Na wen, ke banydit ke ka ke Nhialic keke Parithai, te ci kek kaaŋe piŋ, ke ke ŋic nɔn jiɛɛm en e keden. 	 És a fõpapok és farizeusok hallván az õ példázatait, megértették, hogy róluk szól.


Go Yecu lɛk keek, yan, E doŋ ke ye tethiinakaŋ ke ya rɛɛr wo week, ku ba jɔ lɔ tede raan e toc ɛn. 	 Monda azért nékik Jézus: Egy kevés ideig még veletek vagyok, és majd ahhoz megyek, a ki elküldött engem.


Amawoou ne week, wek Parithai! we ye wal juaar, yi mint, ku rue, ku wal ebɛn, gamki Nhialic toŋ wen thieer kek, ku yak guieereloŋ woocyic keke nhieer e Nhialic: kake adi cak ke dhil aa looi, ku caki kak awen e pɔl ayadaŋ. 	 De jaj néktek farizeusok! mert megadjátok a dézsmát a mentától, rutától és minden paréjtól, de hátra hagyjátok az ítéletet és az Isten szeretetét: pedig ezeket kellene cselekedni, és amazokat sem elhagyni.


Go Yecu ke cik tak e kapiɔth ŋic, go mɛnhthiinakaŋ noom, ku tɛɛu e yelɔɔm, 	 Jézus pedig látván az õ szívök gondolatát, egy kis gyermeket megfogván, maga mellé állatá azt,


Go Agiripa Petheto yɔɔk, yan, Ayik ɛn aya, yɛn de piɔu luɔi ban kede raane piŋ. Go, an, Aba piŋ miak. 	 Agrippa pedig monda Festusnak: Szeretném magam is azt az embert hallani. Õ pedig monda: Holnap meg fogod õt hallani.


Go bɛɛr, lueel, yan, Rem reec gam oou! ba ceŋ e weyiic e run kadi? ba kedun guum e run kadi? bɛɛiki te nuo yɛn. 	 Õ pedig felelvén néki, monda: Óh hitetlen nemzetség, meddig leszek még veletek? Meddig szenvedlek még titeket? Hozzátok õt hozzám.


ke roordit kathierou ku ŋuan ke ke ye rot jɔ cuat piny e Bɛnydit nɔm Bɛny rɛɛr e thoonydit nɔm, ku yek Bɛnydit lam Bɛny e piir aɣet athɛɛr ya, ku yek goolkɛn e dhueeŋ cuat e thoonydit nɔm tueŋ, ku yek lueel, yan, 	 Leesik a huszonnégy Vén az elõtt, a ki a királyiszékben ül, és imádja azt, a ki örökkön örökké él, és az õ koronáit a királyiszék elé teszi, mondván:


Ago kɔc wen cath tueŋ ku kɔc cath e yecok cieen, agoki ya coot, yan, Othana! thieithieei raan bɔ ne rin ke Bɛnydit! 	 A kik pedig elõtte menének, és a kik követék, kiáltának, mondván: Hozsánna! Áldott, a ki jõ az Úrnak nevében!


Go Petheto lueel, yan, Yin malik Agiripa, weke kɔc nu etene wedhie, raane a wɔiki, raan cii kɔc ke Judai kedhie a loŋ ne kede, ayi Jeruthalem ayi etene, ku cotki, yan, Raane acii piɛth ke luɔi bi en bɛ piir. 	 És monda Festus: Agrippa király, és ti férfiak mindnyájan, kik velünk egybe itt vagytok! Látjátok õt, ki felõl a zsidóknak egész sokasága megkeresett engem, mind Jeruzsálemben, mind itt, azt kiáltva, hogy nem kell néki tovább élnie.


ku lueel, yan, Wen e raan abi kajuec dhil guum, ku abii roordit rɛɛc, ku banydit ke ka ke Nhialic, ku kɔc e loŋ gɔɔr, ku abi nɔk, ku be rot jɔt ekool ee kek diak. 	 Ezt mondván: Szükség az ember Fiának sokat szenvedni és megvettetni a vénektõl, a fõpapoktól és írástudóktól, és megöletni, és harmadnapon feltámadni.


Go yecin riɛny tueŋ, ku jiɛk, ku jɔ lueel, yan, Anu e yapiɔu: jɔ waar. Na tethiine, ke wɛth dap jal e yeguop. 	 ézus] pedig kinyújtván kezét, illeté azt, mondván: Akarom, tisztulj meg. És azonnal eltávozék tõle a bélpoklosság.


Yen aye raan reere kuɛth e Nhialic ebɛn e yeguop, 	 Mert Õ benne lakozik az istenségnek egész teljessége testileg,


ku ketuc bi raan yok, ketuc roŋ ke yen, ne week, an, bi kene woor e war yindi, raan ci Wen e Nhialic dum e yecok, ku jɔ riɛm de loŋ ci mac tɔ ye riɛm youyou, yen riɛm ɣɔn ci e tɔ ɣerpiɔu, ku lɛt Weidit ke dhueeŋdepiɔu e lan rac? 	 Gondoljátok meg, mennyivel súlyosabb büntetésre méltónak ítéltetik az, a ki az Isten Fiát megtapodja, és a szövetségnek vérét, melylyel megszenteltetett, tisztátalannak tartja, és a kegyelemnek Lelkét bántalmazza?


Lɛc aa wek rot leec acii piɛth. Kuocki luɔu thiinakaŋ nɔn ee yen awany dit tɔ piɔɔr ebɛn? 	 Azután megjelent több mint ötszáz atyafinak egyszerre, kik közül a legtöbben mind máig élnek, némelyek azonban el is aludtak;


Ku na cuɛt cuɛteke wei, te ee yen mɛɛt bi piny nɔm maat, ku dom bi ke bɛ dɔm, bi ciet ŋo, cii bi aa piir e kɔc ci thou yiic? 	 rt ha az õ elvettetésök a világnak megbékélése, micsoda [lesz] a felvételök hanemha élet a halálból?


Na wen, ke kɔcpiooce kathieer ku tok ke ke jel lek Galili, lek te nu kuurdiit ci Yecu kɔn lɛk keek. 	 A tizenegy tanítvány pedig elméne Galileába, a hegyre, a hová Jézus rendelte vala õket.


Waada anhiaar Wende, ago kaŋ taau e yecin kedhie. 	 Az Atya szereti a Fiút, és az õ kezébe adott mindent.


Thieithieei wek kɔc nɛk cɔk enɔɔne, we bi tɔ kueth. Thieithieei wek kɔc dhieu enɔɔne, we bi dɔl. 	 Boldogok ti, kik most éheztek: mert megelégíttettek. Boldogok ti, kik most sírtok: mert nevetni fogtok.


ku acin te bi en kaŋ dhil aa lam e akoolnyiin kedhie, cit man ee kek kɔn lam ne kede karɛc ke kekgup, na ele, ke jɔki lam ne kede karɛc ke kɔc: aci kene looi raantok ku acin daŋ, ekool ci en rot gam. 	 A kinek nincs szüksége, mint a fõpapoknak, hogy napról-napra elõbb a saját bûneiért vigyen áldozatot, azután a népéiért, mert ezt egyszer megcselekedte, maga-magát megáldozván.


E dhueeŋ de Bɛnydit Yecu Kritho piɔu e ye tɔu ke week wedhie. Amen. 	 A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme mindnyájan ti veletek. Ámen.


ku yɛn ee lɔŋ, ke man mɛte kɔc e gamduyic ke bi dɛ naamdɛn dit, agoki kepiɛth ebɛn ŋic egɔk kepiɛth yok yok, ne Kritho Yecu. 	 Hogy a te hitedben való közösség hathatós legyen, a Krisztus ügyében, minden bennetek levõ jónak megismerése által.


Ku kuut ke kɔc kedhie, kɔc wen ci gueer bik bɛn daai e kene, te ci kek ke ci looi tiŋ, ke ke dhuny keniim, ku biakki kepiɔth. 	 És az egész sokaság, mely e dolognak látására ment oda, látván azokat, a mik történtek, mellét verve megtére.


Ku bɔ rol bei e luatic, yan, Wendien nhiaar ki; yak kake piŋ! 	 És szózat lõn a felhõbõl, mondván: Ez amaz én szerelmes Fiam, õt hallgassátok.


Na wen, acike wɛɛt e Nhialic, an, ciki keniim be dhuony te nu Kerod, ke ke jɔ jal lek paanden tekki e kueer daŋ. 	 És mivel álomban meginttettek, hogy Heródeshez vissza ne menjenek, más úton térének vissza hazájokba.


Ku jɔɔk rɛc col, te de en te ci kek e tiŋ, ke ke cuɛt rot piny e yenɔm, ku cotki, yan, Yin ee Wen e Nhialic. 	 A tisztátalan lelkek is, mikor meglátták vala õt, leborulának elõtte, és kiáltának, mondván: Te vagy az Istennek a Fia.


Thieithieei e kɔc e dhiau; abike luk piɔth. 	 Boldogok, a kik sírnak: mert õk megvígasztaltatnak.


Go bɛɛr, yan, Wal ebɛn wɛɛl kene piith e Waar nu paannhial, abi woth bei keke meeide. 	 Õ pedig felelvén, monda: Minden plánta, a melyet nem az én mennyei Atyám plántált, kitépetik.


Ku cooke aŋiɛcki aya, wek Pilipoi, ɣɔn ciɛke welpiɛth, ɣɔn jal ɛn e Makedonia, acin kanithɔ daŋ ci mat keke yɛn ne kede miɔc ku ne kede nɔm, ee week wapac; 	 djátok pedig ti is, Filippibeliek, hogy az evangyéliom [hirdetésének] kezdetén, mikor Macedóniából kimentem, egyetlen egyház sem volt részes velem a kölcsönös adásban és vevésben, csak ti egyedül:


Yen aye wok cool e laŋ Nhialic ne biakdun acin pek, gɔl ekool ɣɔn kɔn wok e piŋ, ke we bi kuɛth e ŋiny ŋiɛc wek kede piɔnde ne pɛlenɔm ebɛn ku ne yoŋ aa wek ka ke wei yok yiic, 	 ért mi is, a mely naptól fogva [ezeket] hallottuk, nem szûnünk meg érettetek imádkozni, és kérni, hogy betöltessetek az [Isten ]akaratának megismerésével minden lelki bölcseségben és értelemben,


Raan piɛth piɔu ee kapiɛth bɛɛi bei ne kakɛn piɛth nu e yepiɔu; ku bii raan rac piɔu karac bei ne kakɛn rɛc nu e yepiɔu. 	 A jó ember az õ szívének jó kincseibõl hozza elõ a jókat; és a gonosz ember az õ szívének gonosz kincseibõl hozza elõ a gonoszokat.


Ku yin, na lam ɛn, kaŋ kedhie abik aa kaku. 	 Azért ha te engem imádsz, mindez a tied lesz.


wek kɔc ci yien loŋ ne guiɛɛk ci tuucnhial e guik, ku rɛɛcki dot e muk. 	 Kik a törvényt angyalok rendelésére vettétek, és nem tartottátok meg.


Go Girikii kedhie goki Thothene dɔm, yen aye bɛnydiit e luaŋ e Nhialic, ku duiki e ɣot thok ɣon ee loŋ guiir thin. Ku Galio aken yecin tuɛɛl thin, aa rɛɛr. 	 A görögök pedig mindnyájan Sosthenest, a zsinagógának fejét megragadván, verik vala a törvényszék elõtt; de Gallió velök semmit sem gondola.


Na wen, ke iim ee kek rou jɔ bɛn, bi ku lueel, yan, Bɛny, jinidu aci jinii bɛɛi kadhic. 	 És jöve a második, mondván: Uram, a te gírád öt gírát nyert.


ku ŋiɛc guom ee yin kaŋ guum e liɛɛr e yinpiɔu ne baŋ de rinki, ku naŋ ee yin ro nak piny e luɔi ku cii bap. 	 [terhet] viseltél, és béketûrõ vagy, és az én nevemért fáradoztál és nem fáradtál el.


ago cien miɔc toŋ dak week, te tiɛɛt wek nyuoth bi Bɛnydan Yecu Kritho ro nyuɔɔth; 	 Mert a férfiúnak nem kell befednie az õ fejét, mivel õ az Istennek képe és dicsõsége; de az asszony a férfiú dicsõsége.


Go Anania jal, le ɣot; na wen, ke thɛny ecin e yenɔm, ku lueel, yan, Thaulo mɛnhkai, yɛn aa tooc Bɛnydit Yecu, raan e tiec tede yin kueer waan bi yin ene, yen aa toc ɛn, ke yi bi piny bɛ tiŋ, ku ba thiaŋ ne Weidit Ɣer. 	 Elméne azért Ananiás és beméne a házba, és kezeit reá vetvén, monda: Saul atyámfia, az Úr küldött engem, Jézus, a ki megjelent néked az úton, melyen jöttél, hogy szemeid megnyiljanak és beteljesedjél Szent Lélekkel.


wel waan ci ke lɛk week, yan, Kool rial kɔc de gup agɛɛt abik dhil nu, kɔc bi ŋɔɔŋkɛn rac aa kuany cok. 	 Mert azt mondták néktek, hogy az utolsó idõben lesznek csúfolódók, a kik az õ istentelen kívánságai szerint járnak.


Na wen, aci bɛn biic, ke cii jam be leu ke keek: agoki ŋic nɔn ci en kegok tiŋ e luakic: aye keek nieu tei, ku gɛɛk ke cii jam. 	 kijövén, nem szólhata nékik; eszökbe vevék azért, hogy látást látott a templomban; mert õ [csak] integetett nékik, és néma maradt.


Wek kene bɛ gam piɔn e him, piɔn riɔc, wek ci gam piɔn e mith ci muk, piɔn e wo tɔ cot, an, Abba, Waada. 	 Mert nem kaptatok szolgaság lelkét ismét a félelemre, hanem a fiúságnak Lelkét kaptátok, a ki által kiáltjuk: Abbá, Atyám!


Agoku abel lɔ Poiniki yok, ku jɔku lɔ thin, jelku. 	 És mikor találtunk egy hajót, mely Fenicziába méne által, abba beülvén, elhajózánk.


Ku wek de ciɛɛŋ, an, ba raan tok luony week ekool e Winythok; dɛki piɔth nɔn ban Malik de Judai luony week enɔɔne? 	 Szokás pedig az nálatok, hogy elbocsássak néktek egyet a husvétünnepen: akarjátok-é azért, hogy elbocsássam néktek a zsidók királyát?


Ku we ca yɔɔk, yan, We ci a tiŋ, ku caki ya gam. 	 De mondám néktek, hogy noha láttatok is engem, még sem hisztek.


ke bi cien raan toŋ bi ro leec e yenɔm. 	 Mert a ki méltatlanul eszik és iszik, ítéletet eszik és iszik magának, mivelhogy nem becsüli meg az Úrnak testét.


Raan e kɔc peec tɔŋ, ka bi peec tɔŋ aya: ku raan e kɔc nɔk e abatau, ke bi dhil nɔk e abatau aya. Ruot ee kɔc ɣerpiɔth kepiɔth ruut ki, ku gam ee kek gam ki. 	 valaki fogságba visz [mást], [õ is] fogságba megy; ha valaki fegyverrel öl, fegyverrel kell annak megöletni. Itt van a szentek békességes tûrése és hite.


Ku enɔɔne, te ci Nhialic keek miɔɔc ne miɔc cit miɔc ci en wo miɔɔc, waan ci wo Bɛnydit Yecu Kritho gam, ku yɛn, ya ŋa, duɛɛr Nhialic pɛn luɔide? 	 Ha tehát az Isten hasonló ajándékát adta nékik, mint nékünk is, kik hittünk az Úr Jézus Krisztusban, kicsoda voltam én, hogy az Istent eltilthattam volna?


Ku waan kuoc wek Nhialic, wek aa ye him ke yiethkun yieth cie Nhialic ne ciɛɛŋdɛn e ciɛke keek: 	 Ámde akkor, mikor még nem ismertétek az Istent, azoknak szolgáltatok, a mik természet szerint nem istenek;


Na wen, acik bɛn biic luaŋ de Nhialic, ke ke dap lɔ ɣon e Thimon ku Anderaya, aciɛthki ne Jakop ku Jɔn. 	 És a zsinagógából azonnal kimenvén, a Simon és András házához menének Jakabbal és Jánossal együtt.


Ku te cieec ɛn jɔɔk rac bei ne riɛl e Beeldhebub, ku na mithkun, yek ke cieec bei ne ŋa? yen abi kek aa banykuon e week jɔɔny. 	 És ha én Belzebub által ûzöm ki az ördögöket, a ti fiaitok ki által ûzik ki? Azért õk magok lesznek a ti bíráitok.


Go banydit ke ka ke Nhialic ku Parithai agoki yai tɔ gueer, ku luelki, yan, Eeŋo loiku? raane ee gook juec looi. 	 Egybegyûjték azért a papifejedelmek és a farizeusok a fõtanácsot, és mondának: Mit cselekedjünk? mert ez az ember sok csodát mível.


Ku lim cin piathdɛn ci bɛɛi jaki cuat tecol biic ya; dhieeu abi nu etɛɛn keke ŋeny de lec. 	 És a haszontalan szolgát vessétek a külsõ sötétségre; ott lészen sírás és fogcsikorgatás.


Guɔ tik tiŋ aci wit e deŋ ee yen riɛm de kɔc ɣerpiɔth dek, ku riɛm de caatɔɔ ke Yecu. Na wen, aca ye tiŋ, ke ya gai e gai dit. 	 És látám, hogy az asszony részeg vala a szentek vérétõl és a Jézus bizonyságtevõinek vérétõl; és nagy csodálkozással csodálkozám, mikor látám õt.


ago luok ne ka ci e miɛn ebɛn, ku gɛm dhueeŋ ku pɛlenɔm e Paro nɔm, yen aaye malik de Rip; ago dɔm abi aa bɛnydiit nu e Rip nɔm ku dhiende nɔm ebɛn. 	 És megszabadítá õt minden nyomorúságából, és ada néki kedvességet és bölcseséget a Faraó elõtt, Égyiptom királya elõtt, ki õt Égyiptom fölé és az õ egész háza fölé kormányzóul állatá.


Na ɣɔnmiak, ke Jɔn tiŋ Yecu ke bɔ tede yen, go lueel, yan, Wɔiki, Amɛthok de Nhialic ki, anyiɛɛi kerɛɛc de piny nɔm! 	 Másnap látá János Jézust õ hozzá menni, és monda: Ímé az Istennek ama báránya, a ki elveszi a világ bûneit!


Aake cit agum kadhiny e roor. Go kɔckɛn e piooce yɔɔk, yan, Taki ke nyuc e bniuuk, bniuŋ tok ee thierdhic, ku buluŋ tok ee thierdhic. 	 rt valának [ott] mintegy ötezeren férfiak. Monda pedig az õ tanítványainak: Ültessétek le õket csoportokba ötvenével.


Na wen, ke tiiŋ tok bɔ, tiiŋ de tedɛn ee cool e wat e riɛm e run kathieer ku rou, 	 És egy asszony, a ki tizenkét év óta vérfolyásos vala,


Ɣɔn e akoolke, ke Kerod teterarke piŋ rin ke Yecu, 	 Abban az idõben hírét hallá Heródes negyedes fejedelem Jézusnak,


an, bi ka ci cak luony bei e himic, liim e dhiap de kaŋ, agoki aa cath e kede yenhden ne cath ee mith ke Nhialic cath e dhueeŋ. 	 Azzal a reménységgel, hogy maga a teremtett világ is megszabadul a rothadandóság rabságától az Isten fiai dicsõségének szabadságára.


Na wen, ke luat bɔ kum ke piny: ku bɔ rol e luatic, rol lueel en, yan, Wendien nhiaar ki, ekene: yak kede piŋ. 	 És felhõ támada, mely õket befogá, és a felhõbõl szózat jöve, mondván: Ez az én szerelmes Fiam; õt hallgassátok.


Ee gam en aa thieeiye Jakop wɛɛt ke Jothep kaarou, ɣɔn kɔɔr en thuɔɔu; ago lam ke gut piny e waide. 	 Hit által áldá meg a haldokló Jákób a József fiainak mindenikét, és botja végére hajolva imádkozott.


Na wen, ke ya jɔt anyin, ku jɔ luan ɣer tuol; ku rɛɛr raan e luat nɔm raan cit guop Wen e raan, aceŋ gol e adhaap e yenɔm, ku muk menyjel moth e yecin: 	 látám, és ímé vala egy fehér felhõ; és a felhõn üle [valaki,] hasonló az embernek Fiához, a fején arany korona, és a kezében éles sarló.


Go lueel, yan, Ee raan wen ci piɔu kok ke yen. Go Yecu yɔɔk, yan, Lɔ, ku ye looi wuya. 	 pedig monda: Az, a ki könyörült rajta. Monda azért néki Jézus: Eredj el, és te [is] a képen cselekedjél.


Ku ade raan nu Jeruthalem, cɔl Thimeon; raane apiɛthpiɔu, ee Nhialic rieu, ku ye muŋ bi Yithrael muk piɔu tiit; ku tɔu Weidit Ɣer ne yen. 	 És ímé vala Jeruzsálemben egy ember, a kinek neve Simeon volt, és ez az ember igaz és istenfélõ vala, a ki várta az Izráel vigasztalását, és a Szent Lélek vala õ rajta.


Go Bɛnydit puk nɔm, yook, yan, Yin raan de yac aguk, raan ebɛn e weyiic cii miɔɔrde e lony ayi mulde ten ee yen rem thin ekool e thabath, ku jɔ thɛl wiir le dek? 	 lele azért néki az Úr, és monda: Képmutató, szombat[nap]on nem oldja-é el mindenitek az õ ökrét vagy szamarát a jászoltól, és nem viszi-é itatni?


Goki ke taau e tuuc niim: na wen, acik lɔŋ, ke ke thɛny kecin e kegup. 	 Kiket állatának az apostolok elébe; és miután imádkoztak, kezeiket reájok veték.


Na wen, ke Thaulo jɔt rot piny; ku liep enyin, ku cii piny woi; agoki dɔm cin, ku thelki, leerki Damathko. 	 Felkele azonban Saulus a földrõl; de mikor felnyitá szemeit, senkit sem láta, azért kézenfogva vezeték be õt Damaskusba.


Yɛn de kajuec ba lueel e kedun ayi looŋ juec ba guiir: ku raan e toc ɛn ee yic; ku ka ca piŋ tede yen, kake aya ke lɛk kɔc ke piny nɔm. 	 Sok beszélni és ítélni valóm van felõletek: de igaz az, a ki küldött engem; és én azokat beszélem a világnak, a miket tõle hallottam vala.


Go mɛnh tok cɔɔl e mith e luui yiic, ku jɔ kake luɔp thar, yan, Ee kaŋo? 	 És elõszólítván egyet a szolgák közül, megtudakozá, mi dolog az?


Ee Yecu yen woiku, raan waan ci tɔ koor emaath e tuucnhial ne guom bi en thuɔɔu guum, yen woiku aci yiek nɔm gol e dhueeŋ ku rieeu, luɔi bi en thuɔɔu thieep ne kede raan ebɛn ne dhueeŋ de Nhialic piɔu. 	 Azt azonban látjuk, hogy Jézus, a ki egy kevés idõre kisebbé tétetett az angyaloknál, a halál elszenvedéséért dicsõséggel és tisztességgel koronáztatott meg, hogy az Isten kegyelmébõl mindenkiért megízlelje a halált.


Kɔcke, te ciɛk kek loŋ e lueel Nhialic ŋic, an, kɔc e ka cit ekake looi aroŋki e thuɔɔu, ke ke ŋoot e ke ye kake looi, ku yek piɔth rɔm ayadaŋ ne kɔc e ke looi. 	 Kik jóllehet az Isten végzését ismerik, hogy a kik ilyeneket cselekesznek, méltók a halálra, mégis nemcsak cselekszik azokat, hanem az akképen cselekvõkkel egyet is értenek.


Ku ceŋ tik lupɔ thiith amujuŋ ku lupɔ thith, ku ci ro kiir e adhaap ku kɔi lɛk tuc e ɣoocden, ku kɔi cɔl margariti, ku muk biny e adhaap e yecin biny ci thiaŋ e kanhiany ku ka ke bɛɛlde karac alaldhte, 	 Öltözött vala pedig az asszony bíborba és skárlátba, és megékesíttetett vala aranynyal és drágakõvel és gyöngyökkel, kezében egy aranypohár vala, tele útálatosságokkal és az õ paráznaságának tisztátalanságával,


Ku tɔ iip ne gam ci en gam, ku cii piɔu wiel e kaamic: raan wiel piɔu e kaamic acit apiɔŋ de kiirdit, apiɔŋ cii yom kuaath ku thec nhial. 	 De kérje hittel, semmit sem kételkedvén: mert a ki kételkedik, hasonlatos a tenger habjához, a melyet a szél hajt és ide s tova hány.


yan, Yɛn e piɔu jiɛth aret ku ya coole dhiau piɔu acin pek. 	 Hogy nagy az én szomorúságom és szüntelen való az én szívemnek fájdalma;


aci them aya luɔi bi en luaŋdiit e Nhialic tɔ riaak: agoku dɔm, ku deku piɔth luɔi bi wok kede guiir e kede loŋda. 	 Ki a templomot is meg akarta fertõztetni. Meg is fogtuk õt, és a mi törvényünk szerint akartuk megítélni.


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Kɔc piɔl gup aciki akiim e kɔɔr; ee kɔc tok tei. 	 És felelvén Jézus, monda nékik: Az egészségeseknek nincs szükségük orvosra, hanem a betegeknek.


luɔi ken en lɔ e yepiɔu, alɔ e yeyac tei, go bɛ lɔ biic e yomic? Ke e lueel en en, ee ke e tɔ yen kecam piɛth eben. 	 Mert nem a szívébe megy be, hanem a gyomrába; és az árnyékszékbe kerül, a mely minden eledelt megtisztít.


Go kɔc juec kɔc ke Thamarai kɔc ke panydiite agoki kede gam ne baŋ de jam de tik, wen ci en e lueel, yan, Aci a lɛk kaŋ kedhie ka ca looi ecaŋɣɔn. 	 Abból a városból pedig sokan hivének benne a Samaritánusok közül annak az asszonynak beszédéért, a ki bizonyságot tett vala, hogy: Mindent megmondott nékem, a mit cselekedtem.


Raan piɛth ee kepiɛth bɛɛi bei ne piath e yenpiɔu; ku raan rac ee kerac bɛɛi bei ne kerɛɛc nu e yepiɔu: thok ee jam ne ke ci piɔu thiɔɔŋ nɔm. 	 A jó ember az õ szívének jó kincsébõl hoz elõ jót; és a gonosz ember az õ szívének gonosz kincsébõl hoz elõ gonoszt: mert a szívnek teljességébõl szól az õ szája.


Go Thoma yɔɔk, yan, Bɛɛiye yicin ene, ciin thiine, ku woi acin; ku bɛɛiye yicin, luote e yalɔɔm: ku du gam reec, game. 	 után monda Tamásnak: Hozd ide a te ujjadat és nézd meg az én kezeimet; és hozd [ide] a te kezedet, és bocsássad az én oldalamba: és ne légy hitetlen, hanem hívõ.


Ku dhic e keyiic apelki niim, ku dhic ayek dhan. 	 Öt pedig közülök eszes vala, és öt bolond.


Go ke yɔɔk, yan, Wen e raan ee Bɛnydiit e thabath aya. 	 És monda nékik: Az embernek Fia ura a szombatnak is.


Ka yek looi ecueer ee ayaar te ciɛk, an, lueel ke. 	 Mert a melyeket azok titokban cselekesznek, éktelen dolog csak mondani is.


Go bɛn luaŋditt e Nhialic ne jam de Weidit: na wen, ke mɛnthhiine Yecu ke biiye man ku wun, bik meth bɛn looi ne kede ciɛɛŋ de loŋ; 	 És õ a Lélek indításából a templomba méne, és mikor a gyermek Jézust bevivék szülõi, hogy õ érette a törvény szokása szerint cselekedjenek,


Na wen, ke luny Barabath keek; ku jɔ Yecu tɔ dui e waat, ku yin kɔc, bi piaat e tim ci riiu nɔm kɔu. 	 Akkor elbocsátá nékik Barabbást; Jézust pedig megostoroztatván, kezökbe adá, hogy megfeszíttessék.


Ku enɔɔne wek lɛk kaŋ te ŋoot kek ke ke ken tic; na miak, te ci kek guɔ tic, ke we bi gam nɔn ee yɛn en. 	 Most megmondom néktek, mielõtt meglenne, hogy mikor meglesz, higyjétek majd, hogy én vagyok.


Na wen, acik ke bɛɛi, ke ke tɛɛuki e kɔc niim kɔc ke loŋ; go bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic ke thieec, 	 Elõhozván pedig õket, állaták a tanács elé; és megkérdé õket a fõpap,


Go Thimon Petero lueel, yan, Bɛnydit, acii acok kapac ke wak, wak acin ayadaŋ ayik anɔm. 	 Monda néki Simon Péter: Uram, ne csak lábaimat, hanem kezeimet és fejemet is!


Ee yin ŋa, yin raan e lim de raan daŋ gɔk? Kɔɔc kɛɛc en, ku wiik wiik en, ee kede bɛnyde guop etok. Yeka, ku abi mɔk nhial; Nhialic ade riɛl bi en e tɔ kaac. 	 Te kicsoda vagy, hogy kárhoztatod a más szolgáját? Az õ tulajdon urának áll vagy esik. De meg fog állani, mert az Úr által képes, hogy megálljon.


Go bɛn tede Thimon Petero, go Petero thieec, yan, Bɛnydit, wak acok? 	 Méne azért Simon Péterhez; és az monda néki: Uram, te mosod-é meg az én lábaimat?


Go kanithɔ ke ruac kueer, ku jɔki Poiniki teekic keke Thamaria, ke ke lek kɔc puŋ ci Juoor kepiɔth pɔk Nhialic: goki wathii tɔ mit piɔth alal. 	 Õk tehát kikísértetvén a gyülekezettõl, általmentek Fenicián és Samárián, elbeszélve a pogányok megtérését; és nagy örömet szerzének az összes atyafiaknak.


Ku man e Nhialic, man e kɔc dhal e ŋic kedhie, abi week gel piɔth ku gel ka yak tak e Kritho Yecuyic. 	 És az Istennek békessége, mely minden értelmet felül halad, meg fogja õrizni szíveiteket és gondolataitokat a Krisztus Jézusban.


Ee jam e lɛnou ekene, jam ci lueel, yan, We bi a kɔɔr, ku we cii a bi yok: ku, yan, Te nuo yɛn thin, aca wek dueer bɛn? 	 Micsoda beszéd ez, a melyet monda: Kerestek majd engem, és nem találtok meg; és a hol én vagyok, ti nem jöhettek oda?


ku lueel, yan, Laki paan nu e weniim tueŋ; ku te ca we lɔ thin, ke we bi mɛnh e muni yok ke mac, mɛnh cin raan ci kɔn cath e yekɔu: luɔnyki, ku bɛɛiki etene. 	 Mondván: Menjetek el az átellenben levõ faluba; melybe bemenvén, találtok egy megkötött vemhet, melyen soha egy ember sem ült: eloldván azt, hozzátok ide.


Rin ke Nhialic ayeke laat e Juooric ne baŋdun, acit man ci e gɔɔr. 	 Mert az Istennek neve miattatok káromoltatik a pogányok között, a mint meg van írva.


Go keek yɔɔk, yan, We ye rot tɔ ye kɔc piɛthpiɔth e kɔc niim; ku Nhialic aŋic wepiɔth tei: ke de naamde tede kɔc ee kenhiany tede Nhialic. 	 És monda nékik: Ti vagytok, a kik az emberek elõtt magatokat megigazítjátok; de az Isten ismeri a ti szíveteket: mert a mi az emberek közt magasztos, az Isten elõtt útálatos.


Go rot cuɔt tueŋ emaath, le ku cuɛt rot piny, ku jɔ lɔŋ, yan, Na duɛɛre ye leu, ke yi tɔ thaar wan ɛn. 	 És egy kevéssé elõre menvén, a földre esék, és imádkozék, hogy, ha lehetséges, múljék el tõle ez az óra;


Yɛn ee Nhialic de Abraɣam, ku ya Nhialic de Yithak, ku ya Nhialic de Jakop? Nhialic acie Nhialic de kɔc ci thou, ee Nhialic de kɔc piir. 	 Én vagyok az Ábrahám Istene, és az Izsák Istene, és a Jákób Istene; az Isten nem holtaknak, hanem élõknek Istene.


Na wen, ale e abelic, ke raan wen de guop jɔɔk rac ke lɛŋ, an, bi tɔu ke yen etok. 	 Mikor pedig a hajóba beszállott vala, a volt ördöngõs kéré õt, hogy vele lehessen.


yɛn e riɔɔc e yin, luɔi ee yin raan rilic, yin ee kaŋ kuany ka kɛne taau piny, ku yin ee kaŋ tem ka kɛne com. 	 rt féltem tõled, mivelhogy kemény ember vagy; elveszed a mit nem [te] tettél el, és aratod, a mit nem [te] vetettél.


Na wen, aci kɔc cam rɛɛc e nhi juec, ke Paulo jɔt rot e kɔc yiic cil, ku jɔ lueel, yan, Week bany, tee we e jamdi piŋ waan, ku tee wo ken lony Kerete, adi ci ŋuan, ku kerɛɛce adi ken nu enɔɔne ayi eriaake. 	 Mikor pedig hosszas volt már az étlenség, akkor Pál felállván õ közöttük, monda: Jóllehet szükséges lett volna, óh férfiak, hogy engedelmeskedve nékem, ne indultunk volna el Krétából, és elkerültük volna ezt a bajt és kárt:


raane e jɔ bɛn tede yɛn, bi ku kɛɛc e yalɔɔm, go a yɔɔk, yan, Thaulo, mɛnhkai, bɛye yin. Guɔ yin enɔnthiine, ku wɔi guop. 	 Hozzám jöve és mellém állva monda nékem: Saul atyámfia, nyerd vissza szemed világát. És én azon szempillantásban reá tekintettem.


Ade kɔc kadherou kɔc e kene looi, kek aye wɛɛt ke raan tok cɔl Thekewa, ee Judai, ku ye bɛnydiit e ka ke Nhialic. 	 Valának pedig némelyek Skévának, egy zsidó fõpapnak fiai heten, a kik ezt mívelik vala.


Ku banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr akɔɔrki luɔi bi kek e dɔm e thaar mane guop; ee riɔɔc riɔɔc kek e kɔc tei: aŋicki nɔn e lueel en kaaŋe ne keden. 	 És igyekeznek vala a fõpapok és az írástudók kezeiket õ reá vetni azon órában; de félének a néptõl; mert megérték, hogy õ ellenök mondta e példázatot.


Go Yecu bɛɛr, yan, Luɔi piɛth juec aca ke nyuoth week luɔi ca yok tede Waar; e biak de luɔiyou e biɔɔk wek ɛn e keyiic? 	 Felele nékik Jézus: Sok jó dolgot mutattam néktek az én Atyámtól; azok közül melyik dologért köveztek meg engem?


Bɛnydandiit tueŋ e ka ke Nhialic acie raan cii piɔu dueer dhiau keke wook etok ne kɔc kɔɔc wok; ee raan ci them e kerieecic ebɛn, cit man e wok, ku cin kerɛɛc ci looi. 	 Mert nem oly fõpapunk van, a ki nem tudna megindulni gyarlóságainkon, hanem a ki megkísértetett mindenekben, hozzánk hasonlóan, kivéve a bûnt.


Na wen, te ŋoot en ke bɔ, ke wite jɔŋ rac piny, ku tɔ lɔ juɔklaŋ aret. Go Yecu jɔŋ rac jɔɔny, ku tɔ meth waar, ku jɔ bɛ yien wun. 	 A míg pedig az odaméne, azon közben az ördög földhöz üté azt, és megrángatá. De Jézus megdorgálá a tisztátalan lelket, és meggyógyítá a gyermeket, és adá azt az õ atyjának.


ku acit man ci e gɔɔr, yan, Kɔc kene lɛk e kede, kek abi tiŋ, Ku kɔc ken kɔn piŋ, kek abi jam yokic. 	 Hanem a mint meg van írva: A kiknek nem hirdettetett õ felõle, azok meglátják; és a kik nem hallották, megértik.


Duoki rot e tɔ leere tɛn ku tɛn ne weet mɛɛn kithic: apiɛth te ci piɔn e raan tɔ kaac aril ne dhueeŋdepiɔu; ku acie ne kecam, acin kepiɛth cii kɔc yok thin kɔc e kepiɔth tuom keek. 	 Különbözõ és idegen tudományok által ne hagyjátok magatokat félrevezettetni; mert jó dolog, hogy kegyelemmel erõsíttessék meg a szív, nem ennivalókkal, a melyeknek semmi hasznát sem veszik azok, a kik azok körül járnak.


Na wen, aci Yecu e piŋ, ke ke yook, yan, Kɔc piɔl gup aciki akiim e kɔɔr, ee kɔc tok gup tei. 	 Jézus pedig ezt hallván, monda nékik: Nem az egészségeseknek van szüksége orvosra, hanem a betegeknek.


Rieeu de Nhialic ki, rieeu ɣeric etop, ku cinic tenhiany e Nhialic Waada nɔm, yan, Nɛm ee raan abɛɛr ku dieer cin niim roor neem ne kedɛn tuc dhal keek, ku luɔi ee raan ro ŋiec muk ke cin piɔu tecol e biiye ka ke piny nɔm. 	 szta és szeplõ nélkül való istentisztelet az Isten és az Atya elõtt ez: meglátogatni az árvákat és özvegyeket az õ nyomorúságukban, [és] szeplõ nélkül megtartani magát e világtól.


Ku aa muk kuɛl kadherou e ciin cuenyde: ku bɔ abatau bei e yethok, abatau moth e thok kaarou: ku cit nyin akɔl te ruel en alal. 	 la pedig a jobb kezében hét csillag; és a szájából kétélû éles kard jõ vala ki; és az õ orczája, mint a nap [a mikor] fénylik az õ erejében.


Wɔiki da, wek lɛk, yɛn Paulo, yan, Te bi we cueel, ke Kritho acin piathdɛn bi nu tede week. 	 Ímé, én Pál mondom néktek, hogy ha körülmetélkedtek, Krisztus néktek semmit sem használ.


We ye lip, ku caki kaŋ e yok, ne lip aa wek kuoc lip, ee ke ba wek kaŋ aa tluai wei e kamit kaarki, en aa yak lip. 	 Kéritek, de nem kapjátok, mert nem jól kéritek, hogy gerjedelmeitekre költsétek azt.


Ku e we lɔ biic lak ŋo tiŋ? Ee raan ceŋ lupɔ lɔ nip? Tieŋki, kɔc ceŋ lupɔ lɔ nip atɔuki e ɣoot ke maliik yiic. 	 Hát mit látni mentetek ki? Puha ruhába öltözött embert-é? Ímé a kik puha ruhákat viselnek, a királyok palotáiban vannak.


Na wen, ke jɔ kɔckɛn e piooce lieec, ku lueel, yan, Thieithieei wek kɔc kuany nyiin, ciɛɛŋ de Nhialic ee kedun. 	 pedig felemelvén szemeit az õ tanítványaira, monda: Boldogok [vagytok] ti szegények: mert tiétek az Isten országa.


Kueny ee kɔc kuany yiic aliu tede Nhialic. 	 Mert nincsen Isten elõtt személyválogatás.


E ro thany Nhialic, ne luɛk enɔɔne, te kɔɔr en en; ne luɛl ee yen e lueel, an, Yɛn ee Wen e Nhialic. 	 Bízott az Istenben; mentse meg most õt, ha akarja; mert azt mondta: Isten Fia vagyok.


Na wen, ke luel kaaŋe aya; yan, Ŋadi ade ŋaap ci com domde; na wen, ke bɔ bi mithke bɛn kɔɔr, ku acin ke ci yok. 	 És ezt a példázatot mondá: Vala egy embernek egy fügefája szõlejébe ültetve; és elméne, hogy azon gyümölcsöt keressen, és nem talála.


Ku kɔc waan ci kɔn ŋic tueŋ, kek aa kɔn lɔc e yen, bike tɔ kit gup ne Wende, luɔi bi en aa kɛɛi e mith juec yiic mith ke Wun. 	 Mert a kiket eleve ismert, eleve el is rendelte, hogy azok az õ Fia ábrázatához hasonlatosak legyenek, hogy õ legyen elsõszülött sok atyafi között.


Ye wo miɔɔc e akoolnyiin e ke buk aa cam. 	 A mi mindennapi kenyerünket add meg nékünk naponként.


luɔi bi ke lueel loŋ aa tiiŋic e woyiic, wok kɔc cie tɔu e tau de guop, wok ee tɔu e tau de Wei. 	 Hogy a törvénynek igazsága beteljesüljön bennünk, kik nem test szerint járunk, hanem Lélek szerint.


Na wen, ke miththiaakaŋ ke ke biiye tede yen, an, bi ecin thany e kegup, ku lɛŋ: go kɔcpiooce ke jɔɔny. 	 Ekkor kis gyermekeket hozának hozzá, hogy kezeit vesse azokra, és imádkozzék; a tanítványok pedig dorgálják vala azokat.


Na wen, acik e ŋic nɔn ee yen Judai, ke ke cot alal ne rol tok, ku coolki e cɔt e thaar kaarou, luelki, yan, Diana de Epetho yen adit. 	 Megismervén azonban, hogy zsidó, egy kiáltás tört ki mindnyájokból, mintegy két óra hosszáig kiáltozván: Nagy az efézusi Diána!


Ku ne kede loŋ tedit e kaŋ kedhie ayeke tɔ ɣer yiic ne riɛm, adɔŋ tokiook tei, ku te cin lɛu e riɛm ka cin pal e karac. 	 És csaknem minden vérrel tisztíttatik meg a törvény szerint, és vérontás nélkül nincsen bûnbocsánat.


Na wen, ale Jeruthalem, ke jɔ Thamaria reetic ayi Galili. 	 És lõn, mikor útban vala Jeruzsálem felé, hogy õ Samariának és Galileának közepette méne által.


Wok e cool e wac kaŋ wodhie. Na de raan cii kaŋ e wooc e jam, ke yen aye raan ci dikedik, ka dueer yeguop muk apiɛth ebɛn. 	 Mert mindnyájan sokképen vétkezünk. Ha valaki beszédben nem vétkezik, az tökéletes ember, képes az egész testét is megzabolázni.


Go raan wen kɛn rot e Yecu yɔu go thieec, yan, Bɛnydit, ee ŋa? 	 Az pedig a Jézus kebelére hajolván, monda néki: Uram, ki az?


Yak jamdun tɔ cath ke dhueeŋdepiɔu anandun, cit man e knin ci wac e amiiɔ, ke we bi kede raan ebɛn ŋiɛc bɛɛr apiɛth. 	 ti beszédetek mindenkor kellemetes [legyen,] sóval fûszerezett; hogy tudjátok, hogy mimódon kell néktek kinek-kinek megfelelnetek.


Go Yecu ecin riny enɔnthiine, dɔm, ku yook, yan, Yin ee raan dɛk e gam, eeŋo e yin piɔu wil e kaamic? 	 Jézus pedig azonnal kinyújtván kezét, megragadá õt, és monda néki: Kicsinyhitû, miért kételkedél?


Go lɛn tok e lai kaŋuan yiic go tuuc kadherou gam guol e adhaap kadherou guol ci thiaŋ e agonh tuc e Nhialic, Raan piir aɣet athɛɛr ya. 	 És egy a négy lelkes állat közül ada a hét angyalnak hét aranypoharat, a mely az örökkön örökké élõ Istennek haragjával teljes vala.


Ku te ye laike Bɛnydit leec ku rieuki ku luelki, yan, Thieithieei Bɛny rɛɛr e thoonydit nɔm Bɛny piir aɣet athɛɛr, 	 És mikor a lelkes állatok dicsõséget, tisztességet és hálát adnak annak, a ki a királyiszékben ül, annak, a ki örökkön örökké él,


Go alathkeer dap cɔɔl enɔnthiine, keke banyken, ku dap kat ke lɔ te nu kek: na wen, acik bɛnydit tiŋ keke alathkeer, ke ke jɔ Paulo pɔl e dui. 	 Ki azonnal vitézeket és századosokat vévén maga mellé, lefutott hozzájok. Azok pedig mikor meglátták az ezredest és a vitézeket, megszûnének Pált verni.


na wen, te niine kɔc, ke raan de ater ke yen bɔ, go wɛɛl roor wɛɛr e agamɔyic cil, ku jel. 	 De mikor az emberek alusznak vala, eljöve az õ ellensége és konkolyt vete a búza közé, és elméne.


Na wen, ekool tok e ninke yiic, ke weet kɔc, ku ade Parithai ku bany e kɔc wɛɛt e loŋ areerki etɛɛn, kɔc e bɔ bei e bɛi ke Galili kedhie, ku Judaya,ku Jeruthalem: ku ciɛth riɛl e Bɛnydit keke yen, bi en kɔc tɔ dem. 	 És lõn egy napon, hogy õ tanít vala: és ott ülének a farizeusok és a törvénynek tanítói, a kik jöttek Galileának és Júdeának minden faluiból és Jeruzsálembõl: és az Úrnak hatalma vala õ vele, hogy gyógyítson.


Go jɔ teek e keyiic cil, ku jɔ jal. 	 Õ azonban közöttük átmenve, eltávozék.


Raane, tee cie raan e Nhialic, adi cin ke ye leu. 	 Ha ez nem Istentõl volna, semmit sem cselekedhetnék.


Goki thieec, yan, Eeŋo ye kɔc e loŋ gɔɔr e lueel, yan, bi Elija dhil kɔn bɛn? 	 És megkérdezék õt, mondván: Miért mondják az írástudók, hogy elõbb Illésnek kell eljõnie?


Nom kedu, ku lɔ; yɛn de piɔu luɔi ban raan e bɔ cieene miɔɔc, acit man miaac ɛn yin aya. 	 Vedd, a mi a tiéd, és menj el. Én pedig ennek az utolsónak is annyit akarok adni, mint néked.


Ka di keneke pɔl e lam? Kɔc e lam, tee ke ci tɔ ɣer piɔth raan tok, ka di cin ŋiny de karɛc ci doŋ e kepiɔth. 	 Különben megszûnt volna az áldozás, mivelhogy az egyszer megtisztult áldozók többé semminemû bûntudattal nem bírtak volna.


ku yin e ro ŋɔɔth nɔn ee yin raan e cɔɔr thel, ku ye many e kɔc nu tecol riaau, 	 És azt hiszed magadról, hogy te a vakoknak vezetõje, a sötétségben levõknek világossága,


Go ŋualdit ciɛɛc biic, yen aye kerɛɛc thɛɛr, cɔl Jɔŋdiit Rac ku cɔl Catan, jɔŋ e piny math nɔm ebɛn; e ciɛɛc biic le e piny nɔm, ku ciec tuuckɛnnhial ne yen etok. 	 vetteték a nagy sárkány, ama régi kígyó, a ki neveztetik ördögnek és a Sátánnak, ki mind az egész föld kerekségét elhiteti, vetteték a földre, és az õ angyalai [is] õ vele levettetének.


Na wen, aci kɔc kathieer e piŋ, ke ke jɔ piɔth diu ne Jakop ku Jɔn. 	 És hallván ezt a tíz tanítvány, haragudni kezdének Jakabra és Jánosra.


Yen laŋ wek Bɛnyditt e rɛɛp ci luɔk, yan, bi kɔc e luui tuɔɔc e rap yiic rɛɛpkɛn ci luɔk. 	 Kérjétek azért az aratásnak Urát, hogy küldjön munkásokat az õ aratásába.


Ku na yicin ku nɔn ee yen yicok, na ci yi tɔ loi kerac, ke teeme bei, cuate wei; luɔi bi yin lɔ te nu piir, acakaa yin e ye ŋɔl ku yi cath we ciin tok, yen aŋuan tede yin, ne luɔi bi yi cuat mɛɛc many bi dep aɣet athɛɛr, ke yi cath we cin kaarou ku cok kaarou. 	 Ha pedig a te kezed vagy a te lábad megbotránkoztat téged, vágd le azokat és vesd el magadtól; jobb néked az életre sántán vagy csonkán bemenned, hogynem két kézzel vagy két lábbal vettetned az örök tûzre.


Goki jam kapac, luelki, yan, Ee luɔi cin wok niim kuin. 	 Ekkor egymás között tanakodván, mondának: Nincs kenyerünk.


Go kut e kɔc yɔɔk, yan, bik nyuc e wal niim, ku nom kuiin ci pam kadhic, ku rec kaarou, go nhial lieec, ku lueel, yan, Thieithieei, go kuiin waak yiic, ku gɛm ke kocpiooce, go kɔcpiooce ke gam kut e kɔc. 	 És mikor megparancsolá a sokaságnak, hogy üljenek le a fûre, vevé az öt kenyeret és két halat, és szemeit az égre emelvén, hálákat ada; és megszegvén a kenyereket, adá a tanítványoknak, a tanítványok pedig a sokaságnak.


Ku tieŋki, enɔɔne, wek kɔc aa yɛn ke cath e weyiic, ke ya guiir ciɛɛŋ de Nhialic, aŋiɛc nɔn ca wek a bi bɛ tiŋ nyin anandun wedhie. 	 És most íme én tudom, hogy nem látjátok többé az én orczámat ti mindnyájan, kik között általmentem, prédikálván az Istennek országát.


Jaki kaaŋ piŋ kaaŋ de raan e cum. 	 Ti halljátok meg azért a magvetõ példázatát.


Ku raan ci kur, ku cie tit, thok aciki e ka ke yen, ee aŋni tiŋ, go thok nyaaŋ piny, ku kɔt, go aŋni thok gɔp, thiei ke: 	 A béres pedig és a ki nem pásztor, a kinek a juhok nem tulajdonai, látja a farkast jõni, és elhagyja a juhokat, és elfut: és a farkas elragadozza azokat, és elszéleszti a juhokat.


Te ci Pilato jame piŋ, ke jɔ riɔɔc e riɔɔc war riɔɔc wenthɛɛr; 	 Mikor pedig ezt a beszédet hallotta Pilátus, még inkább megrémül vala;


Ku karɛcken ku rɛɛc reec kek loŋ aca ke bi bɛ tak anandi. 	 zután így szól:] És az õ bûneikrõl és álnokságaikról többé meg nem emlékezem.


Ku kene e tic, luɔi bi jam aa yic jam ci gɔɔr e loŋdenic, yan, Acik a maan guop youyou. 	 [azért lõn így,] hogy beteljesedjék a mondás, a mely megiratott az õ törvényökben: Ok nélkül gyûlöltek engem.


Ciɛɛŋ ci kɔcki kuoc cieŋ paan e Rip aca tiŋ egɔk, ku dhien ee kek dhiau aca piŋ, ku ja guɔ bɛn piny ba ke bɛn luok. Enɔɔne ba, yin ba tuɔɔc Rip. 	 Látván láttam az én népemnek nyomorúságát, mely Égyiptomban van, és az õ fohászkodásukat meghallgattam, és azért szállottam le, hogy õket megszabadítsam; most azért jõjj, elküldelek téged Égyiptomba.


ke jɔ lɔ luaŋdiit e Bɛnydit le wɛɛl ci tumetum nyop, cit man e luɔi de bɛny de ka ke Nhialic, luɔi ci gam en ne deeny de gɛk. 	 A papi tiszt szokása szerint reá jutott a sor, hogy bemenvén az Úrnak templomába, jó illatot gerjesszen.


Ku kaac man e tim de Yecu lɔɔm tim ci riiu nɔm, keke nyankene e man, yen aye Mari tiiŋ de Kleopath, ku Mari Magdalene. 	 Jézus keresztje alatt pedig ott állottak vala az õ anyja, és az õ anyjának nõtestvére; Mária, a Kleopás [felesége,] és Mária Magdaléna.


Ku kamit ci luɔk kak e yin ke ŋɔŋ acike jɔt tede yin, ayi kamit cuai ku ka lak acike jɔt tede yin kedhie, ku acike bi bɛ yok anandu. 	 És a gyümölcs, a mit a te lelked kívánt, eltávozott tõled, és minden a mi ínyes és pompás, eltávozott tõled, és többé azokat meg nem találod.


Go bɛɛr, yan, Nɔn ee yen raan e kerac looi, ku nɔn cii en e yen, aa ja kuc: ee cook tok yen aŋiɛc, yan, Waan yɛn aa ye cɔɔr, enɔɔne yɛn daai. 	 Felele azért az és monda: Ha bûnös-é, nem tudom: egyet tudok, hogy noha vak voltam, most látok.


Na wen, acik ɣet te cɔl Apet, ke jɔki piaat etɛɛn e tim ci riiu nɔm kɔu, ku pieetki kɔc ci kerac looi, tok e baŋ cuenyde, ku tok e baŋ cam. 	 kor pedig elmenének a helyre, mely Koponya [helyének] mondatik, ott megfeszíték õt és a gonosztevõket, egyiket jobbkéz felõl, a másikat balkéz felõl.


Na wen, ke kɔc wen ci gueer e ke jɔt rot, ku biiki e Pilato nɔm. 	 És fölkelvén az õ egész sokaságuk, vivék õt Pilátushoz.


Go, an, Ɣɛɛ, aye ke kut. Na wen, aci bɛn ɣot, ke Yecu kɔn thieec, yan, Luel wudi, Thimon? yan, Mahik ke piny nɔm yek atholbo kɔɔr tede yiŋa ayi guaaric? Tede wɛɛtken, ku ye tede kɔc lei? 	 Monda: Igen. És mikor beméne a házba, megelõzé õt Jézus, mondván: Mit gondolsz Simon? A föld királyai kiktõl szednek vámot vagy adót? a fiaiktól-é, vagy az idegenektõl?


Ku te ci en kene lueel, ke jɔ ecin nyuoth keek ayi yecok. 	 És ezeket mondván, megmutatá nékik kezeit és lábait.


Go Yecu enɔm dhuony Galili ne riɛl e Weidit: go rinke thiei e pinye nɔm ebɛn. 	 Jézus pedig megtére a Léleknek erejével Galileába: és híre méne néki az egész környéken.


Goki gam tɔki lɔ e abelic: ku jɔ abel guɔ ɣet lɔɔk enɔnthiine, te wen le kek thin. 	 Be akarák azért õt venni a hajóba: és a hajó azonnal ama földnél vala, a melyre menének.


Go coot aret e rol dit, an, Babulon dit aci wiik, aci wiik, ka ci aa panɔm de jɔɔk rac, ku ye te ci atiptiip ke jɔɔk nhiany mac thin ebɛn, ku mɛce diɛt rɛc nhiany thin ebɛn aya. 	 kiálta [teljes] erejébõl, nagy szóval mondván: Leomlott, leomlott a nagy Babilon, és lett ördögöknek lakhelyévé, minden tisztátalan léleknek tömlöczévé, és minden tisztátalan és gyûlölséges madárnak tömlöczévé.


E dhueeŋdepiɔu tɔu ke kɔc kedhie kɔc nhiaar Bɛnydan Yecu Kritho ne piɔn agɔk. Amen. 	 A kegyelem legyen mindazokkal, a kik szeretik a mi Urunk Jézus Krisztust romlatlanságban. Ámen.


Na wen, ke Mothe ku Elija e ke tul tede keek, ke ke jam e yen. 	 És ímé megjelenék õ nékik Mózes és Illés, a kik beszélnek vala õ vele.


Na ɣɔn aci ro guɔ jɔt e kɔc ci thou yiic, go kɔckɛn e piooce agoki tak nɔn ci en kene lɛk keek; goki kecigɔɔr gam, ayi jam waan cii Yecu lueel. 	 Mikor azért feltámadt a halálból, megemlékezének az õ tanítványai, hogy ezt mondta; és hivének az írásnak, és a beszédnek, a melyet Jézus mondott vala.


Jaki piɔth miɛt e yen, yin paannhial, ku wek kɔc ɣerpiɔth, ku wek tuuc, ku wek nebii; luɔi ci Nhialic we guoor ne guieer ci en loŋde guiir atuc. 	 Örülj õ rajta menny, és ti szent apostolok és próféták; mert az Isten büntette meg õt érettetek való büntetéssel.


Dhien e Dhebulun aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Jothep aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Benjamin aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: 	 A Zebulon nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt; a József nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt; a Benjámin nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt.


E dhueeŋ de Bɛnydan Yecu Kritho piɔu e ye tɔu ke weikun. Amen. 	 mi Urunk Jézus Krisztusnak kegyelme [legyen] a ti lelketekkel!


We ca nyuoth kerieec ebɛn, luɔi ba wek aa luui aya, aguɔki kɔc kuany nyiin dhil aa muk, ku yak weniim tak ne wel ke Bɛnydit Yecu, waan lueel en en, yan, Raan yin raan daŋ kaŋ, yen aye thieei awar raan e yine kaŋ. 	 Mindenestõl megmutattam néktek, hogy ily módon munkálkodva kell az erõtlenekrõl gondot viselni, és megemlékezni az Úr Jézus szavairól, mert õ mondá: Jobb adni, mint venni.


Ku wek ee caatɔɔ de kake. 	 Ti vagytok pedig ezeknek bizonyságai.


Ku acin luaŋdiit ca tiŋ thin: Bɛnydit Nhialic Leu Kerieec Ebɛn, keke Nyɔŋamaal, kek aye luaŋdɛndit. 	 És templomot nem láttam abban: mert az Úr, a mindenható Isten annak temploma, és a Bárány.


(ku Yecu guop aacii kɔc e baptith, ee kɔckɛn e piooce kek aye kɔc baptith), 	 (Jóllehet Jézus maga nem keresztelt, hanem a tanítványai,)


Aca gaar week waan e awarekic, yan, Duoki e mat ne dhoom etok; 	 Mert én vagyok a legkisebb az apostolok között, ki nem vagyok méltó, hogy apostolnak neveztessem, mert háborgattam az Istennek anyaszentegyházát.


Goki tiaam ne riɛm de Nyɔŋamaal, ku ne jamdɛn cik lueel ke ke ye caatɔɔ; ku kenki weiken tak a thou kek. 	 És õk legyõzték azt a Bárány véréért, és az õ bizonyságtételöknek beszédéért; és az õ életöket nem kímélték mind halálig.


Yen du wo rot e bɛ gɔk; aŋuan luɔi bi wok loŋe lueel e wopiɔth, yan, E cin raan e kedaŋ taau kueer, ke bi mɛnhkene tɔ kɔth, ayi te bi e tɔ wieek. 	 Annakokáért egymást többé ne kárhoztassuk: hanem inkább azt tartsátok, hogy a ti atyátokfiának ne szerezzetek megütközést vagy megbotránkozást.


Ku yɛn e piɔu guɔ miɛt woke Nhialic Konydi. 	 És örvendez az én lelkem az én megtartó Istenemben.


Na wen, ke lim daŋ bɔ, bi ku lueel, yan, Bɛny, tiŋ, jinidu ki, aca duut e lupɔ ku taau; 	 És jöve egy másik, mondván: Uram, imhol a te gírád, melyet egy keszkenõben eltéve tartottam;


Eeŋa ne weyiic, raan de piɔu luɔi bi en aloocdit baar yik, ke cii bi kɔn nyuc piny, ke jɔ weu bi kɔɔr kueen, nɔn de weu cath ne yen bi en ke ye thol? 	 Mert ha közületek valaki tornyot akar építeni, nemde elõször leülvén felszámítja a költséget, ha van-é mivel elvégezze?


Ku juoor acik gɔth, ku jɔ agonhdu bɛn, ku bɔ kool bi loŋ de kɔc ci thou guiir, kool bi yin nebii liimku gam ariopden, ayi kɔc ɣerpiɔth, ayi kɔc rieu rinku, kɔc kor ku kɔc dit; ku kool bi yin kɔc riɔɔk kɔc e piny riɔɔk nɔm. 	 És megharagudtak a pogányok, és eljött a te haragod, és a halottak ideje, hogy megítéltessenek, és jutalmat adj a te szolgáidnak, a prófétáknak és a szenteknek, és a kik a te nevedet félik, kicsinyeknek és nagyoknak; és elpusztítsd azokat, a kik a földet pusztítják.


Yin ŋic cok ke loŋ, yan, Du lɔ weke tiiŋ lei, du raan daŋ nak abi thou, du ye kual, du kɔc e cak thook, du kɔc e cam, ye wuur rieu keke moor. 	 A parancsolatokat tudod: Ne paráználkodjál; ne ölj; ne lopj; hamis tanubizonyságot ne tégy, kárt ne tégy; tiszteljed atyádat és anyádat.


Go puk nɔm, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Wek kuoc. 	 Õ pedig felelvén, monda: Bizony mondom néktek, nem ismerlek titeket.


Na wen, acik kene piŋ, ke ke guute piɔth, goki loŋ cam, an, bik ke nɔk. 	 Azok pedig ezeket hallván, fogukat csikorgaták, és arról tanácskozának, hogy megölik õket.


Ku na ɣer awany tueŋic, ka yen ɣɛɛr e awacic ebɛn ka; ku tim, te ɣeere meideyic, ka yen ɣɛɛr e keerke yiic ka. 	 pedig a zsenge szent, akkor a tészta is; és ha a gyökér szent, az ágak is [azok.]


Yak kɔc yɔŋ week thieei; yak ke thieei, duoki ke lam aciɛɛn. 	 Áldjátok azokat, a kik titeket kergetnek; áldjátok és ne átkozzátok.


ku aci Jathon ke gam ɣot: ku kɔcke kedhie ayek looŋ ke Kaithar rɛɛc gam; ayek lueel, yan, de malik daŋ, cɔl Yecu. 	 Kiket Jáson házába fogadott: pedig ezek mindnyájan a császár parancsolatai ellen cselekesznek, mivelhogy mást tartanak királynak, Jézust.


Ku e akoolnyiin kedhie, wakɔu ku akol, ee tɔu e kuurdit kɔɔth ku te nu rɛŋ, ke ye coot, ku ye rot ŋuɛɛt e kɔi. 	 És éjjel és nappal mindig a hegyeken és a sírboltokban volt, kiáltozva és magát kövekkel vagdosva.


Goki nyaaŋ piny kedhie, ku kɔtki. 	 Akkor elhagyván õt, mindnyájan elfutának.


Go awaŋdɛn e bi riɛm bei thin go lɔ ŋeu enɔnthiine; go yok e yeguop nɔn ci en dem e jɔŋde. 	 És vérének forrása azonnal kiszárada és megérzé testében, hogy kigyógyult bajából.


ku dom yen aye piny nɔm; ku kɔth piɛth kek aye mith ke ciɛɛŋ; ku wɛl roor kek aye mith ke jɔŋ diit rac, 	 A szántóföld pedig a világ; a jó mag az Isten országának fiai; a konkoly pedig a gonosznak fiai.


Goki jal, ku jɔki bɛi caath yiic, ke ke guiir welpiɛth, ku tɔki kɔc dem e baaiyic ebɛn. 	 Kimenvén annakokáért, bejárák a falukat, hirdetvén az evangyéliomot, és gyógyítván mindenütt.


Ku wek yɔɔk, ku yɔɔk kɔc kɔk nu Thuatira, te de en kɔc cii weete e muk, kɔc kuc kathuth ke Catan, acit man ee kek e lueel, wek yɔɔk, yan, Acin kethieek daŋ ba taau e weyieth. 	 Néktek pedig azt mondom és mind a többi Thiatirabelieknek is, a kiknél nincsen e tudomány, és a kik nem ismerik a Sátán mélységeit, a mint õk nevezik: nem vetek reátok más terhet,


Ku wok aa cii gɛme wei ke piny nɔm, ee wei e bɔ tede Nhialic kek aa gɛme wook, luɔi bi wo kaŋ ŋic ka cii Nhialic gam wook edhueeŋ. 	 Mert a miképen a test egy és sok tagja van, az egy testnek tagjai pedig, noha sokan vannak, mind egy test, azonképen a Krisztus is.


Caki e lueel, yan, Ŋoot pɛi wei kaŋuan, pɛi ke tem e rap? Wɔiki, wek yɔɔk, yan, Jatki wenyin nhial, ku wɔiki dum, acik guɔ ɣɛɛr, aci aa te temeke. 	 Ti nem azt mondjátok-é, hogy még négy hónap és eljõ az aratás? Ímé, mondom néktek: Emeljétek fel szemeiteket, és lássátok meg a tájékokat, hogy már fehérek az aratásra.


Goki lɔ Kapernaum; na wen, ekool e thabath, ke dap lɔ luaŋ e Nhialic le weet. 	 És bemenének Kapernaumba; és mindjárt szombatnapon bemenvén a zsinagógába, tanít vala.


Goki jame muk e keyac, ke ke ye rot thieec kapac, yan, Jon jɔte raan rot e kɔc ci thou yiic ee kaŋo? 	 És ezt a szót megtarták magukban, tudakozván egymás között, mit tesz a halálból feltámadni?


Jɔt rot tei, kaace e yicok: yɛn e jɔ tuol tede yin, luɔi ban yi tɔ ye raan e kaki looi ku ye caatɔdi ne ka ci guɔ tiŋ, ayi ka ba yɛn ke bɛ tuol e keyiic tede yin; 	 De kelj fel, és állj lábaidra: mert azért jelentem meg néked, hogy téged szolgává és bizonysággá rendeljelek úgy azokban, a miket láttál, mint azokban, a mikre nézve meg fogok néked jelenni ;


Go Petero thiaŋ ne Weidit Ɣer, ku yook keek, yan, Week, we bany ke kɔc, ku wek roordit ke Yithrael, 	 Akkor Péter, Szent Lélekkel megtelve, monda nékik: Népnek fejedelmei és Izráelnek vénei!


te ci Jɔn baptinh e puŋdepiɔu kɔn guieer kɔc ke Yithrael kedhie, waan ŋoot Yecu ke ken bɛn. 	 Minekutána elõbb János az õ eljövetele elõtt a megtérésnek keresztségét prédikálta Izráel egész népének.


ku wek kuc ke bi tic miak. Ee kaŋo e weikun? Ayek ruu tei, ruu e tic tethiinakaŋ, na ele, ke jɔ guɔ riaar. 	 A kik nem tudjátok mit hoz a holnap: mert micsoda a ti életetek? Bizony pára az, a mely rövid ideig látszik, azután pedig eltûnik.


Ku jaki cool e ɣone guop, ke we ye cam ku dɛkki ne ka bi yien week: raan e luui ee roŋ ke ariopde. Duoki ɣoot wil. 	 yanazon házban maradjatok pedig, azt evén és iván, a mit õk [adnak]: mert méltó a munkás az õ jutalmára. Ne járjatok házról-házra.


ayek lueel, an, ciɛth ke kɔc kɔk, agoki cath a le akɔl piny, ku jɔki kɔɔr e kɔcken yiic ku mathken yiic; 	 Hanem azt gondolván, hogy az úti társaságban van, egy napi járó földet menének, és keresék õt a rokonok és az ismerõsök között;


Ku yin yɔɔk, yan, Yin Petero, ku kanithɔdi aba yik e kuure nɔm; ku acii riɛl e paan e thuɔɔu bi tiaam. 	 De én is mondom néked, hogy te Péter vagy, és ezen a kõsziklán építem fel az én anyaszentegyházamat, és a pokol kapui sem vesznek rajta diadalmat.


Na wen, aci kɔckɛn e piooce e piŋ, ke ke gai aretdiite, luelki, yan, Eeŋa dueere jɔ kony wei? 	 A tanítványok pedig ezeket hallván, felettébb álmélkodnak vala, mondván: Kicsoda üdvözülhet tehát?


Ku te nu kɔc kaarou ayi diak, kɔc ci gueer ne rinki, ya ka, e keyiic cil etɛɛn. 	 Mert a hol ketten vagy hárman egybegyûlnek az én nevemben, ott vagyok közöttük.


Na wen, aci piɔu dɛ luɔi bi en teek le Akaya, ke wathii ke ke jɔ awarek gaar kɔcpiooce etɛɛn, laŋki keek, yan, bik loor: ku te ci en bɛn etɛɛn, ke jɔ kɔc ci gam ne dhueeŋ de Nhialic piɔu kony alal: 	 kor pedig Akhájába akara átmenni, buzdítván [õt] az atyafiak, írának a tanítványoknak, hogy fogadják be õt. Ki mikor odajutott, sokat használa azoknak, kik hittek vala a kegyelem által:


Ku ci kueŋ lueel keke yi ŋa, ke ke cii bi lɔ e lɔŋdeyic? Ken kueŋ lueel keke kɔc reec loŋ piŋ? 	 Kiknek esküdött pedig meg, hogy nem mennek be az õ nyugodalmába, hanemha az engedetleneknek?


Cook ŋicku ki, an, Kerieec ebɛn ee mat etok, bi kɔc nhiaar Nhialic bɛn luoi kepiɛth, kɔc ci cɔɔl e kede piɔnde. 	 djuk pedig, hogy azoknak, a kik Istent szeretik, minden javokra van, mint a kik [az] [õ] végzése szerint hivatalosak.


Na wen, aci lɔ ɣonde, ke yok nyande atɔu piny e laŋgarep nɔm, ke ci jɔŋ rac jal e yeguop. 	 És haza menvén, úgy találá, hogy az ördög kiment, a leány pedig az ágyon feküvék.


Ku te ya wek tɔɔŋ piŋ ayi awenwen e kɔc, duoki piɔth e pau: kake abik dhil kɔn tic; ku thok bi kaŋ thok aŋoot. 	 mikor hallotok háborúkról és zendülésekrõl, meg ne félemljetek; mert ezeknek meg kell lenni elõbb, de nem [jõ] mindjárt a vég.


ku bik dieer kor aa wɛɛt ke ke bi roorken nhiaar, ku nhiaarki mithken, 	 Hogy megokosítsák az ifjú asszonyokat, hogy férjöket és magzataikat szeressék,


Go bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic ro jɔt, ku lueel, yan, Cin ke bɛɛre? Eeŋo ke jieeny ecaatɔɔke yin? 	 És fölkelvén a fõpap, monda néki: Semmit sem felelsz-é? Micsoda tanúbizonyságot tesznek ezek ellened?


Amawoou ne yin, Koradhin! Amawoou ne yin, Bethaida! tee kadit ril ci looi e Turo ku Thidon cit man ci ke looi e weyiic, adi cik kepiɔth puk ɣɔn thɛɛr, ke ke ceŋ cuɛl ku yek reer e aropic. 	 Jaj néked Korazin! Jaj néked Bethsaida! mert ha Tírusban és Sídonban lettek volna azok a csodák, melyek te benned lõnek, régen zsákban és hamuban ülve megtértek volna.


ku bik Nhialic yien ke bi lam ku nak, acit man ci e lueel e loŋ de Bɛnyditic, yan, Guk kaarou, ku nɔn ee kek ajiel ke guk kaarou. 	 És hogy áldozatot adjanak, a szerint a mint megmondatott az Úr törvényében: Egy pár gerliczét, vagy két galambfiat.


Ku duoki niim e maar ne luɔi de kepiɛth ku teŋ aa wek kakun tɛk kɔc: luɔi yinya ee lam mit e Nhialic piɔu alal. 	 A jótékonyságról pedig és az adakozásról el ne felejtkezzetek, mert ilyen áldozatokban gyönyörködik az Isten.


Aguɔ tiŋ, ku ja lɛk kɔc, yan, Kene ee Wen e Nhialic. 	 És én láttam, és bizonyságot tettem, hogy ez az Isten Fia.


Go bɛny lueel, yan, Bɛny, loku tei te ŋoote mɛnhdien thiine ke ken thou. 	 Monda néki a királyi ember: Uram, jõjj, mielõtt a gyermekem meghal.


Aŋicku nɔn ci Nhialic jam keke Mothe: ku na yeraane, akucku tedɛn e bi yen thin. 	 Mi tudjuk, hogy Mózessel beszélt az Isten: errõl pedig azt sem tudjuk, honnan való.


na wen, te reer en paan e kɔc ci thou, ke ye leeŋ wei, ku jɔ enyin jɔt, go Abraɣam tiŋ temec, ku tiŋ Ladharo e yeyɔu. 	 És a pokolban felemelé az õ szemeit, kínokban lévén, és látá Ábrahámot távol, és Lázárt annak kebelében.


Ku bik aa guiir adi, te keneke tooc? Acit man ci e gɔɔr, yan, Eeŋo ci kɔc cok dikedik ale, kɔc e welpiɛth guiir, wel ke mat, kɔc e welpiɛth guiir, wel ke kepiɛth? 	 Mimódon prédikálnak pedig, ha el nem küldetnek? A miképen meg van írva: Mely szépek a békesség hirdetõknek lábai, a kik jókat hirdetnek!


Na wen, alek ɣooc, ke mony thiek bɔ; go kɔc wen ci ro coc goki lɔ e thieekic ne yen etok; go ɣot gaar. 	 Mikor pedig venni járnak vala, megérkezék a võlegény; és a kik készen valának, bemenének õ vele a menyegzõbe, és bezáraték az ajtó.


ku abik yi rai piny aba nɔm kit we piny, yin weke niithkuon nu e yiyic; ku acin kuur toŋ bik nyaaŋ piny e kuur daŋ nɔm e yiyic; luɔi kuc yin kool e nɛmduon ci yi neem. 	 És a földre tipornak téged, és a te fiaidat te benned; és nem hagynak te benned követ kövön; mivelhogy nem ismerted meg a te meglátogatásodnak idejét.


Ku we ca gaar cok kɔk ke ya ril nyin aret, e taŋ tak ɛn weniim ne ke cak kɔn ŋic, ne baŋ de dhueeŋ ci Nhialic gam ɛn, 	 Bátorságosabban írtam pedig néktek atyámfiai, részben, mintegy emlékeztetvén titeket az Istentõl nékem adott kegyelem által,


Ku kɔc kɔk ee ka ci com e kuɔɔth yiic; kɔcke ee kɔc ci jam piŋ, 	 A tövisek közé vetettek pedig azok, a kik az ígét hallják,


Ku wel ke nebi arɛmki ne kene; acit man ci e gɔɔr, yan, 	 És ezzel egyeznek a próféták mondásai, mint meg van írva:


Ku wek yɔɔk, yan, Yak lip, ke we bi aa miɔɔc; yak koor, ku abak aa yok; yak ɣot tɔɔŋ thok, ku abi liep week. 	 Én is mondom néktek: Kérjetek és megadatik néktek; keressetek és találtok; zörgessetek és megnyittatik néktek.


agoke baptith ne yen e wɛɛr cɔl Jordan, agamki karɛc cik wooc. 	 És megkeresztelkednek vala õ általa a Jordán vizében, vallást tevén az õ bûneikrõl.


Laki week te nu ahithe: yɛn cii lɔ te nu aliithe enɔɔne; kooldi aŋoot wei, aken guɔ bɛn. 	 Ti menjetek fel erre az ünnepre: én még nem megyek fel erre az ünnepre; mert az én idõm még nem tölt be.


Ekoole aci Yecu kɔckɛn e piooce gɔl e nyuuth luɔi bi en dhil jal le Jeruthalem, ku luɔi bi en kajuec guum tede roordit ku banydit ke ka ke Nhialic, ku kɔc e loŋ gɔɔr, ku bi nɔk abi thou, ku bi ro bɛ jɔt ekool ee kek diak. 	 Ettõl fogva kezdé Jézus jelenteni az õ tanítványainak, hogy néki Jeruzsálembe kell menni, és sokat szenvedni a vénektõl és a fõpapoktól és az írástudóktól, és megöletni, és harmadnapon föltámadni.


Dabid guop aci lueel ne Weidit Ɣer, yan, Bɛnydit aci Bɛnydiendit yɔɔk, yan, Nyuc e baŋ cuenydi, Aɣet te ban kɔc dɛ wek ater Tɔ ye kɔm ee yin yicok dhɔɔr. 	 Hiszen Dávid maga mondotta a Szent Lélek által: Monda az Úr az én uramnak: ülj az én jobb kezem felõl, míglen vetem a te ellenségeidet lábaid alá zsámolyul.


Aci lueel ɣɔn aya, yan, Raan pɔk keke tiiŋde, ke gɛm awarek de pɔk. 	 Megmondatott továbbá: Valaki elbocsátja feleségét, adjon néki elválásról való levelet.


looŋkɛn ci guiir ayek yith ku piɛthki egɔk; luɔi ci en loŋ de gok de akɔɔrroor guɔ guiir atuc, akɔɔrroor waan ci piny riɔɔk e bɛɛlde, ago riɛm de liimke guoor eliŋliŋ e yen. 	 Mert igazak és igazságosak az õ ítéletei, és azt a nagy paráznát, a mely a földet megrontotta az õ paráznaságával, elítélte, és megbosszúlta az õ szolgáinak vérét annak kezén.


Go Pilato bɛɛr, yan, Ke ca gɔɔr, aca gɔɔr. 	 Felele Pilátus: A mit megírtam, megírtam.


Ku ade lunydiit e kudhuur etɛɛn, ke ke nyuath e kuurdit nɔm: goki lɔŋ, an, bi ke pal lɔ e keyiic. Go ke pɔl. 	 Vala pedig ott egy nagy disznónyáj, legelészve a hegyen; és kérék õt, hogy engedje meg nékik, hogy azokba menjenek. És megengedé nékik.


Ne yin, an, Ne keyiic kadiak eeŋa ci rot tɔ ye raan rɛɛr ke raan wen ram ke cuɛɛr e kaŋ rum? 	 három közül azért kit gondolsz, hogy felebarátja volt annak, a ki a rablók [kezébe] esett?


Na wen, acik kake piŋ, ke ke jɔ lɔ lik, ku lecki Nhialic, yan, Ee yic, Nhialic aci Juoor dhil gam puŋdepiɔu aya ke ke bi piir. 	 Ezeknek hallatára aztán megnyugovának, és dicsõíték az Istent, mondván: Eszerint hát a pogányoknak is adott az Isten megtérést az életre!


Ku wen e nyan lim e dhieeth e kede guop tei; ku wen e nyan e cath e kede yenhde e dhieeth e ke ci kɔn lueel. 	 De a szolgálótól való test szerint született; a szabadostól való pedig az ígéret által.


luɔi ci Nhialic kɔn diɛɛr e ke ŋuan ne keda, ke ke cii bi tɔ ye dikedik te liu wok. 	 Mivel Isten mi felõlünk valami jobbról gondoskodott, hogy nálunk nélkül tökéletességre ne jussanak.


Na wen, aci bɛn bei e abeiic, ke ram enɔnthiine ke raan de guop jɔŋ rac raan bɔ bei e rɛŋ yiic, 	 És a mint a hajóból kiméne, azonnal elébe méne egy ember a sírboltokból, a kiben tisztátalan lélek volt,


Go tik lueel, yan, Bɛny, yin cin ken ee yin gem, ku yith amec thar; ba piu piire yok tenou? 	 Monda néki az asszony: Uram, nincs mivel merítened, és a kút mély: hol vennéd tehát az élõ vizet?


Go cuo gam, ku yook, yan, Lɔ paandu tede kɔckun, ku lɛke keek kadit cii Bɛnydit luoi yin, ku kok ci en piou kok ke yin. 	 De Jézus nem engedé meg néki, hanem monda néki: Eredj haza a tiéidhez, és jelentsd meg nékik, mely nagy dolgot cselekedett veled az Úr, és mint könyörült rajtad.


lɔ keek liep nyiin, ke ke bi ro yal bei e cuɔlepinyic lek teɣer, ku yɛlki rot bei e riɛl e Catanic, lek te nu Nhialic, agoki nyiɛɛi de karac yok, ku yokki ke bik lɔɔk lak ne kɔc etok kɔc ci tɔ ɣerpiɔth ne gam ci kek a gam. 	 Hogy megnyissad szemeiket, hogy setétségbõl világosságra és a Sátánnak hatalmából az Istenhez térjenek, hogy bûneiknek bocsánatát és a megszenteltettek között osztályrészt nyerjenek az én bennem való hit által.


Raan e ye kual, ne cie bɛ kual: aŋuan luɔi bi en aa luui e luɔi piɛth ne cinke, ke bi dɛ ke bi en raan miɔɔc, raan dɛk e kaŋ. 	 A ki oroz vala, többé ne orozzon; hanem inkább munkálkodjék, cselekedvén az õ kezeivel azt, a mi jó, hogy legyen mit adnia a szûkölködõnek.


Yen du yin keden gam: ade kɔc buth en kueer, awarki thierŋuan, kɔc ci mel cam, an, ciki cam ku ciki dek te ŋoot kek ke kenki nɔk: ku acik thok enɔɔne, atitki jam bi bɛn tede yin. 	 Te azért ne engedj nékik: mert közülök negyvennél több férfiú leselkedik õ utána, kik átok alatt kötelezték el magukat, hogy sem nem esznek, sem nem isznak addig, míg meg nem ölik õt. És immár készen vannak, várakozva a te izenetedre.


Na wen, e akoolke, ke Yecu bɔ Nadhareth de Galili, ago baptith e Jɔn e Jordanic. 	 És lõn azokban a napokban, eljöve Jézus a galileai Názáretbõl, és megkeresztelteték János által a Jordánban.


ku riny yicin ke kɔc e ke bi dem; ku tɔ gook looi ku ka ye kɔc ke gai ne rin ke Yecu Wenduon ɣerpiɔu. 	 A te kezedet kinyújtván gyógyításra; és hogy jelek és csodák történjenek a te szent Fiadnak, a Jézusnak neve által.


Na wen, aci adoŋ ee kek ŋuan kuɛk bei, ke ya piŋ rol e lɛn ee kek ŋuan alueel, yan, Ba tiŋ. 	 És mikor felnyitotta a negyedik pecsétet, hallám a negyedik lelkes állat szavát, a mely ezt mondja vala: Jõjj és lásd.


Yak riɛl e riɛl ebɛn, ne riɛldiit e dhueeŋde, bak kaŋ ŋiec guum ebɛn, ne liɛɛr e wepiɔth ku ne miɛtepiɔu, 	 Minden erõvel megerõsíttetvén az Õ dicsõségének hatalma szerint minden kitartásra és hosszútûrésre örömmel;


Ku be daŋ lueel, yan, Yɛn ci tiiŋdi thiaak, en aca yɛn dueer lɔ. 	 A másik pedig monda: Feleséget vettem, és azért nem mehetek.


yok gamdan ee wok aŋɔthda gam muk aril, ke wo cii piɔth wiel, luɔi ee yen Raan adot, yen Raan e tɔ wo ŋɔth: 	 És testök meg van mosva tiszta vízzel; tartsuk meg a reménységnek vallását tántoríthatatlanul, mert hû az, a ki ígéretet tett,


ku dhieth Adhor Thadok; ku dhieth Thadok Acim; ku dhieth Acim Eliud; 	 Azor nemzé Sádokot; Sádok nemzé Akimot; Akim nemzé Eliudot;


Go tik lueel, yan, Aŋiɛc nɔn bi Mathia bɛn (yen acɔl Kritho): ku te ci en bɛn, ka bi wo guieer kaŋ kedhie. 	 Monda néki az asszony: Tudom, hogy Messiás jõ (a ki Krisztusnak mondatik); mikor az eljõ, megjelent nékünk mindent.


Go dap yin enɔnthime, ku jɔ kuany cok, ke lec Nhialic: go kɔc ebɛn, te ci kek e tiŋ, goki Nhialic leec. 	 azonnal megjöve annak szeme világa, és követé õt, dicsõítvén az Istent az egész sokaság pedig [ezt] látván, dicsõséget ada az Istennek.


Go Yecu bɛɛr, lueel, yan, Raan ebɛn raan e dek e piuke abi bɛ aa yal: 	 Felele Jézus és monda néki: Mindaz, a ki ebbõl a vízbõl iszik, ismét megszomjúhozik:


Goke liep nyin, ku jɔki ŋic; go lɔ riar piny e kenyin. 	 És megnyilatkozának az õ szemeik, és megismerék õt; de õ eltünt elõlük.


Acin raan e manycalath kooth, ku jɔ taau te cii en tiec, ku cii tɛɛu e kedaŋ thar aya, aye taau nhial e kedaŋ nɔm, ke kɔc bɔ ɣot ke ke bi mac tiŋ apiɛth. 	 Senki pedig, ha gyertyát gyújt, nem teszi rejtekbe, sem a véka alá, hanem a gyertyatartóba, hogy a kik bemennek, lássák a világosságot.


Ku te ŋiɛc wek mithkun miɔɔc e kapiɛth, ku wek kɔc rac, ku na Wuoorduon nu paannhial, cii kɔc lip en bi nnɔɔc ne kapiɛth awar week aret? 	 Ha azért ti gonosz létetekre tudtok a ti fiaitoknak jó ajándékokat adni, mennyivel inkább ád a ti mennyei Atyátok jókat azoknak, a kik kérnek tõle?!


Yen duo wek e riɔɔc e keek; acin ke ci kum, ke cii bi liep nɔm; ku acin ke ci moony, ke cii bi ŋic. 	 Azért ne féljetek tõlök. Mert nincs oly rejtett dolog, a mi napfényre ne jõne; és oly titok, a mi ki ne tudódnék.


Go enyin jɔt, ku lueel, yan, Yɛn woi kɔc, ee luɔi aa yɛn ke tiŋ acit tiim, ke ke cath. 	 Az pedig föltekintvén, monda: Látom az embereket, mint valami járkáló fákat.


Ku abik tɔŋ yien Nyɔŋamaal, ku abi Nyɔŋamaal ke tiaam, luɔi ee yen Bɛnydiit e bany niim, ku ye malik e mahik niim; ku kɔc cath ne yen acike cɔɔl, ku cike lɔc, ku yek adoot. 	 ek a Bárány ellen viaskodnak, és a Bárány meggyõzi õket, mert uraknak Ura és királyoknak Királya; és az õ vele való hivatalosok és választottak és hívek [is.]


Ku jɔki kɔc piaat kaarou ne yen etok, kɔc e kaŋ rum, tok e baŋ cuenyde, ku tok e baŋ cam. 	 Két rablót is megfeszítének vele, egyet jobb és egyet bal keze felõl.


Na wen, acik din e Nhialic kiit, ke ke lɔ biic lekki kuurdiit e Olip. 	 És dícséretet énekelvén, kimenének az olajfák hegyére.


dieer de yiic yi Mari Magdalene, ku Mari man Jakop keke Jothe, ku man wɛɛt ke Dhebedayo. 	 Ezek közt volt Mária Magdaléna, és Mária a Jakab és Józsé anyja, és a Zebedeus fiainak anyja.


acin raan ee riiŋ de yenguop maan anande; aye muk apiɛth ku ye tiit apiɛth, cit man ee Benydit kanithɔ muk ku ye tiit apiɛth; 	 Mert soha senki az õ tulajdon testét nem gyûlölte; hanem táplálgatja és ápolgatja azt, miképen az Úr is az egyházat;


go jai, yan, acin raan bi tony aa ɣaac e luaŋdiit e Nhialicyic. 	 És nem engedi vala, hogy valaki edényt vigyen a templomon keresztül.


Ku jɔ riɛm wieeth e keemɔ kɔu e wiith awen, ku wiith e tony kɔɔth kedhie aya tony ke luɔi de Nhialic. 	 Majd a sátort is és az istentiszteletre való összes edényeket hasonlóképen meghintette vérrel.


Ku te ya wek tɔɔŋ piŋ ku piɛŋki jam e tɔŋ lueel e kɔc thook, ke we duoki ye diɛɛr: kek abik dhil tic, ku ŋoot thok de kaŋ wei. 	 kor pedig hallani fogtok háborúkról és háborúk híreirõl, meg ne rémüljetek, mert meg kell lenniök; de [ez] még nem a vég.


Na ele, ke Malik abi kɔc nu e baŋ cuenyde yɔɔk, yan, Baki, wek kɔc ci thieei e Waar, bak lakki ciɛɛŋ ci guiek week te ɣɔn ciɛke piny; 	 Akkor ezt mondja a király a jobb keze felõl állóknak: Jertek, én Atyámnak áldottai, örököljétek ez országot, a mely számotokra készíttetett a világ megalapítása óta.


Go raan daŋ ci piaat keke yen bɛɛr, jieeny, yan, Kɛne cak riɔɔc e Nhialic, nɔn jiɛɛm yin wuya, ke yin ci ketuc mane yok aya? 	 Felelvén pedig a másik, megdorgálá õt, mondván: Az Istent sem féled-e te? Hiszen te ugyanazon ítélet alatt vagy!


Ku cath kuut dit ke kɔc ne yen: go rot puk, yook keek, yan, 	 Megy vala pedig õ vele nagy sokaság; és megfordulván, monda azoknak:


Yɛn aa bɔ e piny nɔm, ke ya ye ɣɛɛrepiny, ke raan gam ɛn, ke cii bi reer tecol. 	 Én világosságul jöttem e világra, hogy senki ne maradjon a sötétségben, a ki én bennem hisz.


Yen ja wek wepiɔth puk, ku bɛki wepiɔth wɛl Nhialic, ke bi karɛckun cuoth bei, ago akool bɛn e Nhialic nyin akool ke dom e wei ke kɔc; 	 Bánjátok meg azért és térjetek meg, hogy eltöröltessenek a ti bûneitek, hogy így eljõjjenek a felüdülés idei az Úrnak színétõl.


Yɛn ee cool e lec Nhialicdi ne baŋdun, ne kede dhueeŋ de Nhialic piɔu dhueeŋ ci gam week e Kritho Yecuyic; 	 Minden férfiú, a ki befedett fõvel imádkozik avagy prófétál, megcsúfolja az õ fejét.


Na wen, aci jal e kut e kɔcic le ɣot, ke kɔckɛn e piooce ke thiecki ne kaaŋe. 	 És mikor házba ment vala be a sokaság közül, megkérdezék õt tanítványai a példázat felõl.


Ayik yinyin, te tɔ en yi wac kaŋ, ke tuke bei: adueer ŋuan tede yin, te le yin e ciɛɛŋ de Nhialicyic weke nyin tok, ne luɔi bi yin cath we nyin kaarou, ku bi yi cuat e giɛnayic; 	 És ha a te szemed botránkoztat meg téged, vájd ki azt: jobb néked félszemmel bemenned az Isten országába, mint két szemmel vettetned a tüzes gyehennára.


Go Paulo yɔɔk, yan, Yin bii Nhialic biɔɔk, yin ee pany ci rɔɔth kɔu e keɣer: rɛɛre etɛɛn, ba kedi bɛn guiir ne kede loŋ, ku ba kɔc yɔɔk, yan, bik a biɔɔk, ago loŋ jɔ wooc aya? 	 Akkor Pál monda néki: Megver az Isten téged, te kimeszelt fal! És te leülsz engem a törvény szerint megítélni, és törvényellenesen cselekedve parancsolod, hogy engem verjenek?


Ku acin raan ne kɔc rɛɛr tede cam raan ŋic ke lueel en ekene. 	 Ezt pedig senki sem érté a leültek közül, miért mondta néki.


Yen aa lɛk ɛn e week, yan, We bi thou ne karɛckun yiic: ku te kɛn wek a gam, nɔn aa yɛn en, ke we bi thou e karɛckun yiic. 	 Azért mondám néktek, hogy a ti bûneitekben haltok meg: mert ha nem hiszitek, hogy én vagyok, meghaltok a ti bûneitekben.


Go kɔc kɔk gam, ku matki e yi Paulo keke Thila; ayi rem diit e Giriku rieu Nhialic, keke dieer dit dieer juec emaath. 	 És némelyek azok közül hivének és csatlakozának Pálhoz és Siláshoz; úgyszintén az istenfélõ görögök közül nagy sokaság, és az elõkelõ asszonyok közül nem kevesen.


Go ke yɔɔk, yan, Ne baŋ de riɛl aa wek piɔth riɛl, yen aa pɛle Mothe week, an, bak pɔk ne dieerkun; ku ɣɔn ciɛke kaŋ, aa cii tɔu aya. 	 Monda nékik: Mózes a ti szívetek keménysége miatt engedte volt meg néktek, hogy feleségeiteket elbocsássátok; de kezdettõl fogva nem így volt.


Amawoou ne week, wek bany ke loŋ! we ci mukihaar de ŋinydekaŋ jɔt; wegup wek ken lɔ ɣot, ku kɔc wen, an, lek ɣot, acak ke peen. 	 Jaj néktek törvénytudók! mert elvettétek a tudománynak kulcsát: ti magatok nem mentetek be, és a kik be akartak menni, azokat meggátoltátok.


Na wen, acik jame piŋ, ke lueel kɔc juec e kut e kɔc yiic, yan, Raane ee nebi eyic. 	 Sokan azért a sokaság közül, a mint hallák e beszédet, ezt mondják vala: Bizonynyal ez ama Próféta.


Na miak, abɔ bɛny de dom, bi ŋo luoi kɔc e dom tiite? 	 Mikor azért megjõ a szõlõnek ura, mit cselekszik ezekkel a munkásokkal?


Agoki thieec, yan, Nu Wuur enou? Go Yecu bɛɛr, yan, Wek kuc ɛn ayi Waar: tee we ŋic ɛn, adi ŋiɛcki Waar aya. 	 Mondának azért néki: Hol van a te Atyád? Felele Jézus: Sem engem nem ismertek, sem az én Atyámat; ha engem ismernétek, az én Atyámat is ismernétek.


Go jam e Nhialic piny kiet nɔm: go kuen e kɔcpiooce go enyin ŋuak alal e Jeruthalem; ayi rem diit e bany ke ka ke Nhialic acik gam dot. 	 És az Isten ígéje növekedék; és sokasodék nagyon a tanítványok száma Jeruzsálemben; és a papok közül is nagy sokan követék a hitet.


Na wen, ke be weet gɔl e wɛɛryɔu. Ku kut diit e kɔc acik gueer te nu yen, go lɔ e abelic, ku reer e abelic wiir; ku nu kut diit e kɔc ebɛn e wɛɛryɔu biic. 	 És ismét kezde tanítani a tenger mellett. És nagy sokaság gyûle õ hozzá, úgy hogy õ a hajóba lépvén, a tengeren ül vala, az egész sokaság pedig a tenger mellett a földön vala.


Na wen, aci enɔm dhuny, ke ci aa malik cieŋ piny, ku jɔ kɔc yɔɔk, an, bi himke cɔl en, kɔc waan ci yien weu, ke bi ke cik yok e ɣooc ŋic, raan ebɛn. 	 És lõn, mikor megjött az ország vétele után, parancsolá, hogy az õ szolgáit, a kiknek a pénzt adta, hívják õ hozzá, hogy megtudja, ki mint kereskedett.


Na wen, te reer en e thoony de guieereloŋ nɔm, ke thok bɔ tede tiiŋde, yan, Du de ke luoiye raan piɛthpiɔuwe; yɛn e kajuec guum ekoole ne baŋde ke ya nyuoth. 	 A mint pedig õ az ítélõszékben ül vala, külde õ hozzá a felesége, ezt üzenvén: Ne avatkozzál amaz igaz ember dolgába; mert sokat szenvedtem ma álmomban õ miatta.


Agoki roordit lɔc e kanithɔɔ yiic ebɛn, ku te ci kek lɔŋ ne rɛɛc reec kek cam, ke ke pɛlki e Bɛnydit cin, Bɛnydit cik gam. 	 Miután pedig választottak nékik gyülekezetenként véneket, imádkozván bõjtölésekkel egybe, ajánlák õket az Úrnak, kiben hittek vala.


Goki lueel, yan, Bɛnydit, e luɔi bi yin wo liep nyiin. 	 Mondának néki: Azt, Uram, hogy megnyíljanak a mi szemeink.


Kɔcke ayek kɔc e dok e keyac, kɔc e piɔth dap dit, ku yek ŋɔɔŋdɛn rac kuany cok (ayek jam diit ɣɔric lueel e kethook), ku yek kɔc kɔk kɔc nyiin nɔn de en ke bik yok. 	 Ezek zúgolódók, panaszolkodók, a magok kívánságai szerint járók; szájok kevélységet szól, haszonlesésbõl személyimádók.


Acin raan dueer bany luooi kaarou: nɔn bi en tok maan, ku nhiɛɛr tok; ku nɔn bi en lɔ kuakkuak keke tok, ku tɔ tok cin naamde. Wek cii Nhialic dueer luooi ku luɔɔiki weu ayadaŋ. 	 Egy szolga sem szolgálhat két úrnak: mert vagy az egyiket gyûlöli és a másikat szereti; vagy az egyikhez ragaszkodik, és a másikat megveti. Nem szolgálhattok az Istennek és a mammonnak.


Acin raan cath ke nhieer diit war ekene, yan, bi raan weike gaam ne biak de mathke. 	 Nincsen senkiben nagyobb szeretet annál, mintha valaki életét adja az õ barátaiért.


Ku ne akoolke yiic, te ci ketuc e kɔc dhal wan, ke akɔl abi cuɔl, ku pɛɛi acii bi bɛ ɣɛɛr, 	 De azokban a napokban, azután a nyomorúság után, a nap elsötétedik, és a hold nem fénylik,


Na wen, aci ke yɔɔk, yan, Ya ki, ke ke jɔ lɔ cieen, wiikki. 	 Mikor azért azt mondá nékik, hogy: Én vagyok; hátra vonulának és földre esének.


Ku tieŋki, wek tuoc ke cii Waar lueel, an, bi gam: ku week, jaki reer e panydit Jeruthalem, aɣet te bi we piɔth ne riɛldiit bɔ nhial. 	 És ímé én elküldöm ti reátok az én Atyámnak ígéretét; ti pedig maradjatok Jeruzsálem városában, mígnem felruháztattok mennyei erõvel.


Go kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai goki woi guop, nɔn bi en raan tɔ dem ekool e thabath; ke ke bi kedaŋ yok ke bi kek e lɔ gaany. 	 Az írástudók és farizeusok pedig leselkedének õ utána, ha vajjon gyógyít-e majd szombatnapon, hogy vádat találjanak ellene.


Agoke jɔɔny e kut e kɔc, yan, Miɛmki; agoki coot awar cɔt awen, luelki, yan, Tɔ yipiɔu kok we wook, yin Bɛnydit, wen e Dabid. 	 A sokaság pedig dorgálja vala õket, hogy hallgassanak; de azok annál jobban kiáltnak vala, mondván: Uram, Dávidnak Fia, könyörülj rajtunk!


Na wen, ke kaac, en Yecu, lek kɔc, an, Calki. Goki cɔɔl, ku yookki, yan, Rit yipiɔu, jɔt rot, aci yi cɔɔl. 	 Akkor Jézus megállván, mondá, hogy hívják elõ. És elõhívják vala a vakot, mondván néki: Bízzál; kelj föl, hív tégedet.


Na wen cieen, ke tuc wende keek, lueel, an, Abik wendi rieu. 	 Utoljára pedig elküldé azokhoz a maga fiát, ezt mondván: A fiamat meg fogják becsülni.


Ku we cii Nhialic tɔ ɣɔɔr, wek kɔc ɣɔn ci thou ne kakuon ee yak wooc, ku ne karɛckuon ee yak looi; 	 teket is [megelevenített,] a kik holtak valátok a ti vétkeitek és bûneitek miatt,


Go raan tok e keek go lim de bɛnyditt tueŋ e ka ke Nhialic kiɛp yic wei, yiny cuec. 	 És közülök valaki megvágá a fõpap szolgáját, és levágá annak jobb fülét.


Ku loony kɔk e kuɔɔth yiic; na wen, ke kuɔɔth e ke jɔ cil ne keek etok, goki ke nyiɛɛc. 	 Némely esék a tövis közé; és a tövisek vele együtt növekedvén, megfojták azt.


Na wen, ke raan tok jɔt rot e loŋic, ee raan e Parithai, cɔl Gamaliɛl, raan e kɔc wɛɛt e loŋ, ariewe kɔc kedhie, raane aci ro jɔt, ku yook keek, yan, bi tuuc tɔ lɔ biic tethiinakaŋ. 	 Felkelvén azonban a tanácsban egy farizeus, névszerint Gamáliel, az egész nép elõtt tisztelt törvénytudó, parancsolá, hogy egy kis idõre vezessék ki az apostolokat.


Yɛn laŋ ne biakden: yɛn cii laŋ ne biak de kɔc ke piny nɔm, ee biak de kɔc waan game yɛn; luɔi ee kek kɔcku. 	 Én ezekért könyörgök: nem a világért könyörgök, hanem azokért, a kiket nékem adtál, mert a tiéid.


ku jɔ lueel ne kede Wende, yan, Thoonyduondit, yin Nhialic, atɔu ecaŋɣɔn ku bi ɣet athɛɛr; Ku wai de tieŋ ee loŋ tiiŋic yen aye wai de ciɛɛŋdu. 	 de a Fiúról [így]: A te királyi széked óh Isten örökkön örökké. Igazságnak pálczája a te országodnak pálczája.


kɔc ɣɔn ci bɛi ceŋ maliik tiaam ne gam, ku yek ka ke piathepiɔu looi, ku yek kaŋ yok ka ci lueel, an, bi ke gam keek, acik kɔɔr dɔm thook, 	 A kik hit által országokat gyõztek le, igazságot cselekedtek, az ígéreteket elnyerték, az oroszlánok száját betömték.


Na wen, areec keda gam, ke wo jɔ jam pɔl, ku luelku, yan, Abi looi tei ne kede piɔn e Bɛnydit. 	 Mikor azért nem engedett, megnyugodtunk, mondván: Legyen meg az Úrnak akaratja.


Na wen, aŋoot Petero ke dhɛl ke wen ci tiŋ ke e nyuoth, aken yokic, ke kɔc ci tooc e Korunelio ke ke dap bɛn, acik ɣon e Thimon luɔp, ku kɛɛcki e kal thok, 	 A mint pedig Péter magában tünõdék, mi lehet az a látás, a melyet látott, ímé az férfiak, kiket Kornélius küldött, megtudakozván a Simon házát, odaérkezének a kapuhoz,


Ku aken piny bi bɛn taau e tuucnhial cok, piny jiɛɛm wok e kede. 	 Mert nem angyaloknak vetette alá a jövendõ világot, a melyrõl szólunk.


Go Yecu bɛɛr, thieec bany ke loŋ ku Parithai, yan, Ci pal kɔc, an, bik kɔc tɔ dem ekool e thabath? 	 felelvén Jézus, szóla a törvénytudóknak és a farizeusoknak, mondván: Szabad-é szombat[nap]on gyógyítani?


ku duoki e lueel e wepiɔth, an, Wok de waarda Abraɣam; wek yɔɔk, yan, Nhialic yen adueer mith ke Abraɣam cak ne kɔike. 	 És ne gondoljátok, hogy így szólhattok magatokban: Ábrahám a mi atyánk! Mert mondom néktek, hogy Isten eme kövekbõl is támaszthat fiakat Ábrahámnak.


ku aci jamde nyuoth kɔc ekooldɛn piɛth ne guieer e welpiɛth, guieer ci taau e yacin ne kede loŋ de Nhialic Konyda; 	 Megjelentette pedig a maga idejében az õ beszédét a prédikálás által, a mely reám bízatott a mi megtartó Istenünknek parancsolata szerint; Titusnak, a közös hit szerint való igaz fiamnak:


Tenhial ku piny abik liu, ku welki aciki bi liu ananden. 	 Az ég és a föld elmúlnak, de az én beszédeim semmiképen el nem múlnak.


Ekoole guop, ke Yecu jel ɣoot, le nyuc e wɛɛryɔu. 	 Azon a napon kimenvén Jézus a házból, leüle a tenger mellett.


Ku yak lɔŋ e baŋ e kat kat wek ke cii bi nu rut. 	 Imádkozzatok pedig, hogy a ti futástok ne télen legyen.


Go ya yɔɔk, yan, E thok. Yɛn Alpa ku ya Omega, gol e kaŋ ku thok e kaŋ. Raan ci yal aba miɔɔc e awaŋ de piu ke piir ne dhueeŋ. 	 És monda nékem: Meglett. Én vagyok az Alfa és az Omega, a kezdet és a vég. Én a szomjazónak adok az élet vizének forrásából ingyen.


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Tiɛtki rot ke cin raan bi week math. 	 És Jézus felelvén, monda nékik: Meglássátok, hogy valaki el ne hitessen titeket,


Ku aci Dabid guop lueel ne awarek de Thaamic, yan, Bɛnydit aci Bɛnydiendit yɔɔk, yan, Nyuc e ciin cuenydi, 	 Holott maga Dávid mondja a zsoltárok könyvében: Monda az Úr az én Uramnak, ülj az én jobbkezem felõl,


Ku ke ya looi enɔɔne, aca gam nɔn ee yen luɔidi; ku ke nu e yapiɔu, an, ba ya looi, aca ye looi; ee ke maan, yen aya looi. 	 Mert a mit cselekeszem, nem ismerem: mert nem azt mívelem, a mit akarok, hanem a mit gyûlölök, azt cselekeszem.


Go tuuc Bɛnydit yɔɔk, yan, Ŋuak gamda nyin. 	 És mondának az apostolok az Úrnak: Növeljed a mi hitünket!


Nhieer acin kerɛɛc e luoi raan rɛɛr ke raan; yen aye nhieer loŋ tiiŋic. 	 A szeretet nem illeti gonoszszal a felebarátot. Annakokáért a törvénynek betöltése a szeretet.


ku coot e rol dit, acit man e koor te kuu en: na wen, aci coot, ke deŋ maar raandherou. 	 És kiálta nagy szóval, mint mikor az oroszlán ordít; és mikor kiálta, megszólaltatá a hét mennydörgés az õ szavát.


Go emiɔl tuk, ku coot e rol dit, yan, Bɛnydit, du kerɛɛce deer e keyieth. Na wen, aci kene lueel, ke nin. 	 Térdre esvén pedig, nagy fenszóval kiálta: Uram, ne tulajdonítsd nékik e bûnt! És ezt mondván, elaluvék.


Wek mithekɔckuɔ, yɛn jam e jam e kɔc tei: Loŋ ci mac, acakaa yen e ye loŋ e raan tei, te ci e mac egɔk, ka cin raan bi e tɔ cin naamde, ku acin raan bi wel kɔk taau thin. 	 Atyámfiai! ember szerint szólok. Lám az embernek megerõsített testámentomát senki erõtelenné nem teszi, sem ahhoz hozzá nem ád.


Yɛn cii kake gaar luɔi ban we tɔ yaar, ku wek a nen cit man e mithkien nhiaar gup. 	 Mert ha nyelvvel könyörgök, a lelkem könyörög, de értelmem gyümölcstelen.


Nhialic ee Raan adot, Raan ci we cɔɔl ne kede maath de Wenden Yecu Kritho Bɛnydittda. 	 Mert nem is a férfiú teremtetett az asszonyért, hanem az asszony a férfiúért.


Go banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr goki piŋ, ku kɔɔrki naŋ bi kek e nɔk: acik riɔɔc e yen, luɔi ci kut e kɔc gai ebɛn ne weetde. 	 És meghallák az írástudók és a fõpapok, és tanakodnak vala, hogy mi módon veszíthetnék el õt. Mert félnek vala tõle, mivelhogy az egész sokaság álmélkodik vala az õ tanításán.


Goki mɛnh e muni bɛɛi te nu Yecu, ku thiethki lupɔɔken e yekɔu; ku jɔ lɔ e muul kɔu. 	 És oda vivék a vemhet Jézushoz, és ráveték felsõ ruháikat; õ pedig felüle reá.


Raan ebɛn raan bi kede Nhialic piɔu aa looi, raane yen eye mɛnkhai, ku ye nyankai, ku ye maar. 	 Mert a ki az Isten akaratát cselekszi, az az én fitestvérem és nõtestvérem és az én anyám.


Go lɛk keek, yan, Eeŋa ne weyiic, raan de mɛthe, ku bi lɔ tede yen e wɛɛric cil, le ku lueel, yan, Math, dhɛne ya kuiin ci pam kadiak; 	 És monda nékik: Ki az közületek, a kinek barátja van, és ahhoz megy éjfélkor, és ezt mondja néki: Barátom, adj nékem kölcsön három kenyeret,


Yen a tɔu kek e thoonydiit e Nhialic nɔm; ku yek luooi akol ku wakɔu e luaŋdɛnditic; ku Raan rɛɛr e thoonydit nɔm abi keemɔde petic e keniim. 	 Ezért vannak az Isten királyiszéke elõtt; és szolgálnak neki éjjel és nappal az õ templomában; és a ki a királyiszékben ül, kiterjeszti sátorát felettök.


Jany aa wek kɔc jɔɔny, yen abi wek aa jɔɔny aya; ku them aa wek kaŋ them, yen abi week aa them aya. 	 Mert a milyen ítélettel ítéltek, olyannal ítéltettek, és a milyen mértékkel mértek, olyannal mérnek néktek.


Du riɔc, yin luny koor: anu e Wuoordun piɔu luɔi bi en we miɔɔc e ciɛɛŋ. 	 Ne félj te kicsiny nyáj; mert tetszett a ti Atyátoknak, hogy néktek adja az országot.


lek kethook mat luɔi bi keke Yecu dɔm ecueer, lek nɔk. 	 És tanácsot tartának, hogy Jézust álnoksággal megfogják és megöljék.


Go ke thieec, yan, Na week, yak lueel, yan, aa ŋa? Go Petero bɛɛr, lueel, yan, Yin ee Kritho. 	 És õ monda nékik: Ti pedig kinek mondotok engem? Felelvén pedig Péter, monda néki: Te vagy a Krisztus.


Acuk piŋ ke lueel, yan, Luaŋdiit e Nhialice luaŋ ci yik e kɔc cin aba jap piny, ku ba daŋ bɛ yik e akool kadiak, luaŋ cii bi yik e kɔc cin. 	 Mi hallottuk, mikor ezt mondá: Én lerontom ezt a kézzel csinált templomot, és három nap alatt mást építek, a mely nem kézzel csináltatott.


Ku tik anu, tiiŋ e cool e kueer e riɛm e run kathieer ku rou, ku aci weuke thol kedhie riɔp en akiim, ku acin akim toŋ ci e leu, 	 És egy asszony, ki vérfolyásban volt tizenkét esztendõtõl fogva, és bár minden vagyonát az orvosokra költötte, senki meg nem tudta gyógyítani,


Ku enɔɔne yep e guɔ taau te nu mei ke tiim; tim ebɛn tim reec luɔk ne mith piɛth aye yiɛp piny, ku cuɛte mɛɛc. 	 A fejsze pedig immár a fák gyökerére vettetett. Azért minden fa, a mely jó gyümölcsöt nem terem, kivágattatik és tûzre vettetik.


Kɔc kedhie kɔc ci Waar gam ɛn, abik bɛn tede yɛn; ku raan bɔ tede yɛn aca bi cieec anandi. 	 Minden, a mit nékem ád az Atya, én hozzám jõ; és azt, a ki hozzám jõ, semmiképen ki nem vetem.


Te ci kake thok, ke Yecu jɔ raane yok luaŋditt e Nhialic, go lɛk en, an, Tiŋ, yin ci guop waar: du kaŋ e bɛ wooc, ke yi cii kerac bi yok kerɛɛc war kewaan. 	 Ezek után találkozék vele Jézus a templomban, és monda néki: Ímé meggyógyultál; többé ne vétkezzél, hogy rosszabbul ne legyen dolgod!


Na wen, acik jam de Pilip gam, waan guiir en ka ke ciɛɛŋ de Nhialic ku rin ke Yecu Kritho, ke ke baptith, roor ayi diaar. 	 De miután hittek Filepnek, a ki az Isten országára és a Jézus Krisztus nevére tartozó örvendetes dolgokat hirdeti vala, megkeresztelkedének mind férfiak, mind asszonyok.


ku ekool ee kek diak wok e ka ke abel cuat wei e wocin. 	 És harmadnap tulajdon kezeinkkel hányók ki a hajó felszerelését.


Ke ci lueel, an, bi gam kɔc, ee kedun week, ku ye kede niithkun, ku ye kede kɔc nu temec kedhie, kɔc bii Bɛnydit Nhialicda cɔɔl. 	 Mert néktek lett az ígéret és a ti gyermekeiteknek, és mindazoknak, kik messze vannak, valakiket csak elhív magának az Úr, a mi Istenünk.


Go Nikodemo bɛɛr, thieec, yan, Dueer kake tic adi? 	 Felele Nikodémus és monda néki: Mimódon lehetnek ezek?


Na wen etethiine, ke yup tunynhial tuny e Bɛnydit, luɔi ken en Nhialic leec: go kam cam, go thou. 	 És azonnal megveré õt az Úrnak angyala, azért, hogy nem az Istennek adá a dicsõséget; és a férgektõl megemésztetvén, meghala.


Go kɔɔr luɔi bi en rot kɔl, en eraane, ku jɔ Yecu thieec, yan, Ku raan rɛɛr ke yɛn yen ee ŋa? 	 Az pedig igazolni akarván magát, monda Jézusnak: De ki az én felebarátom?


ku yok aŋɔth ci thieei tiit, ku titku tuol bi dhueeŋ de Nhialicdandit ku Konydan Yecu Kritho tuol; 	 Várván ama boldog reménységet és a nagy Istennek és megtartó Jézus Krisztusunknak dicsõsége megjelenését;


Yɛn e bɔ tede Waar, ba e piny nɔm: ku enɔɔne, yɛn be piny nɔm nyaaŋ piny, la tede Waar. 	 Kijöttem az Atyától, és jöttem e világba: ismét elhagyom e világot, és elmegyek az Atyához.


Gɔl enɔɔne, ke Wen e raan abi reer e biak cueny de riɛldiit e Nhialic. 	 Mostantól fogva ül az embernek Fia az Isten hatalmának jobbja felõl.


Na wen, ke ke thel Yecu leerki te nu bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic: ku gueer banydit ke ka ke Nhialic kedhie te nu yen, ayi roordit ku kɔc e loŋ gɔɔr. 	 És vivék Jézust a fõpaphoz. És oda gyûlének mindnyájan a fõpapok, a vének és az írástudók.


Yen ka, raan ŋic kepiɛth bi looi, ku cii loi, ke yen aye kerɛɛc nu e yeyeth. 	 A ki azért tudna jót cselekedni, és nem cselekeszik, bûne az annak.


kɔc col piɔth ku liuki e piir e Nhialicic ne biak de kuny kuc kek kaŋ, ku ne riɛl ril kek niim; 	 Kik értelmökben meghomályosodtak, elidegenültek az isteni élettõl a tudatlanság miatt, mely az õ szívök keménysége miatt van bennök;


ku waan leuwe riɛm e Thepano caatɔduon waan ci nɔk, ke yɛn aa kaac etɛɛn aya, ku gam thonde, guɔ lupɔɔ ke kɔc nak en tiit. 	 És mikor ama te mártírodnak, Istvánnak vére kiontaték, én is ott állék és helyeslém az õ megöletését, és õrizém azoknak köntösét, a kik õt megölték.


Go Yecu jal etɛɛn, le piny biak de Turo keke Thidon. 	 És elmenvén onnét Jézus, Tirus és Sidon vidékeire tére.


Na wen, ke Jɔn jɔ kɔckɛn e piooce cɔɔl kaarou, ku jɔ ke tuoc Yecu, lek thieec, yan, Ye raan wen, an, bi bɛn? ku de raan daŋ buk tiit? 	 küldé Jézushoz, mondván: Te vagy-é az, a ki eljövendõ [vala,] vagy mást várjunk?


Na wen, aci jame wan, ke Pilato ade piɔu luɔi bi en e lony: go Judai coot, luelki, yan, Te lony yin raane, ke we cii maath we Kaithar: raan ebɛn raan e ro tɔ ye malik ee ater lueel keke Kaithar. 	 Ettõl fogva igyekszik vala Pilátus õt szabadon bocsátani; de a zsidók kiáltozának, mondván: Ha ezt szabadon bocsátod, nem vagy a császár barátja; valaki magát királylyá teszi, ellene mond a császárnak!


Na ɣɔn theen, ke kɔckɛn e piooce e ke bɔ tede yen, bik ku luelki, yan, Etene ee jɔɔric, ku akɔl e guɔ thei; yɔɔke kut e kɔc, an, bik jal, lek e bɛi yiic, lek ro ɣɔc kecam. 	 Mikor pedig estveledék, hozzá menének az õ tanítványai, mondván: Puszta hely ez, és az idõ már elmúlt; bocsásd el a sokaságot, hogy menjenek el a falvakba és vegyenek magoknak eleséget.


Na wen, aci Yecu bɛn ɣon e Petero, ke tiŋ dhiɔm de Petero adhɔt piny ke juai. 	 És bemenvén Jézus a Péter házába, látá, hogy annak napa fekszik és lázas.


Na wen, aci jal etɛɛn le tueŋ, ke tiŋ kɔc kɔk kaarou, raan keke manhe, Jakop wen e Dhebedayo keke Jɔn manhe, anuki abelic keke wuonden Dhebedayo, arukki bɔɔiken; go keek cɔɔl, 	 És onnan tovább menve, láta más két testvért, Jakabot a Zebedeus fiát, és Jánost amannak testvérét, a mint a hajóban atyjukkal Zebedeussal a hálóikat kötözgetik vala; és hívá õket.


Go tedit e kut e kɔcic goki lupɔɔken thiɛth kueer; ku tem kɔc kɔk keer ke tiim, ku thiethki ke kueer. 	 A sokaság legnagyobb része pedig felsõ ruháit az útra teríté; mások pedig a fákról galyakat vagdalnak és hintenek vala az útra.


Ku raan lek Wen e raan jam rac, ka bi pal en; ku raan lek Wei Dit Ɣer jam rac, ka cii bi pal en, ayi e pinye nɔm, ayi piny bi lɔɔk bɛn. 	 Még a ki az ember Fia ellen szól, annak is megbocsáttatik; de a ki a Szent Lélek ellen szól, annak sem ezen, sem a más világon meg nem bocsáttatik.


E cii raane luel e yepiɔu nɔn bi en kedaŋ yok tede Bɛnydit; 	 Mert ne vélje az ilyen ember, hogy kaphat valamit az Úrtól;


ku dhieth Atha Jekocapat; ku dhieth Jekocapat Joram; ku dhieth Joram Udhia; 	 Asa nemzé Josafátot; Josafát nemzé Jórámot; Jórám nemzé Uzziást;


Na wen, a le biic luaŋdiit e Nhialic, ke leke raan toŋ de kɔckɛn e piooce yen, yan, Bɛny e weet, tiŋ kur lak oou ku tiŋ ɣoot lak oou! 	 Mikor pedig a templomból kiméne, monda néki egy az õ tanítványai közül: Mester, nézd, milyen kövek és milyen épületek!


E bɛn tede Yecu wakɔu, bi ku lueel, yan, Rabi, yin ŋicku nɔn ee yin raan e weet raan e bɔ tede Nhialic: acin raan dueer gook loiye looi, te cii Nhialic cath ke yen. 	 Ez jöve Jézushoz éjjel, és monda néki: Mester, tudjuk, hogy Istentõl jöttél tanítóul; mert senki sem teheti e jeleket, a melyeket te teszel, hanem ha az Isten van vele.


Yen aa ye Judai Yecu yɔŋ, ku yek kɔɔr, an, bik nɔk, ne ke ci en kake looi ekool e thabath. 	 És e miatt üldözõbe vevék a zsidók Jézust, és meg akarák õt ölni, hogy ezeket mûvelte szombaton.


Ku yɛn cath wo caatɔ war Jɔn: luɔi ci Waada yien ɛn, ba ke bɛn thol, luɔi luɔɔiye, keek aye caatɔɔki, lueel en, an, ee yen Waada yen e toc ɛn. 	 De nékem nagyobb bizonyságom van a Jánosénál: mert azok a dolgok, a melyeket rám bízott az Atya, hogy elvégezzem azokat, azok a dolgok, a melyeket én cselekszem, tesznek bizonyságot rólam, hogy az Atya küldött engem.


ee cooke etok tei, yan, taŋ bi wok kɔc kuany nyiin aa tak; ku yen ecook mane guop aa ya yɛn cool e lethic e ye. 	 Csakhogy a szegényekrõl megemlékezzünk; a mit is én igyekeztem megcselekedni.


kɔcke abike dhil ruɔɔt thook; ayek dhien riɔɔk eliŋliŋ, ku yek kɔc wɛɛt e ke cii piɛth, ne biak de nhieer nhiɛɛr kek weu ke ayaar. 	 A kiknek be kell dugni a szájokat; a kik egész házakat feldúlnak, tanítván rút nyereség okáért, a miket nem kellene.


goki teek e Muthia, ku jɔki bɛn Toroa. 	 Áthaladván azért Misián, lemenének Tróásba.


Kerac, te ci en kooldɛn piɛth jɔ yok, ne cook de loŋ ci yinn wook, ke jɔ wni de kalei ebɛn tɔ lɔ e yapiɔu; ku te liiuwe loŋ, kerac ee thou. 	 De a bûn alkalmat vévén, a parancsolat által nemzett bennem minden kívánságot; mert törvény nélkül holt a bûn.


Na wen, ke jɔki ŋic nɔn e cii en ke yook, an, bik rot tht ne luɔu de kuin, ee weet en e lueel, weet de Parithai keke Thadokai. 	 Ekkor értették meg, hogy nem arról szólott, hogy a kenyér kovászától, hanem hogy a farizeusok és sadduczeusok tudományától õrizkedjenek.


Ku ye jam daŋou ba lueel? acin te laau ban jam lueel e kede Gideɔn, ku Barak, ku Thamthon, ku Jeptha; ayi kede Dabid aya, ku Thamuel, ku nebii: 	 És mit mondjak még? Hiszen kifogynék az idõbõl, ha szólnék Gedeonról, Bárákról, Sámsonról, Jeftérõl, Dávidról, Sámuelrõl és a prófétákról;


Welpiɛthke ee ka ke Wende, raan ci dhieeth e dhien e Dabid kuɛɛre ne kede guop, 	 Az õ Fia felõl, a ki Dávid magvából lett test szerint,


Wek mithkienthiike, yɛn e bɛ rɔɔp e dhienhdun, aɣet te bi Kritho cueec e weyiic. 	 Gyermekeim! kiket ismét fájdalommal szûlök, míglen kiábrázolódik bennetek Krisztus.


ku ne biak de nhieer nhiaar ɛn yin, yin laŋ tei, yɛn raan cɔl Paulo mony ci dhiɔp, ku ye raan mac enɔɔne aya ne baŋ de Yecu Kritho: 	 A szeretetért inkább kérlek, ilyen lévén, mint Pál, a megvénhedett, most pedig foglya is a Jézus Krisztusnak;


Acie yen ee ɣɛɛrepinye, aa bɔ bi kɔc bɛn lɛk ɣɛɛrepiny. 	 m õ vala a világosság, hanem [jött,] hogy bizonyságot tegyen a világosságról.


Na wen, ke ke riɔc nɔn bi wo ɣaal e kur yiic, agoki weu ke abel kaŋuan cuat piny e abapditic abel thar cieen, weu e abel mɔk piny, ku jɔki runepiny tht alal. 	 És mivel féltek, hogy szirtes helyekre vetõdhetnek, a hajónak hátulsó részébõl négy vasmacskát vetvén ki, kívánják vala, hogy nappal legyen.


Wok ee pɛl e Nhialic nɔm lueel, pɛl ci yal kɔu bei, ee jam ci thiaan, jam cii Nhialic kɔn lueel e yepiɔu te ŋoote piny ke liu, an, bi aa kede dhueeŋde. 	 Mindenkinek azonban haszonra adatik a Léleknek kijelentése.


Yen tede ka, raan luel guutguut ne yiŋ de lam, ke luel guutguut ne yen, ku ne ka nu e yenɔm kedhie aya. 	 A ki azért az oltárra esküszik, esküszik arra és mindazokra, a mik azon vannak.


Na wen, ke kɔc kaarou e ke jam ne yen, ke yi Mothe keke Elija: 	 És ímé két férfiú beszél vala õ vele, kik valának Mózes és Illés;


Goki bɔɔiken dap pɔl enɔnthiine, ku kuanyki cok. 	 És azonnal elhagyván az õ hálóikat, követék õt.


Goki gai kedhie, ku jɔki Nhialic leec, ku ci riɔɔc ke dɔm, agoki lueel, yan, Wo ci kagai tiŋ ekoole. 	 És az álmélkodás elfogá mindnyájukat, és dicsõíték az Istent, és betelének félelemmel, mondván: Bizony csodadolgokat láttunk ma!


Na wen, ke Paulo lɔ piny, ku cuɛt rot e yekɔu, go kuak e yecin, ku jɔ lueel, yan, Duoki diɛɛr; weike anuki e yeguop. 	 Pál pedig alámenvén, reá borula, és magához ölelve monda: Ne háborogjatok; mert a lelke benne van.


Na wen, te ŋoot en ke luel kake, ke tiiŋ tok e kut e kɔc yiic ke jɔ yerol jɔt, lueel, yan, Thieithieei e yany ci yi dhieeth, ku thin ci thuat! 	 Lõn pedig mikor ezeket mondá, fölemelvén szavát egy asszony a sokaság közül, monda néki: Boldog méh, a mely téged hordozott, és az emlõk, melyeket szoptál.


Na wen, e akoolke, ke nebii ke ke bɔ e Jeruthalem bik Antiokia. 	 Ez idõtájban pedig menének Jeruzsálembõl Antiókhiába próféták.


Ee yin en luɛɛl e Krithoyic, yɛn cii lueth tor, ku jam ca yok e yapiɔu ee caatɔ keke yɛn etok e Weidit Ɣer yiic, 	 Igazságot szólok Krisztusban, nem hazudok, lelkiismeretem velem együtt tesz bizonyságot a Szent Lélek által,


Yak piɔth kok cit man ee Wuoordun piɔu kok. 	 Legyetek azért irgalmasok, mint a ti Atyátok is irgalmas.


Akool abik bɛn tede yin, akool bi kɔc dɛ wek ater yi geeu ne rek, agoki yi tuɔɔk, ku jɔki yi pɛn lɔ biic e wut kec ebɛn, 	 Mert jõnek reád napok, mikor a te ellenségeid te körülted palánkot építenek, és körülvesznek téged, és mindenfelõl megszorítanak téged.


Kake aake lueel luaŋ e Nhialic, te waan weet en e Kaperuaum. 	 Ezeket mondá a zsinagógában, a mikor tanít vala Kapernaumban.


Go pɔk nɔm keek, yan, Aca kɔn lɛk week wen, ku kɛnki piŋ: eeŋo kaarki, ke bak bɛ piŋ? kaarki luɔi ba wek aa kɔckɛn e piooce ayadaŋ? 	 Felele nékik: Már mondám néktek és nem hallátok: miért akarjátok újra hallani? avagy ti is az õ tanítványai akartok lenni?


Amawoou ne week wek kɔc ci kuɛth! we bii cɔk nɔk. Amawoou ne week, wek kɔc dɔl enɔɔne! we bi dhuoor e dhieeu. 	 Jaj néktek, kik beteltetek; mert éhezni fogtok. Jaj néktek, kik most nevettek; mert sírni és jajgatni fogtok.


Lebi de Thimeon, Thimeon de Judath, Judath de Jothep, Jothep de Jonam, Jonam de Eliakim, 	 z] Simeoné, [ez] Júdáé, [ez] Józsefé, [ez] Jónáné, [ez] Eliákimé,


go juoor kut niim kedhie e yenɔm; go ke pɔɔc, jure ku jure, cit man e tin e thok tiit ee amɛl poc e bɔɔth yiic; 	 És elébe gyûjtetnek mind a népek, és elválasztja õket egymástól, miként a pásztor elválasztja a juhokat a kecskéktõl.


Ku Parithai, keke Judai ebɛn, aciki ye cam, te ŋoot kek e ke ken kecin piny aret, amukki ciɛɛŋ thɛɛr e kɔc dit: 	 Mert a farizeusok és a zsidók mind, a régiek rendelését követve, nem esznek, hanemha kezöket erõsen megmossák;


Wo cie wit ne riŋ ku riɛm, wok ee wit ne ciɛɛŋ, ayi riɛl, ayi banydit ke cuɔlepinye enɔɔne, ayi rɛm ke jɔɔk rac, rɛm nu tenhial, kek a wit wok e ke. 	 Mert nem vér és test ellen van nékünk tusakodásunk, hanem a fejedelemségek ellen, a hatalmasságok ellen, ez élet sötétségének világbírói ellen, a gonoszság lelkei ellen, melyek a magasságban vannak.


Amawoou ne week, wek kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai, kɔc de yac aguk! wek cit rɛŋ ci coth kɔɔth e wɛɛl ɣer, rɛŋ ci tɔ ye kɔɔth lakelak biic, ku keyiic thin acik thiaŋ e yom ke kɔc ci thou, keke kenhiany ebɛn. 	 Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok, mert hasonlatosak vagytok a meszelt sírokhoz, a melyek kívülrõl szépeknek tetszenek, belõl pedig holtaknak csontjaival és minden undoksággal rakvák.


Ku ka ci loony e kuɔɔth yiic ayek kɔc e jam piŋ, ku jɔki lɔ, agoke nyiɛɛc ne diɛɛr ee kek dieer e kaŋ ku bany ci kek bany ku kamit yek kɔɔr ka ke piire, ku ciki e luɔk apiɛth. 	 És a melyik a tövis közé esett, ezek azok, a kik hallották, de elmenvén, az élet gondjaitól, és gazdagságától és gyönyörûségeitõl megfojtatnak, és gyümölcsöt nem teremnek.


Wok riɔc enɔɔne, e cɔt bi wo cɔɔl ne kede anuɔɔn de akoole, acin ke e gueer e kɔc: ku acin ke dueerku lueel, yan, Ke e gueer wok, ki. 	 Mert félõ, hogy lázadással vádoltatunk a mai napért, mivelhogy semmi ok sincs, a melylyel számot tudnánk adni ezért a csõdületért. És ezeket mondván, feloszlatá a gyûlést.


Na miak, aca luɔiye thol, ku ca ka ci luɔke dhiel keek, ke we ba baar te la yɛn Thepaniya. 	 Ezt azért ha majd elvégezem, és nékik e gyümölcsöt átadom, elmegyek közöttetek által Hispániába.


Ku Winythok, ahith e Judai, e guɔ thiɔk. 	 Közel vala pedig husvét, a zsidók ünnepe.


Goki lueel, yan, Kene cie Yecu, wen e Jothep, raan ŋic wok wun ayi man? ku eeŋo jɔ en e lueel, yan, Yɛn e bɔ piny paannhial? 	 És mondának: Nem ez-é Jézus, a József fia, a kinek mi ismerjük atyját és anyját? mimódon mondja hát ez, hogy: A mennybõl szállottam alá?


Ade tony dit ci cap etɛɛn kadhetem, tony ke piu, tony e cuec e kuur, kak ee kɔc ke piny, cit man e ciɛɛŋ de Judai, tony tok adueer roŋ keke thapiɔɔ kaŋuan ayi dhetem. 	 Vala pedig ott hat kõveder elhelyezve a zsidók tisztálkodási módja szerint, melyek közül egybe-egybe két-három métréta fér vala.


Na wen, ke ya jɔt anyin, ku ja tuucnhial juec piŋ rot, tuuc e thoonydit geeu, ku geuki lai ku roordit; ku kuenden ee agum kathieer raanthieer e agum, ku agum juec raan juec; 	 És látám, és hallám a királyiszék, a lelkes állatok, és a Vének körül sok angyalnak szavát; és az õ számuk tízezerszer tízezer és ezerszer ezer vala;


aake nhiaar lɛc de kɔc awar lɛc de Nhialic. 	 Mert inkább szerették az emberek dicséretét, mintsem az Istennek dicséretét.


Aa lueel kene ne kede Judath Yithkariɔt, wen e Thimon, ee yen ee raan bi e nyiɛɛn, ku ye raan toŋ e kɔc kathieer ku rou. 	 Értette pedig Júdás Iskáriótest, Simon fiát, mert ez akarta õt elárulni, noha egy volt a tizenkettõ közül.


Go bɛ jal raanrou, le lɔŋ, yan, Waar, na ci binye dhal luɔi bi en a waan, te kɛn ɛn kɔn dek e ye, ke yi tɔ kede piɔndu loi. 	 Ismét elméne másodszor is, és könyörge, mondván: Atyám! ha el nem múlhatik tõlem e pohár, hogy ki ne igyam, legyen meg a te akaratod.


Na wen, aci kɔc gueer, ke ke thieec Pilato, yan, Eeŋa nu e wepiɔth raan ba luony week? Ee Barabath, ku ye Yecu, raan cɔl Kritho? 	 Mikor azért egybegyülekezének, monda nékik Pilátus: Melyiket akarjátok hogy elbocsássam néktek: Barabbást-é, vagy Jézust, a kit Krisztusnak hívnak?


Na wen, ajel kɔc e yelɔɔm, ke Petero yook Yecu, yan, Bɛny, tau tɔu wok ene en apiɛth: jɔku kɛɛt looi kadiak, ee tok kedu, ku ee tok kede Mothe ku ee tok kede Elija: akuc ke lueel. 	 És lõn, mikor azok eltávoztak õ tõle, monda Péter Jézusnak: Mester, jó nékünk itt lennünk: csináljunk azért három hajlékot, egyet néked, Mózesnek is egyet, és egyet Illésnek; nem tudván mit mond.


Yen lek yin wook, ke luel e yipiɔu. Ci pal wook nɔn bi wok Kaithar aa kuot atholbo, kuɔ cie yen? 	 Mondd meg azért nékünk, mit gondolsz: Szabad-é a császárnak adót fizetnünk, vagy nem?


Ku we bi maan e kɔc kedhie ne baŋ de rinki; ku raan e yepiɔu ruut aɣet te bi kaŋ thok, yen abi kony wei. 	 És gyûlöletesek lesztek, mindenki elõtt az én nevemért; de a ki mindvégig megáll, az megtartatik.


Na wen, aci ke tiŋ, ke yook keek, yan, Laki, nyuothki rot bany ke ka ke Nhialic. Na wen, aleki, ke ke jɔ dem kueer. 	 És mikor õket látta, monda nékik: Elmenvén mutassátok meg magatokat a papoknak. És lõn, hogy míg odamenének, megtisztulának.


Go Paulo kɔɔc e Areopagoyic cil, ku lueel, yan, Wek roor ke Athenai, wek ca tiŋ nɔn aa wek kɔc rieu yieth alal ne kerieec ebɛn. 	 Elõállván pedig Pál az Areopágusnak közepette, monda: Athéni férfiak, minden tekintetben nagyon istenfélõknek látlak titeket.


Na wen, ke dɔmki, ku thelki, leerki ɣon e bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic. Go Petero lɔɔk kuany cok ke mec. 	 Megfogván azért õt, elvezeték, és elvivék a fõpap házába. Péter pedig követi vala távol.


Na wen, aci jɔŋ rac raan tɔ lɔ juɔkiaŋ, ke jɔ coot e rol dit, bi bei e yeguop. 	 És a tisztátalan lélek megszaggatá õt, és fenszóval kiáltva, kiméne belõle.


Kene pal ɛn nɔn ban ke nu yapiɔu looi ne kaki? Rac nyin, ne baŋ de piath e yɛnpiɔu? 	 Avagy nem szabad-é nékem a magaméval azt tennem, amit akarok? avagy a te szemed azért gonosz, mert én jó vagyok?


Goki kut e kɔc tɔ jel, ku jɔki tɔ cath ke keek e abelic e guopdɛne. Ku nu abeel thii kɔk ne yen etok aya. 	 Elbocsátván azért a sokaságot, elvivék õt, úgy a mint a hajóban vala; de más hajók is valának vele.


Many e guop riaau yen aye nyin; ku na piɛth nyindu, ke yin ɣer guop ebɛn. 	 A test lámpása a szem. Ha azért a te szemed tiszta, a te egész tested világos lesz.


Na wen, ke ya tiŋ tunynhial a bɔ piny paannhial, ke muk mukthaar de adhum thuth cii thar tiec, ku muk gok de kuat e yecin. 	 És láték egy angyalt leszállani a mennybõl, a kinél vala a mélységnek kulcsa, és egy nagy láncz a kezében.


Luɔi ci en nyanlimde woi ne kuany ci en nyin kuany: Tieŋki, gɔl enɔɔne aɣet wadaŋ rem ebɛn abik a tɔ ye nyan ci thieei. 	 Mert reá tekintett az õ szolgáló leányának alázatos állapotjára; mert ímé mostantól fogva boldognak mondanak engem minden nemzetségek.


go Nadhareth pɔl, bi ku reer e Kapernaum, paan nu e wɛɛryɔu, anu aken e Dhebulun keke Naptali; 	 És odahagyva Názáretet, elméne és lakozék a tengerparti Kapernaumban, a Zebulon és Naftali határain;


Ku acin ke ci bɛɛr, acakaa jam tok aliu. Go kɔckɛn e piooce bɛn ku laŋki, yan, Ciec, akuany wocok ke cot. 	 Õ pedig egy szót sem felele néki. És az õ tanítványai hozzá menvén, kérik vala õt, mondván: Bocsásd el õt, mert utánunk kiált.


Go bɛ jai ke luel guutguut, yan, Raane akuoc. 	 És ismét megtagadá esküvéssel, hogy: Nem is ismerem ezt az embert.


Go kɔn yok ke reec: na ɣɔn, ke jɔ lueel e yepiɔu, yan, Ciɛk, an, ca Nhialic e rieu, ku ca raan e theek aya; 	 Az pedig nem akará egy ideig; de azután monda õ magában: Jól lehet Istent nem félek és embert nem becsülök;


Ku ke ci com e kuɔɔth yiic, yen aye raan piŋ jam; na wen, ke diɛɛr e ka ke pinye nɔm, ku mɛth ee juec de weu raan math, ke ke nyiic jam, go aa ke cii lok. 	 A mely pedig a tövisek közé esett, ez az, a ki hallja az ígét, de e világnak gondja és a gazdagságnak csalárdsága elfojtja az ígét, és gyümölcsöt nem terem.


Go bɛnydit alathker lɔ te nu yen, le ku dɔm, ku tɔ rek e joth kaarou; go thieec, an, Ee yin ŋa? eeŋo ci looi? 	 Akkor odaérvén az ezredes, elfogatá õt, és parancsolá, hogy kötözzék meg két lánczczal; és tudakozá, hogy kicsoda és mit cselekedett.


Go rol bɛ nyɔk raanrou, ku yook, yan, Ke cii Nhialic tɔ piɛth, du tɔ rac, yin. 	 ismét szózat [lõn] õ hozzá másodszor is: A miket az Isten megtisztított, te ne mondd tisztátalanoknak.


Go Yecu thieec, yan, Cɔl yin ŋa? Go lueel, yan, Remdit; luɔi ci jɔɔk juec lɔ e yeguop. 	 Megkérdé pedig õt Jézus, mondván: Mi a neved? És õ monda: Légió; mert sok ördög ment vala bele.


Acak piŋ nɔn ci e lɛk kɔc thɛɛr ɣɔn, yan, Du lɔ weke tiiŋ lei; 	 Hallottátok, hogy megmondatott a régieknek: Ne paráználkodjál!


Ku tiŋ, yin bi meth yok, ku yin bi mɛwa dhieeth, ku ba cak, an, YECU. 	 És ímé fogansz a te méhedben, és szülsz fiat, és nevezed az õ nevét JÉZUSNAK.


Raan ebɛn raan bi mɛnhthiin tok dɔm, mɛnh toŋ cit mɛnhe, ne baŋ de rinki, ka ye yɛn e dɔm; ku raan dɔm ɛn, acie yɛn e dɔm, ee raan e toc ɛn yen e dɔm. 	 A ki az ilyen gyermekek közül egyet befogad az én nevemben, engem fogad be; és a ki engem befogad, nem engem fogad be, hanem azt, a ki engem elbocsátott.


ku raan bi mɛnh tok e miththiike yiic tɔ loi kerac, mith ci a gam, adueer ŋuan tede yen, te ci pil e guar mac e yeyeth, ku jɔ mou wiir e aluŋic. 	 A ki pedig megbotránkoztat egyet e kicsinyek közül, a kik én bennem hisznek, jobb annak, hogy malomkövet kössenek a nyakára, és a tenger mélységébe vessék.