, mondván: Mester, ki vétkezett, ez-é vagy ennek szülei, hogy vakon született?


Go raan ci gam talentɔɔn kadhic bɛn ke muk talentɔɔn kadhic kɔk, go lueel, yan, Bɛny, yin ci talentɔɔn kadhic taau e yacin; tiŋ, yɛn ci talentɔɔn kadhic kɔk yok ayadaŋ. 	 És elõjövén a ki az öt tálentomot kapta vala, hoza más öt tálentomot, mondván: Uram, öt tálentomot adtál vala nékem; ímé más öt tálentomot nyertem azokon.


Ku acit man ɣɔn e mɛnh ci dhieeth e kede guop ee yen mɛnh ci dhieeth e kede Wei yɔŋ, yen anu yen enɔɔne aya. 	 De valamint akkor a test szerint született üldözte a Lélek szerint valót, úgy most is.


We bi a kɔɔr, ku we cii a bi yok; ku te nuo yɛn thin, aca wek dueer bɛn. 	 Kerestek majd engem, és nem találtok meg, és a hol én vagyok, ti nem jöhettek oda.


Yen ka, wek mithekɔckuɔ, wo dueer lɔ teɣeric ewic ne riɛm de Yecu ke wo ril nyiin, 	 Mivelhogy azért atyámfiai bizodalmunk van a szentélybe való bemenetelre a Jézus vére által,


Go Pilato thieec, yan, Ka jɔ ya malik? Go Yecu bɛɛr, yan, Ee yic yen luel, yɛn ee malik. Yen aa dhieethe yɛn, ku yen aa ba yɛn e piny nɔm, luɔi ban aa caatɔ de yic. Raan ebɛn raan cath ke yic ka piŋ roldi. 	 Monda azért néki Pilátus: Király vagy-é hát te csakugyan? Felele Jézus: Te mondod, hogy én király vagyok. Én azért születtem, és azért jöttem e világra, hogy bizonyságot tegyek az igazságról. Mindaz, a ki az igazságból való, hallgat az én szómra.


Cook ŋiɛc e yapiɔu aret ki, an, Thuɔɔu, ayi piir, ayi tuuc bɔ nhial, ayi bany, ayi riɛl, ayi ka ke enɔɔne, ayi ka bi nu wadaŋ, 	 Mert meg vagyok gyõzõdve, hogy sem halál, sem élet, sem angyalok, sem fejedelemségek, sem hatalmasságok, sem jelenvalók, sem következendõk,


Na wen, ke kɔc ke piny e Judaya kedhie, ku kɔc ke Jeruthalem, ke ke lɔ biic te nu yen; goke baptith ne yen kedhie e kiir cɔl Jordanic, ku gamki karɛcken. 	 És kiméne hozzá Júdeának egész tartománya és a Jeruzsálembeliek is, és megkeresztelkedének mindnyájan õ általa a Jordán vizében, bûneikrõl vallást tévén.


ku dhieth Tholomon Rekoboam; ku dhieth Rekoboam Abija; ku dhieth Abija Atha; 	 Salamon nemzé Roboámot; Roboám nemzé Abiját; Abija nemzé Asát;


Go Nhialic gook tɔ loi ne cin e Paulo, gook bi kɔc ke gai: 	 És nem közönséges csodákat cselekszik vala az Isten Pál keze által:


Go adhum thuth cii thar tiec tueer thok; go tol ro mɔc nhial e adhumic, cit man e tol e manydiit dɛp ejaŋjaŋ; go akɔl tɔ col ayi nhial ne baŋ de tol e adhum. 	 Megnyitá azért a mélységnek kútját: és füst jöve fel a kútból, mint egy nagy kemenczének füstje; és meghomályosodék a nap és a levegõég a kút füstje miatt.


Tiiŋ malik de piny cieen abi rot jɔt ekool e guieereloŋ keke rem de enɔɔne etok, ago ke yiek yieth gaak: aci bɛn te le piny thar guut, bi wel ke Tholomon bɛn piŋ wel ke pɛlenɔm; ku raan dit e Tholomon ki ene. 	 A Délnek királynéasszonya felkél majd az ítéletkor e nemzetség férfiaival, és kárhoztatja õket: mert õ eljött a földnek szélérõl, hogy hallhassa a Salamon bölcseségét; és ímé nagyobb van itt Salamonnál.


Akool abik bɛn tei, kool bi mony thiek jɔt e keyiic, ku abik cam jɔ rɛɛc e akoolke. 	 De eljõnek a napok, és mikor a võlegény elvétetik õ tõlök, akkor majd bõjtölnek azokban a napokban.


Raan kɔɔr luɔi bi en weike kony, ka bi ke mɔɔr; ku raan mar weike, ka bi ke kony. 	 Valaki igyekezik az õ életét megtartani, elveszti azt, és valaki elveszti azt, megeleveníti azt.


ku acie luɔi bi en ro gaam raanjuec; cit man ee bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic lɔ thin e run nyiin, ke muk riɛm cie kede; 	 Nem is, hogy sokszor adja magát áldozatul, mint a hogy a fõpap évenként bemegy a szentélybe idegen vérrel;


Go Yecu yɔɔk, yan, Awaan adeki ɣootkɛn ci wec piny, ku diɛt nhial adeki ɣoot, ku Wen e raan acin te kɛn en enɔm. 	 És monda néki Jézus: A rókáknak vagyon barlangjok és az égi madaraknak fészkük; de az ember Fiának nincs hová fejét lehajtani.


Amilɔ yen apiɛth: ku na ci amilɔ guɔ liɛɛr ethuat, bak tɔ wac e ŋo? Yak dɛ amilɔ e weyiic, ku yak reer ediu wapac. 	 Jó a só: de ha a só ízét veszti, mivel adtok ízt néki? Legyen bennetek só, és legyetek békében egymással.


Go bɛny de rem yɔɔk, an, bi Paulo aa tht, ku tɔ rɛɛr apiɛth; ku cii kɔcken bi pɛn bɛn e yelɔɔm, bik kede bɛn looi. 	 És megparancsolá a századosnak, hogy Pált õrizzék, de enyhébb fogságban legyen, és senkit ne tiltsanak el az övéi közül attól, hogy szolgáljon néki, vagy hozzá menjen.


Piny ee rap bɛɛi yetok; ee thok kɔn goŋ, na miak ke guath, na miak, ke rap dit nyin lok e yenɔm. 	 Mert magától terem a föld, elõször füvet, azután kalászt, azután teljes buzát a kalászban.


Ku kɔc juec nu tueŋ abik lɔ cieen; ku lɔ kɔc nu cieen tueŋ. 	 Sok elsõk pedig lesznek utolsók, és sok utolsók elsõk.


Na wen, acik e piŋ nɔn jiɛɛm en ke keek ne thoŋ de Eberuu, ke ke lɔ lik alaldiite: go lueel, yan, 	 Mikor pedig hallották, hogy zsidó nyelven szól hozzájok, még inkább nyugalmat tanusítottak. És monda:


Ye wuur rieu keke moor, ku, yan, Nhiaar raan rɛɛr keke yin, acit man nhiɛɛr yin rot. 	 Tiszteld atyádat és anyádat; és: Szeresd felebarátodat, mint temagadat.


Na wen, ke lɔ ku reet Jerikoyic. 	 És bemenvén, általméne Jerikhón.


gɔl e baptinh e Jɔn ɣet ekool mane guop, kool ci e jat nhial e woyiic, ne roorke yiic abi raan tok dhil aa caatɔ keke wook etok ne jon ci en ro jɔt. 	 A János keresztségétõl kezdve mind a napig, melyen fölviteték tõlünk, azok közül egy az õ feltámadásának bizonysága legyen mivelünk egyetemben.


Ku ɣot ebɛn ade raan e yik en; ku Raan e kerieec yik ebɛn ee Nhialic. 	 Mert minden háznak van építõje, a ki pedig mindent elkészített, az Isten az.


Go kɔk gaam aye tuuc; ku gɛɛm kɔk aye nebii, ku bi kɔk aa kɔc e welpiɛth guiir, ku bi kɔk aa kɔc e kɔc tiit ku kɔc e weet; 	 És Õ adott némelyeket apostolokul, némelyeket prófétákul, némelyeket evangyélistákul, némelyeket pedig pásztorokul és tanítókul:


Go Petero ro jɔt ku le ke keek. Na wen, aci bɛn, ke jɔki lɛɛr ɣot ɣon nu nhial: ku kaac diaar ebɛn e yelɔɔm dieer cin niim roor, ke ke dhiau, anyuthki yen aluluut ku lupɔɔ kɔk kak e kɔɔc Doruka, waan reer en ke keek. 	 Felkelvén azért Péter, elméne azokkal. Mihelyt oda ére, felvezeték õt a felházba: és elébe állának néki az özvegyasszonyok mindnyájan sírva és mutogatva a ruhákat és öltözeteket, melyeket Dorkás csinált, míg velük együtt volt.


Yak weniim tak e kɔc e nu e weniim, kɔc ci wek lɛk jam e Nhialic; yak tauden thɔɔŋ e wepiɔth, thok e thook en, ku yak gamden kuany cok. 	 Emlékezzetek meg a ti elõljáróitokról, a kik szólották néktek az Isten beszédét, és figyelmezvén az õ életök végére, kövessétek hitöket.


Go alathkeer Paulo noom, acit man ci e lɛk keek, ku biiki Antipatiri wakɔu. 	 A vitézek tehát, a mint nékik megparancsolták, Pált felvévén, elvivék azon éjszakán Antipatrisba.


Yak piɔth miɛt e Bɛnyditic e akoolnyiin kedhie: abɛ nyɔkic, yan, Yak piɔth miɛt. 	 Örüljetek az Úrban mindenkor; ismét mondom, örüljetek!


ku abik dhueeŋ de juoor bɛɛi thin ayi rieeuden. 	 És a pogányok dicsõségét és tisztességét abba viszik.


Duoki piathdun e tɔ leke kerac. 	 Ne káromoltassék azért a ti javatok.


Weidit ke Bɛnydit acik nyuc e yaguop, En aa tɔc en aguop, ba kɔc kuany nyiin aa guieer welpiɛth. Aci a tooc ba kɔc ci piɔth jiɛth bɛn duut piɔth, Ku ba kɔc ci mac bɛn guieer luny bi ke lony, Ku guieer coor yin bi kek bɛ yin, Ku luɔny kɔc ci miɛn e ciɛɛŋ rac, 	 Úrnak lelke [van] én rajtam, mivelhogy felkent engem, hogy a szegényeknek az evangyéliomot hirdessem, elküldött, hogy a töredelmes szívûeket meggyógyítsam, hogy a foglyoknak szabadulást hirdessek és a vakok szemeinek megnyilását, hogy szabadon bocsássam a lesujtottakat,


Yak weniim tak e kɔc ci mac, cit man e kak e mac ne keek etok; ayi kɔc e luoi kerac, yak weniim tak e keek, ne ŋoot ŋuɔɔt wek ke we cath ne gupkun. 	 Emlékezzetek meg a foglyokról, mint fogolytársak, a gyötrõdõkrõl, mint a kik magatok is testben vagytok.


Go Pilato bɛ lɔ biic, le lɛk keek, yan, Wɔiki, aca bɛɛi bei bɛɛi te nuo wek, ke bak ŋic nɔn cin en kerɛɛc ca yok tede yen. 	 Majd ismét kiméne Pilátus, és monda nékik: Ímé kihozom õt néktek, hogy értsétek meg, hogy nem találok benne semmi bûnt.


Na leer akool like, ke mɛnh koor jɔ weuke kut kedhie, ku jɔ jal keny paan mec, go weuke lɔ thiai wei etɛɛn ne thueec thueec en e kaŋ. 	 Nem sok nap mulva aztán a kisebbik fiú összeszedvén mindenét, messze vidékre költözék; és ott eltékozlá vagyonát, mivelhogy dobzódva élt.


Go Mari Magdalene bɛn ku lek kɔcpiooce, yan, Yɛn e Bɛnydit tiŋ; ayi luɔi ci en e lɛk ekake. 	 méne Mária Magdaléna, hirdetvén a tanítványoknak, hogy látta az Urat, és [hogy] ezeket mondotta néki.


Thieithieei e kɔc lɔ piɔth wai; abik Nhialic tiŋ. 	 Boldogok, a kiknek szívök tiszta: mert õk az Istent meglátják.


Ku te kuɛn wek welki yiic, ke we dueer ŋinydi yokic, ŋiny ŋiec ɛn jam de Kritho jamcimoony; 	 Melynek olvasásából megérthetitek, hogy micsoda az én értelmem a Krisztus titka felõl;


Na wen, acik welpiɛth guieer panydiite, ku weetki kɔc juec abik aa kɔcpiooce, ke ke dhuny keniim Luthura, ku Yikonion, ku Antiokia, 	 És miután hirdették az evangyéliomot annak a városnak, és sokakat tanítványokká tettek, megtérének Listrába, Ikoniumba és Antiókhiába.


Ruot ee kɔc ɣerpiɔth kepiɔth ruut ki, kɔc e looŋ ke Nhialic dot, ku dotki gam ci kek Yecu gam. 	 Itt van a szenteknek békességes tûrése, itt a kik megtartják az Isten parancsolatait és a Jézus hitét!


Bɛnydiit tok, gam tok, baptinh tok, 	 Egy az Úr, egy a hit, egy a keresztség;


Jaki Bɛnydit Yecu Kritho cieŋ cit lupɔ, ku duoki e diɛɛr ne karɛc kɔɔr guop. 	 Hanem öltözzétek fel az Úr Jézus Krisztust, és a testet ne tápláljátok a kívánságokra.


Na wen, ke bɔ te nu kɔckɛn e piooce, bi ku yook keek, yan, Yɔkki e we nin tethiinakaŋ, abak lɔŋ; tieŋki, thaar e guɔ thiɔk, ke Wen e raan anyiine ku yine kɔc e kerac looi. 	 Ekkor méne az õ tanítványaihoz, és monda nékik: Aludjatok immár és nyugodjatok. Ímé, elközelgett az óra, és az embernek Fia a bûnösök kezébe adatik.


Go Yecu puk nɔm, yan, Aci gɔɔr, yan, Raan acii bi piir ne kuin etok, ee wel ke Nhialic ebɛn, yen abi en ke piir. 	 Jézus pedig felele néki, mondván: Meg van írva, hogy nemcsak kenyérrel él az ember, hanem az Istennek minden ígéjével.


Ku na ariɔc, ku kɔc reec gam, ku kɔc nhiany piɔth, ku kɔc e kɔc nɔk akurki, ku kɔc e diaar kɔɔr, ku kɔc e thueth, ku kɔc e yieth lam, ku aluɛth kedhie, keden ee tau bi kek tɔu e baar e dep e macic ku thnipuric; yen aye thon ee kek rou. 	 gyáváknak pedig és hitetleneknek, és útálatosoknak és gyilkosoknak, és paráznáknak és bûbájosoknak, és bálványimádóknak és minden hazugoknak, azoknak része a tûzzel és kénkõvel égõ tóban [lesz], a mi a második halál.


Go Yecu dhiau. 	 Könnyekre fakadt Jézus.


Agoku lɔ piny e Thurakoutha, ku jɔku reer etɛɛn e akool kadiak. 	 És Szirakúzába eljutván, ott maradánk három napig.


Go yɔɔk, yan, Na reecki kede Mothe piŋ ayi nebii, ka cike bi tɔ gam, acakaa raan tok yen e jɔt rot e kɔc ci thou yiic. 	 Õ pedig monda néki: Ha Mózesre és a prófétákra nem hallgatnak, az sem gyõzi meg õket, ha valaki a halottak közül feltámad.


Na wen, ke ya tiŋ lɛn rɛɛc daŋ ke bɔ bei piny; ku ciɛth ke tuŋ kaarou cit nyɔŋamaal, ku ye jam cit man e ŋual. 	 Azután láték más fenevadat feljõni a földbõl, a kinek két szarva vala, a Bárányéhoz hasonló, de úgy szól vala, mint a sárkány;


Raan piŋ kedun, ke piŋ kedi; ku raan reec week, ke reec ɛn; ku raan reec ɛn, ke reec raan e toc ɛn. 	 A ki titeket hallgat, engem hallgat, és a ki titeket megvet, engem vet meg; és a ki engem vet meg, azt veti meg, a ki engem elküldött.


Na wen, aci run kaarou thok, ke Porukio Pethetɔ loony e nyin e Pelikic; go Pelik piɔu dɛ luɔi bi en Judai tɔ mit piɔu, go Paulo nyaaŋ piny amac. 	 Mikor pedig két esztendõ elmúlt, Félix utóda Porcius Festus lõn; és a zsidóknak kedveskedni akarván Félix, Pált fogságban hagyá.


Goki lɔ, ku yokki ke cit man wen ci en e lɛk keek; goki ka ke Winythok guik. 	 Elmenvén pedig, úgy találák, a mint mondta nékik; és elkészíték a húsvéti bárányt.


Na wen, aci Yecu ro jɔt, ku acin raan ci tiŋ, ee tik etok, ke jɔ thieec, yan, Tiiŋe, kɔc akou kɔc wenthɛɛr gɔɔny yin? Cin raan ci yin yiek yeth gaak? 	 Mikor pedig Jézus felegyenesedék és senkit sem láta az asszonyon kívül, monda néki: Asszony, hol vannak azok a te vádlóid? Senki sem kárhoztatott-é téged?


E akoolke ketuc dit abii kɔc yok ketuc cin ke kit e ye, gɔl te ɣɔn ciɛke piny aɣet ci enɔɔne, ku acin ke cit en bi lɔɔk nu aɣet athɛɛr. 	 Mert akkor nagy nyomorúság lesz, a milyen nem volt a világ kezdete óta mind ez ideig, és nem is lesz soha.


Yɛn Jɔn, awarek en gaar kanithɔɔ kadherou nu Athia: E dhueeŋdepiɔu e ye tɔu ke week, ku mat, ne ke bɔ tede Raan nu, ku aa nu, ku abi bɛn; ku ne ke bɔ tede Wei kadherou Wei nu e thoonydɛn diit nɔm; 	 János a hét gyülekezetnek, a mely Ázsiában van: Kegyelem néktek és békesség attól, a ki van, a ki vala és a ki eljövendõ; és a hét lélektõl, a mely az õ királyiszéke elõtt van,


Go raan toŋ e kɔckɛn e piooce, cɔl Judath Yithkariɔt, wen e Thimon, raan kɔɔr luɔi bi en e nyiɛɛn, go lueel, yan, 	 Monda azért egy az õ tanítványai közül, Iskáriótes Júdás, Simonnak fia, a ki õt elárulandó vala:


ee raan rieu Nhialic, ku ye ka ke Nhialic kɔɔr, yen keke dhiende ebɛn, ku ye adhuɛŋ e kɔc miɔɔc aya, ku ye cool e laŋ Nhialic e akoolnyiin kedhie. 	 Jámbor és istenfélõ egész házanépével egybe, ki sok alamizsnát osztogat vala a népnek, és szüntelen könyörög vala Istennek.


Ku te ci en keek tɔ ye nhialic, kek kɔc ɣɔn bii jam e Nhialic tede keek (ku kecigɔɔr aci dueere dhɔŋic), 	 Ha azokat isteneknek mondá, a kikhez az Isten beszéde lõn (és az írás fel nem bontható),


Agoke liaap niim kedhie ku gɛiki, ku jɔki lueel kapac, yan, Tieŋki, kɔcke kɔc jam enɔɔne, ciki ye kɔc ke Galili kedhie? 	 Álmélkodnak pedig mindnyájan és csodálkoznak vala, mondván egymásnak: Nemde nem Galileusok-é ezek mindnyájan, a kik szólnak?


Ku aci lɛk ɛn nɔn buuthe Judai yen, aguɔ dap tɔ yine yin, ku ca kɔc gɔɔny en yɔɔk aya, yan, bik kedɛn e gɔɔny kek en lueel e yinɔm. Yin bi nin apiɛth. 	 Minthogy pedig nékem megjelentették, hogy a zsidók e férfiú után ólálkodni akarnak, azonnal hozzád küldém, meghagyva vádolóinak is, hogy a mi dolguk van õ ellene, te elõtted mondják meg. Légy jó egészségben!


Na wen, aci tuuc nu Jeruthalem e piŋ nɔn ci Thamaria jam e Nhialic gam, goki Petero tuoc keek keke Jɔn: 	 Mikor pedig meghallották a jeruzsálemi apostolok, hogy Samária bevette az Isten ígéjét, elküldék azokhoz Pétert és Jánost;


Go raan tok e kut e kɔc yiic bɛɛr, yan, Bɛny e weet, yɛn e wendi bɛɛi tede yin, wen cii jɔŋ rac dɔm jɔŋ cin thok; 	 És felelvén egy a sokaságból, monda: Mester, ide hoztam hozzád az én fiamat, a kiben néma lélek van.


Yɛn cie yaar ne baŋ de welpiɛth ke Kritho; kek aye riɛldiit e Nhialic riɛl e raan kony wei ebɛn raan ci gam, gɔl e Judai, mɛt Giriki thin aya. 	 Mert nem szégyenlem a Krisztus evangyéliomát; mert Istennek hatalma az minden hívõnek idvességére, zsidónak elõször meg görögnek.


Taki kɔc tok dem, taki kɔc cii wɛth dɔm taki ke waar gup, kɔc ci thou taki ke jɔt rot abik piir, cieecki jɔɔk rac bei e kɔc gup; we ci miɔɔc edhueeŋ, yak miooc edhueeŋ aya. 	 Betegeket gyógyítsatok, poklosokat tisztítsatok, halottakat támasszatok, ördögöket ûzzetek. Ingyen vettétek, ingyen adjátok.


Ku thieithieei e wenyiin, luɔi dɛɛi kek; ku thicithieei e weyith, luɔi piŋ kek. 	 A ti szemeitek pedig boldogok, hogy látnak; és a ti füleitek, hogy hallanak.


Ku lim acie reer ɣoot athɛɛr: ku Wendit yen aye reer athɛɛr. 	 szolga pedig nem marad mindörökké a házban: a Fiú marad [ott] mindörökké.


Aci wo to ŋic ke nu e yepiɔu ke ɣɔn ci thiaan, ne miɛt e yenpiɔu. Yen aye loŋ ci lueel e yepiɔu, 	 Megismertetvén velünk az Õ akaratjának titkát az Õ jó kedve szerint, melyet eleve elrendelt magában,


Go thieec e kɔcpiooce, yan, Eeŋo ye kɔc e loŋ gɔɔr e lueel, yan, bi Elija dhil kɔn bɛn? 	 És megkérdezék õt az õ tanítványai, mondván: Miért mondják tehát az írástudók, hogy elõbb Illésnek kell eljõnie?


Ku aduɛɛr lueel e yapiɔu, an, adi miɛt piɔu tee ya ye guop dɛ aciɛɛn bi ya cieec e Kritho nɔm ne baŋ de mithekɔckuɔ, kɔc rɛɛn wok ne dhienh e dhieethe wook. 	 rt kívánnám, hogy én magam átok legyek, [elszakasztva] a Krisztustól az én atyámfiaiért, a kik rokonaim test szerint;


Na wen, te ci Yecu kake piŋ, ke jɔ gai e yen, go rot puk, ku yook kut e kɔc kuany ecok, yan, Wek yɔɔk, yan, Gam diit cit ekene akɛn kɔn yok, acakaa Yithraelic. 	 Jézus pedig ezeket hallván, elcsudálkozék õ rajta; és hátrafordulván monda az õt követõ sokaságnak: Mondom néktek, ilyen hitet Izráelben sem találtam!


Ku na de ke ca wooc, ku na de kerɛɛc ca looi kerɛɛc roŋ ke luɔi bi a nɔk, ke yɛn cii dueer jai e thuɔɔu: ku te cii kek e yith, kek kak e gɔɔny kek ɛne, ke luɔi dueer raan a tɔ yine keek aliu. Yɛn bi kedi lɛɛr e Kaithar nɔm. 	 Mert ha vétkes vagyok és valami halálra méltót cselekedtem, nem vonakodom a haláltól; ha azonban semmi sincs azokban, a mikkel ezek vádolnak engem, senki sem ajándékozhat oda engem azoknak. A császárra appellálok!


Guɔ rol dit piŋ, rol jam paannhial, lueel, yan, Kunydewei e bɛn enɔɔne, ku bɔ riɛldit, ku ciɛɛŋ de Nhialic, ku riɛl e Krithode; ne cuɛt wen ci raan e mithekɔckuɔ gaany cuat piny raan e keek gaany e Nhialicda nɔm akol ku wakɔu. 	 És hallék nagy szózatot az égben, a mely ezt mondja vala: Most lett meg az idvesség és az erõ, és a mi Istenünknek országa, és az õ Krisztusának hatalma; mert a mi atyánkfiainak vádolója levettetett, ki vádolja vala õket éjjel és nappal a mi Istenünk elõtt.


ku te ci kɔc keniim kut ebɛn, ku kanithɔ de kɔc e kɛɛiyeke kɔc ci gɔɔr paannhial, ku te nu Nhialic Bɛny e loŋ de kɔc guiir kedhie, ku te nu wei ke kɔc piɛthpiɔth kɔc ci tɔ ye piɔth dikedik, 	 Az elsõszülöttek seregéhez és egyházához, a kik be vannak írva a mennyekben, és mindenek bírájához Istenhez, és a tökéletes igazak lelkeihez,


Na wen, ke kɔc ci thiei roor ke ke lɔ baaiyic ebɛn, lek kɔc guieer jam. 	 Amazok annakokáért eloszolván, széjjeljártak, hirdetve az ígét.


Na wen, aci weuke thol kedhie, ke cɔŋdit jɔ tuol epinye; go kake jɔ dak. 	 Minekutána pedig mindent elköltött, támada nagy éhség azon a vidéken, és õ kezde szükséget látni.


Ku te ŋoot en ke jam, di, ke kut e kɔc e ke bɔ, awɛt raan cɔl Judath keek, ee raan toŋ de kɔc kathieer ku rou; ku jɔ ɣet te nu Yecu le ciim. 	 mikor még beszéle, ímé sokaság [jöve,] melynek az méne elõtte, a ki Júdásnak neveztetik, egy a tizenkettõ közül: és közelgete Jézushoz, hogy õt megcsókolja.


Na wen, aŋoothki ke ke ken guɔ gam ne miɛt mit kek piɔth, ke ke gai, ke ke jɔ thieec, yan, Dɛki kecam etene? 	 Mikor pedig még nem hívék az öröm miatt, és csodálkozának, monda nékik: Van-é itt valami enni valótok?


Na wen, aci Yecu jal etɛɛn, ke coor kaarou ke ke biɔth ecok, ke ke cot, luelki, yan, Wen e Dabid, tɔ yipiɔu kok weke wook. 	 És mikor Jézus tovább ment onnét, két vak követé õt, kiáltozva és ezt mondva: Könyörülj rajtunk, Dávidnak fia!


Wɔiki, ariop de kɔc e luui kɔc e dumkun tem, ariop cak pɛn keek ecueer, amoc kiɛɛu: ago kiɛɛu de kɔc tem jɔ ɣet e Bɛnydit yin, Bɛnydiit de Remdit. 	 Ímé a ti mezõiteket learató munkások bére, a mit ti elfogtatok, kiált. És az aratók kiáltásai eljutottak a Seregek Urának füleihez.


go ke yɔɔk, yan, Laki domic ayadaŋ, ke we ba miɔɔc ne kepiɛth. Goki lɔ. 	 És monda nékik: Menjetek el ti is a szõlõbe, és a mi igazságos, megadom néktek.


E akoolke ke Petero jɔt rot e kɔc yiic cil kɔcpiooce (kuen e rinken kedhie acit bɔt tok ku thierou), 	 És azokban a napokban felkelvén Péter a tanítványok között, monda (vala pedig ott együtt mintegy százhúsz fõnyi sokaság):


Ku acin cook toŋ cik yokic ne kake yiic: jame aci mɔny keek, agoki ka ci lueel cuo ŋic. 	 Õk pedig ezekbõl semmit nem értének; és a beszéd õ elõlük el vala rejtve, és nem fogták fel a mondottakat.


Ku bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic ebɛn aye dɔm bi ka ci gam aa lam ayi ka bi nɔk: yen aye bɛnydiite dhil cath keke ke bi lam aya. 	 Mert minden fõpap ajándékok meg áldozatok vitelére rendeltetik, a miért szükséges, hogy legyen valamije ennek is, a mit áldozatul vigyen.


Nhialic ee caatɔdi, ee taŋ aa yɛn we tak aret wedhie ne nhieer e Yecu Kritho. 	 Mert bizonyságom az Isten, mely igen vágyakozom mindnyájatok után a Krisztus Jézus szerelmében.


(kake kedhie ee ka bi dhiap ne luɔi looiye raan keek), ayek looŋ ke kɔc tei, ku weet e kɔc? 	 (A mik mind a velök való élés által elfogyasztásra vannak rendelve), az emberek parancsolatai és tanításai szerint?


Rɛɛrki e yayic, ku yɛn e weyiic. Acit man cii keer dueer luɔk etok, te cii en rɛɛr e timic; yen acit week aya, we cii dueer luɔk, te kɛn wek reer e yayic. 	 Maradjatok én bennem és én is ti bennetek. Miképen a szõlõvesszõ nem teremhet gyümölcsöt magától, hanemha a szõlõtõkén marad; akképen ti sem, hanemha én bennem maradtok.


Yak ka ke kɔc nu e weniim piŋ, ku taauki rot e kecok: ayek weikun tiit, cit kɔc bi kuen lueel rial; ke ke bi kene looi ne miɛtepiɔu ku ciki e looi ne dhiendepiɔu: kene adi rɛɛc tede week. 	 Engedelmeskedjetek elõljáróitoknak és fogadjatok szót, mert õk vigyáznak lelkeitekre, mint számadók; hogy ezt örömmel míveljék és nem bánkódva, mert ez néktek nem használ.


Ba kɔcke tɔ ŋic kunydɛn e wei Ne nyiɛɛi bi karɛcken nyaai, 	 És az üdvösség ismeretére megtanítsad az õ népét, a bûnöknek bocsánatjában.


Ku na luelku yen, an, Aa bɔ tede kɔc; wo bii kɔc biɔɔk e kɔi kedhie: luɔi ci kek Jɔn gam egɔk, yan, ee nebi. 	 pedig [ezt] mondjuk: Emberektõl; az egész nép megkövez minket: mert meg van gyõzõdve, hogy János próféta volt.


Go keek yɔɔk, yan, Baki e yacok, ku we ba tɔ ye kɔc e kɔc deep. 	 És monda nékik: Kövessetek engem, és azt mívelem, hogy embereket halásszatok.


Te ya wek weet guum, ke Nhialic ee reer ke week cit man e wɛɛtke; ee wenou nu wen cii wun e wɛɛt? 	 Ha a fenyítést elszenveditek, akkor veletek úgy bánik az Isten, mint fiaival; mert melyik fiú az, a kit meg nem fenyít az apa?


Yak rot cuot Nhialic, ka bi rot aa cuot week. Wakki wecin abik piath, we kɔc e kerac looi; ku taki wepiɔth ɣer, wek kɔc e piɔth rou. 	 Közeledjetek az Istenhez, és közeledni fog hozzátok. Tisztítsátok meg kezeiteket, ti bûnösök, és szenteljétek meg szíveiteket ti kétszívûek.


ku wek yɔɔk, yan, Acakaa Tholomon keke dhueeŋde ebɛn aken ro piɔth cit man e tok e kake yiic. 	 De mondom néktek, hogy Salamon minden dicsõségében sem öltözködött úgy, mint ezek közül egy.


Ku aci ro tɔ kuen ke wook etok, ku aci biakde yok e luɔiyeyic. 	 Mert mi közénk számláltatott, és elnyerte ennek a szolgálatnak az osztályrészét.


Ka cak ŋic ku ka cak yok ku ka cak piŋ ku ka cak tiŋ tede yɛn, kek luɔiki: ku Nhialic de mat abi tɔɔu ke week. 	 A miket tanultatok is, el is fogadtatok, hallottatok is, láttatok is én tõlem, azokat cselekedjétek; és a békességnek Istene veletek lesz.


Go kene looi e akool juec. Na wen, ke Paulo diu piɔu, ku puk rot, yook jɔŋe, yan, Ne rin ke Yecu Kritho yin yɔɔk, yan, Ba bei e yeguop. Go bɛn bei e thaar mane guop. 	 Ezt pedig több napon át mívelte. Pál azonban megbosszankodván, és hátrafordulván, mondá a léleknek: Parancsolom néked a Jézus Krisztus nevében, hogy menj ki belõle. És kiméne abban az órában.


Ku ye gookdit gaiye looi, arek abi mac tɔ bɔ piny nhial e kɔc niim. 	 És nagy jeleket tesz, annyira, hogy tüzet is hoz alá az égbõl a földre, az emberek láttára.


Na wen, aci lɔ biic le e kat thar, ke tiŋ nyan daŋ, go lɛk kɔc nu etɛɛn, yan, Raane aa nu keke Yecu de Nadhareth ayadaŋ. 	 Mikor pedig kiméne a tornáczra meglátá õt egy másik szolgálóleány, és monda az ott levõknek: Ez is a názáreti Jézussal vala.


Ku na kɛnki weu ke piny nɔm ŋiec aa dot kek weu rac, ke eeŋa bi we kuɛi weu yith? 	 azért a hamis mammonon hívek nem voltatok, ki bízná reátok az igazi [kincset]?


ku yin, cii piɔu dueer dhil kok weke raanduon aa wek liim etok, cit man can piɔu kok woke yin? 	 Nem kellett volna-é néked is könyörülnöd a te szolgatársadon, a miképen én is könyörültem te rajtad?


Yin bi a jɔ thieec, yan, Eeŋo daŋ ŋoot en ke ye kɔc gɔk? Eeŋa dueer en pɛn kede piɔnde? 	 ndod azért nékem: Miért fedd hát [engem?] [Hiszen] az õ akaratának kicsoda áll ellene?


Go lɔ lik, acin ke ci bɛɛr. Go bɛnydiit tueŋ bɛ thieec, yan, Ye Kritho, Wen e Nhialic Cath ke Athiɛɛi? 	 pedig hallgat vala, és semmit sem felele. Ismét megkérdezé õt a fõpap, és monda néki: Te vagy-é a Krisztus, az áldott [Isten] Fia?


Eeŋa ye lim ŋic kaŋ dot, lim pelnɔm, lim cii bɛnyde taau e dhiende nɔm, bi kɔc aa yien kedɛn e cam e akoolnyiin? 	 Kicsoda hát a hû és bölcs szolga, a kit az õ ura gondviselõvé tõn az õ házanépén, hogy a maga idejében adjon azoknak eledelt?


goki coot, thiecki nɔn de raan etɛɛn, raan cɔl Thimon, ku cɔl Petero aya. 	 És bekiáltván megtudakozák, vajjon Simon, ki neveztetik Péternek, ott van-é szálláson?


Wek mith, yak ka ke kɔc e dhieth week piŋ e Bɛnyditic: kene di, yen apiɛth. 	 Ti gyermekek szót fogadjatok a ti szüleiteknek az Úrban; mert ez az igaz.


Go kɔcpiooce lɔ, lek kaŋ looi acit man ci Yecu e lɛk keek, 	 A tanítványok pedig elmenvén és úgy cselekedvén, a mint Jézus parancsolta vala nékik,


ayi Kritho aya, te ci en rot gaam raantok bi karɛc ke kɔc juec bɛn jɔt, ka bi bɛ tic e renden tede kɔc tit en, ke cin kerɛɛc cath ke yen, ne kuny bi en ke kony wei. 	 Azonképen Krisztus is egyszer megáldoztatván sokak bûneinek eltörlése végett, másodszor bûn nélkül jelen meg azoknak, a kik õt várják idvességökre.


Eeŋa cii dueer riɔɔc e yin, ku cii rinku e leec, yin Bɛnydit? Yin yitok yin aɣerpiɔu; Juoor abik bɛn kedhie bik bɛn lam e yinɔm; ne tic ci luɔiduon piɛth guɔ tic. 	 ne félne téged, Uram! és [ki] ne dicsõítené a te nevedet? mert csak egyedül vagy szent. Mert eljõnek mind a pogányok és lehajolnak elõtted; mert a te ítéleteid nyilvánvalókká lettek.


Ku kacigoɔɔr dueerki aa yith adi, ke luel en, an, bi kaŋ dhil nu aya? 	 De mi módon teljesednének be az írások, hogy így kell lenni?


aa le luɔk, ka piɛth: na ken luɔk, ka ba jɔ yiɛp wei. 	 ha gyümölcsöt terem, [jó]; ha pedig nem, azután vágd ki azt.


Ku na ciɛk dɛ kɔc kɔk kuc kaŋ dot, eeŋodaŋ? Kuny kuc kek kaŋ dot, bi ŋiny ŋice Nhialic kaŋ dot tɔ cin naamde? 	 De hát hogy ha némelyek nem hittek? Vajjon azoknak hitetlensége nem teszi-é hiábavalóvá az Istennek hûségét?


Na wen, acuk kake piŋ, ke wook ayi wathii nu etɛɛn ke jɔku lɔŋ, an, Du lɔ Jeruthalem. 	 Mikor pedig ezeket hallottuk, kérõk, mind mi, mind az oda valók, hogy ne menjen fel Jeruzsálembe.


Na wen, ke tik bɔ ku lɛm, yan, Bɛnydit, kony ɛn. 	 Az asszony pedig odaérvén, leborula elõtte, mondván: Uram, légy segítségül nékem!


ku duku gueer ee wo gueer e pɔl, acit man e kɔc kɔk, ku yok wopiɔth riit wapac; ku cok e luɔɔi wek ekene, ne tiŋ aa wek akol tiŋ ke ɣeet tethiɔk. 	 El nem hagyván a magunk gyülekezetét, a miképen szokásuk némelyeknek, hanem intvén egymást annyival inkább, mivel látjátok, hogy ama nap közelget.


Ku tɔ kɔc gaar gup kedhie, kɔc kor ku kɔc dit, kɔc ci bany ku kɔc kuany nyiin, kɔc cath ne kede yenhden ku liim, nɔn gɛɛre cin cueecken ku nɔn gɛɛre kenyiin tueŋ; 	 Azt is teszi mindenkivel, kicsinyekkel és nagyokkal, gazdagokkal és szegényekkel, szabadokkal és szolgákkal, hogy az õ jobb kezökre vagy a homlokukra bélyeget tegyenek;


Ku na bɔ raan ɣon aa wek gueer thin, ku ye raan ceŋ jonh adhaap, ku ceŋ lupɔɔ ci lakelak, ku bɔ raan kuany nyin ayadaŋ raan ceŋ lupɔɔ nhianu; 	 Mert ha a ti gyülekezetetekbe bemegy egy aranygyûrûs férfiú fényes ruhában, bemegy pedig egy szegény is szennyes ruhában;


Na wen, ke jɔ kɔɔc e yenɔm, ku jɔ juai jɔɔny; go juai pal piny; go rot jɔt enɔnthiine, ku jɔ ke guiek. 	 [Jézus] mellé állván, megdorgálá a hideglelést, és az elhagyá õt; és õ azonnal felkelvén, szolgála nékik.


Ku kitki din e Mothe lim e Nhialic, ku dhi e Nyɔŋamaal, luelki, yan, Luɔidu adit e kɔc tɔ gai, yin Bɛnydit Nhialic, e kaŋ leu kedhie; kuɛɛrku apiɛthki ku yek yith, yin Malik de Juoor. 	 És énekelik vala Mózesnek az Isten szolgájának énekét, és a Báránynak énekét, ezt mondván: Nagyok és csodálatosak a te dolgaid, mindenható Úr Isten; igazságosak és igazak a te útaid, óh szentek Királya!


Na wen, aci nɔm jɔ bɛn, ke jɔ lueel, yan, Kɔc e luui e weu tede waar yekdi, kɔc e kuɛth e kuin ku yek kɔk both, ku yɛn, yɛn thou wo cɔk! 	 Mikor aztán magába szállt, monda: Az én atyámnak mily sok bérese bõvölködik kenyérben, én pedig éhen halok meg!


Yen a yɔɔk ɛn week, yan, Yak taudi dɔmic. 	 Mert ha lélekkel mondasz áldást, az ott lévõ avatatlan miképen fog a te hálaadásodra Áment mondani, mikor nem tudja, mit beszélsz?


Aake kuc nɔn ci e lɛk keek ne kede Wun. 	 Nem vevék észre, hogy az Atyáról szól vala nékik.


Acin raan ci lɔ paannhial, ee raan ci bɛn piny paannhial etok, yen aye Wen e raan Wen nu paannhial. 	 És senki sem ment fel a mennybe, hanemha az, a ki a mennybõl szállott alá, az embernek Fia, a ki a mennyben van.


Na ɣɔnmiak, ke alathkeer cath piny ke ke dhuny keniim aloocdit: ku nyieeŋki alathkeer cath e joŋgoor kɔɔth piny, bik lɔɔk cath e Paulo. 	 Másnap pedig hagyván a lovagokat tovább menni õ vele, visszatérének a várba.


riɛmdi ki, riɛm de loŋ ci piac mac, riɛm ci leu ne baŋ de kɔc juec, ne nyiɛɛi hi karɛcken nyaai. 	 Mert ez az én vérem, az új szövetségnek vére, a mely sokakért kiontatik bûnöknek bocsánatára.


Na wen, aci Petero bɛn Jeruthalem, ke kɔc ke cuɛl ke ke gɔl teer e yen, 	 Mikor azért felment Péter Jeruzsálembe, vetekedének õ vele a zsidóságból valók,


Go Thimon Petero thieec, yan, Bɛnydit, e tenou bi yin lɔ? Go Yecu bɛɛr, yan, Te la yɛn thin, yin cii a dueer kuany cok enɔɔne; yin bi a kuany cok wadaŋ. 	 Monda néki Simon Péter: Uram, hová mégy? Felele néki Jézus: A hová én megyek, most én utánam nem jöhetsz; utóbb azonban utánam jössz.


wendiene aa ci thou, ku e bɛ piir enɔɔne; aa ci maar, ku aci jɔ yok. Goki piɔth jɔ miɛt. 	 Mert ez az én fiam meghalt, és feltámadott; elveszett, és megtaláltatott. Kezdének azért vígadni.


Aci jɔŋ rac kɔn yɔɔk, an, Ba bei e raan guop. Aa ye cool e dɔm en e: go aa rek e kuɛɛt ku joth, ku jɔ aa tiit; ku jɔ kake ye mac aa dhoŋ, ku ye jɔŋ rac kuaath roor. 	 Mert azt parancsolá annak a tisztátalan léleknek, hogy menjen ki az emberbõl. Mert gyakran elragadá õt: annakokáért lánczokkal és békókkal megkötözve õrizteték; de a kötelékeket elszaggatván, az ördögtõl a pusztákba hajtaték.


ku cii kajuec bi yok e pinye nɔm enɔɔne, awarki kakɛn ci pɔl, ku miak ne piny bi bɛn, ke jɔ piir athɛɛr yok. 	 A ki sokszorta többet ne kapna ebben az idõben, a jövendõ világon pedig örök életet.


Go luaŋdit thiaŋ ke tol ne dhueeŋ de Nhialic, ku ne riɛldɛn dit: ku acin raan dueer lɔ luɛɛk te ŋoot e ka ye piny riɔɔk kadherou ke ke ken guɔ thok, kak e muk tuucnhial kadherou. 	 És megtelék a templom füsttel az Isten dicsõségének és erejének miatta, és senki a templomba be nem mehet vala, mígnem a hét angyal hét csapása bevégeztetik.


Ku acin raan bi wany ci piac dhiim taau e atheep thɛɛr yiic; na loi en aya, ke wany ci piac dhiim ke jɔ atheep tɔ rɛɛt yiic, ku jɔ lɔ wei, ku jɔ atheep riaak. 	 senki sem tölti az új bort ó tömlõkbe; mert különben az új bor megszakasztja a tömlõket, és a [bor] kiömöl, és a tömlõk [is] elvesznek.


Na de ke luɔɔiki, ke luɔɔiki e wepiɔth thin; cit man aa wek Bɛnydit luooi, ku cakki kɔc e luooi tei; 	 És valamit tesztek, lélekbõl cselekedjétek, mint az Úrnak és nem embereknek;


Te ci guopdu ɣɛɛr ebɛn, ku cin tethiin col, ka bi jɔ ɣɛɛr ewic ebɛn, cit man ee riau de manyealath yi riaau. 	 Annakokáért ha a te egész tested világos, és semmi részében sincs homályosság, olyan világos lesz egészen, mint mikor a lámpás megvilágosít téged az õ világosságával.


Ago keek yɔɔk, yan, Laki. Na wen, acik bɛn bei, ke ke lɔ e luny e kudhuuric; ku jɔ luny e kudhuur ebɛn riŋ eriprip ke ke lɔ piny agoryɔu, lek rot dɛɛny wiir, agoki thou e piu yiic. 	 És monda nékik: Menjetek. Azok pedig kimenvén, menének a disznónyájba: és ímé az egész disznónyáj a meredekrõl a tengerbe rohana, és oda vesze a vízben.


Go bɛɛr ku yook raan jam ke yen, yan, Eeŋa ee maar? ku ee yiŋa ee mithekɔckukɔ? 	 Õ pedig felelvén, monda a hozzá szólónak: Kicsoda az én anyám; és kik az én testvéreim?


aterden ne yen ee jam de lam ee kek yiethken lam kapac, ku ye jam de raan cɔl Yecu, raan ci thou, ku ye Paulo ŋak, an, piir enɔɔne. 	 Hanem valami vitás kérdéseik valának õ vele az õ tulajdon babonaságuk felõl, és bizonyos megholt Jézus felõl, kirõl Pál azt állítja vala, hogy él.


Miɔc raan lip yin, ku raan de piɔu dhɛn tede yin, ke yi du yinɔm wel wei e yen. 	 A ki tõled kér, adj néki; és a ki tõled kölcsön akar kérni, el ne fordulj attól.


Na wen, acik kene looi, ke ke jɔ rec juec kɔɔl e bɔiyic arek abi bɔiden tuɛny. 	 És ezt megtévén, halaknak nagy sokaságát keríték be; szakadoz vala pedig az õ hálójuk.


Ago jam waane go aa yic, yan, Ŋɛk ee com, ku tem ŋɛk. 	 Mert ebben az a mondás igaz, hogy más a vetõ, más az arató.


Jure ee rot cuot tethiɔk ke yɛn ne keliep, ku yek a rieu e kethook; Ku piɔnden amec keke yɛn. 	 Ez a nép szájával közelget hozzám, és ajkával tisztel engemet; szíve pedig távol van tõlem.


Ku aba ke dol yiic cit man e alulut, Agoki rot puk. Ku yin ee tɔu e tauduone, Ku runku aciki bi dak. 	 És palástként összehajtod azokat és elváltoznak, te pedig ugyanaz vagy és a te esztendeid el nem fogynak.


go ro jɔt te e ciem en, ku bii alulutde bei; go lupɔ ee coth muk, duut e yeyic. 	 Felkele a vacsorától, leveté a felsõ ruháját; és egy kendõt vévén, körülköté magát.


Na wen, aci thiɔk ke Jeriko, ke yok cɔɔr a rɛɛr e kueer kec ke lip: 	 Lõn pedig, mikor Jerikhóhoz közeledett, egy vak ül vala az út mellett koldulván.


Yen aba wek keek aa ŋic ne kakɛn ee kek ke luɔk. 	 Azért az õ gyümölcseikrõl ismeritek meg õket.


jame aŋiɛcki, jam ci tai piny e Judaya ebɛn, le gɔl Galili, e baptith cok baptinh cii Jɔn guiir; 	 Ti ismeritek azt a dolgot, mely lõn az egész Júdeában, Galileától kezdve, az után a keresztség után, melyet János prédikált,


Go jam gɔl luaŋ e Nhialic ke ye nyin riɛl: na wen, aci Akula keke Pirithikila e piŋ, ke leerki ɣonden, ku weetki apiɛth ne kueer e Nhialic. 	 ez kezde nagy bátorsággal szólni a zsinagógában. Mikor pedig meghallgatta õt Akvila és Prisczilla, magok mellé vevék []õt, és nyilvábban kifejtették elõtte az Istennek útát.


ku rɛɛrki ne nhieeric, acit man ci Kritho wook nhiaar, ago ro gaam ne biakda, tɔ rot e ke ci gam Nhialic, ku nak, ago awau ci tumetum bɛɛi. 	 És járjatok szeretetben, miképen a Krisztus is szeretett minket, és adta Önmagát miérettünk ajándékul és áldozatul az Istennek, kedves jó illatul.


Aa lueel kɔc juec, yan, Ade guop jɔŋ rac, ke ye miɔl; eeŋo piɛŋ wek kede? 	 És sokan mondják vala közülök: Ördög van benne és bolondozik, mit hallgattok reá?


Du riɔc, nyan e Dhiɔn: Malikdu ka bɔye, ke cath e mɛnh e muul kɔu. 	 Ne félj Sionnak leánya: Ímé a te királyod jõ, szamárnak vemhén ülve.


Raan ebɛn raan bi kede Waar piɔu aa looi, Waar nu paannhial, yen aye mɛnhkai, ku ye nyankai, ku ye maar. 	 Mert a ki cselekszi az én mennyei Atyám akaratát, az nékem fitestvérem, nõtestvérem és anyám.


Acuk piŋ nɔn de kɔc kɔk ci jal e woyiic, kɔc ci week jut ne wel weete ke, ku lieepki weniim, luelki, yan, bi we dhil cueel, ku bak loŋ aa dot; ku acin ke cuk thɔn keek; 	 Mivelhogy meghallottuk, hogy némelyek mi közülünk kimenvén, megháborítottak titeket beszédeikkel, feldúlva a ti lelketeket, azt mondván, hogy körülmetélkedjetek és a törvényt megtartsátok; kiknek mi parancsot nem adtunk:


Go Pilato bɛ lɔ e aloocic, alooc de gɔny, le ku cɔɔl Yecu, ku thieec, yan, Yee malik de Judai? 	 Ismét beméne azért Pilátus a törvényházba, és szólítja vala Jézust, és monda néki: Te vagy a Zsidók királya?


Go yenɔm bɛ guot piny, gɛɛr piny e yecin. 	 És újra lehajolván, írt vala a földre.


Go banydit ke ka ke Nhialic riet noom, ku luelki, yan, Aciki roŋ e luɔi bi ke taau te ye weu ke Nhialic kueet thin, luɔi ee kek weu ke riɛm. 	 A fõpapok pedig felszedvén az ezüst pénzeket, mondának: Nem szabad ezeket a templom kincsei közé tennünk, mert vérnek ára.


ku bak jɔ lueel, yan, Wok aa ye cam ku yok dek e yinɔm, ku yin aa ye weet e kuɛɛrkuɔ yiic; 	 Akkor kezditek mondani: Te elõtted ettünk és ittunk, és a mi utczáinkon tanítottál;


Na wen, aci kake wan, ke Yecu bɔ piny de Judaya keke kɔckɛn e piooce; go reer ke keek etɛɛn, ku ye kɔc baptith. 	 Ezután elméne Jézus az õ tanítványaival a Júdea földére; és ott idõzék velök, és keresztele.


Go Martha Yecu yɔɔk, yan, Bɛnydit, tee yi nu ene, ke mɛnhkai adi ken thou. 	 Monda azért Mártha Jézusnak: Uram, ha itt lettél volna, nem halt volna meg a testvérem.


Ayek rot thieec kapac, yan, Eeŋa bi wo kony bi kuur laar wei e raŋ thok? 	 És mondják vala maguk között: Kicsoda hengeríti el nékünk a követ a sírbolt szájáról?


Ee ke roŋ ke yin, yin Bɛnydit, luɔi bi yin lɛc yok ku yok rieu ku riɛldit: e luɔi ci yin kaŋ cak kedhie, ku ne kede piɔndu yen anu kek, ku yen aa ciɛke ke. 	 Méltó vagy Uram, hogy végy dicsõséget és tisztességet és erõt; mert te teremtettél mindent, és a te akaratodért vannak és teremttettek.


ku ci tic ne riɛl dit nɔn ee yen Wen e Nhialic, ne kede Wei ke ɣɛɛrepiɔu, ne jon ci en rot jɔt e kɔc ci thou yiic; yen Yecu Kritho Bɛnydiitda, 	 A ki megbizonyíttatott hatalmasan Isten Fiának a szentség Lelke szerint, a halálból való feltámadás által, a mi Urunk Jézus Krisztus felõl,


Te ci mɛnhkni piɔu diu ne baŋ de riiŋduon e cuet, ke yin cii be reer e reer e nhieer. Du raan riak ne riiŋduon e cuet, raan waan thouwe Kritho ne biakde. 	 De ha a te atyádfia az ételért megszomorodik, akkor te nem szeretet szerint cselekszel. Ne veszítsd el azt a te ételeddel, a kiért Krisztus meghalt.


Go jɔŋdiit rac pɔl, ku jɔ tuucnhial bɛn bik bɛn kony. 	 Ekkor elhagyá õt az ördög. És ímé angyalok jövének hozzá és szolgálnak vala néki.


Ku ade awol nu Jeruthalem awol thiaak ke kal thok kal e amɛl, awol de gol kadhic, ku acɔl Bethetheda ne thoŋ de Eberu. 	 n pedig Jeruzsálemben a Juh[kapu]nál egy tó, a melyet héberül Bethesdának neveznek. Öt tornácza van.


Ku raan tek e agau thok, yen aye tin e thok. 	 A ki pedig az ajtón megy be, a juhok pásztora az.


Go pɔk nɔm keek, yan, Ku week, eeŋo ya wek loŋ de Nhialic dhɔŋic aya ne loŋduon thɛɛr? 	 Õ pedig felelvén monda nékik: Ti meg miért hágjátok át az Isten parancsolatját a ti rendeléseitek által?


ku lueel, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Te kɛn wek rot puk, abak ciet niiththiiakaŋ, ke we cii bi lɔ e ciɛɛŋ de paannhialic. 	 És monda: Bizony mondom néktek, ha meg nem tértek és olyanok nem lesztek mint a kis gyermekek, semmiképen nem mentek be a mennyeknek országába.


Yen ee wok ka ke mat cop ayi ka ke kuɛt bi wok kueet. 	 Azért tehát törekedjünk azokra, a mik a békességre és az egymás épülésére valók.


go keek tɔɔŋ, ku lueel, yan, Ahith bɔ enɔɔne aba dhil lɔ looi Jeruthalem; ku yɛn bi anɔm dɔk week tei, te ci Nhialic e lueel. Go jal e Epetho ke cath e abel. 	 Hanem búcsút võn tõlük, mondván: Mindenesetre Jeruzsálemben kell nékem a következõ ünnepet töltenem; de ismét megjövök hozzátok, ha Isten akarja. És elhajózék Efézusból.


Yen a laŋ ɛn week, mithekɔckuɔ, ne kok e Nhialic piɔu, an, Gamki gupkun abik aa ke ci lam ke piir, ke ɣeric, ke mit e Nhialic piɔu, lamduon piɛth ki. 	 Kérlek azért titeket atyámfiai az Istennek irgalmasságára, hogy szánjátok oda a ti testeiteket élõ, szent és Istennek kedves áldozatul, mint a ti okos tiszteleteteket.


Go Bɛnydit yɔɔk, yan, Wek Parithai enɔɔne, wek ee biny coth kɔu abi ɣɛɛr, ku cuɔthki aduɔk kɔu; ku weyiic thin acik thiaŋ e wath ku kerac. 	 Monda pedig az Úr néki: Ti farizeusok jóllehet a pohárnak és tálnak külsõ részét megtisztítjátok; de a belsõtök rakva ragadománynyal és gonoszsággal.


ago reer ke keek, luɔi ee kek ateet kit, agoki ya luui etok; ayek ateet e keemɔɔ cueec. 	 És mivelhogy azonféle míves vala, náluk marada és dolgozik vala. Mesterségökre nézve ugyanis sátorcsinálók valának.


Na wen, aci Elithabeth thiec de Mari piŋ, ke meth jɔt rot e yeyac; go Elithabeth thiaŋ ke Weidit Ɣer: 	 És lõn, mikor hallotta Erzsébet Mária köszöntését, a magzat repese az õ méhében; és betelék Erzsébet Szent Lélekkel;


Kɔc juec ahik piɔtii din e akoolke, agoki rot nyiɛɛn kapac, ku manki rot kapac. 	 És akkor sokan megbotránkoznak, és elárulják egymást, és gyûlölik egymást.


Na wen, aci nin aa dhetem, ke Yecu nom Petero, ku Jakop, ku Jɔn, leer keek e kuurditt baar nɔm kapac pei: go yeguop puk aye guop daŋ e keniim: 	 És hat nap múlva magához vevé Jézus Pétert és Jakabot és Jánost, és felvivé õket csupán magukban egy magas hegyre. És elváltozék elõttük;


Go tuoor kat kedhie, ku cin kuurdit be tic. 	 És minden sziget elmúlék, és hegyek nem találtatának többé.


Jure abi tɔŋ yien jure, ku yin paane tɔŋ paane; ku cɔŋdit abi nu, ayi jɔɔk e kɔc thol, ayi nieŋ e piny ro niɛŋ, abik nu tɛɛn ku tɛɛn. 	 Mert nemzet támad nemzet ellen, és ország ország ellen; és lésznek éhségek és döghalálok, és földindulások mindenfelé.


ku yen, te ci e lɛk loŋ cit ekene, ke ke jɔ taau e aloocic cil, ku mɛc kecok e tiim kɔɔth. 	 Ki ilyen parancsolatot vévén, veté õket a belsõ tömlöczbe, és lábaikat kalodába szorítá.


ku tɔ wook e maliik ku bany ke ka ke Nhialicda, ku wo bi piny cieŋ nɔm. 	 És tettél minket a mi Istenünknek királyokká és papokká; és uralkodunk a földön.


Gok ee kek rou ki, gok cii Yecu looi, te ci en bɛn bei e Judaya bi Galili. 	 Ezt ismét második jel gyanánt tevé Jézus, mikor Júdeából Galileába ment.


Go bɛn tede Yecu enɔnthiine, bi ku lueel, yan, Thieithieei, Rabi; go ciim aret. 	 És mindjárt Jézushoz lépvén, monda: Üdvöz légy Mester! és megcsókolá õt.


E loi tede raanpiooce te thoŋ en keke raan weet en, ku e loi tede lim te thoŋ en keke bɛnyde. Te ci kek bɛny de dhien lat tɔki ye Beeldhebub, ciki kɔc ke dhiende bi aa lat aret awar luɔi ee kek bɛnyden lat? 	 Elég a tanítványnak, ha olyan mint a mestere, és a szolga mint az õ Ura. Ha a házigazdát Belzebubnak hívták, mennyivel inkább az õ házanépét?!


Ku keek, te ci keek tooc e Weidit Ɣer, ke ke jel lek Theleukia; ku jelki etɛɛn, ke ke cath ne abel lek Kupurio. 	 Õk annakokáért, miután kibocsáttattak a Szent Lélektõl, lemenének Szeleucziába; és onnét elevezének Cziprusba.


Goki kur kuany piny lek biɔɔk: go Yecu thiaan, na wen, ke jel le biic luaŋditt e Nhialic, aa tek e keyiic cil, bɛɛric aya. 	 Köveket ragadának azért, hogy reá hajigálják; Jézus pedig elrejtõzködék, és kiméne a templomból, átmenvén közöttük; és ilyen módon eltávozék.


Ku Agare en aye kuurdit Thinai paan e Alarap, ku athoŋ ke Jeruthalem nu enɔɔne: ka ye tɔu ke ye lim keke mithke. 	 Mert Hágár a Sinai hegy Arábiában, hasonlatos pedig a mostani Jeruzsálemhez, nevezetesen fiaival együtt szolgál.


Ku panydiit la wek thin, ku cii kɔc we tɔ ye kamaan, ke we jɔ lɔ biic e ciɛɛr ke paane yiic, ku luɛlki, yan, 	 Valamely városba pedig bementek, és titeket be nem fogadnak, annak utczáira kimenvén, ezt mondjátok:


Na wen, aci Yecu kake lueel, ke lɔ biic keke kɔcken e piooce, lek ku tem nyin cɔl Kidiron; ku jeneen anu lɔɔk etɛɛn, ago lɔ thin, yen keke kɔckɛn e piooce. 	 Mikor ezeket mondta vala Jézus, kiméne az õ tanítványaival együtt túl a Kedron patakán, a hol egy kert vala, a melybe bemenének õ és az õ tanítványai.


Goki gai kedhie, ku jɔki jam kapac, yan, Ee wel ŋo ekake? ee jɔɔk rac yɔɔk ne riɛl dit, agoki bɛn bei. 	 És támada félelem mindenekben, és egymással szólnak és beszélnek vala, mondván: Mi dolog ez, hogy nagy méltósággal és hatalommal parancsol a tisztátalan lelkeknek és kimennek?


Nhialic acie raan cin piɔu raan dueer nɔm maar e luɔidun lethic ku nhieer ɣɔn nhiaar wek rinke, ɣɔn aa wek ka ke kɔc ɣerpiɔth looi, ku yak ke looi aɣet ci enɔɔne. 	 Mert nem igazságtalan az Isten, hogy elfelejtkezzék a ti cselekedeteitekrõl és a szeretetrõl, melyet tanúsítottatok az õ neve iránt, mint a kik szolgáltatok és szolgáltok a szenteknek.


Yen duo wek e diɛɛr ne kede miak; miak ahi diɛɛr e ka ke yenguop. Kool tok abi kuɛth e jam rɛɛcde yetok. 	 Ne aggodalmaskodjatok tehát a holnap felõl; mert a holnap majd aggodalmaskodik a maga dolgai felõl. Elég minden napnak a maga baja.


Ku ne kuɛth ci en kuɛth yen aci wok kaŋ yok wodhie, ayi dhueeŋdepiɔu dhueeŋ ci ro ŋuak. 	 És az õ teljességébõl vettünk mindnyájan kegyelmet is kegyelemért.


Agoku jɔ lueel, yan, Raan aye tɔ piɛthpiɔu ne gam, te hiuwe luɔi de loŋ thin. 	 Azt tartjuk tehát, hogy az ember hit által igazul meg, a törvény cselekedetei nélkül.


Te nu ke ci thou, yen ee te bi cuɔɔr guɛɛr thin. 	 Mert a hol a dög, oda gyûlnek a keselyûk.


Ku yook keek, yan, Baai ebɛn, te la wek ɣot, jaki tɔu e ɣone aɣet te ba wek jal etɛɛn. 	 És monda nékik: A hol valamely házba bementek, ott maradjatok mindaddig, a míg tovább mentek onnét.


Na wen, aci kɔc tuuce Jɔn jal, ke gɔl jam keke kut e kɔc ne kede Jɔn, yan, E we lɔ jɔɔric lak ŋo tiŋ? ee aruoor nieŋe yom, yen a lak tiŋ? 	 Mikor pedig elmentek a János követei, kezdé mondani a sokaságnak János felõl: Mit látni mentetek ki a pusztába? szélingatta nádszálat-é?


Na wen, etethiine, te ŋoot en ke jam, ke Judath bɔ, raan toŋ de kɔc kathieer ku rou, ku bɔ kut diit e kɔc ne yen etok, ke ke muk abatɛɛu ku thieec, ke ke bɔ tede banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr ku roordit. 	 És mindjárt még mikor õ szól vala, eljöve Júdás, egy a tizenkettõ közül, és vele együtt nagy sokaság, fegyverekkel és botokkal, a fõpapoktól, az írástudóktól és a vénektõl.


Na wen, aci kuin noom, ke lɔ biic enɔnthiine: ku piny ee wakɔu. 	 Az pedig, mihelyt a falatot elvevé, azonnal kiméne: vala pedig éjszaka.


E luɔi de yen ater keke Nhialic, yen taŋ ee raan ka ke guop tak; ku acii kede loŋ de Nhialic e piŋ, ku acie leu e piŋ ayadaŋ; 	 Mert a test gondolata ellenségeskedés Isten ellen; minthogy az Isten törvényének nem engedelmeskedik, mert nem is teheti.


Go Paulo lueel, yan, Wathii, aa kuoc nɔn ee yen bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic: aci gɔɔr, yan, Du bɛny ceŋ kɔckun e lat. 	 Pál pedig monda: Nem tudtam, atyámfiai, hogy fõpap. Mert meg van írva: A te néped fejedelmét ne átkozd!


Kuɔɔrki rot piny e Nhialic nɔm, ke bi we jat nhial. 	 Alázzátok meg magatokat az Úr elõtt, és felmagasztal titeket.


Na wen, aci Yecu guɔ dhieeth e Bethlekem de Judaya e akool ke Kerod malik, ke roor pelniim ke ke jɔ bɛn ten ee akɔl thok bɛn, abiki Jeruthalem, 	 A mikor pedig megszületik vala Jézus a júdeai Bethlehemben, Heródes király idejében, ímé napkeletrõl bölcsek jövének Jeruzsálembe, ezt mondván:


Te lɛu wek reer emaath ne kɔc kedhie, ke we them reer ba wek reer. 	 Ha lehetséges, a mennyire rajtatok áll, minden emberrel békességesen éljetek.


Yen lueel wok en wukie, wok kɔc ci dikedik wodhie; ku na de ke luɛlki pei, ke Nhialic abi we nyuoth ekene aya: 	 lakik annakokáért tökéletesek [vagyunk,] ilyen értelemben legyünk: és ha valamiben másképen értetek, az Isten azt is ki fogja jelenteni néktek:


Ku yɛn bi dap bɛn tede week, te nu en e Bɛnydit piɔu, aguɔ riɛl e kɔcke ŋic, kɔc wen ci niim dham, acie jamden tei. 	 De a gyülekezetben inkább akarok öt szót szólani értelemmel, hogy egyebeket is tanítsak, hogy nem mint tízezer szót nyelveken.


ku nhiaarki tepiɛth ee reer e luek ke Nhialic yiic, ayi tepiɛth ee reer e akool ke kecamdit: 	 És a gyülekezetekben az elõlüléseket, és a lakomákon a fõhelyeket:


ku abuk keek gaar tei, yan, bik luɔi de yieth pɔl luɔi nhiany, ku palki dhoom, ku cam de lai ci dec, ku riɛm. 	 Hanem írjuk meg nékik, hogy tartózkodjanak a bálványok fertelmességeitõl, a paráznaságtól, a fúlvaholt állattól és a vértõl.


Luɔi ci e gɔɔr e awarekic awarek de Thaam, yan, Tɔ paande e jɔɔric, Ku du tɔ de raan bi ɣap thin: ku, yan, Luɔidɛn ee yen kɔc tiit tɔ noom raan daŋ. 	 Mert meg van írva a Zsoltárok könyvében: Legyen az õ lakóhelye puszta, és ne legyen lakó abban. És: Az õ püspökségét más vegye el.


Na wen, ke ya kaac e liɛɛt nɔm e abapdit yɔu: guɔ lɛn rac tiŋ ke bɔ bei e abapditic, acath ke niim kadherou, ku tuŋ kathieer, ku nu dhor kathieer e tuŋke kɔɔth, ku ci rin ke lɛt rac gɔɔr e niimke kɔɔth. 	 És láték egy fenevadat feljõni a tengerbõl, a melynek hét feje és tíz szarva vala, és az õ szarvain tíz korona, és az õ fejein a káromlásnak neve.


Ku ade raan cɔl Anania, raan rieu Nhialic ku dot loŋ, ku ye raan piɛth rin tede Judai waan rɛɛr etɛɛn kedhie, 	 Egy bizonyos Ananiás pedig, ki a törvény szerint istenfélõ férfiú, kirõl az ott lakó zsidók mind jó bizonyságot tesznek,


ago ke bɛɛi bei, ku thieec keek, yan, Wek bany, eeŋo ba looi, ke bi a kony wei? 	 És kihozván õket, monda: Uraim, mit kell nékem cselekednem, hogy idvezüljek?


Na wen, aci bɛn bei e abelic e Kaithareia, ke jɔ kanithɔ lɔ thieec, ku jɔ lɔ Antiokia. 	 miután Czézáreába érkezék, felmenvén [Jeruzsálembe] és köszöntvén a gyülekezetet, leméne Antiókhiába.


Go piɔu rac ne jame, ku jɔ jal, ke ci piɔu diu; luɔi ee yen raan juec e kake. 	 Az pedig elszomorodván e beszéden, elméne búsan; mert sok jószága vala.


Ku ade thaar bɔ, ku anu enɔɔne, thaar bii kɔc Waada lam thin ne wei ku ne yic, kek kɔc e lam yic kɔɔr: ku Waada ee kɔc cit kek kɔɔr bik aa kɔc e ye lam. 	 De eljõ az óra, és az most vagyon, amikor az igazi imádók lélekben, és igazságban imádják az Atyát: mert az Atya is ilyeneket keres, az õ imádóiul.


Yen aacii Yecu e bɛ cath e kɔc niim e Judai yiic, ajel en etɛɛn, le rɛɛr te lɔ jɔɔric, le panydiit cɔl Epuraim, le ku reer etɛɛn keke kɔckɛn e piooce. 	 Jézus azért nem jár vala többé nyilvánosan a zsidók között, hanem elméne onnan a vidékre, a pusztához közel, egy Efraim nevû városba; és ott tartózkodék az õ tanítványaival.


ku kɔc bi tɔ ye kɔc roŋ ne ɣet bi kek ɣet pinytui, ku yokki jonerɔt e kɔc ci thou yiic, aciki bi aa thieek, ku cike bi aa thiaak: 	 De a kik méltókká tétetnek, hogy ama világot elvegyék, és a halálból való feltámadást, sem nem házasodnak, sem férjhez nem adatnak:


Go Parithai thieec, yan, Tiŋ, eeŋo looi kek ke ci pɛn kɔc ekool e thabath? 	 Ekkor a farizeusok mondának néki: Ímé, miért mûvelik azt szombatnapon, a mit nem szabad?


Ku yi wun ku man aake ye lɔ Jeruthalem run ebɛn lek aliith cɔl Winythok looi. 	 Az õ szülei pedig évenként feljártak Jeruzsálembe a húsvét ünnepére.


Ku kecigɔɔr aci jaŋ ebɛn mac e keracic, luɔi bi ke ci kɔn lueel, an, bi yien kɔc, ne gam ci kek Yecu Kritho gam, luɔi bi e yien kɔc ci gam. 	 De az Írás mindent bûn alá rekesztett, hogy az ígéret Jézus Krisztusban való hitbõl adassék a hívõknek.


Na wen, aci Yecu e tiŋ adhɔt piny, ku ŋic nɔn ci e took e run juec, ke jɔ thieec, yan, De yi piɔu nɔn bi yin guop pial? 	 t a mint látta Jézus, hogy ott fekszik, és megtudta, hogy már sok idõ óta [úgy] van; monda néki: Akarsz-é meggyógyulni?


ku Kritho aa cit man e wen e bɛny, wen nu e dhiende nɔm; ku dhiende yen aye wook, te ye wo ŋeenyda cok e muk wok en, ku mukku aŋɔthda apiɛth aŋɔth ee wok rot leec athooke kaŋ. 	 Krisztus ellenben mint Fiú a maga háza felett, a kinek háza mi vagyunk, ha a bizodalmat és a reménységnek dicsekedését mind végig erõsen megtartjuk.


Na wen, ajelki e Jeriko, ke kuany cok e kut diit e kɔc. 	 És mikor Jerikóból távozának, nagy sokaság követé õt.


Ku akenki jame gith thar, aci mɔny keek, ke ciki bi yokic: ku acik riɔɔc ne lop bi kek e luɔp e jame. 	 De õk nem érték e mondást, és el vala rejtve elõlük, hogy ne értsék azt; és féltek õt megkérdezni e mondás felõl.


Na wen, ke jɔ kerac tɛŋ mɛɛc tei, ku cin kerɛɛc ci yok. 	 De néki, minekutána a kígyót lerázta a tûzbe, semmi baja sem lõn.


luelki, yan, Wok e kaaŋ kuoth week, ku wek ken coŋ; ku wok e dhiau e weniim, ku wek ken dhuoor. 	 És ezt mondják: Sípoltunk néktek, és nem tánczoltatok; siralmas énekeket énekeltünk néktek, és nem sírtatok.


Na wen, ke remdiit e paannhial ke jɔ tuol ethiau ne tunynhial etok, ke ke piɔny Nhialic, ku luelki, yan, 	 És hirtelenséggel jelenék az angyallal mennyei seregek sokasága, a kik az Istent dícsérik és ezt mondják vala:


Eeŋa e nebii yiic raan kene kuarkun yɔŋ guop? ku acik kɔc nɔk kɔc waan nyuoth keek tueŋ ne bɛn e Raan Piɛthpiɔu; raan cak guɔ nyiɛɛn enɔɔne ku kuorki abi thou: 	 A próféták közül kit nem üldöztek a ti atyáitok? és megölték azokat, a kik eleve hirdették amaz Igaznak eljövetelét: kinek ti most árulóivá és gyilkosaivá lettetek;


Ku keek, ne kuny kuc kek piathepiɔu bɔ tede Nhialic, ku ŋath ŋɛɛth kek piathdɛn e piɔu etok, aake ye piathepiɔu bɔ tede Nhialic rɛɛc gam. 	 Mert az Isten igazságát nem ismervén, és az õ tulajdon igazságukat igyekezvén érvényesíteni, az Isten igazságának nem engedelmeskedtek.


Agoki loŋ cam kapac ekoole guop, an, bik nɔk. 	 Ama naptól azért azon tanakodának, hogy õt megöljék.


ku te ta yɛn keek jel lek paanden, ke ke ken kethook jak, ka bike tiaam kueer; kɔk e keyiic aake bɔ temec. 	 És ha éhen bocsátom haza õket, kidõlnek az úton; mert némelyek õ közülök messzünnen jöttek.


Ku aye cool e cuat mɛɛc ayi piu yiic, an, nɛk: ku na de ke duɛɛre leu, ke yi kok piɔu we wook, ago wo kony. 	 És gyakorta veté õt tûzbe is, vízbe is, hogy elveszítse õt; de ha valamit tehetsz, légy segítségül nékünk, könyörülvén rajtunk.


Go Yecu jal etɛɛn, le tethiɔk ke wɛɛr e Galili; go lɔ e kuurdit nɔm, le ku nyuc piny etɛɛn. 	 És onnét távozva, méne Jézus a Galilea tengere mellé; és felmenvén a hegyre, ott leüle.


Na wen, aci piny guɔ cuɔl, ke abel tɔu e wɛɛric cil, ku tɔu biic etok. 	 És mikor beesteledék, a hajó a tenger közepén vala, õ pedig egymaga a szárazon.


Ku na ci mudhiir kene piŋ, abuk weŋ, agoku week tɔ cin diɛɛr ba wek diɛɛr. 	 És ha ez a helytartó fülébe jut, mi elhitetjük õt, és kimentünk titeket a bajból.


Ku Mikael tuny nu e tuucnhial niim, ɣɔn teer en keke jɔŋdiit rac, teerki guop de Mothe, aken nyin riɛl bi lat ɣɔn gɔɔny en en, aa lueel tei, yan, Ee Bɛnydit en bi yi jɔɔny. 	 Pedig Mihály arkangyal, mikor az ördöggel vitatkozván Mózes teste felett vetélkedett, nem mert arra káromló ítéletet mondani, hanem azt mondá: Dorgáljon meg téged az Úr!


Na wen, acuk pɔk wo keek, ke abel jɔ yup, ku jɔku jal, lok kueer lɔ citic ɣetku Koth, na ɣɔnmiak ke wo jɔ bɛn Roda, ku jelku etɛɛn lok Patara. 	 A mint pedig, õ tõlük elszakadván, elindultunk, egyenesen haladva Kóusba érkezénk, másnap pedig Rhodusba, és onnét Patarába.


Na wen, ke kɔc e loŋ gɔɔr e ke bɔ te nu Yecu keke Parithai, abiki e Jeruthalem, bik ku thiecki, yan, 	 Akkor írástudók és farizeusok jõnek vala Jézushoz, Jeruzsálembõl, mondván:


Go lɛk raan ci cin riɔu, yan, Jɔt rot, kaace cil. 	 Akkor monda a megszáradt kezû embernek: Állj elõ a középre.