Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 7-12 (15) cm skersmens, jauna pusiau apvali, iškili, vėliau paplokščia, įdubusi, plaušuota, silpnai gleivėta, sausu oru sausa, su koncentrinėmis zonomis, geltonai oranžinė, kreminė, paspaudus arba spalvos nekeičia, arba kiek pažaliuoja. 	 Rodmeesės keporė kap torielka, 7-12 cm skersmenė, muorkavas barvas.


Saulėgrąžų ūgliai 	 Sauliegraažu ūglee


Žydi gegužės – birželio mėnesiais. 	 Gervougės ėšsirpst šėinapjūtie.


Savaime paplitęs Europoje, Centrinėje Azijoje, Mažojoje Azijoje ir Kaukaze, taip pat ir Lietuvoje. 	 Anėi aug Euruopuo, Vėdorė Azėjuo, Mažuojuo Azėjuo ė Kaukazė.


Antano Salio Lietuvos vietovardžių sąrašai 	 O. Salė Lietovuos vėituovardiu saarašaa


[3] 2015 m. savivaldybių ir 2016 m. Seimo rinkimuose dalyvavo rinkimuose kartu su partija „Lietuvos Sąrašas“, nebūdama jos nare. 	 [1] 2015 m. savivaldybiu i 2016 m. Seima rėnkėmūs dalyvava kartu su partija „Lietuvuos Sarašus“, nebūdama anuos narė.


Vartojama kaip raminanti, prieštraukulinė, nuskausminanti priemonė. Gerai veikia širdies kraujagyslių sistemą. Reguliuoja virškinamojo trakto veiklą. 	 Melėsos liekvarsts y nug šėrdėis lėgū, gerėn vėrškėnėma, veeka kap ospakajuoncos, vara prakaita.


Savo sudėtyje turi oksalo rūgšties, suteikiančios augalui aitrumo. 	 Lapaa rūgšti, kap senst daras laiški.


Kiauliena yra viena iš labiausiai naudojamų mėsos rūšių pasaulyje[1], o prijaukintų kiaulių egzistavimo įrodymai siekia 5000 m. pr. m. e.[2] 	 Tas y vėina labiausee svietė jiedamu meesu ė daugiausee Lietovuo jiedama meesa.


Nuo 2003 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. 	 Lietuvuos rašytuoju saajongas narys.


Vilhelmas Storosta (slapyvardis Vydūnas, vok. 	 Vīdūns (gėmėės kap Vilgelms Stuoruosta, vok.


Lietuvoje auginama iš paprastojo agrasto rūšies kilusios kultūrinės veislės. 	 Tas y vėdotėnė dėdloma krūms.


Augalui žydint dieną stiebas būna stačias, o naktį bei nepražydusių ir peržydėjusių egzempliorių - nulinkęs. 	 Lapaa10-20 cm skersmenė, apskrėtuoki, pūkouti, aug palee žemė.


Vaisius – nuo 4 iki 20 cm ilgio ankštis iš pradžių stati, jauna žalia, mėsinga, prinokusi tampa tamsiai ruda. 	 Popa ožaugėn lėg 20 cm ėlgoma brondis, katras pradiuo būn žalės ė meesingas, ale paskom paroduo.


Dauginasi sėklomis. 	 Gausėnas sieklom.


Kinijoje, Indokinijoje, Indonezijoje nuo seno yra svarbiausias maistinis augalas. 	 Dėdlie svieta dalie (ypatingaa Rytū, Pėitū, Pėitrytiu Azėjuo) ryžaa patsaa svarbiausis jiedis y. Lietovuo anėi daugiau radas pu II svieta vainas. Čiuonaas ėš ryžu taisa kuošė, ryžynė (ryžu zopė), anūs verd kap garnyra, ded i balondielius, kep podingus.


Nyžuva – nedidelė upė, tekanti Akmenės rajone, Dabikinės upės kairysis intakas. Įteka į Dabikinę už 27,2 km nuo jos žiočių. 	 Nyžova y nedėdlė opės, katra tek Žemaitėjuo, Akmenės rajuonė, ana y Dabėkėnės opėis kairė šmuota intaks.


Žemupyje teka buvusio durpyno pakraščiu. 	 Žemopie tek bovosės torpynės krašto.


Auga dirvonuose, pūdymuose, pievose, laukuose ir daržuose, dykvietėse, pakelėse, krūmuose ir šviesiuose miškuose, nerūgščiuose dirvožemiuose. 	 Aug dėrvūs, pūdymūs, pėivūs, laukūs, daržūs, tyrūs, pakeliūs, krūmūs ė šviesiuos medies, tink narūgštė dėrva.


Taukės žiedai auga šakų viršūnėse. 	 Nug kaulažuoliu šaknū karvės pėins daras daug rėibesnio. Šaknis tink viežė gydymou. Bet tasaa augals gal būtė kenksmings kepenuoms.


Nuo 1990 m. „Lietuvos ryto“ apžvalgininkė. 	 Nuo 1990 m. „Lietuvuos ryta“ apveiziejinynkė.


Antrasis piliakalnis (tiksliau – papilys), Paršpilio kalnas yra į pietryčius nuo pirmojo, už Melnyčios upelio. Kalva žema, juosiama pelkių, su ovalia 100 x 120 m dydžio lygia aikštele. Kultūrinis sluoksnis ryškus. 	 I pėitrytius nug Pėlėis kalna, ož Melnyčės opiesma ė prūda stuov Paršpėlė kalns.


Lapai apaugę trumpais, retais plaukeliais, su taškelių pavidalo liaukutėmis. 	 Lapaa apaugėė trompaas, retaas plaukelees y.


Lapai pražanginiai, apšepę baltais plaukeliais, pamatiniai 6-9 cm ilgio ir 3-7 cm pločio, 2-3 kartus plunksniškai suskaidyti. 	 Lapaa apšepėė baltaas plaukalees, 6-9 cm ėlgoma ė 3-7 cm platoma.


Dideli ragai padeda įrodyti savo pranašumą prieš konkurentus patelių tarpe poravimosi metu. 	 Rags sosided ėš tuokės pat medegas kap ė nagaa. Ėš raga senuobie liuob dėrbs vairius rakandus, ciels karvės rags tink gierėmou, gruojėmou. Daugoms gyviu nešiuon ragus ciela gyvenėma, no pavyzdiuo brėidee, elnee anūs met kuožnaas metaas.


Ežeras ledyninės kilmės, telkšo ledo luisto vietoje, 1,2 km ilgio ir 0,8 km pločio. 	 Ežers gol leda loita vėituo, ons y 1,2 km ėlgoma ė 0,8 km platoma.


Paplitusi daugiausia Šiaurės pusrutulyje. 	 Kėlėma nug Vėdoržemė jūras kraštū ėr Artėmūju Rytū, bet daba augėnams daug kamė svietė.


Genties augalai yra kilę iš Europos, vėliau išplitę visame pasaulyje. Lietuvoje auga 4 savaiminės rūšys: didžioji varnalėša (Arctium lappa); mažoji varnalėša (Arctium minus); miškinė varnalėša (Arctium nemorosum) (ši rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą) ir paprastoji varnalėša (Arctium tomentosum). 	 Lietovuo aug 4 varnaliežu rūšis: dėdlysis varnaliežos (Arctium lappa); mažaasis varnaliežos (Arctium minus); medės varnaliežos (Arctium nemorosum) ė paprastaasis varnaliežos (Arctium tomentosum).


Toliau vandens pralaidos vamzdyje kerta magistralę A1 Vilnius–Kaunas–Klaipėda . 	 Paskom tek Žygis par medė, anou vaga vingorioun.


Vaistams naudojama žolė. 	 Trama žuolie kap liekarsta y. Tramažuolės sugrūstas dietė ont žaizdū skausmou nuramintė.


Antpirštis - siuvėjo darbo įrankis, priemonė skirta apsaugoti pirštui nuo sužalojimų, adatą perstumiant per audinį. 	 Nuoperskos y tuokis siovėma rakonds, katros saug pėršta, ka so adeta nerant siūla, ana neibadytom.


Be to, buožgalviai turi ilgesnį negu suaugusios varlės žarnyną, nes minta augaliniu, o ne gyvuliniu (kaip suaugusi varlė) maistu. 	 Ėš šuonu toria kap ė pelekus, kap ė kuojės.


Kraštiniai žiedyną sudarantys žiedai liežuviški, oranžiškai geltoni, 4-7 cm ilgio, paprastai bevaisiai. Vidiniai žiedlapiai vamzdiški, rudai geltoni, dvilyčiai, gausūs (500–2000 viename žiedyne). 	 Žėidaa aug ont stombriu vėršaus - anėi dėdli, 30-50 cm skersaa, ėš kraštū een ryškee geltuoni žėidlapee.


Gladiolus 'mažas kalavijas') – lelijažiedžių (Liliidae) poklasio vilkdalginių (Iridaceae) šeimos augalų gentis. 	 Gladiolus) y tuokis vilkdalgėniu augalū (Iridaceae) šeimuos augals, kvietka.


Burbuolė cilindriška, 4 – 9 cm ilgio, pakrypusi į šoną. 	 Kap ajers žyda, tap ožaugėn tuokė 4–9 cm ėlgoma i šuona pakryposi žėida (borboulė).


Neauga ten, kur visada stovi vanduo. 	 Neaug ten, kor nūlatuos stuov ondou.


Vaisiai maži riešutėliai, apgaubti mėsinga ryškiaspalve mase. 	 Vaisios eršketė būn ėšėlgs, kėito, ryškee rauduono vėršom.


Burokėliai domestikuoti II-ajame tūkstantmetyje pr. m. e. Viduržemio jūros regione. Išplito po Mesopotamiją, Kiniją. Maistui vartojamas šakniavaisis, taip pat švieži lapkočiai ir lapai. 	 Ėš svėkliu žmuonis taisa vairius jiedius: ėš jaunū lapu verd batvėnius, ėš šaknū taisa zopės (barštius, šaltėbarštius), mėšrainės, sonkas, oždara žėimaa.


Žiedai sudaryti iš keturių vainiklapių, dažniausiai balti, geltoni, rausvi. Vaisius – kaulavaisis su viena ar dviem sėklomis. 	 Žėidaa tonkiausee būn balti, geltuoni, rausvi, ėš 4 žėidlapiu.


Tai 40-150 cm aukščio, daugiametis, nemalonaus kvapo augalas. 	 Lapaa ė žėidaa padabnee muorkou, stombris aukštesnis ė stuoresnis kap kvyna.


Kai kada prie teritorijos prijungiamas ir Afganistanas, dar rečiau – Mongolija. 	 Vėdorė Azėjuo y gausoms dykyniu (Karakomaa, Kėzėlkomaa, Taklamakans), šmuotaas een kalnaa (Tianšanis, Altajos, Pamyrs).


Kai kurių lapuočių medžių jauni kelmai sugeba ataugti išleisdami atžalas. 	 Da y tuoki pasakymaa: kap ėš kelma ėšspirts (palikėės vėsaa vėins), kelms žėn (nieks nažėn), kors kelms? (kas do vėins?), nie kelmo (anie velnė, vėsaa ne), nug patėis kelma (nuognee smarkee), so kelmaas (baisee spieros).


1796 m. įšventintas į kunigus. 	 1796 m. bova išvėntints i konėgus.


Giria – didelis miškų kompleksas, kuriam būdinga didelė biologinė įvairovė ir ilgaamžių medžių gausa. 	 Gėrė y nuognee dėdlė ė sena medė. Anuo galam rastė vairiausė omžiaus mediu, y palėkėė dėdli žmuogaus nasoteriuoti pluotaa.


Stiebo viršūnių, šaknų galų ir pumpurų augimo taškai vadinami augimo kūgeliais. 	 Ūglis sosided ėš ašėis, lapu ė viršūnėnė pompora.


Kvietrugis (lot. 	 Kvėitrogē (lot.


Kulkšnė (lot. Astragalus, angl. 	 Vėlkžėrnis aba kolkšnė (lot.


Rasakilos naudojamos kaip dažiniai, vaistiniai, pašariniai augalai. 	 Raskėlaa aug daugiausee lonkūs, šlapiūs pėivūs, tepuogė medies, krūmūs, atšlaaties. Tas y nuognee gers šierals gyvuoliams - avėm, karvėm. Raskėlaa dėdlė liekarsta y - gyda žarnyna lėgas, uopas, sluoga, vuotis, muotrėšku lėgas,sokralėgė, drogi, raskėla ožpėla gerėn jiedroma.


Kepaluškalnio papėdėje 1990 m. pastatytas medinis paminklas Vytautui Didžiajam ir pergalei Žalgirio mūšyje atminti. 	 Kepaloškalnė pakalnie stuovi 1990 m. pabūdavuots medėnis paminklos Vytautou Dėdliajam ėr anou pergalee Žalgėrė kuovie prisimintė. Ont kalna padėrbts kūlė alks, pry katruo mėnavuojamas švėntės, būn ėškeltas vielevas.


Žydi liepos – rugsėjo mėn. 	 Batvėnėinuo (laukė, katram auga batvėnee) geraa aug mėižee.


Kleine Bibernelle, Gemeine Bibernelle, Stein-Bibernelle, Steinbrechwurz, Steinpetersilie, Bockwurz, Pfefferkraut, Bumbernell) – salierinių (Apiaceae) šeimos ožiažolių (Pimpinella) genties augalas. 	 Pimpinella saxifraga) y tuokis žuolyns, muokslėškaa prigolons skietėniu augalū (Apiaceae) šeimaa.


↑ http://ezerai.vilnius21.lt/eiskunas-v11966.html ↑ http://www.svb.lt/enciklopedija/index.php/Ei%C5%A1k%C5%ABnas ↑ Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 100 psl., – Vilnius: Mokslas, 1981. 	 ↑ http://ezerai.vilnius21.lt/eiskunas-v11966.html ↑ http://www.svb.lt/enciklopedija/index.php/Ei%C5%A1k%C5%ABnas ↑ Aleksandras Vanagas.


Butelis – talpyklė, dažniausiai aukštas indas, paprastai cilindro formos, su siauru kakliuku, patogiu užkimšti kamščiu ar uždaryti dangteliu. 	 Botelkė (kėtaap botelė, botelka, buonka) y tuokis aukštos inds, tonkiausee vamzdė skvarmas so ankšto kaklalio ė komštio ont viršaus. Dėrbams ėš stėkla, plastmasės. Anūs laik vairius skystimus - pėina, ondeni, lėmuonada, soltis, alu, vyna, arielka ė kėtuoki alkaguoli, acta, benzėna.


Be skalbimo, kultuves naudodavo ir linų galvutėms nukulti, pupų, žirnių ankštims aižyti. 	 Ba skalbėma, koltovės da liuob nauduotė ė lėnū galvalėm nukoltė, popu, žirnio brongtim ežytė.


Priklauso dekoratyviniai vasaržaliai krūmai. 	 Tasaa krūms žalioun vasara.


Išaugusio medelių kamieno skersmuo gali būti iki 20 cm skersmens. 	 Žėivie anuo būn lygė, baveek jouda.


Žiedai sutelkti į kamuolėlius, kurie sudaro varpiškus žiedynus. 	 Žmuonis ėš batvėniu lapu ė šaknū taisa zopės: batvėnius, batvėnynė (svėklėinė), šaltėbarštius. Tepuogė taisa rūgštuoka batvėniu rasala.


Agluona – upė Šilalės ir Tauragės rajonų savivaldybių teritorijoje, Šešuvies dešinysis intakas. 	 Aglouna yr opės pėitū Žemaitėjuo, Šėlalės ė Tauragies rajuonūs, Šešovėis dešėnė šmuota intaks.


Jos skiria Didįjį Kaukazą nuo Užkaukazės kalnyno, kurį sudaro Mažasis Kaukazas (iki 3724 m, Giamišo k.) bei vulkaninis Armėnijos kalnynas. 	 Y tuokės Rosėjės respoblėkas: Dagestans, Čečienėjė, Ingošėjė, Kabarda-Balkarėjė, Karačiaju Čerkesėjė, Adygėjė).


Iki XX a. vidurio kaimiečiai, ypač Rytų Lietuvoje, ausekliuose nešiojo skystus pašarus, mirkė ir šutino skalbinius, pelus, kapojus, grūdo bulves, sūdė mėsą, raugino agurkus, šėrė veršingas ir šviežiapienes karves, girdė veršelius. 	 Ošietkūs žmuonis liuob nešiuotė skystus šieralus, mirkintė ė šotintė skalbėnius, pelus, kapuojus, grūstė bolbės, sūdytė meesa, raugintė agorkus, šertė veršingas ir šviežiapienes karves, girdė veršelius.


Paprastasis varputis (lot. Elytrigia repens, sin. 	 Varpotė aba varpotis (lot.


Besenheide, angl. Common Heather) – erikinių (Ericaceae) šeimos, viržio (lot. Calluna) genties vienintelė rūšis. 	 Calluna vulgaris) y tuoki augalaa, katrėi muokslėškaa prigol pry erėkėniu augalū (Ericaceae) šeimuos.


1946 m. pastatyta Kalnujų Šv. Viktoro bažnyčia. 	 Par pėrma ė ontra svieta vainas Kalnojee bova sodegintė.


Nuo 2004 m. VU Matematikos ir informatikos fakulteto Ekonometrinės analizės katedros docentė. 	 Nuo 2004 m. VU Matematikas i informatikas fakulteta Ekonometrinės analizės katedras duocentė.


Pagardinimui tinka druska, cukrus, citrinos rūgštis, prieskoniai, virti kiaušiniai, sūris. 	 Kap oždars een smetuona, aliejos, majuonėzos, actos. Ožberiama droska, pėpėraas.


Miestą 1701 m. įkūrė Prancūzijos kailių prekiautojai. 	 Miesta 1701 m. ikūrė Prancūzėjės prekiautuojee skūruom.


Aukščiau esantys stiebo lapai be kotų, plačiomis makštimis. Patrinti lapai kvepia panašiai kaip morkos. 	 Lapaa kap plonksnas, tora savuotėška smuoka.


Žydi pavasario pabaigoje, vasarą. 	 Žyda pavasarė pabonguo, ciela vasara.


Daugiametis žolinis augalas su trumpu šakniastiebiu. Stiebas 15-90 cm aukščio, stačias, kartais viršutinė dalis šakota. Stiebo ir šakų viršūnėse išauga žiedai. 	 Tas y daugiametė žiolie, katruos sstombris būn 15-90 cm augoma, statmens, sykees vėršou šakuots.


Vainute 1841 m. gyveno 3 kunigai, klebonas gavo 69,3 rb per metus. Per miestelio gaisrą 1853 m. bažnyčia sudegė, 1856 m. pastatyta mažesnė medinė bažnyčia. 	 Par miestalė gaisra 1853 m. bažninčė sodegė, vuo 1856 m. pabūdavuota mažesnė medėnė bažninčė.


Graižai rutuliški arba pailgi, įvairaus dydžio. 	 Lapū kraštaa baisee dygliouti, skaudee badas.


Ramanudžos višištha advaitos mokyme sutinkama, kad brahmanas yra galutinė ir neribota tikrovė, tačiau teigiama, kad jis galįs apsireikšti ir savybiniu pavidalu kaip Yšvara.[3] Saguna brahmanas yra absoliutas, pasireiškiantis savybiškais pavidalais, tokiais kaip Višnus ar Šiva.[4] 	 Ramanudžas vėšėštha advaitas muokymė rokoun, ka brahmans y paskuojė ė barėbė tėkruobė, ale ons būktaas gal pasireekštė ė kap Yšvara (Vėišpats).[1] Saguna brahmans y absuoliots, katros tora sava dievėškas skvarmas, kap Višnos aba Šiva.[2]


Vaisius – ankštis su 1-2 sėklomis. 	 Tas y baisee gers šierals gyvuoliam.


Žydi birželio-rugsėjo mėnesiais. 	 Žydia garstytis par ciela vasara.


Spurguose yra 10-20 % lupulino, taip pat cholino ir kitokių medžiagų. Jie vartojami alaus pramonėje, vaistų gamyboje, kosmetikoje. Virkščios tinka pluoštui. 	 Ėš apynė sporgu taisa alu, kartė erbata, katra veek kap ospakajuoncaa, paded ožmigtė.


Stiebai ir ūgliai dygliuoti arba be dyglių. 	 Anou stombree ėr ūglee apaugėė ėlguokaas dyglees.


Vėdarai – lietuvių tautinis patiekalas. Gaminamas kepant kiaulės žarnas su įdaru. 	 Viedaraa y tuokis jiedis, katros taisuoms prykemšont stuora kiaulės gruoba.


Vaisius – ankštara, sėklos šviesiai geltonos spalvos. 	 Vaasios garstytė y tuokė brondės, vuo sieklas švėisee geltuonas būn.


Daugiametis, trumpą ir storą (iki 2 cm storio; storis viršija ilgį), gumbišką šakniastiebį išauginantis, 10–120 cm aukščio augalas. 	 Tas y daugiametis augals, so trompa ė stuora, gombėnė šaknėm, ožaug 10–120 cm dėdloma.


Turi diuretiko, narkotiko, uždegimą, karščiavimą malšinančių savybių. 	 Tink dažymou jouda spalva.


Vaisius - dėžutė. 	 Žydia ciela vasara.


Žiedynas – vienašalė ar dvišalė varpa. 	 Lietovuo gladėjuolės retaa aug šlapiuos medies, pėivūs, vuo tonkiausee augėnamas pry nomū.


Teka šaltiniuota ir akmenuota vaga pro Lopaičių šventvietę, iš rytų supa Lopaičių piliakalnį. 	 Tek šaltėniouta ė kūlinga vaga par Luopaitiu švėntvėite, ėr ėš rytū sop Luopaitiu pėliekalni.


Detroito lietuviškas paveldas 	 Detruoita lietovėšks palėkėms


Mokyklą baigė Kretingoje, 1791–1794 m. studijavo Vilniaus universitete, kur mokėsi istorijos, medicinos, botanikos, chemijos, teisės ir teologijos dalykų. 	 Bengė Pabrieža muokykla Kretinguo, 1791–1794 metaas stodėjava Vėlniaus onėversėtetė, katramė muokies istuorėjės, medėcėnas, buotanėkas, kemėjės, teisės ė teuoluogėjės.


Ilgis – 1-3 cm, storis – iki 0,6 cm. 	 Būktaas ėš skalsiu senuobie tyčiuom liuob dėrbtė kvaišala, katros bovėės raganu, laumiu gierals. Tap myslėn dr. Nėjuolė Laurinkienė.


Krantai aukšti, su terasomis, 1,5–2 m aukščio, vakarinis – žemas ir pelkėtas. 	 Krontaa aukšti (1,5–2 m), tiktaas vakarūs žemi y.


Žydi nuo liepos iki rugsėjo mėnesio. 	 Žydia nug lėipas lėg siejės.


Pataisas (lot. 	 Atgėrīs aba atgėrie, atgėrė, atgėree (lot.


Teka į pietus Karšuvos žemuma, įteka į Šešuvį 26 km iki jos žiočių, ties Gauraičių kaimu. 	 Tek ont pėitū par Karšovuos žemoma, sotek so Šešovė pry Gauraatiu suodas.


2021 m. apdovanota Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos garbės raštu už nuopelnus kultūrai. 	 2021 m. apduovenuota koltūras mėnėsterėjės pačestno rašto ož nūpelnus koltūraa.


Lapai paprasti, kiaušiniški, su liaukutėmis. 	 Lapaa paprasti, kiaušė skvarmas. Žėidaa balti, pavėinee aba een poukštėm pu 2-5.


Lapai dideli (5–20 cm), vešlūs, žali su raudonomis gyslomis. 	 Lapaa dėdli (5–20 cm), meesingi, žaliuos splavuos.


Kruvainė (kitaip – kruvienė, nevart. juka[1]) – lietuviška kraujinė sriuba. Jai naudojamas sukrešėjęs kiaulės arba žąsies kraujas, kuris blendžiamas ruginiais miltais, dar dedama smegenų, lašinių ar kitokios mėsos, kopūstų sūrymo, druskos, prieskonių (čiobrelių, lauro lapų, pipirų ir kt.), svogūnų, kartais – duonos trupinių, kruopų (pvz., grikių), džiovintų vaisių.[2] Kruvainės ilgai virinti negalima. Kai kur juką dar verda su leistiniais ar bulviniais kukuliukais.[3] Kruvainės sudedamosios dalys paprastai skiriasi priklausomai nuo krašto: aukštaičiai verda kraujinę sriubą su kruopomis, zanavykai su džiovintais obuoliais, dzūkai su grikiais, lietuvininkai ir žemaičiai su miltiniais kleckiukais. 	 Krovainynė aba joka[1] y tuokė zopė, katra taisa ėš sokrešiejosė kiaulės aba žoosėis kraujė, katra da blėnd rogėnees miltaas, pryded kuoki šmuota meesuos (smagenų, lašėniu aba kuo taas da), ipil kuopūstu sūryma, ded droskas, pagardū (tymėjuonu, laura lapu, pėpėru), cėboliu,sykees da dounas topėniū, kroupu (pvz., grėkų), vaisiu.[2] Krovainynės ėlgaa vėrintė nie galėma.


Braškė (lot. Fragaria x ananassa, angl. 	 Braškė, kėtap troskauka (lot.


Ši daržovė yra sėjama pavasario pradžioje, žydint pirmiems pavasario žiedams (šalpusniui, žibuoklėms). 	 Ta daržuovė siej onkstyva pavasari, kas 50 cm atstomo vėina nug kėtuos. Ruopės reek geraa laistytė, ba jeeb trūkst vilgšmies, anūm gombaa daras kartee ė kėiti.


Šluota – buities įnagis, skirtas šluoti šiukšlėms. 	 Šlouta y rakonds, so katrou šloun šiokšlės.


Pisum sativum) – pupinių (Fabaceae) šeimos žirnių (Pisum) genties augalų rūšis. 	 Pisum sativum) y tuokis platee jiediou nauduonams augals, muokslėškaa ons prigol pry brondėniu augalū (Fabaceae) šeimuos.


Taip pat jis pasisakė prieš demokratiją, įvardindamas Torą kaip tikrąją demokratiją. 	 Taip pat jis pasisakė prieš demokratiją , įvardindamas Torą kaip tikrąją demokratiją.


Arctostaphylos uva-ursi, vok. Echte Bärentraube), dar vadinama arkliauoge, kiauluoge – erikinių (Ericaceae) šeimos visžalių augalų rūšis. 	 Arctostaphylos uva-ursi), y tuokis augals, katros ved jiedamas ougas, muokslėškaa prigol pry erėkėniu augalū (Ericaceae) šeimuos.


Valgomasis česnakas – (lot. 	 Česnags aba česnaks (lot.


Intakai: kairysis – Švendra, dešinysis – Ruitinys. Švendros intakas – Vilpisis. 	 Ėntakaa: kairysaa – Švėndra, dešėnysaa – Roitėnys.


Upėvardis kildinamas nuo augalo pavadinimo karklas (taip pat karkla, karklytė – „karklų priaugusi vieta“).[2] 	 Opėis vards pareen nug žuodė karklos.[2]


Vaistams vartojama žydinti žolė, kuri pjaunama prie šaknies nuo vasaros pradžios iki rudens. 	 Takžuolė liekarsta y.


Indijoje urdu kalba yra viena iš 23 oficialių kalbų. Ją, kaip gimtąją kalbą, vartoja apie 66 mln. žmonių[1], o bendrai vartoja apie 104 mln. žmonių. 	 Urdū kalba y dėdlee gėmėninga hindi kalbaa - faktėškaa hindi ė urdū vėina kalba y (hindostani), skėras tėktaas raštos (urdū ožraša arabėškaas znuokaas, hindi - devanagari) ė skuolėnee (urdū kalbuo y dėdlis šmuots arabėšku ė persėšku žuodžiu, vuo hindi kalbuo daugiau žuodiu ėš sanskrėta).


Ženklesnių intakų neturi. Vidurupyje sudarytas nedidelis Laumių III tvenkinys. 	 Opie sotvėnkts Laumiu III tvėnkėnys.


Kamieno skersmuo iki 70 cm, Olandijoje žinomas augantis 2 m kamieno apimties plaukuotasis beržas. 	 Stoubrė skersmenos y 70 cm.


Stritture (tarp 2008 ir 2011 m. priklausė Kampora San Džiovaniui) Salto da Zita Scogliera 	 Stritture (terp 2008 ė 2011 m. prygolė Kampuora San Džiuovaniou) Salto da Zita Scogliera


Jazminai auginami sodybose, parkuose, soduose. 	 Žmuonis jazmėnus augėn šalėp nomū, parkūs, suodnūs.


Upėvardis kildinamas iš žodžių aitrus, aitra („kartumas, didelis užsidegimas, noras, patrakimas“), kurio pirminė reikšmė galimai buvusi „smarkumas, sraunumas“.[3] 	 Opalė vards kėlėės nug žuodė "aitros", kas senuobie mosietaas reešk "smarkoms, ūmoms".


Nemalonaus kvapo, bet išdžiuvus šis kvapas dingsta. 	 Toria prasta smuoka, bet kap ėšdiūn, tap ons pranykst.


Upėvardžio kilmė neaiški. Spėjama, kad gali būti nedėsninga atmaina (*Kęsė, *Kęsupė) nuo kęsas („kupstas“). Kita vertus, latv. 	 Opelė vards rasėtaas pareen nug žuodė keesos.


Vicia sativa) – pupinių (Fabaceae) šeimos vikių (Vicia) genties augalų rūšis. 	 Vicia sativa) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol pry žėrnėku (Vicia).


Žiedai sutelkti į kekę. 	 Žėidaa ėšruod kap skombalielee, sogolėė i kekė.


1909 m. pradėjo mokytis Panevėžio ješivoje, o nuo 1913 m. Vilijampolės ješivoje, kur mokėsi Talmudo pas rabiną Moshe Mordechai Epstein. 	 1909 m . pradėjo mokytis Panevėžio ješivoje , o nuo 1913 m . Vilijampolės ješivoje , kur mokėsi Talmudo pas rabiną Moshe Mordechai Epstein .


Lichen, vok. Flechte) – simbiotinis organizmas, sudarytas iš grybo hifų ir žaliadumblių arba melsvabakterių ląstelių. Kerpes sudarantys grybai dažniausiai yra aukšliagrybiai (95 %), kiti – papėdgrybiai. 	 Lichen) y tuokis smolkos žyvats, kap ė augals, katramė sykio soaugėė mažytee grybaa ė domblee.


Kapuzinerkressen) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų gentis, priklausanti monotipinei nasturtinių šeimai. 	 Žėidaa bū tomsee markavi aba rauduoni. Ciels nastorks prigol jiedėmou. Lietovuo augėnams pry nomū, kapūs, ont longū.


Pelenų dieną nepriimta dirbti, ilgai miegoti, kad lempų degti nereiktų, net nepriimta išeiti iš namų. 	 Par Pelenė žmuonis mažaa mėigta, mažaa jied (stėpriau tiktaas syki dėinuo, laikas sausa pasninka), navaakšt pu svetius.


Žydi gegužės – birželio mėn. Dažna visoje Lietuvos teritorijoje. 	 Žydia gyvatougė gegožės – bėrželė mienėsees.


Prie upelio yra Lingėnų ir Naujųjų Kalniškių kaimai. 	 Pry opiesma stuov Lingienu ė Naujūju Kalniškiu suodė.


Kryžmadulkiai augalai. 	 Tepuogė duobėlus gausee lonka bėtis.


Raginamas Lietuvos intelektualų, žymių visuomenės veikėjų,[3] Arvydas Juozaitis paskelbė kandidatuosiantis 2019 m. Lietuvos Prezidento rinkimuose.[4] 	 Pauokatyts Lietovuos intelektoalu,[1] Arvyds Jūzaatis balatėravas i 2019 m. Prėzidėnta rinkėmus.[2]


Palyginimui 2001 m. sudarė 1,8 proc. (34 639 ha) viso medynų ploto, kuriuos sudarė beveik išimtinai tik paprastieji ąžuolai. Grynų ąžuolynų yra nedaug, daugiausia auga su kitais medžiais (eglė, beržas, uosis, drebulė). 	 Aug tonkiausee mėšree so kėtaas medeess (eglėm, beržaas, ousees, apošėm).


Neofolklorinės muzikos kolektyvo (folkroko grupės) „Atalyja“ narys. 	 Ons y naujuovėška fuolkliuora mozėkas kuolektyva „Atalyja“ narys.


Kalvėje būna pastatyti įrenginiai, reikalingi metalui apdirbti įvairiais būdais: kalimu (įkaitinimas iki plastiškos būsenos ir deformavimas kalant), štampavimu (ruošinių apdirbimas spaudimu, plastišku deformavimu metalinėse formose – štampuose) arba kalimu ir štampavimu. Taip pat kalvio darbo vietoje būna įrengta speciali krosnis, arba žaizdras, pastatyti kalimo ir štampavimo įrenginiai (pneumatinis kūjis, presas), naudojamasi įvairių dydžių ir paskirties rankiniais kalimo ir kitokio apdirbimo įrankiais. Kalvėje naudojama sunkių ar negabaritinių gaminių kėlimo ir transportavimo įranga.[1] 	 Kalvie būn pečios, katramė kaitėn metala, stuov vairee prykalaa, kūjee ė kujalee, kėtuoki rakondaa, katrėi reekalingi apsieetė so metalo.


Augalas vienmetis, apie 20-60 cm aukščio. 	 Tas augals vėinmetis y, statmens, aple 20-60 cm aukštoma.


Raunami tada, kai sudžiūsta lapai ir svogūno kaklelis. 	 Anūs raun tūsyk, kap sodžiūst lapaa ė galvotės kaklalis.


Šakniastiebiai ir lapai vartojami veterinarijoje, medicinoje. 	 Augals šiap taas trocyzna y, ale anou doud veršiams nū trydas.


Taip pat: 	 Tepuogė:


Rhamnus frangula) - šunobelinių (Rhamnaceae) šeimos augalas. 	 Rhamnus frangula) y tuokis augals - nedėdlis medelis aba krūms.


Daugiametis, iki 2 m aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, nešakotas arba tik viršūnė šakota, tuščiaviduris. 	 Valerėjuons y daugiametis augals, katros ožaug lėgo 2 m aukštoma.


Sukaltos iš lentelių keturšonės pakabinamos druskinės, kai kada papuoštos drožinėtais geometriniais ornamentais, buvo paplitusios Lietuvos kaimuose. 	 Paprastaa tas būn medėnė diežalė so dongtalio, sokalta ėš lentaliu ė dailee ėšrašyta.


Teka vakarų kryptimi Šilalės ir Tauragės rajonuose. 	 Tek par Šėlalės ė Tauragies rajuonus ont vakarū posės.


Vaisius – uoga su koteliu, apvalus arba pailgas, plikas arba plaukuotas; geltonas, žalias, raudonas, purpurinis. Neprinokusios uogos vartojamos konditerijoje, apnokusios – konservavimui, uogienėms, prinokusios – desertui, marmeladui, vynui, valgomos žalios. 	 Nuokėn tuokės kamūlėnės ougas - anas būn variū barvu (geltuonas, žalės, rauduonas, vėjuoletėnės), so dygliokaas ont skūruos. Ougu skūra meesinga, stuora, rūgštė, vuo minkštėms saldos.


Iš šiaurės kalnus riboja Kumos-Manyčiaus įduba, pietine riba vedama maždaug Arakso upe. Kalnynas, susidaręs maždaug prieš 28,5–23,8 milijonus metų, dažniausiai laikomas pietrytine Europos riba. 	 I šiaurė nug Kaukaza een Rosėjės stepės, nuo i pėitus prasided Mažuojė Azėjė ėr Irans.


Daugiausiai rūšių auga Centrinėje ir Rytinėje Azijoje, rečiau Pietų Europoje. 	 Lietovuo panavėjė nug sena miegiams, dailos daržaliu kvietkos y.


Taurelė išsipūtusi, žalsva, turi 20 blyškiai žalsvų gyslų, suspausta pukšėdama sprogsta. Vainikėlis 2-3 cm skersmens. Vainiklapių penki, apie 1,5 pločio, balti, rečiau rusvi, iki 1/2-1/3 įskelti. 	 Žėidaa balti, gardee kvepa, sosided ėš tuokiū rūžavu pūslaliu.


Vaistinė melisa (lot. 	 Melėsos ab melėsa (lot.


Genčiai priklauso plaukuotos daugiametės žolės su skiautėtais lapais ir jų pažastyse išaugusiais žiedais. 	 Kap katrū rūšiu gondrasnapiu žėidokaa maži y. Kap nūžydia, ėšaugėn tuoki vaasiu, katros ėšruod kap gervės aba gondra snaps. Aug gondrsnapės pėivūs, pamediūs, mediu pruogomūs, atšlaaties, pakelies, daržūs.


Tai fasadų dekoratyvinė dalis, turinti ir praktišką paskirtį – apsaugo pagrindines įėjimo duris nuo kritulių, suteikia pavėsį poilsiui. 	 Žemaitūs šalep truobuos tonkee liuob statytė guonkas.


Auga drėgnuose, labai derlinguose, karbonatinguose, glėjiškuose priemoliuose, kuriuose gausu humuso. 	 Čystu ousynu baveek nabūn, vuo aug mėšree so oožoulaas, klevaas, eglėm, lėipom, beržaas, joudalksnees.


Krantai miškingi, pelkėti. 	 Krontaa apaugėė medė, pelkieti.


Drujos žemupio salpoje gausu akmens amžiaus stovyklaviečių, kapinynų, yra alkakalnis. 	 Žemopie gausoms alku, senuobėniu kapeliu. Par Drojė nug sena een robežios terp dūnėninku ė dounėninku.


Žiedai susitelkę pusrutuliškuose skėčiuose. 	 Žėidaa gebenės aug tuokiūs skietiūs.


Puodynė – iš molio lipdytas arba žiestas indas, skirtas pienui laikyti. Žemaitijoje dar žinoma kaip pienpuodis. 	 Poudynė yr ėš muolė padėrbts rakonds, katramė laik pėina.


Balkanai arba Balkanų pusiasalis – pusiasalis Europos pietuose, rytinėje dalyje. 	 Balkanaa y krašts pėitrytiu Euruopuo.


Ilgam laikymui uogos šaldomos ir sublimuojamos, konservuojamos cukrumi. 	 Tink jiestė žalės aba taisytė ougynėm, mormoladam.


Augalai daugiamečiai, su šakniastiebiais. 	 Anou lapaa apskrėti kap delnaa, kraštelee dontyti.


Lietuvoje gausiai auga. 	 Poikee tink laikytė ožsliegtas


Žygio baseino plotas – 4,6 kv.km, ilgis – 5,3 km, hidrologinis nr. – 16010085.[1] 	 Prigol pry Jūras baseena ė yr Leetausa dešėnysis intaks.[1]


Laikomas rūgštaus dirvožemio indikatoriumi. 	 Kor gauree aug, ten šalta, rūgštė žemė y. Ons tonkee isisok i lėnus. Gauree bjaurėn karviu pėina – lygu dūmaas atsidoud.


Krūminiame builyje yra flavonoido Apigenino pasižyminčio antivėžiniu veikimu. 	 Aug patuoriūs, kūlynūs, pamedius, pėivūs, pakeliūs.


Tinka puokštėms. 	 Žemčiūgaa miegst saulėitas vėitas.


Lazdininkų tvenkinys – tvenkinys vakarų Lietuvoje, Kretingos rajone, 2 km į vakarus nuo Darbėnų. 	 Lazdėninku tvenkėnis y tuokis tvenkėnis vakarū Žemaitėjuo, Kretingas rajuonė, 2 km ont vakarū nug Darbienu.


Miltinė meškauogė (lot. 	 Pelenė (lot.


Neretai aptinkamos ragangrybių sukeltos lapų deformacijos bei šakučių nenormalūs sutankėjimai. 	 Roukoun, būktaas tuokiūs mediūs sopas laumės.


Žiedai trumpakočiai, po 3-4 lapų pažastyse. Taurelė vamzdiškai varpiška, neryškiai dvilūpė, penkiadantė. Jos viršutinę lūpą sudaro 3 ilgesni, o apatinę 2 trumpesni danteliai. 	 Anou stombris aug golstee, šliauža aba kyln i vėršo, ėr y 20-40 cm ėlgoma.


Išteka iš Rėkyvos aukštapelkės. 	 Šiaušė ėštek ėš Riekyvas aukštapelkės.


Grybuose yra nuodingos medžiagos giromitrino. Apsinuodijimas šiais grybais gali būti mirtinas. Ilgiau verdant arba džiovinant toksino kiekis valgomuosiuose bobausiuose smarkiai sumažinamas, tačiau ir taip paruošti grybai, jei jų vartojama daug ar dažnai, gali sukelti apsinuodijimą. 	 Ta gryba toria trocyznas, bet geraa ėšvėrta aba ėšdžiuovėnta ė saikingaa jiedama nie pavuojinga.


Žiedai sutelkti kekėse, išaugusiose lapų pažastyse. 	 Žėidaa sogolėė i kekės, katras ėšaug lapu pažastysė. Sieklas nuokėn


Kilnusis lauramedis (lot. 	 Babka kėtap da babkos, lauros (lot.


Stiebas stačias; lapai pražanginiai, dideli, stambiai dantytais kraštais; žiedai pavieniai, balkšvi, piltuvėlio formos. 	 Anou stombris statmens y; lapaa pražongėnee, dėdli, stombee dontytaas kraštaas; žėidaa balkšvi, ėšruod kap piltovs, smirda.


Rabarbaras (lot. Rheum, angl. Rhubarb, vok. 	 Robarbs, kėtap rabarbuors, rabarbars (lot.


Varuna prižiūri dievus, ir šie klauso jo įsakymų ir patarimų (IV 42, 1; VIII 41, 7; X 66, 2). 	 Varūns priveizi, ka tekietom opis, ons jūriu ciesorios, ons patsaa gyven ondenū gėlomuo. Da y tuokis abruozdielis, ka naktėis dongos y apsivertėė tomsūs svieta pradiuos ondenis.


Lactuca sativa) – astrinių (Asteraceae) šeimos žolinis augalas. 	 Lactuca sativa) y tuokė daržuovė, katra muokslėškaa prigol pry graižžžėidiu augalū (Asteraceae) šeimuos.


Šakos plikos. Lapai tik šakučių galuose, pražanginiai, viršutinė pusė ryškiai žalia, apatinė pilkšvai žalia. Žiedai kvapūs. 	 Žėivie geltuonaa pilka, šakas plikas, lapaa rondas tiktaas šakū galūs, anūm vėršos ryškee žalis, vuo apatė pikuoka.


Šalia Požerės ežero yra Paežeris (Požerė), Lingės, Lingių Fermos. 	 Šalep Puožerės ežera y Paežerė (Puožerės), Lingiu, Lingiu Fermu suodas.


Kotas 3-8 cm ilgio, 1-3 cm storio, tuščiaviduris, dėmėtas, kepurėlės spalvos. Trama balta, trapi. 	 Parpjuovus bieg muorkavas soltis.


Vidutinis nuolydis 154 cm/km[1]. Prie Gansės esantys kaimai: Paramotis, Laikšės, Vabaliai. 	 Pry Gonsės stuov tuokės suodas: Paramuotis, Laakšės, Vabalee.


Vaisiakūniai stambūs. Kepurėlė 20-25 cm skersmens, paplokščia, įdubusi, pakraščiai palinkę žemyn, matinė, balta, senesnė gelsva, kartais išmarginta rusvomis dėmėmis. 	 Grozdės ožaug dėdlės, cielaa baltas.


Formuojasi varliagyvių kiaušiniai, kurių išnerštos krūvos vadinamos kurkulais. Pievinė varlė kurkulus išneršia sekliuose vandens baseinuose, nes ten greitai įšyla vanduo. 	 Kap pakliūn i ondeni, korkolaa baisee ėšbrinkst, solimp ė pavėrst tuokio liūlė gniožolo.


Paleolito žmonės gyveno negausiomis pirmykštėmis bendruomenėmis ir naudojosi tik skaldytais akmeniniais įrankiais, nemokėjo jų šlifuoti ar gaminti keramikos. Be akmens įrankiai ir ginklai taip pat buvo gaminami iš kaulo, odos, medžio ir kitų augalinės kilmės medžiagų. 	 Žmuonis gyvena mažaas būrees ė muokėjė nauduotėis tėktaas grobee skaldytaas kūlees, kaulaas, skūra, medio ė augalaas.


Žydėti pradeda balandžio mėn. ir žydi iki vėlyvo rudens. Auga darželiuose, kapinėse, pievose, paežerėse, paupiuose. 	 Žydia nug balondė lėg pat vielyba rodėnė.


Runkelis (lot. Beta, vok. 	 Batvėnis, kėtap barkštis, boruoks, baruoks, ronkelis, ronkolis (lot.


Kotas 3-8 cm, 0,5-2 cm storio, cilindriškas, perlaužus išsiskiria baltos pieniškos sultys. 	 Ciels grybs rasiet vėlnuots y.


Vainikėlis baltas arba rausvas su smulkiais plaukeliais. Vaisius – rutulio formos dėžutė. Sėklos 6-8, gelsvos arba rudos, apie 3 mm ilgio. 	 Žėidaa sogolėė i tuokė poukštė, balti ė rožavi.


Dygioji slyva (lot. 	 Krīgė (lot.


Kairieji: Karklė – 10,1 km, Upsala – 12,2 km, Juodpjaunis – 11,2 km, Ėrupis – 6 km, Pelenė – 2,3 km. 	 Karklė, Opsala, Joudpjaunis, Jieropis, Pelenė (kairėėjė).


Uosynas – medynas, kuriame dominuoja uosiai. 	 Ousīns y tuokė medė, katruo daugomuo aug ousee.


Auga aukštapelkėse, pelkėtuose pušynuose. Turi stiprų specifinį kvapą. Lietuvoje neretas, kitur Europoje nykstantis. 	 Gailis tora nuognee magytinga kvapa, nug katrou jėm svaagtė galva.


Lapai šiurkštūs, mėsingi, plunksniškai suskaldyti, viršūnės skiltys stambios. Arčiau stiebo viršūnės lapai smulkesni, dažniausiai neskaldyti, bekočiai. Dauginasi sėklomis; išbirusios į dirvą jos ilgai išlieka daigios. 	 Sieklas gol i tuokės brondis, katras paskom eižiej ė gausee ėšsibarsta pu dėrva.


Iš kiečio išgaunamas eterinis aliejus naudojamas medicinoje, parfumerijoje. 	 Kėitius barsta, ka atbaidytom koisius, blosas.


Įteka į Akmeną 50 km nuo jos žiočių, 2 km į pietus nuo Kaltinėnų. 	 Sotek so Akmena 2 km i pėitus nu Kaltėnienu.


Rusmenė (lot. 	 Skombalielē (lot.


Serenčiai nereiklūs drėgmei, vešlūs, pakelia nestiprias šalnas. Sodinami darželiuose, kapinėse, miestų gėlynuose. Dalis rūšių tarpusavyje kryžminasi. 	 Anūs augėn pry nomū, kapūs, miestu ė miestaliu kvietkynūs.


XIX a. piešinys 	 XIX o. abruozdielis


Sportinė veikla 	 Spuortė


Pušyninė rudmėsė (lot. 	 Rodmēsė, vėituom rodmeisė (lot.


Lapai neporiškai plunksniški. 	 Lapaa ėšruod kap plonksnas.


Daugiametis nuodingas augalas. 	 Tas daugiametis augals y.


Wild Cherry, vok. Süßkirsche) – slyvinių (Prunoideae) pošeimio, slyvų (Prunus) genties vaismedis. 	 Prunus avium) y vaisius siprėnons medelis, augėnams suodnūs, gyvenėmūs, šalėp keliū.


Daugelio tautų liaudies medicinos žinovai česnaką laiko universalia ir labai veiksminga priemone nuo įvairių apsinuodijimų, bičių, nuodingų vabzdžių ir gyvačių įkandimų. Naudingas helmintozės gydyme. 	 Česnaga žmuonis laika maclyvu liekvarstu nug apsinoudėjėma, bėtiu, trūčlyvu vabzdiū ė gyvatiu ikondėmu, tėpuogė paršalus.


Kartenos akmuo, vadinamas Laumės kūliu su Karvės (kitaip – Velnio) pėda (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 5225, senas registro kodas – M30, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR507) – mitologinis akmuo pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kartenoje (Kartenos seniūnija), 0,66 km į šiaurę nuo kelio 2222 Vėžaičiai–Mikoliškiai–Kartena , 0,24 km į vakarus – šiaurės vakarus nuo Kartenos piliakalnio, 30 m į pietus nuo Minijos, jos intako Kūlupio dešiniajame krante. 	 Kartenas kūlis, da šaukiams Laumės kūlio so Karvės (kėtap – Velnė) pieda tas y mėtuoluogėnis kūlis, katros riuogsa Kretingas rajuona pėitrytiūs, Kartenuo (Kartenas seniūnėjė), tūjaus ont vakarū nug Kartenas pėliekalnė, 30 m į pėitus nug Mėnėjės, anuos ėntaka Kūlupė dešėniam krontė.


Kiminai neturi nei šaknų, nei rizoidų. Atmosferinį vandenį sugeria visu kūno paviršiumi, todėl sukaupia 20-30 kartų daugiau vandens, negu patys sveria. 	 Anėi natora juokiū šaknū, tūdie gera ondėni cielo sava kūno ė gal sosiorbtė 20-30 sykiu daugiau ondenė nekap patys svera.


Prie Balčios stūkso Pužų ir Pabalčių piliakalniai. 	 Pry Balčės stūksa Pūžū ė Pabaltiu pėliekalnio.


Žemupyje staigiai pasuka į šiaurę, kerta Liepojos-Palangos plentą ir Palangos savivaldybėje įteka į Šventąją 7 km nuo jos žiočių, į rytus nuo Šventosios gyvenvietės. 	 Žemopie staigee ožsok ont šiaurės, kert Lėipuojės-Palonguos plėnta ė jau Palonguos žemies itek i Švėntaja, anaa lėkus 7 km lėg žiuotiū, i rytū posė nug Švėntuosės gyvenvėitės.


Įteka į Akmeną 30,4 km nuo jos žiočių[1], prie Mėguvos gatvės. 	 Ytek i Akmena 30,4 km nug anuos žiuotiū[1], pry Miegovas ūlyčės.


Po apvaisinimo piestelinių žiedų burbuolė labai išauga ir patamsėja. 	 Anou lapaa ėlgi, tėisee, ėlguom makštėm.


Būna įvairaus dydžio: nuo 1 cm iki 2,2 m. Lapai žali, pirštuoti. 	 Būn serentiu ė vėsaa mažū, ė tuokiū, ka ožaug lėg 2,2 m aukštoma.


Genties pavadinimas iš graikų kalbos žodžių erion – vilna ir phoros – nešantis; vaisiai yra su pūkais, panašiais į vilną. 	 Ėš anūm sopovosiu šaknū palėik torpės.


1984 m. grįžusi į Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ redakciją, vadovavo Laiškų skyriui. 	 1984 m. gryžus i Skouda rajuona laikraštė „Mūsų žodis“ redakcėjė, ana vaduovava Gromatu skyriou.


Vidutinis nuolydis 385 cm/km[1]. 	 Vaga vėdotėnėškaa leidas 385 cm/km[1].


Urdu kalba yra viena iš oficialių Pakistano kalbų. 	 Ana gėmta ruoda 66 mln. žmoniū y[1], vuo krūvuo ana rokounas par 105 mln. žmoniū.


Lapai ovalūs, nusmailėjusiomis viršūnėmis, kraštai smulkiai dantyti. 	 Naprisirpėė šonuobelės vaisee, lapaa ė žėivie y tročyzna.


Lietuvoje dar vadinama kibiais. 	 Tas y dvėmetis augals, katrou stombris būn šakuots, vuo lapaa tomsee žali, dėdli (lėgo 45 cm ėlgoma).


Kaukazo kraštovaizdis šiaurės vakarų Gruzijoje (Svanetija) 	 Kaukazos Grozėjuo


Auginti geriausia derlinguose drėgnuose dirvožemiuose saulėtoje vietoje. 	 Anuom geriausee tink derlingas driegnas dėrvas, saulietas viėitas.


Visą laiką teka į pietvakarius, kerta Šernų mišką. 	 Visūmet tek ont pėitvakariu, partek par Šernū medė.


Žydėti pradeda gegužės mėn. 	 Žydietė brėidgaurė praded gegožė mienesi. Tas tonkos augals y, aug ont kalnū, sausūs pėivūs.


Skėtukai rutuliški; gausiažiedžiai, su daugeliu yliškų skaistlapėlių. Vainiklapiai balti arba rausvi, lygia arba tik negiliai iškirpta viršūne. 	 Žėidaa kap muorka, tuoki balti skietee, so 15 - 40 stėpėnū.


Auga sparčiai – jauni medeliai per metus paauga iki 1-1,2 m. 	 Aug spieree ba par metus glousnioks paaug lėgė 1-1,2 m. Gal gyventė par šimta metu.


Vaisiai – beveik apskriti, gelsvai rusvi skeltavaisiai. Stiebas briaunotas, aukščiau vidurio šakotas, apaugęs trumpais, šiurkščiais plaukeliais. Apatiniai lapai nelabai ilgais kotais, pailgai ovalūs, plunksniški; lapeliai kiaušiniški arba lancetiški, jų kraštai stambiai dantyti arba netaisyklingai skiautėti. 	 Stombris būn briaunuots, aukštiau vėdorė šakuots, stamontros, apaugėės trompaas, šiorkštees plaukalees.


Paplitusi Europoje, Vakarų ir Vidurinėje Azijoje, Šiaurės Afrikoje, įveista Šiaurės Amerikoje. 	 Onsaa aug Euruopuo, Vakarū ė Vėdorė Azėjuo, Šiaurės Afrėkuo, ožveests Šiaurės Amerėkuo.


Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Auga Lietuvoje. 	 Žydia baltaas žėidaas bėrželė – rogpjūtė mienėsees.


Lapai smulkūs. 	 Tīmėjuons geraa tink erbataa, dedams i jiedius (saluotas, meesa).


2023 m. Lietuvos Respublikos Seimas apdovanojo Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medaliu „Tarnaukite Lietuvai“. 	 2023 m. Gabrielės Petkevėčaitės-Bėtės atmėnėma medalis „Tarnaukiat Lietovaa“.


Sedula (lot. 	 Sedola (lot.


Liaudyje dar naudojami pavadinimai: ožkanagė, tilvytis, vebrė, drugio dobilas. 	 Tasaa augals nie rets.


Rašoma buvo persų raštu. 	 Tūdie anuo dėdlė ivairuovė vėsū kalbū žuodiu y.


Daugiametis žolinis 60-150 cm aukščio augalas. 	 Tuojė žuolie daugiametė y, ožaug 60-150 cm aukštoma.


Kruvainė tai tradicinė skerstuvių sriuba, taisoma dažniausiai per Vėlines.[5] 	 Krovainynė nug sena liuob būs rodenė skerstoviu jiedis, taisuoms ont Vėsū Švėntū dėinuos.[5]


Medžio aukštis 15-32 m. Lapai 7-14 cm ilgio, šviesesni nei vyšnios. 	 Trešnė 15-32 m augoma medis y. Lapaa 7-14 cm ėlgoma, švėisesni kap vyšnės.


Vaisius – šviesiai rudas, pailgas lukštavaisis. 	 Žėidaa rausvaa balti, sogolėė i tuokius skietius, tora gardu smuoka.


1,0264 mln. gyventojų (2005 m.). Svarbus tekstilės, maisto, elektronikos pramonė centras. 	 Tas y svarbos tekstėlės, jiedė, alektruonėkas pramuonės cėntros. Sapopana bazėlėka so XVI o.


Vainiklapiai 4. Augalo lotyniškas vardas reiškia dėžutę ir piemens maišelį. Stiebas apie 30 cm aukščio, nelabai šakotas. 	 Stombris būn statmens, aple 30 cm aukštoma, negausee šakuots.


Tūbinių dvaro savininkas A. Jacevičius 1822 m. atnaujino buvusią koplyčią, 1824 m. dovanojo valaką žemės, pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 	 Ton bažininčė bovosės kuoplyčės vėituo 1824 m. pabūdavuojė Tūbėniu dvara puons A. Jacevėčė.


Žolelių arbatos geriamos ne tik kaip gėrimas, bet ir kaip įsivaizduojamai ar realiai sveikatą veikiantys preparatai.[1] Žolelių arbatos patiekiamos tiek karštos, tiek šaltos. 	 Žuolynė nug senuobės žmuonis taisa vėsopėrm kap liekvarsta nug vairiausiu lėgū: paršalėma, šėrdėis, nervu, pėlva, ėnkstu lėgū, miegou pagerintė ė panašee.


Lietuvoje auga šios rūšys: 	 Panavėjės šaknis, lapaa liekarstos nug nemigas, dirgloma y.


2006 m. duomenimis, Bremena (ties Debliais) yra antra labiausiai užteršta upė Lietuvoje (VI kokybės klasė)[1]. 	 Bremenuo sauguomi opietakee.


Daugelyje girių yra retų, saugomų augalų ir gyvūnų buveinių. 	 Daba dėdlesnė gėrės y Karšovuos, Koliū, Žagarės.


Valerian, vok. Echter Baldrian) – valerijoninių (Valerianaceae) šeimos, valerijonų (Valeriana) genties augalas. Lietuvoje dar žinomas tokiais liaudiškais pavadinimais: baldrijolas, budrijonas, karštžolė, velnio barzda. 	 Valeriana officinalis) y tuokis liekvarstėnis žuolyns, kėlėma nug Vėdoržemė jūras kraštū.


Prasideda Raseinių rajone, į pietvakarius nuo Ariogalos, netoli automagistralės A1. Teka į pietvakarius Jurbarko rajonu. 	 Prasided Raseiniu rajuonė, i pėitvakarius nug Ariuogalas, natuol autuostradas A1.


Auga drėgnose pievose, pakrantėse, vandens telkinių pakraščiuose, miškuose. 	 Aug šlapiūs pėivūs, opiu, ežerū krontūs, medies.


Stachelbeere) – agrastinių (Grossulariaceae) šeimos daugiametis uogakrūmis. 	 Muokslėškaa agrasos prigol pry vašuokliu.


Kėdainių rajone; Kelmės rajone; Raseinių rajone; Šilalės rajone; Tauragės rajone. 	 Kiedainiu rajuonė; Kelmės rajuonė; Raseiniu rajuonė; Šėlalės rajuonė; Tauragės rajuonė.


Nuorodos 	 Nūruodas


Rastas akmeninis galąstuvas, žiestų puodų šukių, apdegusio molio tinko gabalų. 	 Tas y žems kalns, ėš vėsū posiu apsopts liūnu.


Neužmirštuolė (lot. 	 Žydrėkė (lot.


Blendžiava – upė Žemaitijoje; Salanto kairysis intakas. 	 Blėndiava y tuokė opės Žemaitėjuo; Salonta kairė kronta intaks.


Motiejukas (lot. 	 Tīmuots (lot.


Kai kurios rūšys įkyrios daugiametės dirvų piktžolės, lengvai besidauginančios ir sunkiai išnaikinamos (dirvinė usnis). 	 Osnėis žėids y tuokis kap kamūlioks, ryškee rūžavuos spalvuos. Osnės dėdlė daržū, laukū, patuoriū, dėrvuonu, pakeliū piktžuolė y. Anaa sonkee ėšgluodytė, ba osnis spieree plint, ravint anūm šaknis tonkee palėik žemie.


↑ Algis Uždavinys. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015 ↑ Šiandien Druskininkuose laidojamas filosofas Algis Uždavinys ↑ Kazimieras Seibutis, „In memoriam Algis Uždavinys“, Acta Orientalia Vilnensia 9.2: 185–187. ↑ Mirė profesorius Algis Uždavinys ↑ Algis Uždavinys (menotyrininkas, filosofas, kultūrologas, 1962–2010) ↑ SKAUSMINGOS MINTYS apie profesorių ALGĮ UŽDAVINĮ 	 ↑ Algis Uždavinys. ↑ Šiandien Druskininkuose laidojamas filosofas Algis Uždavinys ↑ Kazimieras Seibutis, „In memoriam Algis Uždavinys“, Acta Orientalia Vilnensia 9.2: 185–187. ↑ Mirė profesorius Algis Uždavinys ↑ Algis Uždavinys (menotyrininkas, filosofas, kultūrologas, 1962–2010) ↑ SKAUSMINGOS MINTYS apie profesorių ALGĮ UŽDAVINĮ


Lapai plaštakiškai skiautėti (skiautės dantytos). 	 Ont tūm lapoku ryta sosirenk dėdli rasuos lašalee.


Nuo jos surinktą rasą naudojo įvairiems bandymams. 	 Tasaa augals daugiametis y.


Lelija (lot. 	 Lelėjė aba lėlėjė (lot.


Milk-vetch, vok. Tragant) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis. 	 Astragalus) y tuokis, muokslėškaa popėniu augalū (Fabaceae) šeimaa prigoldoms augals.


Dabar svarbiausi pasaulyje cinamono tiekėjai yra Šri Lanka, Indija (ypač Kerala), Bangladešas, Kinija, Indonezija, Vietnamas, Zanzibaras, Madagaskaras, Brazilija. 	 Daba svarbėėjė cėnemuona augėntuojee y Šri Lanka, Indėjė (ypatingaa Kerala), Bangladešos, Kėnėjė, Induonezėjė, Vietnams, Zanzėbars, Madagaskars, Brazilėjė.


1816 m. įstojo į Kretingos pranciškonų vienuolyną, kur gavo Ambroziejaus vardą. 	 1816 m. istuojė i Kretingas prancėškuonu vėiniuolyna, kamė gava Ombruozėjė varda.


Mergelės Marijos bažnyčia stovi Pakražančio kaime, prie magistralinio kelio A12 Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas , Kražantės dešiniajame krante. 	 Panas Marėjės bažninčė stuov Pakražontė suoduo, šalėp plėnta Ryga–Karaliautios, ont Kražontės dešėnė kronta.


kairieji: Balčia Ringė Tyrelupis Dabrupis Elbentas Katinupis dešinieji: Gerklė Aukštupis 	 kairėėjė: Balčė Ringė Tyrelopis Dabropis Elbėnts Katinopis dešėnėėjė: Gerklie Aukštopis


Plotas apie 666,7 tūkst. km², gyventojų apie 60 mln. Pusiasalio teritorijoje yra Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Bulgarija, Turkija (Trakija), Kroatija, Kosovas, Makedonija, Valakija, Serbija, Juodkalnija bei Slovėnija. Pusiasalį vakaruose skalauja Adrijos jūra, pietvakariuose Jonijos jūra, o rytuose – Juodoji jūra. 	 Tas y dėdlis posiasalis, katros ožėm aple 666,7 tūkst. km², anamė gyven par 60 mln. žmuoniū. Balkanūs y tuos šalis: Albanėjė, Bosnėjė ė Herceguovėna, Bolgarėjė, Torkėjė (Trakėjė), Korvatėjė, Kosuovs, Makeduonėjė, dalės Romonėjės, Serbėjė, Joudkalnėjė beegė Sluovienėjė.


Šalia praeina plentas 165 Šilalė–Šilutė . 	 Kalnė rasta y senuobėnės keramėkas, bovosės suodas lėikanas.


Putoklis (lot. Saponaria) – gvazdikinių (Caryophyllaceae) šeimos augalų gentis, kurioje vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – vaistinis putoklis (Saponaria officinalis, angl. 	 Moilažuolė aba moilėnė, moilūnė (Saponaria officinalis) y tuokis žuolyns, katros muokslėškaa prigol pry gvazdėkėniu augalū šeimuos.


Uoginė krūmsargė (lot. 	 Krūmsarga (lot.


Šakniastiebiai ir stiebai sudaryti iš narelių. 	 Triaušee būn vairaus dėdloma: nug kuokė 15-20 cm, lėgė 1,5 m. Būn, ka triaušee ėšaug lig žmogaus augoma.


Žydi liepos – rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai. Sėklas išnešioja vėjas. 	 Stombris somediejėės, šakuots, vėsas šakalės statmenas.


Garten-Rettich) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos kultūrinis augalas, auginamas dėl šaknų, kuriose yra daug vitaminių ir maistingų medžiagų. 	 Rėdėks ožaug lėg 20–80 cm aukštoma, anou lapaa, stombree apaugėė tuokees šiorkštees plaukaas. Šaknis būn stuoras, meesingas, jouduos, baruokėnės aba baltuos spalvuos. Stombris apatiuo toštavėdoris.


Auga aukštapelkėse ant kiminų ir kupstų. Vartojamos šviežios, virtos ir džiovintos maistui, vaistams. 	 Spangoulės aug spangoulynūs - tas y liūnūs, i katrūs tonkiausee een pakliūtė tėktaas par sausmė aba kap pašaal. Anas aug ont kėmėnū ė keesū.


Kietis valgomas su sūriu, rūgpieniu, kaip salotos ir stalo žalumynas. 	 Peletrūnus tepuogė ded i sūri, rūgpėini, saluotas,


Teka pietvakarių kryptimi. 	 Tek Aitra ont pėitvakariu.


Žiedai geltoni, auga pavieniui arba kuokštais. 	 Žėidaa geltuoni, aug pu vėina aba kekėm. Žydia bėrželi ė lėipa.


Kiekviena turi mantrą, kurią rečituojant ir vizualizuojant, išsivaduojama iš samsaros ir nirvanos dualizmo.[1] Mokymas apie mahavidjas paplito Indijoje nykstant budizmui – tada budistinės deivės persipynė su hinduistinėmis.[2] 	 Kiekviena deivė tora mantra, katra skaitont ė ysivaizdounont galėma ėšsmoktė ėš samsaras ė nirvanas pryšprėšas.[1] Muokyms aple mahavidjės radas Indjėjuo kap jau nyka budėzmos – tūmet budisėnės deivės persipynė so hindoėstinėm.[2]


Vartojami užpilai, milteliai sergant kvėpavimo takų ligomis, taip pat mažina galvos skausmus. Nuodingas. 	 Tink anūs dietė kor būn drabožee, vėlnaas, tūmet kondis anūm najied.


Melsvabakterės taip pat gali įsisavinti atmosferos azotą. 	 Anas tonkiausee aug ont kūliu, sėinu, stuogū, tepuogė ont mediu, štolpū, kryžiu, paminklu, y rūšiu, katras aug ė ont žemės (pvz., šioris).


Šaukštas – stalo įrankis, skirtas skystų ar pusiau skystų patiekalų (sriuba, košė, ledai) valgymui, taip pat kartais naudojamas ir biriems patiekalams (ryžiai, cukrus) bei visiems kitiems, kuriuos būtų sunku valgyti šakute ar lazdelėmis. 	 Šaukštos yr ėš medė, metala aba plastmasės padėrbts rakonds so katrou jied skysta, bėru aba tiršta jiedi (zopė, potra, ledus).


Žydi nuo liepos mėn. iki rugsėjo pabaigos. 	 Žydia pastarnuoks nug lėipas lėg siejės pabonguos.


Apdulkinami vėjo kryžminiu būdu. Vaisiai kurį laiką plaukioja vandens paviršiuje, o paskui nugrimzta į dugną. Vegetatyviškai dauginasi šakniastiebio dalimis. 	 Žėidaa sogolėė i tuokės borbūlės, katras paskom nuognee ėšaug ė palėik tomsee rodas aba joudas, vuo vėdou - kap ėš pūka padarytas.


Anyžinė ožiažolė, anyžius (lot. 	 Anėžė (lot.


Prasideda į šiaurės vakarus nuo Plokščių. 	 Prasided i šiaurės vakarū posė nug Pluokštiū.


Geranium, angl. 	 Geranium) y tuokis pėivu ė mediu augals.


Žiedai pavieniai kuokštuose. 	 Lapaa tor kap pjūklo pjausytus kraštus.


Stiebas status, šakotas. 	 Lapaa šiorkšti, meesingi.


Paleolite Žemės klimatas, jos augalijos ir gyvūnijos pasaulis žymiai skyrėsi nuo dabartinio. 	 Tuo gadynie ė Žemės uoraa, ė anuos gomta dėdlee skėrės nug dabartėnės.


Lietuvos muziejų portalo, daugelio kitų muziejų internetinių leidinių projektų vadovė ir kūrėja. 	 2005–2019 m. – „Lietovuos dailės moziejė metraštė“ sodarytuojė.


Fagopyrum esculentum) – rūgtinių (Polygonaceae) augalų rūšis, priklausanti grikio (Fagopyrum) genčiai. 	 Fagopyrum esculentum) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol rūgtėniu augalū (Polygonaceae) šeimaa.


Кавказские горы, gruz. კავკასიონი, azer. Qafqaz dağları, arm. Կովկասյան լեռներ) yra kalnų grandinė tarp Juodosios, Azovo ir Kaspijos jūrų, Kaukazo regione. 	 Кавказские горы) y dėdli kalnaa ė krašts, katros rondas terp Euruopas ėr Azėjės, sopams Jouduosės, Azuova ė Kaspėjės jūriu.


Piemenys. V. Makovskio paveikslas (1903 m.) 	 Pėimenaa abruozdielie


Kartais iš priešinės būdavo praėjimas į kamarą. 	 Sykees ėš Pryšėninkės liuob būtė praviejėms i kamara.


Rūgimo procesas, įkvepiantis tešlai gyvybę, senovėje būdavo mistifikuojamas – neva jį valdanti dievybė, vadinama Rūgučiu.[1] 	 Tas y nomū skalsuos daakts, senuobie vieryta, ka minkītovie gīven dounas tešluos rogėma dievs Rūgotis.


2005 m. Lietuvos Vyriausybės garbės raštas. 	 2005 m. Lietovuos Vyriausybės pačestnos raštos. 2006 m.


Auga paupių miškuose ir krūmuose, pievose. 	 Žydia lėipas – rogpjūtė mienėsees.


Auginami kaip dekoratyviniai augalai darželiuose, parkuose. 	 Čiuonaas ons pakliova ėš pėitū šaliū par vėiniuolynus.


Likimo kilmė, 1908 m. Apsišvietimas, 1909 m. Tautos gyvata, 1920 m. Visumos sąranga, 1921 m. Sąmonė, 1936 m. Probočių šešėliai, drama, 1908 m. Amžina ugnis, drama, 1913 m. Pasaulio gaisras, drama, 1928 m. 	 Prabuočiu šašėlioutee, drama, 1908 m. Omžėna ognės, drama, 1913 m. Svieta gaisros, drama, 1928 m.


Boletus luridus) – baravykinių (Boletaceae) šeimos, baravykų (Boletus) genties grybų rūšis. 	 Boletus luridus) y tuokė gryba, baravyks.


Trikertė žvaginė (lot. Capsella bursa-pastoris, angl. Shepherd's Purse, vok. 	 Žvagėnē, kėtap žvagėnė, žvagėlis, žvagėnys (lot.


Žiedai geltoni, pavieniai arba po keletą susibūrę į žiedynus. 	 Stombris statmens, nie kėits.


Paviržis – amatininkui, samdiniui prie suderėto atlyginimo duotas priedas maisto produktais. Paviržio dydis, sudėtis priklausė nuo šeimininkų dosnumo, turtingumo, susiklosčiusių tarpusavio santykių. 	 Pavėržis y jiedis, katra gaspaduorios liuob duoveniuotė ūkie dėrbontiam bernou aba remeslėninks sava pameistriam.


Yra piligrimystės centras – Sapopano bazilika su XVI a. Mergelės Marijos skulptūra. 	 Panuos Marėjės skolptūra y dėdlis katalėku pėlėgrėmu cėntros.


Šį masyvą sudaro Pagrindinis arba Vandenskyros kalnagūbris bei Šoninis kalnagūbris. Aukščiausios viršūnės – Elbrusas (5642 m; aukščiausias Europoje) ir Kazbekas (5033 m). 	 Anamė kyln patys dėdliausi Euruopas kalnaa: Elbrosos (5642 m) ė Kazbeks (5033 m).


Eiškūnas – upė Žemaitijoje, Skuodo rajone, Bartuvos kairysis intakas.[1] Upė teka pro Šauklius[2], Kulalius. 	 EEškūns yr opės šiaurės vakarū Žemaitėjuo, Skouda rajuonė, Bartovas kairė kronta intaks.[1] Ta opės tek par Šauklius[2], Kulalius.


Krūmas dauginasi sėklomis ir kelminėmis atžalomis. 	 Ėš anuos žmuonis dėrb griebliadontius.


Jis arijų aukščiausias ir nepermaldaujamas dievas. 	 Ons tepuogė dėdlysis praudas ė svieta rieda kieravuotuos y.


Alnus incana) – beržinių (Betulaceae) šeimos, alksnių (Alnus) genties lapuotis medis, retkarčiais išaugantis kaip didelis krūmas. 	 Alnus incana), šalėp Jorbarka da saka baltelksnis) y vėina ėš dvyjū alksniu (Alnus) mediu rūšiū, katros aug Lietovuo.


Baltalksnio mediena rausva, minkšta, patvari vandenyje, ilgai nepūna. 	 Baltalksnė medėina rausva, minkšta, tvirta ondenie, ėlgaa nepūn.


Žydi smulkiais baltais žiedais nuo gegužės iki rugpjūčio. 	 Žydia smolkees baltaas žėidaas nū gegožė lėg rogpjūtė. Vėins žvagis sobrondėn ~70 tūkstontiu sieklu.


Vaisiai tamsiai mėlyni, kaulavaisiai apie 1 cm skersmens. 	 Vaisee tomsee mielėni, so dėdlees kondoulees.


Tussilago farfara) – astrinių (Asteraceae) šeimos, šalpusnių (Tussilago) genties augalas. 	 Tussilago farfara) y tuokis onkstybs augals, katros muokslėškaa prigol pry grėižžėidiu augalū (Asteraceae) šeimuos.


Dirvinė raugė (lot. 	 Kūkalis (lot.


Šlyna – upė vidurio vakarų Lietuvoje, Raseinių ir Jurbarko rajonuose; dešinysis Šaltuonos intakas (Jūros baseinas). 	 Šlyna yr opės rytū Žemaitėjuo, Raseiniu ė Jorbarka rajuonūs; dešėnė šmuota Šaltounas ėntaks (Jūras baseenas).


Raktažolė pelenėlė (lot. Primula farinosa, angl. 	 Saulės kriesliokā (lot.


Ilgesniam laikymui uogos konservuojamos su cukrumi arba džiovinamos. 	 Katpiedies y gausoms vėtamėna C, anas liekvarstos nug paršalėma, puodagras, saanariū suopolė, mažkraujystės y.


Kaimo gatvė 	 Kalnoju ūlyčė


1771 m. ištekėjo už brolio privataus mokytojo, šveicaro Šarlio Emanuelio Šarjero de Pentazo ir su juo išsikėlė į Šveicariją, Kolombjė miestelį šalia Noišatelio. 	 1771 m. apsižanėjė so bruolė privatio muokytojo, šveicaro Šarlio Emanuelio Šarjero de Pentazo ė so anom ėšsikielė gyvėntė i Šveicarėjė, Kolombjė miestali šalėp Noišatelė.


Pavasarinė raktažolė (lot. Primula veris, angl. Cowslip, vok. 	 Švėnta Petra raktā, da kėtap Švėnta Jorgė raktā, Švėnta Petra raktelē, raktelē, rakta žuolie, dongaus raktelē (lot.


Kilęs iš Pietų ir Centrinės Amerikos, dabar plačiai auginamas visame pasaulyje. 	 Y kėlėma nug Pėitū ė Cėntrėnės Amerėkas, ale daba augėnams platee svietė.


Gansė – upė rytų Žemaitijoje, Kelmės rajone; Ventos dešinysis intakas. 	 Gonsė yr opės rytū Žemaitėjuo, Kelmės rajuonė; Vėntas dešėnė šmuota intaks.


Įteka į Salantą 4 km nuo jo žiočių, į pietryčius nuo Nasrėnų. 	 Sotek so Salonto 4 km nug anuo žiuotiū, i pėitrytius nug Nasrienu.


Augalas turi vaistinių savybių, arbata vartojama virškinimui reguliuoti, gerina apetitą, stabdo puvimo procesus. 	 Kvynėnė ė šep gardos gierals y. Ėš kvynėniu stagarū dėrb šluotalės.


Augalui patinka saulėta vieta bei smėlingas, kalkingas dirvožemis. 	 Anam tink saulietas vėitas, smiltinga, kalkinga dėrva.


Aukštis 20-80 cm. 	 Augoms baltgalvės kortaas 20-80 cm y.


Florijonas Bogužas 1620 m. pastatė medinę bažnyčią, jai dovanojo Kruopainių ir Žvirgždžių kaimus (priklausė ir 1805 m.). 1620 m. įsteigta parapinė mokykla (veikė ir XIX a. pirmojoje pusėje). 1802 m. pastatyta dabartinė ąžuolinių rąstų bažnyčia. 	 Pėrmuojė bažninčė čiuonaas pabūdavuota 1620 metaas, pry anuos veekė parapėjės muokykla.


Nuo to laiko ši vietovė vadinama Kartena. 	 Tūdie daba ta vėita Karena y.


Jauni lapai tinkami salotoms, sriuboms, tačiau vėliau tampa aitrūs, gali sukelti šlapinimo sistemos sutrikimų. Augalas turi daug vitamino A, geležies, kalio. Šaknys naudojamos liaudies medicinoje kraujo valymui, kepenų sutrikimams gydyti. 	 Jauni arklarūgštės lapaa tink jiedėmou kap ė paprastuos rūgštynės, tiktaas kėitesni y, šiorkštuoki.


Pakrantėje – Šiaudviečių senieji kapeliai. 	 Pakrontie – Šiaudvėitiu senėėjė kapelee.


Ruta graveolens) – daugiametis rūtinių (Rutaceae) šeimos augalas užaugantis iki 60 cm. 	 Ruta graveolens) y tuokis daugiametis žuolyns, kėlėma nug Vėdoržemė jūras kraštū, bet dėdlee svarbos baltu koltūruo.


Solanum dulcamara, angl. Bittersweet, vok. bittersüßer Nachtschatten) – bulvinių (Solanaceae) šeimos kiauliauogių (Solanum) genties augalas. 	 Solanum dulcamara) y tuokis augals, muokslėškaa prigolons bolbėniu augalū (Solanaceae) šeimaa.


Žydi gegužės - birželio mėn. Lietuvoje ne visur vienodai paplitusi. Dažnesnė šiaurinėje Lietuvos dalyje, kitur reta arba visai nepasitaiko. 	 Žydia gegožė - birželė mienėsees.


Žiedai sutelkti negausiažiedžiame žiedyne. 	 Žėidaa būn balti, so geltuonaas vėdoriokaas.


Intakai – Gargždupis (dešinysis), Žirgupis. 	 Intakaa – Gargždopis, Žirgopis.


Trilapis puplaiškis (lot. 	 Poplaiškė (lot.


Izabelė de Šarjer rašė romanus, pamfletus, pjeses, eilėraščius, komponavo muziką. 	 Izabėlė de Šarjer rašė ruomanus, pamfletus, pjeses, eilės, komponava mozėka.


Pagal savo trako augmeniją uosynai skirstomi į garšvinius, įvairiažolius, dilgėlinius, vingiorykštinius. 	 Žemaitėjuo uosynu mažaa, anėi daugomuo aug vėdorė Lietovuo.


Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 190 psl. ↑ Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 	 ↑ Kaltis. ↑ Aleksandras Vanagas.


1934 m. paskirtas Naugarduko ješivos vyriausiuoju roš ješiva, tačiau jau 1935 m. perėjo dirbti į Lunineco ješivą. 	 1934 m . paskirtas Naugarduko ješivos vyriausiuoju roš ješiva , tačiau jau 1935 m . perėjo dirbti į Lunineco ješivą.


Dideli buteliai dar kartais vadinami didbuteliais. 	 Daugoma bolteku galam panauduotė daug sykiu, vairee prėtaikytė ūkie.


Asiūklis (lot. 	 Triaušis kėtap triaušys, traiušė (lot.


Ribes uva-crispa, angl. Gooseberry, vok. 	 Ribes uva-crispa) y tuokis ougu kūlyns ėr anou ougas.


Stiebas status, šakotas, apaugęs šiurkščiais plaukeliais. 	 Garstītė stiombris būn statmens, šakuots, apaugėės šiorkštees plaukalees.


Tai slavų (rusų, gudų, ukrainiečių, lenkų), baltų (lietuvių, latvių), taip pat žydų aškenazių, estų virtuvių patiekalas. Lapienei tinka įvairių žaliųjų augalų lapai – dažniausiai tam naudojamos valgomosios rūgštynės (vad. rūgštynių barščiai), balandos, špinatai, dilgėlės, rečiau kiaulpienės, garšvos, meškiniai česnakai.[1] Iš burokėlių lapų gaminama lapienė vadinama batviniais. 	 Lapynee tink vairės žuolės: tonkiausee ded rūgštynės, sykees da balondas, špėnatus, nuotnėrės,kiaulpėinės, vėštkuojės.[1] Lapynė, katra taisa ėš batvėnlapiu ta šauk batvėnees. Kap ė kėtas zopės, lapynė taisa ėš rasala, droskas, pagardū.


Bellis perennis, angl. English daisy, vok. Gänseblümchen) – astrinių (Asteraceae) šeimos, saulučių (Parennis) genties augalas. 	 Bellis perennis) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol pry greižžėidiu augalū (Asteraceae) šeimuos.


Šelmuo – upė Lietuvoje, Šilutės rajono rytuose; Šusties kairysis intakas (Šyšos baseinas). 	 Šelmou yr opės Žemaitėjuo, Šėlotės rajuona rytūs; Šostėis kairė kronta intaks (Šyšas opyns).


Pro Oplankį prateka Jūros intakas Barzupė. 	 Par Malūnežeri partek Jūras ėntaks Barzopė.


Prasideda į pietus nuo Vieštovėnų, miške, 3 km į šiaurės rytus nuo Kulių. 	 Prasided i pėitus nug Vėištuovienu, medie, 3 km ont šiaurės rytū nug Koliū.


Žemdirbystės rajono prekybinis centras (grūdai, aliejiniai augalai). 	 Žmuonis dėrb žemė (augėn javus, alėjėnius augalus), ėšdėrb jiedi, medvilnė.


Įvykus apvasinimui, iš kiaušialąstės atsiranda jaunas sporofitas (naujas augalas), kuris labai greitai auga ir po 3-4 mėn. tampa visai savarankišku augalu. 	 Geraa žėnuoms vierėjėms y, ka papartis būktaas žydia par Šv. Juonė naktė, ė ka radėės anou žėida būs nuognee čiestlybs. Prauda tuokė y, ka papartis juokė žėida netoria, vuo sakyms "papartė žėids" reešk "čiestės radėms".


Auga pelkėse, šlapiuose miškuose. Lietuvoje dažniau šiauriniuose rajonuose. 	 Ved tuokės ož avietės dėdlesnės ougas - vištkuojė ougas ėš pradiu yr baltas, paskou rauduonas, vuo ėšsėrposės geltuonas.


Randamas visoje Lietuvos teritorijoje. 	 Šalposnee patink muolinga dėrva.


Versmių labirintai: Proklo hermeneutinė filosofija ir mistagogija (2002), Vilnius: Eurigmas (ISBN 9986-523-88-5), Helėniškoji filosofija nuo Numenino iki Sirijano (2003), Vilnius (ISBN 9986-638-40-2), Egipto mirusiųjų knyga (2003), Kaunas: Ramduva. (ISBN 9995-524-06-05), Auksinė grandinė (The Golden Chain: An Anthology of Platonic and Pythagorean Philosophy, antologija, World Wisdom, 2004) ISBN 978-0-941532-61-7. Įvadas, Filosofija kaip atgimimo ritualas (Philosophy as a Rite of Rebirth: From Ancient Egypt to Neoplatonism; The Matheson Trust and Prometheus Trust, 2004) ISBN 978-1-898910-35-0. 	 Versmiū labėrintaa (Versmių labirintai: Proklo hermeneutinė filosofija ir mistagogija, 2002) Helienėškuojė pėliuosopėjė nug Numenina lėgė Sėrėjana (Helėniškoji filosofija nuo Numenino iki Sirijano, 2003) Egėpta nabašninku kninga (Egipto mirusiųjų knyga, 2003) Auksėnė grodėnė (The Golden Chain: An Anthology of Platonic and Pythagorean Philosophy, 2004) Pėliuosopėjė kap atgėmėma abrieds (Philosophy as a Rite of Rebirth: From Ancient Egypt to Neoplatonism, 2004) Hermė Trismegista ėšmintėis kel's (Hermio Trismegisto išminties kelias, 2005) Sėmbuoliu ėr abruozdieliu interpretacėjės klausėms senuobės cėvėlėzacėjūs (Simbolių ir atvaizdų interpretacijos problema senovės civilizacijose, 2006) Sūfėzmos Islama cėvėlėzacėjuo (Sufizmas Islamo civilizacijoje, 2007) Pluotėna šėrdės (The Heart of Plotinus: The Essential Enneads, 2009) Sakralėnee platuonėškuosės pėliuosuopėjės pagrindaa (Sakraliniai platoniškosios filosofijos pagrindai, 2010) Pėliuosuopėjė ė teorgėjė vielybuojuo antėkuo (Filosofija ir teurgija vėlyvojoje antikoje / Philosophy and Theurgy in Late Antiquity, 2010; 2016) Pakėlėms i Dongu islama ė žydu mistėnies tradėcėjūs (Ascent to Heaven in Islamic and Jewish Mysticism, 2011) Orfiejos ė platuonėzma šaknis (Orpheus and the Roots of Platonism, 2011)


Lapai su trumpais koteliais, beveik odiški, išsilaiko ant augalo apie 3-5 metus. 	 Lapaa mažiokaa, meesingi, aug tėisee ont stombrė.


Nasturtium, Canary creeper, vok. 	 Tasaa augals y kėlėma nug Pėitū Amerėkas, Andu kalnū. Ons vėinmetis, dėdlees, apskrėtaas lapaas.


Pasitiesusios skalbinius ant lentos ar liepto, skalbėjos kultuve juos velėdavo – daužydavo, kad būtų minkštesni. 	 Skalbiejės ont lėntuos aba lėipta pastreigosės žlogta so koltovė anou liuob koltė, ka pasdarytom minkštesnis.


Marios ir jų pakrantės priklauso Kauno marių regioniniam parkui. 	 Marės pakliūn i Kauna mariu regėjuonėni parka.


Jie kasami rudenį arba anksti pavasarį. Išplaunami šaltame vandenyje ir džiovinami. 	 Tas y ospakajuoncos - paded ožmigtė, ramėn nervus, anūs gera nug šėrdėis, galvuos suopolė, par muoterėšku dėinas.


Ulme) – guobinių (Ulmaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso medžiai, kasmet numetantys lapus. 	 Ulmus, ) y lapouts medis.


Grynų uosynų pasitaiko retai, dažniausiai uosiai auga pramaišiui su ąžuolais, klevais, eglėmis, liepomis, beržais, juodalksniais. 	 Ousyns ta švėisė medė y, anuo aug vairės žoulės, nuotrynas, vėndrykštės.


Tai apie pusę centimetro storio ir apie 70 cm ilgio lentelės. Jos klojamos keliais sluoksniais, kad neprabėgtų vanduo. 	 Tas būn aple 0,5 cm stuoroma ė 70 cm ėlgoma lėntalės, katras kluoj kelees slouksnees ka naibiegtom ondou.


Mišrios Seimo narių grupės seniūno pavaduotoja, Europos reikalų komiteto pirmininko pavaduotoja, Audito komiteto narė, Neįgaliųjų teisių ir Laisvės premijų komisijų narė. 	 Mišriuos Seima narium grupės viršaičiaus pavaduotoja, Euruopas rekalūm komiteta pėrminynka pavaduotuoja, Audėta komiteta narie, Neigaliuju teisiu i Laisvės premiju komisiju narie.


[1] 1998–2004 m. Vilniaus universiteto Tarptautinės verslo mokyklos dėstytojas. 	 1987–2001 metaas dėrba Lietovuos muokslu akademėjės Pėliosuopėjės, socioluogėjės ė teisės instėtotė [1] .


Prielapiai maži, iki 1 cm ilgio, gerokai trumpesni už lapkočius, lygiakraščiai arba šiek tiek dantyti, laisvi. Žiedai netaisyklingi, ant gana ilgų žiedkočių, išaugę lapų pažastyse. Taurėlapiai 5, su priedėliais. 	 Stombree trompi, statee, lapas ėlgakuotee, šėrdiški.


1999–2000 m. Oksfordo universiteto Green Templeton koledže studijavo žiniasklaidos (skilčių rašymo) kursą. 	 Uoksfuorda universiteta Green Templeton kuoledžė studijava žiniasklaidas (skėltiu rašyma) kūrsa.


Zapopan) – miestas Meksikoje, Chalisko valstijoje, Gvadalacharos aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Gvadalacharos miesto. 	 Zapopan) y miests Meksėkuo, Chaliska valstėjuo, Gvadalacharas aglomeracėjuo, ont šiaurės vakarū nuog Gvadalacharas miesta.


Lankėsi Uzbekistane, kur nesėkmingai bandė aplankyti Chvadžos Nakšbandi Buchario mauzoliejų. Vėliau susisiekė su tuomečiu tradicionalizmo atstovu Martinu Lingsu (tarpukary buvusiu VDU senosios anglų literatūros profesoriumi), susipažino su Londono neoplatonikais. 	 Sosisėikėės so Martyno Lingso, katros terpovainie bova VDU senuosės onglu literatūras pruopiesoriom, sosipažėna so Londuona neoplatuonėkaas.


Brahmanas (skr. ब्रह्मन् = bráhman) – senovės Indijos filosofijos, ypač vedantos, sąvoka, kuri reiškia visa apimančią substanciją, aukščiausiąją tikrovę, pasaulio esmę ir sielą. 	 Brahmans (skr. ब्रह्मन् = bráhman) y tuokis žuodis, katruos senuobės Indėjės pėliosuopėjuo, ypatingaa vedantuo, reešk patė aukštiausė tikruobė, ciela svieta dūšė.


Dar senovėje hunai ir mongolai prie mėsiškų patiekalų valgė grikių košę. 	 Grėka žėidūs dėdlee daug nektara y, katra renk bėtis. Svietė daugiausee grėku ėšaugėn Rosėjė, Kėnėjė ėr Okraėna. Žuodis "grėks" y kėlėma nug žuodė "graaks", "Graakėjė".


Viršutiniai lapai dažniausiai nesuskaidyti, sveiki. Lapkočiai iki 14 cm ilgio. Lapų pažastyse išauga žiedinės šakutės, ant kurių formuojasi žiedynai. 	 Lapaa 8-15 cm ėlgoma, skiautieti (ėš 3-5 daliū), dontytaas kraštaas.


Kerpė (lot. Lichen, angl. 	 Kerpė (lot.


Druja (dar žinoma kaip Aušra, Gušra, Gūžra) – upelis Lietuvoje, Telšių rajono pietuose, Virvytės aukštupio baseine; Virvytės dešinysis intakas. 	 Drojė (kėtap Aušra, Gošra, Gūžra) yr opiesmos vėdorė Žemaitėjuo, Telšiū rajuona pėitūs, Vėrvytės dešėnė kronta intaks.


Morchella esculenta) – briedžiukų (Morchella) genties grybų rūšis. 	 Morchella esculenta) y tuokė onkstyba jiedama gryba.


Šiaurės rytiniame krante stūkso 40 m aukščio kalva. 	 Šiaurės rytū krontė stūksa 40 m aukštoma kalns.


Iš to laiko kildinamos ir ankstyviausios žinomos laidojimo vietos (Izraelis), kas savaime liudija apie atsirandantį sugebėjimą suvokti mirtį ir pomirtinį gyvenimą. 	 Ons jau muokiejė dėrbtė so kūlio, medio, titnago, nabašninkus šarvuojė. Ons nūgaliejė panašiūs vėitūs gyvenosė kėta žmuoniū rūši - neandartalėitius.


O mon bočius išėmė anam [ąžuolui] širdį... 	 Vuo mon buočios ėšjėmė anam šėrdi...


Žydi gegužės – rugpjūčio mėn. Labai dažna visoje Lietuvoje. 	 Žydia gondra rūgštynė terp gegožė ė rogpjūtė mienesiu.


Taip pat žiedai sudaro ir daugiažiedes kekes. 	 Aug žėrnėkaa pėivūs, patuoriūs, daržūs, pakelies, dėrvuonūs.


Saugomas valstybės nuo 1968 m. Gamtos paveldo objektas. 	 Kieravuojams nug 1968 m.


Verčiamasi daugiausia turizmu, smulkia maisto, baldų, tekstilės pramone. 	 Korekas žmuonis daugomuo ožsijėm torėzmo, smolkė jiedė, baldu, apriedu gamyba.


Jį gausiai lanko bitės, todėl jis svarbus bitininkams. 	 Žėivie ėr ougas tink dažymou.


Agrastas (lot. 	 Agrasos aba agrasts (lot.


Vidutinis nuolydis 369 cm/km. Vidutinis debitas 1,2 m³/s. Slėnis apie 200 m pločio. Upę kerta Šiaulių – Tilžės plentas A12 (3 kartus) ir geležinkelis Radviliškis – Pagėgiai. 	 Aglouna parkert kel's Šiaulee–Tėžė (3 sykius) ė gelžkelis Radvėliškis–Pagiegee.


Eirimas Velička kaip pradinių klasių muzikos mokytojas dirba Vilniaus Šeškinės pradinėje mokykloje (1991–1998 m., nuo 2010 m.), Lietuvos edukologijos universiteto (2002–2007 m.), Vilniaus kolegijos (nuo 2006 m.) lektorius, Vilniaus universiteto Orientalistikos centre dėsto Azijos muzikos kursą (nuo 2003 m.). 	 Velėčka Eirėms Vėlniaus muokyklūs (Šeškėnės pradėnie) ė aukštūsius muokyklūs (Edokoluogėjės, Vėlniaus onėversėtetūs, Vėlniaus kuolegėjuo) diesta mozėka, mozėkas padaguogėka, lietovių ė svieta liaudėis mozėka.


Tradiciškai puodai būdavo moliniai, neglazūruoti, dabar – daugiausia metaliniai. 	 Paprastaa poudaa liuob būtė muolėnee, daba tonkiausee būn ėš metala. Tor dongti, gal' būtė ba ronkėnu, torietė vėina ėlga aba dvė trompė.


Šyša – upė Šilutės rajone, Nemuno dešinysis intakas. Išteka Vainuto apylinkėse, 14 km į rytus nuo Žemaičių Naumiesčio. Iki Katyčių teka į pietus. 	 Šyša yr opės Žemaitėjuo ė Mažuojuo Lietovuo, Šėlotės rajuonė, Nemona dešėnė kronta intaks.


Pradžioje ji dar vadinta zabān-e Urdu-e mo’alla – „teismo kalba“ arba zabān-e Urdu (زبان اردو) – „karo stovyklos kalba“. Šiaurinius ir centrinius Indijos regionus užkariavusios musulmonų dinastijos bendravimui su vietiniais gyventojais pradėjo vartoti kalbų mišinį, pagrįstą vietiniais dialektais, bet jame buvo gausu persų, arabų ir tiurkų kalbų žodžių. 	 Kap X-XIII omžees mosolmuonaa ožjiemė šiaurės Indėjė, tap jiemė rotolioutėis tuokė ruoda, katra ožkariautuojee galietom rokoutėis so vėitėnees.


Dėžutė pailga, sėklų daug, rusvos, subręsta rugpjūčio-spalio mėn. 	 Žėidaa rūžavi, sogolėė i tuokė kekė.


Sluoksniai pusiau skaidrūs, lygūs, balti, gelsvi arba rausvi, lengvai atsiskiria vienas nuo kito. 	 Tuošė geraa dega, ėš anuos liuob degintė degota, soktė podynės, diežalės, kuodius, vyniuotė triūbas, birbynės. Ont tuošės sykees liuob rašys.


Žlungant kolonijinėms imperijoms, Vakarų Indijų kolonijos iškovodavo nepriklausomybę arba pakeisdavo pavadinimus. 	 Nug XX o. vėdorė daugoms Vest Indėjės salū gava liousybė, bet da palėka šmuots valdū ė kuolionėju, katras valda Onglėjė, Prancūzėjė, Uolandėjė, JAV.


Nenunokę vaisiai būna avietiškai raudoni, o nokdami tamsėja ir tampa juodi. 	 Rogpjūtė galė prisirpėn joudas, blizgontės ougas.


Auga miškuose, krūmuose, upių ir ežerų pakrantėse, pelkėse, raistuose. Derlingesnėse dirvose būna išlakesnis, mažiau šakotas, skurdesnėse – blogiau auga, gausiai šakojasi. 	 Aug skirpstos medies, krūmynūs, opiu ėr ežerū krontūs, pelkies, lieknūs.


Ši taukė yra viena iš dviejų Lietuvoje augančių taukės rūšių, o pasaulyje jų žinoma keliasdešimt. 	 Žėidaa vėjuoletėnee, žydia nug gegožė lėgo spalė. Aug kaulažuolė šlapiūs pėivūs, lonkūs, opiū, ežerū krontūs, krūmūs. Tasaa augals dėdlė liekarsta y, nug sena nauduonama kaulu suopoliou gydytė, nug dosolė, patrūkėma.


Karklažvirblis šiek tiek mažesnis už naminį žvirblį. Nuo jo skiriasi rudu viršugalviu ir dėme ant skruosto, bei neturi vadinamojo „kaklaraiščio“ ant pilvo. 	 Karklažvėrblis baveek tap, kap ė nūmėnis žvėrblis, bet ož anon bėškioka mažesnis, vėršos galvuos rods, so šmuoto ont skrousta.


Petras Repšys). – Vilnius: Vaga, 1990. – 73 p.: iliustr. – ISBN 5-415-00333-9 Papirusai iš mirusiųjų kapų: atgimimo ir vilties knyga, 1988–1991: publicistika. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1992. – 195 p. Atmintys: lyrika (dail. Romualdas Orantas). – 2-asis leidimas. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1995. – 127 p.: iliustr. – ISBN 9986-413-45-1 Atrakinta: eilėraščiai. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1996. – 110 p.: iliustr. – ISBN 9986-413-87-7 Sugrįžimas: eilėraščių rinktinė. – Vilnius: Tyto alba, 1998. – 554 p.: portr. – ISBN 9986-16-088-X Laiškai Sabos karalienei: esė romanas. – Vilnius: Tyto alba, 2002. – 333 p. – ISBN 9986-16-263-7 Tolstantis: eilėraščiai. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2002. – 63 p. – ISBN 9986-39-220-9 Pareisiu su paukščiais: rinktinė aukštesniųjų klasių moksleiviams (sud. 	 Petras Repšys). – Vėlnios: Vaga, 1990. – 73 p.: iliustr. – ISBN 5-415-00333-9 Papirusai iš mirusiųjų kapų: atgimimo ir vilties knyga, 1988–1991: publicistika. – Vėlnios: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1992. – 195 p. Atmintys: lyrika (dail. Romualdas Orantas). – 2-asis leidimas. – Vėlnios: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1995. – 127 p.: iliustr. – ISBN 9986-413-45-1 Atrakinta: eilėraščiai. – Vėlnios: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1996. – 110 p.: iliustr. – ISBN 9986-413-87-7 Sugrįžimas: eilėraščių rinktinė. – Vėlnios: Tyto alba, 1998. – 554 p.: portr. – ISBN 9986-16-088-X Laiškai Sabos karalienei: esė romanas. – Vėlnios: Tyto alba, 2002. – 333 p. – ISBN 9986-16-263-7 Tolstantis: eilėraščiai. – Vėlnios: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2002. – 63 p. – ISBN 9986-39-220-9 Pareisiu su paukščiais: rinktinė aukštesniųjų klasių moksleiviams (sud.


Varuna – taip pat visų valdovas (pasaulio, dievų ir žmonių) („Rigveda“ II 27, 10; V 85, 3; VII 87, 6; X 132, 4). 	 Vuo čysts Varūnas veids pakavuots naktie. Varūna Rigvėduo gyrams, ka ons y sokūrėės vėsa svieta, ons een par ciela uora, ons ėšdėdlėn žemė, ons laika saulė aba saulė Varūnas akės y.


Paprastasis kelmutis (lot. 	 Kelmotis (lot.


Kriaušlapė (lot. Pyrola) - erikinių šeimos gentis. 	 Grūšlapė (lot.


Nuo 1987 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytoja. 	 Nuo 1987 m. Lietuvuos veterinarijės akademijas diestytuoja.


Auga pagrioviuose, molinguose šlaituose, upių ir upelių pakrantėse, bergždynuose. 	 Aug pry šaltėniu, pagriuoviūs, opiu ėr opiekšliu krontūs, muolinguos atšlaaties.


Gausantė – upė Lietuvoje; Mituvos kairysis intakas. 	 Gausontė yr opės pėitrytiu Žemaitėjuo; Mėtovuos kairė šmuota intaks.


Tai vienamečiai arba žoliniai augalai su pirštiškai ar plunksniškai skaldytais lapais. 	 Anas daugomuo y vėinmetės žuolės so skiautietaas lapaas.


Burbulis, kaip ir dauguma vėdryninių šeimos augalų, nuodingas . 	 Borbols tročyzna y.


Stiebo lapai nedideli, pailgi, bekočiai. Žvaginė yra vienmetė, kartais rudenį sudygę augalai žiemoja, anksti pavasarį peržydi ir sunokina sėklas. Sėklų subrandina daug, jos ilgai išlieka daigios. 	 Augals vėinmetis y, sonuokėn daugybė sieklu, anas ėlgam palėik daigės.


Gurklys turi ir kitą paskirtį. Vištinių ir karvelių gurklyje esantis maistas, veikiant tam tikriems fermentams, paruošiamas tolesniam virškinimui. 	 Vėštas ė balondee gūžie laika jiedi, ba anėim reek, ka pryš vėrškėnont skrondie da lesals būtom paveeks tuokiū fermentu.


Auga šlapiose pievose ir miškuose, pelkėse, grioviuose, upių, ežerų pakrantėse, šlapiuose, daug maisto medžiagų turinčiuose dirvožemiuose. Dažna visoje Lietuvoje. Įvairuojanti lapų forma, karbuotumu, matmenimis. 	 Aug šlapiūs pėivūs ė medies, liūnūs, griuoviūs, opiu, ežerū krontūs, anėm patink šlapės, skalsės dėrvas.


Nakačia – upelis Lietuvoje, Žemaitijoje (Šilalės ir Telšių raj.); viena Virvytės ištakų. 	 Nakatė, Nakačė yr opės vėdorė Žemaitėjuo (Šėlalės ė Telšiū rajuonūs); vėina ėš Virvytės pradiu.


Visose augalo dalyse yra eterinio laurų aliejaus ir aromatinių medžiagų, suteikiančių augalui kvapnų aromatą ir būdingą skonį. Kilniojo lauramedžio lapai (vadinami laurų lapais) – labai populiarus prieskonis. 	 Ciels babkas augals pilns tuokė eterėnė alėjė, nug katruo een gers smuoks.


Auga pievose, laukuose, dirvose. 	 Auga varpotės pėivūs, laukūs, dėrvūs, daržūs. Tas y nuognee ikyrė piktžuolė, katra noalsėn dėrva ė sonkee ėšravėma y.


Žiedynas – 5-8 cm skersmens skėtis, kuriame yra 6-12 skėtukų. Vainiklapiai penki, iki 1 mm ilgio. Vainikėlis 5 mm skersmens, baltos spalvos. 	 Žieds y 5-8 cm skersmenė skietis, katramė y da 6-12 skietoku.


Erla – upė Žemaitijoje, Skuodo ir Kretingos rajonuose, Pajūrio žemumoje, kairysis Bartuvos intakas. 	 Erla yr opės šiaurės vakarū Žemaitėjuo, Skouda ė Kretingas rajuonūs, Pajūrė žemomuo, kairė kronta Bartovas intaks.


Rauktalapė rūgštynė mėgsta drėgnas, sunkias, derlingas dirvas. 	 Arklarūgštės miegst vilgšnas, sonkės, skalsės dėrvas.


Žirnio ankštis 	 Žirnė brondės


Caragana, vok. Erbsensträucher) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis. 	 Caragana) y tuokis krūms, muokslėškaa prigolons popėniu augalū (Fabaceae) šeimaa.


Ji 1894 m. suremontuota. 	 Ana 1894 m. bova pataisyta.


Lapai pražanginiai, smulkūs, lancetiški. 	 Lapaa smolki, žėidaa tepuogė smolki, žali.


Lapai ištisiniai, auga pražangiai. 	 Lapaa ėštėsėnee, aug pražongee.


Auga sausesnėse pievose, dirvonuose, pakelėse, šlaituose, sausesniuose šviesiuose miškuose ir miško aikštelėse. 	 Aug sausuokūs pėivūs, dėrvuonūd, šalėp keliū, atšlaaties, mediu aakštelies ė pruogomielės.


Šlaitai apaugę lapuočiais, aikštelė dirvonuoja. 	 Atšlaaties aug medee, vuo ont kalna - pėivas.


Akių tamsoj, širdies šviesoj: eilėraščiai (dail. Vladislovas Žilius). – Vilnius: Vaga, 1974. – 87 p.: iliustr. 	 Akių tamsoj, širdies šviesoj: eilėraščiai (dail. Vladislovas Žilius). – Vėlnios: Vaga, 1974. – 87 p.: iliustr.


Lapai paprastieji, trumpais lapkočiais, lygiakraščiai, lancetiniai arba elipsiški, pliki, 6-20 cm ilgio, 2-4 cm pločio. 	 Vainėks tonkos, kūgė skvarmas.


Tai daugelio Europos tautų kulinarijoje naudojamas subproduktas, pvz. dešrų, mėsos pyragų, vyniotinių, paštetų ruošimui. 	 Ons een jiediam taisytė. Ožtrėna dėrb tap: ėšlop ėš plievės taukus, sosok, sosūda ė džiuovėn. Da ided droskas, česnaga skėltalė, pėpėru, cėbolė.


Uogos renkamos prisirpusios. Vartojami užpilai, nuovirai, kompresai bei šviežios ir džiovintos uogos. Jose yra daug karotino, vitamino C, B grupės vitaminų. 	 Tepuogė gervougės lapaa ė vaasee y liekvarstos.


Sudarė detalią lietuvių kalbos tarmių klasifikaciją ir parengė pirmąjį lietuvių kalbos tarmių žemėlapį. 	 Ons sodarė ėšsamė lietoviu kalbuos tarmiū klasėfėkacėjė ė padėrba pėrmaaji lietoviu kalbuos tarmiū žemielapi.


Antraisiais metais išleidžia stiebus su geltonais žiedynais, kurie subrandina sėklas ankštarose. 	 Pėrmaas metaas sietėnis augėn sava šakni, katra tinka kap jiedis (daržuovė y).


Vaidatoniais vadinami kaimai: 	 Vaidatuonees šaukiamas šėtas suodas:


Vainikėlis varpiškas. 	 Aug švėisiuos medies, kirtėmūs, pruogomūs.


Šis laikotarpis apima didžiąją dalį žmonijos egzistavimo istorijos (apie 99 proc.)[3] ir sutampa su geologinėmis kainozojaus eros epochomis – pliocenu ir pleistocenu. 	 Vuo bėngės ta gadynė kap žmuonis ėšmuoka dėrbtė žemė - kažkor 10 tūkst. metu pryš mūsu era.[2][3][4] Senasis kūlė omžios[3] ožjėm baveek ciela žmuonėjės istuorėjė.


Daugiamečiai žoliniai augalai. 	 Vėlkžėrnis taa žuolėškos augals, daugiametis y. Anou


Teka į vakarus, pietvakarius, žemupyje kerta Pabiržulio pelkynus. 	 Tek ont vakarū, pėitvakariu, vuo ont gala kert Pabėržolė pelkynės.


Pilvelyje yra voratinklinės liaukos, kurios išskiria ore stingstančią baltyminę medžiagą – voratinklinį šilką, iš kurio daromas voratinklis. 	 Vuoraa truobesiūs ožvuortinklioun vairės kertės, ožkabarius, palobės, pabalkius, uorė anūs rezg terp mediu, terp žuoliū, krūmūs. Maži vuoraa rezg mažotės vuortinklės žuolies, augalūs, ont žemės.


Kletten) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. 	 Arctium) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol pry grėižžėidiu augalū (Asteraceae) šeimuos.


Gimė 1899 m. sausio 1 d. Vabalninke prekeivių šeimoje. 	 Gimė 1899 m . sausio 1 d . Vabalninke prekeivių šeimoje.


Eterinio aliejaus dedama į konditerinius gaminius, likerius, jis naudojamas masažuose, aromaterapijoje. 	 Anūm ded i zopės, taisuoma meesa, kuonservus, marėnatus.


Filosofas parašė, sudarė ir išleido daug mokslinių monografijų, antologijų studijų, straipsnių lietuvių ir anglų kalbomis.[6] 	 Pėliuosops parašė, sodarė ėr ėšleida daug muokslėniu monuograpėju, antoluogėju stodėju, straipsniu lietoviu ėr onglu kalbuom.[1]


Tik Indrą ir Varuną vadina „visalaikančiais“. 	 Prauda, Mitra y dėinėnis Varūnas veids, katros kap saulė veiza, ka žmuonis ont Žemės priveizietom ystatyma.


Žiedai balti iki 1,5 cm skersmens. 	 Žėidaa balti lėgė 1,5 cm skersmenė ī.


Aukštis iki 60 cm. Stiebas status, lankstus. 	 Rūgštynė tuokė žuolie y, katra ožaug lėg 60 cm aukštoma.


Kiškio ašarėlės (lot. 	 Zoikė kanapee, kėtap zoikė douna, zoikė rogee (lot.


Indėnų šamanai augalo lapus naudoja haliucinogeninių preparatų gamybai, vietomis naudojamas kaip ajahuaskos komponentas. Iš kaimiškojo tabako gaminami cigarai, uostomasis tabakas, snusas. Rusijoje, Lietuvoje kaimiškasis tabakas buvo auginamas rūkalams, bet po II pasaulinio karo paplitus cigaretėms, šio augalo reikšmė sumenko. 	 Kap pu ontras svieta vainas pradieti pardavėnietė cėgarietaa, makuorkas jau mažaa kas ė barūk.


Kleiner Sauerampfer, angl. sheep's sorrel) – rūgtinių (Polygonaceae) šeimos, rūgštynių (Rumex) genties augalas. 	 Rumex acetosella) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol pry rūgtėniu augalū (Polygonaceae) šeimuos, ėr y gėmėnie rūgštynee.


Paskui mėsa kietai sukemšama į natūralias kiaulių pūsles arba galvijų akląsias žarnas. 	 Paskom meesa sokemš i kiaulės pūslė ėr ožrėš vėrvalė.


Vaccinium uliginosum, angl. Bog Bilberry, vok. Rauschbeere) – erikinių šeimos (Ericaceae) krūminis augalas. 	 Vaccinium uliginosum) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol pry erėkėniu augalū (Ericaceae) šeimuos.


Paplitusi vidutinio klimato ir arktinėse Europos, Azijos, Š. Amerikos dalyse. 	 Aug grūšlapė smalkuo medies. Būn so lapaas aba ba. Katras grūšlapės būn ba lapu, tas solpa jiedė medegas ėš grybu (parazėtaa y).


Tai vienmetis žolinis augalas. 	 Tas vėinmetis žuolėškos augals y.


Kuokeliai 5, priaugę prie vainikėlio vamzdelio. Mezginė viršutinė. Vaisius - ruda dėžutė; joje subręsta rutuliškos, tamsiai rudos, smulkiai karpotos, apie 1,5 mm ilgio sėklos. 	 Tėi žėidaa gardee kvepa, sogolėė krūvuo pu 5-20, švėisee geltuoni.


Žydi birželio-rugpjūčio mėn. Žiedai išskiria nektarą ir apdulkinami vabzdžių. Vaisius platina vandens srovės ir paukščiai. 	 Žydia bėrželė-rogpjūtė mienėsees.


Šilas – šviesus miškas, jame nėra pomiškio, tačiau pasitaiko šermukšnių, kadagių. 	 Šėls ta švėisė medė y, čiuonaas baveek nie krūmu, kūlynu, mažū medaliu, tėktaas pasitaik šermokšliu, iegliu.


Grūdas arba grūdvaisis (lot. caryopse) – miglinių šeimos augalų vienasėklis vaisius, kurio plonas apyvaisis suaugęs su sėklos luobele. 	 Grūds y kuokė taas jiedama varpėniu šeimuos augala (java) siekla. Būn kėita, soaugus so lokštaas, paėlga. Anuo gemals būn nuognee mažos, ožtataa daug miltingas jiedė medegas.


1923 m. vedė Guttel Gilmovski su kuria persikraustė į Myrių, tačiau po kelerių metų vėl grįžo į Klecką. 	 1923 m . vedė Guttel Gilmovski su kuria persikraustė į Myrių , tačiau po kelerių metų vėl grįžo į Klecką .


Priklauso Tytuvėnų miškų urėdijos Pakražančio girininkijai. 	 Pakliūn i Tytovienu miškū oriedėjės Pakražontė gėrėninkėjė.


Pavadinimas iš lotynų k. bis – dusyk ir dens – dantis; augalo vaisus turi du akuotus. 	 Tas augals vėinmetis y. Žėidaa anou būn geltuoni, dėduoki.


Žiedai auga stiebų viršūnėse. Tai labai stambūs graižai, kurių skersmuo siekia 30-50 cm. 	 Lapaa nuognee dėdli, lėg 40 cm ėlgoma, tepuogė šiorkštee.


Weiße Taubnessel) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos, notrelių (Lamium) genties augalas. 	 Lamium album) y tuokė žuolie, muokslėškaa katra prygol pry nuotrelėniu augalū (Lamiaceae) šeimuos.


Puplaiškio lapai su trumpais lapkočiais skinami gegužės pabaigoje – birželio pradžioje. 	 Sausinti poplaiškė lapaa, katrėi nuognee karti y, een kap liekvarsta. Anaas gyda drogi, kuosoli, oždegėmus, ruonas, nėižus, šėrdėis sonkoma.


Mėgsta drėgną, pavėsingą aplinką, auga miškuose, tarpkopėse. 	 Žėidaa balti aba rūžavi, soiejėė i žėidynus.


Žiedai balti arba gelsvi, susitekę kekėmis, daugelio rūšių itin kvapnūs. 	 Žėidaa balti aba gelsvi būn, sosikruovėė i kekės, nuognee gardee kvepa.


Puodynės įprasta talpa – 3–6 litrai. 	 Paprastaa anuo telp 3–6 lėtraa.


Rusijos Vidaus reikalų ministerija 1880 m. leido statyti naują akmenų mūro. 	 Rosėjės Vidaus reekalū ministerėjė 1880 m. leida būdavuotė naujė akmenėnė bažninčė.


Aitra – upė Rietavo savivaldybėje ir Šilalės rajone, kairysis Jūros upės intakas, įteka į ją 133,8 km nuo jos žiočių. 	 Aitra y opės Žemaitėjuo, Rėitava savėvaldybie tepuogė Šėlalės rajuonė. Itek ana i Jūra ėš kairė šmuota, 133,8 km nug Jūras žiuotiu.


Piestelės liemenėliai 4, tarpusavyje suaugę. Vaisius – melsvai juoda daugiasėklė uoga. Sėklos mažos, pusiau rutuliškos, juodos. 	 Anou vėituo paskom sonuokst tuokė vėina tomsee mielena ouga.


Istoriko A. Butrimo nuomone Sprūdės ir Moteraičio piliakalniai, Gludo ežeras, miškingoje Moteraičio papėdės dauboje ir ežero pakrantėje esantis, apylinkėse dominuojantis Sklepkalnis (spėjama, buvęs alkakalnis) bei kapinynas dabartinės Pavandenės bažnyčios teritorijoje priklausė baltų gynybos ir kulto centrui, Medininkų žemės gynybinei-politinei sistemai. 	 Palee istuorėka A. Botrėma, Sprūdės ė Muoteraatė pėliekalnee, Gloda ežers ė kėtas aplinkėnės arkeologėnės vėitas bova dėdlee svarbės Medininku žemės gynybaa. Ons irėngts prasidiejus kuovėm so kryžiuokaas. Palee legėnda, pėliekalni, rasietaas, sopylėės konėgaakštis Sprūdeika.


Priešinė (arba priešininkė) – tradicinės žemaičių trobos patalpa, esanti prie gerosios priemenės. 	 Pryšėninkė (kėtaap pryšėnė, longėnė) y vėita žemaitiu truobuo, katra būn pry geruosės prymenies. Tas paprastaa y truobas gals, katramė gyven karšintee.


Pavadinimas susijęs su graikų mitologiniu asmeniu „Io“. 	 Anėi daugiametee augalaa y, katrū lapaa ont stombrė een pražongee.


Diemedis, dar kitaip – diemedys, diemedėlis, dievmedis, dievo medis, žalmedis (lot. Artemisia abrotanum) – astrinių (Asteraceae) šeimai, kiečio (Artemisia) genčiai priklausanti augalų rūšis. 	 Žalmedis (lot. Artemisia abrotanum) y tuokis nedėdlis krūmoks, muokslėškaa prėgolons dailyžėidiu augalū (Asteraceae) šeimaa.


Šaknys dvejopos: ilgos, padedančios įsitvirtinti į gruntą, ir trumpos – siurbiančiosios. 	 Pletas šėndraa šaknėm.


Intakai: 	 Ėntakaa:


Iš gilių gaminama gilių kava, vartojama kaip kavos pakaitalas ar tiesiog karštas gėrimas. 	 Ėė gėliu taisa tuoki gierala - gėliu kava.


Stiebas stamantrus, šakotas, lapuotas, plikas. 	 Šaknis siekia een lėg 50 cm gėloma.


Iš pietų, rytų ir vakarų piliakalnį supa šlapios pievos. 	 Daba ėš pėitū, rytū ė vakarū sop šlapės pėivas.


Sage, vok. 	 Daugoms šalavėju augėnami nomūs, žuolėninkūs, vuo laukėnee reti.


Paserbentyje gimė lietuvių poetas, rašytojas Marcelijus Martinaitis (1936–2013). 	 Paserbėntie gėmė ė vaakystė pralaida puoets, rašytuos Marcelios Martėnaitis (1936–2013).


Tai dvimečiai augalai su šakotais stiebais ir ištisiniais tamsiai žaliais iki 45 cm dydžio lapais. 	 Šakni vara gėlee. Žėidaa ryškee rūžavi, ėš apatiuos pilki, so daug kėbiu, katrėi nūnuokėė pry drabožiu, plaukū kimb ė tap platėnas.


Žiedai smulkūs, sukrauti skydiškose šluotelėse. Vaisius – riešutėlis. 	 Žėidaa raskėla smolkee, naršykee y, sokrauti i tuokės šloutalees.


dešinieji: Ringė, Skliaustis, Klutupis, Pela, Inkstilas, Ūkis (Ančia); kairieji: Plūsčia, Suvirkštė, Šnipšdauba, Lydekų ravas. 	 dešėnėėjė: Ringė, Skliaustis, Klotopis, Pela, Inkstėls, Ūkis; kairėėjė: Plūsčė, Sovėrkštė, Šnipšdauba, Lydeku ravs.


Dabar auginamas daugelyje pasaulio valstybių. 	 Tasaa augals kėlėma nug Šiaurės Amerėkas y, bet daba augėnams cielam šmuotė kraštū, tepuogė ė Žemaitėjuo.


Taip pat skatina prakaitavimą, malšina krūtinės skausmus. 	 Tink bornaa skalautė.


Alėja – upė vidurio vakarų Lietuvoje, Raseinių rajone; Upės dešinysis intakas (Jūros baseinas). 	 Aliejė yr opės rytū Žemaitėjuo, Raseiniu rajuonė; Opės dešėnė šmuota ėntaks (Jūras baseens).


Literatūra 	 Lėteratūra


Žalioji rūta (lot. 	 Rūts da kėtap rūta (lot.


Snaputis (lot. 	 Gondrsnapė aba gondrosnapis (lot.


Lapai skroteliniai, lygiakraščiai arba kiek karbuoti, pliki, apatinė pusė matinė, miltuota (nuo to kilęs ir rūšies pavadinimas - pelenėlė). Lapai pamažu siaurėja į trumpą lapkotį. Iš skrotelės išauga vienas ar keli liekni žiedynstiebiai, kurių viršūnėje skėčio pavidalo žiedynas su 5-15 žiedų. 	 Tasaa augals daugiametis, 10-25 (35) cm aukštoma, trompaas stombrees.


Žievė – paviršinis stiebo sluoksnis iki brazdo. 	 Žėivie yr augala stomba dengians slouksnis.


Žiedai gelsvi arba geltoni. 	 Žėidaa būn geltuoni.


Didelė dalis sedulos genties augalų auginami kaip dekoratyviniai. 	 Daugoms sedolū augėnamas šalėp nomū y.


Šakniastiebis storas, mėsingas, ilgas; lapai dideli, lygiakraščiai; žiedai dideli, geltoni; vaisius – sultinga, žalia dėžutė. 	 Lūgnos taa paprasts ežerū, prūdu, kūdru, žiuogiu, lietaa tekontiu opiu augals. Sava geltuonaas žėidaas, katrėi ryškee švėita ont ondenė, žydia par vėsa vasara.


Visas augalas, ypač uogos ir šakniastiebiai, nuodingas, labai erzinantis odą. 	 Ciela joudšaknė, vuo ypatingaa ougas truzyna y. Augals y liekvarstos, ė nauduonams gydont ėšsigondėma.


Paplitusi Vakarų ir Vidurio Europoje. 	 Fumaria officinalis) y tuokis vėinmetis augals, žuolie.


Iš nunykusios apatinės dalies formuojasi durpės. 	 Kap kėmėnaa sopūn, ėš anūm palėik torpė.


Kilnioji blezdingūnė (lot. 	 Rīma ramonė (lot.


Žydi liepos-rugsėjo mėnesiais. 	 Žydia kėitee nug lėipas lėg siejės.


Žiedus apdulkina vėjas. Vaisiams bręstant, išauga pažiedės ir moteriškieji žiedynai susitelkę į kankorėžį panašias varpas virsta spurgais. Vaisius – vienasėklis, iki 3 mm ilgio, apskritas, truputį iš šonų suplotas riešutėlis. 	 Vaisios apynė y tuokis žalis sporgs, katros ešruod kap minkštos kankuoriežis (ba so žvynalees).


Pagal grūdo spalvą avižos skirstomos į baltąsias, geltonąsias ir juodąsias, yra daug pereinamųjų tipų. 	 Vaisios nedėdlis grūds y (varpuo būn 1-3 grūdaa).


Greta tvenkinio yra Sausdravų, Mažučių, Lazdininkų kaimai. 	 Šalėp tvenkėnė Sausdravaa, Mažotee ė Lazdėninkaa y.


Graikiškai anthos – žiedas, rhyskos – tvora; šis augalas dažnai aptinkamas patvoriuose. 	 Šonmuorkis ožaug 40-150 cm aukštoma, y daugiametis, ciels augals smėrd.


Pirmuose laisvuose rinkimuose (1989) į TSRS Liaudies Deputatų suvažiavimą Sąjūdžio iškeltas prieš LKP CK I sekretorių A. Brazauską. 	 Pėrmūs liousūs rinkėmūs (1989 m.) i TSRS Liaudėis Deputatu sovažiavėma Sajūdė bova ėškelts pryš LKP CK I sekretuoriu A. Brazauska.


Karklas (Salix subg. 	 Karklos (Salix subg.


Mėgsta priemolio dirvožemius, kuriuose gausu azoto. 	 Anam tink prymuolė dėrvas, katras apstingas azuoto.


Po I pasaulinio karo persikėlė į Klecko ješivą. 	 Po I pasaulinio karo persikėlė į Klecko ješivą .


Užkulas – plona gyvulių riebalų plėvė, kuri supa vidaus organus (avies, karvės, kiaulės). 	 Ožtrėns, da kėtap ožtrėna, ožkols y tuokė pluona gyvuoliū rėibalū plievie, katra sopa avėis, karvės, kiaulės vėdorius.


Čia pasirodė pirmieji piešiniai ant uolų, reljefai, graviruoti vaizdai. Viskas buvo piešiama ant molinių būsto sienų naudojant mineralinius dažus – suodžius. Taip pat atsirado apvalioji skulptūra. 	 Tou čiesou ont dėdlės svieta dalėis ožiejė ledynaa, katrėi smarkee pakeitė žmuoniū gyvenėma būda.


Dašamahavidjos. 	 Dašamahavidjės.


Gavėnia minima Nikėjos visuotiniame bažnyčios susirinkime (325 m.). Vakarų krikščionių bažnyčiose įsigalėjo nuo VII a. 	 Nuor Gavienė palėka kap krėkštiuonėškos papruotys, tuoks sostromdyma čiesos pryš pavasarė švėntė bova žėnuoms ė Egėptė, Graakėjuo, Mažuojuo Azėjuo.


Langas – įstiklinta anga sienoje, šviesai į pastato vidų patekti. 	 Longs y stėkla šmuots, katros ystatyts i skylė kuokė taas noma, truobesė sėinuo, mašėnuo, ka i vėdu pakliūtom švėisa.


Dar nepražydusiais augalais galima šerti naminius gyvūnus, bet ribotais kiekiais ir būtinai maišyti su kitais. 	 Bėitis svieries ronkiuoj medu.


Tradiciškai sėja pradedama ievoms sužydėjus. Naudojama sėklų 12–14 kg/ha. 	 Anūs paprastaa siej kap praded žydietė ėivas.


Labai įvairuojantis augalas. 	 Aug ana daržūs, laukūs, tyrūs, šiokšlynūs.


2019 m. vasario 1 d. Aušra Maldeikienė informavo pasitraukianti iš prezidento rinkimų kovos.[6] [7] 	 2019 m. vasarė 1 d. Aušra Maldeikienė davė žėnuotė, ka pasitrauks iš prezidėnta rėnkėmu vainuos.[2] [3]


Tenžė – upė vakarų Lietuvoje, Kretingos rajone; Akmenos (Dangės) dešinysis intakas. 	 Tėnžė y tuokė opės vakarū Žemaitėjuo, Kretingas rajuonė; Akmenuos (Dongės) dešėnė šmuota intaks.


Eirimas Velička (g. 1965 m. Alytuje) – Lietuvos etnomuzikologas, muzikos pedagogas, muzikas. 	 Eirėms Velėčka (gėmėės 1965 m. Alytou) y Lietovuos mozėkonts, etnomozėkuoluogs, mozėkas muokytuos.


Visoje Žemaitijoje buvo pagarsėjęs kaip puikus pamokslininkas. 	 Ons garsiejė kap gers pamuokslėninks.


Kepurėlės spalva paprastai sodrios, ryškiai geltonos spalvos, kartais oranžiškai geltona ar šviesiai geltona. 	 Kuotoks tromps, kėts, tėisee jongias so keporė.


Hohlzahn) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso šiurkščiai plaukuotos vienmetės žolės su keturbriauniu stiebu. 	 Pry anas prėgol šiorkštee plaukoutas vėinmetės žuolės so ketorbriaunio stombrio. Lapaa būn dontytaas kraštaas. Žėidaa būn balti, geltuoni, rauduoni ėr y solindėė i lapu pažastis.


Užtvanka 1108 m ilgio, 6,5 m pločio. 	 Tvanka 1108 m ėlgoma ė 6,5 m platoma y.


Auga pušynuose, pievose, šlaituose, pakelėse, javuose, ypač rūgščiuose lengvuose dirvožemiuose. 	 Auga pošynūs, piėivūs, atšlaaties, pakelies, javūs, anaa ypatingaa patink rūgštės ė lėngvas dėrvas.


Augalas vaistinis, kaupia eterinį aliejų, kuris vartojamas konservų, degtinės – likerių gamyboje. 	 Meiruonaa dėdlė vaistažuolė y, tepuogė pagards meesuos ė kėtuokiem jiedėm.


Redagavo ir leido šį žurnalą 1993–2016 m. 1993 m. dirbo ir Kretingoje leidžiamo laikraščio „Pajūrio naujienos“ redakcijoje. 	 D. Mokienė redagava ė leida ton žornala 1993–2016 m. 1993 m. ana dėrba ė Kretinguo leista laikraštė „Pajūrio naujienos“ redakcėjuo.


Žiedai auga lapų pažastyse. Vainiklapiai rausvi arba tamsiai raudoni. Žydi gegužės mėn. 	 Žėidokaa rūžavi aba tomsee rauduoni, žydia gegožė.


Teka vakarų ir šiaurės vakarų kryptimi Plungės ir Kretingos rajonais. 	 Srūn ont vakarū ė šiaurės vakarū par Plongės ė Kretingas rajuonus.


Vienmetis iki 60 cm aukščio išaugantis žolinis augalas. 	 Tas augals vėinmetis y, ožaug lėg 60 cm aukštoma.


Dešra – mėsos gaminys. 	 Dešra aba kilbasos y tuokis meesuos jiedis.


Žiedai drugeliniai, įvairių spalvų, susikaupę kekėse. 	 Žėidaa ėšruod kap pleštekės, būn vairiū spalvū,(tonkiausee balti ė rauduoni) sogolėė i kekės.


Visos vėdryno rūšis yra nuodingos. 	 Kartžuolė gyvuoliū šieralou netink, ba vėsas rūšis trocyzna y.


Bird's-eye primrose, vok. Mehlprimel) – raktažolinių (Primulaceae) šeimos, raktažolių (Primula) genties augalas 	 Primula farinosa) y tuokis augals, katros gėmėniojas so Šv. Jorgė raktalees.


Auga laukuose, daržuose, dirvonuose, pakelėse, miškuose, nuardytuose šlaituose, daugiausia lengvuose, puriuose, rūgščiuose, nederlinguose dirvožemiuose. 	 Aug gauris laukūs, daržūs, dėrvonūs, pakelies, medies, nūardytūs šlaatūs.


Iš jų verdamos košės ir sriubos, kepami įvairūs gaminiai. 	 Tepuogė sūru grūdaa gers šierals paukštiam ė kiaulėm y, vuo šiaudus jied karvės.


Palaidotas senosiose Kretingos kapinėse, kurios yra Vilniaus gatvėje, priešais bažnyčią. 	 Palaiduots Pabrieža Jorgis senūsiūs Kretingas kapūs, pryšaas bažninčė.


Tašką, kada žmogaus rūšies vystymasis tampa nebe tik biologijos, bet ir istorijos objektu, įprasta sieti su pirmaisiais pasigamintais įrankiais. Taigi tenka grįžti apie 3–2,5 mln metų į Afriką, kada australopitekas jau naudojosi iš akmens pasigamintais įrankiais, taip tapdamas Homo habilis „sumaniuoju žmogumi“. 	 Senuojė kūlė gadynė prasided Afrėkuo, katruo senuobėnee padaraa australopitekaa pradiejė nauduotė kūli ė pavėrta i Homo habilis „godra žmuogu“.


Yla – paprastas įrankis, adata su rankena, skirta pradurti skylėms tankiose, kietose medžiagose (pvz., batų odoje) ar skylėms praplatinti. 	 Īla y tuokis rakonds, kuots so adeta. Ana nauduon kaap reek pradortė skylė tonkiūs, kėitūs medegūs (uoduo, medie).


Lotyniškai filium – siūlas, pendere – kaboti; viena šios genties rūšis (pievinė vingiorykštė) turi plonas šaknis, ant kurių kabo šakniagumbiai. 	 Filipendula) y tuokė žuolie, katra muokslėškaa prigol pry erškietėniu augalū (Rosaceae) šeimuos. Vingrīkštis dėdlis, daugiametis augals y, so stuoruoka šaknėm. Ožaug 60 - 150 cm aukštoma.


128,4 tūkst. gyventojų (2002 m.). 	 2002 metaas tamė miestė gyvena 128,4 tūkstontee žmuoniū.


Žydi balandžio - gegužės mėn. 	 Žydia lokštaa pavasari, balondė - gegožė mienėsees.


Šaknys lietuvių liaudies medicinoje buvo naudojamos plaučių, inkstų ir vidurių ligoms gydyti. 	 Vaakaa ėš anūm dėrb šmėrkštynės, dūdelės (skordotius).


Vynmedžių auginimo praktika ir mokslas vadinama vynuogininkyste. 	 Anas tink jiestė švėižės, vynou spaustė, džiuovintė razėnuom.


Lietuvoje reta. 	 Aug medies paupees, krūmūs, pėivus.


Lapai linijiški, 2-7 mm pločio. 	 Anou lapaa siauri kap siūls, 2-7 mm platoma.


Taip pat nepatartina ropių auginti ir po kitų kryžmažiedžių šeimos daržovių. 	 Anas jies žalės, vėrtas, keptas, ėš ruopiu taisa ruopiu zopė (ruopynė). Jiedėmou tink jauni aba sausinti ruopiu lapaa, anėi een ė kap šierals.


Auga sausuose pušynuose, sutvirtina smėlio paviršių. Dažnai pietryčių Lietuvoje, vakarinėje šalies dalyje apyretė, kitur visai neauga. 	 Aug pelenės sausūs pošynūs, ont smėltiu.


Ryžiai kilę iš Pietryčių Azijos, kur jie buvo auginami dar priešistoriniais laikais. 	 Ryžaa y kėlėma nug Pėitrytiu ė Rytū Azėjės, bet paskom pasklida pu daugel šėltū kraštū - daba anūs augėn vėituom Afrėkuo, Pėitū ė Vėdorė Amerėkuo, Pėitū Azėjuo, Artėmuosiūs Rytūs, Vėdoržemė jūras kraštūs.


Medicinoje vartojamos šviežios arba džiovintos debesylo šaknys ir žiedai. 	 Debesylas šaknis ė žėidaa dėdlis liekartsos y.


Siaurame šluoteliniame žiedyne susitelkę balsvi smulkūs žiedai. 	 Žėidaa peletrūnaa smolki, balti y, aug krūvuo žėidynė.


Gilių pašaru šeriamos kiaulės, avys, lesinami naminiai paukščiai. 	 Anūmis šer kiaulės, avis, lesėn namėnius paukštius.


Anksčiau iš jo šakų darydavo vantas. Šis augalas turi ypatingą galią atbaidyti daug vabzdžių, tarp jų blusas, utėles bei kitus kenkėjus, todėl jo lapais ir būdavo nuklojamos grindys. Darže, iš lysvių kenkėjus atbaido smulkiai supjaustytos ir pabarstytos šakelės[2]. 	 Anou lapaa geraa baida vabzdius, blosas, otės ė kėtuokius liūlius, tūdie anou lapaas ėšded grindis, prided i lysvės.


Ant polaiškio susiformuoja lytiniai organai. 	 Sausi papartee tink kraakou, anūm šaknis gera kap liekvarsta nug gomba, pėlva suopiejėma, kėrmėnū, kraujou valytė.


Ūgliai vagoti, plaukuoti arba pliki. Sena žievė pilka. 	 Ūglee vaguoti, plaukouti aba plėki.


Ryžis (lot. 	 rīžaa, rīžē, da vns. rīžis (lot.


Kalvė – dirbtuvė, kurioje veiklą vykdo kalvis ar šaltkalvis.[1] Kalvėje rankiniais metodais ar su pagalbinių įrenginių pagalba apdirbami geležis, plienas, kiti metalai. 	 Kalvė y dėrbtovė, katruo dėrb kalvis aba šaltkalvis.[1] Kalvie ronku darbo aba so pagelbėnees rakondaas apdėrb geležė, plėina, kėtuokius metalus.


Netoli ežero yra įsikūrę Oplankio ir Barzūnų kaimai. Stūkso Gilandžių piliakalnis. 	 Šalėmaas ežera dvė suodė stuov: Uoplonkis ė Barzūnaa, tepuogė stūksa Gėlondiu pėliekalnis.


Ilgis 2,6 km, plotis iki 1 km. 	 Tvenkėnė ėlgoms y 2,6 km, platoms lėg 1 km.


Gebenė lipikė (lot. 	 Gebenė (lot.


Žygis prasideda Dauskių miške, netoli Lelėnų kaimo kerta kelią 2224 Endriejavas–Stančaičiai–Judrėnai , teka šiaurės rytų kryptimi. Aukštupyje upelio vaga išnyra į atvirą vietovę (ganyklos, dirbami laukai), ištiesinta. Vidurupyje ir žemiau prateka miškingą vietovę, kur jo vaga raizgyta. 	 Žygis prasided Dauskiu medie, natuol Lelienu suodas par opė een kel's 2224 Endriejavas–Stančaičiai–Judrėnai , Pradiuo Žygis tek par ganyklas, laukus, vaga padėrbta meliuoracėjės griuovio.


Netrukus išrastas ir džiovinimo metodas: į tam tikrą dėžę per pragręžtas skyles grindyse patekdavo oras, kuris vėdindavo dėžėje grūdus. 	 Paskom grūdus liuob sodžiuovins, nūtrins daigus ė ropee somals. Nug XX o. salyklaa taisytė pradiets nauduotė tuokis metalėnis cėlėndros.


Manoma, kad upėvardis yra tarmybė iš *Tęžė, o dabartinėje lytyje išlaikytas pirminis pavadinimas su nepakitusiu dvibalsiu. Jis siejamas su težti (tęžta, težo; „tižti, šlapti“).[2] 	 Rasietaas, Tėnžės vards pareen nug žuodė ''težtė''.