De a bûn alkalmat vévén, a parancsolat által nemzett bennem minden kívánságot; mert törvény nélkül holt a bûn. 	 Yu huneˈ chejbanile tiˈ, yuxin pitzcˈa sunil istxˈojal win̈an, wilnilojan wochenicojan tzet ye tuˈ mach cˈuloj. Yuto ta machi ley, machim tzet chal yelapno mule.


Mert semmit sem hoztunk a világra, világos, hogy ki sem vihetünk semmit; 	 Wal xin, matzet ikˈbil ju yet copitzcˈa yul sat yiban̈kˈinal tiˈ, yeb xin matzet chijipaxto jintaj yet chon̈camtoj.


És mondának néki az õ tanítványai: Honnét volna e pusztában annyi kenyerünk, hogy megelégítsünk ily nagy sokaságot? 	 Yalni ebnaj iscuywom Comam tet: ―Mamin, caw txˈiˈal anma lah, ¿baytuˈwal xin chon̈tohan̈ jikˈatijan̈ tzet chislo anma tiˈ? Yuto bay ayon̈ tiˈ machi teˈ n̈a, ẍi ebnaj.


Mégsem értitek-é, hogy minden, a mi a szájon bemegy, a gyomorba jut, és az árnyékszékbe vettetik? 	 ¿Tom mach heyohtajoj ta sunil tzet chiocto yul istiˈ anma yul iscˈul chiapni, chilahwi tuˈ xin cat yel yin̈?


És felkelvén, elméne. És ímé egy szerecsen férfiú, Kandakénak, a szerecsenek királyasszonyának hatalmas komornyikja, ki az õ egész kincstárának felügyelõje vala, ki feljött imádkozni Jeruzsálembe; 	 Yoc naj Felipe yin̈ isbel isto naj. Istzujcha huneˈ naj ah Etiopía yul beh yu naj. Haˈ huneˈ naj tuˈ eunuco naj, yahawil yeco naj yu huneˈ ix reina chiyij Candace, yin̈ iscˈuban ismelyu ix. Ispeto naj yul con̈ob Jerusalén yu yinayo isba tet Comam Dios.


Leborulván azért az õ szolgatársa az õ lábai elé, könyörög vala néki, mondván: Légy türelemmel hozzám, és mindent megfizetek néked. 	 Wal naj ay iscˈas tuˈ ay jahno naj yin̈ sat naj, yalni naj tet naj: “Mamin, niman chawute hacˈul, hawechman hayeboxa tzˈayic, chinkˈuyayojan chˈen cat wakˈni incˈastuˈan tawet,” ẍi naj.


Hanem búcsút võn tõlük, mondván: Mindenesetre Jeruzsálemben kell nékem a következõ ünnepet töltenem; de ismét megjövök hozzátok, ha Isten akarja. És elhajózék Efézusból. 	 Yet lan̈an istakˈlicano naj Pablo tuˈ tet ebnaj, yalni naj hacaˈ tiˈ: ―Caw yilal chintohan bey Jerusalén yin̈ kˈin̈. Yaj ta chˈel yin̈ iscˈul Comam Dios chinecˈan tecˈatan̈ hunelxa, ẍicano naj. Hac tuˈ xin yu yel naj yul con̈ob Efeso, yocpaxo naj yul barco.


Küldj el azért Joppéba, és hívasd magadhoz Simont, ki Péternek neveztetik; ez Simon tímár házában van szálláson a tenger mellett: õ, minekutána eljõ, szól néked. 	 Wal tinan̈ chejto hun cawan̈o ebnaj bey yul con̈ob Jope, cat isto yinoti naj Simón, chiyijpaxo Pedro. Ay naj bey yatut naj Simón, naj watxˈemilo tzˈum. Ayco yatut naj tuˈ istiˈ haˈ mar. Yet chihul naj Pedro tuˈ cat yalni naj tzet wal hawuten haba, ẍi naj wetan.


És sok ördögöt ûznek vala ki, és olajjal sok beteget megkennek és meggyógyítnak vala. 	 Caw xin txˈiˈal mac bay yilo ebnaj ischejab naj matzwalil, txˈiˈal mac yaˈay ismasico ebnaj aceite yin̈, iscawxicanocan̈.


És tanácsot tartának, hogy Jézust álnoksággal megfogják és megöljék. 	 Islahtiˈn̈en isba ebnaj yin̈ tzet lekˈtiˈal chal ebnaj yin̈ Comam Jesús, yun̈e istzabnayo ebnaj, cat yakˈni camo ebnaj Comam yalni.


Felele Jézus és monda néki: Hogy azt mondám néked: láttalak a fügefa alatt, hiszel? Nagyobbakat látsz majd ezeknél. 	 Yalnipaxo Comam hacaˈ tiˈ: ―Yin̈ caw isyelal chiwalan teyet, cheyilaˈ ishajni isba satcan̈, cat heyilni yahtoj yeb yayilo ebnaj yángel Comam Dios wiban̈an Hanin Akˈbilintijan texol yu Comam Dios, ẍi Comam Jesús.


És szombatnapon kimenénk a városon kívül egy folyóvíz mellé, hol az imádkozás szokott lenni; és leülvén, beszélgeténk az egybegyûlt asszonyokkal. 	 Yin̈ tzˈayic xewilal xin cotohan̈ istiˈ huneˈ ha haˈ chˈayto istxam con̈ob tuˈ yuto cotxuman̈ tato haˈ bey tuˈ chiscutxba isba anma Israel istxahli. Hayet japnihan̈ jay tzˈon̈nojan̈, jichicojan̈ jalnihan̈ Istzotiˈ Comam tet huntekˈan ebix ix iscutxba isba bey tuˈ.


És honnét van ez nékem, hogy az én Uramnak anyja jön én hozzám? 	 ¿Tzet caw yelapno wehan yuxin mahul ismiˈ Comam Wahawilan quinistucleˈan?


Sõt nem megjöttével csupán, hanem azzal a vígasztalással is, a melylyel ti vígasztaltátok meg, hírül hozván nékünk a ti kivánkozástokat, a ti kesergésteket, a ti hozzám való ragaszkodástokat; úgyhogy én mégjobban örvendeztem. 	 Yajaˈ maẍn̈etaj yu hul naj yuxin chitzala cocˈulan̈, walxinto yu jabehan̈ ta heyakˈ yakˈlobal iscˈul naj yet isbeycˈo naj texol, yeb yu cheyoche con̈heyilaˈan̈. Yalnipaxo naj ta caw biscˈulal heyehi yin̈ tzet yu texol, yebpaxo ta ayinicojan yin̈ hecˈul. Hayet wabenan huntekˈan tuˈ caw yikˈcano yip tzalahilal yul wanmahan.


Mikor pedig láttam õt, leesém az õ lábaihoz, mint egy holt. És reám veté az õ jobbkezét, mondván nékem: Ne félj; én vagyok az Elsõ és az Utolsó, 	 Yet wilnihan huntekˈan tuˈ, waycˈayan yich yoj, hacaˈ camom wucanilojan. Yanayo iswatxˈkˈab wiban̈an, yalni wetan: ―Mach chachxiwi, hanintiˈan yichebanil yeb islahobal.


Monda azért nékik: Az aratni való sok, de a munkás kevés; kérjétek azért az aratásnak Urát, hogy küldjön munkásokat az õ aratásába. 	 Hayet maẍto chito ebnaj, yalni Comam tet ebnaj: ―Lahan anma yeb ixim trigo xakˈanbiloj. Yeli caw txˈiˈal anma tuˈ, yajaˈ haywan̈n̈e mac chalni Istzotiˈ Comam Dios xol anma. Yuxin txahlan̈we tet Comam Yahaw munil tiˈ, hac tuˈ xin chischejti Comam ismunlawom chul inocan̈ anma, cat yanico isba yul inkˈaban.


És csodálkozik vala azoknak hitetlenségén. Aztán köröskörül járja vala a falvakat, tanítván. 	 Caw xin cˈay iscˈul Comam yuto huntekˈan anma ay bey tuˈ mach yayto yul yanma yin̈ Comam. Lahwi tuˈ xin, isto Comam Jesús iscuyno anma yin̈ Istzotiˈ Comam Dios yulaj con̈ob ayco yin̈ ishoyanil tuˈ.


Most azért már nem én cselekszem azt, hanem a bennem lakozó bûn. 	 Yuto maẍtaj‑caw‑inan chinwatxˈehan huntekˈan istxˈojal tuˈ, to haˈ mule ikˈbilticˈa yu huneˈ innimaniltiˈan, haˈ chiwatxˈeni.


a szózat, a melyet hallottam az égbõl, ismét szóla nékem, és monda: Menj el, és vedd el azt a nyitott könyvecskét, [mely] a tengeren és a földön álló angyal kezében [van.] 	 Huneˈ yul nukˈe wabeticˈahan yul satcan̈, tzotelpaxayti wetan, yalni hacaˈ tiˈ: ―As ilo huneˈ nichˈan hum leyanayo yul iskˈab naj ángel lin̈ancan̈ yiban̈ haˈ mar yeb yiban̈ txˈo txˈotxˈ, ẍi wetan.


Õ pedig monda nékik: Ez a faj semmivel sem ûzhetõ ki, csupán könyörgéssel és bõjtöléssel. 	 Istakˈwi Comam: ―Huntekˈan ischejab naj matzwalil hacaˈ tiˈ, mach chiel ebnaj ta mach chextxahli, yeb ta mach cheyije huneˈ yet mach chexwaˈ yu hetxahli tet Comam Dios, ẍi Comam tet ebnaj.


És egybegyûjtve minden fõpapot és a nép írástudóit, tudakozódik vala tõlük, hol kell a Krisztusnak megszületnie? 	 Yuxin yawte naj Herodes tuˈ ebnaj yahawil yin̈ ebnaj sacerdote Israel, yeb ebnaj cuywawom yin̈ isley naj Moisés; iskˈamben naj tet ebnaj: ―¿Baytaxca tuˈ chipitzcˈa naj Cristo? ẍi naj.


Maga pedig a békességnek Istene szenteljen meg titeket mindenestõl; és a ti egész valótok, mind lelketek, mind testetek feddhetetlenül õriztessék meg a mi Urunk Jézus Krisztus eljövetelére. 	 Haˈojab Comam Dios chiakˈni akˈancˈulal, haˈ chexpohnicanilo xol istxˈojal, cat iscˈuban heyanma, henabal yeb henimanil, yet chul Comam Jesucristo.


És kérem a te tanítványaidat, hogy ûzzék ki azt, de nem tudták. 	 Mawakˈle walnihan tet ebnaj hacuywom tiˈ ta chiyilo ebnaj ischejab naj matzwalil yin̈ naj, yajaˈ machi yu yu ebnaj, ẍi naj tet Comam.


Mert követi vala a népnek sokasága, kiáltozva: Öld meg õt! 	 Sunil anma tzujan yinta ebnaj, toxan̈e chiwejchahi, chiyalnipaxo anma yin̈ caw ip hacaˈ tiˈ: ―Makˈbil iscam naj tinan̈, ẍixan̈e anma tuˈ.


Péter pedig megszólalván, monda Jézusnak: Mester, jó nékünk itt lenni: csináljunk azért három hajlékot, néked egyet, Mózesnek is egyet, Illésnek is egyet. 	 Yalni naj Pedro tet Comam: ―Mam cuywawom, caw sakˈal je bey tiˈ, wal xin chicowatxˈecan̈an̈ oxebo pat; hunu hawet, hunu yet naj Moisés yeb hunu yet naj Elías, ẍi naj.


Az én szeretetem mindnyájatokkal a Jézus Krisztusban! Ámen. 	 Caw chitzala wanmahan teyin̈ hesunil, hex ayexxaco yul iskˈab Comam Jesucristo. ¡Hacojab tuˈ!


És minden zsinagógában gyakorta büntetvén õket, káromlásra kényszerítettem; és felettébb dühösködvén ellenök, kergettem mind az idegen városokig is. 	 Caw txˈiˈal el wacojan ebnaj yin̈ isyaˈtajil yun̈e yinilo isba ebnaj yin̈ Comam. Huntekˈan tiˈ inwatxˈehan yul sunil iscapilla ebnaj Israel. Caw xin waco inhowalan yin̈ ebnaj yuxin quinbeypaxojan yulaj nan con̈obal wakˈacojan ebnaj ayxaco yul iskˈab Comam yin̈ isyaˈtajil, ẍi naj Pablo.


Hogy beteljék a mit a próféta szólott, mondván: Megnyitom az én számat példázatokra; és kitárom, amik e világ alapítása óta rejtve valának. 	 yun̈e yijni isba tzet tzˈibn̈ebilcano yu ischejab Comam Dios yet payat, bay chal hacaˈ tiˈ: Yecheln̈e chiwakˈan tet anma yet chintzotelan. Chiwalan tet yin̈ huntekˈan tzet ewan yehi yichitaxticˈa iswatxˈi yul sat yiban̈kˈinal ti, ẍiayoj.


Timótheusnak, az én szeretett fiamnak: kegyelem, irgalmasság, békesség az Atya Istentõl és Krisztus Jézustól, a mi Urunktól. 	 Chintzˈibn̈etojan huneˈ incartatiˈan tawet wuẍta Timoteo, caw xahan ayach wuhan, yuto incˈaholan hawe yin̈ Comam. Haˈojab Comam Dios Mame yeb xin Comam Jesucristo chiakˈni iscˈulchˈanil iscˈul yeb akˈancˈulal tawet, cat istzˈay iscˈul tawin̈.


És siratják õt, és jajgatnak õ rajta a föld királyai, a kik vele paráználkodtak és dobzódtak, mikor az õ égésének füstjét látják, 	 Wal sunil ebnaj rey ay yul sat yiban̈kˈinal tiˈ yaco ebnaj ismul yeb yakˈ yoche tzet chal isnimanil yeb huneˈ con̈ob tuˈ, caw chˈokˈ ebnaj yeb caw chitzˈay iscˈul ebnaj yilni yah isn̈ubal yet chitzˈatoj.


És elküldi az õ angyalait nagy trombitaszóval, és egybegyûjtik az õ választottait a négy szelek felõl, az ég egyik végétõl a másik végéig. 	 Hayet chiokˈ chˈen trompeta yin̈ caw ip, chinchejnicojan ebnaj ángel iscutxbaco sunil macta sicˈbilxa wuhan yul yiban̈kˈinal. Caw xin sunil yul sat yiban̈kˈinal chiecˈ ebnaj iscutxbacan̈ anma sicˈbilxa tuˈ.


Hol mikor atyafiakat találtunk, kérének minket, hogy nálok maradjunk hét napig; és úgy menénk Rómába. 	 Haˈ tuˈ chahloyo huntekˈan ebnaj ayxaco yul iskˈab Comam juhan̈, yalni ebnaj jetan̈ tato chon̈cancanojan̈ huneˈ semanahil iscˈatan̈ ebnaj. Lahwi tuˈ xin cotopaxojan̈ yin̈ cobelan̈ bey con̈ob Roma.


Hanem a hetedik angyal szavának napjaiban, mikor trombitálni kezd, akkor elvégeztetik az Istennek titka, a mint megmondotta az õ szolgáinak a prófétáknak. 	 yuto hayet chˈokˈtzeno naj ishuj ángel istrompeta cat yijnocano isba tzet ewan yehi, huntekˈan nabilticˈa yu Comam Dios, hacaˈticˈa yu yalni Comam tet ebnaj ischejab yet payat, ẍi naj.


És monda Heródes: Jánosnak én vettem fejét: kicsoda hát ez, a ki felõl én ilyen dolgokat hallok? És igyekezik vala õt látni. 	 Yalni naj Herodes tuˈ: ―Yaj hanintiˈan, walan yuxin tzocˈlaxilto iswiˈ naj Juan tuˈ. ¿Mac xin anmahil huneˈ naj chal ebnaj iskˈumal tuˈ? ẍi naj. Wal xin caw yoche naj Herodes tuˈ yilaˈ Comam Jesús.


Mert mondom néktek, hogy azok között, a kik asszonytól születtek, egy sincs nagyobb próféta Keresztelõ Jánosnál; de a ki kisebb az Isten országában, nagyobb õ nála. 	 Chiwalan teyet tato xol anma yul sat yiban̈kˈinal tiˈ maẍto hunu mac ecˈbal yelapno yiban̈ naj Juan tuˈ, yaj wal xol anma ayxaco yul iskˈab Comam Dios tinan̈, waxan̈ca machi yelapno yehi, ecˈbalto iscˈulal chil sata naj Juan, ẍi Comam.


valaki látja, hogy az õ atyjafia vétkezik, [de] nem halálos bûnt, könyörögjön, és [az] [Isten] életet ad annak, a ki nem halálos bûnnel vétkezik. Van halálos bûn; nem az ilyenért mondom, hogy könyörögjön. 	 Tato chijila ta ay hunu juẍta ayco yin̈ mule, yaj mule mach chon̈yito yin̈ camical mach istan̈bal, cokˈanawe iscˈulal iscˈul Comam Dios yin̈ naj, cat xin yakˈni Comam iscawil naj. Wal xin ay huneˈxa mule chon̈inito yul iskˈab huneˈ camical mach istan̈bal. Tato yin̈ huneˈ mule tuˈ bay ayco juẍtaj maca janab, caw chiwalan teyet mach chekˈan iscˈulal Comam Dios yiban̈, mach chiwalan teyet ta chextxahli yin̈.


A melyben örvendeztek, noha most kissé, ha meg kell lenni, szomorkodtok különféle kísértések között, 	 Yu huneˈ tiˈ, yuxin caw chon̈tzalahi, waxan̈ca yilal jecˈ yin̈ej isyaˈtajil hanicˈoxa tiempohal.


A dicsekvés azonban nem használ nékem; rátérek azért a látomásokra és az Úrnak kijelentéseire. 	 Matzet chiwikˈan yin̈ winican̈ inbahan, yajaˈ yilalticˈa walnihan huntekˈan yakˈ Comam Dios wilaˈan, yeb tzet yelax wetan yu Comam.


Mert a miképen Ádámban mindnyájan meghalnak, azonképen a Krisztusban is mindnyájan megeleveníttetnek. 	 Hacaˈticˈa chu iscamto anma yu ismul naj Adán, hacticˈapax tuˈ chu yulcan̈ iscˈul anma yu Comam Jesucristo.


Pedig az eledel nem tesz minket kedvesekké Isten elõtt; mert ha eszünk is, nem leszünk gazdagabbak; ha nem eszünk is, nem leszünk szegényebbek. 	 Yajaˈ maẍtaj yu tzet chicolo yuxin chon̈can cˈulal yul sat Comam Dios, maẍtaj yu chicolo huntekˈan itah tuˈ yuxin chon̈cˈulbiloj, maca yu mach chicolo yuxin chon̈can txˈojal.


Vigyázzatok és imádkozzatok, hogy kísértetbe ne jussatok; a lélek ugyan kész, de a test erõtelen. 	 Yalnipaxo Comam tet ebnaj: Iwelo hewayan̈, txahlan̈wej, haxinwal mach chexaycˈay yul iskˈab istxˈojal, wal heyanma caw hinan isyijen tzet chal Comam Dios, yajaˈ wal henimanil xin mach chitecha ilwebal yu, ẍi Comam.


Mikor pedig eljõ majd a Vígasztaló, a kit én küldök néktek az Atyától, az igazságnak Lelke, a ki az Atyától származik, az tesz majd én rólam bizonyságot. 	 Yaj ay huneˈ Comam chicolwa teyin̈ chitit bey Inmaman, haˈ ton xin Comam Espíritu Santo, Comam han̈e isyelal chala. Haninan chintohan inchejaˈtijan Comam tuˈ. Yet ay Comam texol chitzotelo win̈an.


Jézus pedig ott álla a helytartó elõtt; és kérdezé õt a helytartó, mondván: Te vagy-é a zsidók királya? Jézus pedig monda néki: Te mondod. 	 Yet ayco Comam Jesús sata naj Pilato iskˈamben naj tet Comam: ―¿Tom yahawil anma Israel hawehi? ẍi naj. Istakˈwi Comam: ―Hoˈ, yeli hacaˈ hawalni tiˈ, ẍi Comam.


Sõt a te lelkedet is általhatja az éles tõr; hogy sok szív gondolatai nyilvánvalókká legyenek. 	 Hac tuˈ xin chu yixtan̈wicanilo tzet chˈecˈ yul isnabal anma yeb tzet chˈecˈ yul yanma anma. Walach hach tiˈ, chˈayolo huneˈ tzˈayic yet caw chiˈoco biscˈulal yin̈ hawanma yu naj neneˈ tiˈ. Hacaˈ isyaˈil chispolto huno chˈen espada, hac tuˈ isyaˈil chˈelico hawanma, ẍicano icham Simeón tet ix María.


Mert Krisztus, mikor még erõtelenek valánk, a maga idejében meghalt a gonoszokért. 	 Yet yalan̈to, machi hunujon̈ con̈kˈoji cocolni coba, yajaˈ apni istiempohal bay halbilcano yu Comam Dios, yul Comam Jesucristo, yakˈni camo isba Comam yin̈ ismul anma.


Monda nékik: Jõjjetek és lássátok meg. Elmenének és megláták, hol lakik; és nála maradának azon a napon: vala pedig körülbelül tíz óra. 	 Ebnaj cawan̈ aben tzet yal naj Juan occano tzujno ebnaj yinta Comam. Huneˈ naj Andrés isbi, yuẍta isba naj yeb naj Simón Pedro.


És szózat lõn az égbõl: Te vagy az én szerelmes fiam, a kiben én gyönyörködöm. 	 Yabelax huneˈ yul nukˈe yul satcan̈, halni hacaˈ tiˈ: ―Hach tiˈ, hach Incˈaholan caw xahan ay wuhan, caw chintzalahan tawin̈, ẍiaytij.


A második kárpiton túl pedig az a sátor, melyet neveztek szentek szentének, 	 Haxa huneˈ cuarto yintacˈto kˈap litxˈancan̈ tuˈ caw Ecˈna txahul chihallax yin̈.


Annak pedig, a ki véghetetlen bõséggel mindeneket megcselekedhetik, feljebb hogynem mint kérjük vagy elgondoljuk, a mi bennünk munkálkodó erõ szerint, 	 Bitn̈elaxojab isbi Comam yuto caw ecˈbalto chiyu iswatxˈen yiban̈ niẍte tzet chicokˈan tet, yeb tzet chicotxumu. Hac tuˈ chute Comam yu ishelanil xayakˈ jet.


A sokaság pedig mikor látta, a mit Pál cselekedett, felkiálta, likaóniai nyelven mondván: Az istenek jöttek le mihozzánk emberi ábrázatban! 	 Haxa yet yilni anma tzet iswatxˈe naj Pablo tuˈ, yah yaw anma yin̈ caw ip, yalni anma yin̈ abxubal chihallax bey txˈotxˈ Licaonia tuˈ hacaˈ tiˈ: ―Ilwecˈanabi lah, ay cawan̈ codiosal mahul coxol mayuteco isba anmahil.


Hasonlóképen a jó cselekedetek is nyilvánvalók; és a melyek másképen vannak, azok sem titkolhatók el. 	 Hac pax tuˈ ye anma chiuten iscˈulal, ixtan̈ yillaxi, yaj ay mac tiˈ mach ixtan̈o iscˈulal lan̈an iswatxˈen tinan̈, masanticˈa chiixtan̈wiloj cat xin isyenilo isba, mach chicancano yin̈ ewantajil.


Mert Krisztus jó illatja vagyunk Istennek, mind az üdvözülõk, mind az elkárhozók között; 	 Han̈on̈ tiˈ hacaˈ isxukˈal sam pom chiyeni iscˈulal Comam Cristo yin̈ sat Comam Dios, hac tuˈ jehi yet chon̈ecˈ jalno Istzotiˈ Comam tet anma chicolchahi yeb xin tet anma chicˈaytoj.


Boldogok a lelki szegények: mert övék a mennyeknek országa. 	 ―Sakˈal yet mac chitxumchalo yu ta mach chu iscolni isba ischuquil, yuxin yin̈n̈e Comam chicawxi iscˈul. Huneˈ mac tuˈ yet ay yoc yul iskˈab Comam Dios.


Mikor pedig a hegyrõl leszállának, megparancsolá nékik, hogy senkinek se beszéljék el, a mit láttak vala, csak a mikor az embernek Fia a halálból feltámad. 	 Hayet lan̈an ispaxayti Comam yin̈ iswiˈ witz yeb ebnaj oxwan̈ tuˈ, yalni Comam tet ebnaj: ―Machi mac tet cheyal huneˈ maxeyil tuˈ, wal xin haˈ to yet chinitzitzbican̈an xol camom, Hanin Akˈbilintijan texol yu Comam Dios catto heyalni, ẍi Comam.