Goki bɛɛr, yookki, yan, Yin aa dhieth e keracic eliŋliŋ, ku ba wook wɛɛt? Agoki ciɛɛc biic. 	 Felelének és mondának néki: Te mindenestõl bûnben születtél, és te tanítasz minket? És kiveték õt.


ee dhueeŋdepiɔu en aci week kony wei, ne gam; ku acii bɔ tede week: ee miɔc de Nhialic: 	 Mert kegyelembõl tartattatok meg, hit által; és ez nem tõletek van: Isten ajándéka ez;


Go yethok liep bi Nhialic aa laat, ku lɛɛt rinke, ku keemɔde, ayi kɔc e tɔu paannhial. 	 Megnyitá azért az õ száját Isten ellen való káromlásra, hogy szidalmazza az õ nevét és az õ sátorát, és azokat, a kik a mennyben laknak.


Na wen, ke kɔc kedhie kɔc rɛɛr e loŋic, ke ke tom Thepano guop, goki tiŋ nyin, acit nyin tunynhial. 	 szemeiket reá vetvén a tanácsban ûlõk mindnyájan, [olyannak] láták az õ orczáját, mint egy angyalnak orczáját.


Go Thoma lueel, yan, Bɛnydit, wo kuc te le yin thin; ku dueerku kueer ŋic adi? 	 Monda néki Tamás: Uram, nem tudjuk hová mégy; mimódon tudhatjuk azért az útat?


Guɔ anɔm tak e wel ke Bɛnydit, wel waan ci lueel, yan, Jɔn ee kɔc baptith ne piu; ku week, we bi baptith ne Weidit Ɣer. 	 Megemlékezém pedig az Úrnak ama mondásáról, a mint mondá: János ugyan vízzel keresztelt, ti azonban Szent Lélekkel fogtok megkereszteltetni.


Go Yecu lueel, yan, Aci tiŋ guop, ku ye ki, ee raan jam keke yine. 	 Monda pedig néki Jézus: Láttad is õt, és a ki beszél veled, az az.


Na wen, ke ke deeny gɛk ne keden kaarou; go gɛk loony e Mathiath nɔm; ago mɛt e tuuc yiic tuuc kathieer ke tok. 	 Sorsot vetének azért reájok, és esék a sors Mátyásra, és a tizenegy apostol közé számláltaték.


na wen, ke noom kɔcpiooce wakɔu, ku luɛiki piny e pany kɔu e dionyic. 	 A tanítványok azért vevén õt éjjel, a kõfalon bocsáták alá, leeresztve egy kosárban.


Ku pal cooke, daŋ anu, tethuth diit laauwic aci taau e kaamda ne week; ago kɔc wen, an, bik teek ke ke lɔ tede week, agoki cuo leu; ku cii kɔc e leu aya, kɔc wen, an, bik jal etɛɛn, bik tede wook. 	 És mindenekfelett, mi köztünk és ti közöttetek nagy közbevetés van, úgy, hogy a kik akarnának innét ti hozzátok általmenni, nem mehetnek, sem azok onnét hozzánk át nem jöhetnek.


Lɛc ee yen ro leec, ku kuɛth ee yen kuɛth e kamit, yen acit lɛŋ ba wek e leeŋ wei ku dhien ba wek e tɔ dhiau: ne luɛl ee yen e lueel e yepiɔu, yan, Yɛn rɛɛr ke ya ye malik tik, ku ca ye thuoom, ku yɛn cii dhieeu bi tiŋ anandi. 	 Fizessetek úgy néki, a mint õ fizetett néktek, és kétszerrel kettõztessétek meg néki az õ cselekedetei szerint; a mely pohárból itatott, ugyanabból két annyit töltsetek néki.


Na wen, acik ɣet Thalami, ke ke jɔ jam e Nhialic guiir e luek ee Judai ke lɔŋ thin: ku cath Jɔn ke keek, ee raan bi keden aa looi. 	 És mikor Salamisba jutottak, hirdeték az Isten beszédét a zsidóknak zsinagógáiban: és János is velük vala, mint segítõtárs.


Na wen, ke gok daŋ gɛiye tiec paannhial; ŋualdiit thith ka, ŋual de niim kadherou ku tuŋ kathieer, ku ceŋ dhor kadherou e niimke. 	 ttaték más jel is az égben, és ímé [vala] egy nagy veres sárkány, a kinek hét feje vala és tíz szarva, és az õ fejeiben hét korona;


Go Yecu lueel, yan, Nyaaiki kuur. Go Martha, nyankene e raan ci thou, go lueel, yan, Bɛnydit, e nhiany enɔɔne, nin acik aa ŋuan. 	 Monda Jézus: Vegyétek el a követ. Monda néki a megholtnak nõtestvére, Mártha: Uram, immár szaga van, hiszen negyednapos.


Raan e com ne kede guopde, ka bi kede guop tem, en aye dhiap de kaŋ; ku raan e com ne kede Wei, abi kede Wei tem, yen aye piir athɛɛr. 	 Mert a ki vet az õ testének, a testbõl arat veszedelmet; a ki pedig vet a léleknek, a lélekbõl arat örök életet.


Ku lupɔ dhiil e kaŋ gel biaktni, ee te cɔl Teɣeric Ewic war kerieec; 	 A második kárpiton túl pedig az a sátor, melyet neveztek szentek szentének,


aa ye Judai tiaam e wel aret e kɔc niim, ne nyuuth ee yen keek nyuooth egɔk ne kacigɔɔr, yan, Yecu yen aye Kritho. 	 Mert hatalmasan meggyõzi vala a zsidókat nyilvánosan, bebizonyítva az írásokból, hogy Jézus a Krisztus.


yan, Alooc acuk yok aci guur e lɔ dekdek, ku yokku kɔc tit alooc ke ke kaac biic ɣot thok: na wen, acuk e tueer, ke cin raan yokku thin. 	 Mondván: A tömlöczöt ugyan nagy erõsen bezárva találtuk, és az õröket kívül az ajtó elõtt állva; mikor azonban kinyitottuk, ott benn senkit sem találánk.


Na wen, aci Parithai en thieec, yan, Bi ciɛɛŋ de Nhialic bɛn nɛn? ke jɔ bɛɛr, yan, Ciɛɛŋ de Nhialic acii bi bɛn ke kɔc e ke daai e ye. 	 Megkérdeztetvén pedig a farizeusoktól, mikor jõ el az Isten országa, felele nékik és monda: Az Isten országa nem szemmel láthatólag jõ el.


Go Paulo bɛny tok cɔɔl, bɛny de rem, ku lueel, yan, Lɛɛre dhuŋe tede bɛnydit alathker: ade ke bi lɔ lɛk en. 	 Pál pedig egyet a századosok közül magához hívatván, monda: Ezt az ifjat vezesd az ezredeshez; mert valamit akar néki jelenteni.


Ku ne kake yiic kedhie yak nhieer dɔm, yen aye ken ee kaŋ mat yiic abik a dikedik. 	 ndezeknek fölébe pedig [öltözzétek föl] a szeretetet, mint a mely a tökéletességnek kötele.


Go lueel, yan, Cit ciɛɛŋ de Nhialic ŋo? ku ba thɔŋ ŋo? 	 nda pedig [Jézus:] Mihez hasonló az Isten országa? és mihez hasonlítsam azt?


Ku na rɛɛcki ye pɔl, ke Wuoorduon nu paannhial ke cii ka cak wooc bi pal week ayadaŋ. 	 Ha pedig ti meg nem bocsátotok, a ti mennyei Atyátok sem bocsátja meg a ti vétkeiteket.


Na wen, acik jame piŋ, ke ke guute piɔth, ku thiecki Petero keke kɔc kɔk e piooce, yan, Wathii mithekɔckuɔ, eeŋo buk looi? 	 zeket] pedig mikor hallották, szívökben megkeseredének, és mondának Péternek és a többi apostoloknak: Mit cselekedjünk, atyámfiai, férfiak?


Ne Kritho, Malik de Yithrael, ne bɔ piny e tim kɔu enɔɔne, tim ci riiu nɔm, buk tiŋ, ku gamku. Go lat e kɔc wen ci piaat ne yen etok. 	 A Krisztus, az Izráel királya, szálljon le most a keresztrõl, hogy lássuk és higyjünk. A kiket vele feszítettek meg, azok is szidalmazzák vala õt.


Na wen, ke Paulo ŋoot ke rɛɛr etɛɛn e nin juec, na ɣɔn, ke tɔŋ wathii, ku jel le Thuria ne abel, ku cath Pirithikila ku Akula ne yen; aci enom muut e Kenkurea: ne kede jam waan ci lɛk Nhialic. 	 Pál pedig, miután még több napig ott marada, az atyafiaktól elbúcsúzván, Siriába hajózék, és vele együtt Prisczilla és Akvila, minekutána fejét megnyírta Kenkreában; mert fogadása vala.


Na wen, aci ye piŋ, ke dap ro jɔt, le te nu yen. 	 Mihelyt ez hallá, felkele hamar és hozzá méne.


Na wen, ke Yecu nom kuiin ci pam; ku te ci en thieithieei lueel, ke ke jɔ tɛk kɔckɛn e piooce, go kɔckɛn e piooce ke tɛk kɔc wen ci nyuc piny; ayi rec aya, ne kedɛn e kepiɔth. 	 Jézus pedig vevé a kenyereket, és hálát adván, adta a tanítványoknak, a tanítványok pedig a leülteknek; hasonlóképen a halakból is, a mennyit akarnak vala.


Ku enɔɔne, Bɛnydit, piŋ wɛi ee kek wo waai, ku game liimku riɛl, bik jamdu aa guiir ke ke ye ŋeeny, 	 Most azért, Urunk, tekints az õ fenyegetéseikre: és adjad a te szolgáidnak, hogy teljes bátorsággal szólják a te beszédedet,


(Ya ki, bɔye cit cuɛɛr. Thieithieei raan e yin, ku ye lupɔɔke tiit, ke cii bi aa cath ke cin kɔu lupɔ, bi kɔc ayarde tiŋ). 	 (Imé eljövök, mint a tolvaj. Boldog, a ki vigyáz és õrzi az õ ruháit, hogy mezítelenen ne járjon, és meg ne lássák az õ rútságát.)


kɔc acik kerac wooc kedhie, ku dɛkki ne dhuɛɛŋ de Nhialic; 	 Mert mindnyájan vétkeztek, és szûkölködnek az Isten dicsõsége nélkül.


Week wegup aŋiɛcki, nɔn ee cinkienke kek aa muk ɛn, ayi kɔc waan cath ne yɛn aya. 	 Sõt magatok tudjátok, hogy a magam szükségeirõl és a velem valókról ezek a kezek gondoskodtak.


Nagai de Maath, Maath de Matathiath, Matathiath de Themein, Themein de Jothek, Jothek de Joda, 	 z] Maáté, [ez] Matthatiásé, [ez] Sémeié, [ez ]Józsefé, [ez] Júdáé,


Go tunynhial yɔɔk, yan, Du riɔc, Mari: yin e dhueeŋdepiɔu yok tede Nhialic. 	 És monda néki az angyal: Ne félj Mária, mert kegyelmet találtál az Istennél.


Ku jɔ geet guop aya ne banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr, ayek lueel kapac, yan, Aci kɔc kɔk luok; ku acii rot dueer luok. 	 Hasonlóképen pedig a fõpapok is, csúfolodván egymás között, az írástudókkal együtt mondják vala: Másokat megtartott, magát nem bírja megtartani.


Ee yaar ba wek yaar, en a luɛɛl ɛn ekene. Ye guop ka, cin raan toŋ pelnɔm e weyiic, raan dueer loŋ de raan keke mɛnhkene ŋiec guiir? 	 Elmegyek pedig ti hozzátok, mikor Macedónián általmenéndek: mert Macedónián általmegyek,


Ku enɔɔne, acakaa yɛn e dueer yin yɔɔk aril, an, dhil kepiɛth looi, 	 Annakokáért jóllehet nagy bátorságom van a Krisztusban, megparancsolni néked azt, a mi illendõ,


Ŋun cii kɔc ŋun ne kede aci dit e kɔc yiic: alueel kɔc kɔk, yan, Ee raan piɛth; go kɔc kɔk lueel, yan, Acie yen, ee kɔc math tei. 	 És a sokaságban nagy zúgás vala õ miatta. Némelyek azt mondják vala, hogy jó ember; mások pedig azt mondják vala: Nem, hanem a népnek hitetõje.


Ku enɔɔne, ne roorke yiic roor e cool e mat e wook ecaŋɣɔn ciɛthe Bɛnydit Yecu e woyiic, ee cool e bɛn ku le biic, 	 Szükség azért, hogy azok közül a férfiak közül, a kik velünk együtt jártak minden idõben, míg az Úr Jézus közöttünk járt-kelt,


(ku Raan waan e luui keke Petero ne kede tuoc ci e tuoc aŋueel, yen aaye luui keke yɛn ayadaŋ ne kede Juoor); 	 (Mert a ki erõs volt Péterben a körülmetélkedés apostolságára, bennem is erõs volt a pogányok között).


Yen enɔɔne, yin ŋadi, yin raan jany raan daŋ, yin cin te bi yin rot kɔc; jany jieeny yin raan daŋ, yen a jieeny yin rot; yin raan jany raan daŋ, yin ee kaŋ looi kamanke gup. 	 Annakokáért menthetetlen vagy óh ember, bárki légy, a ki ítélsz: mert a miben mást megítélsz, önmagadat kárhoztatod; mivel ugyanazokat míveled te, a ki ítélsz.


Ku luɛlki wakdi, week? Ŋadi ade wɛɛtke kaarou; go bɛn tede mɛnh tueŋ, bi ku yook, yan, Wendi, lɔ lni domdi ekoole, dom e enap. 	 De mit gondoltok ti? Vala egy embernek két fia, és odamenvén az elsõhöz, monda: Eredj fiam, munkálkodjál ma az én szõlõmben.


Go keek yɔɔk, yan, Taki ke nyuc piny kedhie reme pei ku reme pei, e wɛl tɔc niim. 	 És parancsolá nékik, hogy ültessenek le mindenkit csoportonként a zöld pázsitra.


Na wen, aci kake lueel, ke jɔ coot e rol dit, yan, Ladharo, ba bei. 	 És mikor ezeket mondá, fenszóval kiálta: Lázár, jõjj ki!


Ku kɔc kedhie, kɔc e mat e cooke, e mat e ye tɔu ke keek ayi kokdepiɔu, ku e ke tɔu ne Yithiael de Nhialic. 	 És a kik e szabály szerint élnek, békesség és irgalmasság azokon, és az Istennek Izráelén.


Ago kɔc kɔk e piooce yɔɔk, yan, Wok e Bɛnydit tiŋ. Go keek yɔɔk, yan, Te ŋuɔɔt ɛn ke ya ken tede wiɛth tiŋ e yecin, aguɔ yaciin taau tede wiɛth, ku te ŋuɔɔt ɛn ke ya ken acin luot e yelɔɔm, ka ca bi gam. 	 Mondának azért néki a többi tanítványok: Láttuk az Urat. Õ pedig monda nékik: Ha nem látom az õ kezein a szegek helyeit, és be nem bocsátom ujjaimat a szegek helyébe, és az én kezemet be nem bocsátom az õ oldalába, semmiképen el nem hiszem.


Go mony ci roc Pilip yɔɔk, yan, Yin thieec, yan, E nebi luel jame e kede ŋa? ee kede yenguop, ku ye kede raan daŋ? 	 Felelvén pedig a komornyik Filepnek, monda: Kérlek téged, kirõl mondja ezt a próféta? Magáról-é, vagy más valakirõl?


Tee we ye kɔckɛn e kɔc ke piny nɔm, ke kɔc ke piny nɔm adi nhiaarki kɔcken: ku enɔɔne, e luɔi ca wek e kɔckɛn e kɔc ke piny nɔm, ku we ca lɔc bei e piny nɔm, yen a mɛɛne kɔc ke piny nɔm week. 	 Ha e világból volnátok, a világ szeretné azt, a mi az övé; de mivelhogy nem vagytok e világból, hanem én választottalak ki magamnak titeket e világból, azért gyûlöl titeket a világ.


Na wen, aci keek lieec ke ci ŋeeny, e piɔu diu ne riɛl ril kek piɔth, ke jɔ raan yɔɔk, yan, Riny yicin. Go riny: go cin bɛ piath cit man e ciin daŋ. 	 Õ pedig elnézvén õket haraggal, bánkódván szívök keménysége miatt, monda az embernek: Nyújtsd ki a kezedet. És kinyújtá, és meggyógyult a keze és éppé lõn, mint a másik.


Go kut e kɔc waan nu ne yen, waan cɔɔl en Ladharo bei e raŋic, ku jɔt e kɔc ci thou yiic, goki aa caatɔɔ luelki keden. 	 A sokaság azért, a mely õ vele vala, mikor kihívta Lázárt a koporsóból és feltámasztotta õt a halálból, bizonyságot tõn.


Na wen, alek biic, ke ke yok raan e Kurene, cɔl Thimom; goki dhil tɔ jɔt timdɛn ci riiu nɔm. 	 Kifelé menve pedig találkozának egy czirénei emberrel, a kit Simonnak hívnak vala; ezt kényszeríték, hogy vigye az õ keresztjét.


Wek diaar, yak tɔu e roorkun cok, cit man roŋ en e Bɛnyditic. 	 Ti asszonyok, engedelmeskedjetek a ti férjeteknek, a miképen illik az Úrban.


Na ɣɔnmiak, aŋoot piny ke col, ke jɔt rot, le biic, ku jel le jɔɔric te cin kɔc, le lɔŋ etɛɛn. 	 Kora reggel pedig, még szürkületkor, fölkelvén, kiméne, és elméne egy puszta helyre és ott imádkozék.


ke aci tɔu ke ye tiiŋ thuoom runke acitki thierbɛt ku ŋuan, ku cii luaŋditt e Nhialic e pɔl, ee ka ke Nhialic looi wɛɛrwakɔu ku akol, ne reec ee yen cam rɛɛc ku ne pal ee yen pal. 	 És ez mintegy nyolczvannégy esztendõs özvegy vala), a ki nem távozék el a templomból, hanem bõjtölésekkel és imádkozásokkal szolgál vala éjjel és nappal.


Ku ba jɔ lueel, yan, Keerke acike dhuoŋ bei, luɔi bi a tuɛɛl thin, aba cil. 	 t mondod azért: Kitörettek [az] ágak, hogy én oltassam be.


Ku Yithaya ee coot ne kede Yithrael, yan, Na cak mith ke Yithrael juec acitki nɔn e liɛɛt nu abapdit, ee biak ci doŋ tei, yen abi kony wei; 	 aiás pedig ezt kiáltja Izráel felõl: Ha Izráel fiainak száma [annyi] volna is, mint a tenger fövenye, a maradék tartatik meg.


Yen akene loŋ ci mac tueŋ cak thar aya te cin riɛm. 	 Innét van, hogy az elsõ sem szenteltetett meg vér nélkül.


Dit awar kuɛɛredan Jakop, raan e gɛm wook yith, ku ye dek e ye, yen, ku mithke, ku ɣɔkke? 	 Avagy nagyobb vagy-é te a mi atyánknál, Jákóbnál, a ki nékünk adta ezt a kutat, és ebbõl ivott õ is, a fiai is és jószága is?


Dueer raan lɔ ɣon e raan ril adi, le ku yɛk kake, te ŋoot en ke ken raan ril kɔn duut? Adueer kɔn duut, ku jɔ ɣonde yak. 	 Avagy mi módon mehet be valaki a hatalmasnak házába és rabolhatja el annak kincseit, hanemha megkötözi elõbb a hatalmast és akkor rabolja ki annak házát?


Kuocki nɔn hi wo loŋ de tuucnhial aa guiir? Ku na guieer e ka ke pinye nɔm enɔɔne, cii piɔl e kene aret? 	 Mikor pedig megérkezem, a kiket javaltok leveleitek által, azokat küldöm el, hogy elvigyék Jeruzsálembe a ti ajándékotokat.


Go jam gɔl ke keek e kaaŋ. Yan, Raan e dom piith e tim cɔl enap tim de mith mit, go geeu e rɔk, ku wec te bi mith ke tim nyiith yiic, ku yik aloocdiit baar, go taau e kɔc cin kɔc bi dom aa tiit, ku jɔ keny paan mec. 	 És kezde nékik példázatokban beszélni: Egy ember szõlõt ültetett, és körülvevé gyepûvel, és sajtót ása, és tornyot építe, és kiadá azt munkásoknak, és elutazék.


Ku them e kɔc kɔk, ke ke kɔɔr gok tede yen, gok bɔ nhial. 	 Mások meg, kísértvén õt, mennyei jelt kívánának tõle.


Wek e kɔc tuoc Jɔn, ku aci aa caatɔ de yic. 	 Ti elküldtetek Jánoshoz, és bizonyságot tett az igazságról.


Du luɔi de Nhialic riak ne baŋ de riŋ. Kerieec ebɛn aɣeric tei; ku ee kerac tede raan e kedaŋ cam, ago kaŋ wooc thin. 	 Ne rontsd le az ételért az Isten munkáját. Minden tiszta ugyan, de rossz annak az embernek, a ki botránkozással eszi.


Go kiu, ku tɔ meth lɔ juɔklaŋ, ku jɔ bɛn bei: go guɔ ciet raan ci thou; arek abi tedit e kɔc e lueel, yan, Aci thou. 	 És kiáltás és erõs szaggatás között kiméne; az pedig olyan lõn, mint egy halott, annyira, hogy sokan azt mondják vala, hogy meghalt.


Goki lueel, yan, Bɛny, acath ke jinii kathieer. 	 És mondának néki: Uram, tíz gírája van!


Goki gai e gai rac, ku thiecki rot kapac, yan, Ka ye ŋa dueere kony wei? 	 Azok pedig még inkább álmélkodnak vala, mondván magok között: Kicsoda idvezülhet tehát?


Kaŋ kedhie aci Waar ke taau e yacin, ku acin raan ŋic Wende, ee Waar etok; ayi Waar acin raan ŋic en, ee Wende etok, ku raan nu e Wende piɔu nɔn bi en e nyuoth en. 	 Mindent nékem adott át az én Atyám, és senki sem ismeri a Fiút, csak az Atya; az Atyát sem ismeri senki, csak a Fiú, és a kinek a Fiú akarja megjelenteni.


Ku ne thaar mane guop ke Yecu jɔ piɔu miɛt ne Weidit, ku lueel, yan, Yin lɛɛc, Waar, luɔi ci yin kake mɔny kɔc pel ku kɔc de niim, ku jɔ keek nyuoth mithi. thiiatetet: ee yen, Waar; en aci guɔ miɛt e yiniɔu. 	 Azon órában örvendeze Jézus lelkében, és monda: Hálákat adok néked, Atyám, mennynek és földnek Ura, hogy elrejtetted ezeket a bölcsek és értelmesek elõl, és a kisdedeknek megjelentetted. Igen, Atyám, mert így volt kedves te elõtted.


Go Thimon Petero puk nɔm, yan, Bɛnydit, buk lɔ tede ŋa? Yin cath weke wel ke piir athɛɛr. 	 Felele néki Simon Péter: Uram, kihez mehetnénk? Örök életnek beszéde van te nálad.


Na wen, aci kɔckɛn e piooce yi Jakop ku Jɔn e tiŋ, ke jɔki lueel, yan, Bɛnydit, de yi piɔu luɔi bi wo mac cɔɔl piny tenhial, cit man ci Elija e looi aya? 	 Mikor pedig ezt látták az õ tanítványai, Jakab és János, mondának: Uram, akarod-é, hogy mondjuk, hogy tûz szálljon alá az égbõl, és emészsze meg ezeket, mint Illyés is cselekedett?


Agoki gai kedhie, acike dhal, ku thiecki rot kapac, yan, Ee kaŋo ekene? 	 Álmélkodnak vala pedig mindnyájan és zavarban valának, egymásnak ezt mondván: Vajjon mi akar ez lennie?


Yɛn ee Nhialicdi leec, ku yin a cool e luɛɛl rin e loŋdiyic, 	 Hálát adok az én Istenemnek mindenkor, emlegetvén téged az én imádságaimban,


Tiŋ, yin bi cien thok, yin cii jam bi leu, aɣet kool bi kake lɔɔk tic, luɔi ken yin welki gam, wel bi aa yith ekooldɛn ci lueel. 	 És ímé megnémulsz és nem szólhatsz mindama napig, a melyen ezek meglesznek: mivelhogy nem hittél az én beszédimnek, a melyek beteljesednek az õ idejökben.


ayi jam e rɔɔth, ayi jam ɣɔric, ayi alɛɛŋ rac, aciki piɛth kedhie: aŋuɛɛne lɛc de Nhialic. 	 Sem undokság, vagy bolond beszéd, vagy trágárság, melyek nem illenek: hanem inkább hálaadás.


Ku tiiŋ wen ci tiŋ ee gok de panydiit ceŋ mahik ke piny nɔm. 	 És az asszony, a melyet láttál, ama nagy város, a melynek királysága van a földnek királyain.


Ku week, yak rot tiit: tieŋki, we ca kɔn lɛk kaŋ kedhie. 	 Ti pedig vigyázzatok; ímé elõre megmondottam néktek mindent.


Na wen, acik kaken noom, ke ke dok e keyac ne bɛny de baai, 	 A mint pedig fölvevék, zúgolódnak vala a házigazda ellen,


Go ke boom, ku thieei keek, ku thɛny ecin e keniim. 	 Aztán ölébe vevé azokat, és kezét rájok vetvén, megáldá õket.


Ku jɔ Thaulo rot ŋuak e riɛl, ku ye Judai rɛɛr e Damathko guut e loŋ, ke nyuuth keek egɔk, nɔn ee Yecu yen ee Kritho guop. 	 Saulus pedig annál inkább erõt võn, és zavarba hozta a Damaskusban lakó zsidókat, bebizonyítván, hogy ez a Krisztus.


awarek en gɛɛrku kɔc ɣerpiɔth ku mithekɔckuɔn adoot e Krithoyin kɔc nu Kolothai: E dhueeŋdepiɔu e tɔu ke week ayi mat, ne ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydit Yecu Kritho. 	 A Kolosséban levõ szenteknek és hívõ atyafiaknak a Krisztusban: kegyelem néktek és békesség Istentõl, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól.


Ke we duoki weniim tɔ ril, cit man ɣɔn ekool e gɔɔidepiɔu, Cit kool e them e jɔɔric, 	 Meg ne keményítsétek a ti szíveteket, mint az elkeseredéskor, a kísértés ama napján a pusztában,


Aake lueel kene them kek en, ke bi dɛ te gɔɔny kek en. Go Yecu enɔm guot piny tei, gɛɛr piny e yecin. 	 Ezt pedig azért mondák, hogy megkísértsék õt, hogy legyen õt mivel vádolniok. Jézus pedig lehajolván, az ujjával ír vala a földre.


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Waar ee luui, aɣet ci enɔɔne, ku yɛn ee luui aya. 	 Jézus pedig felele nékik: Az én Atyám mind ez ideig munkálkodik, én is munkálkodom.


Ku na rac nyindu, ke yin col guop ecut. Ku na teɣeer nu e yiguop, te cool en, ke cuɔl e yinguope bi ciet ŋo? 	 Ha pedig a te szemed gonosz, a te egész tested sötét lesz. Ha azért a benned lévõ világosság sötétség: mekkora akkor a sötétség?!


Yen pal wek cuɔlepiɔu ebɛn, ku luɔi rɛɛc gak, ku jaki jam ci piith e weyiic dɔm ne kuur aa wek rot tɔ kor, yen aye jam dueer we kony wei. 	 Elvetvén azért minden undokságot és a gonoszságnak sokaságát, szelídséggel fogadjátok a beoltott ígét, a mely megtarthatja a ti lelkeiteket.


Ku enɔɔne, aca gaar week, yan, Duoki e mat etok ne raan ci tɔ ye mɛnhkeneda, te ee yen dhom, ku nɔn ee yen raan dit piɔu, ku nɔn ee yen raan e yieth lam, ayi raan e kɔc laat, ayi raan e ro tɔ wit e mɔu, ayi cuɛɛr; raan cit ekene, acakaa kecam, ke we duoki rom ne yen. 	 Akár én azért, akár azok, így prédikálunk, és így lettetek ti hívõkké.


Ku Nhialic e Bɛnydit jat nhial, ku abi wo jat nhial aya ne riɛldiit e yencin. 	 Minden dolgotok szeretetben menjen végbe!


goki awarek gɔɔr tɔki luɛthki, awarek lueel en, yan, Wek thieec tuuc ku roordit ku wathii, wek mithekɔckuɔn nu e Juoor yiic, kɔc tɔu ne Antiokia, ku Thuria, ku Kilikia: 	 Megírván azok keze által ezeket: Az apostolok, a vének, és az atyafiak az Antiókhiában, Siriában és Czilicziában levõ, a pogányok közül való atyafiaknak üdvözletüket!


Ku lɛn tueŋ acit guop koor, ku lɛn ee kek rou acit guop dau, ku lɛn ee kek diak acit nyin raan, ku lɛn ee kek ŋuan acit aduŋuɛɛt e riŋ nhial. 	 az elsõ lelkes állat hasonló [vala] az oroszlánhoz, és a második lelkes állat hasonló a borjúhoz, és a harmadik lelkes állatnak olyan arcza [vala,] mint egy embernek, és a negyedik lelkes állat hasonló [vala] a repülõ sashoz.


Goki coot e rol dit, ku kumki keyith, goki Thepano bak raantok; 	 Felkiáltván pedig nagy fenszóval, füleiket bédugák, és egyakarattal reá rohanának;


yak ka ke enɔɔne wɛɛr bei e keracic, ne rac rɛɛc akool. 	 Áron is megvegyétek az alkalmatosságot, mert a napok gonoszok.


Na wen, ke ater cak rot e keyiic, yan, ee raanou bi lɔ tueŋ e keyiic. 	 Támada pedig bennök az a gondolat, hogy ki nagyobb közöttük.


Ku yen aacii kek gam leu, ne luɛl ci Yithaya ye bɛ lueel, yan, 	 Azért nem hihetnek vala, mert ismét monda Ésaiás:


Na wen, aciɛthki e abelic, ke jɔ nhi: ku jɔ amaŋ rot tuk e baaric,arek abi abel duɛɛr thiaŋ, abik duɛɛr diir. 	 De hajózásuk közben elszenderedék; és szélvész csapott le a tóra, és megmerülének, és veszedelemben valának.


Agoki bɛn tede Jɔn, bik ku luelki, yan, Rabi, raan e rɛɛr wek etok e Jordan nɔm lɔŋtui, raan ci yin kede lueel, tiŋ, ee kɔc baptith, go kɔc aa lɔ tede yen kedhie. 	 És menének Jánoshoz és mondának néki: Mester! A ki veled vala a Jordánon túl, a kirõl te bizonyságot tettél, ímé az keresztel, és hozzá megy mindenki.


Ku be lueel, yan, Yak piɔth miɛt, wek Juoor, ne kɔcke etok. 	 És ismét azt mondja: Örüljetek pogányok az õ népével együtt.


Ku na de raan reec week tɔ ye kamaan, ku reec welkun piŋ, te jal wek e ɣone ayi panyditte, ke we jɔ abuui tɛŋ wei e wecok. 	 És ha valaki nem fogad be titeket, és nem hallgatja a ti beszédeteket, mikor kimentek abból a házból, vagy városból, lábaitok porát is verjétek le.


Kɔɔr ee kek cok e kɔɔr kek week acii piɛth; ee luɔi bi ke we guoor biic, en anu e kepiɔth, ke ke bak cok e kaar wek keek. 	 Nem szépen buzgolkodnak érettetek, sõt minket ki akarnak rekeszteni, hogy mellettök buzgolkodjatok.


Na wen, e thaar kadhetem, ke piny jɔ guɔ cuɔl ebɛn, aɣet thaar kadheŋuan. 	 Hat órától kezdve pedig sötétség lõn mind az egész földön, kilencz óráig.


Go Judai lueel, yan, Wɔiki, nhieer e nhiɛɛr en en. 	 Mondának azért a zsidók: Ímé, mennyire szerette õt!


Ku acin ke ci bɛɛr, acakaa jam tok aliu; arek abi mudhiir gai aret. 	 És nem felele néki egyetlen szóra sem, úgy hogy a helytartó igen elcsodálkozék.


Go keek yɔɔk, yan, Raan de wok ater yen aa loi ekene. Go liim thieec, yan, De yipiɔu luɔi bi wok ke lɔ kuɛny bei? 	 Õ pedig monda nékik: Valamely ellenség cselekedte azt. A szolgák pedig mondának néki: Akarod-é tehát, hogy elmenvén, összeszedjük azokat?


Laki, kaacki nhial luaŋdiit e Nhialic, ku guieerki kɔc ne wel ke piire kedhie. 	 Menjetek el, és felállván, hirdessétek a templomban a népnek ez életnek minden beszédit!


Ku gaar tuny de kanithɔ nu Thardith ale: Kake aluel raan keek, raan de Wei ke Nhialic kadherou, ku kuɛl kadherou: Yɛn ŋic luɔidu, yin cath we rin cit man e ke piir, ku yin ci thou. 	 A Sárdisbeli gyülekezet angyalának is írd meg: Ezt mondja az, a kinél van az isteni hét lélek és a hét csillag: Tudom a te dolgaidat, hogy az a neved, hogy élsz, és halott vagy.


Na wen, aci e piŋ tede bɛny de rem e alathkeer, ke jɔ Jothep gam guop. 	 És megtudván a századostól, odaajándékozá a testet Józsefnek.


Na wen, ke kɔc kɔk e kɔc kaac etɛɛn, te ci kek e piŋ, ke luelki, yan, Raane acɔl Elija. 	 Némelyek pedig az ott állók közül, a mint ezt hallák, mondának: Illést hívja ez.


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Kɛn week lɔc wa thieer ku rou, ku raan tok e weyiic ee jɔŋ rac? 	 Felele nékik Jézus: Nem én választottalak-é ki titeket, a tizenkettõt? és egy közületek ördög.


Kɔc aci Nhialic ke mac etok kedhie ne rɛɛc reec kek gam, ke bi piɔu kok keke keek kedhie. 	 Mert az Isten mindeneket engedetlenség alá rekesztett, hogy mindeneken könyörüljön.


Kɔc ci kɔn bɛn e yanɔm tueŋ kɔc kedhie, aa yek cuɛɛr, kɔc e kual; ago thok keden cuo piŋ. 	 Mindazok, a kik elõttem jöttek, tolvajok és rablók: de nem hallgattak rájok a juhok.


Ken Mothe we gam loŋ, ku acin raan tok e weyiic raan e loŋ tiiŋic? Eeŋo kaar wek luɔi nak wek ɛn? 	 Nem Mózes adta-é néktek a törvényt? és senki sem teljesíti közületek a törvényt. Miért akartok engem megölni?


Kerod aaci Jɔn dɔm, ku duut, go taau e aloocic ne biak de Kerodiath, tiiŋ de Pilip manhe. 	 Mert Heródes elfogatta vala Jánost, és megkötöztetvén, tömlöczbe vetette vala Heródiásért, az õ testvérének, Fülöpnek feleségéért.


Go Yecu banydit ke ka ke Nhialic thieec ku thieec bany ke luaŋdiit e Nhialic, ku roordit, kɔc wen bii tɔŋ tede yen, yan, Cak bɛn biic cit man e ka yin tɔŋ cuɛɛr, ke we muk tɔɔŋ ku thieec? 	 Monda pedig Jézus azoknak, a kik õ hozzá mentek, a fõpapoknak, a templom tisztjeinek és a véneknek: Mint valami latorra, úgy jöttetek szablyákkal és fustélyokkal?


Ku lɛɛtki arac ne wel juec kɔk wel rac. 	 És sok egyéb dolgot mondának néki, szidalmazván õt.


Ku lɛn rɛɛc wen ca tiŋ acit guop kuac, ku cit cok lɛndiit rɛɛc cɔl bcar, ku cit thok koor: ku ye ŋualdit en aa gɛm en riɛlde, ku thoonyde, ku bɛɛnydɛndit cath ke ye. 	 És e fenevad, a melyet láték, hasonló vala a párduczhoz, és az õ lábai, mint a medvéé, és az õ szája, mint az oroszlán szája; és a sárkány adá az õ erejét annak, és az õ királyiszékét, és nagy hatalmat.


agoki aa guop tok keek kaarou: yen a cii kek be aa rou, acik aa guop tok. 	 És lesznek ketten egy testté! Azért többé nem két, hanem egy test.


Go Petero jai, an, Ei, Bɛnydit; kerac ayi kenhiany akɛn ke kɔn cam anandi. 	 Péter pedig monda: Semmiképen sem, Uram; mert sohasem ettem semmi közönségest, vagy tisztátalant.


Go Yecu lueel, yan, Awaan adeki ɣootkɛn ci wec piny, ku diɛt nhial adeki ɣoot, ku Wen e raan acin te kɛn en enɔm. 	 És monda néki Jézus: A rókáknak barlangjuk van, és az égi madaraknak fészkük; de az ember Fiának nincs fejét hová lehajtania.


Yɛn Nhialic de kuarkun, Nhialic de Abraɣam, ku Yithak, ku Jakop. Go Mothe lath guop, ku jɔ riɔɔc e daai bi en bɛ daai. 	 Én vagyok a te atyáidnak Istene, Ábrahámnak Istene, és Izsáknak Istene, és Jákóbnak Istene. Mózes pedig megrémülvén, nem meré megnézni.


Na wen, e ke bɔ, bik ku luelki, yan, Bɛny e weet, yin ŋicku nɔn ee yin yic, ku acin raan bi yin riɔɔc e ye; yin cii kɔc e woi gup biic tei, yin ee kɔc wɛɛt e kueer e Nhialic ne yic. Ci pal wook nɔn bi wok Kaithar aa kuot atholbo, kuo cie ye? 	 Azok pedig odamenvén, mondának néki: Mester, tudjuk hogy igaz vagy és nem gondolsz senkivel; mert nem tekintesz emberek személyére, hanem igazság szerint tanítod az Istennek útját. Szabad-é a császárnak adót fizetni vagy nem? Fizessünk-é vagy ne fizessünk?


ku wɛɛt ke ciɛɛŋ abike cuat tecool nu biic ya; tɛɛn abi dɛ dhieeu ku ŋeny de lec. 	 Ez ország fiai pedig kivettetnek a külsõ sötétségre; holott lészen sírás és fogaknak csikorgatása.


Ku ten aa yɛn jɔɔk rac cieec bei ne Wei ke Nhialic, ke ciɛɛŋ de Nhialic aci bɛn tede week. 	 Ha pedig én Istennek Lelke által ûzöm ki az ördögöket, akkor kétség nélkül elérkezett hozzátok az Isten országa.


Ku lupɔ diit nu e luaŋdiit e Nhialicyic aci yic rɛɛt erou gɔl nhial ɣeet piny. 	 És a templom kárpítja fölétõl aljáig ketté hasada.


Go kɔc e loŋ gɔɔr thieec, yan, Eeŋo guiɛɛrki ne keek? 	 Õ pedig megkérdezé az írástudókat: Mit versengetek ezekkel?


Ku nebii aluɛth abik rot jɔt ke ke juec, agoki kɔc juec math. 	 És sok hamis próféta támad, a kik sokakat elhitetnek.


Na wen, acuk guɔ poth, ke wo jɔ tuur ŋic nɔn cɔle yen Melita. 	 És miután szerencsésen megmenekültek, akkor megtudák, hogy Melitának neveztetik az a sziget.


Ku yɛn alɛk week, yan, Yak kɔe dɛ wek ater nhiaar, yak lɔŋ ne biak de kɔc e week yɔŋ; 	 Én pedig azt mondom néktek: Szeressétek ellenségeiteket, áldjátok azokat, a kik titeket átkoznak, jót tegyetek azokkal, a kik titeket gyûlölnek, és imádkozzatok azokért, a kik háborgatnak és kergetnek titeket.


Go kɔc aa wɛɛt e luaŋditic e akool nyiin. Ku banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr ku kɔc dit e kɔc yiic akɔɔrki naŋ bi kek e nɔk. 	 És tanít vala minden nap a templomban. A fõpapok pedig és az írástudók és a nép elõkelõi igyekeznek vala õt elveszteni:


Ku enɔɔne, te ye raan cueel ekool e thabath, ke loŋ e Mothe cii bi dhɔŋic, eeŋo gɔth wek ne yɛn, luɔi can raan tɔ piɔl guop eliŋliŋ ekool e thabath? 	 Ha körülmetélhetõ az ember szombaton, hogy a Mózes törvénye meg ne romoljon; én rám haragusztok-é, hogy egy embert egészen meggyógyítottam szombaton?


Go Yecu jɔŋ rac jɔɔny, go jal e yeguop, go meth guop waar enɔnthiine guop. 	 És megdorgálá õt Jézus, és kiméne belõle az ördög; és meggyógyula a gyermek azon órától fogva.


Na wen, ke yook kɔckɛn e piooce abi kɔc piŋ kedhie, yan, 	 És az egész nép hallására monda az õ tanítványainak:


luɔi ci en kool tok lueel, kool bi en loŋ de piny guiir e guieer piɛth ne raan ci tɔ ye bɛny e loŋ guiir; ku aci kene tɔ ŋic kɔc kedhie, an, ee jam yic, ne jon ci en e jɔt bei e kɔc ci thou yiic. 	 Mivelhogy rendelt egy napot, melyen megítéli majd a föld kerekségét igazságban egy férfiú által, kit arra rendelt; bizonyságot tévén mindenkinek, az által, hogy feltámasztá õt halottaiból.


Goki lueel, yan, Ne kɔc kɔk, yan, Jɔn Baptith; ku ne kɔk, an, Elija; ku ne kɔk, an, Jeremia, ku nɔn ee yen raan toŋ de nebii. 	 Õk pedig mondának: Némelyek Keresztelõ Jánosnak, mások Illésnek; némelyek pedig Jeremiásnak, vagy egynek a próféták közül.


Goki piɔth diu ne yen. Go Yecu ke yɔɔk, yan, Nebi acin te cii yen e rieu, ee paande etok, ku dhiende guop. 	 És megbotránkoznak vala õ benne. Jézus pedig monda nékik: Nincsen próféta tisztesség nélkül, hanem csak az õ hazájában és házában.


Ku enɔɔne, te can run juec lɛɛr, ke yɛn e jɔ bɛn ba ka ci gam ne dhueeŋ bɛn yien jurda, ayi ka ci yien Nhialic: 	 Sok esztendõ múlva pedig eljövék, hogy az én népemnek alamizsnát hozzak és áldozatokat.


E dhueeŋ de Bɛnydan Yecu Kritho piɔu e ye tɔu ke weikun, wek mithekɔckuɔ. Amen. 	 A mi Urunk Jézus Krisztusnak kegyelme legyen a ti lelketekkel atyámfiai! Ámen.


Wek yɔɔk eyic, yan, Ade kɔc kɔk kaac etene, kɔc cii thuɔɔu bi thieep, te ŋoot kek ke ke ken Wen e raan tiŋ abɔ e ciɛɛŋdeyic. 	 Bizony mondom néktek: Azok között, a kik itt állanak, vannak némelyek, a kik nem kóstolják meg a halált, a míg meg nem látják az embernek Fiát eljõni az õ országában.


Go alathkeer wiin ke abel thiine ŋnith kɔɔth, ku palki a loony wiir. 	 Akkor a vitézek elvágák a csolnak köteleit, és ki hagyák esni azt.


acakaa ɣɔn nuo yɛn e Thethalonika, we e kaŋ tɔ yine yɛn raanrou, ɣɔn ci kaki dak. 	 rt [már] Thessalónikában is, egyszer is, másszor is, küldtetek nékem szükségemre.


Go Petero enɔm tak ku lueel, yan, Rabi, tiŋ, ŋaap waan cien, aci guɔ riɔu. 	 És Péter visszaemlékezvén, monda néki: Mester nézd, a fügefa, a melyet megátkoztál, kiszáradott.


Guɔ anyin jɔt, ku ja joŋgor akuur tiŋ, ku raan rɛɛr e yekɔu amuk dhaŋ; ku ci gam gol e dhueeŋ, go lɔ biic ke tiem, ku bi lɔ ke tiem. 	 És látám, és ímé egy fehér ló, és a rajta ülõnél íjj vala; és adaték néki korona; és kijöve gyõzve, és hogy gyõzzön.


Go bɛɛr ku yook keek, yan, Rem rac piɔu e dieer lei kɔɔr akɔɔr gok bi tiŋ; ku acin gok bi gam en, ee gok e nebi Jona tei. 	 Õ pedig felelvén, monda nékik: E gonosz és parázna nemzetség jelt kiván; és nem adatik jel néki, hanemha Jónás prófétának jele.


En aca yɛn piɔu miɛt, aba piɔɔny e liemdi; Ku guopdi aya abi yok ke lɔŋ ne aŋɔth ŋaath: 	 Annakokáért örvendezett az én szívem, és vígadott az én nyelvem; annakfelette az én testem is reménységben nyugszik.


Yen a dueer wok dhil aa cok e dot wok ka cuk piŋ alal, ke bi cien te bi wo jal e keyiic ke kucku rot. 	 Annakokáért annál is inkább szükséges nékünk a hallottakra figyelmeznünk, hogy valaha el ne sodortassunk.


Duoki niim e maar e ŋiny de kamaan: ade kɔc ŋic kamaan kɔc ci tuucnhial nyuooc ke ke kucki. 	 A vendégszeretetrõl el ne felejtkezzetek, mert ez által némelyek, tudtokon kívül, angyalokat vendégeltek meg.


Ku we bii kɔc yɔɔk, yan, Yeki ene! ku, yan, Yeka etɛɛn! duoki lɔ e kecok, ku duoki ke kuany cok. 	 mondják majd néktek: Ímé itt, vagy: Ímé amott [van]; de ne menjetek el, és ne kövessétek:


Ku kɔcke aya ee ka ci com e piny de kuur; kɔcke, te ci kek jam piŋ, ke ke dap gam ke ke mit piɔth; 	 És hasonlóképen a köves helyre vetettek azok, a kik mihelyst hallják az ígét, mindjárt örömmel fogadják,


Mioke adi ci ɣaac e weu war riet kabɔt ku thierdhic, ku gɛme ke kɔc kuany nyiin. Goki tik gɔk aret. 	 Mert el lehetett volna azt adni háromszáz pénznél is többért, és odaadni a szegényeknek. És zúgolódnak vala ellene.


Ku naŋ e ye kake nɔk, yen aye kɔc keniim tak e karɛcken e run nyiin kedhie. 	 De azok esztendõnként bûnre emlékeztetnek.


Na wen, aci thiɔk ke Bethpagi keke Bethani, ne kuurdiit cɔl kuur e Olip, ke jɔ kɔckɛn e piooce tooc kaarou, 	 lõn, mikor közelgetett Béthfágéhoz és Bethániához, a hegyhez, mely Olajfák [hegyének] hívatik, elkülde kettõt az õ tanítványai közül,


Ku acin raan ne keyiic raan dɛk e kaŋ; kɔc ebɛn kɔc de niim dum ayi ɣoot ke ke ɣɔɔcki, ku jɔki weu ke ka ci ɣaac bɛɛi, 	 Mert szûkölködõ sem vala õ közöttük senki; mert valakik földek vagy házak birtokosai voltak, eladván, elhozák az eladottak árát,


Go ke thieec, yan, Ee jam ŋo guieerki wapac, ke we cath? Goki gak ke ke kaac, ke ke gut kenyin piny. 	 nda pedig nékik: Micsoda szavak ezek, a melyeket egymással váltotok jártotokban? és [miért] vagytok szomorú ábrázattal?


go deŋ lɔ piny, ku bɔ amool, ku put yom dit, abik wit e ɣone; ago wiik, wiik e wiik dit. 	 És ömlött az esõ, és eljött az árvíz, és fújtak a szelek, és beleütköztek abba a házba; és összeomlott: és nagy lett annak romlása.


Ago thieec, yan, Eeŋo kɔɔr? Go lueel, yan, Tɔ wɛɛtkiene kaarou rɛɛr e ciɛɛŋduyic, tok e baŋ cuenydu, ku tok e baŋ camdu. 	 Õ pedig monda néki: Mit akarsz? Monda néki: Mondd, hogy ez az én két fiam üljön a te országodban egyik jobb kezed felõl, a másik bal kezed felõl.


Ekoole abak ŋic nɔn nuo yɛn e Waaric, ku nɔn nuo wek e yayic, ku nuo e weyiic. 	 Azon a napon megtudjátok majd ti, hogy én az én Atyámban vagyok, és ti én bennem, és én ti bennetek.


Go ke wɛɛt, yook keek, yan, Kene gɔɔr, yan, Ɣondi abi tɔ ye ɣon e lɔŋ kede juoor ebɛn? Ku week, acak tɔ ye ruŋ e kɔc e kaŋ rum. 	 És tanít vala, mondván nékik: Nincsen-é megírva: Az én házam imádság házának neveztetik minden nép között? Ti pedig rablók barlangjává tettétek azt.


Yen loŋ ci lueel e yenpiɔu ɣɔn thɛɛr ne kede Kritho Yecu Bɛnydandit, 	 Amaz örök eleve-elvégezés szerint, a melyet megcselekedett a Krisztus Jézusban, a mi Urunkban:


Acin raan dueer rot tɔ ye lim de bany kaarou; ka bi tok maan, ku dhiɛɛr tok; ku abi tok dɔm, ku tɔ tok cin naamde. Wek cii rot dueer tɔ ye liim ke Nhialic ku liim ke weu ayadaŋ. 	 Senki sem szolgálhat két úrnak. Mert vagy az egyiket gyûlöli és a másikat szereti; vagy az egyikhez ragaszkodik és a másikat megveti. Nem szolgálhattok Istennek és a Mammonnak.


Ade tiiŋ de nyandɛn thiin cii jɔŋ rac dɔm; na wen, aci kede piŋ, ke jɔ guɔ bɛn enɔnthiine, bi ku cuɛt rot piny e yecok. 	 Mert hallván felõle egy asszony, a kinek leányában tisztátalan lélek vala, eljõve és lábaihoz borula.


Go Yecu lueel, yan, Mari. Go ro puk, ku lueel, yan, Raboni; yen aye Bɛnydien e weet. 	 Monda néki Jézus: Mária! Az megfordulván, monda néki: Rabbóni! a mi azt teszi: Mester!


Waan aa yɛn cool e reer woke week luaŋdiit e Nhialic, wek e ken a dɔm: apiɛth, thaardun ki ekene, ku ye riɛl e cuɔlepiny. 	 Mikor minden nap veletek voltam a templomban, a ti kezeiteket nem vetétek én reám; de ez a ti órátok, és a sötétségnek hatalma.


Go Petero puk nɔm, lueel, yan, Na cak kɔc niim mum kedhie ne baŋdu, ke yɛn, yɛn cii nɔm bi mum anandi. 	 Péter pedig felelvén, monda néki: Ha mindnyájan megbotránkoznak is te benned, én soha meg nem botránkozom.


E doŋ ke ye tethiinakaŋ, ke kɔc ke piny nɔm ke ke cii a bi bɛ tiŋ: ku wek ee ya tiŋ: piir pieer ɛn, yen aba wek piir aya. 	 Még egy kevés idõ és a világ nem lát engem többé; de ti megláttok engem: mert én élek, ti is élni fogtok.


ku wook, wok aye aŋueel yith, wok kɔc e lam e Weidit ke Nhialic, ku yok rot leec ne Kritho Yecu, ku cuku rot e ŋɔɔth e guop. 	 Mert mi vagyunk a körülmetélkedés, a kik lélekben szolgálunk az Istennek, és a Krisztus Jézusban dicsekedünk, és nem a testben bizakodunk:


Yen tooc yin kɔc Jopa, lek Thimon cɔɔl etene, rinkɛn kɔk acɔlke Petero; arɛɛr ɣon e Thimon aten e biok coŋ e abapdit yɔu: te ci en bɛn, ka bi jam ke yin. 	 Küldj el azért Joppéba, és hívasd magadhoz Simont, ki Péternek neveztetik; ez Simon tímár házában van szálláson a tenger mellett: õ, minekutána eljõ, szól néked.


Go ke cok e lom en kethook, ke ciki bi tɔ ŋic. 	 Õ pedig erõsen fenyegeti vala õket, hogy õt ki ne jelentsék.


Na wen, ke tɔ kut e kɔc jel, ku le e abelic, ago bɛn e Magdala thok. 	 És elbocsátván a sokaságot, beszálla a hajóba, és elméne Magdala határaiba.


Agoki kɔc riir ale, ayi roordit, ayi kɔc e loŋ gɔɔr, agoki bak, dɔmki, ku thelki leerki e loŋ nɔm. 	 És felzendíték a népet, a véneket és az írástudókat; és reá rohanván, magukkal ragadák õt, és vivék a tanács elé;


ku Judath wen e Jakop, ku Judath Yithkariɔt, raan bi e nyiɛɛn. 	 dást, a Jakab [fiát] és Iskariotes Júdást, a ki árulóvá is lõn;


ee ŋiny ba wek kakuɔ ŋic, ku muŋ bi en week muk piɔth, yen ke tuoc ɛn en week ka. 	 Kit éppen azért küldöttem hozzátok, hogy megismerjétek a mi dolgainkat, és megvígasztalja a ti szíveteket.


Go alathkeer ke mudhiir goki Yecu dɔm leerki kal e mudhiir, ku kutki rem de alathkeer ebɛn e yenɔm. 	 Akkor a helytartó vitézei elvivék Jézust az õrházba, és oda gyûjték hozzá az egész csapatot.


ku cak raan e piac cak taau abak cieŋ, raan ee bɛ cak ke bi kaŋ ŋic egɔk, ku bi ciet tau de raan e cak en. 	 felöltöztétek amaz új [embert,] melynek újulása van Annak ábrázatja szerint való ismeretre, a ki teremtette azt:


Ee gam en aa riɔɔce Noa, ɣɔn ci Nhialic e wɛɛt ne kede ka ŋoot e ke kene tiŋ, go abel cueec kony en dhiende; en a jieeny en kɔc ke piny nɔm, ago aa raan bi piathepiɔu bɔ ne gam lɔɔk lak. 	 Hit által tisztelte Istent Noé, mikor megintetvén a még nem látott dolgok felõl, házanépe megtartására bárkát készített, a mely által kárhoztatá e világot és a hitbõl való igazságnak örökösévé lett.


Go Paulo ro jɔt, go nieu e yecin, ku lueel, yan, Week roor ke Yithrael, ku week kɔc rieu Nhialic, jaki piŋ. 	 Pál azért felkelvén és kezével intvén, monda: Izráelnek férfiai, és ti, kik félitek az Istent, halljátok meg.


Ku te ci kek Pithidia teekic, ke ke bɔ Pampulia. 	 És Pisidián általmenvén, menének Pamfiliába.


Na wen, aci jame piŋ e kɔc, ke kut e kɔc gueer, goki niim mum, raan ebɛn e keek piŋ ke ke jam e thoŋde guop. 	 Minekutána pedig ez a zúgás lõn, egybegyûle a sokaság és megzavarodék, mivelhogy mindegyik a maga nyelvén hallá õket szólni.


Ku Kirithipo, bɛny e luaŋ e Nhialic, aci Bɛnydit gam keke dhiende ebɛn; ku gam Korinthoi juec ayadaŋ, te ci kek jam piŋ, agoke baptith. 	 Krispus pedig, a zsinagógának feje hûn az Úrban egész házanépével egybe; a Korinthusbeliek közül is sokan hallván, hisznek vala, és megkeresztelkednek vala.


Go bɛn te nu kɔcpiooce, ku yok keek a nin, go Petero thieec, yan, Ee kaŋo, caki thaar tok dueer leu ne yin ne yɛn etok? 	 Akkor méne a tanítványokhoz és aluva találá õket, és monda Péternek: Így nem birtatok vigyázni velem egy óráig sem!?


Na wen, aci Parithai keniim kut, ke ke thieec Yecu, 	 Mikor pedig a farizeusok összegyülekezének, kérdezé õket Jézus,


Na wen, acik bɛn biic, ke ke tiŋ many e cool etɛɛn, ku nu rɛc e mac nɔm, ku knin ci pam. 	 Mikor azért a partra szállának, látják, hogy parázs van ott, és azon felül hal és kenyér.


Ku luɔi de guop aye tic egɔk, kek ki; kɔɔr e diaar, luɔi col, dhoom, 	 testnek cselekedetei pedig nyilvánvalók, melyek [ezek]: házasságtörés, paráznaság, tisztátalanság, bujálkodás.


Na wen, ke raan ci wɛth dɔm ke bɔ, bi ku gut enɔm piny e yenɔm, ku lueel, yan, Bɛnydit, te de yin piɔu luɔi tɔ yin a waar, ke yin dueer ɛn tɔ waar. 	 És ímé eljövén egy bélpoklos, leborula elõtte, mondván: Uram, ha akarod, megtisztíthatsz engem.


Na wen, aci luɔk de tiim thiɔk, ke toc liimke tuc ke kɔc e dom tiit, yan, bik ka ci luɔk noom tede keek. 	 Mikor pedig a gyümölcs ideje elérkezett vala, elküldé szolgáit a munkásokhoz, hogy vegyék át az õ gyümölcsét.


Kene ee knin e bɔ piny paannhial: acii cit man ɣɔn e kuarkuɔ cam ne mana, ku yek thou; raan e cam e kuine abi piir athɛɛr. 	 Ez az a kenyér, a mely a mennybõl szállott alá; nem úgy, a mint a ti atyáitok evék a mannát és meghalának: a ki ezt a kenyeret eszi, él örökké.


Go thieec, yan, Ee yin ŋa, Bɛnydit? Go Bɛnydit lueel, yan, Yɛn Yecu raan yɔŋe: atok te wec yin wiɛth thook. 	 És monda: Kicsoda vagy, Uram? Az Úr pedig monda: Én vagyok Jézus, a kit te kergetsz: nehéz néked az ösztön ellen rúgódoznod.


Yen ka, wek mithekɔckuɔn nhiaar, ku ca we tak, wek ee miɛt de yɛnpiɔu, ku yak gol e yɛnɔm, yak kɔɔc aril wakie e Bɛnyditic, wek kɔc nhiaar. 	 Annakokáért szerelmes atyámfiai, a kik után úgy vágyakozom, ti én örömöm és én koronám, ekképen álljatok meg az Úrban, én szerelmeseim!


Kunyduon ci looi e kɔc niim kedhie; 	 A melyet készítettél minden népeknek szeme láttára;


Thieithieei ne ciɛɛŋ bɔ, cieɛŋ de waada Dabid! Othana tenhial ya! 	 Áldott a mi Atyánknak, Dávidnak országa, a mely jõ az Úrnak nevében! Hozsánna a magasságban!


raan ci ka piɛth ci kueet thiaan e yeyic ebɛn, ka ke pɛlenɔm ku ŋinydekaŋ. 	 A melyben van a bölcsességnek és ismeretnek minden kincse elrejtve.


Aŋiɛcki nɔn bi aliith looi te ci nin thok kaarou aluth col Winythok, ku Wen e raan abi nyiɛɛn, go piaat e tim ci riiu nɔm kɔu. 	 Tudjátok, hogy két nap mulva a husvétnak ünnepe lészen, és az embernek Fia elárultatik, hogy megfeszíttessék.


Go raan tok e keek, cɔl Kleopath, go bɛɛr, yan, Yin, ye kaman rɛɛr yitok e Jeruthalem, ku kuc ke ci tic etɛɛn e akoolke? 	 Felelvén pedig az egyik, kinek neve Kleofás, monda néki: Csak te vagy-é jövevény Jeruzsálemben, és nem tudod minémû dolgok lettek abban e napokon?


Agoki lɛk en, yan, Bɛny, ye wo miɔɔc e kuine ecaŋɣɔn. 	 Mondának azért néki: Uram, mindenkor add nékünk ezt a kenyeret!


Go Pilato yɔɔk, yan, Cii jam we yɛn? kuc nɔn dɛ yɛn riɛl duɛɛr ɛn yin tɔ pieete e tim kɔu, ku nɔn dɛ yɛn riɛl duɛɛr ɛn yin lony? 	 Monda azért néki Pilátus: Nékem nem szólsz-é? Nem tudod-é hogy hatalmam van arra, hogy megfeszítselek, és hatalmam van arra, hogy szabadon bocsássalak?


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Ne baŋ de riɛl e wepiɔth en aa gɛɛr en loŋe. 	 És Jézus felelvén, monda nékik: A ti szívetek keménysége miatt írta néktek ezt a parancsolatot;


Dabid de Jethe, Jethe de Obed, Obed de Boadh, Boadh de Thalmon, Thalmon de Nacon, 	 z] Jesséé, [ez] Obedé, [ez] Boázé, [ez] Sálmoné, [ez] Naássoné,


Te ci piny guɔ ru, agoki piny kuc, nɔn ee yen pinyou: acik nyin thiine yok, nyin de yɔu liɛɛt, goki lueel, an, bik them nɔn dueer kek abel yien yal thin. 	 Mikor pedig megvirradt, a szárazföldet nem ismerik vala fel; hanem egy tengeröblöt sajdítanak vala, melynek síma partja van, melyre végezék, hogy kihajtják a hajót, ha bírják.


Go ke nyaaŋ piny, ku jel panydit le Bethani, le niin etɛɛn. 	 És ott hagyván õket, kiméne a városból Bethániába, és ott marada éjjel.


Ku te ci kek ɣet lɔɔk, ke ke bɔ piny de Genedharet. 	 És általkelvén, eljutának Genezáret földére.


Go ŋual gɔth ke tik, ku jɔ jal le tɔŋ yien mithkɛn ci doŋ, kɔc e looŋ ke Nhialic dot, ku ciɛthki ne gam de Yecu Kritho. 	 Megharagvék azért a sárkány az asszonyra, és elméne, hogy hadakozzék egyebekkel az õ magvából valókkal, az Isten parancsolatainak megõrzõivel, és a kiknél vala a Jézus Krisztus bizonyságtétele;


Na wen, acik jame piŋ, ke ke goth alal, ku jɔki coot, yan, Diana de Epetho yen adit. 	 kor pedig [ezeket] hallották és haraggal megtelének, kiáltnak vala, mondván: Nagy az efézusi Diána!


Go yɔɔk, yan, Nyane, gamdu aci yi tɔ waar; lɔ tei e cien kedaŋ, yin bi guɔp pial e jɔŋdu. 	 Õ pedig monda néki: Leányom, a te hited megtartott téged. Eredj el békével, és gyógyulj meg a te bajodból.


Go banydit ke ka ke Nhialic ku kɔc e loŋ gɔɔr ku roordit e kɔc yiic, agoki gueer e kalic kal e bɛnyditt tueŋ e ka ke Nhialic bɛny cɔl Kaiapath, 	 Akkor egybegyûlének a fõpapok, az írástudók és a nép vénei a fõpap házába, a kit Kajafásnak hívtak,


Na ɣɔn e akoolke, te ci kuen e kɔcpiooce ŋuak, ke Judai e bɔ paan e Giriki ke ke cak dhieeu ne kɔc ke Eberu, yan, ci dieerken ke nyɔŋ dieer cin niim roor, te teke weu e akoolnyiin kedhie. 	 Azokban a napokban pedig, mikor a tanítványok szaporodának, támada a görög zsidók közt panaszolkodás a héberek ellen, hogy az õ közülük való özvegyasszonyok mellõztetnek a mindennapi szolgálatban.


Go pɔk nɔm keek, yan, Wek yɔɔk, yan, Te miime kɔcke, ke kɔi gup adueerki coot enɔnthiine. 	 És õ felelvén, monda nékik: Mondom néktek, hogyha ezek elhallgatnak, a kövek fognak kiáltani.


Goki lam, ku beki keniim dhuony Jeruthalem ke ke ci piɔth miɛt aret: 	 Õk pedig imádván õt, visszatérének nagy örömmel Jeruzsálembe;


Na wen, ke Pilip jɔ yethok tueer, ku gɔl jam e cook awen, ago guieer ka ke Yecu. 	 Filep pedig száját megnyitván, és elkezdvén ezen az íráson, hirdeté néki a Jézust.


Yen aye jal e jele Paulo e keyiic. 	 És ilyen módon Pál kiméne azok közül.


Duoki rot e lɛk kerac, wek mithekɔckuɔ. Raan e mɛnhkene lɛk kerac, ku ye mɛnhkene gɔk, ee loŋ en lek kerac, ku ee loŋ en gɛk: ku te gɛk yin loŋ, ke yin cie raan e loŋ looi, yin ee bɛny e loŋ guiir. 	 Ne szóljátok meg egymást atyámfiai. A ki megszólja atyjafiát, és a ki kárhoztatja atyjafiát, az a törvény ellen szól, és a törvényt kárhoztatja. Ha pedig a törvényt kárhoztatod, nem megtartója, hanem bírája vagy a törvénynek.


Go tunynhial menyjelde ɣaak e piny nɔm, ku kut mith ke enap niim, enap de piny nɔm, go ke cuat e gok de kedaŋic ken ee mith ke enap nyiɛɛth thin aye wany, wany e agonh tuc de Nhialic. 	 Bocsátá azért az angyal az õ éles sarlóját a földre, és a földnek szõleit megszedé, és veté az Isten haragjának nagy borsajtójába.


Ku aŋicku jany ee Nhialic kɔc jɔɔny, kɔc e ka cit ekake looi, nɔn ee yen jany yic. 	 Tudjuk pedig, hogy az Istennek ítélete igazság szerint van azokon, a kik ilyeneket cselekesznek.


Go Yecu meth dɔm cin, ku jɔt nhial; ago rot jɔt. 	 Jézus pedig megfogván kezét, fölemelé; és az fölkele.


go lɔŋ aret, yan, Nyandien thiine aci tiaam akɔɔr thuɔɔu; yin laŋ, an, Ba, thany yicin e yeguop, ka bi guop waar, ago piir. 	 És igen kéré õt, mondván: Az én leánykám halálán van; jer, vesd reá kezedet, hogy meggyógyuljon és éljen.


yan, Mudhiir Pelik adhuɛŋ piɛth arac, yin thieec, yɛn Kulaudio Luthia. 	 Klaudius Lisiás a nemes Félix tiszttartónak üdvöt!


ku luelki, yan, Jaki lueel, yan, Kɔckɛn e piooce acik bɛn wakɔu, bik ku kualki guopde, ke wo nin. 	 Ezt mondván: Mondjátok, hogy: Az õ tanítványai odajövén éjjel, ellopák õt, mikor mi aluvánk.


ku ɣon bi en lɔ thin, ke we bi raan de ɣot yɔɔk, yan, Aci Bɛny e weet lueel aleyɔɔ, yan, Ɣon e kamaan akou, te ban Winythok cam woke kɔckien e piooce? 	 És a hová bemegy, mondjátok a házi gazdának: A Mester kérdi: hol van az a szállás, a hol megeszem az én tanítványaimmal a húsvéti bárányt?


Agoki piɔth dɛ luɔi bi kek e dɔm: ku acin raan ci ecin taau e yeguop, luɔi ŋoote thaarde ke ken guɔ bɛn. 	 Akarják vala azért õt megfogni; de senki sem veté reá a kezét, mert nem jött még el az õ órája.


Na wen, te cit thaar kadhetem, ke mɔɔth bɔ e piny nɔm ebɛn aɣet thaar dheŋuan, 	 Vala pedig mintegy hat óra, és sötétség lõn az egész tartományban mind kilencz órakorig.


ke Wei ci luooŋ e wogup abuk kuɛth e keek ne Yecu Kritho Konyda; 	 Melyet kitöltött reánk bõséggel a mi megtartó Jézus Krisztusunk által;


Raan e tiam, aba tɔ ye men e luaŋditt e Nhialicdiyic, ku aci bi bɛ lɔ biic: ku aba gaar nɔm rin ke Nhialicdi, ku rin ke panydiit e Nhialicdi; yen aye Jeruthalem ci piac yik, a bɔ piny tenhial tede Nhialicdi; ku gaar nɔm rinkien ci piac cak. 	 A ki gyõz, oszloppá teszem azt az én Istenemnek templomában, és többé onnét ki nem jõ; és felírom õ reá az én Istenemnek nevét, és az én Istenem városának nevét, az új Jeruzsálemét, a mely az égbõl száll alá az én Istenemtõl, és az én új nevemet.


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Acak wooc, ne kuny kuoc wek kacigɔɔr, ku kuocki riɛldiit e Nhialic aya. 	 Jézus pedig felelvén, monda nékik: Tévelyegtek, mivelhogy nem ismeritek sem az írásokat, sem az Istennek hatalmát.


Ee kaŋo? Ee luɔi e cii kek en e kɔɔr ne gam, aa yek kɔɔr ne luɔi de loŋ. Aake kɔth e kuur e kɔth, 	 ért? Azért, mert nem hitbõl [keresték,] hanem mintha a törvény cselekedeteibõl volna. Mert beleütköztek a beleütközés kövébe,


Ku gam Thaulo thonde. Na wen, e akoolke, ke yoŋ dit cak rot tede kanithɔ nu Jeruthalem; goki thiei roor piny e Judaya ebɛn keke Thamaria, keek kedhie, ee tuuc kapac ke ke dɔŋ. 	 Saulus pedig szintén javallta az õ megöletését. És támada azon a napon nagy üldözés a jeruzsálemi gyülekezet ellen, és mindnyájan eloszlának Júdeának és Samáriának tájaira, az apostolokat kivéve.


Acak jɔ tiŋ enɔɔne, nɔn ee raan tɔ piɛthpiɔu ne luɔi, ku acie ne gam etok. 	 Látjátok tehát, hogy cselekedetekbõl igazul meg az ember, és nem csupán hitbõl.


Go ke yɔɔk, yan, Tieŋki, te ca wek lɔ panydit, ke we bi rɔm ne mony ɣɛɛc tony e piu; jaki kuany cok ɣon bi en lɔ thin. 	 És õ monda nékik: Ímé, mikor bementek a városba, szembe jõ veletek egy ember, ki egy korsó vizet visz; kövessétek õt abba a házba, a melybe bemegy.


luɔi ŋoot en ke nu e wunic ɣɔn loore Melkidhedek enɔm. 	 Mert õ még az atyja ágyékában vala, a mikor annak elébe ment Melkisédek.


Goki looi aya, tɔki ke nyuc kedhie. 	 És a képen cselekedének, és leülteték valamennyit.


Goki riɔɔc e riɔɔc dit, ku thiecki rot kapac, yan, Ee raan cit ŋo eraane, raan piŋe yom kede ayi wɛɛr? 	 És megfélemlének nagy félelemmel, és ezt mondják vala egymásnak: Kicsoda hát ez, hogy mind a szél, mind a tenger engednek néki?


Ku te ci kecam thok, ke jɔ looi aya ne biny, ku lueel, yan, Binye ee loŋ ci piac mac ne riɛmdi, riɛm bi kueer ne baŋdun week. 	 Hasonlóképen a pohárt is, minekutána vacsorált, ezt mondván: E pohár amaz új szövetség az én véremben, mely ti érettetek kiontatik.


Na wen, ke bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic, keke bɛny e luaŋdit e Nhialic, ku banydit kɔk e ka ke Nhialic, te ci kek kake piŋ, ke ke jɔ niim a cɔɔtcɔɔt ne keden, ne te bi jame nɔm pek thin. 	 A mint pedig hallották e szavakat a pap és a templom felügyelõje és a fõpapok, zavarban voltak azok miatt, mi lehet ez?


Na wen, ke yook liimke, yan, Thieek aci guik egɔk, ku kɔc waan ci lɛk aa ke cii roŋ e bɛn bi kek bɛn. 	 Akkor monda az õ szolgáinak: A menyegzõ ugyan készen van, de a hivatalosok nem valának méltók.


Go Ɣecu bɛɛr, yan, Rem cin gam oou, rem e loŋ yalic oou! Ba reer e weyiic e run kadi? Ba kakun guum e run kadi? Bɛɛiki tede yɛn. 	 Jézus pedig felelvén, monda: Óh hitetlen és elfajult nemzetség! vajjon meddig leszek veletek? vajjon meddig szenvedlek titeket? Hozzátok õt ide nékem.


monye ade nɔm dom, go ɣaac, ku bii weu, tɛɛu keek e tuuc cok. 	 Mivelhogy néki mezeje vala, eladván, a pénzt elhozá, és az apostolok lábainál letevé.


Dhien e Juda aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Ruben aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: Dhien e Gad aci agum kathieer ku rou gɔɔr thin: 	 Júda nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt [vala;] a Ruben nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt; a Gád nemzetségébõl tizenkétezer elpecsételt;


Na wen, ke cɔl kɔcke kathieer ku rou, ku yook keek, yan, Tieŋki, wo lɔ Jeruthalem, ku kaŋ kedhie ka ci gɔɔr e nebii ne kede Wen e raan abike thol e luɔi. 	 És maga mellé vévén a tizenkettõt, monda nékik: Ímé felmegyünk Jeruzsálembe, és beteljesedik minden az embernek Fián, a mit a próféták megírtak.


Luɔi can week lɛk loŋ de Nhialic ebɛn, acin ke ca mɔny week. 	 Mert nem vonogattam magamat, hogy hirdessem néktek az Istennek teljes akaratát.


na wen, aci perl tok yok ɣoocde atuc aret, ke jel, le ka cath ne ycn ɣaac kedhie, ago perle ɣɔɔc. 	 A ki találván egy drágagyöngyre, elméne, és mindenét eladván a mije volt, megvevé azt.


Na wen, aci akoolke duɛɛr thol, ke Jɔn thiec kɔc, yan, Yak lueel, an, aa ŋa? yɛn cie yen. Ku tieŋki, ade raan bɔ e yacok, ku yɛn ci roŋ wo luɔi ban wɛɛrke dɔk e yecok. 	 mikor be akará végezni János az õ tisztét, monda: Kinek gondoltok engem? Nem én vagyok [az], hanem ímé én utánam jõ, kinek nem vagyok méltó megoldani lábainak saruját.


Na wen, acik kuin ruooi; ku acin ke cath ke keek e abelic, ee kuin tok tei kuin ci pam. 	 De elfelejtének kenyeret vinni, és egy kenyérnél nem vala velök több a hajóban.


aguɔki raan ceŋ lupɔ ci lakelak rieu, ku yɔɔkki, yan, Nyuc etene, tepiɛthe; ku yɔɔkki raan kuany nyin, yan, Kaace tɛɛn, ku nɔn nyuuc yin piny e yacok ene; 	 És rátekinttek arra, a kin a fényes ruha van, és azt mondjátok néki: Te ülj ide szépen; és a szegénynek ezt mondjátok: Te állj ott, vagy ülj ide az én zsámolyom mellé:


agoki welpiɛth guiir etɛɛn. 	 És ott prédikálják vala az evangyéliomot.


Na ɣɔnmiak etɛɛn, ke dhuny enɔm panydit, ke ci cɔk nɔk. 	 Reggel pedig, a városba visszajövet, megéhezék.


Ku yook Bɛnydit Paulo wakɔu ke e nyuoth, yan, Du riɔc, ye wel guiir, du mim: 	 Monda pedig az Úr látás által éjszaka Pálnak: Ne félj, hanem szólj és ne hallgass:


Goku riŋ e tuur yɔu, tuur thiin cɔl Kauda, ku aci wo duɛɛr dhal ne thel bi wok abelthiine thɛl thin: 	 Mikor pedig egy kis sziget alá futottunk, mely Klaudának hívattatik, csak alig bírtuk hatalmunkba keríteni a csolnakot.


We ca nyuoth luɔi bak dɔmic, luɔi bak aa looi, cit man can e luoi week. 	 Mert példát adtam néktek, hogy a miképen én cselekedtem veletek, ti is akképen cselekedjetek.


Go raan tok e keek dap kat, ku noom ken ee piu jooc, ku jool e mɔn ci wac, ku tɛɛu e wai aruoor nɔm, yin en le dek. 	 És egy közülök azonnal oda futamodván, egy szivacsot võn, és megtöltvén eczettel és egy nádszálra tûzvén, inni ád vala néki.


Ku jel kɔc kɔk e keek lek te nu Parithai, lek ke lɛk ka looi Yecu. 	 De némelyek azok közül elmenének a farizeusokhoz, és elbeszélék nékik, a miket Jézus cselekedett vala.


Go kɔc piath de yenthok gam kedhie, ku jɔki gai ne wel deyiic dhueeŋ wel e bɔ bei e yethok, goki rot thieec, yan, Cie wen e Jothep ekene? 	 És mindnyájan bizonyságot tõnek felõle, és elálmélkodának kedves beszédein, a melyek szájából származtak, és mondának: Avagy nem a József fia-é ez?


Ku acin ke ci cak ke cii tiec e yenɔm: kerieec ebɛn aciɛthki aya ku ɣɔɔrki niim e yenyin yen Raan de wok jam. 	 És nincsen oly teremtmény, a mely nyilvánvaló nem volna elõtte, sõt mindenek meztelenek és leplezetlenek annak szemei elõtt, a kirõl mi beszélünk.


Yɛn cin ken aa leu yatok: ken aa piŋ, yen aya yɛn loŋ guiir: ku piɛth guieerdi, ne ke can kede piɔndi e kɔɔr, ee kede piɔn ee Waar, raan e toc ɛn, yen aya kɔɔr. 	 Én semmit sem cselekedhetem magamtól; a mint hallok, úgy ítélek, és az én ítéletem igazságos; mert nem a magam akaratát keresem, hanem annak akaratát, a ki elküldött engem, az Atyáét.


Ku aa kuoc guop; ku luɔi bi e ŋic e Yithrael, yen aa ba yɛn, ba kɔc bɛn baptith ne piu. 	 És én nem ismertem õt; de hogy megjelentessék Izráelnek, azért jöttem én, a ki vízzel keresztelek.


Goki wun nieu, yan, Kɔɔr nɔn bi e cɔl ŋa? 	 És intének az õ atyjának, hogy minek akarja neveztetni?


Na wen, ke jɔt rot, ku jel ɣon e Nhialic, le ɣon e Thimon. Ku dhiɔm e Thimon aa tok aret aye juai dɛɛp guop; ku jɔki Yecu lɔŋ ne kede. 	 Azután a zsinagógából eltávozván, a Simon házába méne. A Simon napa pedig nagy hideglelésben feküdt, és könyörögtek neki érette.


Ku yɛn ci tɔ ye raan e ka ke kanithɔ looi, ne tɛɛu cii Nhialic luɔi taau e yacin ne kedun, ba jam e Nhialic thol e guieer, 	 A melynek lettem én szolgájává az Isten sáfársága szerint, a melyet nékem adott ti rátok nézve, hogy betöltsem az Isten ígéjét,


Ku abike nɔk e abatau, ku pecke leereke e Juoor yiic ebɛn: ku Jeruthalem abi kacic e Juoor, a thooke run ke Juoor. 	 És elhullanak fegyvernek éle által, és fogva vitetnek minden pogányok közé; és Jeruzsálem megtapodtatik a pogányoktól, míglen betelik a pogányok ideje.


ku wɛɛl cɔl kinamonon, ku wɛɛl ee nyop go tumetum, ku miok tum, ku libano, ku wany, ku miok, ku agamɔ lɔ mot, ku agamɔ kene guoor, ku ɣɔk, ku thok; ku joŋgoor, ku abeelbiic, ku liim, ku wei ke kɔc. 	 És fahajat és illatszereket, és kenetet és tömjént, és bort és olajat, és zsemlyelisztet és gabonát, és barmokat és juhokat, és lovakat és kocsikat, és rabokat és emberek lelkeit.


Go Yecu bɛɛr, yan, Yɛn aa ye jam e kɔc niim kɔc ke piny nɔm; yɛn aa ye cool e weet e luek yiic, ayi luaŋdiit e Nhialicic, te ye Judai cool e gueer thin; ku acin ke ca lueel athiɛɛn. 	 Felele néki Jézus: Én nyilván szólottam a világnak, én mindenkor tanítottam a zsinagógában és a templomban, a hol a zsidók mindenünnen összegyülekeznek; és titkon semmit sem szólottam.


Ku tee we ci jame ŋic thar, yan, Ee kokdepiɔu yen kaar, ku acii ke bi nɔk yen kaar, adi kɛnki kɔc jɔɔny kɔc cin ke cik wooc. 	 Ha pedig tudnátok, mi ez: Irgalmasságot akarok és nem áldozatot, nem kárhoztattátok volna az ártatlanokat.


Go Yecu bɛɛr, yook keek, yan, Cie yen wac aa wek kaŋ wooc, yen kuny kuoc wek kacigɔɔr, ayi riɛldiit e Nhialic? 	 Jézus pedig felelvén, monda nékik: Avagy nem azért tévelyegtek-é, mert nem ismeritek az írásokat, sem az Istennek hatalmát?


aci gam edhoc, an, ke ci kɔn lueel, en Nhialic, abi leu ne luɔi. 	 És teljesen elhitte, hogy a mit õ ígért, meg is cselekedheti.


Na wen, aci pɛɛi e luɔk e tiim bɛn, ke jɔ lim tok tuoc kɔc e dom tiit, yan, bik miɔɔc ne ka ci luɔk e dom e tiimic: go kɔc e dom tiit goki dui, ku jɔki cieec, ke cin ke muk. 	 És annak idején elküldé szolgáját a munkásokhoz, hogy adjanak néki a szõlõ gyümölcsébõl; a munkások pedig azt megvervén, üresen bocsáták el.


acit man ci yin e gam riɛl e tiɔp nɔm ebɛn, ke bi kɔc gam piir athɛɛr, kɔc ci gam en kedhie. 	 A miként te hatalmat adtál néki minden testen, hogy örök életet adjon mindennek, a mit néki adtál.


Ku te kene Nhialic keer thɛɛr ke tim pɔl, ke ye rot tiit, ke yi cii bi pɔl ayadan. 	 Mert ha az Isten a természet szerint való ágaknak nem kedvezett, majd néked sem kedvez.


Go Yecu lɛk en, yan, Yin yɔɔk eyic, yan, Elewakɔu guop, te ŋoot ajith ke ken kin, ke yin bi a jai etaiwei raandiak. 	 Monda néki Jézus: Bizony mondom néked, ezen az éjszakán, mielõtt megszólal a kakas, háromszor megtagadsz engem.


Ayi week ayadaŋ, yak rot tɔ ye kɔc ci thou edhoc tede kerac, ku taki rot e kɔc piir tede Nhialic ne Kritho Yecu Bɛnydiitda. 	 Ezenképen gondoljátok ti is, hogy meghaltatok a bûnnek, de éltek az Istennek a mi Urunk Jézus Krisztusban.


Yen ka, acit man lueele Weidit Ɣer en, yan, Ekoole, te piɛŋ wek rolde, 	 Annakokáéért a mint a Szent Lélek mondja: Ma, ha az õ szavát halljátok,


Na wen, aci run kathierŋuan thok, ke tunynhial tuny e Bɛnydit tul tede yen e jɔɔric jɔɔr e kuurdit cɔl Thinai, tul mɛɛc many dɛp e tim cekic. 	 És negyven esztendõ elteltével megjelenék néki a Sínai hegy pusztájában az Úrnak angyala csipkebokornak tüzes lángjában.


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Kɛnki kɔn kueen e kacigɔɔr yiic anandun, yan, Kuur cii kɔc yik alooc rɛɛc, Yen guop aye tɔ ye kuur e aguk nɔm; Ee luɔi de Bɛnydit ekene, Ku ye ken e wo tɔ gai? 	 Monda nékik Jézus: Sohasem olvastátok-é az írásokban: A mely követ az építõk megvetettek, az lett a szegletnek feje; az Úrtól lett ez, és csodálatos a mi szemeink elõtt.


Aguɔ jɔ lueel, yan, Ya ki, yɛn bɔ, (Kedi aci gɔɔr e awarek ci dolic) Ba kede piɔndu bɛn looi, yin Nhialic. 	 Akkor mondám: Ímé itt vagyok, (a könyv fejezetében írva vagyon rólam), hogy cselekedjem óh Isten a te akaratodat.


Na wen, acik kaŋ thol kedhie ka ci gɔɔr ne kede, ke jɔki bɛɛi bei e tim kɔu, tɛɛuki e raŋic. 	 És mikor mindazokat elvégezték, a mik õ felõle megirattak, a fáról levéve sírba helyhezteték.


Ku wek yɔɔk, yan, Raan ki ene, raan war luaŋdiit e Nhialic e dit? 	 Mondom pedig néktek, hogy a templomnál nagyobb van itt.


Go ke thieec, yan, Eeŋo lueele kɔc en, yan, Kritho ee wen e Dabid? 	 Monda pedig nékik: Mimódon mondják, hogy a Krisztus Dávidnak fia?


Ku duoki e riɔɔc e kɔc nak raan guop tei, ku ciki wei ke raan leu e nak; aŋuan luɔi ba wek aa riɔɔc ne Raan e wei ke raan leu e nak ayi raan guop aya e giɛnayic. 	 És ne féljetek azoktól, a kik a testet ölik meg, a lelket pedig meg nem ölhetik; hanem attól féljetek inkább, a ki mind a lelket, mind a testet elvesztheti a gyehennában.


Ku akenki jame yokic, ku acik riɔɔc e thiec thieec kek en. 	 De õk nem értik vala e mondást, és féltek õt megkérdezni.


Wek yɔɔk eyic, yan, Thaar abɔ, ku anu enɔɔne, thaar bi kɔc ci thou rol e Wen e Nhialic piŋ; ku kɔc e piŋ abik piir. 	 Bizony, bizony mondom néktek, hogy eljõ az idõ, és az most vagyon, mikor a halottak hallják az Isten Fiának szavát, és a kik hallják, élnek.


Na wen, aci Yecu welke thol, ke jel e Galili, le piny de Judaya nu e Jordan nɔm lɔŋtui; 	 És lõn, mikor elvégezte Jézus e beszédeket, elméne Galileából, és méne Júdeának határaiba a Jordánon túl;


Go Pilato ke thieec, yan, Eeŋo ba jɔ luoi Yecu, raan cɔl Kritho? Goki lueel kedhie, yan, Tɔ pieete e tim ci riiu nɔm kɔu. 	 Monda nékik Pilátus: Mit cselekedjem hát Jézussal, a kit Krisztusnak hívnak? Mindnyájan mondának: Feszíttessék meg!


bik ku thiecki, yan, Nu nou en e mɛnh wen ci dhieeth, an, ee malik de Judai? Wok e cieerde tiŋ ten ee akɔl thok bɛn, ku wok e bɔ buk bɛn lam. 	 Hol van a zsidók királya, a ki megszületett? Mert láttuk az õ csillagát napkeleten, és azért jövénk, hogy tisztességet tegyünk néki.


Go Petero ro puk, ku tiŋ raanpiooce raan nhiɛɛr Yecu, ke kuany kecok; yen aye raan waan kɛn rot e yeyɔu tede cam theen, raan waan thieec, yan, Bɛnydit, eeŋa e raan bi yi nyiɛɛn? 	 Péter pedig megfordulván, látja, hogy követi az a tanítvány, a kit szeret vala Jézus, a ki nyugodott is ama vacsora közben az õ kebelén és mondá: Uram! ki az, a ki elárul téged?


Ade kɔc juec nu, kɔc e loŋ rɛɛc piŋ, kɔc e ɣɔric lueel, ku yek kɔc math, ku tedit e keek ee kɔc aŋuɛl, 	 Mert van sok engedetlen, hiába való beszédû és csaló, kiváltképen a körülmetélkedésbõl valók,


Kerod guop aci kɔc tooc lek Jɔn dɔm, go mac e aloocyic ne baŋ de Kerodiath, tiiŋ de Philip manhe: luɔi ci en e thiaak. 	 Mert maga Heródes fogatta el és vettette vala börtönbe Jánost, Heródiás miatt, Fülöpnek, az õ testvérének felesége miatt, mivelhogy azt vette vala feleségül.


Jɔŋ rɛɛc col, te ci en bɛn bei e raan guop, ke cath te cin piu, akɔɔr te bi en lɔŋ, ku cii yok. 	 Mikor pedig a tisztátalan lélek kimegy az emberbõl, víz nélkül való helyeken jár, nyugalmat keresve, és nem talál:


Yen la wek e kuɛɛr dit yiic, ku kɔc bak yok ebɛn, jaki ke cɔɔl e thieekic. 	 Menjetek azért a keresztútakra, és a kiket csak találtok, hívjátok be a menyegzõbe.


Ku yɛn aya, te can gamduon ca wek Bɛnydit Yecu gam piŋ, ku piɛŋ nhieer nhiaar wek kɔc ɣerpiɔth kedhie, 	 Annakokáért én is, hallván a ti hiteteket az Úr Jézusban, és minden szentekhez való szerelmeteket,


Go Yecu lueel, yan, Ŋuɔɔtki ke we cii kaŋ ŋic ayadaŋ? 	 Jézus pedig monda: Ti is értelem nélkül vagytok-é még?


Guɔ kɔc ci thou tiŋ, kɔc kor ayi kɔc dit, ke ke kaac e Nhialic nɔm; na wen, ke awareek e ke pet yiic: ku pet awarek daŋic, awarek de piir: go loŋ de kɔc ci thou guiir ne ka ci gɔɔr e awareek yiic ne kede luɔidɛn cik looi. 	 látám a halottakat, nagyokat és kicsinyeket, állani az Isten elõtt; és könyvek nyittatának meg, majd egy más könyv nyittaték meg, a mely az életnek [könyve;] és megítéltetének a halottak azokból, a mik a könyvekbe voltak írva, az õ cselekedeteik szerint.


Ele, yɛn cii bi bɛ jam wo week aret: bɛny ceŋ pinye nɔm abɔ, ku acin kedɛn nu tede yɛn; 	 Nem sokat beszélek már veletek, mert jön a világ fejedelme: és én bennem nincsen semmije;


Na wen, aci reer etɛɛn e akoolke, ke jɔ jal, le paan e Galatia kuanyic, ayi paan e Purugia, ke tɔ kɔcpiooce ril e gam kedhie. 	 miután [ott] bizonyos idõt eltöltött, elméne, eljárván renddel Galácia tartományát és Frigiát, erõsítve a tanítványokat mind.


Tim ebɛn aye ŋic ne mɛnhdɛn ee yen luɔk. Kɔc aciki ŋaap e tet e kiir kɔu, ku aciki eenap e tet e peth kɔu. 	 Mert minden fa az õ tulajdon gyümölcsérõl ismertetik meg; mert a tövisrõl nem szednek fügét, sem a szederindáról nem szednek szõlõt.


Ku loŋ, eeŋodɛn bi looi? Aci taau thin ne biak de wac ci kɔc kaŋ wooc, aɣet te bi kau bɛn, kau ci kɔn lueel, yan, bi gam en; ku aci ŋiec guik apiɛth e tuucuhial, ku jɔ taau e raan e kɔc luk cin. 	 Micsoda tehát a törvény? A bûnök okáért adatott, a míg eljõ a Mag, a kinek tétetett az ígéret; rendeltetvén angyalok által, közbenjáró kezében.


Go kɔcpiooce yɔɔk, yan, Akool abik bɛn, kool ba wek piɔth dɛ tiŋ tieŋ wek kool toŋ de akool ke Wen e raan yiic, ku acaki bi tiŋ. 	 Monda pedig a tanítványoknak: Eljõ az idõ, mikor kívántok látni egyet az ember Fiának napjai közül, és nem láttok.


yan, Gamki yɛn e riɛle aya, ke raan ban acin thany e yeguop ke bi Weidit Ɣer noom. 	 Mondván: Adjátok nékem is ezt a hatalmat, hogy valakire vetem kezeimet, Szent Lelket vegyen.


Na wen, aci jam thok, ke jɔ Thimon yɔɔk, yan, Gɛɛre abel e kolic, ku jaki bɔɔikun luai piny wiir, ba wek rec dɔm. 	 Mikor pedig megszünt beszélni, monda Simonnak: Evezz a mélyre, és vessétek ki hálóitokat fogásra.


Tieŋki, wo ye joth tuɛɛl e joŋgoor thook, luɔi bi kek keda piŋ; agoku ke puk gup ebɛn. 	 Ímé a lovaknak szájába zabolát vetünk, hogy engedelmeskedjenek nékünk, és az õ egész testöket igazgatjuk.


Ciki e wei e ka ke kɔc looi kedhie, wei ci tooc, lek kaŋ aa looi ne biak de kɔc bi kunydewei lɔɔk lak? 	 Avagy nem szolgáló lelkek-é mindazok, elküldve szolgálatra azokért, a kik örökölni fogják az idvességet?


Na wen, ke cɔl liimke kathieer, ku gɛm keek jinii kathieer, go keek yɔɔk, yan, Ɣaacki keek aɣet te ban lɔ bɛn. 	 Elõszólítván azért tíz szolgáját, ada nékik tíz gírát, és monda nékik: Kereskedjetek, míg megjövök.


Yɛn Paulo woke Timotheo, liim ke Yecu Kritho, awarek en gɛɛrku kɔc ɣerpiɔth e Kritho Yecuyin kedhie kɔc nu Pilipoi, keke kɔc e kɔc tht ayi kɔc e kake kanithɔ looi: 	 Pál és Timótheus, Jézus Krisztus szolgái, minden szenteknek a Krisztus Jézusban, a kik Filippiben vannak, a püspökökkel és diakónusokkal egyetemben:


Ayi kaken aya akenki rɔm. 	 De még így sem vala egyezõ az õ bizonyságtételük.


wek kɔc nu Roma wedhie, kɔc nhiɛɛr Nhialic, ku ci we cɔɔl, bak aa kɔc ɣerpiɔth. E dhueeŋdepiɔu tɔu e weyiic keke mat, e ke bɔ tede Nhialic Waada keke Bɛnydan Yecu Kritho. 	 Mindeneknek, a kik Rómában vagytok, Isten szerelmeseinek, hivatalos szenteknek: Kegyelem néktek és békesség Istentõl, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.


Na wen, acik abeelken thɛl biic, ke ke jɔ kaŋ nyaaŋ piny kedhie, ku jɔki kuany cok. 	 És a hajókat a szárazra vonván, elhagyák mindenöket és követék õt.


Na wen, aci akɔl thei, luɔi ee yen akool e Gniɛɛk, yen aye kool e kɔn bɛn e kool e thabath, 	 És mikor immár este lõn, mivelhogy péntek vala, azaz szombat elõtt való nap,


Ku cooke aya, yan, Yin, Bɛnydit, ɣɔn gɔle kaŋ yin e piny tɔ kaac e keerkeerdeyic, Ku tenhial ee luɔi de yincin: 	 És: Te Uram kezdetben alapítottad a földet és a te kezeidnek mûvei az egek;


Go kaŋ wɛɛr keek apiɛth, ke ke bi kacigɔɔr aa yok yiic, 	 Akkor megnyilatkoztatá az õ elméjöket, hogy értsék az írásokat.


aɣet te ci malik daŋ ro jɔt, malik kuc Jothep. 	 Mindaddig, mígnem más király támada, ki nem ismeri vala Józsefet.


aye cool e rekeye ne joth ku kuɛɛt, go kuɛɛt aa tuɛɛny ku dhuuŋ joth, ku acin raan cath ke riɛl bi en e tɔ loi nɔm. 	 Mert sokszor megkötözték õt békókkal és lánczokkal, de õ a lánczokat szétszaggatta, és a békókat összetörte, és senki sem tudta õt megfékezni.


Raan reec ɛn, ku cii welki gam, acath ke ke guiir loŋde: jam ca lueel, yen abi loŋde guiir ekool rial wadaŋ. 	 A ki megvet engem és nem veszi be az én beszédeimet, van annak, a ki õt kárhoztassa: a beszéd, a melyet szólottam, az kárhoztatja azt az utolsó napon.


Na wen, aci ke thieec, ke ke guiir kaŋ cooke ku cooke, ka cii Nhialic looi e Juoor yiic ne luɔide. 	 És köszöntvén õket, elbeszélé egyenként, a miket az Isten a pogányok között az õ szolgálata által cselekedett.


Ee yic, aa de guop juai waan, arek abi duɛɛr thou; ku Nhialic aci piɔu kok ke yen, ku acie yen etok, e piɔu kok ke yɛn ayadaŋ, ke ya cii dhienepiɔu bi gieek. 	 Mert bizony beteg volt, halálhoz közel; de az Isten könyörült rajta, nem csak õ rajta pedig, hanem én rajtam is, hogy szomorúság ne jõjjön szomorúságomra.


Ku ade coor kaarou rɛɛr e kueer kec; na wen, acik e piŋ nɔn teeke Yecu kueer, ke ke cot, yan, Tɔ yipiɔu kok we wook, yin Bɛnydit, wen e Dabid. 	 És ímé, két vak, a ki az út mellett ül vala, meghallván, hogy Jézus arra megy el, kiált vala, mondván: Uram, Dávidnak Fia, könyörülj rajtunk!


Kake ayek kaaŋ: dieerke ayek looŋ kaarou looŋ ci mac; tok a bɔ e kuurdit Thinai, ku ye mith dhieeth ke ke ye liim, en aye Agar. 	 ek mást példáznak: mert azok [az] [asszonyok] a két szövetség, az egyik a Sinai hegyrõl való, szolgaságra szûlõ, ez Hágár,


Ku te ya wek kɔc nhiaar kɔc nhiaar week kapac, bi we riop eeŋo? acakaa kɔc e atholbo tɔ kut, ciki e looi cit man ekene aya? 	 Mert ha azokat szeretitek, a kik titeket szeretnek, micsoda jutalmát veszitek? Avagy a vámszedõk is nem ugyanazt cselekeszik-é?


Na wen, ke ke jɔ kɔc kɔk ke Parithai tuoc en, keke kɔc ke Kerod, lek deep e wel yiic. 	 És küldének hozzá némelyeket a farizeusok és a Heródes pártiak közül, hogy megfogják õt a beszédben.


Go ya cool e wony rot le jɔɔric, le lɔŋ. 	 De õ félrevonula a pusztákba, és imádkozék.


Go tunynhial yɔɔk, yan, Du riɔc, Dhakaria, lɔŋdu aci piŋ: ku tiiŋdu Elithabeth abi yi dhieth mɛwa, ku aba cak, yan, Jɔn. 	 Monda pedig az angyal néki: Ne félj Zakariás; mert meghallgattatott a te könyörgésed, és a te feleséged Erzsébet szül néked fiat, és nevezed az õ nevét Jánosnak.


Ku keek, te ci kek jal, ke ke tɔ rinke tɛɛi e pinye nɔm ehɛn. 	 Azok pedig kimenvén, elterjeszték az õ hírét abban az egész tartományban.


Aa de raan e de guop juai, cɔl Ladharo, raan e Bethani, baai e yi Mari keke nyankene Martha. 	 Vala pedig egy beteg, Lázár, Bethániából, Máriának és az õ testvérének, Márthának falujából.


Amawoou ne week, te leece week e kɔc kedhie! warken aake ye nebii aluɛth luoi yikya. 	 Jaj néktek, mikor minden ember jót mond felõletek; mert épen így cselekedtek a hamis prófétákkal az õ atyáik.


Na wen, di, ke kɔc kaarou e keyiic aake cath ekool mane guop ke ke lɔ paan cɔl Emauth, kaam de paane ke Jeruthalem acit mail kadherou. 	 És ímé azok közül ketten mennek vala ugyanazon a napon egy faluba, mely Jeruzsálemtõl hatvan futamatnyira vala, melynek neve vala Emmaus.


Te pel wok en aya, ke kɔc abik kede gam kedhie: ku Romai abik bɛn, bik ku nomki paanda tede wook, ku jɔtki jurda aya. 	 Ha ekképen hagyjuk õt, mindenki hinni fog õ benne: és eljõnek majd a rómaiak és elveszik tõlünk mind e helyet, mind e népet.


Na wen, ke kɔc e loŋ gɔɔr keke Parithai ke ke bii tik te nu yen, tiiŋ ci dɔm ke ci lɔ keke mony lei; agoki taau e ciɛɛlic, 	 Az írástudók és a farizeusok pedig egy asszonyt vivének hozzá, a kit házasságtörésen kaptak vala, és a középre állítván azt,


Ku te ciɛthe raan wakɔu, ka kɔth, e luɔi cin en ɣɛɛrepiny cath ke ye. 	 De a ki éjjel jár, megbotlik, mert nincsen abban világosság.


Na wen, e wɛɛric cil, ke Paulo ku Thila ke ke laŋ ku kitki diɛt leec kek ke Nhialic, ku piŋ kɔc kɔk ci mac e keek etok. 	 Éjféltájban pedig Pál és Silás imádkozván, énekkel dicsõíték az Istent. A foglyok pedig hallgatják vala õket.


Yɛn ŋic luɔidu, ayi luɔiduon tuc, ayi liɛɛr e yinpiɔu, ku luɔi cii yin kede kɔc rac dueer guum, ku them ci yin kɔc them kɔc e rot tɔ ye tuuc ku ciki ye tuuc, ago ke yok aye aluɛth; 	 Tudom a te dolgaidat, és a te fáradságodat és tûrésedet, és hogy a gonoszokat nem szenvedheted, és megkísértetted azokat, a kik apostoloknak mondják magokat, holott nem azok, és hazugoknak találtad õket;


(acit man ci e gɔɔr e loŋ e Bɛnyditic, yan, Mɛwa ebɛn, ke ee mɛnh kɛɛi, abi tɔ ye keɣer tede Bɛnydit), 	 (A mint megiratott az Úr törvényében, hogy: Minden elsõszülött fiú az Úrnak szenteltessék),


Yen ka, raan ebɛn raan e welkiene piŋ, ku ye ke looi, yen aba thɔɔŋ keke raan pelnɔm, raan e ɣonde yik e kuur nɔm; 	 Valaki azért hallja én tõlem e beszédeket, és megcselekszi azokat, hasonlítom azt a bölcs emberhez, a ki a kõsziklára építette az õ házát:


na miak, aci Yecu ro jɔt, ke ke bɔbei e rɛŋ yiic, lek panydiit ɣeric lek ku tulki e kɔc juec niim. 	 És kijövén a sírokból, a Jézus föltámadása után bementek a szent városba, és sokaknak megjelenének.


Go keek yɔɔk, yan, Laki, yɔɔkki awantui, yan, Tiŋ, yɛn ciec jɔɔk rac ku ja kɔc tɔ dem ekoole ku miak, ku na ekool ee kek diak ke yɛn e guɔ thok. 	 És monda nékik: Elmenvén mondjátok meg annak a rókának: Ímé ördögöket ûzök ki és gyógyítok ma és holnap, és harmadnapon elvégeztetem.


ku Joana thŋ de Cudha raan e ka ke dhien e Kerod dot, ku Thuthana, ku dieer juec kɔk, dieer wen e ye kony ne weuken. 	 És Johanna, Khúzának, a Heródes gondviselõjének felesége, és Zsuzsánna, és sok más asszony, kik az õ vagyonukból szolgálának néki.


Yɛn ee agau thok: raan tek le thin ne yɛn, ka bi kony wei, go ya lɔ thin ku le biic, ago wal aa yok. 	 Én vagyok az ajtó: ha valaki én rajtam megy be, megtartatik és bejár és kijár majd, és legelõt talál.


Ku raane, raan de kuarken pei, kuarkɛn cie kɔc dhien e Lebi, aci biakde noom tede Abraɣam, noom toŋ wen thieere kaŋ, ku jɔ raan thieei raan cath keke ka ci lueel, an, bi ke gam en. 	 De az, a kinek nemzetsége nem azok közül való, tizedet vett Ábrahámtól, és az ígéretek birtokosát megáldotta,


Ayi tɔɔr e panyduondit tɔɔr wen ci nuɛt e wogup, yen a weecku wei, jany jieeny wok week ka! Ku jaki kene ŋic, yan, Ciɛɛŋ de Nhialic aci ɣeet tethiɔk ke week. 	 Még a port is, a mely reánk ragadt a ti várostokból, itt köztetek letöröljük; mindazáltal ez legyen tudtotokra, hogy az Isten országa elközelített hozzátok.


Na wen, aŋoot aliith e Winythok wei, ke ŋic Yecu nɔn ci thaarde bɛn, thaar bi en jal e piny nɔm le tede Wun, ku nhieer nhiɛɛr en kɔckɛn nu e piny nɔm, yen aa nhiɛɛr en keek a thooke kaŋ. 	 A husvét ünnepe elõtt pedig, tudván Jézus, hogy eljött az õ órája, hogy átmenjen e világból az Atyához, mivelhogy szerette az övéit e világon, mindvégig szerette õket.


Loŋ e pinye nɔm aguiir enɔɔne: bɛnydiit e pinye nɔm abi ciɛɛc biic enɔɔne. 	 Most van e világ kárhoztatása; most vettetik ki e világ fejedelme:


Go Pilip kat le te nu yen, go piŋ ke kuen gaar e nebi Yithayayic, ku thieec, yan, Ŋic thar e ke kuen? 	 Filep azért oda futamodván, hallá, a mint az Ésaiás prófétát olvassa vala. És monda: Vajjon érted-é, a mit olvasol?


Ku kene ee kede piɔn e raan e toc ɛn, yan, Ne kaŋ kedhie ka ci gam ɛn, acin toŋ ba mɔɔr, ku aba bɛ jat nhial ekool rial wadaŋ. 	 Az pedig az Atyának akarata, a ki elküldött engem, hogy a mit nékem adott, abból semmit el ne veszítsek, hanem feltámaszszam azt az utolsó napon.


Cainan de Enoth, Enoth de Theth, Theth de Adam, Adam de Nhialic. 	 z] Énósé, [ez] Sethé, [ez] Ádámé, [ez pedig] az Istené.


Na wen, aci nhi lik thok, ke Pelik jɔ bɛn keke Duruthila tiiŋde, ee nyan e Judai, go Paulo tɔ cɔl, ku jɔ piŋ waan guiir en kede gam de Kritho. 	 Egynéhány nap mulva pedig Félix megjelenvén feleségével Drusillával egybe, ki zsidó asszony vala, maga elé hívatá Pált, és hallgatá õt a Krisztusban való hit felõl.


Wek ee amilɔ de piny nɔm; ku te ci amilɔ guɔ liɛɛr ethuaat, ke bi bɛ wac adi? Acin piathdɛn be nu, ee ke ye cuat wei tei, ago dum e kɔc cok. 	 Ti vagytok a földnek savai; ha pedig a só megízetlenül, mivel sózzák meg? nem jó azután semmire, hanem hogy kidobják és eltapossák az emberek.


Goki lueel, yan, Bɛnydit, tiŋ, abatɛɛu ki, kaarou. Go lueel, yan, E loi. 	 Azok pedig mondának: Uram, ímé van itt két szablya. Õ pedig monda: Elég.


agoki ŋic kek tuuc, ku kɔtki, lek e pɛɛnydit kɔk, yi Luthura ku Derbe, kek pɛɛnydit ke Lukaonia, ku leki e bɛi nu e kekec aya: 	 Õk megtudták, és elfutának Likaóniának városaiba, Listrába és Derbébe, és a körülvaló tartományba,


Ku te ci en ekene lueel, ke teer cak rot e yi Parithai keke Thadokai, go kɔc nu e loŋ nɔm goki keyiic tek. 	 A mint pedig õ ezt mondta, meghasonlás támada a farizeusok és a sadduczeusok között, és a sokaság megoszlott.


Yen tak wek weniim e raan ee teer diit yinya guum, teer e kɔc e kerac looi, ke we cii bi dak, ku caki piɔth bi bap. 	 Gondoljátok meg azért, hogy õ ily ellene való támadást szenvedett el a bûnösöktõl, hogy el ne csüggedjetek lelkeitekben elalélván.


ku, yan, Abik yi geeny e kecin, Ke yi cii yicok bi yuop e kuur kɔu. 	 És: Kezökben hordoznak téged, hogy valamikép meg ne üssed lábadat a kõbe.


Na wen, acik gueer, ke thiecki, yan, Bɛnydit, ba ciɛɛŋ bɛ pɔk nɔm Yithrael enɔɔne? 	 Mikor azért azok egybegyûltek, megkérdék õt, mondván: Uram, avagy nem ez idõben állítod-é helyre az országot Izráelnek?


Raan e kɔc ci gam tht abi dhil aa raan cin ke bi e gɔk, luɔi ee yen raan e dhien e Nhialic tiit; acie raan e kede yenpiɔu kɔɔr, ku cie raan e dap gɔth, ku cii mɔu e nhiaar, ku cie raan e kɔc dap dui, ku cii weu ke ayaar e nhiaar; 	 Mert szükséges, hogy a püspök feddhetetlen legyen, mint Isten sáfára; nem akaratos, nem haragos, nem részeges, nem verekedõ, nem rút nyerészkedõ;


Ku wook, wok aa kɔn lɔ tueŋ te nu abel, ku jɔku jal e abel lok Atho, wo de piɔth luɔi bi wo Paulo taau e abelic etɛɛn; cit man ci yen e kɔn lueel, akɔɔr luɔi bi en teek biic yetok. 	 Mi pedig elõremenvén a hajóra, Assusba evezénk, ott akarván fölvenni Pált; mert így rendelkezett, õ maga gyalog akarván jõni.


Go enɔm cat, ku bi ɣon e Mari man Jɔn, rinkɛn kɔk acɔlke Mak; ɣon ci kɔc juec gueer thin bik bɛn lɔŋ. 	 És miután ezt megértette, elméne Máriának, a János anyjának házához, ki Márknak neveztetik; hol sokan valának egybegyûlve és könyörögnek vala.


Ku wo ci yien dhueeŋdepiɔu wo wodhie, acit man e them ci miɔc de Kritho thɛm wook. 	 Mindenikünknek pedig adatott a kegyelem a Krisztustól osztott ajándéknak mértéke szerint.


ku luelki, yan, Raane ee kɔc weŋ, an, bik Nhialic aa lam ne lam de ater keke loŋda. 	 Mondván: Ez a törvény ellen való istentiszteletre csábítja az embereket.


Go mel jɔ cam, ku luel guutguut, yan, Raane akuoc. Na wen, ke ajith kiu enɔnthiine. 	 Ekkor átkozódni és esküdözni kezde, hogy: Nem ismerem ezt az embert. És a kakas azonnal megszólala.


Wek ee mathki, te ya wek ka ca thɔn week looi. 	 Ti az én barátaim vagytok, ha azokat cselekszitek, a miket én parancsolok néktek.


Na wen, ke piny nieŋ rot aret; ku bɔ tuny nhial e Bɛnydit piny paannhial, bi ku lɔɔr kuur wei e raŋ thok, ku jɔ reer e yenɔm. 	 És ímé nagy földindulás lõn; mert az Úrnak angyala leszállván a mennybõl, és oda menvén, elhengeríté a követ a sír szájáról, és reá üle arra.


Go kɔc lɔ gɔɔr kedhie, raan ebɛn, lɔ ŋɛk paanden, ku lɔ ŋɛk paanden. 	 Mennek vala azért mindenek, hogy beirattassanak, kiki a maga városába.


Go tol e wel tum lɔ nhial keke lɔŋ e kɔc ɣerpiɔth etok, le nhial e Nhialic nɔm e tunynhial cin. 	 És felméne a tömjén füstje a szentek könyörgéseivel az angyal kezébõl az Isten elébe.


Na wen, ke luaŋdiit e Nhialic liep paannhial; go thanduŋ de loŋ ci mac tiŋ luɛɛk; ku tul wiledeŋ, ku kɔc rot, ku maaredeŋ, ku nieŋ ci piny ro niɛŋ, ku gok de kɔɔi e deŋ. 	 És megnyilatkozék az Isten temploma a mennyben, és megláttaték az õ szövetségének ládája az õ templomában; és lõnek villámlások és szózatok és mennydörgések, és földindulás és nagy jégesõ.


Na wen, te cit thaar tok, ke ŋɛk e raan daŋ, yan, Ee yic, raane aa ye cath ke yen; e luɔi ee yen raan e Galili. 	 És úgy egy óra mulva más valaki erõsíté, mondván: Bizony ez is vele vala: mert Galileából való is.


Ke ci loŋ dhal e luɔi, ne kɔc kɔɔc en ne baŋ de guop, acii Nhialic ŋiec looi, waan tooc en Wende guop, ke cath ke guop cit guop deyic kerac, ku aa tuuc ne baŋ de kerac, ago kerɛɛc nu e guopic gɔk, 	 Mert a mi a törvénynek lehetetlen vala, mivelhogy erõtelen vala a test miatt, az Isten az õ Fiát elbocsátván bûn testének hasonlatosságában és a bûnért, kárhoztatá a bûnt a testben.


Ago kɔc ci dhieeth e raan tok, ku yen ee raan kit ke raan ci thou aya, agoki juec alal cit man e kuɛl nu nhial, ku citki liɛɛt nu e wɛɛryɔu, cii dueere leu ne kuɛn. 	 Azért is egytõl, még pedig mintegy kihalttól annyian származtak, mint az égnek csillagai sokaságra nézve, és mint a tenger partja mellett a fövény, mely megszámlálhatatlan.


Ye rot tiit ke keɣer nu yiguop ke cii bi aa cuɔl. 	 Meglásd azért, hogy a világosság, mely te benned van, sötétség ne legyen.


Ku raan e yepiɔu tuom ka ke Wei, yen aye kaŋ yok yiic kedhie, ku yenguop acin raan bi ye yokic. 	 Ha ezt mondaná a láb: mivelhogy nem kéz vagyok, nem vagyok a testbõl való; avagy nem a testbõl való-é azért?


Na wen, ke Thadokai ke ke bɔ tede yen, kɔc e ye lueel, yan, cin jon bi kɔc rot jɔt nu; bik ku thiecki, yan, 	 És jövének hozzá Sadduczeusok, a kik azt mondják, hogy nincsen feltámadás. És megkérdezék õt, mondván:


aci bɔ ne luɔi ee raan looi, ka cin raan dueer rot leec. 	 Nem cselekedetekbõl, hogy senki ne kérkedjék.


Wek ŋiɛc nɔn aa wek kɔth ke Abraɣam; ku wek kɔɔr luɔi nak wek ɛn, luɔi cin en te bi jamdi reer e weyiic. 	 Tudom, hogy Ábrahám magva vagytok; de meg akartok engem ölni, mert az én beszédemnek nincs helye nálatok.


Kene ee kuin bɔ piny paannhial, bi raan aa cam e ye, ku cii thou. 	 Ez az a kenyér, a mely a mennybõl szállott alá, hogy kiki egyék belõle és meg ne haljon.


Yen raan cii jam gɔɔr ne kede ki, yan, Tiŋ, yɛn tooc tunydi e yinɔm tueŋ, Raan bi kueerdu looiyic apiɛth e yinɔm tueŋ. 	 Ez az, a ki felõl meg van írva: Ímé én elküldöm az én követemet a te orczád elõtt, ki elkészíti elõtted a te útadat.


Yeka, adueere raan lueel, yan, Yin cath we gam, ku yɛn cath wo luɔi; nyuothe yɛn gamdu gam cin luɔi cath keke yen, ku yin ba nyuoth gamdi ne luɔidi. 	 De mondhatja valaki: Néked hited van, nékem pedig cselekedeteim vannak. Mutasd meg nékem a te hitedet a te cselekedeteidbõl, és én meg fogom néked mutatni az én cselekedeteimbõl az én hitemet.


ku abik dui, ku jɔki nɔk abi thou: go rot bɛ jɔt ekool ee kek diak. 	 És megostorozván, megölik õt; és harmadnapon feltámad.


jam de rom bi Juoor ke bi kɔc lɔɔk lak rɔm etok, ku luɔi bi kek aa guop tok, ku bik ke ci kɔn lueel rɔm etok e Krithoyic ne welpiɛth. 	 gy [tudniillik] a pogányok örökös társak és egyugyanazon test tagjai és részesei az õ ígéretének a Krisztus Jézusban az evangyéliom által.


go yɔɔk, yan, Kake kedhie aba ke gam yin, te ci yin ro cuat piny ku lam ɛn. 	 És monda néki: Mindezeket néked adom, ha leborulva imádsz engem.


Go bɛnyde raan rac nu e dhiende nɔm leec, ne luɔi ci en luui ne pɛl: wɛɛt ke piny de enɔɔne ayek wɛɛt ke ɣɛɛrepiny woor ne pɛl e remdenic. 	 És dícséré az úr a hamis sáfárt, hogy eszesen cselekedett, mert e világnak fiai eszesebbek a világosságnak fiainál a maguk nemében.


ku enɔɔne, nɔn ca wek Nhialic ŋic, ku aŋuan luɔi lueel wok en, an, we cii Nhialic ŋic, eeŋo bɛ wek rot pɔk ka cin naamden, ka cin riɛl ku kuanyki nyiin, ku dɛki piɔth luɔi ba wek rot bɛ tɔ ye liimken raanrou? 	 Most azonban, hogy megismertétek az Istent, sõt hogy megismert titeket az Isten, miként tértek vissza ismét az erõtelen és gyarló elemekhez, a melyeknek megint újból szolgálni akartok?


Go Parithai lɔ biic, lek kethook mat ne kɔc ke Kerod etok, ne naŋ bi kek e nɔk. 	 Akkor a farizeusok kimenvén, a Heródes pártiakkal mindjárt tanácsot tartának ellene, hogy elveszítsék õt.


Go Yecu yɔɔk, yan, Nhiaar Bɛnydit Nhialicdu ne piɔndu ebɛn, ku ne weiku ebɛn, ku ne nɔmdu ebɛn. 	 Jézus pedig monda néki: Szeresd az Urat, a te Istenedet teljes szívedbõl, teljes lelkedbõl és teljes elmédbõl.


Ŋuɔɔtki e we kuc cooke, yan, Kedaŋ ebɛn ke lɔ e raan thok e jɔ lɔ yieec, ke jɔ cuat biic. 	 Mégsem értitek-é, hogy minden, a mi a szájon bemegy, a gyomorba jut, és az árnyékszékbe vettetik?


Go raan e Parithai kɔɔc nhial ku jɔ lɔŋ ale e yepiɔu, yan, Nhialic, yin lɛc nɔm, nɔn can cit kɔc kɔk, kɔc e kaŋ rum, kɔc e kɔc cam, kɔc e dieer lei kɔɔr, ku ca cit raane aya, raan e atholbo tɔ kute. 	 A farizeus megállván, ily módon imádkozék magában: Isten! hálákat adok néked, hogy nem vagyok olyan, mint egyéb emberek, ragadozók, hamisak, paráznák, vagy mint ím e vámszedõ is.


ku kaac cerubiim ke dhueeŋ e athanduk nɔm, kumki thoony de luk e atiepden, ku kake acuku ke dueer giit nyiin e luɛl enɔɔne. 	 Fölötte pedig a dicsõség kérubjai, beárnyékolva a fedelet, a mikrõl most nem szükséges külön szólani.


Ku cin cin en raan ci tɔ piɛthpiɔu ne loŋ e Nhialic nɔm, yen aye tic egɔk: luɔi ci e gɔɔr, yan, Raan piɛthpiɔu abi piir e gam; 	 Hogy pedig a törvény által senki sem igazul meg Isten elõtt, nyilvánvaló, mert az igaz ember hitbõl él.


Na wen, aci nin kabɛt thok, ke kool e cuɛl e meth bɔ, ku jɔki cak, yan, YECU, rin cii tunynhial cak waan ŋoot en ke kene man yok. 	 És mikor betölt a nyolcz nap, hogy a kis gyermeket körülmetéljék, nevezék az õ nevét Jézusnak, a mint õt az angyal nevezte, mielõtt fogantatott volna anyja méhében.


Thieithieei raan e wel kueen ayi kɔc e wel ke ka guiir enɔɔne piŋ, ku jɔki kacigɔɔr thin aa dot: e luɔi ci akool thiɔk. 	 Boldog, a ki olvassa, és a kik hallgatják e prófétálásnak beszédeit, és megtartják azokat, a melyek megírattak abban; mert az idõ közel van.


Ku na de muŋdepiɔu nu e Krithoyic, ku na de luŋdepiɔu nu, luŋ bɔ e nhieeric, ku na de maath e Weidit nu, ku na de kokdepiou nu, 	 annakokáért [helye van] Krisztusban az intésnek, ha [helye van] a szeretet vígasztalásának, ha [helye van] a Lélekben való közösségnek, ha [helye van] a szívnek és könyörületességnek,


Thiecki Kerodion raanda. Thiecki kɔc ke dhien e Narkitho kɔc nu e Bɛnyditic. 	 szöntsétek Heródiont az én rokonomat. Köszöntsétek a Nárcissus [háznépébõl] azokat, a kik az Úrban vannak.


Yen looi yin ke lekku yin: Wo de roor kaŋuan etene, roor de jam cik lɛk Nhialic aŋoot e keyieth; 	 Ezt míveld azért, a mit néked mondunk: Van mi köztünk négy férfiú, kik fogadalmat vettek magokra;


Yen aa tuoc ɛn Timotheo week, ee wendien nhiaar ku ee raan adot e ka ke Bɛnydit, en abi week tɔ tak weniim ne tau aa yen tɔu e Krithoyic, acit man wɛɛt ɛn baai ebɛn e kanithɔyin ebɛn. 	 Mert jóllehet, te szépen mondasz áldást, de más nem épül abból.


Ayek kathiek duut, kathiek bi kɔc doony, ku tɛɛuki keek e kɔc keet; ku keek gup ayek ke rɛɛc jak e kecin, acakaa cin toŋ thiine. 	 Mert õk nehéz és elhordozhatatlan terheket kötöznek egybe, és az emberek vállaira vetik; de õk az ujjokkal sem akarják azokat illetni.


Nikodemo aci bɛn aya, raan e kɔn bɛn waan thɛɛr tede Yecu wakɔu, bi ke muk wɛl ŋir kaarou ke ke ci liaap, wɛɛl cɔl thumurnai ku aloei, acit rotool kabɔt. 	 Eljöve pedig Nikodémus is (a ki éjszaka ment vala elõször Jézushoz), hozván mirhából és áloéból való kenetet, mintegy száz fontot.


Na wen, aci kake thok, ke ya jɔt anyin, ku ja kut diit e kɔc tiŋ, kut cin raan dueer e leu e kuɛn, kɔc e bɔ bei e juooric ebɛn, ku dhien yiic ebɛn, ku thaiyic ebɛn, ku liep yiic ebɛn, ke ke kaac e thoonydit nɔm ku Nyɔŋamaal nɔm, ke ke ceŋ lupɔɔ ɣer, ku mukki yith ke akoot e kecin; 	 Azután látám, és ímé egy nagy sokaság, a melyet senki meg nem számlálhatott, minden nemzetbõl és ágazatból, és népbõl és nyelvbõl; és a királyiszék elõtt és a Bárány elõtt állnak vala, fehér ruhákba öltözve, és az õ kezeikben pálmaágak;


Ku na te le yen e yok, wek yɔɔk eyic, yan, Amit piɔu ne biak de thɔke awar miɛt mit en piɔu ne biak de thierdheŋuan ku dheŋuan ken maar. 	 És ha történetesen megtalálja azt, bizony mondom néktek, inkább örvend azon, mint a kilenczvenkilenczen, a mely el nem tévelyedett.


Tieŋki, ɣondun aci nyaŋ week ke ci riaak. 	 Ímé, pusztán hagyatik néktek a ti házatok.


Go ke thieec, yan, Ee kuiin ci pam kadiaa cath ne week? Goki, yan, Ee dherou. 	 És megkérdé õket: Hány kenyeretek van? Azok pedig mondának: Hét.


Ku na kɔc ci ɣɛɛrepiny kɔn yok, ku cik miɔc e bɔ nhial thieep, ku cik aa kɔc e rɔm etok ne Weidit Ɣer, 	 Mert lehetetlen dolog, hogy a kik egyszer megvilágosíttattak, megízlelvén a mennyei ajándékot, és részeseivé lettek a Szent Léleknek,


Ku wek aya we ye reer e kɔcke yiic, ɣɔn aa wek cool e luɔɔi wek kake. 	 Melyekben ti is jártatok régenten, mikor éltetek azokban.


Na wen, aca cien te daai ne riaau ci keɣeere a riaau nyin, ke ya dɔm cin e kɔc wen cath e yɛn, thelki ya, guɔ jɔ bɛn Damathko. 	 Mikor pedig nem láték annak a világosságnak dicsõsége miatt, a velem valóktól kézenfogva vezettetve menék Damaskusba.


aake ŋic ɛn waan thɛɛr, te de kek piɔth luɔi bi kek e lueel, aŋicki taudi nɔn e tau ɛn ke ya ye Parithai, yen aye rem ril etor ne lamda. 	 Kik tudják rólam eleitõl fogva (ha bizonyságot akarnak tenni), hogy én a mi vallásunknak legszigorúbb felekezete szerint éltem, mint farizeus.


Na ɣɔn, ke kɔc e atholbo tɔ kut keke kɔc e kerac looi ke ke jɔ rot cuot te nu yen bik bɛn piŋ. 	 Közelgetnek vala pedig õ hozzá a vámszedõk és a bûnösök mind, hogy hallgassák õt.


Na wen, aci kɔcpiooce e piŋ, ke ke gut keniim piny, acik piɔth pau. 	 És a tanítványok a mint ezt hallák, arczra esének és igen megrémülének.


ayi kuth ne kede kueer duoki ke muk, duoki alniuut muk kaarou, ayi war, ayi thieec, duoki ke muk; raan e luui ee roŋ ke kedɛn e cam. 	 Se útitáskát, se két ruhát, se sarut, se pálczát; mert méltó a munkás az õ táplálékára.


Go kɔk coot luelki cooke, ku cot kɔk luelki cooke, ne kut e kɔc yiic: na wen, te cin en te dueer en kedaŋ ŋic egɔk, ne biak de anuɔɔn, ke yook, an, bi lɛɛr e aloocic. 	 De ki egyet, ki mást kiált vala a sokaság között; és mikor nem értheté meg a bizonyos valóságot a zajongás miatt, parancsolá, hogy vigyék el õt a várba.


Go jame tɛɛi e pinye nɔm ebɛn. 	 És elterjede ez a hír abban az egész tartományban.


ke riɛm de nebii kedhie, riɛm ci leu gɔl te ɣɔn ciɛke piny aɣet ci enɔɔne, ke bi thieec tede rem de enɔɔne; 	 Hogy számon kéressék e nemzetségtõl minden próféták vére, mely e világ fundamentomának felvettetésétõl fogva kiontatott,


Na wen, ke Jakop bɔ keke Jɔn, ke wɛɛt ke Dhebedayo, bik te nu yen, ku luelki, yan, Bɛny e weet, na de ke buk lip tede yin, akɔɔrku nɔn bi yin e looi. 	 És hozzájárulának Jakab és János, a Zebedeus fiai, ezt mondván: Mester, szeretnõk, hogy a mire kérünk, tedd meg nékünk.


Yɛn aye Alpa ku ya Omega, gɔl e kaŋ ku thok e kaŋ, kee lueel Bɛnydit Nhialic ka, Bɛnydiit nu, ku aa nu, ku bi bɛn, Raan e kaŋ leu ebɛn. 	 Én vagyok az Alfa és az Omega, kezdet és vég, ezt mondja az Úr, a ki van és a ki vala és a ki eljövendõ, a Mindenható.


Ku ade diaar etɛɛn aya dieer kaac temec ke ke daai: adeki yiic yi Mari Magdalene ku Mari man Jakop thii ku Jothe, ku Thalome; 	 Valának pedig asszonyok is, a kik távolról nézik vala, a kik között vala Mária Magdaléna, és Mária, a kis Jakabnak és Józsénak anyja, és Salomé,


Na wen, ke pieetki e tim ci riiu nɔm kɔu, ku jɔki lupɔɔke tɛk rot, deenyki gɛk ne keden, nɔn bi ŋɛk ŋo noom. 	 És megfeszítvén õt, eloszták az õ ruháit, sorsot vetvén azokra, ki mit kapjon.


Na wen, e kake cok, ke dhueec kɔk e ke bɔ ayadaŋ, bik ku luelki, yan, Bɛny, bɛny, liepe wo ɣot. 	 Késõbb pedig a többi szûzek is megjövének, mondván: Uram! Uram! nyisd meg mi nékünk.


Nhialic ee Wei, ku kɔc lam en abik e dhil aa lam ne wei ku ne yic. 	 Az Isten lélek: és a kik õt imádják, szükség, hogy lélekben és igazságban imádják.


Go Yecu bɛn, bi ku noom kuin ci pam, gɛm keek; ayi rec aya. 	 Oda méne azért Jézus, és vevé a kenyeret és adá nékik, és hasonlóképen a halat is.


Ku kɔk aake ye them ne gɛt geete ke gup, ku dui duiye keek e wɛt, yeka, ayi many mɛce keek e joth, ku tɛɛu tɛɛuwe keek e aloc yiic: 	 Mások pedig megcsúfoltatások és megostoroztatások próbáját állották ki, sõt még bilincseket és börtönt is;


Wen e raan aa bɔ bi ke ci maar bɛn kony wei. 	 Mert az embernek Fia azért jött, hogy megtartsa, a mi elveszett vala.


Go Yecu jam ke keek enɔnthiine, lueel, yan, Palki rot piny; ee yɛn, duoki riɔc. 	 De Jézus azonnal szóla hozzájuk, mondván: Bízzatok; én vagyok, ne féljetek!


Jatki rot, loku: tieŋki, raan nyiin ɛn e guɔ ɣeet. 	 Keljetek föl, menjünk: ímé elközelgett, a ki engem elárul.


Kuocki week, an, Raan ca wek rot tɔ ye liimke, abak ka ke yen aa looi, yen aya wek liimke, yen raan aa wek ka ke looi, nɔn ee yen kerɛɛc e thuɔɔu bɛɛi, ku nɔn ee yen piŋ aa wek ka ke Nhialic piŋ, yen aye piathepiɔu bɛɛi? 	 Avagy nem tudjátok, hogy a kinek oda szánjátok magatokat szolgákul az engedelmességre, annak vagytok szolgái, a kinek engedelmeskedtek: vagy a bûnnek halálra, vagy az engedelmességnek igazságra?


lek Bɛnydit thieec, yan, Ee yin e raan waan, an, ba bɛn, ku de raan daŋ buk tiit? 	 Monda néki: Te vagy-é az, a ki eljövendõ, vagy mást várjunk?


Na wen, ekool tueŋ wen e akool dherou, te ci piny ru, ke ke bɔ te nu raŋ, abiiki wɛl wen cik guik wɛl ci ŋireŋir, ku cath kɔc kɔk ne keek. 	 hétnek elsõ [napján] pedig kora reggel a sírhoz menének, vivén az elkészített fûszerszámokat, és némely [más asszonyok is] velök.


en acit ŋiny ba wek e ŋic aya, te tieŋ wek kake ke ke tiec, ka ŋiɛcki nɔn ci en guɔ ɣeet ayi ɣoot thook. 	 Azonképen ti is, mikor látjátok, hogy ezek meglesznek, tudjátok meg, hogy közel van, az ajtó elõtt.


Ku pɛlenɔm aye tɔ ye yic ne mithke kedhie. 	 És igazoltatik a bölcseség minden õ fiaitól.


Go ke thieec, yan, Nu gamdun tenou? Agoki riɔɔc, ku gɛiki, ku jɔki lueel kapac, yan, Ee raan cit ŋo ekene? raan ee yi yom yɔɔk ayi piu, agoki kede piŋ? 	 És monda nékik: Hol van a ti hitetek? És félelemmel csodálkoznak vala, mondván egymásnak: Ugyan ki ez, hogy a szeleknek is, a víznek is parancsol, és engednek néki?


Go pɔk nɔm keek, yan, Raan e tɔ ya piɔl guop, yen aa yook ɛn, yan, Jɔt bioŋdu, cathe. 	 Felele nékik: A ki meggyógyított engem, az mondá nékem: Vedd fel a nyoszolyádat, és járj.


Go Petero noom keke wɛɛt ke Dhebedayo kaarou, ku jɔ piɔu dhiau abi piɔu jiɛth aret. 	 És maga mellé vévén Pétert és Zebedeusnak két fiát, kezde szomorkodni és gyötrõdni.


Go bɛ lɔ biic te cit thaar kadiak akol, ku tiŋ kɔc kɔk akɛɛcki e thuuk thok, ke ke cin niim luɔi; 	 És kimenvén három óra tájban, láta másokat, a kik hivalkodván a piaczon álltak vala.


Na wen, ke Parithai keke kɔc e loŋ gɔɔr ke ke jɔ ŋun e keyac, luelki, yan, Raane ee kɔc e kerac looi dɔm tɔ ke ye kɔcke, ku ye cam ke keek etok. 	 És zúgolódának a farizeusok és az írástudók, mondván: Ez bûnösöket fogad magához, és velök együtt eszik.


Na wen, aci kake thok, ke ya tiŋ tunynhial daŋ ke bɔ piny paannhial, ke cath ke riɛldit, go piny riaau e dhueeŋde. 	 És ezek után láték más angyalt leszállani a mennybõl, a kinek nagy hatalma vala; és a föld fénylett annak dicsõségétõl.


Guɔ jɔ thieec, an, Ci Nhialic kɔcke cuat wei? Ei! Acie yen! Yɛn aya, yɛn ee raan e Yithrael, ne kau de Abraɣam, ne dhien e Benjamin. 	 Mondom tehát: Avagy elvetette-é Isten az õ népét? Távol legyen; mert én is izráelita vagyok, az Ábrahám magvából, Benjámin nemzetségébõl való.


Aci bi aa yen! Te nu yen, ke Nhialic dueer loŋ de piny nɔm guiir adi? 	 Távol legyen! Mert akkor mi módon ítéli meg az Isten a világot?


Gol e welpiɛth ki, welpiɛth ke Yecu Kritho, wen e Nhialic. 	 A Jézus Krisztus, az Isten Fia evangyéliomának kezdete,


Go Yecu yook, yan, Kuany acok; pal kɔc ci thou e ke thiak kɔckɛn ci thou. 	 Jézus pedig monda néki: Kövess engem, és hagyd, hogy a halottak temessék el az õ halottaikat.


Na wen, acik teek Ampipoli, ku Apolonia, ke ke jɔ bɛn Thethalonike, paan de yic luaŋ ee Judai lɔŋ thin: 	 Miután pedig általmentek Ámfipolison és Apollónián, Thessalonikába érkeztek, a hol volt a zsidóknak zsinagógájok.


Tɔ ke ɣerpiɔth ne yicdu: jamdu yen aye yic. 	 Szenteld meg õket a te igazságoddal: A te ígéd igazság.


ku wo de Bɛnydiit e ka ke Nhialic nu e dhien e Nhialic nɔm; 	 És lévén nagy papunk az Isten háza felett:


bi ku tɔu panydiit cɔl Nadhareth; luɔi bi jam aa yic jam ci lueel e nebii, yan, Abi cɔl raan e Nadhareth. 	 És oda jutván, lakozék Názáret nevû városban, hogy beteljesedjék, a mit a próféták mondottak, hogy názáretinek fog neveztetni.


Goki Thepano biɔɔk e kur, ke cot, lueel, yan, Bɛnydit Yecu, loor weiki. 	 Megkövezék azért Istvánt, ki imádkozik és ezt mondja vala: Uram Jézus, vedd magadhoz az én lelkemet!


Yen ee wo kɔc jɔ luooi apiɛth kedhie, e akool bi ro yok, ku kɔckuɔn ci wok gam etok abuk ke ya luooi apiɛth aretditte. 	 Annakokáért míg idõnk van, cselekedjünk jót mindenekkel, kiváltképen pedig a mi hitünknek cselédeivel.


Go Yecu bɛɛr, thieec, yan, Eeŋo kɔɔr ke ba luoi yin? Go cɔɔr lueel, yan, Raboni, ee luɔi ban yin, yen akaar. 	 És felelvén Jézus, monda néki: Mit akarsz, hogy cselekedjem veled? A vak pedig monda néki: Mester, hogy lássak.


Ku acin raan e lupɔ kene kɔn cieŋ kac e lupɔ thɛɛr kɔu: na loi en aya, ke lupɔ ci piac looi abi lupɔ thɛɛr tɔ rɛɛtic, go te ye rɛɛt tɔ dit awar man waan. 	 Senki sem varr pedig új posztóból foltot ó ruhára; máskülönben a mi azt kitoldaná, még kiszakít belõle, az új a régibõl, és nagyobb szakadás lesz.


Na wen, ke kɔc wen tit dom ke jɔki lueel kapac, yan, Kene ee mɛnh bi kaŋ lɔɔk lak; bak lok nakku, ke kaŋ abik aa kakuɔ. 	 Azok a munkások azonban ezt mondák magok között: Ez az örökös; jertek, öljük meg õt, és a miénk lesz az örökség.


Abi yien Juoor, ku abi geet guop, ku lɛɛte, ku ŋuute guop: 	 Mert a pogányok kezébe adatik, és megcsúfoltatik, és meggyaláztatik, és megköpdöstetik;


Go kɔc ŋic en kedhie ku dieer waan e ye kuany cok ne Galili, goki kɔɔc temec, ku dɛɛiki ne kake. 	 Az õ ismerõsei pedig mind, és az asszonyok, a kik Galileából követék õt, távol állának, nézvén ezeket.


Na wen, te ciɛthe Yecu e wɛɛryɔu wɛɛr e Galili, ke tiŋ kɔc kaarou, raan keke manhe, Thimon raan cɔl Petero, keke Andereya manhe, ke ke deeny bɔi dit wiir; luɔi ee kek kɔc e dep. 	 Mikor pedig a galileai tenger mellett jár vala Jézus, láta két testvért, Simont, a kit Péternek neveznek, és Andrást az õ testvérét, a mint a tengerbe hálót vetnek vala; mert halászok valának.


E dhueeŋ de Bɛnydan Yecu Kritho piɔu e ye tɔu ke kɔc ɣerpiɔth kedhie. Amen. 	 mi Urunk Jézus Krisztusnak kegyelme [legyen] mindnyájan ti veletek. Ámen.


Go Yecu kɔc kathieer ku rou thieec, yan, Dɛki piɔth jal ayadaŋ? 	 Monda azért Jézus a tizenkettõnek: Vajjon ti is el akartok-é menni?


E kokdepiɔu, ku mat, ku nhieer, e ke ye lɔ ke ke ŋuak kenyiin tede week. 	 Irgalmasság, békesség és szeretet adassék néktek bõségesen.


Ku wek yɔɔk enɔɔne, yan, Ruɔmki wepiɔth tei: acin maar bi kɔc maar e weyiic, ee abel tei en abi maar. 	 Mindazáltal mostanra nézve is intelek benneteket, hogy jó reménységben legyetek; mert egy lélek sem vész el közületek, hanem csak a hajó.


Ee yin, acie tau de tuucnhial yen e dɔme ye, ee kau de Abraɣam, en e dɔme ye. 	 Mert nyilván nem angyalokat karolt fel, hanem az Ábrahám magvát karolta fel.


yen cot wo rot tethiɔk ne piɔn yic ne gam ci wo ŋiec gam alal, te ci wo yoor piɔth ke bi cien ke ŋicku rot, ku ci wo waak gup ne piu atop: 	 Járuljunk hozzá igaz szívvel, hitnek teljességével, mint a kiknek szívök tiszta a gonosz lelkiismerettõl,


te ca wek kede luɔi e dhueeŋ de Nhialic piɔuwe piŋ, luɔi ci gam ɛn e kedun: 	 Ha ugyan hallottátok Isten kegyelmének rendelkezését, melyet nékem adott a ti érdeketekben;


Goki piɔth dɛ luɔi dɔm kek en; ku acik riɔɔc e kut e kɔc; acik guɔ ŋic nɔn e lueel en ekaaŋe ne keden: agoki pɔl, ku jelki. 	 És igyekeznek vala õt megfogni, de féltek a sokaságtól. Mert tudták, hogy a példázatot ellenük mondotta. Azért elhagyván õt, tovább menének.


Ku jɔ lɔ ke keek, bik Nadhareth; go keden aa piŋ; ku dot man welke kedhie e yepiɔu. 	 És aláméne velök, és méne Názáretbe; és engedelmes vala nékik. És az õ anyja szívében tartá mind ezeket a dolgokat.


welpiɛth ci kɔn tɔ lueel nebiike ne kacigɔɔr yiic kaɣer yiic. 	 Melyet eleve megígért az õ prófétái által a szentírásokban,


Go Yecu yɔɔk, yan, Yin yɔɔk eyic, yan, Ekoole ke yin bi nu weke yɛn e Paradeitho. 	 És monda néki Jézus: Bizony mondom néked: Ma velem leszel a paradicsomban.