Aguɔ tunynhial daŋ tiŋ, abɔ nhial ten ee akɔl thok bɛn, ke muk katim de Nhialic piir: go tuucnhial kaŋuan cɔɔl e rol dit, tuuc ci gam riɛl bi kek piny riɔɔk ayi abapdit, 	 És láték más angyalt feljõni napkelet felõl, a kinek kezében vala az élõ Istennek pecséte; és nagy szóval kiálta a négy angyalnak, a kinek adatott, hogy ártson a földnek és a tengernek,


Ku ade raan kuany nyin cɔl Ladharo, raan e ye taau e kalde thok, ku ye guop thiaŋ ke tetok, 	 És vala egy Lázár nevû koldus, ki az õ kapuja elé volt vetve, fekélyekkel tele.


Ku bɔ kɔyɔm bei e tolic, lek e piny nɔm; goki gam riɛl cit man e riɛl cath ke mancieei ke piny nɔm. 	 A füstbõl pedig sáskák jövének ki a földre; és adaték azoknak hatalom, mint hatalmuk van a föld skorpióinak.


ke raan gam en cii bi maar, ku bi dɛ piir athɛɛr, raan ebɛn. 	 Hogy valaki hiszen õ benne, el ne veszszen, hanem örök élete legyen.


Ku wek lɛk yic, yan, Dieer juec cin niim roor aake nu paan e Yithrael ɣɔn nu Elija, ɣɔn ci tenhial thiook e run kadiak ku pɛi kadhetem, ku nu cɔŋ dit e piny nɔm ebɛn; 	 És igazán mondom néktek, hogy Illés idejében sok özvegy asszony volt Izráelben, mikor az ég három esztendeig és hat hónapig be volt zárva, úgy hogy az egész tartományban nagy éhség volt;


Amadinoou e kɔc ke piny nɔm ne biak de ka ye kɔc tɔ loi kerac! ka ye kɔc tɔ loi kerac abik dhil bɛn; ku amadinoou e raane raan e kedaŋ bɛɛi ke ye kɔc tɔ loi kerac! 	 Jaj a világnak a botránkozások miatt! Mert szükség, hogy botránkozások essenek; de jaj annak az embernek, a ki által a botránkozás esik.


(raan ken loŋden gam ayi luɔidɛn cik looi), ee raan e Arimathayo, panydiit toŋ de Judai, ku yenguop aŋath ciɛɛŋ de Nhialic: 	 Ki nem vala részes azoknak tanácsában és cselekedetében, Arimathiából, a zsidók városából való, ki maga is várja vala az Istennek országát;


Na wen, aci piny ru, ke jɔ jal, le jɔɔric: go kɔc lɔ kɔɔr, aɣeet kek te nu yen, yan, bik peen, ke cii bi jal e kelɔm. 	 A nap fölkeltekor pedig kimenvén, puszta helyre méne; de a sokaság felkeresé õt, és hozzámenének, és tartóztaták õt, hogy ne menjen el tõlök.


Ayi kɔcke etene, tɔ luelki keek gup, nɔn de kerɛɛcdien cik yok te waan kaac ɛn e loŋ nɔm, 	 Avagy ezek magok mondják meg, vajjon találtak-é bennem valami hamis cselekedetet, mikor én a tanács elõtt álltam;


Goki bɛn te nu Yecu, ku tiŋki raan wen de guop jɔɔk, ke rɛɛr, ku ceŋ lupɔ, ke ci nɔm piath, yen raan wen cath ke rem diit e jɔɔk rac; goki riɔɔc. 	 És menének Jézushoz, és láták, hogy az ördöngõs ott ül, fel van öltözködve és eszénél van, az, a kiben a légió volt; és megfélemlének.


Ku yen aa ye kool e thabath kool waan nuɛɛiye Yecu tiɔp, ku liep raan nyin. 	 Mikor pedig Jézus a sarat csinálá és felnyitá ennek szemeit, szombat vala.


Na wen, ke malik Kerod piŋ kede; rinke acik tic; go lueel, yan, Jɔn Baptith aci rot jɔt e kɔc ci thou yiic, yen a tɔuwe riɛldit e yeguop, riɛl e kaŋ looi. 	 És meghallá ezeket Heródes király (mert nyilvánvalóvá lõn az õ neve) és monda: Keresztelõ János támadt fel a halálból és azért mûködnek benne ez erõk.


Wek roor, nhiaarki dieerkun, ku duoki piɔth e rac e keek. 	 Ti férfiak, szeressétek a ti feleségeteket, és ne legyetek irántok keserû kedvûek.


Na wen, ekool tok e akoolke yiic, ke lɔ e abelic keke kɔckɛn e piooce, ku jɔ keek yɔɔk, yan, Bak teemku lɔɔk. Agoki abel lony. 	 n pedig egy napon, hogy beméne a hajóba õ és az õ tanítványai; és monda nékik: Menjünk a tónak túlsó [part]jára. És elindulának.


Jɔ aa ŋo? Apiɛth tei, ee guieer ebɛn, nɔn ee yen rueeny, ku nɔn ee yen yin, ka ke Kritho ayeke guiir tei; ku yen a miɛt ɛn piɔu, yeka, ku yɛn bi tɔu ke ya mit piɔu. 	 rt mit [mondjak?] csakhogy minden módon, akár színbõl, akár szívbõl, a Krisztus prédikáltatik: és én ennek örülök, sõt örülni is fogok.


go kerieec taau e yecok ebɛn cieŋ ke, ku tɛɛu e kaŋ niim kedhie, ne kede kanithɔ, 	 És mindeneket vetett az Õ lábai alá, és Õt tette mindeneknek fölötte az anyaszentegyháznak fejévé,


Na wen, ke kut e kɔc ebɛn ke ke jɔ mim, ku piŋki kede Baranaba ku Paulo, ke ke guiir gook ku ka ye kɔc ke gai, ka cii Nhialic looi e Juoor yiic ne kecin. 	 Elhallgatott azért az egész sokaság; és hallgatják vala Barnabást és Pált, a mint elbeszélék, mennyi jelt és csudát tett az Isten õ általok a pogányok között.


Yen a dueer en kɔc leu e kuny kony en keek wei etaitai, kɔc e rot cuot Nhialic ne yen, ne piir piir en athɛɛr ke ye cool e lɔŋ ne biakden. 	 Ennekokáért õ mindenképen idvezítheti is azokat, a kik õ általa járulnak Istenhez, mert mindenha él, hogy esedezzék érettök.


Ku acin piny ci gam en etene, piny bi nyaŋ mithke, acakaa biak thiin dueere raan liir nɔm acinkedaŋ: aa jɔ lueel tei, an, bi gam en bi aa kede, ku kede mithkɛn bi lɔɔk bɛn e yecok, ku aŋoot ke cin nɔm meth. 	 És nem adott néki abban örökséget csak egy lábnyomnyit is: és azt ígérte, hogy néki adja azt birtokul és az õ magvának õ utána, holott nem vala néki gyermeke.


Wek yɔɔk eyic, yan, Te ŋoote tenhial ayi piny ke ke ken guɔ nyai, ka cin gut tok ku acin te thiin ci ɣɔɔt bi nyaai ne loŋic, te ŋoote kaŋ ke ke kene thol kedhie. 	 Mert bizony mondom néktek, míg az ég és a föld elmúlik, a törvénybõl egy jóta vagy egyetlen pontocska el nem múlik, a míg minden be nem teljesedik.


Acit man ci e gɔɔr e awarek de nebi Yithayayic, yan, Tiŋ, yɛn tooc tunydi e yinɔm tueŋ, Raan bi kueerdu lɔ looi; 	 A mint meg van írva a prófétáknál: Ímé én elküldöm az én követemet a te orczád elõtt, a ki megkészíti a te útadat elõtted;


Ku jɔki reer etɛɛn e akool juec ne kɔcpiooce. 	 Ott aztán nem kevés idõt töltöttek a tanítványokkal.


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Caki kake woi kedhie? Wek yɔɔk eyic, yan, Acin kuur toŋ bi doŋ e kuur daŋ nɔm etene, kuur cii bi dɛɛny piny. 	 Jézus pedig monda nékik: Nem látjátok-é mind ezeket? Bizony mondom néktek: Nem marad itt kõ kövön, mely le nem romboltatik.


Ee gam en aa cii Rakap akɔɔrroor thou keke kɔc reec gam etok, ɣɔn ci en neem nyuooc ke cin tɔŋ. 	 Hit által nem veszett el Ráháb, a parázna nõ az engedetlenekkel együtt, befogadván a kémeket békességgel.


Na wen, ke ke cot, yan, Eeŋoda ne yin, yin Yecu, Wen e Nhialic? Ci bɛn ene ke akool e ke ŋoot, ba wo bɛn leeŋ piɔth? 	 És ímé kiáltának mondván: Mi közünk te veled Jézus, Istennek fia? Azért jöttél ide, hogy idõ elõtt meggyötörj minket?


Rem racpiɔu rem e dieer lei kɔɔr akɔɔr gok; ku acin gok bi nyuoth en, ee kede nebi Jona tei. Go ke nyaaŋ piny, ku jel. 	 E gonosz és parázna nemzetség jelt kíván; és nem adatik néki jel, hanemha a Jónás prófétának jele. És ott hagyván õket, elméne.


jam ne kede Yecu de Nadhareth, luɔi ci Nhialic e tɔc ne Weidit Ɣer, ku gɛm riɛl: ago piny aa caath ke ye kepiɛth looi, ku tɔ kɔc dem kɔc cii jɔŋdiit rac cieŋ e ciɛɛŋ rac; luɔi ciɛthe Nhialic ke yen. 	 A názáreti Jézust, mint kené fel õt az Isten Szent Lélekkel és hatalommal, ki széjjeljárt jót tévén és meggyógyítván mindeneket, kik az ördög hatalma alatt voltak; mert az Isten vala õ vele.


Thieithieei e kɔc e rot tɔ kor; abik piny lɔɔk lak. 	 Boldogok a szelídek: mert õk örökségül bírják a földet.


Ku eyic, raan ebɛn raan bi kede nebiye rɛɛc piŋ, ka bi maar etaiwei e kɔc yiic. 	 Lészen pedig, hogy minden lélek, valamely nem hallgatánd arra a prófétára, ki fog irtatni a nép közül.


Na wen, ke ke dhuny keniim Jeruthalem ne kuur nɔm kuur cɔl Olip, kuur thiaak ke Jeruthalem, ee cath de kool e thabath tei. 	 kor megtérének Jeruzsálembe a hegyrõl, mely hívatik Olajfák [hegyének,] mely Jeruzsálem mellett van, egy szombat[napi] járóföldre.


yɛn Paulo, aca gɔɔr e yacin guop, aba cool: ku yɛn aca dueer lɛk yin en yoŋ ci yin weiku yok tede yɛn aya. 	 Pál írtam az én kezemmel, én megfizetem: hogy [azt] ne mondjam néked, hogy te magaddal is adós vagy ezen felül nékem.


Ku yɛn cii lɛcdi kɔɔr: raan tok anu raan kɔɔr lɛc bi a leec, ku yen aye loŋ guiir. 	 Pedig én nem keresem az én dicsõségemet: van a ki keresi és megítéli.


Ke ya lɛk week tecol, yak lueel teɣer; ku ke yak piŋ e yicic, yak guiir e ɣoot niim. 	 A mit néktek a sötétben mondok, a világosságban mondjátok; és a mit fülbe súgva hallotok, a háztetõkrõl hirdessétek.


ku them ci a them e guopdiyic akɛnki biɔɔn, ku we ken a koon; we ci a rieu cit tuny de Nhialic ku cit Kritho Yecu guop. 	 És megkísértetvén testemben, nem vetettetek meg, sem nem útáltatok meg engem, hanem úgy fogadtatok, mint Istennek angyalát, mint Krisztus Jézust.


Yɛn ee tin piɛth, tin e thok; ku ŋiɛc kaki, ku yɛn ŋic kaki, 	 vagyok a jó pásztor; és ismerem az enyéimet, és engem [is] ismernek az enyéim,


Elija aa ye raan cit piɔu wook, na wen, ke lɔŋ aret ke deŋ cii bi tuɛny; ago ken tuɛny e piny nɔm e run kadiak ku pɛi kadhetem. 	 Illés ember volt, hozzánk hasonló természetû; és imádsággal kéré, hogy ne legyen esõ, és nem volt esõ a földön három esztendeig és hat hónapig:


Na wen, ke jam de kene ke piŋ kanithɔ nu e Jeruthalem: goki Baranaba tooc bi ɣet Antiokia: 	 Elhatott pedig a hír õ felõlük a jeruzsálemi gyülekezet fülébe; és kiküldék Barnabást, hogy menjen el egész Antiókhiáig.


Ku aake ca yok tede raan, ku kene ya wɛɛt aya, ee nyuuth ci Yecu Kritho a nyuooth tei. 	 Mert én sem embertõl vettem azt, sem nem tanítottak arra, hanem a Jézus Krisztus kijelentése által.


Na wen, te cit thaar kadheŋuan akol, ke tiŋ tuny e Nhialic ke tiec egɔk, ke bɔ tede yen, bi ku yook, yan, Korunelio. 	 z] látá látásban világosan, a napnak mintegy kilenczedik órája körül, hogy az Istennek angyala beméne õhozzá, és monda néki: Kornélius!


Ku rin ke yen, ne gam ci wo rinke gam, yen aa tɔ raane ril, raan wɔiki ku ŋiɛcki: yeka, gam bɔ tede yen aci raane gam pialeguop e wenyin wedhie. 	 És az õ nevében való hit által erõsítette meg az õ neve ezt, a kit láttok és ismertek; és a hit, mely õ általa van, adta néki ezt az épséget mindnyájan a ti szemetek láttára.


Ku ye Jɔn lupɔ cieŋ lupɔ ci cueec e nhim ke thɔrɔl, ku ye thionh e dɛl cieŋ e yethar, ku ye kɔyɔm cam ku ciɛm miok de kiec nu roor. 	 János pedig teveszõrruhát és dereka körül bõrövet viselt vala, és sáskát és erdei mézet eszik vala.


Go yɔɔk, yan, Mathdien, e cin raan lɛke yen: lɔ tei, nyuothe rot bɛny de ka ke Nhialic, ku yiene kedaŋ ne waar ci yin guop waar, cit man ci Mothe e lueel, abi aa caatɔ e kɔc niim. 	 õ megparancsolá néki, hogy azt senkinek se mondja el; hanem eredj el, [úgymond,] mutasd meg magad a papnak, és vígy áldozatot a te megtisztulásodért, a mint Mózes parancsolta, bizonyságul õ nékik.


Na wen, e tethiine, ke dap lɛɛr e jɔɔric e Weidit. 	 És a Lélek azonnal elragadá õt a pusztába.


Go kɔcpiooceke kaarou goki piŋ, te jiɛɛm en, agoki Yecu kuany cok. 	 És hallá õt a két tanítvány, a mint szól vala, és követék Jézust.


ku jɔ lɔ ɣon e Dhakaria, le Elithabeth thieec. 	 És beméne Zakariásnak házába, és köszönté Erzsébetet.


Ago kɔcpiooce ŋic nɔn jiɛɛm en ne kede Jɔn Baptith. 	 Ekkor megértették a tanítványok, hogy Keresztelõ Jánosról szóla nékik.


Duoki kerɛɛc e raan luoi week e cool e kerac anandun. Thɛmki nɔn ba wek kapiɛth aa looi e kɔc niim kedhie. 	 Senkinek gonoszért gonoszszal ne fizessetek. A tisztességre gondotok legyen minden ember elõtt.


Acit man ci yin a tuɔɔc e piny nɔm, yen aa tuɔɔc ɛn keek e piny nɔm aya. 	 A miképen te küldtél engem e világra, úgy küldtem én is õket e világra;


Go ke lɛk kajuec ne kɛŋ, ku lueel, yan, Tieŋki, raan e lɔ domic le com; 	 És sokat beszéle nékik példázatokban, mondván: Ímé kiméne a magvetõ vetni,


Nyuothki yɛn rial tok. Ee raanou ci gɔɔr e yekɔu, ayi rinke? Goki bɛɛr, yan, Ee Kaithar. 	 Mutassatok nékem egy pénzt; kinek a képe és felirata van rajta? És felelvén, mondának: A császáré.


Ku miric ceŋ piny, te tek en eyic ater, ka cii dueer kɔɔc. 	 És ha egy ország önmagában meghasonlik, meg nem maradhat az az ország.


Na wen, aci yom tiŋ adit, ke riɔc; go duɛɛr diir, ku jɔ coot, yan, Bɛnydit, luak ɛn. 	 De látva a nagy szelet, megrémüle; és a mikor kezd vala merülni, kiálta, mondván: Uram, tarts meg engem!


Go lueel, yan, Wendi, yin rɛɛr we yɛn e akooinyiin, ku kaki kedhie ee kaku. 	 Az pedig monda néki: Fiam, te mindenkor én velem vagy, és mindenem a tiéd!


Na wen, ke kool piɛth biiye piny: Kerod, ekool e dhiethe ye, aci banyke luoi kecamdit, ke bany e piny cieŋ, ku bany ke tɔŋ, ku kɔc dit ke Galili; 	 De egy alkalmatos nap jöttével, mikor Heródes a maga születése ünnepén nagyjainak, vezéreinek és Galilea elõkelõ embereinek lakomát ad vala,


Go kɔc rieu Nhialic goki Thepano jɔt lek thiɔk, ku dhieuki e dhien dit. 	 Istvánt pedig eltakaríták kegyes férfiak, és nagy sírást tõnek õ rajta.


Go bɛɛr, lueel, yan, Bɛny e weet, kake kedhie aca ke ya dot ɣɔn aa yɛn meth aɣɔl ci enɔɔne. 	 Az pedig felelvén, monda néki: Mester, mindezeket megtartottam ifjúságomtól fogva.


Jatki rot, loku; raan nyiin ɛn ki, aci ɣeet. 	 Keljetek fel, menjünk! Ímé elközelgett, a ki engem elárul.


ku yɛn kene kɔc yok ke ya cak teer wo kɔc e luaŋdit e Nhialicic, ku kene ya yok aya ke ya tɔ kɔc wou e luek ke Nhialic yiic, ayi panyditic. 	 És a templomban sem találtak engem, hogy valakivel vetekedtem volna, vagy hogy a népet egybezendítettem volna, sem a zsinagógákban, sem a városban.


Ku na de mɛnhkenedun cin kɔu lupɔ, ku nɔn ee yen nyankenedun, ku cin ke bi ya cam e akoolnyiin kedhie, 	 Ha pedig az atyafiak, férfiak vagy nõk, mezítelenek, és szûkölködnek mindennapi eledel nélkül,


Weidit gup kek aye jam mat ne piɔthkuɔ etok, alekki wook nɔn ee wok mith ke Nhialic; 	 Ez a Lélek bizonyságot tesz a mi lelkünkkel együtt, hogy Isten gyermekei vagyunk.


Go Thoma bɛɛr, lueel, yan, Bɛnydiendit, ku Nhialicdi. 	 És felele Tamás és monda néki: Én Uram és én Istenem!


Na wen, apiŋki welke, ke jɔ jam ŋuak lek keek kaaŋ, luɔi ci en thiɔk ke Jeruthalem, agoki lueel, e kepiɔth, yan, bi ciɛɛŋ de Nhialic dap tuol. 	 És mikor azok ezeket hallották, folytatá és monda egy példázatot, mivelhogy közel vala Jeruzsálemhez, és azok azt gondolák, hogy azonnal megjelenik az Isten országa.


go tuucnhial wen kadherou bɛn bei luɛɛk, tuuc muk ka ye piny riɔɔk kadherou, ke ke ceŋ lupɔ cɔl linon, lupɔ ɣer epak e lɔ riauriau, ku acik kepiɔth goi e thioth e adhaap. 	 És kijöve a templomból a hét angyal, a kinél a hét csapás vala, tiszta és fehér gyolcsba öltözve, és mellöknél arany övekkel körülövezve.


Go Yecn rac de kepiɔth ŋic, go lueel, yan, Eeŋo thɛm wek ɛn, wek kɔe de yac aguk? 	 Jézus pedig ismervén az õ álnokságukat, monda: Mit kisértgettek engem, képmutatók?


Na wen, aci alathkeer Yecu piaat e tim kɔu, ke ke jɔ lupɔɔke noom, ku tekki keyiic e ŋuan, ke ŋek bi dɛ biak, ku ŋɛk ke biak, alathker ebɛn; ayi alulutdɛn dit: ku alulut dit acin te ci kɔɔc, aa cueec aya, ciɛk nhial leer piny. 	 A vitézek azért, mikor megfeszítették Jézust, vevék az õ ruháit, és négy részre oszták, egy részt mindenik vitéznek, és a köntösét. A köntös pedig varrástalan vala, felülrõl mindvégig szövött.


Ku jɔ tunynhial daŋ bɛn bei te nu yiŋ de lam, tuny cath ke riɛl bi en mac cieŋ; bi ku cɔl tunynhial muk menyjel moth, cɔɔl e rol dit, lueel, yan, Ɣaake menyjelduon moth thin, ku ŋuithe mith ke enap de piny nɔm ka lɔ juanyany, mithke acik thok e luɔk. 	 Más angyal is jöve ki az oltártól, a kinek hatalma vala a tûzön, és kiálta nagy szóval annak, a kinél vala az éles sarló, ezt mondván: Bocsásd a te éles sarlódat, és szedd meg a föld szõleinek gerézdeit; mert megértek annak szõlei.


Ku te reere Wei e weyiic, ke Wei ke Raan waan ci Yecu jat nhial e kɔc ci thou yiic, te reer kek e weyiic, ke Raan ci Kritho jat nhial e kɔc ci thou yiic, yen abi week tɔ piir gup gup de yiic thuɔɔu, ne riel e Weikɛn e reer e weyiic. 	 De ha Annak a Lelke lakik bennetek, a ki feltámasztotta Jézust a halálból, ugyanaz, a ki feltámasztotta Krisztus Jézust a halálból, megeleveníti a ti halandó testeiteket is az õ ti bennetek lakozó Lelke által.


luɔi bi en kɔc nu e loŋic wɛɛr bei, ago wo tɔ muk abuk aa wɛɛtke. 	 Hogy a törvény alatt levõket megváltsa, hogy elnyerjük a fiúságot.


Ku jaki kene ŋic, yan, Tee bɛny de ɣot ŋic thaar bi cuɛɛr bɛn thin, adi ci yin, ku cii ɣonde pal a thur kɔu. 	 Ezt pedig jegyezzétek meg, hogy ha tudná a ház gazdája, mely órában jõ el a tolvaj, vigyázna, és nem engedné, hogy az õ házába törjön.


Wek yɔɔk eyic, yan, Yɛn cii bi bɛ dek ne mith ke enap, te ŋoot ekool wadaŋ kool ban bɛ dek e ke e ciɛɛŋ de Nhialicyic. 	 Bizony mondom néktek, nem iszom többé a szõlõtõnek gyümölcsébõl mind ama napig, a mikor mint újat iszom azt az Isten országában.


Yɛn e bɔ ba mac bɛn cuat e piny nɔm; ku dɛ piɔu ŋo, te ci e guɔ kooth? 	 ért jöttem, hogy e világra tüzet bocsássak: és mit akarok, ha [az] immár meggerjedett?


Ku kake acik tic kedhie, luɔi bi kacigɔɔr aa yith, ka ke nebii. Na wen, ke nyieeŋe kɔcpiooce piny kedhie, ku kɔtki. 	 Mindez pedig azért lõn, hogy beteljesedjenek a próféták írásai. Ekkor elhagyák õt a tanítványok mind, és elfutának.


Ku na de raan ci yok akene gɔɔr e awarek de piiric, ke cuɛte baar e macic. 	 És ha valaki nem találtatott beírva az élet könyvében, a tûznek tavába vetteték.


Na wen, aci piath e piɔn e Nhialic Konyda tic, piath piɛth en piɔu keke kɔc, ku tiec nhieer nhiɛɛr en kɔc, 	 De mikor a mi megtartó Istenünknek jóvolta és az emberekhez való szeretete megjelent,


Goki ke thieec, yan, Ee wendun ekene, raan wen luɛlki, yan, e dhieth ke ye cɔɔr? E jɔ daai adi enɔɔne? 	 És megkérdezék azokat, mondván: Ez a ti fiatok, a kirõl azt mondjátok, hogy vakon született? mimódon lát hát most?


Na wen, aci piɔu jiɛth aret, ke jɔ lɔŋ aret awar man awen: arek abi tucde aa thuat cit man e rim dit kɔɔth ke ke loony piny. 	 És haláltusában lévén, buzgóságosabban imádkozék; és az õ verítéke olyan vala, mint a nagy vércseppek, melyek a földre hullanak.


Ku Jeruthalem nu nhial ee cath e kede yenhde, yen aye maada wodhie. 	 De a magasságos Jeruzsálem szabad, ez mindnyájunknak anyja,


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Ku we ba thiec cook tok aya, ku te ca wek e lɛk ɛn, ke we ba lɛk riɛl luɔɔi ɛn ekake. 	 Jézus pedig felelvén, monda nékik: Én is kérdek egy dolgot tõletek, a mire ha megfeleltek nékem, én is megmondom néktek, micsoda hatalommal cselekszem ezeket.


Go Bɛnydit lueel, an, Jɔt rot, lɔ kueer cɔl Lɔcit, lɔ ɣon e Judath lɔ luɔp e raan cɔl Thaulo, raan e Tartho; tiŋ, alaŋ; 	 Úr pedig [monda] néki: Kelj fel és menj el az úgynevezett Egyenes utczába, és keress föl a Júdás házában egy Saulus nevû tárzusi embert, mert ímé imádkozik.


Na wen, ke rɛɛr e Jopa e nhi juec ɣon e Thimon, aten e biok coŋ. 	 És lõn, hogy õ több napig marada Joppéban egy Simon nevû tímárnál.


raan bi week muk abak riɛl a thooke piny, ke bi cien ke bi we gɔk ekool e Bɛnydan Yecu Kritho. 	 Mert nem a férfiú van az asszonyból, hanem az asszony a férfiúból.


Ku wek ee caatɔɔ ayadaŋ, luɔi nuo wek ne yɛn etok ne gol e gɔle kaŋ. 	 De ti is bizonyságot tesztek; mert kezdettõl fogva én velem vagytok.


Ku kake, wek mithekɔckuɔ, aca ke lueel ne kedi woke Apolo ne baŋdun week, luɔi ban week wɛɛt, an, Duoki kɔc e rieu awar ke ci gɔɔr, ku e cin raan e dit e ŋɛk tɛɛr, an, diit awar ŋɛk. 	 Ha már most, atyámfiai, hozzátok megyek, és nyelveken szólok, mit használok néktek, ha vagy kijelentésben, vagy ismeretben, vagy prófétálásban, vagy tanításban nem szólok hozzátok?


Wo Parthoi, ku Medoi, ku Elumai, ku kɔc tɔu e Methopotamia, ku Judaya, ku Kapadokia, ku Ponto, ku Athia, 	 Párthusok és médek és elámiták, és kik lakozunk Mesopotámiában, Júdeában és Kappadócziában, Pontusban és Ázsiában,


ku akɛnki ŋic: ku aŋiɛc yɛn; ku na luɛɛl en, yan, Akuoc, ke yɛn bi ya alueeth cit week: ku aŋiɛc, ku ya jamde dot. 	 És nem ismeritek õt: de én ismerem õt; és ha azt mondom, hogy nem ismerem õt, hozzátok hasonlóvá, hazuggá leszek: de ismerem õt, és az õ beszédét megtartom.


ku yɛn ŋath Nhialic, ayi keek aya, ee Nhialic en ŋathki, nɔn bi jonerot e kɔc ci thou nu, kɔc piɛthpiɔth ayi kɔc rac piɔth. 	 Reménységem lévén az Istenben, hogy a mit ezek maguk is várnak, lesz feltámadásuk a halottaknak, mind igazaknak, mind hamisaknak.


Na wen, te reer kek e Galili, ke ke yook e Yecu, yan, Wen e raan abi nyiɛɛn yine kɔc; 	 Mikor pedig Galileában jártak vala, monda nékik Jézus: Az ember Fia emberek kezébe adatik;


Go ke yɔɔk, yan, Ee raanou nu e weyiic, raan de amal tok, ku te loony en e adhum thuthic ekool e thabath, ke cii bi dɔm, ku jot bei? 	 Õ pedig monda nékik: Kicsoda közületek az az ember, a kinek van egy juha, és ha az szombatnapon a verembe esik, meg nem ragadja és ki nem vonja azt?


Go Yecu bɛɛr, lueel, yan, Role aa cii bɔ e biakdi, e biakdun week, en e bi yen. 	 Felele Jézus és monda: Nem én érettem lõn e szó, hanem ti érettetek.


Ago lɛk keek, yan, Gɛmki ke bei enɔɔne, lɛɛrki ke tede raan nu e thieek nɔm. Goki ke lɛɛr. 	 És monda nékik: Most merítsetek, és vigyetek a násznagynak. És vittek.


Goki guieer jam e Bɛnydit, yen keke dhiende ebɛn. 	 És hirdeték néki az Úrnak ígéjét, és mindazoknak, kik az õ házánál valának.


ku yook kɔc gɔɔny en, an, bik bɛn tede yin: na enɔɔne, te ci yin e thieec yinguop, ke yin dueer kake ŋic egɔk, ka gɔɔny wok ke yen, kaŋ ebɛn. 	 És azt parancsolá, hogy az õ vádolói hozzád jõjjenek. Tõle te magad, ha kihallgatod, értesülhetsz mindezekrõl, melyekkel mi õt vádoljuk.


Go riet dɛɛny piny luaŋ ɣeric, ku jel, le ro nook. 	 Õ pedig eldobván az ezüst pénzeket a templomban, eltávozék; és elmenvén felakasztá magát.


Na wen, e akoolke, ke malik Kerod dɔm kɔc kɔk ke kanithɔ bi ke bɛn kuur. 	 Abban az idõben pedig Heródes király elkezde kegyetlenkedni némelyekkel, a gyülekezetbõl valók közül.


Jɔ aa ŋo? warku keek e piath? Ei, acie yen! wok e kɔc kɔn nyuooth, Judai ayi Giriki, nɔn reer kek e keracic kedhie; 	 Micsoda tehát? Különbek vagyunk-é? Semmiképen nem. Mert az elébb megmutattuk nyilván, hogy zsidók és görögök mindnyájan bûn alatt vannak;


Ku week, catki weniim e kool ɣɔn, ɣɔn kɔne we liep nyiin abak teɣer tiŋ, kool aa wek ateer dit guum, ateer e ka ci week dhal; 	 Emlékezzetek pedig vissza a régebbi napokra, a melyekben, minekutána megvilágosíttattatok, sok szenvedésteljes küzdelmet állottatok ki,


Na wen, acik kuɛth kedhie, ke jɔ lɛk kɔckɛn e piooce, yan, Kuotki dhuɔtdɛn ci doŋ, ke cin ke bi maar. 	 A mint pedig betelének, monda az õ tanítványainak: Szedjétek össze a megmaradt darabokat, hogy semmi el ne veszszen.


Na wen, ke kɔcpiooce e ke bɔ tede Yecu kapac, bik ku thiecki, yan, Eeŋo ken wok e leu ne ciec cieec wok e bei? 	 Ekkor a tanítványok magukban Jézushoz menvén, mondának néki: Mi miért nem tudtuk azt kiûzni?


bak aa cam ku dɛkki e pamdi nɔm e ciɛɛŋdiyic; ku we bi aa reer e thony niim ku guiɛɛrki loŋ de dhien ke Yithrael kathieer ku rou. 	 Hogy egyetek és igyatok az én asztalomon az én országomban, és üljetek királyi székeken, ítélvén az Izráelnek tizenkét nemzetségét.


Go kɔckɛn e piooce lom thook, ke ciki bi lɛk raan daŋ nɔn ee yen Kritho. 	 Akkor megparancsolá tanítványainak, hogy senkinek se mondják, hogy õ a Jézus Krisztus.


Na wen, ke Petero tuer ethok, ku lueel, yan, Yɛn e Nhialic tiŋ eyic, nɔn cii en e raan e kɔc kuany yiic: 	 Péter pedig megnyitván száját, monda: Bizonynyal látom, hogy nem személyválogató az Isten;


Ɣɔn nu yen e Jeruthalem e akool ke Winythok, go kɔc juec rinke gam, te ci kek gook tiŋ gook wen ci looi. 	 A mint pedig Jeruzsálemben vala husvétkor az ünnepen, sokan hivének az õ nevében, látván az õ jeleit, a melyeket cselekszik vala.


raan bi biak de luɔiye lɔɔk noom, ku bi aa tuc e nyin e Judathic, raan ci bɛn bei ne wac ci en kaŋ wooc, ago lɔ tede guop. 	 Hogy elnyerje az osztályrészét e szolgálatnak és apostolságnak, melytõl eltévelyedék Júdás, hogy az õ saját helyére jusson.


ke wook, buk poth adi, te biɔɔn wok kunydewei kuny diit yinya? Yen kuny ci kɔn lueel e Bɛnydit ɣɔnthɛɛr, ku cii kɔc ɣɔn piŋ en nyɔk wook e luɛl; 	 Mimódon menekedünk meg mi, hogyha nem törõdünk ily nagy idvességgel? a melyet, miután kezdetben hirdetett az Úr, azok, a kik hallották, biztosítottak számunkra,


na wen, aci kool e cam guɔ bɛn, ke toc limde le kɔc wen ci cɔɔl lɔ yɔɔk, yan, Baki; kaŋ acik guɔ thok kedhie. 	 És elküldé szolgáját a vacsora idején, hogy megmondja a hivatalosoknak: Jertek el, mert immár minden kész!


Raan e kede gam, aci gɔɔr e katimde, yan, Nhialic yen aye yic. 	 A ki az õ bizonyságtételét befogadja, az megpecsételte, hogy az Isten igaz.


aguɔ lɔŋ, ke bi we gam riɛl ne dit e dhueeŋ de yenpiɔu, abak riɛl e riɛldit ne Weike e wepiɔth thin; 	 Hogy adja meg néktek az Õ dicsõsége gazdagságáért, hogy hatalmasan megerõsödjetek az Õ Lelke által a belsõ emberben;


Go Yecu liec, ago ke tiŋ akuanyki ecok, ku jɔ ke thieec, yan, Eeŋo kaarki? Goki lueel, yan, Rabi (yen aye Bɛny e weet, ne thoŋda), yan, Rɛɛre tenou? 	 Jézus pedig hátrafordulván és látván, hogy követik azok, monda nékik:


Ku te la yɛn, la tedun guik, ke yɛn bi anɔm bɛ lɔ puk, ba we bɛn loor; ago te nuo yɛn, ke we bi nu etɛɛn aya. 	 És ha majd elmegyek és helyet készítek néktek, ismét eljövök és magamhoz veszlek titeket; hogy a hol én vagyok, ti is ott legyetek.


Go Yecu ke yɔɔk, yan, Yɛn ee kuin e piir: raan bɔ tede yɛn, acin cɔŋ bi ye bɛ nɔk, ku raan gam ɛn, acii bi bɛ yal anande. 	 Jézus pedig monda nékik: Én vagyok az életnek ama kenyere; a ki hozzám jõ, semmiképen meg nem éhezik, és a ki hisz bennem, meg nem szomjúhozik soha.


Na wen, aci Yecu lɔ biic, ke jel luaŋdiit e Nhialic; go kɔckɛn e piooce bɛn te nu yen, bik e bɛn nyuoth ɣoot ke luaŋditt e Nhialic. 	 És kijõvén Jézus a templomból, tovább méne; és hozzámenének az õ tanítványai, hogy mutogassák néki a templom épületeit.


Tharde ki yen a luɛɛl, yan, Loŋ ci mac ɣɔn, loŋ ŋoote Nhialic ke kaac thin egɔk, yan, ee kede Kritho, acii dueere tɔ cin naamde ne loŋ de Mothe, loŋ ci yien kɔc e loŋe cok, wen ci en run lɛɛr bot kaŋuan ku thierdiak, ku ke ci kɔn lueel, an, bi gam en, acii loŋ de Mothe dueer tɔ cin naamde. 	 Ezt mondom pedig, hogy a kötést, melyet Isten elõször megerõsített a Krisztusra nézve, a négyszázharmincz esztendõ multán keletkezett törvény nem teszi erõtelenné, hogy megsemmisítse az ígéretet.


raan ebɛn aye them, te ci e thɛl wei ne ŋɔɔŋ de yenpiɔu, ŋɔɔŋ de kerac, ago math. 	 Hanem mindenki kísértetik, a mikor vonja és édesgeti a tulajdon kívánsága.


Ku ajaleep waan e kake ɣaac, kɔc waan ci tɔ kueth e weu, abik kɔɔc temec ne riɔɔc bi kek riɔɔc e lɛŋ bi e leeŋ wei, ke ke dhiau ku biekki keyoth; yan, 	 Ezeknek árosai, a kik meggazdagodtak õ tõle, távol állanak az õ kínjától való félelem miatt, sírván és jajgatván,


Go Yecu mim. Na wen, ke lueel bɛnydiit tueŋ, yan, Yin ta luel guutguut ne rin ke Nhialic piir, lɛke wook nɔn ee yin Kritho guop, Wen e Nhialic. 	 Jézus pedig hallgat vala. És felelvén a fõpap, monda néki: Az élõ Istenre kényszerítelek téged, hogy mondd meg nékünk, ha te vagy-é a Krisztus, az Istennek Fia?


Na wen, acin tediit cik lɛɛr, ke amaŋdit bɔ ne keniim tueŋ, amaŋ cɔl Eurakulo: 	 Nemsokára azonban viharos szélvész csapott le oda, mely Észak-keleti szélnek neveztetik.


Go Yecu jɔɔny, yan, Mim, ku ba bɛi e yeguop. Na wen, ke jɔŋ rac jɔ raan wit e kɔc yiic cii, ku jɔ bɛn bei e yeguop, ku ken yiek tetok. 	 És megdorgálá õt Jézus, mondván: Némulj meg és menj ki ez emberbõl! És az ördög azt a középre vetvén, kiméne belõle, és nem árta néki semmit.


Wek yɔɔk, yan, Wɛɛrwakɔuwe, abi dɛ kɔc kaarou ci tɔc e laŋarep tok nɔm; tok abi jɔt, ku nyieeŋe tok piny. 	 Mondom néktek, azon az éjszakán ketten lesznek egy ágyban; az egyik felvétetik, és a másik elhagyatik.


E doŋ ke ye tethiinakaŋ tei, Ke raan bɔ ke bi bɛn, ku cii bi bɛ gaau. 	 Mert még vajmi kevés idõ, és a ki eljövendõ, eljõ és nem késik.


Ku eeŋo piŋku enɔɔne, raan ebɛn, ŋɛk e thoŋ e dhieethe ye thin piŋ? 	 módon halljuk hát [õket,] kiki közülünk a saját nyelvén, a melyben születtünk?


Ku reec Judai gam ne kede, nɔn ee yen cɔɔr, ku be piny tiŋ, a kɔn kek wun raan ci tɔ daai cɔɔl ayi man. 	 Nem hivék azért a zsidók róla, hogy vak vala és megjöve a látása, mígnem elõhívák annak szüleit, a kinek megjöve a látása,


Ku week, yak rot coc aya; Wen e raan abɔ e thaar kuocki. 	 Ti is azért legyetek készek: mert a mely órában nem gondolnátok, abban jõ el az embernek Fia.


Ku yɛn, yɛn ee piir waan hiuwe loŋ; ku te ci cook de loŋ bɛn, ke kerac e bɛ piir, aguɔ thou yɛn; 	 Én pedig éltem régen a törvény nélkül: de ama parancsolatnak eljövetelével felelevenedék a bûn,


ku ne gook ril ayi kagai ci looi, ne riɛl e Weidit ke Nhialic; ku yɛn atok, agal e Jeruthalem ku bɛi nu e yekec, a le guoot piny de Yilurikon, yɛn e welpiɛth ke Kritho thol e guieer; 	 Jelek és csodák ereje által, az Isten Lelkének ereje által; úgyannyira, hogy én Jeruzsálemtõl és környékétõl fogva Illyriáig betöltöttem a Krisztus evangyéliomát.


Ku ade raan cɔl Anania, keke Thapeire tiiŋde, raan ci ka cath ne yen ɣaac; 	 Egy ember azonban, névszerint Anániás, Safirával, az õ feleségével, eladá birtokát.


Na wen, acuk akoolke lɛɛr, ke wo jɔ jal lok e kueerda; goki wo ruac kedhie, keke dieerken ku mithken, abuk ɣet e panydit kec: goku womiɔl tuk e abapdit yɔu, ku lɛŋku; 	 Mikor pedig eltöltöttük azokat a napokat, kimenvén, elutazánk; kikísérvén bennünket mindnyájan feleségestõl, gyermekestõl egészen a városon kívülre. És a tenger partján térdre esve imádkozánk.


Ku Yecu aa jam e kede thonde: ku luelki keek, an, jiɛɛm ne lɔŋ de nin. 	 Pedig Jézus annak haláláról beszélt; de õk azt hitték, hogy álomnak alvásáról szól.


Ku kene ee ke ɣɔn lueel nebi Joel; 	 Hanem ez az, a mi megmondatott Jóel prófétától:


Na wen, ke jɔ kɔckɛn e piooce yɔɔk, yan, Beku lɔ Judaya. 	 Ez után aztán monda tanítványainak: Menjünk ismét Júdeába.


dhil Thamaria reetic. 	 Samárián kell vala pedig általmennie.


Ku aci aa thaar kadiak, thaar e pieete ke yen thin. 	 Vala pedig három óra, mikor megfeszíték õt.


Raan ebɛn raan bɔ tede yɛn, ago welki piŋ, ku jɔ keek aa looi, we ba nyuoth raan kit kek; 	 Valaki én hozzám jõ és hallgatja az én beszédimet és azokat megtartja, megmondom néktek, mihez hasonló.


Go dap bɛn ɣot enɔnthiine te nu malik, bi ku lip, yan, Yɛn kɔɔr nɔn bi yin a gam nɔm de Jɔn Baptith e athaanic enɔnthiine. 	 És a királyhoz nagy sietve azonnal bemenvén, kéré õt mondván: Akarom, hogy mindjárt add ide nékem a Keresztelõ János fejét egy tálban.


Ku be lueel, yan, Yɛn bi rot ŋɔɔth e yen. Ku be lueel, yan, Tieŋki, yɛn woke mith e gɛme Nhialic ɛn. 	 És ismét: Én õ benne bízom; és ismét: Ímhol vagyok én és a gyermekek, a kiket az Isten nékem adott.


Ku ade kɔc kɔk e weyiic kɔc reec gam. Ɣɔn gɔle kaŋ Yecu aa ŋic kɔc bi ye rɛɛc gam, ku ŋic raan bi ye nyiɛɛn. 	 De vannak némelyek közöttetek, a kik nem hisznek. Mert eleitõl fogva tudta Jézus, kik azok, a kik nem hisznek, és ki az, a ki elárulja õt.


Na wen, acuk jal etɛɛn, ke wo jɔ ro yal, ɣetku Regio: na ɣɔnmiak, ke wowic leu, agoku bɛn Puteoli ekool tok: 	 Onnét körülkerülvén, eljutánk Régiumba, és egy nap mulva déli szél támadván, másnap megérkezénk Puteóliba.


Ku yɛn mit piɔu enɔɔne ne ka guoom ne biakdun, ku ka ci niim dak ne katuc ci Kritho guum, aya ke ke thiɔɔŋ niim e guopdiyin, ne biak de guopde, yen aye kanithɔ. 	 Most örülök a ti érettetek való szenvedéseimnek, és a magam részérõl betöltöm a mi híja van a Krisztus szenvedéseinek az én testemben az Õ testéért, a mi az egyház;


Amawoou ne week, wek Parithai! wek nhiaar reer aa wek reer e thony piɛth niim e ɣoot ke Nhialic yiic, ku nhiaarki thiec ee kɔc week thieec e thuk yiic. 	 Jaj néktek farizeusok! mert szeretitek az elõlülést a gyülekezetekben, és a piaczokon való köszöntéseket.


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Wek yɔɔk eyic, yan, Acie luɔi ca wek gook tiŋ, ee luɔi ca wek cam ne kuiin ci pam, abak kuɛth, yen aa kaar wek ɛn. 	 Felele nékik Jézus és monda: Bizony, bizony mondom néktek: nem azért kerestek engem, hogy jeleket láttatok, hanem azért, mert ettetek ama kenyerekbõl, és jóllaktatok.


ke kɔc nu Judaya e ke kɔt leki e kurdit yiic; 	 Akkor, a kik Júdeában lesznek, fussanak a hegyekre;


Goki lueel, yan, Eeŋodaŋ kɔɔr wok caatɔ daŋ? wokgup acuk piŋ e yethok. 	 Azok pedig mondának: Mi szükségünk van még bizonyságra? Hiszen mi magunk hallottuk az õ szájából.


Er de Yecu, Yecu de Eliedher, Eliedher de Jorim, Jorim de Mathat, Mathat de Lebi, 	 z] Jóséé, [ez] Eliézeré, [ez] Jórimé, [ez] Mattáté, [ez] Lévié,


Na wen, ke raan kuany nyin thou, ku jɔt e tuucnhial leerki e Abraɣam yɔu. Ku jɔ raan cuai thou aya, go thiɔk; 	 Lõn pedig, hogy meghala a koldus, és viteték az angyaloktól az Ábrahám kebelébe; meghala pedig a gazdag is, és eltemetteték.


Ku cuɛte thuɔɔu ku paan e kɔc ci thou e baar e macic. Thon ee kek rou ki ekene. 	 A pokol pedig és a halál vettetének a tûznek tavába. Ez a második halál, a tûznek tava.


Yen acii be aa yɛn e ye looi, ee kerɛɛc rɛɛr e yayic, aye ye looi. 	 Most azért már nem én cselekszem azt, hanem a bennem lakozó bûn.


Yen aa dhiaau ɛn piɔu ne reme, Ku ja lueel, an, Ayek cool e wac kaŋ e kepiɔth: Ku kucki kuɛɛrki; 	 Azért megharagudtam arra a nemzetségre és mondám: mindig tévelyegnek szivökben; õk pedig nem ismerték meg az én útaimat.


Guɔ kɔc piŋ rot, rot bɔ nhial, acit man e awuoou de pieeu, ku cit awuoou e maar diit e deŋ: ku piɛŋ dhi e kɔc ŋic thoom gut, agutki thoomken: 	 És hallék szózatot az égbõl, mint sok vizeknek zúgását és mint nagy mennydörgésnek szavát; és hallám hárfásoknak szavát, a kik az õ hárfájokkal hárfáznak vala;


Na wen, aci Kerod Yecu tiŋ, ke jɔ piɔu miɛt alal; aa ye kɔɔr e yepiɔu ecaŋɣɔn luɔi bi en e tiŋ, luɔi ci en kajuec piŋ ne kede; ku aŋath luɔi bi en kegok bi looi tiŋ. 	 Héródes pedig Jézust látván igen megörüle: mert sok idõtõl fogva kívánta õt látni, mivelhogy sokat hallott õ felõle, és reménylé, hogy majd valami csodát lát, melyet õ tesz.


ago many mɛce yɛn e biak de Kritho ago ŋic e kaldiit e bɛnydit ebɛn, ku ŋic e kɔc kɔk niim kedhie; 	 Annyira, hogy a Krisztusban híressé lett az én fogságom a testõrség egész házában és minden mások elõtt;


luɔi ci en a tɔ ŋic jamcimoony, ne nyuoth ci en a nyuoth kaŋ; acit man can e gɔɔr waan ne wel liaakaŋ. 	 gy [tudniillik] kijelentés útján ismertette meg velem a titkot, a szerint, a mint az elébb megírám röviden,


Go malik piɔu dhiau aret, ku ne baŋ de guutguut wen ci lueel, ku ne baŋ de kamaan rɛɛr ne yen etok ten ee cam, ka cin piɔu luɔi bi en jai. 	 A király pedig noha igen megszomorodék, eskûje és a vendégek miatt nem akará õt elutasítani.


Ku week, we ye raan kuany nyin tɔ cin naamde. Ku na kɔc cuai, ciki week e cieŋ e ciɛɛŋ rac, ku ciki week e thɛl e bany ke goony niim? 	 Ti pedig meggyaláztátok a szegényt. Avagy nem a gazdagok hatalmaskodnak- é rajtatok, és nem õk hurczolnak-é titeket a törvény elé?


Go yɔɔk, yan, Eeŋo tɔ yin a piɛth? Acin raan piɛth nu, ee tok tei, yen Nhialic. Ku na kɔɔr nɔn bi yin lɔ te nu piir, ke yi dot cok ke loŋ. 	 Õ pedig monda néki: Miért mondasz engem jónak? Senki sem jó, csak egy, az Isten. Ha pedig be akarsz menni az életre, tartsd meg a parancsolatokat.


Awarek de teŋ de weu ade naamde te ci raan guɔ thou: ku na ken raan thou, ke awarek acin naamde anande te ŋoote raan e gaar en ke piir. 	 Mivel a végrendelet holtak után jogerõs, különben pedig, ha él a végrendelkezõ, épen nem érvényes.


Yin yɔɔk eyic, yan, Waan koor yin, yin ee yithar duut, ago aa cath teduon e yinpiɔu: rial, te ci yin dhiɔp, ka yin bi yicin riny, ago raan daŋ yi duut, ku leer yi te liu e yipiɔu. 	 Bizony, bizony mondom néked, a mikor ifjabb valál, felövezéd magadat, és oda mégy vala, a hova akarád; mikor pedig megöregszel, kinyújtod a te kezedet és más övez fel téged, és oda visz, a hová nem akarod.


Go ke tuɔɔc Bethlekem, lueel, yan, Lak cok e luɔp wek mɛnhthiine; ku te ca wek e yok, ke we tɔ ya yine thok, ke yɛn dueer bɛn ba bɛn lam ayadaŋ. 	 És elküldvén õket Bethlehembe, monda nékik: Elmenvén, szorgalmatosan kérdezõsködjetek a gyermek felõl, mihelyt pedig megtaláljátok, adjátok tudtomra, hogy én is elmenjek és tisztességet tegyek néki.


Ku kene yen aye piir athɛɛr, yan, Ŋiny bi kek yin ŋic, yin Nhialic yic, yin yitok, ku ŋicki Yecu Kritho raan e yin e toc en. 	 Az pedig az örök élet, hogy megismerjenek téged, az egyedül igaz Istent, és a kit elküldtél, a Jézus Krisztust.


Na wen, acik ke yok aliu, ke ke thel Jathon keke wɛɛt kɔk leerki keek e bany niim, bany ceŋ panydit, ke ke cot, yan, Kɔcke kɔc ci piny yiek anuɔɔn e piny nɔm ebɛn acik bɛn ene aya; 	 Mikor pedig õket nem találák, Jásont és némely atyafiakat vonszolák a város elõljárói elé, kiáltozva, hogy ezek az országháborítók itt is megjelentek;


Ku ade kɔc ci piaat e yen etok kaarou, kɔc e kaŋ rum, tok e baŋ cuec, ku tok e baŋ cam. 	 Akkor megfeszítének vele együtt két latrot, egyiket jobbkéz felõl, és a másikat balkéz felõl.


Ku na de raan e weyiic raan de nɔm mith, ku te lip mɛnhde kuin tede yen, bi miɔɔc e kɔɔi? Ku na lip rɛc, bi miɔɔc e kerac, le enyin e rɛcic? 	 lyik atya pedig az közületek, a kitõl a fia kenyeret kér, [és] õ talán követ ád néki? vagy ha halat, vajjon a hal helyett kígyót ád-é néki?


ke we cii raan be pɔl e luoi lni en wun kedaŋ, ayi man; 	 Úgy már nem engeditek, hogy az atyjával vagy anyjával valami jót tegyen,


Acit man e wil e deŋ ee bɛn te ye akɔl thok bɛn, ago piny riaau aɣet te ye akɔl lɔ piny; yen abi ciet bɛn e Wen e raan aya. 	 Mert a miképen a villámlás napkeletrõl támad és ellátszik egész napnyugtáig, úgy lesz az ember Fiának eljövetele is.


Ke ci dhieeth ne guop ee guop; ku ke ci dhieeth e Wei ee wei. 	 A mi testtõl született, test az; és a mi Lélektõl született, lélek az.


Na wen, aci kake wan, ke Yecu be ro nyuoth kɔckɛn e piooce e wɛɛryɔu, wɛɛr cɔl Tiberia: go ro nyuɔɔth ale. 	 Ezek után ismét megjelentette magát Jézus a tanítványoknak a Tibériás tengerénél; megjelentette pedig ekképen:


Go lueel, yan, Wek lɛk eyic, yan, Tiiŋ kuany nyine tiiŋ cin nɔm moc aci kaŋ cuat thin awar kɔc kedhie: 	 És monda: Igazán mondom néktek, hogy e szegény özvegy mindenkinél többet vete:


kedɛn bik yok rial ee riaak eliŋliŋ, yac en aye nhialicden, ku dhueeŋden ee yaar ee kek yaar, ayek kepiɔth tuom ka ke piny nɔm. 	 knek végök veszedelem, kiknek Istenök az õ hasok, és a kiknek dicsõségök az õ gyalázatukban van, kik [mindig] a földiekkel törõdnek.


Ku enɔɔne, te dɛ wek niim gɔɔny ne ka ke pinye enɔɔne, jaki kɔc taau e gɔɔny niim kɔc cin naamden e kanithɔyic. 	 Ha pedig méltó lesz, hogy én is elmenjek, velem együtt jönnek.


Goki thieec, yan, Ee yin ŋa? Go Yecu ke yɔɔk, yan, Ee raan waan aa cool e lɛk ɛn e week ecaŋɣɔn. 	 Mondának azért néki: Ki vagy te? És monda nékik Jézus: A mit eleitõl fogva mondok is néktek.


Go Yecu yɔɔk, yan, Pal kɔc ci thou e ke thiak kɔckɛn ci thou: ku yin lɔ, guieere kɔc ciɛɛŋ de Nhialic. 	 Monda pedig néki Jézus: Hadd temessék el a halottak az õ halottaikat: te pedig elmenvén, hirdesd az Isten országát.


Ku yen acit miɛt duɛɛr wek piɔth miɛt ayadaŋ, abak piɔth ayum ne yɛn etok. 	 Azonképen ti is örüljetek, és örüljetek együtt velem.


Aŋuan luɔi ba wek e lueel, yan, Te nu piir bi wok piir e Bɛnydit piɔu, ke wo bi piir, agoku kene looi, ku nɔn ee yen kene. 	 Holott ezt kellene mondanotok: Ha az Úr akarja és élünk, ím ezt, vagy amazt fogjuk cselekedni.


raan ci rolde piny niɛŋ ɣɔn; ku aci lueel enɔɔne, yan, E doŋ ke ye nieŋ tok, ku acie piny etok, ayi tenhial aya aba niɛŋ. 	 Kinek szava akkor megrendítette a földet, most pedig ígéretet tesz, mondván: Még egyszer megrázom nemcsak a földet, hanem az eget is.


Ken Kritho kake dhil guum, ku jɔ lɔ tedɛn e dhueeŋ? 	 Avagy nem ezeket kellett-é szenvedni a Krisztusnak, és úgy menni be az õ dicsõségébe?


Ku te ci kake pal kɔc eliŋliŋ, ka cin ke bi bɛ aa gam ne baŋ de kerac. 	 A hol pedig bûnök bocsánata vagyon, ott nincs többé bûnért való áldozat.


Wek yɔɔk, yan, Acie yen; ku te kɛn wek wepiɔth puk, ke we bi thou wedhie cit man e kek. 	 Nem, mondom néktek: sõt inkább, ha meg nem tértek, mindnyájan hasonlóképen elvesztek.


Na wen, aci nɔm jɔ bɛn, ke jɔ Petero lueel, yan, Aca jɔ ŋic egɔk enɔɔne, nɔn ci Bɛnydit tunyde tooc, ago a luok e Kerod cin, ku aŋɔth ŋathe kɔc ke Judai ebɛn. 	 És Péter magához térve monda: Most tudom igazán, hogy az Úr elbocsátotta az õ angyalát, és megszabadított engem Heródes kezébõl és a zsidók népének egész várakozásától.


Na wen, ke nyuth ɛn kur e piu ke piir, kiir ee piuke lɔ kir cit man e kuruthalo, ke bɔ bei e thoonyditic thoonydiit e Nhialic keke Nyɔŋamaal, teek e caardeyic cil. 	 És megmutatá nékem az élet vizének tiszta folyóját, a mely ragyogó vala, mint a kristály, az Istennek és a Báránynak királyiszékébõl jõvén ki


Yen ee wok cool e lam Nhialic ne yen, e lam de lɛc leec wok en, yen aye jam e bɛn bei e wothook gɛm wok rinke. 	 Annakokáért õ általa vigyünk dícséretnek áldozatát mindenkor Isten elé, azaz az õ nevérõl vallást tevõ ajkaknak gyümölcsét.


Ku ade nɔm nyankene cɔl Mari, nyan ci nyuc e Yecu cok, ke piŋ welke. 	 És ennek vala egy Mária nevezetû testvére, ki is Jézus lábainál leülvén, hallgatja vala az õ beszédét.


Bɛny e weet, cook diit e loŋic ee cookou? 	 Mester, melyik a nagy parancsolat a törvényben?


Ku kɔc atitki Dhakaria, ku gɛiki e luɔi ci en gaau e luaŋditic. 	 A nép pedig várja vala Zakariást, és csodálkozék, hogy a templomban késik.


Ku acii bi tɔu aya e weyiic: ku raan kɔɔr luɔi bi en dit e weyiic, en abi aa raan e week luooi: 	 De nem így lesz közöttetek; hanem, a ki nagy akar lenni közöttetek, az legyen a ti szolgátok;


na wen, aci taau biic, ke jɔt nyan e Paro, ago muk tɔ ye wende. 	 Mikor pedig kitétetett, a Faraó leánya felvevé, és felnevelé õt a saját fia gyanánt.


Ku enɔɔne, te de Demeturio ke bi en goony keke raan, ayi ateet cath ne yen, te de kek ke bi kek goony, makamɔɔ ayeke taau piny, ku nu bany ke luk: tɔki keek gɔɔny rot. 	 Ha tehát Demeternek és a hozzátartozó mesterembereknek valaki ellen panaszuk van, törvényszékek vannak, és tiszttartók vannak: pereljenek egymással.


kɔcke, te ci kek dɔɔk cieen, acin ke dueer keek bɛ tɔ nyɔk piɔth e puk; luɔi ee kek rot bɛ piat Wen e Nhialic e tim ci riiu nɔm kɔu, ku yek tɔ yaar e kɔc niim. 	 És elestek, ismét megújuljanak a megtérésre, mint a kik önmagoknak feszítik meg az Istennek ama Fiát, és meggyalázzák õt.


Na wen, ekool tueŋ e akool ke kuin cinic lnɔn, ke kɔcpiooce e ke bɔ tede Yecu, bik ku thiecki, yan, Ee tenou nu e yipiɔu te bi wo kaŋ guik, te bi yin Winythok cam thin? 	 A kovásztalan kenyerek elsõ napján pedig Jézushoz menének a tanítványok, mondván: Hol akarod, hogy megkészítsük néked ételedre a husvéti bárányt?


Ku kene ee ŋiny ba wek e ŋic; We bi mɛnhthiine yok aci deer e lupɔ, ku ci taac e ken ee mul rem thin. 	 Ez pedig néktek a jele: találtok egy kis gyermeket bepólyálva feküdni a jászolban.


Kɔc anuki kadherou wɛɛt ke raan tok: ku jɔ wendit tik thiaak, ago thou ke cin meth. 	 Hét testvér vala azért: és az elsõ feleséget vévén, meghalt magzatok nélkül;


Go raan bɛɛr, lueel, yan, Mane ke ye kɔc tɔ gai, kuny kuoc wek te e bi yen thin, ku yen aa liep anyin. 	 Felele az ember és monda nékik: Bizony csodálatos az, hogy ti nem tudjátok honnan való, és az én szemeimet megnyitotta.


Ku yinyin, te ci en yi tɔ loi kerac, ke ŋuete bei, ku cuate wei; luɔi bi yin lɔ te nu piir, ke yi cath we nyin tok, yen aŋuan tede yin, ne luɔi bi yi cuat e giɛna deyic mac, te ciɛk yin cath we nyin kaarou. 	 És ha a te szemed botránkoztat meg téged, vájd ki azt és vesd el magadtól; jobb néked félszemmel bemenned az életre, hogynem két szemmel vettetned a gyehenna tüzére.


Cin raan ci rot yok, raan bi enɔm puk bi Nhialic bɛn lɛc nɔm, ee raan lɛɛne tei? 	 Nem találkoztak a kik visszatértek volna dicsõséget adni az Istennek, csak ez az idegen?


Na wen, aci Yecu rot jɔt miak etɛɛn ekool tueŋ wen ee akool dherou, ke kɔn tuol tede Mari Magdalene, tiiŋ waan ci en jɔɔk rac kadherou cieec e yeguop. 	 Mikor pedig reggel, a hétnek elsõ napján föltámadott vala, megjelenék elõször Mária Magdalénának, a kibõl hét ördögöt ûzött vala ki.


Ka ke Nhialic ɣɔn ciɛke piny, ka cii dueere tiŋ, ka cit riɛldɛn thɛɛr, ku luɔi ee yen Nhialic, kake ayeke ŋic egɔk, ayeke ŋic ne ka ci cueec. Ku acin ke bi kek rot kɔc; 	 Mert a mi Istenben láthatatlan, tudniillik az õ örökké való hatalma és istensége, a világ teremtésétõl fogva az õ alkotásaiból megértetvén megláttatik; úgy, hogy õk menthetetlenek.


Ku Yithaya e ŋeeny aret, lueel, yan, Yɛn cii kɔc yok, kɔc e ken a kɔɔr; Yɛn ci nyuoth kɔc, kɔc e ken a luɔp. 	 Ésaiás pedig bátorságosan ezt mondja: Megtaláltak azok, a kik engem nem keresnek; nyilvánvaló lettem azoknak, a kik felõlem nem kérdezõsködtek.


Go kɔc piŋ jamde agoki gai kedhie, ku thiecki rot, yan, Kene cie yen e raan waan e kɔc yɔŋ kɔc e rinke cɔɔl e Jeruthalem, ku bi etene, luɔi bi en keek lɛɛr e banydit ke ka ke Nhialic niim ke ke mac? 	 Álmélkodnak vala pedig mindnyájan, a kik hallák, és mondának: Nem ez-é az, a ki pusztította Jeruzsálemben azokat, a kik ezt a nevet hívják segítségül, és ide is azért jött, hogy õket fogva vigye a fõpapokhoz?


Lɛc dueer raan ro leec akou enɔɔne? Aliu, aye nyaai. Ne loŋou? Ne loŋ de luɔi? Acie yen; ne loŋ de gam, yen a nyiɛɛiye ye. 	 Hol van tehát a dicsekedés? Kirekesztetett. Mely törvény által? A cselekedeteké által? Nem; hanem a hit törvénye által.


Ku keek ayeke dɔm aye bany ke ke juec, ne pɛn ci thuɔɔu ke pɛn tɔu ananden; 	 És amazok jóllehet többen lettek papokká, mert a halál miatt meg nem maradhattak:


Na wen, ke Judai ke ke yook raan wen ci dem, yan, Ekoole ee kool e thabath, acii piɛth luɔi ɣɛɛc yin bioŋdu. 	 Mondának azért a zsidók a meggyógyultnak: Szombat van, nem szabad néked a nyoszolyádat hordanod!


Goke lony kek tuucnhial kaŋuan tuuc ci ro kɔn coc ne kede thaar ku akol ku pɛɛi ku run, e naŋ bi kek baŋ toŋ de kɔc nɔk abik thou baŋ wen ee kek diak. 	 Eloldaték azért a négy angyal, a ki el vala készítve az órára és napra és hónapra és esztendõre, hogy megölje az emberek harmadrészét.


ke Wun Bɛnydan Yecu Kritho, yen aye Wun de nɔm lɛc, ke bi we miɔɔc ne wei ke pɛlenɔm ku nyuth bi we nyuoth kaŋ, luɔi ba wek e ŋic apiɛth; 	 Hogy a mi Urunk Jézus Krisztusnak Istene, a dicsõségnek Atyja adjon néktek bölcseségnek és kijelentésnek Lelkét az Õ megismerésében;


Na wen, e ke dap lɔ kɔtki e raŋ nɔm: ke ke lɛthe gup ku cik piɔth pau: ku acin raan de ke cik lɛk en; acik riɔɔc. 	 És nagyhamar kijövén, elfutának a sírbolttól, mert félelem és álmélkodás fogta vala el õket; és senkinek semmit sem szólának, mert félnek vala.


Na wen, aŋoot ke ke thieei, ke jel e keyiic, ku jɔ jɔt leere paannhial. 	 És lõn, hogy míg áldá õket, tõlök elszakadván, felviteték a mennybe.


Kake aca ke lɛk week e kɛŋ yiic: ku thaar abɔ, thaar can bi bɛ jam woke week e kɛŋ, we ba guieer ka ke Waar egɔk. 	 Ezeket példázatokban mondottam néktek; de eljõ az idõ, mikor nem példázatokban beszélek majd néktek, hanem nyiltan beszélek néktek az Atyáról.


le ku kɔɔr awareek tede yen awareek bi gaar kɔc ke luek ke Nhialic Damathko, yan, te de yen kɔc ci yok kɔc cath e Kueere, nɔn ee kek roor, ku nɔn ee kek diaar, yan, bi ke bɛɛi Jeruthalem ke ke mac. 	 Kére õ tõle leveleket Damaskusba a zsinagógákhoz, hogy ha talál némelyeket, kik ez útnak követõi, akár férfiakat, akár asszonyokat, fogva vigye Jeruzsálembe.


Go Pilato ke yɔɔk, yan, Namki week, abak loŋde guiir e guieerdun. Go Judai lueel, yan, Wo kene pal naŋ bi wok raan nɔk: 	 Monda azért nékik Pilátus: Vigyétek el õt ti, és ítéljétek meg õt a ti törvényeitek szerint. Mondának azért néki a zsidók: Nékünk senkit sem szabad megölnünk;


Na wen, ke Martha nuan aret ke luɔi dit, ku jɔ bɛn te nu yen, bi ku lueel, yan, Bɛnydit, luɔi ci nyankai a pal luɔi yatok, cin kedu thin? Yɔɔke bi a kony. 	 Mártha pedig foglalatos volt a szüntelen való szolgálatban; elõállván azért, monda: Uram, nincs-é arra gondod, hogy az én testvérem magamra hagyott engem, hogy szolgáljak? Mondjad azért néki, hogy segítsen nékem.


Ku yen aye week tɔ tɔu e Kritho Yecuyic, raan cii Nhialic tɔ ye pɛlenɔm ne baŋda, ku piathepiɔu, ku ɣɛɛrepiɔu, ku weer weere wo bei; 	 Ezért van ti köztetek sok erõtlen és beteg, és alusznak sokan.


Guɔ wiik, ku piɛŋ rol leke yɛn, an, Thaulo, Thaulo, eeŋo yɔŋe yɛn? 	 És leesém a földre, és hallék szót, mely monda nékem: Saul, Saul, mit kergetsz engem?


Go ke bɛ thieec, yan, Eeŋa kaarki? Goki lueel, yɛn, Yecu de Nadhareth. 	 Ismét megkérdezé azért õket: Kit kerestek? És azok mondának: A názáreti Jézust.


ku adueer epiɔu liir keke kɔc kuc kaŋ ku kɔc e kaŋ wooc, ne took ci e tuɔɔk ne kɔc de guop aya; 	 A ki képes együttérezni a tudatlanokkal és tévelygõkkel, mivelhogy maga is körül van véve gyarlósággal.


e luɔi ee wok ka ke yenguop, ka ke riiŋde, ku ka ke yomke. 	 Mert az Õ testének tagjai vagyunk, az Õ testébõl és az Õ csontjaiból valók.


Goki kɔc tɔ diɛɛr ayi bany ceŋ panydit aya, te ci kek kake piŋ. 	 Fel is indíták a sokaságot és a város elõljáróit, kik hallják vala ezeket.


Na wen, ke tunynhial ee kek rou koth kaaŋde, ku jɔ ke cit kuurdit gok dɛp e mac cuat e abapditic: go baŋ toŋ e abapdit baŋ wen ee kek diak jɔ guɔ aa riɛm; 	 A második angyal is trombitált, és mint egy tûzzel égõ nagy hegy vetteték a tengerbe; és a tengernek harmadrésze vérré lõn;


Ago bɛ jai. Na wen, etethiine, ke kɔc wen kaac etɛɛn ke beki lɛk Petero, yan, Ee yic, yin ee raan toŋden; luɔi ee yin raan e Galili, ku kit thok weke keek aya. 	 pedig ismét megtagadá. De kevés idõ múlva az ott állók ismét mondják vala Péternek: Bizony közülök való vagy; mert Galileabeli is vagy, és a beszéded [is] hasonló.


acit man ci e gɔɔr, yan, Yin ca tɔ ye wun juur juec; aye waada e Nhialic nom, Raan ci gam, Raan e kɔc ci thou tɔ piir, ku ye Raan e kaliu tɔ cit ka nu. 	 (A mint meg van írva, hogy sok nép atyjává tettelek téged ) az elõtt, az Isten elõtt, a kiben hitt, a ki a holtakat megeleveníti, és azokat, a melyek nincsenek, elõszólítja mint meglevõket.


Aake ye kede piŋ, luɔi ci en keek tɔ gai ne thuɛth ee yen thueth ecaŋɣɔn. 	 Azért figyeltek pedig rá, mert sok idõn át az ördögi mesterségekkel elámította õket.


Ku kaki kedhie ee kaku, ku kaku ee kaki: ku yɛn ee dhueeŋ yok e keyiic. 	 És az enyémek mind a tiéid, és a tiéid az enyémek: és megdicsõíttetem õ bennök.


Go Yecu lueel, yan, Eeŋo e yin a tɔ piɛth? acin raan toŋ piɛth nu, ee Nhialic etok. 	 Monda pedig néki Jézus: Miért mondasz engem jónak? Nincs senki jó, csak egy, az Isten.


Agoki thieec, yan, Ka yee ŋa? Ye Eiija? Go, yan, Ei, yɛn cie Elija. Goki, yan, Ka ye nebi waane? Go bɛɛr, jiɛi, yan, Ɣei. 	 És kérdezék õt: Kicsoda tehát? Illés vagy-é te? És monda: Nem vagyok. A próféta vagy-é te? És õ felele: Nem.


yen acak noom, te ci e yien week ne kede loŋ cii Nhialic lueel e yepiɔu, ku ne ŋiny ci en e kɔn ŋic, aguɔki piaat e tim ci riiu nɔm kɔu ne ciin rac, ku nakki abi thou: 	 t, a ki Istennek elvégezett tanácsából és rendelésébõl adatott [halálra,] megragadván, gonosz kezeitekkel keresztfára feszítve megölétek:


Go Pilip puk nɔm, yan, Kuin ci pam ɣɔc e jinii kathieer acii keek dueer leu, luɔi bi ŋɛk dɛ kethiinakaŋ, ku de ŋɛk kethiinakaŋ, raan ebɛn. 	 Felele néki Filep: Kétszáz dénár árú kenyér nem elég ezeknek, hogy mindenikök kapjon valami keveset.


Go Yecu yenɔm wɛl keek, ku lueel, yan, Wek nyiir ke Jeruthalem, duoki ya dhieu, dhieuki rot, ku mithkun. 	 Jézus pedig hozzájok fordulván, monda: Jeruzsálem leányai, ne sírjatok én rajtam, hanem ti magatokon sírjatok, és a ti magzataitokon.


Na wen, aci nhi lɛɛr kadhetem, ke Yecu nom Petero, ku Jakop, ku Jɔn manhe, ku leer keek e kuurdit nɔm kapac, kuurdiit baar; 	 És hat nap mulva magához vevé Jézus Pétert, Jakabot és ennek testvérét Jánost, és felvivé õket magokban egy magas hegyre.


Ku na ŋathku ka kenku tiŋ, yen abuk aa tiit ne piɔn lir. 	 Ha pedig, a mit nem látunk, azt reméljük, békességes tûréssel várjuk.


Ku ka gɔɔny kek ɛn enɔɔne, aciki ke dueer tɔ ye yith. 	 Rám sem bizonyíthatják azokat, a mikkel most engem vádolnak.


Acit Waada, Raan piir, acit man ci en a tooc, ku ya piir ne Waada; yen acit piir ee raan e ya cam piir e yɛn aya. 	 A miként elküldött engem amaz élõ Atya, és én az Atya által élek: akként az is, a ki engem eszik, él én általam.


Na wen, acik leu te nu kiɛɛr kaarou, ke ke jɔ abel tɔ lɔ biic; go abel nɔm nuɛt piny ku jɔ kɔɔc aril, ku dhoŋ abel thar ne riɛl e apiɔɔk. 	 De mikor egy zátonyos helyre találtak, ráhajtották a hajót. És az elsõ része ugyan megakadván, mozdíthatatlanul marad vala, a hátulsó része azonban szakadoz vala a haboknak ereje miatt.


Go kut e kɔc cɔɔl keke kɔckɛn e piooce, ku yook keek, yan, Na de raan kɔɔr luɔi bi en a biɔɔth cok, e ye rot nyɔŋ, ku jɔt timdɛn ci riiu nɔm, ku jɔ a kuany cok. 	 A sokaságot pedig az õ tanítványaival együtt magához szólítván, monda nékik: Ha valaki én utánam akar jõni, tagadja meg magát, és vegye fel az õ keresztjét, és kövessen engem.


Na wen, etethiine, ke kaŋ e ke jɔ loony piny e yenyin kacit kuɛc, ago bɛ yin; ago ro jɔt, ku baptith; 	 És azonnal mintegy pikkelyek estek le szemeirõl, és mindjárt visszanyeré látását; és felkelvén, megkeresztelkedék;


Ku kal akoor thok, ku kueer ajonyic, kueer lɔ te nu piir, ku kɔc e ye yok aliki. 	 Mert szoros az a kapu és keskeny az az út, a mely az életre visz, és kevesen vannak, a kik megtalálják azt.


Na wen, ekool mane guop, ke jɔ kool piɛth kɔɔr, kool bi en e nyiɛɛn. 	 És ettõl fogva alkalmat keres vala, hogy elárulja õt.


Yen naam wek weu ke tɔŋ ebɛn weu ke Nhialic, luɔi ba wek biok aa leu apiɛth ekool rac, ku te ca wek kaŋ thol kedhie, ke we bi tɔu e we kaac. 	 Annakokáért vegyétek föl az Istennek minden fegyverét, hogy ellentállhassatok ama gonosz napon, és mindeneket elvégezvén megállhassatok.


Go Mari lueel, an, Ya ki yɛn nyanlim e Bɛnydit; ne tiec tede yɛn cit man e welku. Go tunynhial jal e yelɔɔm. 	 Monda pedig Mária: Imhol az Úrnak szolgálója; legyen nékem a te beszéded szerint. És elméne õ tõle az angyal.


goki nyai e yelɔɔm, ku guiirki kapac, luelki, yan, Raane acin ke ci looi ke roŋ ke luɔi dueere ye nɔk, ayi many mɛce yen aya. 	 És visszavonultokban beszélgetnek vala egymással, mondván: Semmi halálra, vagy fogságra méltó dolgot nem cselekszik ez az ember.


Wek bɛ yɔɔk, yan, Na de kɔc kaarou e weyiic, kɔc mat kethook e piny nɔm, ne ke bik lim, ka bi luoi keek ne Waar nu paannhial. 	 Ismét, mondom néktek, hogy ha ketten közületek egy akaraton lesznek a földön minden dolog felõl, a mit csak kérnek, megadja nékik az én mennyei Atyám.


E akoolke abi kɔc kurdit yɔɔk, yan, Wieekki e woniim; ku yookki kur kor, yan, Kuomki wo piny. 	 Akkor kezdik mondani a hegyeknek: Essetek mi reánk; és a halmoknak: Borítsatok el minket!


Na wen, ke tuuc e ke gueer te nu Yecu; ku jɔki guieer kaŋ kedhie, ka cik looi ebɛn, ayi weet ci kek weet. 	 És az apostolok összegyûlekezének Jézushoz, és elbeszélének néki mindent, azt is, a miket cselekedtek, azt is, a miket tanítottak vala.


Na wen, ke cawiic e ke lɔ lek bany ke tɔŋ lɛk welke; goki riɔɔc, te ci kek e piŋ nɔn ee kek Romai; 	 A poroszlók pedig megmondák a bíráknak e beszédeket; és azok megfélemlének, mikor meghallották, hogy rómaiak,


Go Yecu lueel, yan, Yɛn aye kueer, ku yɛn aye yic, ku yɛn aye piir: acin raan bɔ tede Waada, te ken en teek tede yɛn. 	 Monda néki Jézus: Én vagyok az út, az igazság és az élet; senki sem mehet az Atyához, hanemha én általam.


Ku dhieu ajaleep ke piny nɔm ku biekki keyoth, ne cin cin en raan e kaken bɛ ɣɔɔc, 	 A föld kalmárai is siratják és jajgatják õt, mert az õ árúikat immár senki nem veszi;


Na wen, ke cɔɔl raan toŋ de Parithai, yan, bi cam ke ye. Ku jɔ lɔ ɣon e Parithai, le ku nyuuc ten ee kɔc cam. 	 Kéré pedig õt egy a farizeusok közül, hogy õ vele egyék; annakokáért bemenvén a farizeus házába, leüle enni.


Ku adueere lueel ale, yan, Ayi Lebi aya, raan ee toŋ wen thieere kaŋ noom tede kɔc, yen aa gɛm toŋ wen thieere kaŋ ne Abraɣam; 	 És hogy úgy szóljak, Ábrahámnál fogva tized vétetett Lévitõl is, a tizedszedõtõl,


Ku kal e panydit ade keerkeer kathieer ku rou, keerkeer ci rin ke tuuc ke Nyɔŋamaal kathieer ku rou gɔɔr e keniim. 	 És a város kõfalának tizenkét alapja vala, és azokon a Bárány tizenkét apostolának nevei.


Ku acie week ee jam, ee Wei ke Wuoordun kek ee jam e wegup. 	 Mert nem ti vagytok, a kik szóltok, hanem a ti Atyátoknak Lelke az, a ki szól ti bennetek.


E thaar mane guop, ke Yecu yook kuut ke kɔc, yan, E we bɔ biic cit man e ka yin raan tɔŋ, raan e kaŋ rum, ke we muk abatɛɛu ku thieec, bak a bɛn dɔm? E akoolnyiin kedhie yɛn e reer wo week etok luaŋditt e Nhialic, ke ya weet, ku wek ken a dɔm. 	 Ugyanekkor monda Jézus a sokaságnak: Mint valami latorra, úgy jöttetek fegyverekkel és fustélyokkal, hogy megfogjatok engem? Naponként nálatok ültem, tanítván a templomban, és nem fogtatok meg engem.


Ee kenou piɔl e keek, te luɛɛl ɛn en, an, Karɛcku acike pal yin; ku te luɛɛl ɛn en, an, Jɔt rot, cathe? 	 Mert mi könnyebb, ezt mondani-é: Megbocsáttattak néked a te bûneid; vagy ezt mondani: Kelj föl és járj?


Na wen, ke jel etɛɛn, le paanden; ku kuany cok e kɔckɛn e piooce. 	 És kiméne onnét, és méne az õ hazájába, és követék õt az õ tanítványai.


luɔi bi en a nyuoth Wende e yapiɔu, ke yɛn bi welkɛn piɛth aa guiir e Juoor yiic; ku enɔnthiine yɛn ken loŋ guiir woke kɔckuɔ: 	 Hogy kijelentse az õ Fiát én bennem, hogy hirdessem õt a pogányok között: azonnal nem tanácskoztam testtel és vérrel,


Ku kɔcke abik lɔ lek kedɛn tuc yok ke bi ceŋ athɛɛr; ku lɔ kɔc piɛthpiɔth te nu piir athɛɛr. 	 És ezek elmennek majd az örök gyötrelemre; az igazak pedig az örök életre.


We wedhie, we kɔc ci baptith e Krithoyic, we ci Kritho taau e wekɔɔth. 	 Mert a kik Krisztusba keresztelkedtetek meg, Krisztust öltöztétek fel.


Na wen, aci kake thok, ke nyuth rot kɔc kaarou e keyiic ke ci eguop puk, te waan ciɛth kek, ke ke lɔ rɛɛr. 	 Ezután pedig közülök kettõnek jelenék meg más alakban, útközben, mikor a mezõre mennek vala.


Go Yecu ke cɔɔl, ku lueel, yan, Palki miththiiakaŋ e ke bɔ te nuo yɛn, ku duoki ke pen: ciɛɛŋ de Nhialic ee kede kɔc cit keek. 	 De Jézus magához híván õket, monda: Engedjétek, hogy a kis gyermekek én hozzám jõjjenek, és ne tiltsátok el õket; mert ilyeneké az Istennek országa.


ku cotki, te woi kek tol nyop en, luelki, yan, Ee panydiitou kit keke panydiite? 	 És kiáltának, látván az õ égésének füstjét, és ezt mondják vala: Mi hasonló e nagy városhoz?


Go Yecu coot, lueel, yan, Raan gam ɛn, acie yɛn e gɛm, ee raan e toc ɛn en a gɛm. 	 Jézus pedig kiálta és monda: A ki hisz én bennem, nem én bennem hisz, hanem abban, a ki elküldött engem.


Ku enɔɔne, ke ke cuku bi tɔ diu piɔth, lɔ wiir, dɛɛnye alabithɔ, ku nom rɛc ci kɔn dɔm; ku te ci yin e liep thok, ke yin bi rialdit yok; en aba noom, ku game keek, abi aa kedi yɛn ku kedu yin aya. 	 De hogy õket meg ne botránkoztassuk, menj a tengerre, vesd be a horgot, és vond ki az elsõ halat, a mely rá akad: és felnyitván a száját, egy státert találsz benne: azt kivévén, add oda nékik én érettem és te éretted.


Na de raan de yith ee yen ke piŋ, ke piŋ. 	 Ha valakinek van füle a hallásra, hallja.


Kuarkuɔ aake ye lam e kuure nɔm, ku yak lueel, yan, ee Jeruthalem en ee te bi kɔc dhil aa lam thin. 	 A mi atyáink ezen a hegyen imádkoztak; és ti azt mondjátok, hogy Jeruzsálemben van az a hely, a hol imádkozni kell.


Guɔ rol piŋ rol cit rol e kut diit e kɔc, ku cit awuoou de pieeu, ku cit rol diit e deŋ te mɛɛr en aret, ke luelki, yan, Aleluya! Bɛnydit Nhialicda Leu Kerieec Ebɛn, yen aceŋ piny. 	 És hallám mintegy nagy sokaság szavát, és mintegy sok vizek zúgását, és mintegy erõs mennydörgések szavát, mondván: Aleluja! mert uralkodik az Úr, a mi Istenünk, a mindenható.


Juda de Jakop, Jakop de Yithak, Yithak de Abraɣam, Abraɣam de Tera, Tera de Nakor, 	 z] Jákóbé, [ez] Izsáké, [ez] Ábrahámé, [ez] Táréé, [ez] Nákhoré,


Go Judai bɛɛr, thiecki, yan, Ee gok ŋo nyuothe wook, ke loi yin ekake? 	 Felelének azért a zsidók és mondának néki: Micsoda jelt mutatsz nékünk, hogy ezeket cselekszed?


Na wen, ke yook raan, yan, Riɛnye yicin tueŋ. Go riɛny tueŋ; ago bɛ piath acit ciindɛn daŋ. 	 Akkor monda annak az embernek: Nyújtsd ki a kezedet. És kinyújtá, és olyan éppé lõn, mint a másik.


goki ke taau piny e tuuc niim: na wen, ke weu e ke teke kɔc, miɔc raan ebɛn ne kede dak dɛke kake. 	 És letevék az apostolok lábainál: aztán elosztatott az egyesek közt, a mint kinek-kinek szüksége vala.


Yɛn ee cool e reer wo week luaŋdiit e Nhialic ke ya weet, ku wek ken a dɔm: ku kacigɔɔr abik dhil aa yith tei. 	 ponta nálatok valék, a templomban tanítva, és nem fogtatok meg engem; de [szükség,] hogy az írások beteljesedjenek.


ke we bi miɛt de yɛnpiɔu tɔ ye yic, ne luɛl aa wek jam tok lueel, ku dɛki nhieer toŋe, ku yak loŋ tok mat, ku cathki ne piɔn tok. 	 Teljesítsétek be az én örömömet, hogy egyenlõ indulattal legyetek, ugyanazon szeretettel viseltetvén, egy érzésben, egyugyanazon indulattal lévén;


Ku acin ke e ya tɔ dit e kake yiic, acakaa piirdi aca dueer theek, luɔi ban luɔidi thol e miɛtepiɔu, ku thɔl luɔi cii Bɛnydit Yecu taau e yacin, yan, ban aa caatɔ, ba welpiɛth aa guiir, welpiɛth ke dhueeŋ de Nhialic piɔu. 	 De semmivel sem gondolok, még az én életem sem drága nékem, csakhogy elvégezhessem az én futásomat örömmel, és azt a szolgálatot, melyet vettem az Úr Jézustól, hogy bizonyságot tegyek az Isten kegyelmének evangyéliomáról.


Ku nebii ebɛn acik aa caatɔɔ ne kede, an, ne rin ke yen raan ebɛn raan gam en abi miɔɔc ne nyiɛɛi bi karɛcke nyaai. 	 Errõl a próféták mind bizonyságot tesznek, hogy bûneinek bocsánatját veszi az õ neve által mindenki, a ki hiszen õ benne.


Ku wek yɔɔk, yan, Yak rot kɔɔr mathkun ne weu rɛc ke piny nɔm; na rial, aci kakun dak, ka bik week nyuooc ɣoot ɣoot bi tɔu athɛɛr. 	 Én is mondom néktek, szerezzetek magatoknak barátokat a hamis mammonból, hogy mikor meghaltok, befogadjanak benneteket az örök hajlékokba.


Go Pilato bɛ thieec, yan, Cin ke bɛɛre? Tiŋ kajuec gɔnye kek yin. 	 Pilátus pedig ismét megkérdé õt, mondván: Semmit sem felelsz-é? Ímé, mennyi tanúbizonyságot szólnak ellened!


ku jelki etɛɛn ne abel lek Antiokia, paan ci wathii ke kɔn tɔɔŋ thin waan, an, bik cath ne dhueeŋ de Nhialic piɔu ne kede luɔiden, luɔi cik guɔ thol enɔɔne. 	 És onnét elhajózának Antiókhiába, a honnét az Isten kegyelmére bízták volt õket arra a munkára, melyet elvégeztek.


Ku jel Jothep aya piny de Galili, panydiit cɔl Nadhareth, le Judaya, panydiit e Dabid, cɔl Bethlekem; luɔi ee yen raan dhien e Dabid; 	 Felméne pedig József is Galileából, Názáret városából Júdeába,a Dávid városába, mely Bethlehemnek neveztetik, mivelhogy a Dávid házából és háznépe közül való volt;


luɔi ci en week tɔ kueth e kerieec ebɛn, ne ŋiec jam ebɛn ku ne ŋiny de kaŋ ebɛn; 	 Minden asszony pedig, a ki befedetlen fõvel imádkozik avagy prófétál, megcsúfolja az õ fejét, mert egy és ugyanaz, mintha megnyiretett volna.


(ku piny arac, aa cii roŋ ke keek), aake ye tai e jɔɔr yiic ku kur yiic ku kɔk yiic, ku pɔl yiic pɔl ke piny. 	 A kikre nem volt méltó e világ, bujdosva pusztákon és hegyeken, meg barlangokban és a földnek hasadékaiban.


(Ku Yecu aken guɔ ɣeet bei, aŋoot te wen rɛm en keke Martha). 	 Jézus pedig nem ment vala még be a faluba, hanem azon a helyen vala, a hová Mártha elébe ment vala.


Go kɔc e loŋ gɔɔr ku Parithai goki teer gɔl, ku thiecki, yan, Eeŋa eraane raan lat Nhialic? Eeŋa dueer karac pɔl, cie Nhialic etok? 	 írástudók pedig és a farizeusok elkezdének tanakodni, mondván: Kicsoda ez, a ki [ily] káromlást szól? Ki bocsáthatja meg a bûnt, hanemha egyedül az Isten?


Ne kede welpiɛth, ayek kɔc de ater ne Nhialic ne baŋdun; ku ne kede lony lɔce keek, ayek kɔc nhiaar ne baŋ de warkuɔ. 	 Az evangyéliomra nézve ugyan ellenségek ti érettetek; de a választásra nézve szerelmetesek az atyákért.


ee biak de wook aya, ku abi tɔ ye piathepiɔu tede wook aya, te gɛm wok Raan ci Yecu Bɛnydiitda jat nhial e kɔc ci thou yiic; 	 Hanem mi érettünk is, a kiknek majd tulajdoníttatik, azoknak tudniillik, a kik hisznek Abban, a ki feltámasztotta a mi Urunkat a Jézust a halálból,


Go roordit kathierou ku ŋuan ku lai kaŋuan goki rot cuat piny lamki Nhialic Raan rɛɛr e thoonydit nɔm, ku luelki, yan, Amen. Aleluya! 	 És leborula a huszonnégy Vén és a négy lelkes állat, és imádá az Istent, a ki a királyiszékben ül vala, mondván: Ámen! Aleluja!


We de kɔc kuany nyiin e weyiic ecaŋɣɔn, ku te de yen koolduon yak tak, ka duɛɛrki keek aa luoi kepiɛth: ku yɛn cie raan bi tɔu wo week ecaŋɣɔn. 	 Mert a szegények mindenkor veletek lesznek, és a mikor csak akarjátok, jót tehettek velök; de én nem leszek mindenkor veletek.


ku lek keek, yan, Raane acak bɛɛi tede yɛn, yan, ee raan e kɔc thoi niim: ku tieŋki, aca luɔp e weniim, ku acin kerɛɛc ca yok tede raane ne ka gaany wek en: 	 Monda nékik: Ide hoztátok nékem ez embert, mint a ki a népet félrevezeti: és ímé én ti elõttetek kivallatván, semmi olyan bûnt nem találtam ez emberben, a mivel õt vádoljátok:


Cai! eeŋoda ne yin, yin Yecu de Nadhareth? E yi bɔ ba wo bɛn nɔk? yin ŋiɛc nɔn ee yin Raan Ɣeer e Nhialic. 	 Mondván: Ah, mi közünk hozzád názáreti Jézus? Jöttél, hogy elveszíts minket? Ismerlek téged ki vagy: az Istennek ama Szentje!


Na wen, aŋic Yecu teer teer kek, ke jɔ bɛɛr, yan, Eeŋo tɛɛrki e wepiɔth? 	 Jézus pedig észrevévén az õ tanakodásukat, felelvén, monda nékik: Mit tanakodtok a ti szívetekben?


Ku teman waan ci ke yɔɔk tliin, yan, We cie kɔcki, Yen etemane guop yen abike cɔɔl thin, yan, Wek ee wɛɛt ke Nhialic piir. 	 És lészen, hogy azon a helyen, a hol ez mondatott nékik: Ti nem vagytok az én népem, ott az élõ Isten fiainak fognak hívatni.


Go kɔc kaarou tuɔɔc Makedonia e kɔc yiic kɔc e yen kony, Timotheo keke Erathato; ku dɔŋ guop Athia e akoolke. 	 Elküldvén pedig Maczedóniába kettõt azok közül, kik néki szolgálnak vala, Timótheust és Erástust, õ maga egy ideig Ázsiában marada.


Na wen, ke Paulo jɔ kɔc nu e loŋic toom gup, ku lueel, yan, Week, wɛɛtkewaar, yɛn ee reer e reerdi ne piɔn agɔk e Nhialic nɔm aɣet ci ekoole. 	 Mikor pedig a tanácsra vetette szemét Pál, monda: Atyámfiai, férfiak, én teljes jó lelkiismerettel szolgáltam az Istennek mind e mai napig.


goki abel dap pɔl enɔnthiine ku pɛlki wuonden, ku kuanyki cok. 	 Azok pedig azonnal otthagyván a hajót és atyjukat, követék õt.


Ku guieer kɔc ruun piɛth e Bɛnydit. 	 Hogy hirdessem az Úrnak kedves esztendejét.


ku ye nyin koor e nyin ebɛn; ku na miak, te ci en cil, ke ye gok awar wal kedhie, ago ya tim, aye diɛt nhial bɛn ku yek nyuc e keerke. 	 A mely kisebb ugyan minden magnál; de a mikor felnõ, nagyobb a veteményeknél, és fává lesz, annyira, hogy reá szállanak az égi madarak, és fészket raknak ágain.


Go Bɛnydit lueel, yan, Eeŋa ye raan tit dhien, raan adot ku de nɔm, raan bii bɛnyde taau e dhiende nɔm, bi kɔc aa tɛk kecam ekooldɛn ci lueel? 	 Monda pedig az Úr: Kicsoda hát a hû és bölcs sáfár, kit az úr gondviselõvé tõn az õ háza népén, hogy adja ki nékik élelmüket a maga idejében?


Go alathkeer loŋden lueel, yan, bi kɔc ci mac nɔk, ke bi cien raan bi kuaŋ ke lɔ biic, go ban. 	 A vitézeknek pedig az lõn tanácsa, hogy a foglyokat vágják le, hogy senki el ne szaladhasson, minekutána kiúszott.


Yen a luɛɛl ɛn cooke, ke ya ye caatɔ e Bɛnyditic, an, Duoki e bɛ reer e reer e Juoor, kɔc e reer ke ke ye ɣɔric tak e keniim, 	 Ezt mondom annakokáért és bizonyságot teszek az Úrban, hogy ti többé ne járjatok úgy, mint egyéb pogányok is járnak az õ elméjöknek hiábavalóságában,


Go ke thieec, yan, Ŋuɔɔtki ke we cii kaŋ e piŋ? 	 És monda nékik: Hogy nem értitek hát?


Goki bɛ bɛn Jeruthalem: na wen, aciɛth luaŋditt e Nhialic, ke banydit ke ka ke Nhialic ke ke bɔ tede yen, keke kɔc e loŋ gɔɔr, ku roordit; 	 És ismét Jeruzsálembe menének. Mikor pedig õ a templomban körüljára, hozzámennek vala a fõpapok és az írástudók és a vének.


Na wen, ke kɔc wen ci e tiŋ, ke ke guiirki luɔi wen ci luoi raan wen de guop jɔɔk, ku guiirki ne kede kudhuur aya. 	 A kik pedig látták, elbeszélék nékik, hogy mi történt vala az ördöngõssel, és a disznókkal.


Na wen, ke jɔ kɔc lɛk kaaŋe: yan, Raan anu raan ci dom com, dom de tim mit cɔl enap, ago kuɛi kɔc bi en aa tiit, ku jɔ keny paan mec e pɛi juec. 	 És kezdé a népnek e példázatot mondani: Egy ember plántála szõlõt, és kiadá azt munkásoknak, és hosszú idõre elutazék.


ayi tik, te pɛl en monyde, ku beye thiaak e mony daŋ, ka ye lɔ ke mony lei. 	 Ha pedig a feleség hagyja el a férjét és mással kel egybe, házasságtörést követ el.


Na wen, ke raan wen bi e nyiɛɛn, ke gɛm keek ŋiny bi kek e ŋic, lueel, yan, Raan ba ciim, ka ee yen guop; cok e dam wek en. 	 A ki pedig õt elárulja vala, jelt ada nékik, mondván: A kit én majd megcsókolok, õ az, fogjátok meg õt.


Ku nu ahith e Jeruthalem, aliith e kool cii luaŋdit gam Nhialic: ku piny ee rut; 	 Lõn pedig Jeruzsálemben a templomszentelés ünnepe: és tél vala;


Go Parithai jal lek loŋ kieet kapac e luɔi bi kek e deep e jamic. 	 Ekkor a farizeusok elmenvén, tanácsot tartának, hogy szóval ejtsék õt tõrbe.


Ku enɔɔne, Nhialic de mat, Raan ci Bɛnydan Yecu Tin diit e thok bɛ bɛɛi e kɔc ci thou yiic, ne riɛm de loŋ ci mac athɛɛr, 	 A békesség Istene pedig, a ki kihozta a halálból a juhoknak nagy pásztorát, örök szövetség vére által, a mi Urunkat Jézust,


Na yith, bi piu mit bɛɛi bei ayi piu kec ne thoŋdɛn toŋe? 	 Vajjon a forrás ugyan abból a nyílásból csörgedeztet-é édest és keserût?


Nhialic yen aa kony a tei, aguɔ tɔu aɣet ci ekoole, ke ya ye cool e guiir kɔc, kɔc kor ayi kɔc dit, ku acin kɔk aa lɛk keek, ee kak e lueel nebii tei, ayi Mothe, yan, bik tic: 	 De Istentõl segítséget vévén, mind e mai napig állok, bizonyságot tévén mind kicsinynek, mind nagynak, semmit sem mondván azokon kívül, a mikrõl mind a próféták megmondották, mind Mózes, hogy be fognak teljesedni:


Ku ade kɔc juec ci gam kɔc wen ci jam piŋ; go kuen e roor ci gam go ciet agum kadhic. 	 Sokan pedig azok közül, kik hallgaták az ígét, hivének; és lõn a férfiak száma mintegy ötezer.


Yak rot tiit, wek mithekɔckuɔ, ke bi cien raan e weyiic, raan cath ke piɔn rɛɛc reec gam, raan e ro dak cieen ne Nhialic piir: 	 Vigyázzatok atyámfiai, hogy valaha ne legyen bármelyikõtöknek hitetlen gonosz szíve, hogy az élõ Istentõl elszakadjon;


Eeŋo ca we jamdi ŋic? Ee luɔi ca wek jamdi leu ne piŋ. 	 Miért nem értitek az én beszédemet? Mert nem hallgatjátok az én szómat.


Yen aa wek rot tiit, ku yak cool e lɔŋ e akooinyiin kedhie, ke bi we tɔ ye kɔc e roŋ ne luɔi ba wek poth e ka bi bɛne kedhie, aguɔki kɔɔc e Wen e raan nɔm. 	 Vigyázzatok azért minden idõben, kérvén, hogy méltókká tétessetek arra, hogy elkerüljétek mindezeket, a mik bekövetkeznek, és megállhassatok az embernek Fia elõtt!


Bi ku dɔm ŋualdit, kerɛɛc thɛɛr, yen aye Jɔŋdiit Rac, ku ye Catan, 	 És megfogá a sárkányt, azt a régi kígyót, a ki az ördög és Sátán, és megkötözé azt ezer esztendõre,


Ku gook juec ku ka ye kɔc ke gai acike looi e tuuc cin e kɔc yiic: go kɔc aa gueer e piɔn tok e gol e Tholomonic. 	 Az apostolok kezei által pedig sok jel és csoda lõn a nép között; és egyakarattal mindnyájan a Salamon tornáczában valának.


kake ayek atiep de ka bi bɛn; ku guop ee kede Kritho. 	 lyek [csak] árnyékai a következendõ dolgoknak, de a valóság a Krisztusé.


Ku abik puk nɔm aya, yan, Bɛnydit, e yi cuk tiŋ nɛn ke yi ci cɔk nɔk, ku ci yal, ku ye kaman, ku cine kɔu lupɔ, ku yi tok, ku mac yi, ku kenku yi kony? 	 Akkor ezek is felelnek majd néki, mondván: Uram, mikor láttuk, hogy éheztél, vagy szomjúhoztál, vagy hogy jövevény, vagy mezítelen, vagy beteg, vagy fogoly voltál, és nem szolgáltunk volna néked?


Na wen, aŋoot ke jam ke yen, ke jɔ lɔ ɣot, ku yok kɔc juec ci gueer: 	 És beszélgetve vele, belépett, és talála sokakat egybegyûlve;


Raan e riŋdi cuet, ku dek riɛmdi, ee cath ke piir athɛɛr, ku aba jat nhial ekool rial wadaŋ. 	 A ki eszi az én testemet és iszsza az én véremet, örök élete van annak, és én feltámasztom azt az utolsó napon.


Na wen, aci kake wan, luɔi ŋice Yecu nɔn ci kaŋ guɔ thok kedhie, ke kecigɔɔr bi aa yic, ke jɔ lueel, yan, Yɛn ci yal. 	 Ezután tudván Jézus, hogy immár minden elvégeztetett, hogy beteljesedjék az írás, monda: Szomjúhozom.


Goki gai ne weetde: luɔi ee yen keek wɛɛt cit man e raan cath ke riɛl, ku acii cit man e kɔc e loŋ gɔɔr. 	 És elálmélkodának az õ tanításán; mert úgy tanítja vala õket, mint a kinek hatalma van, és nem úgy mint az írástudók.


Ku bɔ tunynhial daŋ bi ku kɛɛc e yiŋ de lam nɔm, ke muk thaŋ e adhaap ee wɛɛl tum nyop thin; ago gam wɛl juec tum, bi ke mat ne lɔŋ etok lɔŋ ee kɔc ɣerpiɔth lɔŋ kedhie, ku nyop ke e yiŋ de lam nɔm yiŋ nu e thoonydit nɔm tueŋ. 	 És jöve egy másik angyal, és megálla az oltárnál, arany tömjénezõt tartva; és adaték annak sok tömjén, hogy tegye minden szenteknek könyörgéseihez az arany oltárra, a mely a királyiszék elõtt vala.


Go Yecu bɛn, bi ku yook keek, yan, Riɛl ebɛn aci gam ɛn paannhial ayi piny nɔm. 	 És hozzájuk menvén Jézus, szóla nékik, mondván: Nékem adatott minden hatalom mennyen és földön.


Yen puk yin yipiɔu ne kerɛɛcduon ci wooce, ku jɔ Nhialic lɔŋ, ke ke ci tak e yiniɔu ke bi dɛ te bi e yien pal yin. 	 Térj meg azért ezen gonoszságodból, és kérjed az Istent, ha talán megbocsáttatik néked szívednek gondolatja.


Ci ye mony e Ripe, raan akɔlɔn cak anuɔɔn, raan waan leer agum kaŋuan e kɔc e jɔɔric, kek aye luuc e kɔc nɔk, ci ye yen? 	 Hát nem te vagy az az egyiptomi, ki e napoknak elõtte fellázította és kivitte a pusztába azt a négyezer orgyilkos férfiút?


yen ka, kɔc e tɔu e tau de guop aciki Nhialic dueer tɔ mit piɔu. 	 A kik pedig testben vannak, nem lehetnek kedvesek Isten elõtt.


mate ro keek, wak yiguop aba guop piath we keek, ku game keek weu bi kek keniim muut: yen abi kɔc e ŋic kedhie nɔn ee yen lueth yen jam cik piŋ ne kedu; ku bik ŋic nɔn reer yin e reer piɛth, ku nɔn dot yin loŋ e muk. 	 Ezeket magad mellé vévén, tisztulj meg velök, és költs rájok, hogy megnyíressék fejöket: és megtudják mindenek, hogy semmi sincs azokban, a miket te felõled hallottak; hanem te magad is úgy jársz, hogy a törvényt megtartod.


Goki bɛɛi te nu yen: na wen, aci jɔŋ rac e tiŋ, ke jɔ meth tɔ lɔ juɔkiaŋ; go wiik en meth, ku dɛɛl rot piny abi ayɔk gut e yethok. 	 És hozzá vivék azt; és mihelyt õ meglátta azt, a lélek azonnal szaggatá azt; és leesvén a földre, tajtékot túrván fetreng vala.


Week kɔc ril niim, kɔc kene cueel piɔth, ku keneke cueel yith, wek ee cool e luel ater ne Weidit Ɣer ecaŋɣɔn: cit man e kuarkun, ayi week aya. 	 Kemény nyakú és körülmetéletlen szívû és fülû emberek, ti mindenkor a Szent Léleknek ellene igyekeztek, mint atyáitok, ti azonképen.


Ku yɛn cath wo kerieec ebɛn, ku yɛn ci bany: yɛn e kuɛth, yɛn e kaŋ yok tede Epaprodito, kak e bɔ tede week, ee awau ci tumetum, ee lam piɛth, lam e Nhialic tɔ mit piɔu. 	 gkaptam pedig mindent, és bõvölködöm; beteltem, vévén Epafróditustól, a mit [küldöttetek,] mint kedves jó illatot, kellemes, tetszõ áldozatot az Istennek.


Na wen, te ci loŋ guɔ thok e kuɛn keke nebii, ke bɛny e luaŋ e Nhialic ke tuc raan keek, yan, We wathii, na de jam bak guieer kɔc, luɛlki kedun. 	 És a törvénynek és a prófétáknak felolvasása után küldének a zsinagógának elõljárói õ hozzájok, mondván: Atyánkfiai, férfiak, ha van valami intõbeszédetek a néphez, szóljatok.


Na wen, ke be jal piny de Turo, ku jɔ Thidon reetic, bii wɛɛr e Galili, teek piny de Dekapoli. 	 Aztán ismét kimenvén Tírus és Sídon határaiból, a galileai tengerhez méne, a Tízváros határain át.


Te ca wek kenhiɛɛny e kaŋ riɔɔk tiŋ, kenhiɛɛny ci lueel e nebi Danyel, te ca wek e tiŋ ke kaac te cii en dueer kɔɔc, (raan kuen ne ye cok e piŋ en e,) ke kɔc nu Judaya e ke kɔt ke ke lɔ e kuurdit yiic: 	 Mikor pedig látjátok a pusztító utálatosságot, a melyrõl Dániel próféta szólott, ott állani, a hol nem kellene (a ki olvassa, értse meg), akkor a kik Júdeában lesznek, fussanak a hegyekre;


Yin ci a tɔ ŋic kuɛɛr ke piir; Yin bi a tɔ mit piɔu ne nyindu aba piɔu a yum. 	 Megjelentetted nékem az életnek útait; betöltesz engem örömmel a te orczád elõtt.


Go ke yɔɔk, yan, Jame aci dueere muk e kɔc kedhie, ee kɔc ci yien en kapac, keek adueer e muk. 	 Õ pedig monda nékik: Nem mindenki veszi be ezt a beszédet, hanem a kinek adatott.


Raan e Nhialic ee wel ke Nhialic piŋ: yen a ca wek ke piŋ, luɔi ca wek e kɔc ke Nhialic. 	 A ki az Istentõl van, hallgatja az Isten beszédeit; azért nem hallgatjátok ti, mert nem vagytok az Istentõl valók.


Aŋiɛc nɔn bi yin kedi gam, yen a gaar ɛn yin, ku aŋiɛc nɔn bi yin ke war ke luɛɛl looi ayadaŋ. 	 zván a te engedelmességedben, [így] írtam néked, tudván, hogy annál, a mit mondok, többet is fogsz cselekedni.


Na wen, aci ekake lueel, ke bɛny tok e bany ke rem, raan kaac e yelɔɔm, ke jɔ Yecu biɔɔk e yecin, lueel, yan, Ba bɛnydiit tueŋ e ka ke Nhialic bɛɛr thok wuya? 	 Mikor pedig õ ezeket mondja vala, egy a poroszlók közül, a ki ott áll vala, arczul üté Jézust, mondván: így felelsz-é a fõpapnak?


Na wen, ke tunynhial bɔ tunynhial tok ne tuuc kadherou yiic tuuc wen cath e guol kadherou, guol ci thiaŋ e ka ye piny riɔɔk kadherou ka bɔ cieen; bi ku jiɛɛm ke yɛn, lueel, yan, Ba ene, yin ba nyuoth nyan thiak, tiiŋ de Nyɔŋamaal. 	 És jöve hozzám egy a hét angyal közül, a kinél a hét utolsó csapással telt hét pohár vala, és szóla nékem, mondván: Jer, megmutatom néked a menyasszonyt, a Bárány feleségét.


Go kɔc dɔm e riɔɔc kedhie: ku jɔki Nhialic leec, luelki, yan, Nebi dit aci tuol e woyiic; ku, yan, Nhialic aci kɔcke bɛn neem. 	 És elfogá mind azokat a félelem, és dicsõíték az Istent, mondván: Nagy próféta támadt mi köztünk; és: Az Isten megtekintette az õ népét.


Na wen, aci Yecu bɛn ɣon e bɛny awen, ke tiŋ kɔc e kɛŋ kooth ku kut e kɔc awou, 	 És Jézus a fõember házához érvén, látván a sípolókat és a tolongó sokaságot,


ke ke dhiau e dhien dit alal, ne jam wen ci lueel, yan, ciki bi bɛ tiŋ nyin ananden. Goki ruac e abel nɔm. 	 Keseregve kiváltképen azon a szaván, a melyet mondott, hogy többé az õ orczáját nem fogják látni. Aztán elkísérték õt a hajóra.


Na wen, aci Yecu ye ŋic, ke ke yook, yan, Wek kɔc dɛk e gam, eeŋo tɛɛrki wapac, luɔi cin en kuin cak bɛɛi? 	 Jézus pedig megértvén ezt, monda nékik: Mit tanakodtok magatok között óh kicsinyhitûek, hogy kenyeret nem hoztatok magatokkal?!


Goki tuur caathic ebɛn aɣeet kek Papo, ku yokki bɛny e kɔc thueeth etɛɛn, ee raan e Judai, ku ye nebi alueeth, rinke acɔl BarYecu; 	 eljárván a szigetet mind Páfusig, találkozának egy ördöngõs hamispróféta zsidóra, kinek neve [vala] Barjézus;


Loŋ ku nebii aake nu aɣet ɣɔn bii Jɔn; na wen, aci bɛn, ke jɔ ciɛɛŋ de Nhialic aa guieer kɔc, go raan rot riɛɛny thin ebɛn. 	 törvény és a próféták [Keresztelõ] Jánosig [valának:] az idõtõl fogva az Istennek országa hirdettetik, és mindenki erõszakkal tör abba.


te nu weukun, yen abi piɔndun nu thin aya. 	 Mert a hol van a ti kincsetek, ott van a ti szívetek is.


ku yek ɣoot ke dieer cin niim roor cam yiic, ku yek lɔŋ e lɔŋ baar thiɛɛn kek kerɛɛcden: kedɛn tuc bik yok kek ekɔcke abi dit. 	 Kik az özvegyeknek házát felemésztik, és színbõl hosszan imádkoznak; ezek súlyosabb ítélet alá esnek.


Ku enɔn ci gam guɔ bɛn, ke wo cii be aa mith nu e raan e wo wɛɛt cok. 	 De minekutána eljött a hit, nem vagyunk többé a vezérlõ mester alatt.


na wen, aci kecam thieep, ke jɔ riɛl. Go reer Damathko akoolke keke kocpiooce. 	 És miután evett, megerõsödék. Vala pedig Saulus a damaskusi tanítványokkal néhány napig.


Na wen, ke be liim kɔk tooc, liim juec awarki kɔc awaan; goki luoi keek acit man awaan. 	 Ismét külde más szolgákat, többet mint elõbb; és azokkal is úgy cselekedének.


ku wek ee rɛɛc bɛn tede yɛn, bak piir bɛn yok. 	 És nem akartok hozzám jõni, hogy életetek legyen!


We bi kaŋ dhil aa guum, ku na elemiak, te ca wek kede piɔn e Nhialic thol e luɔi, ke we bi ke ci kɔn lueel yok. 	 Mert békességes tûrésre van szükségetek, hogy az Isten akaratát cselekedvén, elnyerjétek az ígéretet.


ke jɔ lɛk en, an, Mɛnh dit abi aa lim de mɛnh koor. 	 Megmondatott néki, hogy: A nagyobbik szolgál a kisebbiknek.


Na wen, ke ke cot arek abik lupɔɔken cuat piny, ku deenyki abuni nhial aya, 	 Mikor pedig azok kiabáltak, és köntösüket elhányák, és port szórának a levegõbe,


Yen tede ka, acit man ci loŋ de kɔc guiir kedhie, ne baŋ de goc de raan tok, ago kɔc yiek yieth gaak kedhie, yen acit yoŋ ci kɔc piathepiɔu yok kedhie ne baŋ de luɔi piɛth de raan tok, ke ke bi piir. 	 zonyára azért, miképen egynek bûnesete által minden emberre [elhatott] a kárhozat: azonképen egynek igazsága által minden emberre [elhatott] az életnek megigazulása.


Go reer e keyiic te cit nin kabɛt ku nɔn thieer kek, ke jɔ lɔ Kaithareia; na ɣɔnmiak, ke nyuc e thoony e guieereloŋ, go lueel, yan, e Paulo biiye. 	 Miután pedig tíz napnál tovább idõzött közöttük, lemenvén Czézáreába, másnap ítélõszékibe üle, és Pált elõhozatá.


Acakaa kegup kek kɔc ci cueel, aciki loŋ e dot apiɛth ayadaŋ; akɔɔrki luɔi bi we cueel, ke ke bi rot aa leec e guopdunic. 	 Mert magok a körülmetélkedettek sem tartják meg a törvényt; hanem azért akarják, hogy ti körülmetélkedjetek, hogy a ti testetekkel dicsekedjenek.


Kɔc kedhie ayek kaken gup kɔɔr kapac, ku ciki ka ke Yecu Kritho e kɔɔr. 	 Mert mindenki a maga hasznát keresi, nem a Krisztus Jézusét.


Ku Raan e kɔc riit piɔth, Raan ba tuoc week ne Waar lɔɔm, yen aye Wei yic, Wei e bɔ bei e Waar lɔɔm, te ci en bɛn, ka bi aa caatɔdi. 	 Mikor pedig eljõ majd a Vígasztaló, a kit én küldök néktek az Atyától, az igazságnak Lelke, a ki az Atyától származik, az tesz majd én rólam bizonyságot.


Na wen, acin te cik yok, te bi kek e bɛɛi ɣot, ne biak de kut e kɔc, ke ke jɔ lɔ nhial e ɣot nɔm, agoki ɣot ŋaany nɔm e biak, ku jɔki raan luai piny keke laŋarepde e kɔc yiic cil e Yecu nɔm. 	 De nem találván módot, hogy a sokaság miatt mikép vigyék õt be, felhágának a háztetõre, és a cseréphéjazaton át bocsáták õt alá ágyastól Jézus elé a középre.


Go kɔc kɔk e piooce goki bɛn e abel thiineyic (aciki mec ne biic, acit dhirɔɔ bot kaarou tei), ke ke thel bɔi deyic rec. 	 A többi tanítványok pedig a hajón menének (mert nem messze valának a parttól, hanem mintegy kétszáz singnyire), és vonszszák vala a hálót a halakkal.


cook ci thiaan, ki, cook e kede kuɛl kadherou kuɛl ci tiŋ e ciin cuenydi, ku camadaan e adhaap kadherou. Kuɛl kadherou ayek tuuc ke kanithɔɔ kadherou: ku camadaan kadherou ayek kanithɔɔ kadherou. 	 A hét csillag titkát, a melyet láttál az én jobb kezemben, és a hét arany gyertyatartót. A hét csillag a hét gyülekezet angyala, és a mely hét gyertyatartót láttál, az hét gyülekezet.


Aguɔ kɔckuon e piooce lɔŋ, an, bik cieec biic; agoki cuo leu. 	 És kérem a te tanítványaidat, hogy ûzzék ki azt, de nem tudták.


Ee gam en a ŋic wok nɔn ci piny cak ne jam e Nhialic, ku nɔn kene ka ye tiŋ cak ne ka tiec. 	 Hit által értjük meg, hogy a világ Isten beszéde által teremtetett, hogy a mi látható, a láthatatlanból állott elõ.


Yɛn Paulo, tuny de Yecu Kritho ne kede piɔn e Nhialic, woke Timotheo mɛnhkeneda, 	 Pál, Jézus Krisztusnak apostola Isten akaratjából, és Timótheus atyafi.


We ye ro ŋiec kapiɛth e piny nɔm, ku yak kuɛth e yanydun kɔɔr; we ye rot tɔ kueth e kuɛth ee kɔc kuɛth ekool e kaŋ nɔk. 	 Dõzsöltetek e földön és dobzódtatok; szívetek legeltettétek mint áldozás napján.


Ku akenki leu ne jon bi kek jame jɔt e kɔc niim: acik gai ne beer ci en e bɛɛr, ku jɔki mim. 	 És nem tudták õt megfogni beszédében a nép elõtt; és csodálkozván az õ feleletén, elhallgatának.


Na wen, ke kɔcpiooce e ke bɔ, bik ku thiecki, yan, Eeŋo jiɛɛm yin we keek e kɛŋ? 	 A tanítványok pedig hozzámenvén, mondának néki: Miért szólasz nékik példázatokban?


Go Yecu pɔk nɔm keek, yan, Weet wɛɛt ɛn kɔc acie kedi, ee kede raan e toc ɛn. 	 Felele nékik Jézus és monda: Az én tudományom nem az enyém, hanem azé, a ki küldött engem.


Go bɛɛr, lueel, yan, Ee yic, Bɛnydit, ku jɔk nu e tharabeth thar ayek cam tei ne athueithuei e both mith. 	 Az pedig felele és monda néki: Úgy van Uram; de hiszen az ebek is esznek az asztal alatt a gyermekek morzsalékaiból.


Ku wek yɔɔk, yan, Ketuc bi piny e Thɔdom yok acii bi kit keke ketuc ba yok ekool e guieereloŋ. 	 De mondom néktek, hogy Sodoma földének könnyebb dolga lesz az ítélet napján, hogynem néked.


Yen tede ka, loŋ aɣeric eyic, ku cook de loŋ aɣeric, ku diik, ku piɛth. 	 Azért ám a törvény szent, és a parancsolat szent és igaz és jó.


gɔl e riɛm de Aabel aɣet riɛm de Dhakaria, raan ci nɔk e kaam de yin de lam keke luaŋdiit e Nhialic: wek yɔɔk eyic, yan, Abi thieec tede rem de enɔɔne. 	 Az Ábel vérétõl fogva mind a Zakariás véréig, ki elveszett az oltár és a templom között: bizony, mondom néktek, számon kéretik e nemzetségtõl.


Go ke thieec, yan, Eeŋo pau wek piɔth? ku eeŋo luɛɛl wek kajuec e wepiɔth? 	 És monda nékik: Miért háborodtatok meg, és miért támadnak szívetekben okoskodások?


Yen aa kune Nhialic keek luɔi col ne dom ci ŋɔɔŋ de kerac ke dɔm, abik dhueeŋ de kegup riɔɔk e rot kapac; 	 Annakokáért adta is õket az Isten szívök kivánságaiban tisztátalanságra, hogy egymás testét megszeplõsítsék;


Ayi raan ci gam rou aya, ke yok ren kɔk ayadaŋ. 	 Azonképen a kié a kettõ vala, az is más kettõt nyere.


Raan ci guop riɔɔc ne biakdi ku ne biak de welki, raane abi Wen e raan guop riɔɔc ne biakde, te bi yen ke dhueeŋ de yenguop, ku dhueeŋ de wun, ku dhueeŋ de tuucnhial ɣerpiɔth. 	 Mert valaki szégyel engem és az én beszédemet, az embernek Fia is szégyelni fogja azt, mikor eljõ az õ dicsõségével, és az Atyáéval és a szent angyalokéval.


Wek dhan ku coor! ee kenou dit e keyiic, ee ke ci gam Nhialic yen dit, ku dit yiŋ de lam, ee ke ye ke ci gam Nhialic tɔ ɣeric? 	 Bolondok és vakok: mert melyik nagyobb, az ajándék-é vagy az oltár, a mely szentté teszi az ajándékot?


yook keek, yan, Laki paan nu e weniim tueŋ; ku te ca wek lɔ thin, ke we bi mɛnh e muul dap yok enɔnthiine, mul cin raan ci kɔn lɔ e yekɔu ecaŋɣɔn; jaki lony, ku bɛɛiki. 	 És monda nékik: Eredjetek abba a faluba, a mely elõttetek van; és a mikor abba bejuttok, azonnal találtok egy megkötött vemhet, a melyen ember nem ült még soha; azt oldjátok el és hozzátok ide.


Yen tede ka, tieŋki, yɛn tuc nebii week, ku kɔc pelniim, ku kɔc e loŋ gɔɔr; ku we bi kɔk e keek nɔk abak ke piaat e tiim ci riiu niim kɔɔth; ku we bi kɔk e keek dui e wɛt e luekkuon e Nhialic yiic, ku yaŋki keek e panydit ku panydit; 	 Annakokáért ímé prófétákat, bölcseket és írástudókat küldök én hozzátok: és azok közül némelyeket megöltök, és megfeszítetek, másokat azok közül a ti zsinagógáitokban megostoroztok és városról- városra üldöztök.


luɔi bi jam aa yic, jam ci lueel e nebi, yan, Yɛn bi athok liep e kɛŋ; Yɛn bi kaŋ lueel ka ci moony te ɣɔn ciɛke piny. 	 Hogy beteljék a mit a próféta szólott, mondván: Megnyitom az én számat példázatokra; és kitárom, amik e világ alapítása óta rejtve valának.


Yen duo wek e diɛɛr, yan, Buk ŋo cam? ku, yan, Buk ŋo dek? ku, yan, Buk ŋo cieŋ? 	 Ne aggodalmaskodjatok tehát, és ne mondjátok: Mit együnk? vagy: Mit igyunk? vagy: Mivel ruházkodjunk?


Aŋiɛc nɔn bi aŋuooth rac lɔɔk bɛn e weyiic, te can jal, aŋuooth cii luny bi pɔl; ku kɔc kɔk abik rot jɔt e weyiic gup aya, kɔc bi jam rac lueel, lek kɔcpiooce thɛl e kecok. 	 Mert én tudom azt, hogy az én eltávozásom után jõnek ti közétek gonosz farkasok, kik nem kedveznek a nyájnak.


Jaki weniim cat e raane, dit diit en, raan ci Abraɣam kuɛɛredan thɛɛr gam biakde ne ka ci yak, gɛm toŋ wen thieere kaŋ. 	 Nézzétek meg pedig, mily nagy ez, a kinek a zsákmányból tizedet is adott Ábrahám, a pátriárka;


Go cuo gam; go lɔ ku tɛɛu e aloocic, aɣet te bi yen kany cool. 	 De õ nem akará; hanem elmenvén, börtönbe veté õt, mígnem megfizeti, a mivel tartozik.


Ku te ŋiɛc wek mithkun miɔɔc ne kapiɛth, wek kɔc rac, na Wuoorduon nu paannhial cii kɔc lip en bi dhil miɔɔc ne Weidit Ɣer? 	 Ha azért ti gonosz létetekre tudtok a ti fiaitoknak jó ajándékokat adni, mennyivel inkább ád a ti mennyei Atyátok Szent Lelket azoknak, a kik tõle kérik.


Acit man ɣɔn thɛɛr ŋoot amooldit wei, kɔc aake ye cam ku dekki, ku thiekki ku tɔki duetken thiak, aɣet akool e le Noa e abelic, 	 Mert a miképen az özönvíz elõtt való napokban esznek és isznak vala, házasodnak és férjhez mennek vala, mind ama napig, a melyen Noé a bárkába méne.


Go Yecu yɔɔk, yan, Yiene: gamdu aci yi kony. 	 És Jézus monda néki: Láss, a te hited téged megtartott.


Wek yɔɔk eyic, yan, Nyin toŋ de rap te ken en loony piny, thou, ka rɛɛr etok: ku na thou, ka jɔ luɔk e mith juec. 	 Bizony, bizony mondom néktek: Ha a földbe esett gabonamag el nem hal, csak egymaga marad; ha pedig elhal, sok gyümölcsöt terem.


Go Yecu bɛɛr, yook keek, yan, Yak Nhialic gam. 	 És Jézus felelvén, monda nékik: Legyen hitetek Istenben.


Duoki rot e tɔ tiɛɛm kerac, yak kerac tiaam ne piath. 	 Ne gyõzettessél meg a gonosztól, hanem a gonoszt jóval gyõzd meg.


na wen, ke tunynhial daŋ bɔ bei e luaŋditic, ke cɔl raan wen rɛɛr e luat nɔm, cɔɔl e rol dit, yan, Bɛɛiye menyjeldu bei, ku tem: kool e tem ki, ci bɛne; dom de piny nɔm e guɔ luɔk ka ci riɛl. 	 És más angyal jöve ki a templomból, nagy szóval kiáltván annak, a ki a felhõn ül vala: Indítsd a sarlódat és arass; mert a földnek aratni valója megszáradt.


Ku raan e wel piŋ, ku cii keek e looi, yen acit raan e ɣot yik e tiɔp nɔm ke cin keerkeer ci wec; go pieeu rot jap e ɣone kɔu, ku jɔ dap wiik enɔnthiine; go ɣone riaak e riaak dit. 	 ki pedig hallgatja, de nem tartja meg, hasonló ahhoz az emberhez, a ki [csak] a földön építette házát fundamentom nélkül: a melybe beleütközvén a folyóvíz, azonnal összeomlott; és nagy lett annak a háznak romlása.


Go kɔcpiooce thieec, yan, Buk kuin dit yok tenou e jɔɔric, kuin bi kut ditt pek etɛɛn tɔ kueth? 	 És mondának néki az õ tanítványai: Honnét volna e pusztában annyi kenyerünk, hogy megelégítsünk ily nagy sokaságot?


Ago kat, le tede Thimon Petero, ku raan daŋ e piooce, raan nhiɛɛr Yecu, le ku lek keek, yan, Acik Bɛnydit jɔt e raŋic, ku akucku te ci kek e taau thin. 	 Futa azért és méne Simon Péterhez és ama másik tanítványhoz, a kit Jézus szeret vala, és monda nékik: Elvitték az Urat a sírból, és nem tudjuk, hová tették õt.


Na wen, aci Pelik kake piŋ, luɔi ŋic en jam de Kueer aret, ke ke jɔ rieec, go lueel, yan, Miak te ci Ludiia bɛnydit alathker bɛn, ke yɛn bi jamdun jɔ woiyic apiɛth. 	 Mikor pedig ezeket hallotta Félix, elhalasztá dolgukat, mivelhogy tüzetesebb tudomása volt e szerzet dolgai felõl, és monda: Mikor Lisias ezredes alájõ, dönteni fogok ügyetekben.


Go ke yɔɔk, yan, Ŋuɔɔtki ke we kuc kaŋ ayadaŋ? Kɛnki kene yokic, yan, Acin ke ye lɔ e raan guop, ke wen nu biic, ke dueer raan tɔ rac: 	 És monda nékik: Ti is ennyire tudatlanok vagytok-é? Nem értitek-é, hogy a mi kívülrõl megy az emberbe, semmi sem fertõztetheti meg õt?


ku acin wel ci guieer keek wel cin yiic kaaŋ: na wen, ke weer kɔckɛn e piooce kɛŋ thaar kedhie kapac pei. 	 Példázat nélkül pedig nem szól vala nékik; maguk közt azonban a tanítványoknak mindent megmagyaráz vala.


Raan man ɛn ka man Waar aya. 	 A ki engem gyûlöl, gyûlöli az én Atyámat is.


Ago raan ebɛn gam kede, ke bi roŋ ke luɔidɛn ci looi. 	 A ki megfizet mindenkinek az õ cselekedetei szerint:


Ku acakaa nɔn ci en gook juec looi e keniim, goki ŋoot e ke cii gam: 	 És noha õ ennyi jelt tett vala elõttük, mégsem hivének õ benne:


Agoki thieec, yan, Eeŋo ee yin kɔc baptith, te cii yin e Kritho, ku cie Elija, ku cie nebi waane? 	 És megkérdék õt és mondának néki: Miért keresztelsz tehát, ha te nem vagy a Krisztus, sem Illés, sem a próféta?


Ku luuŋ dhinyden gulde e thoonyditt e lɛn rac nɔm; go pinydɛn ceŋ cuɔl abi aa caar; goki liepken aa nyii ne rɛm reemeke gup, 	 Az ötödik angyal is kitölté az õ poharát a fenevad királyiszékére; és lõn az õ országa setét; és rágják vala az õ nyelvöket a kín miatt,


Ku tuŋ kathieer wen ci tiŋ ayek maliik kathieer, maliik ŋoot e ke ken paan cieŋki yok; ku acike gam biɔɔŋ bik aa maliik e thaar tok, ne lɛn rac etok. 	 A tíz szarv pedig, a melyet láttál, tíz király, olyanok, a kik még birodalmat nem kaptak; de hatalmat kapnak mint királyok egy óráig a fenevaddal.


Na wen, e nin kaarou, ke jɔ jal etɛɛn le Galili. 	 Két nap mulva pedig kiméne onnét, és elméne Galileába.


Ku cook nu e cok niim kedhie, wek mithekɔckuɔ, duoki guutguut e lueel, duoki guutguut e lɛk paannhial, ayi piny nɔm, ayi te de en daŋ e ye guutguut lueel: te gam wek, ke yak lueel, yan, Ɣɛɛ, ku te jai wek, ke yak lueel, yan, Ei; ke we cii bi yiek yieth gaak. 	 Mindeneknek elõtte pedig ne esküdjetek, atyámfiai, se az égre, se a földre, se semmi más esküvéssel. Hanem legyen a ti igenetek igen, és a nem nem; hogy kárhoztatás alá ne essetek.


Ku raan e tiam, raan e luɔidi dot athooke kaŋ, yen aba gam riɛl e juoor niim: 	 És a ki gyõz, és a ki mindvégig megõrzi az én cselekedeteimet, annak hatalmat adok a pogányokon;


Ku enɔɔne, cook tueŋ nu e ka luelku niim, ki, yan, Wo cath ne bɛnydiit tueŋ de ka ke Nhialice, bɛny ci nyuc piny e ciin cueny e thoonydiit e Dhueeŋdiit nu paannhial, 	 Fõdolog pedig azokra nézve, a miket mondunk, az, hogy olyan fõpapunk van, a ki a mennyei Felség királyi székének jobbjára üle,


Ku wek bany de niim him, yak luui wakie ayadaŋ tede liimkun, yak wɛi pɔl wɛi aa wek ke waai: ne ŋiny ŋiec wek cooke, yan, Bɛnydun week ayadaŋ anu paannhial, ku acin kueny ee yen kɔc kuany yiic. 	 Ti is urak, ugyanazt cselekedjétek õ velök, elhegyván a fenyegetést; tudván, hogy a ti Uratok is mennyben van, és személyválogatás nincsen Õ nála.


yen aye piathepiɔu bɔ tede Nhialic ne gam de Yecu Kritho, bi tede kɔc kedhie, ku bi e kɔc gup kedhie, kɔc gam; ku acin puny ee kɔc pɔɔc yiic; 	 Istennek igazsága pedig a Jézus Krisztusban való hit által mindazokhoz és mindazoknak, a kik hisznek. Mert nincs különbség,


Go lim daŋ bɛ tooc: agoki dui aya, ku lɛɛtki aret, ku jɔki cieec, ke cin ke muk. 	 És még másik szolgát is külde; de azok azt is megvervén és meggyalázván, üresen bocsáták el.


Nhialic acin ke bi e dhal. 	 Mert az Istennél semmi sem lehetetlen.


Ciɛɛŋ de Nhialic acie jam tei, ee riɛldit. 	 Atyámfiai, ne legyetek gyermekek értelemben; hanem a gonoszságban legyetek gyermekek, értelemben pedig érettek legyetek.


Na wen, ke raan tok jɔt rot, ee bɛny de loŋ, ku jɔ them, thieec, yan, Bɛny e weet, eeŋo ba looi ke ban piir athɛɛr lɔɔk lak? 	 És ímé egy törvénytudó felkele, kísértvén õt, és mondván: Mester, mit cselekedjem, hogy az örök életet vehessem?


Ku te ci awareke kueenic e weyiic, taki kuen e kanithɔ de kɔc ke Laodikiayic aya; ayi week, we bi kede Laodikia kueenic aya. 	 mikor felolvastatik nálatok e levél, cselekedjétek meg, hogy a laodiczeaiak gyülekezetében is felolvastassék, és hogy a Laodiczeából [átveendõ] levelet ti is felolvassátok.


Luɔu thiinakaŋ ee amiɛɛn dit tɔ piɔɔr ebɛn. 	 Kis kovász az egész tésztát megkeleszti.


Jam e lueel Jɔn ki, ɣɔn tooce Judai bany ke ka ke Nhialic ku Lebii, toocki keek e Jeruthalem lek thieec, yan, Ee yin ŋa? 	 És ez a János bizonyságtétele, a mikor a zsidók papokat és Lévitákat küldöttek Jeruzsálembõl, hogy megkérdezzék õt: Kicsoda vagy te?


Yin thieec kɔc rɛɛr ne yɛn etok kedhie. Thiec kɔc nhiaar wook ne gam. E dhueeŋdepiɔu e ye tɔu ke week wedhie. Amen. 	 Köszöntenek téged a velem levõk mindnyájan. Köszöntsd azokat, a kik szeretnek minket hitben. Kegyelem mindnyájatokkal! Ámen.


agoki bɛn te nu yen, bik ku luelki, yan, Thieithieei, yin Malik de Judai! ku bieekki e kecin. 	 És mondának: Üdvöz légy zsidók királya! És arczul csapdossák vala õt.


Go Pilato ke thieec, yan, Eeŋo, ee kerɛɛc ŋo ci looi? Goki coot aret, yan, Piaate e tim ci riiu nɔm kɔu. 	 Pilátus pedig monda nékik: Mert mi rosszat cselekedett? Azok pedig annál jobban kiáltanak vala: Feszítsd meg õt!


Go Judai kur bɛ kuany piny, lek biɔɔk. 	 Ismét köveket ragadának azért a zsidók, hogy megkövezzék õt.


Na wen, ke Yecu cot e rol diit, lueel, yan, Waar, weiki a taau keek e yicin: ku te ci en welke lueel, ke jɔ thook. 	 kiáltván Jézus nagy szóval, monda: Atyám, a te kezeidbe [teszem le] az én lelkemet. És ezeket mondván, meghala.


Yecu Kritho ee tɔu e tau mane guop, waanakol, ayi ekoole, yeka, aɣet athɛɛr. 	 Jézus Krisztus tegnap és ma és örökké ugyanaz.


Go ke yɔɔk, yan, Ee yic en ke waan lueel nebi Yithaya ne kedun, wek kɔc de yac aguk, cit man ci e gɔɔr, yan, Kɔcke ayek a rieu e kethook, Ku amecki piɔth ne yɛn. 	 Õ pedig felelvén, monda nékik: Igazán jövendölt felõletek, képmutatók felõl Ésaiás próféta, a mint meg van írva: Ez a nép ajkaival tisztel engem, a szívök pedig távol van tõlem.


Ku ade kɔc pel niim, ke yi Epikureoi ku Thotoikoi, kɔc ci e gek. Go kɔc kɔk lueel, yan, Raan wooŋe bi ŋo lueel? Ku lueel kɔk, yan, Acit ke guiir jam de yieth mɛɛn kucku: ne guiir ci Paulo keek guieer jam de Yecu, ku jon bi kɔc ro jɔt. 	 Némelyek pedig az epikureus és stoikus filozófusok közül összeakadtak õ vele. És némelyek mondának: Mit akarhat ez a csacsogó mondani? Mások meg: Idegen istenségek hirdetõjének látszik. Mivelhogy a Jézust és a feltámadást hirdeti vala nékik.


Kueer e mat acik guɔ kuc; 	 És a békességnek útját nem ismerik.


Na wen, ke Parithai e ke bɔ tede yen, bik ku thiecki, yan, Piɛth te pɔke raan keke tiiŋde? them kek en. 	 És a farizeusok hozzámenvén megkérdezék tõle, ha szabad-é férjnek feleségét elbocsátani, kísértvén õt.


Go ŋual piu ŋɔk bei e yethok e tik cok cit man e amool, an, tɔ tik jɔte wei e amool. 	 És bocsáta a kígyó az õ szájából az asszony után vizet, mint egy folyó vizet, hogy azt a folyóvízzel elragadtassa.


ku ne yen, wok waarou wo dueer ro cuot Waada ne Wei tok. 	 Mert Õ általa van menetelünk mindkettõnknek egy Lélekben az Atyához.


go Petero tiŋ ke ɣɔc, go toom guop, ku lueel, yan, Ayi yin aya, yin ee cath weke Yecu, raan e Nadhareth. 	 És meglátván Pétert, a mint melegszik vala, rátekintvén, monda: Te is a Názáreti Jézussal valál!


luɔi bi kek aa daai, ku ciki kaŋ e gɔɔk apiɛth; ku luɔi bi kek aa piŋ, ku ciki kaŋ e yok yiic; ke cii bi dɛ te bi kek kepiɔth puk, abi karɛcken pal keek. 	 Hogy nézvén nézzenek és ne lássanak; és hallván halljanak és ne értsenek, hogy soha meg ne térjenek és bûneik meg ne bocsáttassanak.


Yen aye Weidit Ɣer kɔc nyuoth cooke, yan, Kueer lɔ teɣeric ewic aŋoot ke kene tɔ tiec, te ŋoote keemɔ tueŋ ke kaac. 	 Azt jelentvén ki ezzel a Szent Lélek, hogy még nem nyilt meg a szentély útja, fennállván még az elsõ sátor.


Na wen, ekool tok, te le wok te ye kɔc lɔŋ, ke wo jɔ rɔm ne nyan lim, nyan de guop yanh cɔl nyieel, ku ye banyke tɔ yok weu juec ne caar ee yen cɔɔr. 	 Lõn pedig, hogy mikor mentünk a könyörgésre, egy szolgálóleányka jöve elõnkbe, kiben jövendõmondásnak lelke vala, ki az õ urainak nagy hasznot hajta jövendõmondásával.


Ku raan ebɛn raan e yaar e kedi ku ne welki e remeyic rem e dieer lei kɔɔr, ku ye rem e kerac dap looi, ke Wen e raan abi yaar e kede aya, te bi yen ne dhueeŋ de Wun keke tuucnhial ɣerpiɔth. 	 Mert valaki szégyel engem és az én beszédeimet e parázna és bûnös nemzetség között, az embernek Fia is szégyelni fogja azt, mikor eljõ az õ Atyja dicsõségében a szent angyalokkal.


Na wen, ke raan tok bɔ, raan e loŋ gɔɔr, bi ku yook, yan, Bɛny e weet, yin ba kuany cok te de yen te le yin thin. 	 És hozzámenvén egy írástudó, monda néki: Mester, követlek téged, akárhova mégy.


Go bɛɛr, thieec, yan, Ye ŋa, Bɛnydit, ke ban e gam? 	 Felele az és monda: Ki az, Uram, hogy higyjek benne?


ku raan ci kede piɔn e bɛny kuc, ku ci kaŋ looi ka roŋ e luɔi bi ye dui, yen abi dui e wɛt lik. Raan ebɛn raan ci yien kajuec, abi thiec kajuec; ku raan ci kɔc kuɛi kajuec, en abik thiec kajuec awar kɔc kɔk. 	 A ki pedig nem tudta, és büntetésre méltó dolgokat cselekedett, kevesebbel büntettetik. És valakinek sokat adtak, sokat követelnek tõle; és a kire sokat bíztak, többet kívánnak tõle.


Na ele, te ci en e yok, ke jɔ taau e yeyeth, ke ye piɔu miɛt. 	 És ha megtalálta, felveti az õ vállára, örülvén.


Yin ŋic cok ke loŋ, yan, Du dieer lei e kɔɔr, du ye nak, du ye kual, du ye ya caatɔ alueeth, ye wuur rieu ayi moor. 	 A parancsolatokat tudod: Ne paráználkodjál; ne ölj; ne lopj; hamis tanubizonyságot ne tégy; tiszteld atyádat és anyádat.


guɔ riŋ e ya lɔ tueŋ te nu ke ci keer, ke ya bi ariop lɔ yok, ariop de cɔt cii Nhialic kɔc cɔɔl e Kritho Yecuyic, cɔt de naamde. 	 egyet [cselekszem,] azokat, a melyek hátam megett vannak, elfelejtvén, azoknak pedig, a melyek elõttem vannak, nékik dõlvén, czélegyenest igyekszem az Istennek a Krisztus Jézusban onnét felülrõl való elhívása jutalmára.


ku akene Elija tuoc tiiŋ tok e keyiic, ee Dharepath etok, paan e Thidon, yen aa tuuce yen thin, tuc thŋ cin nɔm moc eteen. 	 Mégis azok közül senkihez nem küldetett Illés, hanem csak Sidonnak Sareptájába az özvegy asszonyhoz.


Acuk tiŋ enɔɔne, nɔn ee rɛɛc reec kek gam en aacii kek lɔ thin leu. 	 Látjuk is, hogy nem mehettek be hitetlenség miatt.


Yen aa jɔte Nhialic en nhial aret, ago miɔɔc e rin nu e rin niim kedhie; 	 Annakokáért az Isten is felmagasztalá õt, és ajándékoza néki oly nevet, a mely minden név fölött való;