Na wen, aci Judai jal luaŋ e Nhialic, ke Juoor e ke laŋ, an, bi jam e Nhialic guieer keek ekool e thabath bi bɛn. 	 Mikor pedig kimentek a zsidók zsinagógájából, kérék a pogányok, hogy a következõ szombaton prédikálják nékik ezen beszédeket.


Wek kɔc nhiaar, waan aa yɛn cok e kaar ɛn gɛɛr gaar ɛn week awarek ne kede kunydewei kuny nu wok thin wodhie, ke ja ŋic e yapiɔu nɔn ban week dhil gaar jam riɛɛt ɛn wepiɔth ke we bi cok e teer ne kede gam, gam ci yinn kɔc ɣerpiɔth raantok. 	 Szeretteim, mivelhogy minden igyekezettel azon vagyok, hogy írjak néktek a közös üdvösség felõl, kénytelen voltam, hogy intõleg írjak néktek, hogy tusakodjatok a hitért, a mely egyszer a szenteknek adatott.


Go Yecu bɛɛr, yook keek, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Wende acin ken e leu etok, ee ke ci tiŋ aye Waada looi, yen aye looi: kaŋ kedhie kak ee Waada looi, kek aye Wende ke looi ayadaŋ. 	 Felele azért Jézus, és monda nékik: Bizony, bizony mondom néktek: a Fiú semmit sem tehet önmagától, hanem ha látja cselekedni az Atyát, mert a miket az cselekszik, ugyanazokat hasonlatosképen a Fiú is cselekszi.


Ee ɣɔric en e guoom wek kajueec cit ekake? ku cie ɣɔric en e guom wek? 	 Annyit szenvedtetek hiába? ha ugyan hiába.


Na wen, acik e piŋ, ke ke jɔ Nhialic lɛc nɔm, ku yookki, yan, Kɛne tiŋ enɔɔne, mɛnhwaada, kut diit e Judai ci gam, nɔn juec kek alal; ku nɔn leth kek yiic e baŋ de loŋ kedhie: 	 ok pedig [ezt] hallván, dicsõíték az Urat; és mondának néki: Látod, atyámfia, mely sok ezeren vannak zsidók, kik hívõkké lettek; és mindnyájan buzognak a törvény mellett:


ku acin riɛm de thok bɔɔth ku mioor e muk, ee riɛm de yenguop yen e muk, ku jɔ lɔ teɣeric raantok ku cin daŋ, ne weer ci en kɔc wɛɛr bei aɣet athɛɛr. 	 És nem bakok és tulkok vére által, hanem az õ tulajdon vére által ment be egyszer s mindenkorra a szentélybe, örök váltságot szerezve.


Te ŋoot en ke jam, ke luat bɔ, kum ke piny: goki riɔɔc te le kek e luatic. 	 És mikor õ ezeket mondá, felhõ támada és azokat beárnyékozá; õk pedig megfélemlének, mikor azok bementek a felhõbe.


go ke yɔɔk, yan, Nyaiki; nyanthiine aken thou, anin tei. Agoki dɔl guop. 	 Monda nékik: Menjetek el innen, mert a leányzó nem halt meg, hanem aluszik. És kinevették õt.


Na wen, acuk teek e wɛɛr e Kilikia keke Pampulia, ke wo jɔ ɣet Mura, ee paan toŋ nu Lukia. 	 És a Cziliczia és Pámfilia mellett levõ tengeren átevezvén, eljutánk a licziai Mirába.


Ku na de kɔc reec week nyuooc, ku reecki kedun piŋ, te jal wek etɛɛn, ke we jɔ abuni nu e wecok teŋ, abi aa caatɔ de ater ke keek. Wek yɔɔk eyic, yan, Ketuc bii Thɔdom yok ayi Gomora ekool e guieereloŋ acii bi kit keke ketuc bii panydiite yok. 	 A kik pedig nem fogadnak titeket, sem nem hallgatnak rátok, onnét kimenvén, verjétek le a port lábaitokról, bizonyságul õ ellenök. Bizony mondom néktek: Sodomának vagy Gomorának tûrhetõbb lesz a dolga az ítélet napján, mint annak a városnak.


Go Agiripa Paulo yɔɔk, yan, Yin dueer jam e rot yitok. Go Paulo yecin rieny tueŋ, ku jɔ kede lueel jɛi en rot: 	 Agrippa pedig monda Pálnak: Megengedtetik néked, hogy szólj a magad mentségére. Akkor Pál kinyújtván kezét, védõbeszédet tartott:


Raan kɔɔr luɔi bi en weike kony, ka bi ke moor; ku raan mar weike ne biakdi, yen abi weike kony. 	 Mert a ki meg akarja tartani az õ életét, elveszti azt; a ki pedig elveszti az õ életét én érettem, az megtartja azt.


Judai ayi Giriki aliu etene, ayi lim ayi raan e cath e kede yenhde aliuki ayi moc ayi tik aliuki aya: wek wedhie wek ee tok ne Kritho Yecuyic. 	 Nincs zsidó, sem görög; nincs szolga, sem szabad; nincs férfi, sem nõ; mert ti mindnyájan egyek vagytok a Krisztus Jézusban.


Na wen, aci banyke e tiŋ nɔn ci aŋɔthdɛn e weu jal, ke ke dɔm Paulo ku Thila, ku thelki keek e thuukic e bany niim bany e loŋ guiir; 	 Látván pedig annak az urai, hogy keresetüknek a reménysége elveszett, megfogva Pált és Silást, vonák a piaczra a hatóságok elé.


Ku guom ci en kaŋ guum yenguop, ɣɔn ci e them, en a dueer en kɔc them aa leu e kuny. 	 Mert a mennyiben szenvedett, õ maga is megkísértetvén, segíthet azokon, a kik megkísértetnek.


Na wen, ke bɛny de rem, keke kɔc cath ne yen, kɔc tit Yecu, te ci kek nieŋ ci piny ro niɛŋ tiŋ, ku tiŋki ka ci looi, agoki riɔɔc aret, ku luelki, yan, Ee yic, kene ee Wen e Nhialic! 	 A százados pedig és a kik õ vele õrizték vala Jézust, látván a földindulást és a mik történtek vala, igen megrémülének, mondván: Bizony, Istennek Fia vala ez!


Wok ee kɔc e luui ne Nhialic etok: wek ee dom e Nhialic, ku yak alooc de Nhialic. 	 Mert rész szerint van bennünk az ismeret, rész szerint a prófétálás:


Go lueel, yan, Cokke aca ke ya dot kedhie ɣɔn aa yɛn meth aɣet ci enɔɔne. 	 Az pedig monda: Mindezeket ifjúságomtól fogva megtartottam.


Na wen, ewɛɛrwakɔuwe guop, ke Kerod, an, bi bɛɛi bei miak, ku nin Petero e kaam de alathkeer kaarou, ke mac e joth kaarou: ku nu kɔc tit aloc thok biic ke ke yien. 	 Mikor pedig Heródes õt elõ akará vezettetni, azon az éjszakán aluszik vala Péter két vitéz között, megkötözve két lánczczal; és õrök õrizék az ajtó elõtt a tömlöczöt.


Raan pɔk ke tiiŋde, ku jɔ daŋ thiaak, ka ye lɔ ke tiiŋ lci; ku raan thiak tiiŋ ci pɔk ke monyde, ka ye lɔ ke tiiŋ lei. 	 Valaki elbocsátja feleségét, és mást vesz el, paráználkodik; és valaki férjétõl elbocsátott asszonyt vesz feleségül, paráználkodik.


Ku enɔɔne, te ŋoote monyde ke piir, ku beye thiaak e mony daŋ, ka bi tɔ ye tiiŋ ci lɔ keke mony lei; ku na thou monyde, ka ci dɔk yeth e loŋeyin, ago cuo be ye tɔ ye tiiŋ ci lɔ keke mony lei, acakaa yen e beye thiaak e mony daŋ. 	 Azért tehát az õ férjének életében paráznának mondatik, ha más férfihoz megy; ha azonban meghal a férje, szabaddá lesz a törvénytõl, úgy hogy nem lesz parázna, ha más férfihoz megy.


te cii thiende e thou, ku cii mac e nɔk anande. 	 A hol az õ férgök meg nem hal, és tüzök el nem aluszik.


Na wen, aci Yecu e piŋ, ke jel etɛɛn e abel, le e jɔɔric etok; ku te ci kuut ke kɔc e piŋ, ke biɔthki cok, ke ke bɔ bei e pɛɛnydit yiic aciɛthki e kecok. 	 És mikor ezt meghallotta Jézus, elméne onnét hajón egy puszta helyre egyedül. A sokaság pedig ezt hallva, gyalog követé õt a városokból.


Te ci Parithai kake piŋ, Parithai nu e yelɔɔm, ke jɔki thieec, yan, Ayi wook, yok coor? 	 És hallák ezeket némely farizeusok, a kik vele valának, és mondának néki: Avagy mi is vakok vagyunk-é?


Ku week yɔɔk, yan, Ketuc bii Thɔdom yok acii bi kit keke ketuc bii panydiite yok ekoole. 	 Mondom pedig néktek, hogy a Sodomabeliek állapota tûrhetõbb lesz ama napon, hogynem azé a városé.


Yak cath ne piɔn kit keke piɔn waan cath ke Kritho Yecu ayadaŋ; 	 Annakokáért az az indulat legyen bennetek, mely volt a Krisztus Jézusban is,


ku cɛŋki war e wecok, wɛɛr ke guiɛɛk de welpiɛth ke mat; 	 És felsarúzván lábaitokat a békesség evangyéliomának készségével;


Ku na de raan de piɔu luɔi gɔɔny en yin e loŋic, le lupɔduon thiine noom, ke jɔ yien lupɔduon dit aya. 	 És a ki törvénykezni akar veled és elvenni a te alsó ruhádat, engedd oda néki a felsõt is.


Ago kɔckɛn e piooce lueel, yan, Andi, yin luel jam agɔk enɔɔne, acie kaaŋ yen luel. 	 Mondának néki az õ tanítványai: Ímé, most nyiltan beszélsz és semmi példázatot nem mondasz.


Na wen, aci doŋ etok, ke kɔc rɛɛr e yelɔɔm ku kɔc kathieer ku rou ke thiecki ne kede kaaŋ awen. 	 Mikor pedig egyedül vala, megkérdezék õt a körülötte lévõk a tizenkettõvel együtt a példázat felõl.


Ku yɛn ci tɔ ye raan e welpiɛthke looi, acit man ci a miɔɔc ne dhueeŋ e Nhialic piɔu ne luɔi de riɛlde luɔi e kaŋ tiiŋ yiic. 	 A melynek szolgájává lettem az Isten ama kegyelmének ajándékából, mely adatott nékem az Õ hatalmának munkája szerint.


Ku na ɣɔnamiak a lɔ piny dudur, ekool tueŋ wen ee akool dherou, ke ke bɔ te nu raŋ, ke akɔl bɔ thok. 	 És korán reggel, a hétnek elsõ napján a sírbolthoz menének napfelköltekor.


Yak lɔŋ e baŋ e kat kat wek, ke cii bi nu rut, ku cii bi nu e kool e thabath aya. 	 Imádkozzatok pedig, hogy a ti futástok ne télen legyen, se szombatnapon:


Paannhial yen aye thoonydien dit, Ku piny yen aye ken aa yɛn acok dhɔɔr: Ee ɣonou bak yiek ɛn? ke lueel Bɛnydit ki: Ku te duɛɛr ɛn lɔŋ thin akou? 	 A menny nékem ülõszékem, a föld pedig az én lábaimnak zsámolya; micsoda házat építhettek nékem? azt mondja az Úr, vagy melyik az én nyugodalmamnak helye?


Raan aa nu raan e Parithai, cɔl Nikodemo, ee bɛny e Judai. 	 Vala pedig a farizeusok közt egy ember, a neve Nikodémus, a zsidók fõembere:


ɣɔn ci en kaŋ thol e guom, ke jɔ rot nyuoth keek ke piir, ne kajuec bik ŋic egɔk, aa ye tuol tede keek e nin kathierŋuan, ku jɔ ya cool e luel jam e ka ke ciɛɛŋ de Nhialic. 	 Kiknek az õ szenvedése után sok jel által meg is mutatta, hogy õ él, negyven napon át megjelenvén nékik, és szólván az Isten országára tartozó dolgokról.


ku tol e lɛŋ ee ke leeŋ wei ee lɔ nhial aɣet athɛɛr ya; ku acin lɔŋ ee kek lɔŋ akol ku wakɔu, kek kɔc e lɛn rac lam ku lɛmki kecicueec cit guop en, ayi raan ebɛn raan gam gaar bi e gaar guop rinke. 	 És az õ kínlódásuknak füstje felmegy örökkön örökké; és nem lesz nyugalmuk éjjel és nappal, a kik imádják a fenevadat és annak képét, és ha valaki az õ nevének bélyegét felveszi.


Go coor bɛn te nu yen luɛɛk ayi ŋol, ago ke tɔ dem. 	 És menének hozzá vakok és sánták a templomban; és meggyógyítá õket.


aye keek wɛɛt cit man e raan cath ke riɛl, ku acii cit man e kɔc e loŋ gɔɔr. 	 Mert úgy tanítja vala õket, mint a kinek hatalma van, és nem úgy, mint az írástudók.


Yak piɔth miɛt etok ne kɔc mit piɔth; yak dhiau etok ne kɔc dhiau. 	 Örüljetek az örülõkkel, és sírjatok a sírókkal.


ku lɔc Paulo Thila, ku jel, aci wathii ke kɔn tɔɔŋ, yan, bi dhueeŋ e Nhialic piɔu cath ke keek. 	 Pál pedig Silást választván maga mellé, elméne, az Isten kegyelmére bízatván az atyafiaktól.


Go raan e alooc tiit go welke lɛk Paulo, yan, Bany ke tɔŋ acik thɔn, yan, lony week: jaki jal enɔɔne, we bi cath apiɛth. 	 A tömlöcztartó pedig tudtára adá e szavakat Pálnak: A bírák ide küldöttek, hogy bocsássalak el titeket: most azért kimenvén, menjetek el békességgel!


Ku thieithieei e raan cii bi tɔ diu piɔu ne kedi. 	 És boldog, a ki én bennem meg nem botránkozik.


Raan bɔ nhial yen anu e kɔc niim kedhie. Raan bɔ e piny nɔm, yen aye kede piny, ku ye ka ke piny lueel: raan bɔ paannhial anu e kɔc niim kedhie. 	 A ki felülrõl jött, feljebb való mindenkinél. A ki a földrõl való, földi az és földieket szól; a ki a mennybõl jött, feljebb való mindenkinél.


Na wen, ke ya tiŋ tunynhial tok ke kaac e akɔlic; go coot e rol dit, yook diɛt e riŋ nhial ebɛn e kaam de nhial ku piny, yan, Baki, guɛɛrki e kecam diit e Nhialic; 	 És láték egy angyalt állani a napban, és kiálta nagy szóval, mondván minden madaraknak, a melyek repdesnek vala az égnek közepette: Jõjjetek el, és gyûljetek egybe a nagy Istennek vacsorájára;


Ku wek yɔɔk, yan, Jam ɣɔric ebɛn jam bi kɔc aa lueel, keden abik lueel ekool e guieereloŋ. 	 De mondom néktek: Minden hivalkodó beszédért, a mit beszélnek az emberek, számot adnak majd az ítélet napján.


Na wen, acike tɔ jel, ke ke bɔ Antiokia; ku te ci kek kut e kɔc tɔ gueer, ke ke jɔki gam awarek. 	 Azok annakokáért elbocsáttatván, elmenének Antiókhiába; és egybegyûjtvén a sokaságot, átadák a levelet.


Go bɛny de ɣon e Nhialic gɔth, luɔi ci Yecu raan tɔ dem ekool e thabath, ku jɔ bɛɛr, yook kɔc, yan, Akool kadhetem anuki kool dueere kɔc ke luui thin: yak bɛn e akoolke yiic bi we bɛn tɔ dem, ku duoki e bɛn ekool e thabath. 	 lelvén pedig a zsinagógafõ, haragudva, hogy szombat[nap]on gyógyított Jézus, monda a sokaságnak: Hat nap van, a melyen munkálkodni kell; azokon jõjjetek azért és gyógyíttassátok magatokat, és ne szombatnapon.


Ku puŋ bi loŋ ro dhil puk acok e ŋic yen egɔk ne gaar ci e gaar, yan, Bɛny mɛɛn abi ro jɔt bɛny loony e bɛɛny e Melkidhedekic, 	 És még inkább nyilvánvaló az, ha a Melkisédek hasonlatossága szerint áll elõ más pap,


ku nu Anath thin, yen aye bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, ku Kayapath, ku Jɔn, ku Alekandaro, ku kɔckɛn e bɛnydiit tueŋ kedhie. 	 És Annás, a fõpap, és Kajafás és János és Sándor, és a kik csak fõpapi nemzetségbeliek valának.


Go bɛ thieec raandiak, yan, Thimon, wen e Jona, nhiaar ɛn? Petero e piɔu diu luɔi ci en e thieec raandiak, yan, Nhiaar ɛn? Go lueel, yan, Bɛnydit, yin ŋic kerieec ebɛn; aŋic nɔn nhiaar ɛn yin. Go Yecu yɔɔk, yan, Nyuaathe amɛlki. 	 nda néki harmadszor [is]: Simon, Jónának [fia], szeretsz-é engem? Megszomorodék Péter, hogy harmadszor [is] mondotta vala néki: Szeretsz-é engem? És monda néki: Uram, te mindent tudsz; te tudod, hogy én szeretlek téged. Monda néki Jézus: Legeltesd az én juhaimat!


ku yak lueel, yan, Te e wo nu te waan nu kuarkuɔ, adi kenku mat ne keek etok ne leu de riɛm de nebii. 	 És ezt mondjátok: Ha mi atyáink korában éltünk volna, nem lettünk volna az õ bûntársaik a próféták vérében.


Agoki thiaŋ ne Weidit Ɣer kedhie, ku jɔki jam ne thok lei, acit man ci Weidit Ɣer e gam keek bi kek jam. 	 És megtelének mindnyájan Szent Lélekkel, és kezdének szólni más nyelveken, a mint a Lélek adta nékik szólniok.


Go yɔɔk, yan, E mith e ke ye kɔn kuɛth; aci piɛth te noome raan kuin e mith, deny jɔk. 	 Jézus pedig monda néki: Engedd, hogy elõször a fiak elégíttessenek meg. Mert nem jó a fiak kenyerét elvenni, és az ebeknek vetni.


E luɔi ci Nhialic loŋ taau e kepiɔth, bik kede piɔnde looi, ke loŋden bi kit, agoki ciɛɛŋden gam lɛn rac, a thooke wel ke Nhialic e luɔi. 	 Mert az Isten adta azoknak szívébe, hogy az õ szándékát cselekedjék, és egy szándékon legyenek, és adják az õ birodalmukat a fenevadnak, míglen betelnek az Isten beszédei.


Go kɔcpiooce rot woi, akucki raan lueel. 	 tanítványok ekkor egymásra tekintének bizonytalankodva, [hogy ]kirõl szól.


ee tiet deyin riɔɔc tiet e guieereloŋ, ku tuoc de many bi kɔc luel ater nyop. 	 Hanem az ítéletnek valami rettenetes várása és a tûznek lángja, a mely megemészti az ellenszegülõket.


agoki looi aya, ku tɔki kaŋ luethe roordit ne Baranaba ku Thaulo. 	 A mit meg is cselekedének, elküldvén a vénekhez Barnabás és Saulus keze által.


Ku yook keek, yan, Duoki ka ke kueeric muk, acin thieec, ayi athep, ayi kuin, ayi weu; ku duoki aluluut leer kaarou. 	 És monda nékik: Semmit az útra ne vigyetek, se pálczákat, se táskát, se kenyeret, se pénzt; se két-két ruhátok ne legyen.


Aci banydit cieec e thonykɛn ee kek reer, Ku jɔ kɔc kor jat nhial. 	 Hatalmasokat dönte le trónjaikról, és alázatosakat magasztalt fel.


Yɛn ecii jam ne kede yenhdi; ku Waar raan e toc ɛn, yen aa lek ɛn ke ba lueel, ku jam ban jam. 	 Mert én nem magamtól szóltam; hanem az Atya, a ki küldött engem, õ parancsolta nékem, hogy mit mondjak és mit beszéljek.


Raan yok weike abi weike mɔɔr; ku raan mar weike ne biakdi abi weike yok. 	 A ki megtalálja az õ életét, elveszti azt; és a ki elveszti az õ életét én érettem, megtalálja azt.


Luɛl luɛɛl wek en aya, yen aya wek rot tɔ ye caatɔɔ ne kede nɔmdun, luɔi aa wek mith ke kɔc ɣɔn kur nebii. 	 Így hát magatok ellen tesztek bizonyságot, hogy fiai vagytok azoknak, a kik megölték a prófétákat.


Ku ke ci com e tiɔm piɛthic, yen aye raan piŋ jam, ago yokic; go luɔk, kɔk nyin tok abi bɔt bɛɛi, ku kɔk nyin tok abi thierdhetem bɛɛi, ku kɔk nyin tok abi thierdiak bɛɛi. 	 A mely pedig a jó földbe esett, ez az, a ki hallja és érti az ígét; a ki gyümölcsöt is terem, és terem némely száz annyit, némely hatvan annyit, némely pedig harmincz annyit.


Na ɣɔnmiak, ke ke ɣet Kaithareia. Ku tit Korunelio keek, aci kɔcken cɔɔl ku mathkɛn nhiɛɛr, bik bɛn gueer. 	 És másnap eljutának Czézáreába. Kornélius pedig várja vala õket, egybegyûjtvén rokonait és jó barátait.


Yen a lueel en en, yan, Jɔ paac, yin e raan nine, jɔt rot e kɔc ci thou yiic, ke yi bii Kritho riaau. 	 Annakokáért mondja: Serkenj föl, a ki aluszol és támadj fel a halálból, és felragyogott tenéked a Krisztus.


Te ŋoot en ke jam, ke raan bɔ paan e bɛny e ɣon e Nhialic, bi ku yook, yan, Nyandu e thou; du Bɛny e weet be jut. 	 kor még a szó szájában vala, eljöve egy ember a zsinagóga fejének [házától,] mondván néki: Meghalt a leányod; ne fáraszd a Mestert!


Go ke ciɛɛc biic kedhie, ku jɔ duet dɔm cin, ku coot, yan, Nyanthiine, jɔ paac. 	 pedig mindenkit kiküldvén, és a [leányzó] kezét megfogván, kiálta, mondván: Leányzó, kelj fel!


Na wen, ke ke weer jam nu e kacigɔɔr yiic kedhie, jam de kede yenguop, gɔl e Mothe aɣɔl nebii kedhie. 	 És elkezdvén Mózestõl és minden prófétáktól fogva, magyarázza vala nékik minden írásokban, a mik õ felõle megirattak.


Wek ee ɣɛɛrepiny e tiɔp nɔm. Panydiit ci yik e kuurdit nɔm acii dueer leu ne thien. 	 Ti vagytok a világ világossága. Nem rejtethetik el a hegyen épített város.


aguɔ riɔɔc, guɔ lɔ ku thiaan talentɔndu piny; ŋo di, kedu ki. 	 Azért félvén, elmentem és elástam a te tálentomodat a földbe; ímé megvan a mi a tied.


ku luelki, yan, Caar e woniim, yin Kritho; eeŋa e biak yin? 	 Mondván: Prófétáld meg nékünk Krisztus, kicsoda az, a ki üt téged?


Yak cok e kaar wek reer adiu weke kɔc kedhie, ku kaarki ɣɛɛrepiɔu; na cin ɣɛɛrepiɔu, ka cin raan dueer Bɛnydit tiŋ. 	 Kövessétek mindenki irányában a békességet és a szentséget, a mely nélkül senki sem látja meg az Urat:


Kritho aci wo wɛɛr bei e aciɛɛn e loŋic, luɔi ci e tɔ ye aciɛɛn ne biakda: luɔi ci e gɔɔr, yan, Raan ebɛn raan nɔɔk e tim nɔm, ka ci cieen: 	 Krisztus váltott meg minket a törvény átkától, átokká levén érettünk; mert meg van írva: Átkozott minden, a ki fán függ:


Ku tul raan tede Paulo wakɔu ke e nyuoth; ee raan e Makedonia akaac ke laŋ, yan, Ba lɔŋda paan e Makedonia, ba wo bɛn kony. 	 azon az éjszakán látás jelenék meg Pálnak: egy macedón férfiú állt [elõtte,] kérve õt és ezt mondva: Jer által Macedóniába, és légy segítségül nékünk!


Na wen, aci Yecu mɔn ci wac noom, ke jɔ lueel, yan, E jɔ thok: go enɔm guot piny, ku jɔ thook. 	 Mikor azért elvette Jézus az eczetet, monda: Elvégeztetett! És lehajtván fejét, kibocsátá lelkét.


Wek yɔɔk eyic, yan, Baai ebɛn te bi welpiɛthke aa guiir thin e piny nɔm ebɛn, ayi kene aya ke cii tiiŋe looi abi lueel ne taŋ bi kɔc kede aa tak. 	 Bizony mondom néktek: Valahol az egész világon prédikáltatik az evangyéliom, a mit ez én velem cselekedék, az is hirdettetik az õ emlékezetére.


Agoki kueen, ku jɔki piɔth miɛt ne muŋ ci ke muk piɔth. 	 És mikor elolvasták, örvendezének az intésen.


Yen ka, wek mithekɔckuɔn ɣerpiɔth, kɔc e cɔt e tenhial rɔm etok, takki weniim e Tunydit ku Bɛnydiit Tueŋ e ka ke Nhialic, Bɛnydiit e gamda, yen aye Yecu; 	 Annakokáért szent atyafiak, mennyei elhívásnak részesei, figyelmezzetek, a mi vallásunknak apostolára és fõpapjára, Krisztus Jézusra,


Na wen, aci Parithai e piŋ nɔn ci en Thadokai tɔ mim, ke ke kut keniim. 	 A farizeusok pedig, hallván, hogy a sadduczeusokat elnémította vala, egybegyûlének;


Rolden ee raŋ ɣɔɔr nɔm; Ayek jam erueeny e keliep; Wirii de karac anu e kethook thin; 	 Nyitott sír az õ torkuk; nyelvökkel álnokságot szólnak; áspis kígyó mérge van ajkaik alatt.


Bɛnydit, acik nebiiku nɔk, ku acik yikkuon ke lam thuoor piny; adɔɔŋ ɛn atok, ku akɔɔrki naŋ nɛk kek ɛn. 	 Uram, a te prófétáidat megölték, és a te oltáraidat lerombolták; és csak én egyedül maradtam, és engem is halálra keresnek.


Ayek luɔiden looi ebɛn ke ke bi tiŋ e kɔc; ayek wɛlkɛn yek cieŋ tɔ laau yiic, ku tɔki lupɔɔken dit thook, 	 Minden õ dolgaikat pedig csak azért cselekszik, hogy lássák õket az emberek: mert megszélesítik az õ homlokszíjjaikat; és megnagyobbítják az õ köntöseik peremét;


Thiecki kɔc ɣerpiɔth nu e Kritho Yecuyic kedhie. Wek thieec mithekɔckuɔn rɛɛr ne yɛn etok. 	 Köszöntsetek minden szentet a Krisztus Jézusban. Köszöntenek titeket az atyafiak, a kik velem vannak.


Kakun juec acik rop, ku lupɔɔkun aci parpar ke cam. 	 Gazdagságotok megrothadt, és a ruháitokat moly ette meg;


Ku jamdi ayi guieer e ya yɛn guiir aake cin yiic wel e kɔc weŋ, wel ke pɛl e raan nɔm, aake ye cath ne nyuuth ee Weidit ke nyuɔɔth ayi riɛldɛndit; 	 A kegyelmi ajándékokban pedig különbség van, de ugyanaz a Lélek.


Ku cooke ayadaŋ, wok aa de warkuɔn e wogup, warkuɔn e wo wɛɛt, ku yok ke rieu gup: cii ŋuan alal luɔi bi wo kede Waardan e weikuɔ aa piŋ, agoku piir? 	 Aztán, a mi testi apáink fenyítettek minket és becsültük õket; avagy nem sokkal inkább engedelmeskedünk-é a lelkek Atyjának, és élünk!


Go ŋak nɔm aretdiite, yan, Na ya cak dhil thou woke yin, ke yin ca dueer jai. Ku yen aye jamden aya kedhie. 	 Õ pedig annál inkább erõsíti vala: Ha veled együtt kell is meghalnom, semmiképen meg nem tagadlak téged. Hasonlóképen szólanak vala a többiek is.


Kake aca ke lɛk week, ke we bi dɛ mat e yayic. Ne piny nɔm ke we bi dɛ ketuny e we dhal: riɛtki wepiɔth tei; yɛn e piny nɔm tiaam. 	 Azért beszéltem ezeket néktek, hogy békességetek legyen én bennem. E világon nyomorúságtok lészen; de bízzatok: és meggyõztem a világot.


Te mɛɛne kɔc ke piny nɔm week, ka ŋiɛcki nɔn ci kek a kɔn maan, ke we ŋoot ke we kene maan. 	 Ha gyûlöl titeket a világ, tudjátok meg, hogy engem elébb gyûlölt ti nálatoknál.


Goki lɔ biic panydit, bik tede yen. 	 Kimenének azért a városból, és hozzá menének.


ku dhieth Juda Peredh ku Dhera e Tamar; ku dhieth Peredh Kedhron; ku dhieth Kedhron Aram; 	 Júda nemzé Fárest és Zárát Támártól; Fáres nemzé Esromot; Esrom nemzé Arámot;


Eeŋo ca wek e ŋic, nɔn cii en e kede kuin en e lɛk ɛn e week, yan, bak rot tiit e luɔu de Parithai keke Thadokai? 	 Hogyan nem értitek, hogy nem kenyérrõl mondtam néktek, hogy õrizkedjetek a farizeusok és sadduczeusok kovászától!?


Yen ka, acit man ca wek Kritho Yecu Bɛnydit noom, yen rɛɛr wek e yeyin aya, 	 ért, a miképen vettétek a Krisztus Jézust, az Urat, [akképen ]járjatok Õ benne,


Na wen, acuk ɣet Roma, ke bɛny de rem jɔ kɔc ci mac yien bɛny de kalakon: go Paulo pɔl a rɛɛr etok, ke tht alathker tok tei. 	 Mikor pedig Rómába jutottunk, a százados átadá a foglyokat a testõrsereg fõvezérének. Pálnak azonban megengedteték, hogy külön lakjék az õt õrizõ vitézzel.


Aa ŋic raan bi e nyiɛɛn; en aa lueel en en, yan, We cii ɣer wedhie. 	 Tudta ugyanis, hogy ki árulja el õt; azért mondá: Nem vagytok mindnyájan tiszták!


Ku yenguop atɔu e abel thar cieen, anin e kɔm nɔm: agoki pɔɔc, ku thiecki, yan, Bɛny, thon thou wok cin kedu thin? 	 Õ pedig a hajó hátulsó részében a fejaljon aluszik vala. És fölkelték õt és mondának néki: Mester, nem törõdöl vele, hogy elveszünk?


Ku kɔc kɔk ee ka ci com e tiɔm piɛthic; ayek kɔc e jam piŋ, ku gamki, ku lokki, tok abi thierdiak bɛɛi, ku bii tok thierdhetem, ku bii tok bɔt. 	 A jó földbe vetettek pedig azok, a kik hallják az ígét és beveszik, és gyümölcsöt teremnek, némely harmincz annyit, némely hatvan annyit, némely száz annyit.


Ku na rac de wopiɔth, te ci en piath e Nhialic piɔu nyuɔɔth, buk ŋo lueel? Rac Nhialic, te ci en kɔc luoi ketuc e agɔth? (yɛn jam cit man e raan tei.) 	 Ha pedig a mi igazságtalanságunk az Istennek igazságát mutatja meg, mit mondjunk? Vajjon igazságtalan-é az Isten, hogy minket büntet? Emberi módon szólok.


Ku wok kɔc ci gam, wo lɔ e lɔŋeyic; acit man ci en e lueel, yan, Cit man can kueŋ lueel e agonhdiyin, yan, Aciki bi lɔ e lɔŋdiyic: acakaa luɔi yen e ci guɔ thok ɣɔn ciɛke piny thar. 	 Mert mi, hívõk, bemegyünk a nyugodalomba, miképen megmondotta: A mint megesküdtem az én haragomban, nem fognak bemenni az én nyugodalmamba; jóllehet munkáit a világ megalapításától kezdve bevégezte.


Ku tee ye kɔc ke loŋ kek bi piny lɔɔk lak, ke gam adi bi aa ɣɔric, ku ke ci kɔn lueel adi bi aa ke cin namde. 	 Mert ha azok az örökösök, kik a törvénybõl valók, hiábavalóvá lett a hit, és haszontalanná az ígéret:


Na wen, acik e yok lɔŋtui, ke jɔki thieec, yan, Rabi, e yi bɔ ene nɛn? 	 És megtalálván õt a tengeren túl, mondának néki: Mester, mikor jöttél ide?


Ku wook, aŋɔth e piathepiɔu wen bɔ ne gam en a yok tiit ne Weidit. 	 Mert mi a Lélek által, hitbõl várjuk az igazság reménységét.


Go lim lɔ bɛn ku jɔ bɛnyde lɛk kake. Go bɛny de ɣot gɔth, ku yook limde, yan, Dap lɔ biic lɔ kuɛɛr ke panydit kuɛɛr dit yiic ku kuɛɛr kor yiic, lɔ bɛɛiye kɔc kuany nyiin etene, ku ŋol, ku kɔc e kɔm, ku coor. 	 Mikor azért az a szolga haza ment, megmondá ezeket az õ urának. Akkor megharagudván a gazda, monda az õ szolgájának: Eredj hamar a város utczáira és szorosaira, és a szegényeket, csonkabonkákat, sántákat és vakokat hozd be ide.


Piɔn e kɔcke aci guɔ cuai, Ku aciki e piŋ apiɛth e keyith, Ku acik kenyin hiɛɛn; Ke ke cii bi daai e kenyin, Ku piŋki e keyith, Ku yokki jam e kepiɔth, Ku jɔki kepiɔth puk, Aguɔ keek tɔ dem. 	 Mert megkövéredett e népnek szíve, és füleikkel nehezen hallanak, és szemeiket behunyják; hogy szemeikkel ne lássanak, füleikkel ne halljanak, szívükkel ne értsenek és meg ne térjenek, és meg ne gyógyítsam õket.


Ya ki, dap bɛne: ye ke cath ke yin cok e muk yin en, ke bi cien raan bi golduon e dhueeŋ noom. 	 Ímé eljövök hamar: tartsd meg a mi nálad van, hogy senki el ne vegye a te koronádat.


Ku te ci yi ŋuoot bei e tim de olip waan, tim e cil roor tei, ago tuɛɛl e tim de olip piɛthic, ku tueel tueele yi thin acii cit ciɛɛŋduon e ciɛke yi; na kake kek keer thɛɛr ke tim, tueel bike bɛ tuɛɛl e timdenic guop tim de olip, cii bi pial awar tueel e tueele yin aret? 	 Mert ha te a természet szerint való vadolajfából kivágattál, és természet ellenére beoltattál a szelid olajfába: mennyivel inkább beoltatnak ezek a természet szerint valók az õ saját olajfájokba.


Na ɣɔn, e ruun e ciɛɛŋ de Tiberio Kaithar, ruun ee kek thieer ku dhic, ruun nu Pontio Pilato mudhiir e Judaya, ku ye Kerod teterarki de Galili, ku ye Pilip manhe tererarki de Yituraya, ku piny de Tarakoniti, ku ye Luthanio teterarki de Abilini, 	 Tibérius császár uralkodásának tizenötödik esztendejében pedig, mikor Júdeában Ponczius Pilátus volt a helytartó, és Galileának negyedes fejedelme Heródes, Iturea és Trakhónitis tartományának pedig negyedes fejedelme az õ testvére Filep, Abiléné negyedes fejedelme meg Lisániás,


Go rot jɔt enɔnthiine e keniim, ku jɔt ke wen niin en e yenɔm, ku jɔ lɔ paande, ke lec Nhialic. 	 [az] rögtön felkelvén azok szemeláttára, fölvevé a min feküdt, és elméne haza, dicsõítvén az Istent.


Ku thiec keek e kɔc kɔk e kɔc kaac etɛɛn, yan, Ee kaŋo ke luɔny wek mɛnh e muul? 	 Az ott állók közül pedig némelyek mondának nékik: Mit míveltek, hogy eloldjátok a vemhet?


Ku week, yak kɔc de ater ne week nhiaar, ku yak ke luooi apiɛth, ku dhɛnki ke kaŋ, ke cin ke ŋathki; ke ariopdun abi dit, ku we bi aa mith ke Nhialic Awarjaŋ; ee piɔu adhuɛŋ keke kɔc cin piɔth ayi kɔc racpiɔth. 	 nem szeressétek ellenségeiteket, és jól tegyetek, és adjatok kölcsönt, semmit érte nem várván; és a ti jutalmatok sok lesz, és ama magasságos [Istennek] fiai lesztek: mert õ jóltévõ a háládatlanokkal és gonoszokkal.


ku aca bɛ tuoc yin yenguop, ku yin, beye dɔm, yen yanydi ki: 	 Kit visszaküldöttem; te pedig õt, azaz az én szívemet, fogadd magadhoz!


yen aye aŋɔth cath ke wook, aŋɔth ci wo mac piɔth cit man e wenh e abel mac, aŋɔth cii ŋɛth e peeric, akaac aril, ku jɔ lɔ thin te nu ke nu e lupɔ dhil baŋtui; 	 Mely lelkünknek mintegy bátorságos és erõs horgonya és beljebb hatol a kárpítnál,


cit man ci e lueel tedaŋ, an, Yin ee bɛny e ka ke Nhialic aɣet athɛɛr Bɛny ci loony e bɛɛny e Melkidhedekic. 	 Miképen másutt is mondja: Te örökké való pap vagy, Melkisédek rendje szerint.


Aŋuan luɔi ba wek kɔc kuany nyiin miɔɔc ne ka cath ne week; ku tieŋki, kaŋ kedhie ayek ɣɛɛr tede week. 	 Csak adjátok alamizsnául a mi benne van; és minden tiszta lesz néktek.


Go Nathanyel thieec, yan, E yi ŋic ɛn tenou? Go Yecu bɛɛr, yan, Waaŋ ŋoot Pilip ke ken yin cɔɔl, waan reer yin e ŋaap thar, yin eca tiŋ. 	 Látá Jézus Nátánaelt õ hozzá menni, és monda õ felõle: Ímé egy igazán Izráelita, a kiben hamisság nincsen.


Na wen, ke gokdiit gɛiye tiec paannhial; tik aceŋ akɔl cit lupɔ, ku nu pɛɛi e yecok, ku ceŋ gol e dhueeŋ e yenɔm gol de kɔu kuɛl kathieer ku rou; 	 És láttaték nagy jel az égben: egy asszony, a ki a napba vala felöltözve, és lábai alatt vala a hold, és az õ fejében tizenkét csillagból korona;


Na wen, ke tiiŋ e Thamaria bɔ, bi bɛn gem e piu: go Yecu yɔɔk, yan, Miɔc ɛn e ka dɛk. 	 Jöve egy samáriabeli asszony vizet meríteni; monda néki Jézus: Adj innom!


Raan de yic, ke piŋ ke leke Weidit kanithɔɔ. Raan e tiam, aba pal cam e mana ci thiaan, ku aba miɔɔc ne kɔi ɣer, kɔɔi cii rin e piɛc cak gɔɔr e yekɔu, rin cin raan ŋic keek, ee raan ci gam en etok. 	 A kinek van füle hallja, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek. A gyõzedelmesnek enni adok az elrejtett mannából, és adok annak fehér kövecskét, és a kövecskén új írott nevet, a melyet senki nem tud, csak az, a ki kapja.


Go nyan tit ɣot thok go Petero thieec, yan, Yin aya, ci ye raan toŋ e kɔcpiooce raane? Go jai, yan, Yɛn cie raande. 	 Szóla azért Péterhez az ajtóõrzõ leány: Nemde, te is ez ember tanítványai közül való vagy? Monda õ: Nem vagyok.


Ku wek ŋiɛc, nɔn hiuwe nhieer e Nhialic e weyiic. 	 De ismerlek benneteket, hogy az Istennek szeretete nincs meg bennetek:


Wek yɔɔk eyic, yan, Nebii juec ku kɔc piɛthpiɔth juec acik kɔɔr e kepiɔth luɔi bi kek kaŋ tiŋ ka tieŋki, ku akenki ke tiŋ; ku akɔɔrki luɔi bi kek kaŋ piŋ ka piɛŋki, ku akenki ke piŋ. 	 Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz kívánta látni, a miket ti láttok, és nem látták; és hallani, a miket ti hallotok, és nem hallották.


Na wen, ke ke leer biic ɣeet keek Bethani: ku jɔ ecin jat nhial, thieei keek. 	 Kivivé pedig õket Bethániáig; és felemelvén az õ kezeit, megáldá õket.


Yɛn ee kaŋ lueel ka ca piŋ tede Waar: ku week aya, wek ee kaŋ looi ka cak piŋ tede woordun. 	 Én azt beszélem, a mit az én Atyámnál láttam; ti is azt cselekszitek azért, a mit a ti atyátoknál láttatok.


Aye lueel, yan, Na cakaa yɛn e jak lupɔɔke tei, ke yɛn bi guop pial. 	 Mert ezt mondja vala: Ha csak ruháit illethetem is, meggyógyulok.


Wek e tuɔɔc bak dom lɔ tem dom kɛn wek kɔn luui thin: kɔc kɔk acik luui, ku wek e lɔɔk look e luɔidenic. 	 Én annak az aratására küldtelek titeket, a mit nem ti munkáltatok; mások munkálták, és ti a mások munkájába állottatok.


(Ku lɔ e le yen nhial, ee kaŋo? Cie ɣet ci en kɔn ɣet piny tethuth ya ayadaŋ? 	 (Az pedig, hogy fölment, mit jelentene mást, mint hogy elõbb le is szállott a föld alsóbb részeire?


Yen aye yɛn raan e Yecu Kritho raan ci mac ne biakdun week wek Juoor, 	 ért [vagyok] én, Pál, a Krisztusnak foglya ti érettetek, a pogányokért;


Thimeon aci week guieer ne nɛm tueŋ ci Nhialic Juoor kɔn neem, bi kɔc bɛn bɛɛi bei e keyiic, ne baŋ de rinke. 	 Simeon elbeszélé, mimódon gondoskodott elõször az Isten, hogy a pogányok közül vegyen népet az õ nevének,


Thieithieei e Nhialic, Wun Bɛnydan Yecu Kritho, Raan ci wo thieei e athiɛɛi de wei ebɛn, athiɛɛi de ka ke paanhial, ne Krithoyic; 	 Áldott legyen az Isten, és a mi Urunknak, Jézus Krisztusnak Atyja, a ki megáldott minket minden lelki áldással a mennyekben a Krisztusban,


Go bɛnydit alathker dhuŋe tɔ jel, ku yook, yan, Du lek raan daŋ nɔn ci yin a nyuoth kake. 	 Az ezredes tehát elbocsátá az ifjat, meghagyván néki, hogy el ne mondd senkinek, hogy ezeket megjelentetted nékem.


raan ci ro gaam ne biak de karɛc cuk looi, luɔi bi en wo luok ne pinye nɔm enɔɔne, piny rɛɛce, ne kede piɔn e Nhialic Waada: 	 A ki adta önmagát a mi bûneinkért hogy kiszabadítson minket e jelenvaló gonosz világból, az Istennek és a mi Atyánknak akarata szerint.


Go Yecu puk nɔm, lueel, yan, Yee raan e Yithrael wɛɛt, ku kuc kake? 	 Felele Jézus és monda néki: Te Izráel tanítója vagy, és nem tudod ezeket?


Aci tɔ koor emaath e tuucnhial; Ku ci yiek nɔm gol e dhueeŋ ku rieeu, Ku jɔ taau e ka ci cueec e yicin niim: 	 Kisebbé tetted õt rövid idõre az angyaloknál, dicsõséggel és tisztességgel megkoronáztad õt és úrrá tetted kezeid munkáin,


anhiaar jurda, ku aci wo yiek ɣon e Nhialic yenguop. 	 rt szereti a mi nemzetünket, és a zsinagógát [is] õ építtette nékünk.


Na wen, aci tuucnhial jal e kelɔm lek paannhial, ke kɔc tit thok ke ke yook rot, yan, Loku Bethlekem enɔɔne, lok ke ci tuole tiŋ, ke ci Bɛnydit nyuoth wook. 	 És lõn, hogy mikor elmentek az angyalok õ tõlök a mennybe, mondának a pásztoremberek egymásnak: Menjünk el mind Bethlehemig, és lássuk meg e dolgot, a melyet az Úr megjelentett nékünk.


Ku adeki yɔɔl cit yɔɔl ke mancieei, ku nu wiɛth e keyɔɔl; ku aciɛthki ne riɛl bi kek kɔc aa nɔk e pɛi kadhic. 	 És skorpiókhoz hasonló farkuk vala és fulánkjuk; és a farkukban vala a hatalmuk, hogy ártsanak az embereknek öt hónapig.


Go daŋ bɛ tooc; agoki nɔk abi thou: ku him kɔk juec; ayek kɔk dui, ku nɛkki kɔk. 	 És ismét másikat külde; ezt pedig megölék: és sok másokat; némelyeket megvervén, némelyeket pedig megölvén.


Yak lip, ke we bi miɔɔc; yak koor, ku abak yok; yak ɣot tɔɔŋ thok, ku abi liep week. 	 Kérjetek és adatik néktek; keressetek és találtok; zörgessetek és megnyittatik néktek.


Ku du wook e lɛɛr e themic, Ye wo luok ne kerac; Ciɛɛŋ ee kedu, riɛl ee kedu, Dhueeŋ ee kedu, aɣet athɛɛr. Amen. 	 És ne vígy minket kísértetbe, de szabadíts meg minket a gonosztól. Mert tiéd az ország és a hatalom és a dicsõség mind örökké. Ámen!


Aa luel kene, nyooth en thon bi en thou, nɔn ee yen thon cit ŋo. 	 Ezt pedig azért mondá, hogy megjelentse, milyen halállal kell meghalnia.


yeka, ku we bi bɛɛi e mudhiir niim ayi maliik niim ne biakdi, aguɔki aa caatɔɔkɛn e keek tɔ jany, ku yek Juoor tɔ jany ayadaŋ. 	 És helytartók és királyok elé visznek titeket érettem, bizonyságul õ magoknak és a pogányoknak.


Go laat e kɔc wen e teek etɛɛn, ke ke lek keniim, 	 Az arramenõk pedig szidalmazzák vala õt, fejüket hajtogatván.


Yen aye pɛlenɔm cin raan toŋ de bany ke pinye nɔm e ci e ŋic; tee cik ŋic, adi kenki Bɛnydiit e dhueeŋ piaat e tim ci riiu nɔm kɔu. 	 Némelyiknek ugyanis bölcseségnek beszéde adatik a Lélek által; másiknak pedig tudománynak beszéde ugyanazon Lélek szerint;


Na kuɛɛreda Abraɣam, kene tɔ ye raan piɛthpiɔu ne luɔi, ɣɔn lɛm en Yithak wende e yiŋ de lam nɔm? 	 vagy] Ábrahám, a mi atyánk, nem cselekedetekbõl igazíttatott-é meg, felvivén Izsákot, az õ fiát az oltárra?


Wen e raan aa cii bɔ bi kɔc bɛn riɔɔk wei, ee kunydewei en e bi yen. Goki lɔ paan daŋ. 	 Mert az embernek Fia nem azért jött, hogy elveszítse az emberek lelkét, hanem hogy megtartsa. Elmenének azért más faluba.


Raan abi manhe yien kɔc lek nɔk abi thou, ku wun meth abi mɛnhde yien kɔc lek nɔk abi thou; ku mith abik ater cak ne warken niim ayi marken niim, agoki ke tɔ nak. 	 Halálra adja pedig testvér testvérét, atya gyermekét; támadnak magzatok szüleik ellen, és megöletik õket.


Yak weu ke tɔŋ taau e wegup kedhie, weu ke Nhialic, luɔi ba wek kɔɔc leu apiɛth ne ŋeeny aa wek cap de jɔŋdiit rac ŋɛny. 	 Öltözzétek föl az Isten minden fegyverét, hogy megállhassatok az ördögnek minden ravaszságával szemben.


We ye kacigɔɔr cok e kuɛɛn wek keyiic, luɔi aa wek e lueel, an, yak piir athɛɛr yok ne keyiic; ku kake ayek caatɔɔki; 	 Tudakozzátok az írásokat, mert azt hiszitek, hogy azokban van a ti örök életetek; és ezek azok, a melyek bizonyságot tesznek rólam;


Ago kɔc juec e kɔckɛn e piooce yiic, te ci kek e piŋ, agoki lueel, yan, Ee jam ril ekene; eeŋa dueer e piŋ? 	 kan azért, a kik hallák [ezeket] az õ tanítványai közül, mondának: Kemény beszéd ez; ki hallgathatja õt?


Cit man ci e gɔɔr, yan, Alueel Bɛnydit, yan, Ten aa yɛn Nhialic piir, ke miɔl kedhie abike tuk e yanɔm, Ku liep kedhie abik aca wooc gam e Nhialic nɔm. 	 Mert meg van írva: Élek én, mond az Úr, mert nékem hajol meg minden térd, és minden nyelv Istent magasztalja.


ku na ye kede Nhialic, acaki bi leu ne tiem; ke we cii bi yok aye kɔc piɔt e Nhialic. 	 Ha pedig Istentõl van, ti fel nem bonthatjátok azt; nehogy esetleg Isten ellen harczolóknak is találtassatok.


Ku te ya wek kɔc ke Kritho, ke wek ee kau de Abraɣam, ku yak kɔc bi kaŋ lɔɔk lak, acit man e ke ci kɔn lueel. 	 Ha pedig Krisztuséi vagytok, tehát az Ábrahám magva vagytok, és ígéret szerint örökösök.


Ku nhieer nu e kɔc juec piɔth abi liɛɛr, ne ŋueŋ bi kerac enyin ŋuak. 	 És mivelhogy a gonoszság megsokasodik, a szeretet sokakban meghidegül.


Na wen, aci kut e kɔc luɔi e looi Paulo tiŋ, ke ke jɔt kerot, jamki ne thoŋdɛn e Lukaonia, luelki, yan, Yieth acik loony piny tede wook ke ke cit gup kɔc. 	 A sokaság pedig mikor látta, a mit Pál cselekedett, felkiálta, likaóniai nyelven mondván: Az istenek jöttek le mihozzánk emberi ábrázatban!


Ku guik te ban reer aya: yɛn ŋath nɔn bi a yien week ne kede lɔŋduon aa wek lɔŋ. 	 Egyúttal pedig készíts nékem szállást; mert reménylem, hogy a ti imádságaitokért néktek ajándékoztatom.


Go Yecu lueel, yan, Eeŋo tɔ yin ɛn e raan piɛth? acin raan piɛth nu, yen aye Nhialic. 	 Jézus pedig monda néki: Miért mondasz engem jónak? Senki sem jó, csak egy, az Isten.


ku cuɛtki biic e panydit kec, ku biookki e kur; ku tɛɛu caatɔɔ lupɔɔken piny e dhuŋ cɔl Thaulo cok, 	 És kiûzvén a városon kívül, megkövezék: a tanúbizonyságok pedig felsõruháikat egy Saulus nevezetû ifjú lábaihoz rakták le.


E ŋɛk cii ŋɛk e tɔɔr lueth, ne pal ca wek raan thɛɛr pɔl keke luɔide, 	 Ne hazudjatok egymás ellen, mivelhogy levetkeztétek amaz ó embert, az õ cselekedeteivel együtt.


Na wen, aci kake thok, ke jɔ piny caath, ee lɔ panydiite ku le panyditte, ku le paane ku le paane, le kɔc aa wɛɛt ku guiir keek welpiɛth ke ciɛɛŋ de Nhialic: ku cath kɔc kathieer ku rou ne yen, 	 És lõn ezután, hogy õ jár vala városonként és falunként, prédikálván és hirdetvén az Isten országát, és vele a tizenkettõ,


Na wen, acik bɛn ɣot, ke ke lɔ ɣon nu nhial, ɣon reere Petero thin, ku Jɔn, ku Jakop, ku Andereya, ku Pilip, ku Thoma, ku Bartholo. mayo, ku Mathayo, ku Jakop wen e Alapayo, ku Thimon Dhelote, ku Judath wen e Jakop. 	 És mikor bementek, felmenének a felsõházba, a hol szállva valának: Péter és Jakab, János és András, Filep és Tamás, Bertalan és Máté, Jakab, az Alfeus fia, és Simon, a zelóta, és Júdás, a Jakab fia.


Jiɛthki piɔth, ku yak thuc, ku dhiauki: taki dɔldun puk rot aye dhieeu, ku taki miɛt e wepiɔth puk rot aye jiɛthepiɔu. 	 Nyomorkodjatok és gyászoljatok és sírjatok; a ti nevetéstek gyászra forduljon, és örömötök szomorúságra.


Acakaa liimkun aya, Weiki aba ke luooŋ e e kegup ne akoolke, Liimkuon roor ku liim duet, agoki kaŋ aa caar. 	 És épen az én szolgáimra és az én szolgálóleányaimra is kitöltök azokban a napokban az én Lelkembõl, és prófétálnak.


Kaŋ kedhie aci Waar ke yien ɛn: ku acin raan ŋic Wende, nɔn ee yen ŋa, ee Wun etok, ku acin raan ŋic Wun, nɔn ee yen ŋa, ee Wende etok, ku raan nu e Wende piɔu luɔi bi en e nyuoth en. 	 ndent nékem adott az én Atyám: és senki sem tudja, kicsoda a Fiú, csak az Atya; és kicsoda az Atya, hanem [csak] a Fiú, és a kinek a Fiú akarja megjelenteni.


Na wen, te ŋoote Petero ke luel welke, ke Weidit Ɣer loony e kɔc gup kedhie kɔc piŋ jam. 	 Mikor még szólá Péter ez ígéket, leszálla a Szent Lélek mindazokra, a kik hallgatják vala e beszédet.


Ku acin kenhiɛɛny bi lɔ thin eliŋliŋ, ayi raan e kenhiany looi, ayi raan e lueth toor: ee kɔc ci gɔɔr e awarek de Nyɔŋamaalic awarek de piir keek kapac kek abi lɔ thin. 	 És nem megy abba be semmi tisztátalan, sem a ki útálatosságot és hazugságot cselekszik, hanem csak a kik beírattak az élet könyvébe, a mely a Bárányé.


Ku wek yɔɔk, yan, Raan ebɛn raan ci ɣɔric gɔth keke mɛnhkene, ka dueer riɔɔc e guieer bi loŋde guiir; ku raan yook mɛnhkene, an, Yin piɔl piɔu, adueer riɔɔc e jany bi e jɔɔny e loŋ nɔm; ku raan lueel en, an, Yin ee dhɔn, adueer riɔɔc e giɛna deyic mac. 	 Én pedig azt mondom néktek, hogy mindaz, a ki haragszik az õ atyjafiára ok nélkül, méltó az ítéletre: a ki pedig azt mondja az õ atyjafiának: Ráka, méltó a fõtörvényszékre: a ki pedig ezt mondja: Bolond, méltó a gyehenna tüzére.


Te de yen raan e kaki looi, ne ye ya biɔɔth cok; ago te nuo yɛn, yen abi raan e kaki looi nu thin ayadaŋ: te de yen raan e kaki looi, yen abii Waar ŋic. 	 A ki nékem szolgál, engem kövessen; és a hol én vagyok, ott lesz az én szolgám is: és a ki nékem szolgál, megbecsüli azt az Atya.


Go Jɔn puk nɔm, yan, Yɛn ee kɔc baptith ne piu: ku ade raan kaac e weyiic cil, raan kuocki, 	 Felele nékik János, mondván: Én vízzel keresztelek; de köztetek van, a kit ti nem ismertek.


Ku raan tiŋ ɛn, ka tiŋ raan e toc ɛn. 	 És a ki engem lát, azt látja, a ki küldött engem.


Ku kɔc waan ci tooc aake ye kɔc ke Parithai. 	 És a küldöttek a farizeusok közül valók voltak:


Na wen, aci mudhiir e nieu, ke Paulo beer, yan, Bɛnydit, aŋiɛc nɔn ee yin jure cieŋ e run juec, en a luɛɛl ɛn kedi e piɔnmit: 	 Felele pedig Pál, miután intett néki a tiszttartó a szólásra: Mivelhogy tudom, hogy te sok esztendõ óta vagy e népnek bírája, bátorságosabban védekezem a magam ügyében,


Ago Dabid, luɔi ci en kene kɔn tiŋ, ago jam ne kede jon bi Kritho ro jɔt, yan, weike akeneke nyaaŋ paan e kɔc ci thou, ku ken guopde dhiap tiŋ. 	 õre látván [ezt,] szólott a Krisztus feltámadásáról, hogy az õ lelke nem hagyatott a sírban, sem az õ teste rothadást nem látott.


Ku te ci kɔc e dom tiit e tiŋ, ke ke jɔ kethook mat, yan, Wen bi kaŋ lɔɔk lak ki: bak nakku, ke ke bi lɔɔk lak bi aa keda. 	 De mikor azt látták a munkások, tanakodának egymás közt, mondván: Ez az örökös; jertek, öljük meg õt, hogy a miénk legyen az örökség!


Na wen, te cit ahithic cil, ke Yecu lɔ luaŋdiit e Nhialic, le kɔc wɛɛt. 	 Már-már az ünnep közepén azonban felméne Jézus a templomba, és tanít vala.


Loŋ aŋicku nɔn ee yen kede wei; ku yɛn ee raan e piny tei, yɛn ci ɣaac ke yɛn ci aa lim de kerac. 	 Mert tudjuk, hogy a törvény lelki; de én testi vagyok, a bûn alá rekesztve.


Ku ade raan tɔu e yenɔm, di, raan ci bɔɔt guop. 	 És ímé egy vízkóros ember vala õ elõtte.


ne kede piathepiɔu, luɔi jal ɛn la tede Waar, ke we cii a bi bɛ tiŋ; 	 És igazság tekintetében, hogy én az én Atyámhoz megyek, és többé nem láttok engem;


Kecigɔɔr e lueel adi? Yan, Abraɣam e Nhialic gam, ago tɔ ye piathepiɔu tede yen. 	 Mert mit mond az írás: Hitt pedig Ábrahám az Istennek, és tulajdoníttaték az õ néki igazságul.


Go kɔc jal e yelɔɔm enɔnthiine, kɔc wen, an, bik e luɔp ne dui: bɛnydit alathker e riɔɔc aya, te ci en e ŋic nɔn ee yen Romai, wen ci en e tɔ dut. 	 Mindjárt eltávozának azért õ tõle, a kik õt vallatni akarák. Sõt az ezredes is megijede, mikor megértette, hogy római, és hogy õt megkötöztette.


ku muk awarek thiin pɛtic e yecin: go cok cuec tuɛɛl e abapditic, ku tueel cok cam piny; 	 És a kezében egy nyitott könyvecske vala; és tevé a jobb lábát a tengerre, a bal lábát pedig a földre;


Ku nɛk kɔc wen ci doŋ ne abatau de raan rɛɛr e joŋgoor kɔu, abatau bɔ bei e yethok: go diɛt kuɛth ebɛn e riŋken. 	 A többiek pedig megöletének a lovon ûlõnek kardjával, a mely az õ szájából jõ vala ki; és a madarak mind megelégedének azoknak húsával.


De raan tok e weyiic? e cɔl kɔcdit ke kanithɔ; ku e ke laŋ ne biakde, ku tɔcki guop e miok ne rin ke Bɛnydit: 	 Beteg-é valaki köztetek? Hívja magához a gyülekezet véneit, és imádkozzanak felette, megkenvén õt olajjal az Úrnak nevében.


Na wen, aci Yecu kuut dit ke kɔc tiŋ e yeŋeŋ, ke yook kɔc, an, Jelku lok lɔŋtui. 	 Látván pedig Jézus a nagy sokaságot maga körül, parancsolá, hogy menjenek a túlsó partra.


Kuen e kɔcke acit thieer ku rou kedhie. 	 Valának pedig a férfiak összesen mintegy tizenketten.


Ku ne yapiɔu, wo cii Nhialic taau cieen wok tuuc, cit man e kɔc ci gam thuɔɔu: wo ci tɔ ye ke bi aa woi e piny nɔm, bi tuucnhial aa woi, ayi kɔc. 	 Azonképen ti is, ha érthetõ nyelven nem beszéltek, mimódon értik meg, a mit szóltok? Csak a levegõbe fogtok beszélni.


ku kenki kepiɔth puk ne naŋdɛn e kɔc, ku athuɛɛthden ee kek thueth, ku kɔɔrdɛn e diaar, ku kuelden. 	 És nem tértek meg az õ gyilkosságaikból, sem az õ ördöngösségeikbõl, sem paráználkodásaikból, sem lopásaikból.


Na wen, ke Yecu dhil kɔckɛn e piooce tɔ lɔ e abelic enɔnthiine, bik lɔ lɔŋtui e yenɔm tueŋ, te look en kuut ke kɔc tɔ jel. 	 És mindjárt kényszeríté Jézus az õ tanítványait, hogy szálljanak a hajóba és menjenek át elõre a túlsó partra, míg õ elbocsátja a sokaságot.


Ku te ci kool e thabath bɛn, ke jɔ weet luaŋ de Nhialic: go kɔc juec, te ci kek e piŋ, goki gai, ku luelki, yan, Raane e yok kake tenou? ku, yan, Pɛlenɔm ci yien en ee pɛlenɔm cit ŋo? ku luɔi diit cit ekene, luɔi ee looi e yecin e bɔ tenou? 	 És a mint eljött vala a szombat, tanítani kezde a zsinagógában; és sokan, a kik õt hallák, elálmélkodának vala, mondván: Honnét vannak ennél ezek? És mely bölcsesség az, a mi néki adatott, hogy ily csodadolgok is történnek általa?


Na wen, aciɛthki kueer, ke ke lɔ Jeruthalem; ku cath Yecu e keniim tueŋ: agoki gai; ku ariɔcki te kuɛny kek ecok. Go kɔc kathieer ku rou bɛ cɔɔl te nu yen, ku jɔ keek lɛk ka bi yok, 	 Útban valának pedig Jeruzsálembe menve fel; és elõttök megy vala Jézus, õk pedig álmélkodának, és követvén õt, félnek vala. És õ a tizenkettõt ismét maga mellé vévén, kezde nékik szólni azokról a dolgokról, a mik majd vele történnek,


Tɔ lueel raan ne kede wook nɔn ee wok kɔc e ka ke Kritho looi, kɔc cii ka ke Nhialic taau e kecin, ka ci thiaan ɣɔn. 	 vessétek a szeretetet, kívánjátok a lelki [ajándékokat,] leginkább pedig, hogy prófétáljatok.


Raan ci thou aci wɛɛn bei e keracic. 	 Mert a ki meghalt, felszabadult a bûn alól.


Ku te ci en yin wac kaŋ, ku na de keduon cath ke ye, ke jɔ taau e yayeth; 	 Ha pedig valamit vétett ellened, avagy adós, ezt nekem róvd fel.


Na wen, ke be liim kɔk tooc, lueel, yan, Lɛkki kɔc ci kɔn lɛk thieek, yan, Tieŋki, yɛn e kecamdit guik; mioorki ku ɣɔkkien cuɛi kɔk acike nɔk, ku kaŋ acik thok kedhie; baki e thieekic. 	 Ismét külde más szolgákat, mondván: Mondjátok meg a hivatalosoknak: Ímé, ebédemet elkészítettem, tulkaim és hízlalt állataim levágva vannak, és kész minden; jertek el a menyegzõre.


E karɛcke kadiak kek aa nɛk baŋ toŋ de kɔc abik thou baŋ wen ee kek diak, ne mac ku ne tol ku ne thulpur, kak e bɔ bei e kethook. 	 E háromtól öleték meg az emberek harmadrésze, a tûztõl és a füsttõl és a kénkõtõl, a mely azoknak szájából jõ vala ki.


Ku riɛm de thok bɔɔth ku mioor, keke arom de dau, te ci ke pɔɔr e kɔc gup kɔc ci wook e kecol, ago ke tɔ piɛth gup: 	 Mert ha a bakoknak és bikáknak a vére, meg a tehén hamva, a tisztátalanokra hintetvén, megszentel a testnek tisztaságára:


Ku te pute yom ke ye wowic, ke wek ayak lueel, yan, Piny abi tuoc: ago tuoc. 	 mikor [halljátok] fúni a déli szelet, [ezt] mondjátok: Hõség lesz; és [úgy] lesz.


Yak cool e nhiaar rot e nhieer e mith ke raan tok. 	 Az atyafiúi szeretet maradjon meg.


Goki lɔ ku thiaŋki piny nɔm, ku jɔki te tɔuwe rem e kɔc ɣerpiɔth tuɔɔk ku tookki panydiit nhiaar: na wen, ke mac bɔ piny paannhial, bi ku cuɛɛl keek. 	 És feljövének a föld szélességére, és körülvevék a szentek táborát és a szeretett várost; és Istentõl a mennybõl tûz szálla alá, és megemészté azokat.


Na wen, aci kake thok, ke Judai e ke jɔ ahith looi, ago Yecu jal le Jeruthalem. 	 Ezek után ünnepök vala a zsidóknak, és felméne Jézus Jeruzsálembe.


Na wen, aci bɛn ɣot, ke thieec kɔckɛn e piooce pei kapac, yan, Eeŋo ken wok e leu e ciec? 	 Mikor pedig bement vala a házba, tanítványai megkérdezék õt külön: Mi miért nem ûzhettük ki azt?


Ci pal wook, an, buk Kaithar kuot atholbo, ku cie ye? 	 Szabad-é nékünk adót fizetnünk a császárnak, vagy nem?


Go Yecu lueel, yan, Duoki pen: acin raan bi luɔi dit looi ne rinki, ku dueer a dap lɛk kerac. 	 Jézus pedig monda: Ne tiltsátok el õt; mert senki sincs, a ki csodát tesz az én nevemben és mindjárt gonoszul szólhatna felõlem.


Ku duoki rot e tɔ wit mɔu, ee mumenɔm bɛɛi; yak rot tɔ thiaŋ e Weidit; 	 És meg ne részegedjetek bortól, miben kicsapongás van: hanem teljesedjetek be Szent Lélekkel,


Yan, Amawoou ne yin, yin Karadhin! Amawoou ne yin, yin Bethaida! Tee ci luɔi ril looi e Turo ku Thidon, cit man ci ke looi e weyiic, adi cik kepiɔth puk ɣɔn thɛɛr, ku ceŋki cuɛl ku rɛɛrki e aropic. 	 Jaj néked Korazin! Jaj néked Bethsaida! Mert ha Tirusban és Sidonban történnek vala azok a csodák, a melyek bennetek lõnek, rég megtértek volna gyászruhában és hamuban.


yak war cieŋ e wecok; ku duoki aluluut kaarou e cieŋ. 	 Hanem kössenek sarut, de két ruhát ne öltsenek.


Ku wek ken bɛn tede kuurdit kuur dueere jak, kuur ɣɔn dep e mac, ku te nu cuɔlepiny, ku mɔɔth, ku amaŋ, 	 Mert nem járultatok megtapintható hegyhez, és lángoló tûzhöz, és sûrû homályhoz, és sötétséghez, és szélvészhez,


Ku acie yen etok, wok mit piɔth ayadaŋ e Nhialicic ne Bɛnydan Yecu Kritho, raan e yok wok mat ne yen. 	 Nemcsak pedig, hanem dicsekedünk is az Istenben a mi Urunk Jézus Krisztus által, a ki által most a megbékélést nyertük.


Na wen, ke raan toŋ de kɔc wen kaac etɛɛn, ke miit abatau bei, ku kip lim de bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, arek abi ŋniɛth yic wei. 	 De egy az ott állók közül az õ szablyáját kivonván, a fõpap szolgájához csapa, és levágá annak fülét.


luɔi ci wok gamduon ca wek Kritho Yecu gam piŋ, ku piŋku nhieerduon aa wek kɔc ɣerpiɔth nhiaar kedhie, 	 Mivelhogy hallottuk a ti hiteteket a Krisztus Jézusban, és a szeretetet, a melylyel minden szentekhez vagytok,


ne ŋiny ŋiɛc wek cooke, yan, Ee tede Bɛnydit, yen ba wek kaŋ lɔɔk lak ka bi aa ariopdun; ee Bɛnydit Kritho yen luɔɔiki. 	 Tudván, hogy ti az Úrtól veszitek az örökségnek jutalmát: mert az Úr Krisztusnak szolgáltok.


Go Thimeon ke thieei, ku jɔ Mari man yɔɔk, yan, Tiŋ, mɛnhe aci bɛɛi bi kɔc juec nu Yithiael tɔ wieek ku be ke tɔ jɔt rot; ku abi aa gok bi koc tiŋ agoki tɔŋ lueel ne yen; 	 megáldá õket Simeon, és monda Máriának, az õ anyjának: Ímé ez vettetett sokaknak elestére és feltámadására az Izráelben; és jegyül, a kinek [sokan] ellene mondanak;


Na wen, aci kɔc juec tiŋ, kɔc ke Parithai keke Thadokai, ke ke bɔ bike bɛn baptith ne yen, ke ke jɔ yɔɔk, yan, Wek mith ke karac, eeŋa e yook week, an, bak kat e agonh bi bɛn? 	 Mikor pedig látá, hogy a farizeusok és sadduceusok közül sokan mennek õ hozzá, hogy megkeresztelkedjenek, monda nékik: Mérges kígyóknak fajzatai! Kicsoda intett meg titeket, hogy az Istennek elkövetkezendõ haragjától megmeneküljetek?


Yeka, yɛn ee caatɔ lek raan e ro tɔ cuel ebɛn, yan, luɔi bi en loŋ aa looi ebɛn anu e yeyeth. 	 Bizonyságot teszek pedig ismét minden embernek, a ki körülmetélkedik, hogy köteles az egész törvényt megtartani.


Na ɣɔnmiak, ke wo jɔ kɔɔc e Thidon: ku Julio aci Paulo luoi apiɛth etɛɛn, go pɔl a lɔ tede mathke, bik en lɔ kony. 	 És másnap megérkezénk Sidonba. És Július emberséggel bánván Pállal, megengedé, hogy barátaihoz elmenve gondoskodásukban részesüljön.


Ku wek thieec, yan, Kɛnki piŋ? Go, an, Ɣɛɛ, ee yic, Rolden aci thiei e piny nɔm ebɛn, Ku lɔ welken guut e piny thar. 	 De mondom: Avagy nem hallották-é? Sõt inkább az egész földre elhatott az õ hangjok, és a lakóföld véghatáráig az õ beszédök.


Yen aa koone Nhialic keek abik kacol ecut aa kɔɔr e kepiɔth; acakaa dieerken gup ayek ciɛɛŋ de tik puk, ciɛɛŋ e ciɛke piny, ku jɔki ciɛɛŋ e cii piny cak kɔɔr 	 Annakokáért adta õket az Isten tisztátalan indulatokra; mert az õ asszonynépeik is elváltoztatták a természet folyását természetellenesre:


Go Judai bɛɛr, yan, Acie biak de luɔi piɛth en e biook wok yin, ee biak de lan ee yin Nhialic lat; ku luɔi e yin ro tɔ ye Nhialic, ku ye raan tei. 	 Felelének néki a zsidók, mondván: Jó dologért nem kövezünk meg téged, hanem káromlásért, tudniillik, hogy te ember létedre Istenné teszed magadat.


Go Paulo lɔ luaŋ e Nhialic, ku ye wel guiir ke ye nyin riɛl e pɛi kadiak, aa ye kaŋ wɛɛr kɔc, ku weet keek apiɛth ne kede ciɛɛŋ de Nhialic. 	 Bemenvén pedig a zsinagógába, bátorsággal szól vala, három hónapon át vetekedvén és igyekezvén meggyõzni az Isten országára tartozó dolgokról.


Go tuuc ku roordit ku kanithɔ ebɛn agoki loŋ mat e kepiɔth, yan, bik kɔc ci lɔc ne remdenic tuɔɔc Antiokia, bik cath e Paulo keke Baranaba; ke yi Judath cɔl Barthaba, ku Thila, kɔc dit e kɔc yiic: 	 Akkor tetszék az apostoloknak és a véneknek az egész gyülekezettel egybe, hogy férfiakat válaszszanak ki magok közül és elküldjék Antiókhiába Pállal és Barnabással, Júdást, kinek mellékneve Barsabás, és Silást, kik az atyafiak között fõemberek valának.


Aci Nhialic lueel ale, yan, bi mithke dhil keny paan lei, paan bi keek tɔ ye him thin, ku yeke yɔŋ, bot kaŋuan e run. 	 Szólt pedig az Isten akképen, hogy az õ magva zsellér lészen idegen földön, és szolgálat alá vetik azt, és nyomorgatják, négyszáz esztendeig.


Kake aake loi e Bethabara e Jordan nɔm lɔŋtni, te waan e Jɔn kɔn baptith thin. 	 Ezek Béthabarában lettek, a Jordánon túl, a hol János keresztel vala.


Goki thieec, yan, Eeŋo e Mothe e lueel, yan, bi raan tik gam awarek de pɔk, jɔn pɔk ke ye. 	 Mondának néki: Miért rendelte tehát Mózes, hogy válólevelet kell adni, és úgy bocsátani el az asszonyt?


yen akɔɔrroor e ye mahik ke piny nɔm thut, ku ye kɔc rɛɛr e piny nɔm tɔ wit wany e bɛɛl de yen. 	 A kivel paráználkodtak a föld királyai, és az õ paráznaságának borával megrészegedtek a föld lakosai.


ku ya raan piir; yɛn aaci thou, ku tiŋ, ya ki piire aɣet wadaŋ thɛɛr, ku yɛn cath wo mukthɛɛr ke thuɔɔu ku paan e kɔc ci thou. 	 És az Élõ; pedig halott valék, és ímé élek örökkön örökké Ámen, és nálam vannak a pokolnak és a halálnak kulcsai.


Ku yɛn ee ro them e cooke, yan, ba ya cath ne piɔn agɔk anandi, ku cin ke ya wooc e Nhialic nɔm ku kɔc niim ayadaŋ. 	 Ebben gyakorlom pedig magamat, hogy botránkozás nélkül való lelkiismeretem legyen az Isten és emberek elõtt mindenkor.


Kee lueel en en, yan, E doŋ ke ye nieŋ tok, ee nyiɛɛi de ka ci niɛŋ yen e lueel, cit man e ka ci cak, luɔi bi ka cii dueere niɛŋ doŋ. 	 Az a "még egyszer" pedig jelenti az állhatatlan dolgoknak mint teremtményeknek megváltozását, hogy a rendíthetetlen dolgok maradjanak meg.


Go tɔ lɔ paande, ku lueel, yan, Du lɔ wutic, ku du lek raan daŋ nu wutic ayadaŋ. 	 És haza küldé, mondván: Se a faluba be ne menj, se senkinek el ne mondd a faluban.


Ku acit man e akool ke Noa ɣɔn thɛɛr, yen abi ciet bɛn de Wen e raan aya. 	 A miképen pedig a Noé napjaiban vala, akképen lesz az ember Fiának eljövetele is.


Ku eeŋo woi yin wɛɛlthiin nu e mɛnhkui nyin, ku cii tim dit e tiŋ tim nu e yinyin guop? 	 Miért nézed pedig a szálkát, a mely a te atyádfia szemében van, a gerendát pedig, a mely a te szemedben van, nem veszed észre?


Yen ka, acin gaak be nu e kɔc yieth kɔc nu e Kritho Yecuyic, kek kɔc cie tɔu e tau de guop, ayek tɔu e tau de wei. 	 Nincsen azért immár semmi kárhoztatásuk azoknak, a kik Krisztus Jézusban vannak, kik nem test szerint járnak, hanem Lélek szerint.


ku abi amɛl taau e baŋ cuenyde, ku tɛɛu bɔɔth e baŋ camde. 	 És a juhokat jobb keze felõl, a kecskéket pedig bal keze felõl állítja.


Go Yecu puk nɔm, yan, Tiiŋe, eeŋoda ne yin? Thaardi aŋoot ke ken bɛn. 	 Monda néki Jézus: Mi közöm nékem te hozzád, oh asszony? Nem jött még el az én órám.


Wek yɔɔk eyic, yan, Raan gam ɛn acath ke piir athɛɛr. 	 Bizony, bizony mondom néktek: A ki én bennem hisz, örök élete van annak.


Go Dhakayo rot jɔt, ku yook Bɛnydit, yan, Tiŋ, Bɛnydit, biak toŋ de kaki aba yɛn ke kɔc kuany nyiin miɔɔc; ku na de kede raan daŋ ca noom ne goony elueth, ka ba bɛ cuoot e ŋuan. 	 Zákeus pedig elõállván, monda az Úrnak: Uram, ímé minden vagyonomnak felét a szegényeknek adom, és ha valakitõl valamit patvarkodással elvettem, négy annyit adok helyébe.


Ku na de ke luɔɔiki, nɔn ee yen jam ku nɔn ee yen luɔi, yak ke looi ebɛn ne rin ke Bɛnydit Yecu, ke we ye Nhialic Waada yɔɔk, yan, Thieithieei, ne kede. 	 mindent, a mit csak cselekesztek szóval vagy tettel, mindent az Úr Jézusnak nevében [cselekedjetek,] hálát adván az Istennek és Atyának Õ általa.


Ku ade tiiŋ nu cɔl Ana, ku ye nebi, nyan e Panuɛl, raan dhien e Acer: aci dhiɔp aret, aci kɔn reer keke monyde run kadherou te waan ee yen dhuec, 	 És vala egy prófétaasszony, Anna, a Fánuel leánya, az Áser nemzetségébõl (ez sok idõt élt, miután az õ szûzességétõl fogva hét esztendeig élt férjével,


Ku enɔn can week waak cok, ku ya Bɛnydit ku Bɛny e weet, ku enɔɔne, week ayadaŋ we dueer wecok dhil aa waak wapac, ye ŋɛk ŋɛk waak cok. 	 Azért, ha én az Úr és a Mester megmostam a ti lábaitokat, néktek is meg kell mosnotok egymás lábait.


Ee raan daŋ yen aye caatɔdi; ku kedɛn lueel e kedi aŋiɛc nɔn ee yen yic. 	 Más az, a ki bizonyságot tesz rólam; és tudom, hogy igaz az a bizonyságtétel, a melylyel bizonyságot tesz rólam.


Go Yecu bɛny alathker yɔɔk, yan, Lɔ, cit man ci yin e gam, e tɔu aya tede yin. Ago limde dem e thaare guop. 	 És monda Jézus a századosnak: Eredj el, és legyen néked a te hited szerint. És meggyógyult annak szolgája abban az órában.


ku te de en te dɔm en en, ke deeny piny erup: ago ayɔk gut e yethok, ku reem elec, go lɔ ke nɔl: guɔ lɛk kɔckuon e piooce luɔi bi kek e cieec; ku akenki leu e ciec. 	 És a hol csak elõfogja, szaggatja õt; õ pedig tajtékot túr, a fogát csikorgatja, és elfonnyad. Mondám hát tanítványaidnak, hogy ûzzék ki azt, de nem tudták.


Na wen, aci Mari bɛn tede Yecu, ke tuk emiɔl e yecok, lueel, yan, Bɛnydit, tee yi nu ene, ke mɛnhkai adi ken thou. 	 Mária azért, a mint oda ére, a hol Jézus vala, meglátván õt, az õ lábaihoz esék, mondván néki: Uram, ha itt voltál volna, nem halt volna meg az én testvérem.


yɛn ci cueel ekool ee kekbɛt, yɛn ee jur cɔl Yithrael, raan e dhien e Benjamin, yɛn ee Eberu ci dhieeth e Eberuu; ne kede loŋ, yɛn ee Parithai; 	 rülmetéltettem nyolczadnapon, Izráel nemzetségébõl, Benjámin törzsébõl való [vagyok,] zsidókból való zsidó, törvény tekintetében farizeus,


Ku acii bi tɔu aya ne weyiic: ku raan ebɛn raan kɔɔr luɔi bi en dit e weyiic, e tɔ rot e raan e kakun looi; 	 De ne így legyen közöttetek; hanem a ki közöttetek nagy akar lenni, legyen a ti szolgátok;


Aa luel kene nyooth en thon bi en thou, ago Nhialic tɔ lec. Na wen, aci kene lueel, ke yook, yan, Kuany acok. 	 Ezt pedig azért mondá, hogy jelentse, milyen halállal dicsõíti majd meg az Istent. És ezt mondván, szóla néki: Kövess engem!


Ku yɛn bi Waada lip, ka bi we gam Raan daŋ Raan e kɔc riit piɔth, bi aa reer ke week athɛɛr; 	 És én kérem az Atyát, és más vígasztalót ád néktek, hogy veletek maradjon mindörökké.


ku guomdekaŋ ee raan tɔ giu; ku giu ci raan giu yen aye aŋɔth bɛɛi; 	 A békességes tûrés pedig próbatételt, a próbatétel pedig reménységet,


Go ke yɔɔk, yan, Raan pɔk ke thŋde, ku jɔ tiiŋ daŋ thiaak, ka ye lɔ ke tiiŋ lei: 	 Õ pedig monda nékik: A ki elbocsátja feleségét és mást vesz el, házasságtörést követ el az ellen.


Yɛn Paulo, lim e Nhialic, ku ye tuny e Yecu Kritho, ne kede gam de kɔc cii Nhialic lɔc, ku ne kede ŋiny bi kɔc yic ŋic egɔk, yic e roŋ ke rieeu de Nhialic, 	 Pál, Istennek szolgája, Jézus Krisztusnak pedig apostola, az Isten választottainak hite és a kegyesség szerint való igazságnak megismerése szerint,


Go Martha pɔk nɔm en, yan, Aŋiɛc nɔn bi en ro bɛ jɔt e jon jɔte kɔc rot ekool rial wadaŋ. 	 Monda néki Mártha: Tudom, hogy feltámad a feltámadáskor az utolsó napon.


Ɣɔn nu malike, yen aa dhieethe Mothe, ke ye mɛnh ci lakelak, go muk e pɛi kadiak paan e wun: 	 Akkor születék Mózes, és ékes vala az Isten elõtt. Ez három hónapig atyja házában tartaték.


Cai week wek kɔc cuai, dhiauki abak kiɛɛu moc, ne katuc bɔ ka bi we dhal! 	 Nosza immár ti gazdagok, sírjatok, jajgatván a ti nyomorúságaitok miatt, a melyek elkövetkeznek reátok.


Ku te ŋoote gam ke ken bɛn, wok ci mac, ku tit wo e loŋic, wo ci yok e wo mac aɣet kool bi gam bɛn, gam bi nyuoth kɔc elemiak. 	 Minekelõtte pedig eljött a hit, törvény alatt õriztettünk, egybezárva az eljövendõ hit kinyilatkoztatásáig.


Waan tɛɛk ɛn kueer, yɛn e kaŋ tiŋ ka lamki, aguɔ yiŋ tok yok aya, yiŋ de lam, aci gaar kɔu wel, yan, KEDE NHIALIC KUCKU. Yen, Raan yak lam ke kuocki, yen a guieer week enɔɔne. 	 Mert mikor bejárám és szemlélém a ti szentélyeiteket, találkozám egy oltárral is, melyre ez vala ráírva: Ismeretlen Istennek. A kit azért ti nem ismerve tiszteltek, azt hirdetem én néktek.


Ku we bi aa maan e raan ebɛn ne baŋ de rinki: ku raan e yepiɔu ruut a thooke kaŋ, yen abi kony wei. 	 És lesztek gyûlöletesek mindenki elõtt az én nevemért; de a ki mindvégig megmarad, az megtartatik.


Wo bi dhil cuat e tuur tok nɔm tei. 	 Egy szigetre kell pedig nékünk kivetõdnünk.


Ku raan ci lɔ e lɔŋdeyic aci lɔŋ ayadaŋ ne luɔide, cit man ci Nhialic lɔŋ ne luɔide. 	 Mert a ki bement az õ nyugodalmába, az maga is megnyugodott cselekedeteitõl, a miképen Isten is a magáéitól,


Goki yɔɔk, yan, Acin awareek cuk yok ne kedu awareek bɔ Judaya, ku acin raan tok e wɛɛtakeckuɔ ci bɛn ene, raan cath ke jam rac ne kedu. 	 Azok pedig mondának néki: Mi te felõled sem levelet nem vettünk Júdeából, sem pedig az atyafiak közül ide jõve valaki, nem jelentett, vagy szólott te felõled valami rosszat.


Ku na ci e dhal, te ŋoote bɛny daŋ ke mec, ke jɔ kɔc tɔɔc lek mat thieec tede yen. 	 Mert különben még mikor amaz távol van, követséget küldvén, megkérdezi a békefeltételeket.


Ku kake kedhie acitki kɛc e tik kac te kɔɔr en dhieth. 	 Mind ez pedig a sok nyomorúságnak kezdete.


Na wen, a cam kɔc theen, ku ci jɔŋdiit rac jam guɔ taau e Judath piɔu, Judath Yithkariɔt wen e Thimon, yan, bi e nyicɛn; 	 És vacsora közben, a mikor az ördög belesugalta már Iskáriótes Júdásnak, a Simon fiának szívébe, hogy árulja el õt,


Na wen, ke Thimon Petero, raan cath ke abatau, ke miit bei, yup lim e bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, kip yiny cuec wei. Rin ke lime acɔl Malko. 	 Simon Péter pedig, a kinek szablyája vala, kirántá azt, és megüté a fõpap szolgáját, és levágá annak jobb fülét. A szolga neve pedig Málkus vala.


Go ya yɔɔk, an, Acie yen! yɛn ee lim wo yin etok, ku ya lim woke nebii mithekɔckun, ku kɔc e wel ke awareke dot: ye Nhialic lam. 	 pedig monda nékem: Meglásd, ne [tedd;] mert szolgatársad vagyok néked, és a te atyádfiainak a prófétáknak, és azoknak, a kik megtartják e könyvnek beszédeit. Az Istent imádd.


Ayi mithekɔcken aya aake ken kede gam. 	 Mert az õ atyjafiai sem hivének benne.


Go kɔc cath e yɛn goki keɣer tiŋ, agoki riɔɔc: ku kenki rol e raan jam ke yɛn piŋ. 	 A kik pedig velem valának, a világosságot ugyan látták, és megrémültek; de annak szavát, a ki velem szól vala, nem hallották.


Eeŋo buk jɔ looi? kut e kɔc abik dhil gueer; abik dhil piŋ nɔn ci yin bɛn. 	 Micsoda annakokáért? Mindenesetre össze kell gyülekezni a sokaságnak; mert meghallják, hogy ide jöttél.


Eeŋo buk jɔ lueel? Yan, Juoor, kɔc e cii piathepiɔu e cop, acik piathepiɔu yok, yen aye piathepiɔu bɔ ne gam; 	 Mit mondunk hát? Azt, hogy a pogányok, a kik az igazságot nem követték, az igazságot elnyerték, még pedig a hitbõl való igazságot;


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Dueer wɛɛt rieec emony thieek aa dhiau, te ŋoote mony thiek ke tɔu ke keek? Akool abik bɛn, akool bi mony thiek jɔt e keyiic, yen abi kek cam rɛɛc. 	 És monda nékik Jézus: Vajjon szomorkodhatik-é a násznép a míg velök van a võlegény? de eljõnek a napok, a mikor elvétetik tõlök a võlegény, és akkor bõjtölni fognak.


Na wen, ke kɔcpiooce Jɔn ke ke teer ne Judai ne kede waak. 	 Vetekedés támada azért a János tanítványai és a judeaiak között a mosakodás felõl.


Go ke thieec, yan, Kuocki kaaŋe? ku bak kɛŋ kedhie ŋic adi? 	 És monda nékik: Nem értitek ezt a példázatot? Akkor mimódon értitek meg majd a többi példázatot?


agoki lɔ ne tik keek kedhie kadherou, ku cin mith cik nyaaŋ piny. Na wen, e kecok cieen, ke tik look thou ayadaŋ. 	 És mind a hét elvevé azt, és magot nem hagyának. Legutoljára meghalt az asszony is.


ku te ye kek bɛn e thuukic, te ŋoot kek e ke ken waak, ke ke cie cam: ku kajuec kɔk anuki, ka cik dɔm, ku yek ke dot apiɛth, cit man e wɛk de biiny, ku wɛk de tony, ku athɛn ke malɔɔŋ, ku biook. 	 És piaczról jövén sem esznek, ha meg nem mosakodnak; és sok egyéb is van, a minek megtartását átvették, poharaknak, korsóknak, rézedényeknek és nyoszolyáknak megmosását.


na wen, aci bɛn, ago dhueeŋ de Nhialic piɔu tiŋ, ke jɔ piɔu miɛt; ku yook keek kedhie, an, bik cok e tɔu kek ne Bɛnydit ne piɔn ril: 	 Ki mikor oda jutott és látta az Isten kegyelmét, örvendeze; és inté mindnyájukat, hogy állhatatos szívvel maradjanak meg az Úrban.


Go keek yook, yan, Duoki kaŋ e kɔɔr tede kɔc ke war ke ci lɛk week. 	 Õ pedig monda nékik: Semmi többet ne követeljetek, mint a mi elõtökbe rendeltetett.


Go Dhakaria tunynhial thieec, yan, Ba kene jɔ ŋic adi? kɛn dhiɔp, ku ken tiiŋdi dhiɔp aya? 	 monda Zakariás az angyalnak: Mirõl tudhatom én ezt meg? mert én vén vagyok, és az én feleségem [is] igen idõs.


E yi cuk tiŋ nɛn ke yi ye kaman, agoku yi taau ɣot? ku cine kɔu lupɔ, agoku yi gam lupɔ ceŋ? 	 És mikor láttuk, hogy jövevény voltál, és befogadtunk volna? vagy mezítelen voltál, és felruháztunk volna?


Na wen, acik bɛn, ke ke tɔ kanithɔ gueer, ku guiirki keek kerieec cii Nhialic looi keke keek, ku luɔi ci en ɣon e gam liep Juoor. 	 Mikor pedig megérkeztek és a gyülekezetet egybehívták, elbeszélék, mily nagy dolgokat cselekedett az Isten õ velök, és hogy a pogányoknak kaput nyitott a hitre.


Ago rot mɛɛc ke keek te dueer raan cuoop te dɛɛny en kɔɔi; go emiɔl tuk, ku lɛŋ, 	 És õ eltávozék tõlök mintegy kõhajításnyira; és térdre esvén, imádkozék,


Go kɔc cath ne yen goki kɔɔc, acik lɔ lik, ke ke piŋ rol, ku acin raan cik tiŋ. 	 A vele utazó férfiak pedig némán álltak, hallva ugyan a szót, de senkit sem látva.


Go kɔckɛn e piooce kathieer ku rou cɔɔl, ku jɔ keek tooc rene ku rene; ku gɛm keek riɛl bi kek jɔɔk rac cieŋ; 	 Majd magához szólítá a tizenkettõt, és kezdé õket kiküldeni kettõnként, és ada nékik hatalmat a tisztátalan lelkeken.


ku aci juoor kedhie pal cath e kuɛɛrken ɣɔn nu rɛm thɛɛr. 	 Ki az elmúlt idõkben hagyta a pogányokat mind a maguk útján haladni:


Ku yok Judai tok etɛɛn cɔl Akula, raan ci dhieeth e Ponto, ku aa piɛc bɛn e Yitalia, keke Pirithikila tiiŋde, ne biak de loŋ cii Kulaudio lueel, yan, bi Judai jal e Roma kedhie: go bɛn tede keek; 	 És mikor egy Akvila nevû, pontusi származású zsidóra talált, ki nem régen jött Itáliából, és feleségére Prisczillára (mivelhogy Klaudius megparancsolta vala, hogy a zsidók mind távozzanak Rómából): hozzájuk csatlakozék.


Te ci akɔl ruɛl ago tuoc cit man e mac, ee wal tɔ biɔɔr, ku jɔ gaakde tɛŋ wei, ago lak de yenguop liu; yen acit yom bi raan juec e kake yom e kuɛɛrke yiic. 	 Mert felkél a nap az õ hévségével, és megszárítja a füvet; és annak virága elhull, és ábrázatának kedvessége elvész: így hervad el a gazdag is az õ útaiban.


arɛɛr keke raan cɔl Thimon aten e biok coŋ, ɣonde anu e abapdit yɔu; yen abi yi lɛk ke ba dhil looi. 	 egy Simon [nevû] tímárnál van szálláson, kinek háza a tenger mellett van. Õ megmondja néked, mit kell cselekedned.


Go Yecu lueel, yan, Yɛn ee jonerot, keke piir: raan gam ɛn, na ciɛk thou, ka bi piir: 	 Monda néki Jézus: Én vagyok a feltámadás és az élet: a ki hisz én bennem, ha meghal is, él;


Ku kagɛi aba ke tɔ tiec paan e Nhialic nhial, Ku ta gook tiec e piny nɔm, Riɛm, ku mac, ku toltol e piny: 	 És tészek csudákat az égben odafenn, és jeleket a földön idelenn, vért, tüzet és füstnek gõzölgését.


Go Korunelio lueel, yan, Nin waan e kaŋuan, yɛn e kecam theek aɣet te cit ethaare; ku thaar kadheŋuan yɛn aa laŋ Nhialic ɣondi; na wen, ke raan kaac e yanɔm ke ceŋ lupɔ lɔ riauriau, 	 És Kornélius monda: Negyednaptól fogva mind ez óráig bõjtöltem, és kilencz órakor imádkozám az én házamban; és ímé egy férfiú álla meg elõttem fényes ruhában,


Raan anu raan juec e kake, ku ye lupɔ thiith amujuŋ cieŋ, lupɔ piɛth lɔ mot, ku ye cam e kamit ku ye reer ke ye adhuɛŋ e akoolnyiin kedhie. 	 Vala pedig egy gazdag ember, és öltözik vala bíborba és patyolatba, mindennap dúsan vigadozván:


Na wen, ke tunynhial ee kek ŋuan koth kaaŋde; ku jɔ baŋ toŋ de akɔl yup, baŋ wen ee kek diak, ku yup baŋ toŋ de pɛɛi, ku baŋ toŋ de kuɛl, baŋ wen ee kek diak; ago baŋ toŋ e keek ago cuɔl, baŋ wen ee kek diak, go piny cuo ɣer akol e baŋ toŋ de baŋ wen ee kek diak, ayi wakɔu ayadaŋ. 	 A negyedik angyal is trombitált, és megvereték a napnak harmadrésze, és a holdnak harmadrésze, és a csillagoknak harmadrésze; hogy meghomályosodjék azoknak harmadrésze, és a nap az õ harmadrészében ne fényljék, és az éjszaka hasonlóképen.


Ku yen aye kool e Gniɛɛk de Winythok, ku acit thaar kadhetem. Go Judai yɔɔk, yan, Wɔiki Malikdun! 	 Vala pedig a husvét péntekje; és mintegy hat óra. És monda a zsidóknak: Ímhol a ti királyotok!


Agoki be thieec, yan, Ku ee yin ŋa? luɔi bi wok e lɔ lɛk kɔc e toc wook. Ka yin, jɔ aa ŋa? 	 Mondának azért néki: Kicsoda vagy? Hogy megfelelhessünk azoknak, a kik minket elküldöttek: Mit mondasz magad felõl?


Go ya jɔt leer ɛn e jɔɔric ne Weidit: ku ja tik tiŋ etɛɛn, ke rɛɛr e lɛn rɛɛc thith kɔu, lɛn ci kɔu thiaŋ ke rin ke lɛɛt rac, ku ciɛth ke nim kadherou, ku tuŋ kathieer. 	 És lélekben elvitt engem egy pusztába és láték egy asszonyt ülni egy veres fenevadon, a mely teljes vala káromlásnak neveivel, a melynek hét feje és tíz szarva vala.


Go Jakop manhe e Jɔn tɔ nak e abatau. 	 Megöleté pedig Jakabot, Jánosnak testvérét, fegyverrel.


Na wen, aci kɔckɛn e piooce cɔɔl, kɔc kathieer ku rou, ke ke gɛm riɛl bi kek jɔɔk rac cieŋ, bik ke cieec bei, ku gɛm keek riɛl bi kek juai tɔ dem ebɛn ayi jɔɔk nu e kɔc gup. 	 És elõszólítván tizenkét tanítványát, hatalmat ada nékik a tisztátalan lelkek felett, hogy kiûzzék azokat, és gyógyítsanak minden betegséget és minden erõtelenséget.


Wek kɔc de yac aguk, wek ee tenhial ŋic ayi piny tau bi ke tɔu; ku eeŋo kuoc wek ekoole tau bi en tɔu? 	 Képmutatók, az égnek és a földnek ábrázatáról tudtok ítéletet tenni; errõl az idõrõl pedig mi dolog, hogy nem tudtok ítéletet tenni?


Go jam de Benydit lɔ ke ŋuak rot aya, ku tiem aret. 	 Ekképen az Úrnak ígéje erõsen nevekedik és hatalmat vesz vala.


Na wen, ke raan bɔ raan cɔl Jairo, ku ye bɛny e ɣon e Nhialic: ku jɔ rot cuat piny e Yecu cok, ago lɔŋ, an, bi bɛn ɣonde; 	 És ímé eljöve egy ember, kinek Jairus vala neve, ki a zsinagógának feje volt; és Jézus lábai elõtt leesvén, kéré õt, hogy menjen be az õ házába;


Go dɔm cin, ku jɔt nhial; go kɔc ɣerpiɔth cɔɔl keke dieer cin niim roor, ku jɔ ke yien raan ke piir. 	 És az kezét nyújtva néki, felemelé õt; és beszólítván a szenteket és az özvegyasszonyokat, eleikbe állatá õt elevenen.


Na wen, ke kɔc toktook e kɔc e loŋ gɔɔr yiic, ke luelki e keyac, yan, Raane alat Nhialic. 	 És ímé némelyek az írástudók közül mondának magukban: Ez káromlást szól.


Goki lueel, yan, Mothe ee raan pal gaar gɛɛr en awarek de pɔk, ku bi pɔk keke yen. 	 Õk pedig mondának: Mózes megengedte, hogy válólevelet írjunk, és elváljunk.


Yen ka cii Nhialic jɔ mat, e cin raan e ke paak. 	 Annakokáért a mit az Isten egybe szerkesztett, ember el ne válaszsza.


ayi Yecu ayi kɔckɛn e piooce acike cɔɔl e thieekic ayadaŋ. 	 És Jézus is meghivaték az õ tanítványaival együtt a menyegzõbe.


ku yokki ketuc bi keek dhal ku acɔt bi kek niim acɔt, raan ebɛn raan e kerac looi, gɔl e Judai, mɛt Giriki thin aya; 	 Nyomorúság és ínség minden gonoszt cselekedõ ember lelkének, zsidónak elõször meg görögnek;


ke jɔ lueel, yan, Ya ki, yɛn bɔ, ba kede piɔndu bɛn looi. E ketueŋ nyaai, ke bi ke bɔ cieen tɔ kaac. 	 Ekkor ezt mondotta: Ímé itt vagyok, hogy cselekedjem a te akaratodat. Eltörli az elsõt, hogy meghagyja a másodikat,


Ku te de yen ke bak lip ne riniti, ka ba looi, ke Waada bi dhueeŋ yok ne Wende. 	 És akármit kértek majd az én nevemben, megcselekszem azt, hogy dicsõíttessék az Atya a Fiúban.


Ku te ee yen lim rac, en elime, go lueel e yepiɔu, yan, Bɛnyda e gaau e bɛnde; 	 Ha pedig ama gonosz szolga így szólna az õ szívében: Halogatja még az én uram a hazajövetelt;


Ago Jam aa guop, ku tɔu e woyiic (agoku dhueeŋde tiŋ dhueeŋ cit dhueeŋ e Wen toŋ cii Wun dhieeth etok), aci piɔu thiaŋ ke dhueeŋ ku yic. 	 És az Íge testté lett és lakozék mi közöttünk (és láttuk az õ dicsõségét, mint az Atya egyszülöttjének dicsõségét), a ki teljes vala kegyelemmel és igazsággal.


Wek mithekɔckuɔ, duoki gam de Bɛnydan Yecu Kritho, Bɛnydiit de dhueeŋ e muk ne kueny aa wek kɔc kuany yiic. 	 Atyámfiai ne legyen személyválogatás a ti hitetekben, a mely van a dicsõség Urában, a mi Jézus Krisztusunkban.


Ku ade jam ci lɛk ɛn e dhien e Kuloe e kedun, wek mithekɔckuɔ, yan, nu ateer e weyiic. 	 Mindazáltal sem férfiú nincs asszony nélkül, sem asszony férfiú nélkül az Úrban.


ku te thiɛɛc ɛn week, ka caki bi bɛɛr, ku caki ya pal. 	 De ha kérdezlek is, nem feleltek nékem, sem el nem bocsátotok.


Na wen, te ci kɔc ci tooc keniim dhuony ɣot, ke ke jɔ lim wen tok yok ke ci guop pial. 	 a küldöttek visszatérvén a házhoz, a beteg szolgát [már] egészségben találák.


Ku aci lɛk en, yan, Moor ka kaac biice keke mithekɔckun, akɔɔrki yin. 	 És tudtára adák néki, mondván: A te anyád és atyádfiai künn állnak, téged akarván látni.


Acakaa cook ci gɔɔre kɛnki kueen, yan; Kuur ci yiik rɛɛc, Yenguop aci tɔ ye kuur e aguk nɔm: 	 Ezt az írást sem olvastátok-é? A mely követ az építõk megvetettek, az lett a szeglet fejévé.


ku nhieer nhiɛɛre raan en e yepiɔu ebɛn, ku yenɔm ebɛn, ku weike ebɛn, ku riɛlde ebɛn, ku nhieer nhiɛɛr en raan rɛɛr ke ye acit man nhiɛɛr en rot, yen adit awar ka ci gam Nhialic, an, bi ke nyop, ayi ka ci lam ku nak keek kedhie. 	 És szeretni õt teljes szívbõl, teljes elmébõl, teljes lélekbõl és teljes erõbõl, és szeretni embernek felebarátját, mint önmagát, többet ér minden égõáldozatnál és véres áldozatnál.


Goki kuur nyaai, te wen ci raan ci thou thiɔk. Go Yecu enyin jat nhial, ku lueel, yan, Waar, thieithieei, nɔn ci yin kedi piŋ. 	 Elvevék azért a követ onnan, a hol a megholt feküszik vala. Jézus pedig felemelé szemeit az égre, és monda: Atyám, hálát adok néked, hogy meghallgattál engem.


Go jɔ ŋic e Jopa ebɛn, go kɔc juec agoki Bɛnydit gam. 	 És tudtára lõn az egész Joppénak; és sokan hivének az Úrban.


yɛn aa cii cɔk nɔk, ku acin kecam cak yinn ɛn; yɛn aa ci yal, ku wek e ken ɛn tɔ dek; 	 Mert éheztem, és nem adtatok ennem; szomjúhoztam, és nem adtatok innom;


Thieithieei e lime, lim bii bɛnyde yok ke lui aya, te ci en bɛn. 	 Boldog az a szolga, a kit az õ ura, mikor haza jõ, ily munkában talál.


Na theen, ke jel e panyditic. 	 És mikor beestveledék, kiméne a városból.


Amawoou ne week, wek kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai, kɔc de yac aguk! we ye wal juaar, yi mint, ku anith, ku kumin, ku we ye ka ke loŋ pɔl, ka cit guieereloŋ, ku kokdepiɔu, ku gam, ka de naamden awarki wɛl awen; kake adi cak ke dhil aa looi, ku caki kak awen e pɔl ayadaŋ. 	 Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok! mert megdézsmáljátok a mentát, a kaprot és a köményt, és elhagyjátok a mik nehezebbek a törvényben, az ítéletet, az irgalmasságot és a hívséget: pedig ezeket kellene cselekedni, és amazokat sem elhagyni.


Ee yi Mari Magdalene, keke Joana, ku Mari man Jakop, ku dieer kɔk cath ne keek, kek aa lek tuuc ekake. 	 lának pedig Mária Magdaléna, és Johanna, és a Jakab [anyja] Mária, és egyéb asszonyok õ velök, a kik ezeket mondák az apostoloknak.


Agoki lat, ku luelki, yan, Yin ee raandɛn e piooce; ku wok ee kɔcpiooce Mothe. 	 Szidalmazák azért õt és mondának: Te vagy annak a tanítványa; mi pedig a Mózes tanítványai vagyunk.


E jame lueel a piŋ raan ebɛn. Na wen, ke Petero dɔm Bɛny cin, ku jɔ jɔɔny. 	 És ezt nyilván mondja vala. Péter pedig magához vonván õt, kezdé dorgálni.


ku acik kedu piŋ nɔn weet yin Judai nu e Juoor yiic ebɛn, yan, bik Mothe pɔl, ku nɔn lek yin keek, yan, ciki mithken bi dhil aa cueel, ku ciki ciɛɛŋ thɛɛr e kuanyic. 	 lõled pedig azt hallották, hogy te mindazokat a zsidókat, kik a pogányok között vannak, Mózestõl való elszakadásra tanítod, azt mondván, hogy ne metéljék körül fiaikat, se a [zsidó] szokások szerint ne járjanak.


Na wen, aci nhi kɔk thok, ke malik Agiripa jɔ bɛn keke Berenike, ke ke bɔ Kaithareia, bik Petheto bɛn thieec. 	 Néhány nap elmúltával pedig Agrippa király és Bernicé érkezék Czézáreába, hogy köszöntsék Festust.


Yen ka, aciki be aa rou, ayek guop tok. Ku enɔɔne, ke cii Nhialic matic, e cii raan tekic. 	 Úgy hogy többé nem kettõ, hanem egy test. A mit azért az Isten egybeszerkesztett, ember el ne válaszsza.


ayek kɔc e kɔc cak thook, kɔc man Nhialic, kɔc tat gup, kɔc dit piɔth, kɔc e rot leec, kɔc e cap rac cak, kɔc e ka ke kɔc e dhieth keek rɛɛc piŋ, 	 Súsárlók, rágalmazók, istengyûlölõk, dölyfösek, kevélyek, dicsekedõk, rosszban mesterkedõk, szüleiknek engedetlenek,


Na wen, ke ya tiŋ wɛɛrdit ke cit acidhanh ci liaap keke mac; ku tieŋ kɔc wen ci lɛn rac tiaam, ku tiamki kecicueec ke cit guop en, ku gaarde, ku kuen e rinke, ke ke kaac e wɛɛrdit cit acidhath nɔm, ke ke muk thoom ke Nhialic. 	 És láték úgymint üvegtengert tûzzel elegyítve; és azokat, a kik diadalmasok a fenevadon és az õ képén, és bélyegén és az õ nevének számán, látám állani az üvegtenger mellett, a kiknek kezében valának az Istennek hárfái.


Te de yen raan piŋ welki, ku reec gam, ka yɛn cii loŋde guiir: yɛn aacii bɔ ba loŋ de piny nɔm bɛn guiir, ee luɔi kuɔny ɛn piny nɔm, en aa ba yen. 	 És ha valaki hallja az én beszédeimet és nem hisz, én nem kárhoztatom azt: mert nem azért jöttem, hogy kárhoztassam a világot, hanem hogy megtartsam a világot.


Ku ade kɔc toktook ci mat e yen, ku gamki: raan tok e keek acɔl Dionuthio, raan de Areopago, ku tiiŋ cɔl Damari, ku nu kɔc kɔk ayadaŋ. 	 Némely férfiak azonban csatlakozván õ hozzá, hivének; ezek között az areopágita Dienes is, és egy Damaris nevû asszony, és mások õ velök.


Dhueeŋ de Nhialic piɔu e jɔ tic dhueeŋ bii kunydewei, yin raan ebɛn, 	 Mert megjelent az Isten idvezítõ kegyelme minden embernek,


Yen aa wek rot tiit; wek kuc thaar bi Bɛnydun bɛn thin. 	 Vigyázzatok azért, mert nem tudjátok, mely órában jõ el a ti Uratok.


Ku yɛn de piɔu luɔi tak ɛn weniim, ciɛk an, cak kene kɔn ŋic, naŋ cii Bɛnydit kɔc reec gam nɔk, acakaa yen e ci kɔc kɔn kony bii ke bei paan e Rip. 	 lékeztetni akarlak továbbá titeket, mint a kik egyszer [már] tudjátok, hogy az Úr, a mikor a népet Égyiptom földébõl kiszabadította, viszontag azokat, a kik nem hittek, elvesztette.


Na wen, ke ya tiŋ lɛn rac, ku tieŋ maliik ke piny nɔm, keke rɛmkɛn e tɔŋ, acik keniim kut bik tɔŋ bɛn yien Raan rɛɛr e joŋgoor kɔu, keke remdɛn e tɔŋ. 	 És látám, hogy a fenevad és a föld királyai és az õ seregeik egybegyûltek, hogy hadakozzanak az ellen, a ki a lovon ül vala és az õ serege ellen.


Ne kok kooke Nhialic piɔu ke wook, Yen a neeme Runepiny wook, Runepiny bɔ nhial, 	 A mi Istenünk nagy irgalmasságáért, a melylyel meglátogatott minket a naptámadat a magasságból,


Acit man ee Waada kɔc ci thou jɔt, tɔ keek piir, yen aye kede Wende aya, ee kɔc tɔ piir kɔc nu e yenpiɔu. 	 Mert a mint az Atya feltámasztja a halottakat és megeleveníti, úgy a Fiú is a kiket akar, megelevenít.


ne kede ciɛɛŋ bi en kaŋ cieŋ kedhie, te ci piny guɔ thok, an, abi kaŋ tɔ kut niim ebɛn, tɛɛu keek e Kritho cin, ayi ka nu paannhial, ayi ka nu e piny nɔm. 	 Az idõk teljességének rendjére nézve, hogy ismét egybeszerkeszt magának mindeneket a Krisztusban, mind a melyek a mennyekben vannak, mind a melyek e földön vannak;


kakɛn e adhaap, ku ateek, ku kɔi lɛk tuc e ɣoocden, ku kɔi cɔl margariti, ku lupɔ lɔ nip cɔl linon, ku lupɔ thiith amujuŋ, ku lupɔ cɔl ariir, ku lupɔ thith; ku tiim kithe ŋieerdenic, ku ka ye looi e leny akɔɔn ebɛn, ku ka ye looi e tiim lɛk tuc e ɣoocden ebɛn, ku malaŋ, ku weeth, ku kuur ril cɔl marmaro; 	 any és ezüst, és drágakõ és gyöngy, és gyolcs és bíbor, és selyem és skárlátczikkeket; és minden thinfát és minden elefántcsontedényt, és drágafából és rézbõl és vasból és márványkõbõl [csinált] minden edényt;


Go Yecu lueel, yan, Ee guieereloŋ yen aa bii yɛn e piny nɔm, ke kɔc cie daai e ke bi bɛn daai, ku bi kɔc daai bik cɔɔr. 	 És monda Jézus: Ítélet végett jöttem én e világra, hogy a kik nem látnak, lássanak; és a kik látnak, vakok legyenek.


Te waan nuo yɛn wo keek etok e piny nɔm, aca ke muk apiɛth e rinku: kɔc ci gam ɛn aca ke tiit, ku acin raan tok e keek ci maar, ee wen e maar e kaŋ etok; ke kecigɔɔr bi aa yic. 	 Mikor velök valék a világon, én megtartám õket a te nevedben; a kiket nékem adtál, megõrizém, és senki el nem veszett közülök, csak a veszedelemnek fia, hogy az írás beteljesüljön.


Ku week, yak rot tiit: we bi aa lɛɛr e looŋ niim; ku leere week e luek ke Nhialic yiic, ku we bi aa dui; ku we bi bɛɛi e bany ceŋ piny niim ayi mahik niim ne biakdi, bak aa caatɔɔki e keniim. 	 Nyomorúságoknak kezdetei ezek. Ti pedig vigyázzatok magatokra: mert törvényszékeknek adnak át titeket, és gyülekezetekben vernek meg titeket, és helytartók és királyok elé állítanak én érettem, bizonyságul õ nékik.


Na wen, aci Thimon Petero ye tiŋ, ke cuɛt rot piny e Yecu cok, ku jɔ lueel, yan, Bɛnydit, jel e yalɔɔm; yɛn ee raan e kerac looi. 	 tván pedig [ezt] Simon Péter, Jézusnak lábai elé esék, mondván: Eredj el én tõlem, mert [én] bûnös ember vagyok, Uram!


Go Paulo dut toŋ e tiim kuany; na wen, aci ke taau mɛɛc, ke deŋakook jɔ bɛn bei ne tuoc de mac, go ro dɛɛr e yecin. 	 Mikor pedig Pál nagy sok venyigét szedett és a tûzre tette, egy vipera a melegbõl kimászva, az õ kezére ragada.


Na wen, ke tiŋ raan tok e keek aci dui e ɣɔric, ku jɔ luok, go kede raan ci kuoc cieŋ guoor, yup mɛnh e Rip: 	 És mikor látta, hogy egyik bántalommal illettetik, megoltalmazá, és az égyiptomi embert megölvén, bosszút álla azért, a ki bosszúsággal illettetett.


Na wen, ke dap ŋic en Yecu nɔn ci riɛl bɛn bei e yeguop, go rot puk e kut e kɔcic, ku thieec, yan, Eeŋa e jak lupɔɔki? 	 Jézus pedig azonnal észrevevén magán, hogy isteni erõ áradott vala ki belõle, megfordult a sokaságban, és monda: Kicsoda illeté az én ruháimat?


acakaa Kerod aya, acin ke ci yok; aci bɛ pɔk nɔm wook; ku tieŋki, acin ke ci looi ke dueer en roŋ ke thuɔɔu. 	 De még Héródes sem; mert titeket õ hozzá igazítálak; és ímé semmi halálra való dolgot nem cselekedett õ.


Wɔiki gaar gaar ɛn week e yacin, dit diit en nyin. 	 Látjátok, mekkora betûkkel írok néktek a saját kezemmel!


Aciki e ka ke piny nɔm, cit man e yɛn, yɛn cie ke de piny nɔm. 	 Nem e világból valók, a mint hogy én sem e világból vagyok.


Ku loony kɔk e kuɔɔth yiic; go kuɔɔth cil, ku nyiicki ke. 	 Némely pedig a tövisek közé esék, és a tövisek felnevekedvén, megfojták azt.


Luɔidi ee luɔi cii ril, ku ke ya gam kɔc bik ɣaac ee kepiɔl. 	 Mert az én igám gyönyörûséges, és az én terhem könnyû.


Go kɔckɛn e piooce bɛɛr, yan, Ee tenou bi raan kecam yok, kecam bi kɔcke tɔ kueth e jɔɔric etene? 	 Az õ tanítványai pedig felelének néki: Honnan elégíthetné meg ezeket valaki kenyérrel itt e pusztában?


Go awuɔɔu dit rot cak: kɔc e loŋ gɔɔr kɔc e mat e Parithai acik rot jɔt, teerki, aluelki, yan, Acin kerɛɛc cuk yok tede raane: ku na de jɔŋ ci jam keke yen, ayi tuny nhial, duku biɔk e Nhialic. 	 Támada azért nagy kiáltozás: és felkelvén az írástudók a farizeusok pártjából, tusakodnak vala, mondván: Semmi rosszat sem találunk ez emberben; ha pedig lélek szólott néki, vagy angyal, ne tusakodjunk Isten ellen.


Aŋic nɔn ee yen tiɛɛl yen e biiye yen e banydit ke ka ke Nhialic. 	 Mert tudja vala, hogy irígységbõl adták õt kézbe a fõpapok.


Na wen, ke malik dhiau piɔu; ku ne baŋ de guutguut wen ci lueel, ku ne baŋ de kɔc rɛɛr e yen etok tede cam, ke yook, an, bi gam en. 	 És megszomorodék a király, de esküjéért és a vendégek miatt parancsolá, hogy adják oda.


Goki cam kedhie, abik kuɛth; ku kuanyki kak athueithuei ci loony piny ka cii kɔc both, ku thiaŋki dioony kadherou. 	 És mindnyájan evének, és megelégedének; és fölszedék a maradék darabokat hét teli kosárral.


Go Thimon guop gam ayadaŋ: na wen, aci baptith, ke ye cool e rɛɛr keke Pilip, ku gɛi, wen ci en gook ci looi tiŋ ayi kagai. 	 És Simon maga is hûn, és megkeresztelkedvén, Fileppel tarta; és látván, hogy jelek és nagy erõk lesznek, álmélkodik vala.


Na wen, ke duet dhan yook duet pelniim, yan, Miacki wook ne miookkun; mɛckuɔnkealath akɔɔrki liu. 	 A bolondok pedig mondának az eszeseknek: Adjatok nékünk a ti olajotokból, mert a mi lámpásaink kialusznak.


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Wek kuc ke liɛpki. Duɛɛrki dek ne biny aa yɛn dek thin, ku dueere we baptith ne baptinh ci ya baptith? 	 Jézus pedig monda nékik: Nem tudjátok, mit kértek. Megihatjátok-é a pohárt, a melyet én megiszom; és megkeresztelkedhettek-é azzal a keresztséggel, a melylyel én megkeresztelkedem?


Na enɔɔne, tɔ dhien e Yithiael ebɛn tɔ ŋic cooke egɔk, yan, Yecu mane, raan waan cak piaat e tim ci riiu nɔm kɔu, yen acii Nhialic tɔ ye Bɛnydit ku tɔ ye Kritho aya. 	 Bizonynyal tudja meg azért Izráelnek egész háza, hogy Úrrá és Krisztussá tette õt az Isten, azt a Jézust, a kit ti megfeszítettetek.


Go Nathanyel thieec, yan, Dueer kepiɛth bɛn bei e Nadhareth? Go Pilip lueel, yan, Ba tiŋ. 	 Találkozék Filep Nátánaellel, és monda néki: A ki felõl írt Mózes a törvényben, és a próféták, megtaláltuk a názáreti Jézust, Józsefnek fiát.


aci gɔɔr, yan, Abi tuuckɛnnhial yien thok ne kedu, bik yin aa tiit: 	 Mert meg van írva: Az õ angyalinak parancsol te felõled, hogy megõrizzenek téged;


Go yɔɔk e Judai, yan, Runku yin aŋootki e ke ken aa thierdhic, ku ci Abraɣam tiŋ? 	 Mondának azért néki a zsidók: Még ötven esztendõs nem vagy, és Ábrahámot láttad?


Na wen, ke raan bɔ, raan toŋ de kɔc e loŋ gɔɔr, ku te ci en keek piŋ ke ke lop rot, ku ŋic nɔn ci Bɛny keden ŋiec bɛɛr, ke jɔ thieec, yan, Ee cookou nu tueŋ e cok ke loŋ yiic kedhie? 	 Akkor hozzá menvén egy az írástudók közül, a ki az õ vetekedésöket hallotta vala, és tudván, hogy jól megfelele nékik, megkérdezé tõle: Melyik az elsõ minden parancsolatok között?


Yen ka, wek mithekɔckuɔn nhiaar, raan ebɛn e yeyin mɔth e piŋ, ku ye ro gɔɔu ne jam, ku ye ro gɔɔu e agɔth: 	 Azért, szeretett atyámfiai, legyen minden ember gyors a hallásra, késedelmes a szólásra, késedelmes a haragra.


Ku namki akup de kunydewei aya, keke abatau de Weidit, yen aye jam de Nhialic: 	 Az idvesség sisakját is fölvegyétek, és a Léleknek kardját, a mely az Isten beszéde:


Ku panydit acii akɔl e kɔɔr, ayi pɛɛi, lek ruɛl thin: dhueeŋ de Nhialic yen aa ye pinyde riaau, ku Nyɔŋamaal yen aye manyde. 	 És a városnak nincs szüksége a napra, sem a holdra, hogy világítsanak benne; mert az Isten dicsõsége megvilágosította azt, és annak szövétneke a Bárány.


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Aciki bi dhil jal; week, miacki keek e kecamki. 	 Jézus pedig monda nékik: Nem szükség elmenniök; adjatok nékik ti enniök.


Ku apiɛth nɔn ba wek aa cok e kaar wek kepiɛth e akoolnyiin kedhie, ku acie te nuo yɛn e weyiic tei. 	 Szép dolog pedig fáradozni a jóban mindenkor, és nem csupán akkor, ha köztetek vagyok.


aye lueel, yan, Piny e thok, ku ciɛɛŋ de Nhialic aci guɔ thiɔk: pɔkki wepiɔth, ku gamki welpiɛth. 	 És mondván: Bétölt az idõ, és elközelített az Istennek országa; térjetek meg, és higyjetek az evangyéliomban.


Ku yook e raan daŋ e kɔckɛn e piooce yiic, yan, Bɛnydit, pal ɛn e ya kɔn lɔ la waar tɔɔu. 	 Egy másik pedig az õ tanítványai közül monda néki: Uram, engedd meg nékem, hogy elõbb elmenjek és eltemessem az én atyámat.


Go bɛn, bi ku noom awarek e ciin cueny de Raan e reer e thoonydit nɔm. 	 És eljöve és elvevé a könyvet a királyiszékben ülõnek jobbkezébõl.


Na wen, aci adoŋ ee kek rou kuɛk bei, ke ya piŋ lɛn ee kek rou ke lueel, yan, Ba tiŋ. 	 És mikor a második pecsétet felnyitotta, hallám, hogy a második lelkes állat ezt mondá: Jõjj és lásd.


Go wathii Paulo tɔ jel enɔnthiine cit ke lɔ e abapdit nɔm: ku dɔŋ Thila etɛɛn keke Timotheo. 	 De akkor mindjárt kibocsáták az atyafiak Pált, hogy utazzék a tenger felé; Silás és Timótheus azonban ott maradának.


Na wen, ke banydiit ke ka ke Nhialic ku kɔc nu e loŋic ebɛn ke ke kɔɔr jam de caatɔ jam de ater ke Yecu, bik tɔ nak; goki kɛn yok. 	 A fõpapok pedig és az egész tanács bizonyságot keresnek vala Jézus ellen, hogy megölhessék õt; de nem találnak vala.


Go Yecu bɛɛr, lek keek, yan, Luɔi toŋe aca looi, aguɔki gai wedhie. 	 Felele Jézus és monda nékik: Egy dolgot cselekvém, és mindnyájan csodáljátok.


Yɛn aa cath wo Weidit ekool e Bɛnydit; na wen, ke ya piŋ roldiit cit rol e kaaŋ e yakɔu cieen, 	 Lélekben valék ott az Úrnak napján, és hallék hátam megett nagy szót, mint egy trombitáét,


Ku acin aciɛɛn bi bɛ nu: ku thoonydiit e Nhialic keke Nyɔŋamaal abi nu thin: ku abii liimke aa luooi; 	 És semmi elátkozott nem lesz többé; és az Istennek és a Báránynak királyiszéke benne lesz; és õ szolgái szolgálnak néki;


Yɛn e com, Apolo en aaye piook, ku ee Nhialic en aaye kaŋ tɔ cil. 	 Nem örül a hamisságnak, de együtt örül az igazsággal;


Dhien e Acer aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Naphthali aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Manathe aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: 	 Az Áser nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt; a Nafthali nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt; a Manassé nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt;


Ku ne Kritho Yecuyic cuɛl acin naamde ayi luɔi kene raan cueel; ee gam lui ne nhieer en ade nɔm. 	 Mert Krisztus Jézusban sem a körülmetélkedés nem ér semmit, sem a körülmetélkedetlenség, hanem a szeretet által munkálkodó hit.


Raanpiooce acii raan weet en e woor, ayi lim acii bɛnyde e woor. 	 Nem fölebbvaló a tanítvány a tanítónál, sem a szolga az õ uránál.


Goki dhuŋ wen bɛɛi ke piir, ku jɔke muk piɔth aret. 	 Felhozák pedig az ifjat elevenen, és felette igen megvigasztalódának.


Na ɣɔnmiak, ke Jɔn be kɔɔc keke kɔckɛn e piooce kaarou; 	 snap ismét [ott] állt vala János és kettõ az õ tanítványai közül;


Ku ke cath ke week enɔɔne tei, yak muk aril aɣet te ban bɛn. 	 Hanem a mi nálatok van, azt tartsátok meg addig, míg eljövök.


Go ecin thany e kegup, ku jɔ jal etɛɛn. 	 És kezeit reájuk vetvén, eltávozék onnét.


Ku amawoou e dieer liac ayi dieer thuat e akoolke! 	 Jaj pedig a terhes és szoptató asszonyoknak azokon a napokon.


Go Bɛnydit yɔɔk, yan, Bɛɛiye war bei e yicok: te kɛɛc yin thin ee piny ɣeric egɔk. 	 Az Úr pedig monda néki: Oldozd le sarudat lábaidról; mert a hely, a melyen állasz, szent föld.


Ku lueel kɔc kɔk, yan, Kake aciki e wel ke raan de guop jɔŋ rac. Jɔŋ rac dueer cɔɔr liep nyin? 	 Mások mondának: Ezek nem ördöngõsnek beszédei. Vajjon az ördög megnyithatja-é a vakok szemeit?


ku kaac Petero ɣot thok biic. Na wen, ke raan daŋ e piooce raan ŋic bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, ke lɔ biic, le ku jiɛɛm keke nyan tit ɣot thok, ku bii Petero ɣot. 	 Péter pedig kívül áll vala az ajtónál. Kiméne azért ama másik tanítvány, a ki a fõpappal ismerõs vala, és szóla az ajtóõrzõnek, és bevivé Pétert.


Ee yic, adi cak aa kɔc e kɔc kɔk wɛɛt enɔɔne, runkun acik juec, ku we kɔɔr raan bi we bɛ wɛɛt enɔɔne ne cook tueŋ cook ke caŋ e ciɛke wel ke Nhialic; ku we ci ciet kɔc e ca kɔɔr, ku ciki kuin ril e kɔɔr. 	 Mert noha ez idõ szerint tanítóknak kellene lennetek, ismét arra van szükségetek, hogy az Isten beszédeinek kezdõ elemeire tanítson valaki titeket; és olyanok lettetek, a kiknek tejre van szükségetek és nem kemény eledelre.


Na ɣɔnmiak, aru piny, ke banydit ke ka ke Nhialic ke ke cam loŋ ne roordit ku kɔc e loŋ gɔɔr ku kɔc nu e loŋic ebɛn, ku jɔki Yecu duut, leerki yinki Pilato. 	 És mindjárt reggel tanácsot tartván a fõpapok a vénekkel és írástudókkal, és az egész tanács, megkötözvén Jézust, elvivék és átadák Pilátusnak.


yen aye yen ka ke karac dhil lam, ayi ka ke karɛcke yenguop aya, cit man ee yen ka ke karɛc ke kɔc lam. 	 És ezért köteles, miképen a népért, azonképen önmagáért is áldozni a bûnökért.


ku coot e rol dit, yan, Eeŋodi wo yin, Yecu, yin Wen e Nhialic diit aret? Yin yɔɔk ne rin ke Nhialic, yan, Du ya leŋ wei. 	 És fennhangon kiáltva monda: Mi közöm nékem te veled, Jézus, a magasságos Istennek Fia? Az Istenre kényszerítelek, ne kínozz engem.


Piɛŋki, wek mithekɔckuɔn nhiaar; ken Nhialic kɔc kuany nyiin lɔc, kɔc kuany nyiin ne kake piny nɔm, bik aa kɔc diit e gam, ku yek kɔc bi ciɛɛŋ lɔɔk lak, ciɛɛŋ cii Nhialic kɔn lueel, an, bi gam kɔc nhiaar en? 	 Halljátok meg szeretett atyámfiai, avagy nem az Isten választotta-é ki e világ szegényeit, hogy gazdagok legyenek hitben, és örökösei az országnak, a melyet azoknak ígért, a kik õt szeretik?


Na wen, ke Paulo de piɔu luɔi bi en lɔ thin te nu kɔc, ku jɔ peen e kɔcpiooce. 	 Pál pedig mikor a nép közé akara menni, nem ereszték õt a tanítványok.


Agai Jeruthalem oou, Jeruthalem oou, wun e nebii nɔk, ku ye kɔc biɔɔk e kur, kɔc ci tuoc yin! Nin yekdi nin e dɛ yɛn piɔu luɔi ban mithku kum cit man e ajith mithke kum e yewok, ku rɛɛcki? 	 Jeruzsálem, Jeruzsálem! Ki megölöd a prófétákat és megkövezed azokat, a kik te hozzád küldettek, hányszor akartam egybegyûjteni a te fiaidat, miképen a tyúk egybegyûjti kis csirkéit szárnya alá; és te nem akartad.


raan ci wo tɔ yok dhueeŋdepiɔu, ku yokku tuoc ci wo tooc, ne luɔi bi kɔc wel aa piŋ ku gamki keek e juoor yiic kedhie, ne baŋ de rinke. 	 A ki által vettük a kegyelmet és az apostolságot a hitben való engedelmességnek okáért, minden pogányok között, az õ nevéért;


Na wen, ke Parithai wen ci Yecu cɔɔl, te ci en e tiŋ, ke jɔ lueel e yepiɔu, yan, Raane, tee ye nebi, adi ci tiiŋe ŋic, tiiŋ e jak en, ku adi ci taude ŋic; ee tiiŋ e kerac looi. 	 Mikor pedig ezt látta a farizeus, a ki õt meghívta, monda magában: Ez, ha próféta volna, tudná ki és miféle asszony az, a ki õt illeti: hogy bûnös.


Na wen, ke Parithai bɔ keke Thadokai, bik bɛn them, akɔɔrki gok bi bɛn nhial. 	 És hozzá menvén a farizeusok és sadduczeusok, kisértvén, kérék õt, hogy mutasson nékik mennyei jelt.


Ku enɔɔne, Kritho aci luɔi piɛth aret dɔm luɔi war luɔiden e piath, luɔi ee yen raan e kɔc maat, ku ye caatɔ de lɔŋ ci mac, loŋ piɛth waar loŋ waan, loŋ ci mac ne jam piɛth war jam waan jam de ka bi gam kɔc. 	 Most azonban annyival kiválóbb szolgálatot nyert, a mennyivel jobb szövetségnek közbenjárója, a mely jobb ígéretek alapján köttetett.


Go kɔc kɔk e keyiic lueel, yan, Naa raane, raan waan liep cɔɔr nyin, adi ken raane pɛn thuɔɔu ayadaŋ? 	 Némelyek pedig mondának közülök: Nem megtehette volna-é ez, a ki a vaknak szemét felnyitotta, hogy ez ne haljon meg?


ke we bi cien gaak ku cienki gup akɔɔk, mith ke Nhialic mith cii dueere gɔk e remic cii rem e cath edɔkdɔk ku ci ro yal e keracic, rem aa wek tic e keyiic cit man e mɛɛc e piny riaau, 	 Hogy legyetek feddhetetlenek és tiszták, Istennek szeplõtlen gyermekei az elfordult és elvetemedett nemzetség közepette, kik között fényletek, mint csillagok e világon.


ku ten ee wok mith, ke wo bi kaŋ lɔɔk lak; wok ee mith bi ka ke Nhialic lɔɔk lak, ku lookku kaŋ rɔm ne Kritho etok; na yok kaŋ guum ne yen etok, ke wo bi gam dhueeŋ etok. 	 Ha pedig gyermekek, örökösök is; örökösei Istennek, örököstársai pedig Krisztusnak; ha ugyan vele együtt szenvedünk, hogy vele együtt is dicsõüljünk meg.


Ku te ci en ɣet paan tok, ke jɔ rɔm ke roor kathieer, roor de gup wɛth, ke ke kaac temec: 	 És mikor egy faluba beméne, jöve elébe tíz bélpoklos férfi, kik távol megállának:


Ne luɛl ee yin e lueel, yan, Yɛn ci bany e kaŋ, yɛn ci ro kuɛt weu juec, ku acin ke dak ɛn; ku kuc nɔn ŋɔɔŋ yin guop, ku ye raan rac, ku kuany nyin ku ye cɔɔr ku cine kɔu lupɔ: 	 Mivel ezt mondod: Gazdag vagyok, és meggazdagodtam és semmire nincs szükségem; és nem tudod, hogy te vagy a nyomorult és a nyavalyás és szegény és vak és mezítelen:


Go bɛny de rem ke peen, akɔɔr luɔi bi en Paulo kony, go lueel, yan, bi kɔc ŋic kuaŋ ro kɔn cuat wiir, lek biic: 	 De a százados meg akarván tartani Pált, eltiltá õket e szándéktól, és megparancsolá, hogy a kik úszni tudnak, elõször azok szökdössenek a tengerbe és meneküljenek ki a szárazföldre.


Aca ke gam jamdu; ku aci kɔc ke piny nɔm ke maan gup, luɔi cii kek e ka ke piny nɔm, cit man e yɛn, yɛn cie ke de piny nɔm. 	 Én a te ígédet nékik adtam; és a világ gyûlölte õket, mivelhogy nem e világból valók, a mint hogy én sem e világból vagyok.


Go kuut dit ke kɔc bɛn te nu yen, aciɛthki ne aduɛɛny, ku coor, ku miŋ, ku ŋol, ku kɔc juec kɔk, agoki ke taan piny e Yecu cok; go ke tɔ dem, 	 És nagy sokaság megy vala hozzá, vivén magokkal sántákat, vakokat, némákat, csonkákat és sok egyebeket, és odahelyezék õket a Jézus lábai elé; és meggyógyítá õket,


Na wen, ke kɔc e ke bɔ kɔc bii raan ci duany tede yen, aɣɛɛce e kɔc kaŋuan. 	 És jövének hozzá egy gutaütöttet hozva, a kit négyen emelnek vala.


yen ee raan bɔ e yacok, raan nu e yanɔm tueŋ, raan can roŋ woke luɔi duɛɛr ɛn thion e warde dɔk. 	 Õ az, a ki utánam jõ, a ki elõttem lett, a kinek én nem vagyok méltó, hogy saruja szíjját megoldjam.


Yen a kaar ɛn en aret nɔn tuoc ɛn en week, ke we bi piɔth miɛt, te ca wek e bɛ tiŋ, go dhien de yɛnpiɔu kuur. 	 Annakokáért hamarabb küldtem õt haza, hogy meglátván õt, ismét örüljetek, és nékem is kisebb legyen a szomorúságom.


Na wen, aguiir Paulo kede piathepiɔu, ku ne dom ee raan rot dɔm, ku ne guieer bi loŋ de kɔc guiir rial, ke Pelik jɔ riɔɔc aret, go bɛɛr, yan, Jɔ jal enɔɔne: na miak, te can akool piɛth yok, ke yin ba cɔɔl. 	 Mikor pedig õ igazságról, önmegtartóztatásról és az eljövendõ ítéletrõl szólt, megrémülve monda Félix: Mostan eredj el; de mikor alkalmatosságom lesz, magamhoz hivatlak téged.


Goki jɔɔny, yan, Yin mum nɔm. Go ŋak, an, Ee yen eyic. Ku jɔki lueel, yan, Ee tunydɛn bɔ nhial. 	 Azok pedig mondának néki: Elment az eszed. Õ azonban erõsíté, hogy úgy van. Azok pedig mondának: Az õ angyala az.


Na wen, ke Petero ciɛɛth baayic ebɛn, ku jɔ ɣet tenu kɔc ɣerpiɔth ceŋ Luda aya. 	 Lõn pedig, hogy Péter, mikor mindnyájukat bejárá, leméne a Liddában lakozó szentekhez is.


Ku ade raan cɔl Thimon raan tek e kueere, ke bɔ rɛɛr, raan e Kurene, ku ye wun Alekandaro ku Rupo: agoki dɔm, ku dhilki tɔ jɔt timdɛn ci riiu nɔm, tim eYecu. 	 És kényszerítének egy mellettök elmenõt, bizonyos czirénei Simont, a ki a mezõrõl jõ vala, Alekszándernek és Rufusnak az atyját, hogy vigye az õ keresztjét.


Na wen, ke bii Jeruthalem, ku jɔ taau e luaŋditt e Nhialic nɔm, e kerek nɔm, go yɔɔk, yan, Na ye Wen e Nhialic, cuate ro piny etene: 	 Azután Jeruzsálembe vivé õt, és a templom ormára állítván, monda néki: Ha Isten Fia vagy, vesd alá magad innét;


Yak kakun tek ne kɔc ɣerpiɔth, te de yen ke dak kek; yak kamaan ŋic aret. 	 szentek szükségeire adakozók [legyetek;] a vendégszeretetet gyakoroljátok.


Ku enɔɔne, aca kɔn lɛk week te ŋoot en ke ken guɔ tic; na miak, te tic en, ke we bi gam. 	 És most mondtam meg néktek, mielõtt meglenne: hogy a mikor majd meglesz, higyjetek.


Ku raan kene cueel, te ci en loŋ tiiŋic, ke cien cuɛlde cii bi tɔ ye cuɛl? 	 Ha tehát a körülmetéletlen pogány megtartja a törvénynek parancsolatait, az õ körülmetéletlensége nem körülmetélkedésül tulajdoníttatik-é néki?


ku yandɛn cik cam acii Thaulo ŋic. Goki kɛl aa tiit thook akol ku wɛɛrwakɔu, luɔi bi kek e nɔk: 	 De tudtára esék Saulusnak az õ leselkedésök. És õrizék a kapukat mind nappal, mind éjjel, hogy õt megöljék;


agoku loŋ mat e wopiɔth ne gueer ci wo gueer ne piɔn tok, an, buk kɔc cuk lɔc tuoc week bik cath e Baranaba ku Paulo, kɔc nhiaarku, 	 Tetszék nékünk, miután egyértelemre jutottunk, hogy férfiakat válaszszunk ki és elküldjük ti hozzátok a mi szeretteinkkel, Barnabással és Pállal,


Go mudhiir ke thieec, yan, Ee kaŋo, ee kerɛɛc ŋo ci looi? Goki coot aret awar cɔt awen, yan, Tɔ pieete e tim ci riiu nɔm kɔu. 	 A helytartó pedig monda: Mert mi rosszat cselekedett? Azok pedig még inkább kiáltoznak vala, mondván: Feszíttessék meg!


Ku Enok aya, raan e rem wen ee rɛm dherou gɔl Adam, yen aa kɔn jam guiir ne kɔcke, lueel, an, Tieŋki, Bɛnydit abɔ ke cath ke remdɛn ɣerpiɔu agum de kɔc kathieer ku thieer, 	 Ezekrõl is prófétált pedig Énok, a ki Ádámtól fogva a hetedik volt, mondván: Ímé eljött az Úr az õ sok ezer szentjével,


ku yok woniim cat ne luɔi bi wok rot kuot nhieer ku luɔi piɛth; 	 És ügyeljünk egymásra, a szeretetre és jó cselekedetekre való felbuzdulás végett,


Go Yecu ke cɔɔl te nu yen, ku yook keek, yan, We ŋic kɔc wen ci tɔ ye bany ceŋ piny e Juoor niim, nɔn ee kek kɔc cieŋ e ciɛɛŋ ril; ku kɔc dit e keyiic aye keek cieŋ. 	 Jézus pedig magához szólítván õket, monda nékik: Tudjátok, hogy azok, a kik a pogányok között fejedelmeknek tartatnak, uralkodnak felettök, és az õ nagyjaik hatalmaskodnak rajtok.


Na wen, aci thaar ee cam bɛn, ke jɔ nyuc, ku nyuc tuuc kathieer ku rou ne yen etok. 	 És mikor eljött az idõ, asztalhoz üle, és a tizenkét apostol õ vele egyetembe.


Na wen, aci Yecu kɛŋke thol, ke jel etɛɛn, 	 És lõn, a mikor elvégzé Jézus ezeket a példázatokat, elméne onnan.


Go Yecu mɛnhthiinakaŋ cɔɔl, ku tɛɛu e keyiic cil, 	 És elõhíván Jézus egy kis gyermeket, közéjök állítja vala azt,


ku e cin raan yek lat, e cin akɔŋ yek kɔɔr, e ke ye jam emaath, ku ke ye kuur ee kek ro kuɔɔr piny alal nyuoth raan ebɛn. 	 Senkit ne szidalmazzanak, ne veszekedjenek, gyöngédek legyenek, teljes szelídséget tanusítván minden ember iránt.