Sietas taip pat naudojamas atskirti smėlį nuo akmenų. 	 Rietis so tonkio tinklalio šaukiams sėitrietio (miltam), vuo rets šaukiams retėlo, kretėlo (grūdam).


Atželia eglynų ir kitų medynų kirtavietėse, sudaro tankius brūzgynus. 	 Nuognee geraa atžela ėškartūs, tonkee aug mėšree so eglėm, beržaas, ousees, oožoulaas.


Oxycoccus, angl. Cranberry, vok. Moosbeere) – erikinių šeimos (Ericaceae) visžali augalai. 	 Oxycoccus) y tuokis ougas vedons augals, katros prigol pry erėkėniu (Ericaceae) augalū šeimuos.


Augalas prigludęs prie žemės, 60 cm aukščio, su toli palei žemę besidriekiančiomis šakomis ir smulkiais storais odiškais lapais. 	 Aug pelenė palee žemė, būn 60 cm aukštoma. Pelenės ėš lapu padabnės i brokniu lapus, tik biškeli smolkesnės.


Geltoni žiedai sudėtiniuose skėtiškuose žiedynuose. Skėtukų paprastai 8-18, jų kotai nevienodo ilgio, plaukuoti. Nėra nei skraistlapių, nei skraistlapėlių. 	 Pastarnuoka šaknės stuora, panašė kap muorka, ale dėdlesnė, balta.


Tai didžiausia rūšių skaičiumi augalų gentis Lietuvoje. 	 Y vairiū saidriu rūšiu (pvz., dalgžuolė, žemrombs ė kt.).


Gentyje 12 rūšių, Lietuvoje auga dvi: 	 Lietovuo aug dvyjuopi šėndraa:


60-100 cm aukščio augalas, su storais, šliaužiančiais, nariuotais, rausvai žaliais, 1,5 – 3,0 cm skersmens šakniastiebiais. Dauginasi išimtinai vegetatyviniu būdu, šakniastiebiais. 	 Ajers 60-100 cm aukštoma augals y, so stuoraas, šliaužontees, narioutaas, rausvaa žalees, 1,5–3,0 cm skersmenė šaknū stėibaas.


Kulinarijoje tokie lašiniai naudojami faršo, dešrų gamybai, kaip pagardas sriuboms, troškintiems kopūstams, neriebios mėsos pagardinimui. Valgant šiuos lašinius kaip atskirą patiekalą, prieš tai reikia nupjauti odą, nuvalyti druskos ir prieskonių perteklių, supjaustyti juos plonais griežinėliais. 	 Rūkytus lašėnius jied kap atskėra jiedi so douna, tepuogė anūm ded i zopes, kuopūstus, narėibė meesa, lašėniu gabaliokus maiša i dešra, kindžioka, malta meesa.


1981 m. neišlaikęs matematikos egzamino ir neįstojęs į ekonomiką Vilniaus universitete (VU), dirbo sanitaru Klaipėdos vaistų sandėlyje. 1982–1987 m. studijavo VU Pramonės ekonomikos fakultete. 	 1981 m. naėšlaikėės matematėkas egzamėna Gėtans N usiedaieaitoujęėįi akanuomėkas muokslus Vėlniaus onėversėtėtė ė iėboasaniėaruoKlaipėieoa vliekarstusakladė 1982–1987 m.etaassmuokėsVU Pramounės eaoaoumiėoa fakulteteė


Frauenmantel) – erškėtinių (Rosaceae) augalų gentis. Lotyniškas pavadinimas iš arabų k. žodžio alchymia. Alchemikai rasakilą laikė paslaptingu augalu. 	 Alchemilla) y tuokė pėivu žuolie, katra muokslėškaa prigol pry eršketėniu augalū (Rosaceae) šeimuos.


Gartenerdbeere) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas, priklausantis žemuogių (Fragaria) genčiai. 	 Anas XVIII o. bova sokryžmintas ėr ėšvestas Prancūzėjuo.


Lietuvoje eglynus sudaro savaime augančios arba sodintos paprastosios eglės. 	 Lietovuos eglynūs aug paprasuosės eglės.


Dabar vartojamas tik liaudies medicinoje ir veterinarijoje (dažniausiai gyvulių žarnyno susirgimams gydyti). 	 Tas augals liekvarstos y: so anūm stabda kraujė sroviejėma, gyda žarnū lėgas.


Bremena – kairysis Akmenos intakas, į ją įteka 19,9 km nuo jos žiočių. 	 Bremena yr opės pėitū Žemaitėjuo, kairiuojė šmuota Akmenuos ėntaks.


Įteka į Baltijos jūrą į pietus nuo Naglio kalno. 	 Itek i Baltėjės jūra i pėitus nug Naglė kalna.


Upėvardis siejamas su žodžiu skinti („raškyti, kirsti, kapoti“).[2] 	 Myslėnama, ka opėis vards radas nug žuodė skintė („raškytė, kirstė, kapuotė“).


Sėjamasis vikis auginamas kaip pašarinis, silosinis augalas. 	 Vėkis y gers šierals gyvuoliam, augėnams tonkiausee sykiom so avėžuom, popuom[1].


Paprastai senieji kubilai pagaminti iš lentinių šulelių, aplenktų keliais medžio ar metalo lankais. 	 Anamė laik skystėmus, bėralus ėr oždeng ožspaudamo dongtio.


Vikšris (lot. Juncus, angl. Rush, vok. 	 Vikšris , da šauk varlės lėnaas, zoikė kroupaas (lot.


Teka pietų – pietvakarių kryptimi. 	 Srūn ont pėitū ė pėitvakariu šmuota.


Legenda byloja, kad prie Kartenos ant kalno stovėjusi didelė pilis, kurią valdė žemaičių karalius.[4] Ją ne kartą puolė rusai ir švedai. 	 Žmuonis rokoun, ka ont kalna liuob būtė dėdlė pėlės, katra valdė žemaitiu karalios.[4] Ta pėli nesyk poulė rosaa ė švedaa.


Valgomasis krienas 	 Žydintys krėinaa


Paprastieji apyniai yra dvinamiai augalai. Vaisiai (spurgai) užsimezga tik tada, kai kartu ar netoliese auga abiejų lyčių - vyriškieji ir moteriškieji - augalai. 	 Apynee žydia nug bėrželė lėg rogpjūtė naryškees žėidokaas, katrūs apdolkėn vies.


Marcelijus Teodoras Martinaitis (1936 m. balandžio 1 d. Paserbentyje, Raseinių rajonas – 2013 m. balandžio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas, eseistas, vertėjas, visuomenės veikėjas. 	 Marcelios Martėnaitis, krėkšta vards Teuoduors (gėmėės 1936 m. balondė 1 d. Paserbėntie, Raseiniu rajuons , mėrėės 2013 m. balondė 5 d. Vėlniou) y ėė Žemaitėjės kėlėės Lietovuos puoets, rašytuos, verties.


Augalas daugiametis, 0,5-2 m aukščio. 	 Tasaa augals daugiametis y, 0,5-2 m augoma.


Augalas nuodingas , juo apsinuodija gyvuliai, ypač avys. Tai rūgščių dirvų indikatorius. 	 Gondra rūgštynė trocyzna y, katra apsitročėn gyvuolee, ypatingaa avis.


Prieš atvežant bulves į Europą pastarnokas buvo viena iš svarbiausių daržovių; jo valgomos šaknys ir jauni lapai. 	 Pastarnuoks y senuobėnė daržuovė, ė pryš ivežont bolbės liuob būtė tonkee jiedams.


Šaknyse yra saponinų, jomis galima plauti vilnonius ir riebaluotus drabužius. Kai kur valgomi jauni išvirti ūgliai, tinka salotoms ir sriuboms. 	 Pūslėis žuolalė gers šierals gyvuoliam y.


Svarstoma, kad tai parazituojančio grybo poveikis. Kitur siūloma, kad svaiginimasis atsiranda dėl gailio poveikio, kuris dažnai auga kartu. Galimas dalykas, kad pavadinimas atsirado dėl to, kad iš uogų gamindavo alkoholinį gėrimą. 	 Patiūs ougūs juokė svaagala nie, gal' būtė, ka tas y diel gailė, katros tonkee aug sykiom so vaivuoraas ė skleida svaigėnonti smuoka.


Auga apleistuose daržuose, šiukšlynuose. Žydi vasarą. 	 Aug dygoldagis apleistūs daržūs, šiokšlynūs, augėnams žuolėninkūs.


Taip pat gydė žmones; iš viso yra išlikę 17 jo rankraščių, kuriuose aprašomos ligos, jų simptomai, gydymas. 	 Da Pabrieža gydė žmuonis, tūdie rašė raštus aple vairės lėgas ėr anūm gydyma.


Aukštis iki 5 m. Lapai kiaušiniški arba lacentiški. 	 Anou aukštoms būn lėg 5 m. Lapaa paėlgi (kiaušė skvarmas).


Ragas – gyvūno tvirta kieta raginė (keratininė) ar kaulinė žinduolio galvos išauga, skirta gynybai nuo plėšrūnų, kovoms dėl patelių, kaip lytinės atrankos požymis. 	 Rags y tuokis kap katrū gyviu kėits ėšaugs ont kramės, katros leid tam gyviou apsigintė nug kėitū aba savuos gėmėnies žvieriu. Ragus žvieree nauduon ė kap kaunas aba poikounas par rojė. Rogus toria daugomuo žuoliedee žvieree, kap apsigintom nug pliešrūnu.


2022 m. apdovanota Lietuvos Respublikos Vyriausybės vadovės garbės raštu už nuopelnus kultūrai. 	 2022 m. apduovenuota Vyriausybės vaduovės pačestno rašo ož nūpelnus koltūraa.


Gyslotinis dumblialaiškis (lot. Alisma plantago-aquatica, angl. 	 Varlies šaukštā (lot.


Ližė – medinė mentė ilgu kotu duonai pašauti į krosnį kepimui. 	 Lėžė y medėnė mentė so ėlgo kuoto dounaa pašautė kepėmou i pečiu.


Vyras Eugenijus Maldeikis (g. 1958 m.), ekonomistas, politikas (išsiskyrė 2017 m.). 	 Vyrs Eugenijus Maldeikis (g. 1958 m.), ekonomists, politiks (išsiskyrė 2017 m.).


Stiebas apaugę plaukeliais. 	 stombris apaugėės plaukelees.


Nagrinėja moterų rašytojų kūrybą. 	 Daug diemėsė skyrė muotrėšku kūrybaa.


Anksčiau Tenenys tekėjo per ežerą. 	 Onkstiau par Kopsti liuob tekietė Tenenys.


Dažniausiai naktipiečius talkininkai valgydavo darbo vietoje (jauja, pirtis, klojimas), kartais - troboje. 	 Naktpėitė liuob doutė tou vėitou, katrou žmuonis ė dėrb - rejuo, perenie, klietie.


Kai kurių rūšių krokai plačiai pasisėja. Sodinami pulkeliais arba maišomi pagal spalvas. Gražiai atrodo susodinta pereinamų spalvų gama. 	 Būn vairiū spalvū: geltuoni, melsvi, vėjuoletėnee, balti, margi.


Viktorija Daujotytė, Gediminas Mikelaitis. – Vilnius, 2013. – 475 p.: portr. – ISBN 978-9986-39-777-9 Užrašyta: sakiniai ir trieiliai. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2014. – 299 p. – ISBN 978-609-447-136-0 Tatā pariejau = Tai parėjau: eiliuoti tekstai. – Vilnius, 2015. – 148 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-818-17-5 Už brūkšnio: esė. – Vilnius: Tyto alba, 2015. – 205 p. – ISBN 978-609-466-089-4 	 Patirties žodynas: populiarioji literatūros fenomenologija. Lietuviškieji Česlovo Milošo kontekstai / V. Daujotytė, M. Kvietkauskas. Papasakoti gyvenimą: rinktiniai eilėraščiai / J. Marcinkevičius.


Sėklų išspaudos naudojamos galvijams šerti. 	 Tepuogė sauliegrooža žėids dailė kvietka y.


Lapai stambūs, apaugę plaukeliais. 	 Lapaa stombūs y, apaugėė plaukielees.


Be to, taip tręštoje dirvoje išauga kreivi ir šakoti šakniavaisiai. 	 Senuobie ruopės liuob būs vėins svarbiausiū šitū kraštū jiediu.


Kilnusis lauramedis 	 Babka


Binsen) – vikšrinių (Juncaceae) šeimos augalų gentis. 	 Juncus) y tuokis šlapiū vėitu augals.


Empetrum nigrum, angl. Black crowberry, vok. 	 Empetrum nigrum) y tuokis augals, katros nuokėn jiedamas ougas.


Paukščiams uogos nenuodingos, jie platina sėklas. 	 Nū gyvatougiu spruogst ė gyvuolee, ypatingaa arklee.


Nuo 2013 m. Klaipėdos universiteto Pedagogikos fakulteto lektorius, nuo 2016 m. Sveikatos mokslų fakulteto docentas. 	 Nug 2013 m. Klaipiedas onėversėteta Pedaguogėkas fakolteta lektuorios, nug 2016 m. Sveekatas muokslu fakolteta docėnts.


Vaistams vartojamas visas augalas. 	 Švėnta Petra raktaa liekvarsta y.


Lėkiai ant namo Kėdainiuose 	 Liekee ont noma Kiedainiūs


Papartūnai (lot. 	 Papartis aba papartīs (lot.


Manoma, kad IX – XIII a. Kartena buvo svarbus kuršių Ceklio žemės gynybinis ir administracinis centras, įėjęs į Vakarų Žemaitijos pilių ir įtvirtintų gyvenviečių grandinę. 	 Myslėjama, ka IX – XIII o. Kartena bova dėdlee svarbos koršiu žemės Ceklė puosts.


Alsą kerta 3508 Viduklės geležinkelio stotis–Plačiuva–Paupys , 196 Ariogala–Raseiniai–Kryžkalnis , A1 Vilnius–Kaunas–Klaipėda keliai. Ryškių žiočių nėra – ties jomis suformuotas Paalsio tvenkinys. 	 Tuo vėituo, katruo seniau liuob sotekietė Alsa so Šešovėm, padėrbta Paalsė tvonka, palėkėės tvėnkėnys.


Jaunas vaisiakūnis būna vištos kiaušinio formos ir dydžio, išorėje baltas, pusiau išlindęs iš žemės. 	 Pradiuo žemės taukā ėšruod kap kuokis kiaušis, posiau ėšlindėės ėš žemės. Paskom ėš tuokės liorlas ėm rastėis ėlgs kuots, katros ėšruod balts ė lėnkts. Ont anuo vėršaus pasidara tuokė žvynauta ė baisee smėrdontė keporė.


Astrinių (Asteraceae) šeimos augalas. 	 Ypatingaa soveša vasaras pabonguo ė rodeni.


Kulinarijoje smulkintas česnakas dedamas į daugelį mėsos bei daržovių patiekalų, į šaltieną, žuvį ir kai kuriuos padažus. 	 meesuos ė daržuoviu jiedius, i šaltėina, žovi, mėrkalus,


Aukštupio vaga ištiesinta. Lioliuose Dratvuo patvenktas Liolių II ir Liolių I tvenkiniais, nedidelis tvenkinėlis yra ir ties Gailiais. Gilus ir miškingas žemupio slėnis patenka į Dubysos regioninį parką. 	 Suodas ė miestalee pry Dratvenė: Liuolee, Gailee, Padratvėnis, Petkiškee, Lydovienaa.


Kalamos labai plonomis, ilgomis vinimis. 	 Kal nuognee pluonuom vėnėm.


A. Uždavinio universalių tyrimų ir akademinių studijų lauke buvo Platonas, pitagoriečiai, stoikai ir neoplatonizmas, senoji arabų kultūra, islamo istorija, filosofija ir mistika, senovės Egiptas, Mesopotamija, taip pat šiuolaikinių Vakarų moderni ir postmoderni kultūra – filosofija, religija, menas. 	 A. Oždavėnys daugomuo tyrėniejė Platuona, pėtaguorėitiu, stuojėku ė neoplatuonėku pėliuosuopėje, islama (ypatingaa sūfėzma) koltūra, senuobės Egėpta, Mesopuotamėjės tradėcėjės, šiūlaikėnė koltūra ė pėliuosuopėjė.


Prie Gausantės esantys kaimai: Pagausantys, Pagausantys II, Gausantiškiai, Tamošiai. 	 Pry Gausontės stuov': Pagausontys, Pagausontys II, Gausontiškee, Tamuošee.


Gyvenvietės prie Šlynos: Ramonai, Paraseinys, Raseiniai, Pareizgupis, Beržtai, Paišlynys. 	 Pry Šlynas stuov Ramuonaa, Paraseinys, Raseinee, Pareizgopis, Beržtaa, Paėšlynys.


Kvapiajame mairūne yra flavonoido Apigenino pasižyminčio antivėžiniu veikimu. 	 Liaudėis dainūs meiruonielees sykees šaukiami bernalee.


Natūraliai paplitęs Eurazijoje, introdukuotas Amerikoje, Australazijoje ir Pietų Afrikoje. Paplitęs beveik visoje Lietuvoje. 	 Solanum nigrum) tas y tuokis augals, muokslėškaa prigolons bolbėniu augalū (Solanaceae) šeimaa.


Gaminamas išskobiant medžio kamieną. 	 Anou dėrb ėšskoubiant medė stoubri.


Žiedai smulkūs, balsvai rožiniai arba žalsvai geltoni, sukrauti kekėse. Vaisiai tribriauniai riešutėliai. 	 Žėidaa smolkūs y, balti aba geltuoni, sogolėė i kekės.


Stiebas gausiai šakotas. Viršutinėje dalyje šakutės labai tankios ir sudaro galvutę. 	 Kėmėnū stombree gausee šakuoti, vėršou ėš lapu palėik tuokė galvokė.


Lapai valgomi kaip salotos. 	 Lapaa tink jiedėmou.


Buvo gaminamas iš eglės medienos šulų, kuriuos keliomis eilėms aplenkdavo lazdyno lankais. 	 Liuob dirbintė ėš eglės medė šolu, katrūs keliuom eiliem liuob aplenktė lazdyna lonkaas.


Šventragių ąžuolas – senas saugomas paprastasis ąžuolas, augantis Kelmės rajone, Šventragių kaime, laukuose tarp Šventragių miško ir kelio 2113 Varlakojai–Karklėnai–Kolainiai . 	 Švėntragiu oožouls y sens ė kieravuojams paprastasis ąžuolas, katros aug Kelmės rajuonė, Švėntragiu suoduo, laukūs terp Švėntragiu medės ė kelė 2113 Varlakojai–Karklėnai–Kolainiai .


Paprastosios baltagalvės graižas 	 Baltagalvės žėids


Gentyje apie 30 rūšių, Lietuvoje – dvi: 	 Žemaitėjuo aug dvė alksnė rūšė :


Dėl ištakų nesutariama, manoma, kad Aitros versmės – pietvakariniame Tverų pakraštyje.[1] Upės ilgis ginčytinas, nes upė Aitros vardu vadinama tik nuo Aitralės ir Laukės upelių santakos, kadangi Aitralė nukreipta į Minijos intaką Palą. 	 Aitra prasided kor taas šalėp Tveru, ale katruo vėituo tikslee anuos ėštakas y, pasakyt nie galėm, ba Aitra šaukiama tuokio vardo y nū tuos vėitas, katruo sotek Aitralė ė Laukė. Vuo dalės Aitralės ondens nūbieg i Mėnėjės intaka Pala.


Auga šlapiose pievose, pelkių pakraščiuose, krūmynuose, pamiškėse, miško aikštelėse, drėgnuose, derlinguose dirvožemiuose. 	 Anam tink šlapės pėivas, pelkiu pakraštee, krūmynaa, keesynaa, pamedės, erčės, reek derlingas, driegnas dėrvas.


Paviršiuje yra keli įdubimai, laikomi pėdomis. Ryškiausias yra šiaurės vakarinėje dalyje esantis 17 cm ilgio, 15 cm pločio ir 1,5 cm gylio įdubimas, vadinamas karvės (kitų – velnio) pėda. Ties viduriu yra kelios – 12×5 cm, 2–4×10 cm dydžio įdubos, laikomos laumės arba vaiko pėdomis.[1] Įdubimai gamtinės kilmės, ne žmogaus rankų darbo. 	 Ont kūlė y tuokės doubalės, katras žmuonis šauka piedom - dėdliausė ta pieda y "Karvės pieda" aba "Velnė pieda", vuo mažesnės - "Laumės piedas" aba "Vaaka piedas".


(a) Kūginė smailėjanti, (b) kūginė, (c) kolonos, (d) suapvalėjusi, (e) skėtinė. 	 (a) Kūgėška smaaliejontė, (b) kūgėška, (c) kap koluona, (d) soapvaliejosė, (e) skietėška.


Pažiedės siauros, iki pusės ar daugiau žiedkočio ilgio. Taurelė vamzdiška, neryškiai briaunota, cilindriška, dantyta. Vainikėlis suaugtinis, su ilgu, siauru, nedaug už taurelę ilgesniu vamzdeliu, šviesiai violetinis, žiotyse geltonos dėmės. 	 Lapaa lygees kraštaas, ėšruod kap paberti plienim aba mėltaas.


Auga javų pasėliuose, dirvonuose, palaukėse, daržuose, pakelėse. 	 Svierie piktžuolė y.


Mezginė rutuliška. Liemenėliai įvairiuose žieduose nevienodo ilgio: vienų tokio pat ilgio kaip taurelės vamzdelis, kitų dukart trumpesnis už vamzdelį. Vaisius - cilindriška, dažnai už taurelę ilgesnė dėžutė, atsidaranti 5 sąvaromis, pilna smulkių, karpotų sėklų. 	 Vėršūnie sokraun kekė so 5-15 rožavu žėidoku.


Dėl savo strateginės padėties miestas buvo nuolat puolamas įvairių armijų. 	 1365–1453 m.


Žirklės 	 Žirklės popėriou aba medegaa kirptė


Kartais ja apsinuodija arkliai ir karvės. 	 Anaas apsitrocyj arklee, karvės, žoosytee.


Vidutinis nuolydis 182 cm/km[1]. Vidurupio ir žemupio vaga vingiuota. 	 Yžnės vaga vėdoropie ė žemopie vingorioun.


Žiedynai susiformuoja lapų pažastyse. 	 Paskom ėš anūm palėik brondelės so tuokees joudaas žėrnelees.


Žiedai piltuviškai varpiški, kvapnūs, balti arba rausvi, 1,9–2,5 cm skersmens. 	 Lapaa ėšėlgi, šuoblės skvarmas, 2–5 cm ėlgoma.


Taurelės danteliai vos įžiūrimi. Vainiklapiai geltoni, apskriti, viršūnė apvali. 	 Žėidaa būn geltuoni, sokrauti i skietius.


Yra augalų su svyrančiais arba šliaužiančiais ūgliais. 	 Yr augalū so svyrontees aba šliaužontees ūglees.


Vaisius – lapavaisis. 	 Žydia panavėjė vasaras pradiuo.


Tai žoliniai augalai, apaugę švelniais plaukeliais arba pliki. 	 Žėidokaa sosispėitėė i tuokės kekės, ryškee žydruos barvas.


Lunaria) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų gentis. 	 Lunaria) y tuokė kryžmažėidiu augalū (Brassicaceae) šeimaa prėgolontė žuolie.


Nuotraukos 	 Abruozdielee


Laja tanki, piramidiška. 	 Žėivie lygė, roda y.


Bitininkystėje dažnai naudojama dūminėse kaip lėtai smilkstanti medžiagą. 	 Kempės žmuonis liuob nauduotė ognee skeltė - kap spruogėla nūspruogst ont sausuos kempės, ta ėm smilktė, ė nū anuos galėm prydegtė kėtus daaktus. Da kempės nuognee lietaa smilkst, tūdie tink rūkytė ėš auliū bėtis. Aplė kuoki baisee sausa, sositraukosi daakta aba pikta, nūsososi žmuogu saka, ka tas kap kempė (pintės) y.


Proskynų linijos mišką suskirsto į kvartalus. Proskyna dar vadinama kvartaline linija. Topografiniuose ir sportiniuose žemėlapiuose žymima ilga punktyrine linija. 	 Tepuogė medies būn pryšgaisrėnee kvartalū skynėmaa - anūs syks nu sykė ėšara, ka naožželtom keesas ė medees.


Dažniausiai driekiasi užmiesčiuose, atokesniuose regionuose arba sudaro kaimų, priemiesčių gatves. 	 Daba tonkiausee žvyrkelee palėkėė suodu kelee, suodu ulyčės kėtė ožmiestė kelee.


Lapai plunksniškai suskaldyti. 	 Aug vingrīkštee pėivūs, ėškartūs, pamedius, medies, opiu, ežerū, pelkiu, balu krontūs.


Lietuvoje puodai randami tarp seniausių archeologinių radinių. IV tūkstm. pr. m. e. puodai gaminti tiek plokščiu, tiek smailu dugnu, o nuo II tūkst. pr. m. e. pradėjo vyrauti plokščiadugniai puodai. 	 Poudaa būn nug 1 lėgė 10 lėtru talpoma, par švėntės liuob nauduotė ė lėgė 25 lėtru dėdloma poudus.


Nuo 1972 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, 1983–1985 m. Lietuvių literatūros katedros vedėja, 1982 m. docentė, 1990 m. profesorė. 1988 m. filologijos mokslų daktarė. 	 Nug 1972 metu palėka Vėlniaus onėversėteta diestytuojė, 1983–1985 m. bova Lietoviu literatūras katedras vediejė, 1982 m. palėka duocėntė, 1990 m. pruopiesuorė, 1988 m. filuoluogėjės muokslu daktarė.


Augalas, kuris gerai leidžia metūglius, yra sveikas ir sparčiai auga. 	 Augals, katros geraa leid metūglius, y sveikas ė spieree aug.


Paprastoji bitkrėslė (lot. 	 Marūns aba čīžmos (lot.


Lapai 7-15 cm ilgio, apatiniai strėliški, ilgais lapkočiais, aukščiau esantys bekočiai, dažnai rausvėja. 	 Šaknis aug kap pondaa, vešlės, gėlee isišaknyj. Lapaa būn 7-15 cm ėlgoma, ėšėlgi, tonkee ėšruod kap strielės.


Sietas, rėtis – daiktas, skirtas atskirti nuo tam tikrų elementų nenorimus elementus, pvz., jau sumaltus grūdus nuo jų lukštų. 	 Rietis (kėtaap sėits) y tuokis rakonds, so katrou parskėr kuokė taas bėraus dalyka mažas dalis nug dėdlesniū. Tas y ont medėnė lonka aptraukts tinklioks.


Dirvinio kežio porūšiai, varietetai ir formos per Tropicos.org (anglų k.) 	 Spergula arvensis – Nature Gate (onglu k.)


5 salos: dvi Dabintos (39,2 ir 2,1 ha), dvi Paukščių (4,6 ir 4,5 ha) ir sala ties Arlaviškėmis. 	 Mariūs 5 salas y: dvė Dabintas (39,2 ėr 2,1 ha), dvė Paukštiu (4,6 ėr 4,5 ha) ė sala pry Arlaviškiu.


1994–1998 m. Santarvės fondo kūrėjas ir pirmininkas. 	 1994–1998 m. Sontarvės fuonda kūries ė pėrmininks.


Brassica rapa) – dvimetė bastutinių (Brassicaceae) šeimos daržovė. 	 Brassica rapa) y tuokė daržuovė, katra muokslėškaa prigol pry kryžmažėidiu augalū (Brassicaceae) šeimuos.


Sėjamoji aviža (lot. 	 Avėža (lot.


Vainuto miškas prie Dargiškės 	 Vainuota medė šalėp Dargiškės


Kelmas – nulūžusio ar nukirsto medžio kamieno liekana, šaknimis įsitvirtinusi į žemę. 	 Kelms y nulūžosė aba nukirsta medė stombrė gals, šaknim isikėbėės i žemė.


Naudojamas kaip virtuvės įrankis mėsai su kaulais kapoti. Tačiau gali būti panaudotas ir kaip ginklas. 	 Tas y kaap peilis, bet tor trompa ronkena ėr dėdlė, stateekompė skvarmas sonkė geležtė.


Brassica napus var. napobrassica) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos dvimetis augalas. 	 Brassica napus var. napobrassica) y tuokis kryžmažėidiu augalū (Brassicaceae) šeimaa prigolons darža augals.


Atvėsinta kiauliena rankomis arba specialiomis mašinomis supjaustoma 1–3 cm gabalėliais, o lašiniai – 0,5–2 cm gabaliukais. 	 Kindžioks taisuoms ėš šmuotaas sopjaustytas meesuos, i katra da prided lašėnoku.


Lietuvoje dideli šilų plotai plyti Dzūkijoje, Aukštaitijoje, pajūryje. 	 Žemaitėjuo šėlū nie gausee, vuo ė tėi, katrėi y, mažiokaa.


Briza media) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų rūšis. 	 Briza media) y tuokis varpėniu (Poaceae) šeimuos žuolėnis augals.


Iki XX a. buvo naudojamas tradicinis salyklo darymas daiginant grūdus ant grindų, kuris buvo sezoninis. XIX a. antrojoje pusėje išrastas cilindras – grūdai iš mirkymo cisternų buvo pilami į didžiulius, hermetiškai, lėtai besisukančius metalinius cilindrus. 	 Salyklaa geriausi y šešiaeilee mėižee, nuor tink ė dvėeilee. Paprastaa salyklaa mėižius aba kėtus grūdus daigėn ont grindu - pradiuo kelės dėinas mėrkėn bačkuo, paskom pabera šėltuo vėituo (pryš saulė aba truobesie), ožkluoj driegna druobolė ė tap laika kuokė nedielė.


Philadelphus, angl. Mock-orange, vok. Pfeifensträucher) – hortenzijinių (Hydrangeaceae) šeimos augalų gentis. 	 Philadelphus) y tuokis krūms aba nedėdlis medielis, muokslėškaa prigolons huortenzėjėniu augalū (Hydrangeaceae) šeimaa.


Verpstukas. Gudija, XX a. vid. 	 Godėška verpstelė


Priklauso laipiojančius stiebus turintys žoliniai augalai. 	 Žėrnėku stobree teevi, laipontys, basivėniuojontys. Lapaa aug grotėm, ėšruod padabnee plonksnaa, toria galė ūsioka.


Oliva (nuo 2011 m.) 	 Oliva (nug 2011 m.)


Tikrasis kazlėkas, kazlėkas, slidukas (lot. 	 Slīduoks, kėtap kazliuoks, slīdgrībis, težlis (lot.


Teka pietų, vėliau ir pietvakarių kryptimi. 	 Tek Aliejė ont pėitū, paskom ėr ont pėitvakariu posės.


Prie Dratvens esančios gyvenvietės: Lioliai, Gailiai, Padratvinis, Petkiškiai, Lyduvėnai. Prie upelio stūkso Gaučiškės piliakalnis. 	 Pry opalė stūksa Gaučėškės pėliekalnis.


Pavadinimas kilo iš to, kad jo lapai panašūs į pupos lapus. 	 Poplaiškė prigol pry poplaiškiniu augalū (Menyanthaceae) šeimuos.


Dauginamas sėklomis ir vegetatyviškai. Žydi liepą - rugpjūtį. 	 Žydia lėipa- rogpjūti.


Upėvardis kildinamas iš žodžių aušti („vėsti, šalti“), latv. auksts („šaltas“).[2] 	 Myslėnama, ka opėis vards radas nug žuodiu aušti („viestė, šaltė“), latv. auksts („šalts“).


Iš to, kad augalas apaugęs plaukeliais, lapų paviršius mažas, sprendžiama apie jo kserofiliškumą, prisitaikymą prie sausros. 	 Anėm tink prastas, lėngvas dėrvas, nasibėjė sausmetė.


Paprastoji jonažolė (lot. Hypericum perforatum, angl. St John's wort, vok. 	 Švėnta Juonė žuolie, kėtap da Švėntū Juoniū žuolie, Marėjės žuolie, juonžuolė, juonažuolė (lot.


Mėgsta vidutiniškai derlingus, drėgnokus, kalkingus priesmėlių ir priemolių dirvožemius. 	 Miegst vėdotėnėškaa derlingas, driegnuokas, kalkingas dirvas.


Siauralapis švendras (Typha angustifolia) Plačialapis švendras (Typha latifolia) 	 Siaurlapis šėndros (Typha angustifolia) Platlapis šėndros (Typha latifolia)


Paprastasis kietis (lot. Artemisia vulgaris) – astrinių (Asteraceae) šeimai, kiečio (Artemisia) genčiai priklausanti augalų rūšis. 	 Kėitis kėtap dėdlėėjis kėitelis, aukštajis kėitis, kėitžuolė (lot. Artemisia vulgaris) y tuokis astrėniu augalū (Asteraceae) šeimaa prigolons augals.


Žiedynai – rutuliški, 2,5-5 mm skersmens graižai. Vainikėliai šviesiai geltoni. 	 Žėidokaa maži, žydia par lėipa ė rogpjūti.


Dumblių ląstelės turi chlorofilo, o tai leidžia jiems gyventi visiškai mineralinėje aplinkoje, organines medžiagas gaminantis fotosintezės būdu. 	 Dombliu laastelies y chuorofėla, katros leed vyktė fuotosintezee ė tap gautė jiedė. Vuo grybaa kieravuoj, ka domblee nesosostūm, gaun anym traašū.


Kad dešrų įdaras turėtų daugiau pilnaverčių baltymų, į jį dedama kraujo plazmos, riebaus ir lieso pieno, pieno baltymų, kiaušinių, o kad pagerėtų skonis − druskos, cukraus, prieskonių ir uždaro (juodųjų, raudonųjų ir kvapiųjų pipirų, muskato riešutų, kardamono, kalendrų, kmynų, svogūnų, česnakų ir kt.). Į kai kurias mėsos duonos ir rūkytų dešrų rūšis dedama konjako arba maderos. Kad dešrų mėsa išliktų raudonos spalvos, į įdarą dedama silpno natrio nitrito tirpalo. 	 Meesa somal aba sokapuo, da pryded lašėniū, sykees kraujė (kraujėnė dešra), būtėnaa droskas, pėpėru, kėtuokiu pagardū (cėbolė, česnaga, kvynu ė kt.)


Vienmetis laipiojantis augalas. 	 Tasaa augals vėinmetis y, anou stombris teevs (vėrkštės), ė sokas ont kėtū daaktū.


Rubus caesius, vok. Kratzbeere) – daugiametis erškėtinių (Rosaceae) šeimos krūmas. 	 Rubus caesius) y tuokis ougu .. , muokslėškaa prigolons erškietėniu augalū (Rosaceae) šeimaa krūms.


Auga pamiškėse, miškuose, daubose, pakelėse. 	 Ved tomsee mielinas rūgštuokas ougas.


Kiaulės papilvės riebalai 	 Da našėdėrbts kiaulės ožtrėns


Dauguma viksvų žydi gegužės - birželio mėn. 	 Ėš anou šierals menks - rets gyvuolis tejied saidrius.


Miksodžio piliakalnis, Knabė – piliakalnis Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Miksodžio kaimo, Varnių seniūnijoje. Pasiekiamas iš kelio 4609 Janapolė–Pavandenė–Žiogė prieš Šaukštelio piliakalnį pasukus į kairę šiaurės rytų link Viekšnalių, pavažiavus 1,3 km ir pasukus į dešinę, už 400 m. 	 Knabė aba Miksuodė pėliekalnis y piliakalnis Žemaitėjuo, Telšiū rajuona pėitūs, pry Miksuodė suodas, Varniu seniūnėjuo, šalėmaas kelė Janapuolė–Pavondenė–Žiuogė ė Sprūdės kalna.


Lietuvoje labai dažna, auga stovinčiuose ar lėtai tekančiuose vandenyse, ežeruose, tvenkiniuose, žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais. Vaistingoji žaliava – šakniastiebiai. Turi daug alkaloidų, kurie pasižymi spermicidinėmis savybėmis, todėl vartojama kaip kontraceptinė priemonė; trichomoniniam kolitui, odos grybelinėms ligoms gydyti. 	 Sykees lūgnaas pena karvės (ka duotom daugiau smetuonas, kap apsiveršioun).


Dirvinė čiužutė yra sunkiai išnaikinama piktžolė. 	 Daug žvagiu prijiėdėė gyvuolee gal apsitrūčytė.


Sėklų miltų dedama į duonos kepinius. 	 Tas tepuogė gers šierals y.


Pavadinimas kildinamas nuo žemaičių žodžio eiškus („aiškus“).[3] 	 Ožvadėnėms pareen nug žuodė eeškos („ryškos, čystos“).[1]


Intakai: dešinysis – Grindupis, kairysis Gebenė. 	 Ėntako: Grindopis (dešėnė šmuota), Gebenė (kairė).


Valgomas, vertingas, grybautojų mėgstamas ir renkamas. 	 Kelmotee jiedama gryba y, bet težė, labiau tink ožsliegtė.


Plukė (lot. 	 Bals (lot.


Teka Kretingos rajonu pietvakarių kryptimi. 	 Tek par Kretingas rajuona ont pėitvakariu.


Dešroms tam tikrą formą suteikia ir saugo jas nuo aplinkos poveikio natūralios žarnos arba dirbtiniai apvalkalai (baltyminiai, celiulioziniai, polimerinės plėvelės). 	 Dešras nug sena kemš i teevas kiaulės gruobas. Paskom anas būn rūkuomas rūkykluo, ka gautuom gera smuoka.


Grybas saugo dumblius nuo išdžiūvimo ir, kai kuriais atvejais, aprūpina dumblius mineralinėmis medžiagomis, gaunamomis iš substrato. 	 Dėdoms kerpės dombliu gniožols y, vuo anuo vėdorie soaugosės mažytės grybaliu torielkielės. Kerpės aug nuognee lietaa, geraa prysitaika pry uora parsimainymu, žalioun ė žėima, sogera rasuos, rūka vilgšmė.


Žolėje yra 0,03-0,06 % eterinio aliejaus, 6,7 % rauginių medžiagų, cholino, glechomino, cukraus, acto, vyno rūgščių, askorbino rūgšties, antocianinių, dažinių, mineralinių medžiagų. 	 Trama žuolės tramėn skausma, tink nū kaulų skaudiejėma. Trama žuoliems tepa aulius, ė parleka spėitlee. Žuolie tink jiedėmou, dietė i saluotas.


Paprastasis apynys (lot. 	 Apynys (lot.


Medžiai arba krūmai su kotuotais pumpurais. 	 Alksnee y medee aba krūmaa so kuotoutaas pomporaas.


Šiuraičių II piliakalnis – piliakalnis Rietavo savivaldybės teritorijoje, prie Šiuraičių kaimo, Tverų seniūnija. Pasiekiamas keliu 4601 Telšiai–Žarėnai–Tverai–Laukuva Šiuraičių centre pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 400 m kairėje. 	 Šioraičiu II pėliekalnis (Jakštėinės kalns?) y pėliekalnis Rėitava savėvaldybie, pry Šioraitiu suodas, Tveru seniūnėjuo.


Karklavijo vaisius 	 Ougas


Išteka iš Pušynpelkio durpyno greta Šienlaukio kaimo, 4 km į pietvakarius nuo Lyduvėnų. 	 Ėštek Aliejė ėš Pošynpelkė dorpyna šalėp Šėinlaukė suodas, katra rondas 4 km i pėitvakarius nug Lydovienu.


Intakai (visi kairieji): Blindis (6,6 km), Kūdlankis (4,8 km), Gedotė (1,7 km). 	 Ėntakaa (vėsi kairėėjė): Blindės (6,6 km), Kūdlonkis (4,8 km), Geduotė (1,7 km).


Rubinavo piliakalnis taip pat – Šarūnkalnis yra Šilalės rajone, Traksėdžio seniūnijoje, Rubinavo kaime 3 km į pietvakarius nuo Šilalės, kairiajame Lokystos krante. 	 Šarūnkalnis (kėtap - Robėnava pėliekalnis) y kalns (pėliekalnis) Žemaitėjuo, Šėlalės rajuonė, Traksiedė seniūnėjuo, Robėnava suoduo, 3 km ont pėitvakariu nug Šėlalės, ont kairė Luokystas kronta. Šalėp praeen plėnts 165 Šilalė–Šilutė .


Žiedynas – graižas, 4-6 cm skersmens. 	 Žėidaa būn muorkavas, rodas, geltuonas spalvuos, 4-6 cm skersmenė.


Naudojamas daugiausia saldiems patiekalams pagardinti. 	 Ta žėivė nūlop, sodžiuovėn ė somal ė mėltalius.


Žemupio vaga labai vingiuota. 	 Vaga žemopie nuognee vinngioun.


Įteka ir išteka po upelį (Dubysos baseinas)[1]. 	 I ežera itek ėr ėštek pu opiekšli (Dobysas baseens)[1].


Ušna – upė Žemaitijoje, Kelmės rajone; Ventos kairysis intakas. 	 Ošna y opės Žemaitėjuo, Kelmės rajuonė; Vėntas kairė šmuota intaks.


Echte Kamille) astrinių (Asteraceae) šeimos ramunių (Matricaria) genties augalas. 	 Matricaria recutita) y tuokis žuolyns, katros muokslėškaa prėgol dailyžėidiu augalū (Asteraceae) šeimaa.


Prasideda Žemaičių aukštumoje, į šiaurę nuo Šiauduvos. 	 Prasided Žemaitiu aukštomuo, i šiaurė nu Šiaudovas.


Pakražančio Švč. 	 Pakražontė Švt.


Šaltiena – mėsos, kaulų nuoviro drebučiai su mėsos gabaliukais. 	 Kuošelyna y meesuos jiedis, katra taisa ėš kaulu soltėnė ė meesuos šmuotu. Pradiuo ėšverd kaulus so meesuos šmuotelees (tonkiausee kiaulėėnas, bet tink ė kėtuokė meesa). Ėš kaulu smegenū ėšeen tuokė medega, nū katruos vėrals paskom kist.


Ežere galima sugauti lydekų, ešerių, kuojų, raudonsparnių, karosų, aukšlių. 	 Ežerė gyven lydekas, ešeree, kuojės, karuosaa, aukšlių.


Garden strawberry, pranc. Fraisier cultivé syn. Fraisier ananas, vok. 	 Fragaria x ananassa) y tuokis ougakeesis, ėšvests ėš žemougės (Fragaria).


Rubus chamaemorus) – erškėtinių šeimos daugiametis, 8–30 cm aukščio, dvinamis, žolinis, šakniastiebis augalas. 	 Rubus chamaemorus) y tuokis augals, katros nuokėn jiedamas augas. Gėmėnings avietee, gervougee.


Tai apvalus medinis kotelis siūlams vynioti su ant galo užmautu 2–5 cm skersmens smagračiu. 	 Tas yr apvalnos medėnis kuotalis siūlams vyninuotė. Ant anon gala ožmauts 2–5 cm skersmenė basisokontis ratoks.


Sėklos subręsta liepos-spalio mėnesiais. 	 Sieklas nuokėn vasaras pabonguo ė rodeni.


Kupstis (Šilalės r.) 	 Kopstis


Kepurėlė beformė, 5-20 cm skersmens, vingiuotai raukšlėta, tuščiavidurė, nuo šviesiai iki tamsiai, beveik juodai rudos spalvos. 	 Keporė nuognee raukšlieta, garbėniouta, tomsee roda, toštavėdorė.


Gundermann) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos, tramažolių (Glechoma) genties augalas. Liaudyje vadinamas liaukažole bei rėple. 	 Glechoma hederacea) y tuokė žuolie, katra muokslėškaa prigol pry lūpažėidiu augalū (Lamiaceae) šeimuos.


Vaisius - dėžutė. 	 Žydia vasaras čieso.


Rožės dažnai laikomos dieviškumo, tobulo grožio, o raudonosios – meilės simboliu. 	 Ruožė paprastaa laika, ka ana y patė gražiausė, patė poikiausė kvietka. Daba ruožės skyriom aba bokietaas duovenuo par vairės švėntės. Ruožės ėšveisė senuobės kėnaa.


Riešutas – stambus sausasis uždarasis vienasėklis vaisius. 	 Rėišots y stambos sausos oždaras vaisios so vėina siekla.


Jie vadinami žaliaisiais augalų plaučiais. 	 Tas y tuokis vyksmos, katrou čieso augals pasigamėn savėi reekalinga galė.


Ganyklos teikia pigiausią ir labai vertingą žaliąjį pašarą. 	 Būn savaamėškas ėr ožsietas.


eglynai: 47 % beržynai: 33 % juodalksnynai: 10 % baltalksnynai: 5 % ąžuolynai: 2 % drebulynai: 2 % pušynai: 1 % 	 eglynaa: 47 % biržtvynaa: 33 % joudalksnynaa: 10 % baltalksnynaa: 5 % oožoulynaa: 2 % apošruotaa: 2 % pošynaa: 1 %


Jaunos šakelės dėl savo lankstumo ir plonumo naudojamos krepšeliams pinti, o storesnės šakos – tvoroms pinti. 	 Jaunas anou šakalės (vytės) baisee geraa lonkstas, tūdie tink krežiams pintė, tuoraa būdavuotė.


Dirvinis ridikas arba svėrė (lot. 	 Svierie (lot.


Žiedai balti, ant papėdlapių juodomis aksominėmis dėmėmis, po 5-8 susitelkę kekėse. 	 Žėidaa baltuos spalvuos, kap laivelee, aug pu 5-8 kekies.


Graikija dažniausiai Balkanams nepriskiriama, kadangi ji priklauso Viduržemio jūros valstybėms. 	 Šiaurėnis robežios een par Donuojė ė Savas opis.


Ragangrybiečiai – parazitiniai grybai. 	 Ta y tuokė parazėtėnė gryba, katra isiveis augalū laastalies.


2019 m. apdovanota Žemaitijos jubiliejinių metų ženklu. 	 2019 m. apduovenuota Žemaitėjės jobėlėjėniu metu žėnklo.


Lapai pilkšvai žali, vėliau pasidaro balzgani, šeriški, šiurkštūs, susitelkę kuokštais. Lapkočio pamatas sustorėjęs, lenktas, gelsvas. Lapai stačiu kampu atsilošę nuo makšties. 	 Stombris ėlgesnis kap lapaa, tiktaas apatėnė dalės lapouta y, vuo viršotėnė plika, šiorkštė.


Įteka į ją ties Tamošiais, 79 km nuo jos žiočių. Vidutinis nuolydis 148 cm/km[1]. 	 Žemopie tek lygee so Mėtova, so katra sotek Tamuošiūs.


Priklausė Sąjūdžio vadovybei, 1992–1997 m. vadovavo Nacionalinių literatūros ir meno premijų komitetui, nuo 2000 m. LRT tarybos narys. 	 Martėnaitis dėrba žornalūs „Komjaunėma tėisa“ ė. „Jaunėma gretas“. 1980 m. tamė patiam onėversėtetė diestė literatūra.


Prieangiai pabrėžia pastato fasado vaizdą ir pagrindinį įėjimą. 	 Tas padailėn truobesė ėšruoda, keravuoj doris nug viejė, lytous.


Lapai dažniausiai siauri, bekočiai. 	 Žėidaa dėdli, daili, vairiū spalvū.


Ledum palustre, angl. Marsh Labrador Tea, vok. Porst) – erikinių (Ericaceae) šeimos augalas. 	 Ledum palustre) y tuokis augals, katros muokslėškaa prigol erėkėniu augalū (Ericaceae) šeimaa.


Vegetatyviniu būdu dauginasi gemaliniais pumpurais. 	 Senuobie tas galiejė butė kuokės taa yšvėntėnėma apeegas, katrūs nauduots ė papartis.


Tai daugiametis, 100 - 140 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis su gelsvai ruda žievele, storas, mėsingas, šakota šaknimi su daugeliu pridėtinių pumpurų. 	 Liūbīstra daugiametis, 100 - 140 cm aukštoma žuolyns y.


Auginamas sodybose, specialiuose ūkiuose. Yra daug kultūrinių veislių. 	 Tonkee augėnams šalėp nomū, gyvenėmūs.


Proskynos ariamos tiesiomis linijomis, vienodais atstumais lygiagrečiai ir statmenai, dažnai neatsižvelgiant į reljefo sudėtingumą. 	 Anas dėrbamas keliam būdavuotė, alektras štolpam statytė.


Paprastoji katuogė (lot. 	 Katougė (lot.


Žiedai susitelkę po 3-12. 	 Lapaa tepuogė plaukouti y.


Valgomoji morka (lot. 	 Muorks aba marks (lot.


Vaisiai prisikabina prie drabužių, gyvūnų kailio, todėl ir išplatinami. 	 Liekvarstos y: vara myžala, tolži, prakaita, tink ruonu skalavėmou.


Tai visžalis daugiametis, šliaužiantis augalas. 	 Tasaa augals y tuokis daugiametis keroks, vėsūmet žalis.


Per vaisių brendimą taurelė truputį padidėja. Vainiklapiai penki, tarpusavyje suaugę, sudaro žvaigždės formos vainikėlį. Kuokeliai 1,5-2,5 mm ilgio, jų dulkinės geltonos, suaugusios į vamzdelį, kuris gaubia liemenėlį. 	 Ved žėrnė dėdloma ougas, katras pradiuo būn žalės, vuo paskom pajuodoun.


Papilys (Burbiškių piliakalnis II) nuo piliakalnio 	 Paršpėlė kalns nug Pėlėis kalna


Prie Blendžiavos esančios gyvenvietės: Kadaičiai, Šateikiai, Reketė. 	 Pry Blėndiavas stuov Kadaitee, Šateikee, Reketė.


Debesų lieptais: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1966. – 79 p.: iliustr. 	 Debesų lieptais: eilėraščiai. – Vėlnios: Vaga, 1966. – 79 p.: iliustr.


Didžiausi ąžuolynai išsidėstę Lietuvos vidurinėje, pietinėje ir vakarinėje dalyse. 	 Senuobie Lietovuo būta daug oožoulynu, bet diel medegas daugoms anūm palėka ėškėrsta.


Mentha, angl. Mint, vok. Minzen) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos augalų gentis. 	 Mentha) tas y tuokis geraa kvepons žuolyns, muokslėškaa prigolons nuotrelėniu augalū (Lamiaceae) šeimaa.


Žiedynas - paprasta, laiba, vienašalė, reta, iki 10 cm ilgio varpa. Žiedyno ašis tribriaunė, ant jos iš vieno šono išaugusios vienažiedės, be varpažvynių, yliškos, melsvai arba violetiniai pilkšvo atspalvio varputės. 	 Lapaa pilkšvaa žali, paskom palėik balzgani, šiorkštūs kap šeree.


Paprastoji naktižiedė, arba girgždukas (lot. Silene vulgaris, angl. Bladder campion, vok. 	 Pūslėis žuolalė (lot.


Žiedai balti, nusvirę, sukrauti svyrančiose kekėse. 	 Žėidaa balti, sogolėė i nūlinkosės kekės.


Marius Mikalajūnas). – Vilnius, Tyto alba, 2002. – 153 p. – ISBN 9986-16-261-0 Lietuviškos utopijos: dialogai, pokalbiai, straipsniai, interviu, 1991–2003. – Vilnius: Tyto alba, 2003. – 210 p. – ISBN 9986-16-328-5 K. B. įtariamas: eilėraščiai (fotogr. 	 Marius Mikalajūnas). – Vėlnios, Tyto alba, 2002. – 153 p. – ISBN 9986-16-261-0 Lietuviškos utopijos: dialogai, pokalbiai, straipsniai, interviu, 1991–2003. – Vėlnios: Tyto alba, 2003. – 210 p. – ISBN 9986-16-328-5 K. B. įtariamas: eilėraščiai (fotogr.


Urdu kalba (اُردُو = Urdū) – indoeuropiečių kalba, atsiradusi XIII amžiuje. 	 Urdū kalba (اُردُو = Urdū) yr indoeuropėitėška kalba, katra žmuonis rokounas daugomuo Pakistanė (tenaas ana pagrindėnė šalėis kalba y) ėr Indėjuo (kap vėina ėš 23 uofėceeliū kalbū.


Tai vienmetis, 10–50 cm aukščio, daugiastiebis, šakotas, briaunotas augalas. šaknys siekia 20–50 cm gylį. 	 Tas augals vėinmetis, 10–50 cm aukštoma, daugiastombris, šakuots, briaunuots y.


Mėgsta lengvą priemolį ar priesmėlį, gana drėgną neutralios ar šarminės reakcijos dirvą. 	 Anam tink lėngvs prymuolis aba prysmėltis.


Kupsčio ežero pakrantė 	 Ežera kronts


Kupstis – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilalės rajone, apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Pajūrio, šiauriau Jomantų, dešiniajame Tenenio krante. 	 Kopstis yr ežerioks vakarų Žemaitėjuo, Šėlalės rajuonė, kortaas 3 km i šiaurės vakarū posė nug Pajūrė, ont šiaurės nug Juomontu, dešėniam Tenenė krontė.


Eglynų vidutinis tūris – 196 m³/ha, vidutinis prieaugis – 3,91 m³/ha, vidutinis bonitetas – II,2, vidutinis skalsumas – 0,63. 	 Eglyns - tamsė medė y.


Auga drauge su ąžuolais, liepomis, uosiais[1]. 	 Aug sykiom so oožoulaas, lėipom, ousees.


Visas augalas nuodingas, turi indolizidinio alkaloido svainsonino (swainsonine), kuris inhibuoja lizosominę alfa-manozidazę (lysosomal alpha-mannosidase). 	 Ciels vėlkžėrnė augals trocnos y. So anou sykees apsitrocyn gyvuolee, gal ė pasmirtė.


Žydi birželio−rugsėjo mėn. Labai dažna visoje Lietuvoje. 	 Žyda balonda birželė−siejės mienėsees.


theplantlist.org / Artemisia abrotanum L., angliškai botanikos-sodas.vu.lt / Diemedis – Artemisia abrotanum L. rhs.org.uk / Artemisia abrotanum southernwood, angliškai pfaf.org / Artemisia abrotanum – L., angliškai 	 theplantlist.org / Artemisia abrotanum L., onglėškaa botanikos-sodas.vu.lt / Diemedis – Artemisia abrotanum L. rhs.org.uk / Artemisia abrotanum southernwood, onglėškaa pfaf.org / Artemisia abrotanum – L., onglėškaa


Auga upių, upelių, ežerų ir griovių krantuose, salpinėse pievose, krūmuose. 	 Aug opiu, opalu, ežerū ė griuoviu krontūs, paopė pėivūs, krūmūs. Jaunas dalgžuolės jied gyvuolee.


Guoba (lot. Ulmus, vok. 	 Vinkšna, kėtap skirpsta, vinkšnos, skirpstos (lot.


Teka pietryčių kryptimi per Dievyčio ežerą, Padievyčio tvenkinį, prateka Lapkalnio, Balės miškus. 	 Tek ont pėitrytiu par Dievytė ežera, Padievytė tvenkėni, paskom par Lapkalnė, Balės medės.


Vicia, vok. Wicken) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis. 	 Vicia) y tuoks augals, katros muokslėškaa prigol pry brondėniu augalū (Fabaceae) šeimuos.


Šiauriniame šlaite į pylimą įrengti laiptai. 	 Ožlėpėmou padaryti laaptaa.


Prie Laikšių kaimo prateka didelį Pavėžupio tvenkinių kompleksą. 	 Pry Laikšiu suodas partek par dėdli Paviežopė tvenkėniū kuompleksa.


Paplitęs Europoje, Sibire, Kaukaze, Vidurinėje ir Mažojoje Azijoje. 	 Šonuobelė aug Euruopuo, Sėbėrė, Kaukazė, Vėdorėnie ė Mažuojuo Azėjuo.


Į vakarus nuo piliakalnio stūkso Kartenos akmuo su Karvės, kitaip – Velnio pėda, vadinamas Laumės akmeniu, o už jo yra Kartenos Lurdas (manoma, įrengtas pagonių alko vietoje). 	 I vakarus nug pėliekalnė riuogsa Laumės kūlis, vuo šalėp anuo Kartenas Lurds y (bovėės alks).


Ilgis 22 km, baseino plotas 41 km². Vaga nuo ištakos iki Eitučių reguliuota, plotis 5-8 m, gylis 0,2-0,5 m. Vidutinis nuolydis 2,90 m/km. 	 Vaga lėgo Eitotiu ėštėisinta y, anuos platoms 5-8 m, gėloms 0,2-0,5 m y. Vaga leidas 2,90 m/km.


1970-1981 m. mokėsi Klaipėdos 5-oje vidurinėje mokykloje, nuo 1971 m. Klaipėdos muzikos mokykloje, dainavo berniukų chore „Gintarėlis“. 	 1970-1981 m. muokies Klaipiedas 5-oje vėdorėnie muokykluo, nug 1971 m. Klaipiedas mozėkas muokykluo, dainava bernioku chuorė „Gintarėlis“.


Alsa – kairysis Šešuvies intakas, įteka į ją 74,5 km nuo jos žiočių. 	 Alsa yr opės rytū Žemaitėjuo, Raseiniu rajuonė, kairė šmuota Šešovėis ėntaks.


Stačioji briedgaurė (lot. Nardus stricta, vok. 	 Brėidgauris, kėtap brėidgaurė, vilkžuolė (lot.


Algis Uždavinys (1962 m. balandžio 26 d. Vilniuje, Lietuvos TSR – 2010 m. liepos 25 d. Kabeliuose, Lietuva) – filosofas, menotyrininkas, kultūrologas, lyginamų civilizacijų studijų specialistas, orientalistas. 	 Algis Oždavėnys (gėmėės 1962 m. balondė 26 d. Vėlniou, mėrėės 2010 m. lėipas 25 d. Kabeliūs) bova lietoviu pėliuosops, menuotyrėninks, koltūruoluogs, lygėnamu cėvėlėzacėju stodėju, Rytū koltūru žėnuovs.


Švylys (lot. 	 Pūkaa (lot.


Žiedyno aukštis 10-30 cm, sudarytas iš 20-50 žiedų. 	 Rodeni sonuokėn sava vaisius - tuokės dyglioutas diežalės, katrū vėdou būna tomsee roda, blizgontė, drūta siekla.


Aukštaitijoje kai kur diendaržiai buvo ir dengiami. XIX-XX a. pr. keitėsi tvartų plano struktūra, todėl diendaržiai tapo besišliejantys prie tvarto iš vienos pusės. Kai kur Žemaitijoje išliko pusiau uždari diendaržiai tarp pastatų, o Aukštaitijoje - uždarų vidinių diendaržių[1]. 	 XVII o. pab. anėi truobesee pradietė jongtė, tūdie laidars palėka naoždėngta kūtės dalim. Kaap katrūs Žemaitėjės vėitūs palėka posiau oždari laidaraa terp truobesiū.


Ankara – miestas vidurio vakarų Turkijoje, šalies sostinė ir antrasis pagal dydį miestas (po Stambulo). Taip pat Ankaros provincijos centras. Miestas yra 938 m aukštyje virš jūros lygio.[1] Išvystyta mašinų, maisto, vilnos, odos, medienos pramonė. 	 Ankara y miests vėdorė vakarū Torkėjuo, šalėis suostėnė ėr antros palee dėdloma miests pu Stambola.


Teka per Draudenių ežerą. 	 Partek par Draudeniu ežera.


Karkluojė – upė Plungės ir Kretingos rajono savivaldybių teritorijoje, Minijos baseine, Alanto dešinysis intakas. Upės kodas LT117010469. 	 Karkloujė yr opės vakarū Žemaitėjuo, Plongės ė Kretingas rajuonūs, Mėnėjės opynė, Alonta dešėnėis posėis intaks.


Kuprės miškai – miškų masyvas Lietuvoje, Kelmės rajone, 7 km į pietvakarius nuo Kelmės, į šiaurės vakarus nuo Pakražančio. 	 Koprės medė y medė rytū Žemaitėjuo, Kelmės rajuonė, 7 km ont pėitvakariu nug Kelmės, ont šiaurės vakarū nug Pakražontė.


Ližės mentė dažniausiai pailgos ovalios ar stačiakampės formos. 	 Lėžės mentė būn paėlga, apvalė aba apskrėta.


Lietuvoje iš burokėlių gaminamos sriubos (barščiai, šaltibarščiai, batviniai), mišrainės, sultys. 	 Svėklee geraa tink kap ryškee rauduons dažos.


Augalas vienmetis, žolinis, iki 130 cm aukščio. 	 Augals vėinmetis y, ožaug lėgo130 cm aukštoma.


Paprastasis pastarnokas (lot. 	 Pastarnuoks aba pasternuoks (lot.


Augalas nuodingas. Kaip ir visos kiauliauogių genties rūšys turi alkaloido solanino, taip pat ir gliukozidų, saponinų. Neprinokusiose uogose solanino yra daugiausia, todėl jomis kartais apsinuodija vaikai. 	 Ciels kiaulougės keesos trocyzna y, ale ougas kap prisėrpst, tap jau tink jiestė.


Baltoji garstyčia – vienmetis žolinis augalas, užaugantis iki 120 cm aukščio. 	 Tas vėinmetis žuolėnis augals y, ožaugons lėg 120 cm aukštoma.


2007 m. baigė Vilniaus universiteto Religijos studijų centro magistrantūrą, suteiktas religijos mokslų magistrės laipsnis. 	 2007 m. baigė Vėlniaus universiteta Religijas studiju cėntra magistrantūra, suteikts religijas muokslu magistrės laipsnis.


Žemupyje teka per Kretingos pietinius pakraščius. 	 Žemopie teka par Kretingas pėitėnius pakraštius.


Vandens pralaida – šachtinė. 	 Ondou bieg par šachta.


Luobelė nulupama. 	 Tonkee aug krūvuom.


Gewöhnliches Katzenpfötchen) – astrinių (Asteraceae) šeimos, katpėdžių (Antennaria) genties augalas. 	 Antennaria dioica) tas y tuokis dailyžėidiu šeimuos (Asteraceae) augalioks.


Kilo iš Vakarų Europos ir dabar yra paplitęs ten, kur vyrauja vidutinių platumų klimatas. 	 Kėlėma ėš Vakarū Euruopas y.


Ši grandinė tęsiasi pietryčių kryptimi ir beveik pasiekia Baku prie Kaspijos jūros. 	 Ons een nug Suočė lėgo pat Bakū.


Lietuvoje uosynus sudaro paprastojo uosio (Fraxinus excelsior) sąžalynai. 	 Anas rondas šlapiūs, nuognee derlingūs dėrvūs, ypatingaa prymuoliūs.


Tai daugiametis, iki 60 cm aukščio, šiek tiek kvepiantis žolinis augalas. Turi šakotą liemeninę šaknį. Stiebas status, apvalus, briaunotas, smulkiai vagotas. 	 Tasaa žuolyns daugiametis y, ožaugons lėg 60 cm aukštoma.


Auga smėlinguose, net žolėtuose pušynuose, eglynuose su pušies priemaiša, grupėmis, kartais kolonijomis. 	 Auga slyduokaa vasaras pabonguo ė rodeni vairiūs pošynūs, ypatingaa smiltingūs aba pošū ėr egliu medies.


Beržoro Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia stovi Beržoro kaime, Beržoro ežero šiaurės vakarų krante, 2 km į pietus nuo Platelių bažnyčios. 	 Beržuora Šv. vīskopa Stanėsluova bažninčė y tuokė senuobėnė medėnė bažninčė, katra stuovi Beržuora kaimė, ont Beržuora ežera kronta, 2 km i pėitus nug Plateliu.


Kepurėlė geltonos, rudai geltonos spalvos, žvynuota. 	 Ėšruod kelmotis švėisee geltuonaa aba rodaa, anou keporė kap kūgis, bet kap gryba senst, tap ana ėm pluokštietė.Ont vėrša y tuoki kap ė žvynelee. Kuots geltuons, teevs, kreivs, so tuokio sėjuono, katros tonkee būn solėpėės so keporė.


Kali (काली) – aukščiausiojo Brahmano apraiška; Tara (तारा) – deivė-sergėtoja; Tripurasundarė (त्रिपुरसुन्दरी) – trijų pasaulių grožybė; Bhubanešvarė (भुवनेश्वरी) – dieviškoji motina, kosmoso įsikūnijimas; Bhairavė (भैरवी) – nuožmioji deivė; Čhinamasta (छिन्नमस्ता) – ypač nuožmi deivė, peržengianti visas dvejybes; Dhūmavatė (धूमावती) – mirties, gedulo deivė; Bagalamukhė (बगलामुखी) – priešus nugalinti deivė; Matangė (मातङ्गी) – poetinio įkvėpimo, žinijos deivė; Kamala (कमला) – maloningoji deivė. 	 Kali (काली) – aukštiausiuojė Brahmana apveizda; Tara (तारा) – deivė-kieravuotuojė; Tripurasundarė (त्रिपुरसुन्दरी) – tryjū svietu gruožybė; Bhubanešvarė (भुवनेश्वरी) – dievėškuojė muotyna, kuosmuosa ysikūnėjėms; Bhairavė (भैरवी) – sragiuojė deivė; Čhinamasta (छिन्नमस्ता) – ypatingaa sragė deivė, katra pereen vėsus robežius; Dhūmavatė (धूमावती) – smertėis, gedola deivė; Bagalamukhė (बगलामुखी) – deivė, katra teriuoj neprietelius; Matangė (मातङ्गी) – puoezėjės, žėnuojėma deivė; Kamala (कमला) – maluoninguojė deivė.


Vaisius – juodas, blizgantis kaulavaisis. 	 Ėš vaisiu dėrbami dažaa, sausintu vaisiu nūvirs y kap liekvarsts (palaid vėdorius, geramas nug geltuos).


Paprastasis skroblas (lot. 	 Skruobla aba skruoblos (lot.


Ragangrybiečiai (lot. Taphrinales) – aukšliagrybių (Ascomycetes) eilė, kuriai priklauso ragangrybinių (Taphrinaceae) šeima. 	 Laumšloustė da žemaitiūs vairee šaukiama: laumės šlouta, lamšloutė, laumiešloutis, laumašloustis, laumašloutė, laumiešloutė, velnašloutė y tuokės grybas (lot. Taphrinales) padėrbts kuokė medė šakū sosirezgėms.


Nuo XVII a. Ispanijos valdos regione buvo plėšomos atskirų kolonijinių valstybių, kurios kūrė naujas Vakarų Indijų kolonijas. Dalybose dalyvavo Britų imperija, Prancūzija, Nyderlandai, Portugalija, Danija, Švedija ir netgi Kuršas. 	 Nug XVII a. ispanu ožvajėvuota Vest Indėjė pradiejė dalytėis kėtas Euruopas šalis: Onglėjė, Prancūzėjė, Uolandėjė, Portogalėjė, Danėjė, Švedėjė ė Koršos.


Burbiškių piliakalniai (A700KP) – du piliakalniai Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Burbiškių kaimo, Varnių regioniniame parke, prie šiaurės vakarinių Paršežerio krantų. 	 Parškalnis y vėins patiū garsiausiu ė dėdlingiausiu Žemaitėjės pėliekalniu. Ons stuov Šėlalės rajuonė, pry Borbiškiu suodas, Varniu regėjuonėniam parkė, pry šiaurės vakarėniu Paršežerė krontū. Parškalnis sosided ėš 2 aba 3 kalnū.


Pamatiniai lapai skrotelėje. Lapai įvairios formos: pailgi, linijiški arba kastuviški, lygiakraščiai, dantyti arba plunksniškai iškarpyti. Tai priklauso nuo metų laiko, pavyzdžiui, rudenį išaugusių augalų lapai stambesni, labiau suskaldyti. 	 Lapaa vairiū skvarmū, pry žemės ėlgesni, vuo ont stombrė mažiokaa.


Kiaulėms tinka mažiau. 	 Kiaulėm tink natap geraa.


[1] 1993 m. Palangos miesto Kultūros ir švietimo skyriaus vedėjo pavaduotoja kultūrai, 1996–2004 m. Žemaičių kultūros draugijos informacinio kultūros centro Vilniuje vadovė, nuo 1999 m. – Lietuvos dailės muziejus (nuo 2020 m. – Lietuvos nacionalinis dailės muziejus) Skaitmeninių leidinių centro vedėja, nuo 2004 m. – Regionų kultūrinių iniciatyvų centro prezidiumo pirmininkė, 2009–2010 m. – VU Žurnalistikos instituto lektorė. 	 1993 m. Palonguos miesta Kultūras ė švėitėma skyriaus vediejė pavadoutuojė kultūraa, 1996–2004 m. Žemaitiu koltūras draugėjės ėnfuormacėnė koltūras cėntra Vėlniou vaduovė, nug 1999 m. – Lietovuos dailės moziejė Skaitmenėniu leidėniū cėntra vediejė, nug 2004 m. – Regėjuonu koltūrėniu ėnėceetyvu cėntra prezėdioma pėrmėninkė, 2009–2010 m. – VU Žornalėstėkas instėtota lektuorė.


Romėnų autoriai naudojo Sclaueni, Sclauini pavadinimus. Vėlesni autoriai naudojo Sthlabenoi, Sthlabinoi pavadinimus, o romėnai rašė Sthlaueni, Sthlauini. 	 No slavaa, pryšėngaa kap baltaa, smarkee mėša so aplinkėniem tautuom (germanaas, dakaas, skėtaas, graakaas ė kt.), tūdie anūm kalbas ė koltūra geruokaa pasimainė nug indėeuropėitiu pruokalbės, pryšėngaa nego baltu.


Vaisius – lapavaisis. Subrendę vaisiai žvaigždiškai išsiskečia, išsilenkia lanku, sprogsta per siūlę ir išsvaido sėklas, kurias išnešioja vanduo. 	 Lokštu žėidaa dėdli, geltuoni, so 5-10 lapaliu.


1991–2001 m. dirbo Lietuvos pedagoginiame institute, kur aktyviai prisidėjo rengiant pradinių klasių moksleivių muzikos pedagogikos programą, daug dėmesio skyrė pradinių klasių moksleivių muzikalumo tyrimui ir naujų būdų jam lavinti sklaidai. 2005 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje apgynė daktaro darbą Etninė muzika pradinių klasių muzikinio ugdymo sistemoje. 	 1991–2001 m. dėrba Lietovuos pedaguogėniam instėtotė, katramė okatnee prisidiejė, ka būtom naujuovėškaa padėbta pradėniu klasiu mozėkas pruograma, ka būtom taikuomi nauji būdaa muokytė mozėkas vaakus. Nug 2005 m. palėka muokslu daktaro.


Paprastoji saulėgrąža dažniausiai išaugina vieną žiedyną, nors kartais gali būti dar keli smulkesni. 	 Sauliegrooža žėidaa nūlatuos greežas paskom saulė, tiktaas kap nūnuokst, tap nūsvėrst žemyn.


Žirginys – sudėtinis žiedynas. Ant pagrindinės ašies išsidėstę kuokeliniai žiedai. 	 Žirgėns (kėtaap žirgėnis, sporgana) y tuokis žėids, katrou tor lazdyns, alksnis, beržos.


Nuo šiaurinių Didžiojo Kaukazo šlaitų iki Kumos-Manyčiaus įdubos tęsiasi Priekaukazė, kuri skiria Stavropolio aukštumą nuo Kubanės-Azovo jūros bei Tereko-Kumos žemumų. Į pietus nuo Didžiojo Kaukazo driekiasi akumuliacinės Kolchidės (vakaruose) ir Kuros-Arakso (rytuose) žemumos. 	 Šiaurėnė Kaukaza dalės prigol Rosėjee, tenaas gyven daug variū vėitas žmuoniū, dalės anūm sėik naprigolnybės (pvz., kap katrėi čečienaa, ingošaa).


Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. 	 Ana statiekompė y, so vėino buokšto, vėdou -5 altuoree.


Prie Kisupės yra Kisinių ir Žiaukų sodai. 	 Pry Kėsopės stuov Kėsėniu ė Žiauku suodnaa.


Vaisiakūniai rutuliški, kriaušiški arba kiaušiniški, apaugę smulkiomis trapiomis karpelėmis arba dygliais, kurie lengvai nusitrina arba senesnių grybų savaime išnyksta. Kartais nuo dygliukų grybas atrodo lyg ežiukas. 	 Ėšruod kap kuokis ėšpampėės kiaušis aba grūšė, balts aba pilks, apaugėės tuokees pampaas aba dyglees.


Pimpinella anisum) – salierinių (Apiaceae) šeimos ožiažolių (Pimpinella) genties žolinių augalų rūšis. 	 Pimpinella anisum) y tuokis žuolyns, muokslėškaa prigolons skietėniu augalū (Apiaceae) šeimaa.


Transporto mazgas (eina kelias ir geležinkelis Stambulas-Sofija). 	 Edirnie kryžiounas plėntaa y gelžkelee (terp anūm ė Stambols-Suofėjė).


Erčia yra svarbi žolėdžių miško gyvūnų maitinimosi vieta. 	 Kėtasyk pruogoma palėik ba tenaas y kuokė pelkė aba tyrs.


Alnus, angl. Alder, vok. Erlen) – bukiečių (Fagales) eilės beržinių (Betulaceae) šeimos augalų gentis. 	 Alnus), ont Jorbarka posės da saka elksnis y lapouts medis, katros prėgol pry beržėniu (Betulaceae) šėimuos.


Auga laukuose, daržuose, dykvietėse, soduose, ant pylimų. 	 Aug laukūs, daržūs, tyrūs, suodnūs, smėltysė, ont saulietu šlaatū.


Vaisiai – rutuliškos, iš pradžių gelsvos, paskui tamsiai raudonos uogos. 	 Rogpjūtė pabonguo spangoulės jėm noukintė tuokės tomsee rauduonas ougas. Anas tink jiedėmou ė žalės, ė sausintas aba vėrtas.


Daugiametis, 15-30 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis trumpas, gausiai šakotas. Visi lapai skroteliniai, pailgai kiaušiniški, šviesiai žali, su įdubusiomis gyslomis, dėl to lapų paviršius raukšlėtai vagotas, iš pradžių kraštai būna užsirietę, vėliau išsitiesia, apatinė pusė plaukuota. 	 Tasaa augalioks daugiametis y, ožaug 15-30 cm auktoma.


Didelė, apie 2000 rūšių, paplitusių visose pasaulio dalyse, gentis. 	 Saidree daugomuo būn daugiametės žuolės. Anas tonkiausee žydia gegožė - bėrželė mienėsees. Lapaa būn ėlgi, ėšruod padabnee kap kards, anūm rombaa aštree y, tūdie parbraukus pėrštaas anūs parpjaun.


Žydi liepos – rugpjūčio mėn. 	 Žydia lėipas – rogpjūtė mienėsees.


Palyginti lėtai augantis, nedidelio ar vidutinio aukščio medis, įprastai užauga 15-25 m, rečiau iki 30-36 m aukščio. 	 Skruobla aug lietaa, dėdlė augoma napasėik - ožaug lėgė 15-25 m, sykees lėgė 30-36 m.


Svarbiausia dešrų gamybos žaliava yra neriebi jautiena, kiauliena, rečiau − aviena ir paukštiena. Kepeninių ir kraujinių dešrų žaliava − kogalviai ir paskerstų gyvulių kraujas. Beveik visų rūšių dešroms daryti vartojami lašiniai. 	 Dešra taisa ėš vairiuos meesuos: jautėėnas, kiaulėėnas, retiau ėš avėėnas aba paukštėėnas.


Intakai: Duobaitė, Agluona (Agluonos intakas) (kairieji), Stinčius (dešinysis). 	 Intakaa: Doubaatė, Aglouna (kairiūjo), Stintios (dešėnis).


Iš sėklų spaudžiamas saulėgrąžų aliejus – vienas pagrindinių augalinių aliejų pasaulyje. Saulėgrąžų sėklos valgomos šviežios taip pat skrudintos, sūdytos, jomis gardinama duona, konditerijos gaminiai. 	 Ėš anūm spauda alėjo, anūm sieklas tink jiestė žalės aba paspirgintas, tepuogė tink dietė i douna, sausainius, pyragus. Sieklu ėšspaudas tink gyvuoliū šieralou.


Krantai žemi, pelkėti, apaugę mišku. 	 Anon ėlgoms 1,1 km y, pluotybė lėgo 0,65 km y.


Bibliografija 	 Kningas


Lapai susisukę į pumpurus. 	 Augals apsidoklėn nug viejė.


Jazminas (lot. 	 Jazmėns (lot.


Vidutinio aukščio ar rečiau – aukšti medžiai, kurie paprastai užauga apie 20-25 m aukščio, kartais iki 35 m. Baltasis gluosnis – aukščiausiai užauganti gluosnių genties medžių rūšis Lietuvoje. 	 Paprastaa baltglousnis nie dėdlis medis ėr ožaug lėgė 20-25 m augoma, vuo sykees lėgė 35 m.


Kertamos 18–120 metų eglės. Mediena plačiai naudojama statyboje, yra celiuliozės žaliava[1]. 	 Anuo laikas smalka, pu eglėm mažaa kas aug, tėktaas samanas, keesaa, bet eglynus miegst vairės grybas.


Po kelių dienų varlės lerva susiformuoja (buožgalvis). 	 Par kelės dėinas ėš korkolū ėšsirėt varluožee.


Gleivėtas, geltonai rudas smėlėtų pušynų grybas. 	 Slyduoka vėršaa tomsee rodi, slydi, pamošalaa geltuoni.


Augalas vienmetis, vijoklinis. 	 Tasaa augals vėinmetis, aug kap vėjuoklė.


Sėklos iš šonų susiplojusios, inkstiškos, raudonos spalvos. Žydi birželio – rugsėjo mėn. 	 Nuokėn karklavėjė ryškee rauduonas ougas, katras tročyzna y.


Salix viminalis, angl. Common Osier, vok. 	 Salix viminalis) y vėina ėš karklū rūšiu.


Spanguolė (lot. 	 Spangoulė (lot.


Vainuto Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia 	 Vainuota Šv. Juona Krėkštītuojė bažninčė


Hygrophorus) – guoteninių (Hygrophoraceae) šeimos grybų gentis. 	 Hygrophorus) y tuokė gryba.


Aitralė – upelis vakarų Lietuvoje, Žemaitijoje, Rietavo savivaldybėje; viena iš Aitrą (Jūros baseinas) sudarančių upių (arba Aitros kairysis intakas).[1] Prasideda Ruškio kraštovaizdžio draustinyje, pelkyne prie Pribitkos kaimo. 	 Aitralė y tuokė opalė Žemaitėjuo, Rėitava savėvaldybie, i rinki nug Tveru. Ta y vėina ėš Aitra (Jūras baseens) sodarontiu opiu (aba Aitras kairysis intaks). Prasided Aitralė Roškė kraštuovaizdė draustėnie, liūnė pry Pribitkas suodas.


Nepakenčia sausros. III kategorijos, geras valgomas grybas. Grybautojams svarbu nesupainioti su bobausiu. 	 Anėm tink švėisės vėitas, lapoutiu medės aba parkaa.


Kalnuotose Žemės vietovėse auga iki 830 m aukščio altitudėse. 	 Ėš berža leidama sola, pomporaa ė rykštės een gydėmou.


Kekė – augalų žiedynas, ant kurio ašies išsidėstę pavieniai žiedai. 	 Kekė yr ont vėina stėiba, šakalės krūvuo augontis rėišutaa, ougas, žėidaa ė panašee. Kekė buotanėškaa būn paprastuojė (kap nug vėina stėibalė šakuojas žėidalee) aba sodietėnė (kap stėibalee vis šakuojas ėr ont kuožna da būn žėidalee).


UAZ-452 (Rusija) 	 UAZ-452


Steinschmätzer) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos žvirblinis paukštis, kuris nesunkiai atpažįstamas iš ryškiai balto antuodegio ir uodegos šonų, juodo uodegos vidurio ir galo. 	 Ons tora ryškee balta ontoudegi ė oudegas šuonus, vuo oudegas vėdorys ė galaa joudi y. Pats vėsos rods, joudaa šmuotouts par nogara ė sparnus, galva ė krūtėnė švėisesni.


Tai viena iš pagrindinių mėsos rūšių, plačiai naudojamų Australijoje, abiejose Amerikose, Europoje. 	 Ta y vėina labiausee jiedamu meesu Lietovuo ė cielom svietė. Daugoms jautė kūna daliū tink jiestė - anas jied vėrtas, keptas, rūkytas, dėrb kelbasus, sasyskas.


Esel) – arklinių (Equidae) šeimos neporakanopis žinduolis, kuris anksčiau buvo paplitęs visoje Šiaurės Afrikoje, o dabar labai negausiai išlikęs tik dykumose palei Raudonąją jūrą. 	 Kailis būn vairiū barvu, tonkiausee pilks, rods, šėrms, sykees garbiniouts, gaurouts. Nauduon žmuonis esėlus kuokėm daaktam, montuom gabentė, gal' neštė ė vėina žmuogu, tink kinkytė i vežėma, žombi. Kap katrūs svieta vėitūs (pvz., Italėjuo) žmuonis gera esėlės pėina, tepuogė jied esėlyna.


Dažna visoje Lietuvoje. 	 Brėidgauris bjauros augals pjautė y: ons velias i draboži, byr nū vežėma, anamė galė dalgi nūsoktė.


Lasa (tibet. ལྷ་ས་ = lhasa, kin. 拉萨, pinyin: Lāsà) – miestas Kinijos LR, Tibeto autonominio regiono ir Tibeto istorinės šalies sostinė, kultūrinis ir ekonominis centras. 	 Lasa (tibet. ལྷ་ས་ = lhasa, kin. 拉萨, pinyin: Lāsà) y Tėbeta suostėnė, vuo daba tas y Kėnėjės miests ė Tėbeta autuonomėnė regėjuona cėntros. Lasa istuorėnė Dalai lamas būstėnė ė Tėbeta bodėzma cėntros y. 2004 metaas Lasuo gyvena 257,4 tūkst. gyventuoju.


2014 m. apdovanota Lietuvos Respublikos Vyriausybės Padėkos raštu už indėlį į Lietuvos kultūros paveldo puoselėjimą ir muziejininkystės plėtrą. 	 2014 m. apduovenuota Vyriausybės Padiekas rašto ož indieli i Lietovuos koltūras pavelda kieravuojėma ė moziejėninkystės plietėma.


E. Šachas buvo Haredi judaizmo propaguotojas, jis pasisakė prieš pasaulietines mokyklas, teigė kad psichologijos ir istorijos studijos yra erezija, o verslo studijavimas jame nedalyvaujant yra nereikalingas. 	 E . Šachas buvo Haredi judaizmo propaguotojas , jis pasisakė prieš pasaulietines mokyklas , teigė kad psichologijos ir istorijos studijos yra erezija , o verslo studijavimas jame nedalyvaujant yra nereikalingas .,.


Dirvinis kežys (lot. Spergula arvensis, angl. Corn Spurrey, vok. 	 Gauris, kėtap da gaurīs, gaurios, gauruožos (lot.


Artemisia absinthium, vok. Wermut, angl. Absinth wormwood) – kiečių (Asteraceae) genties augalas. 	 Artemisia absinthium) y tuokis dėdlee guoduojams žuolyns.


Rakiai yra apsauga nuo augalėdžių gyvūnų. 	 Akstėnus kap katrėi augalaa tor ont sava lapu, stombriu, žėidū, vaisiu. Tas y anūm apsigėnėms nug anus jiedontiu žvieriu.


Gaidys yra naminio paukščio – vištos (Gallus gallus domesticus) patinas. 	 Nug anuos skėras ka y dėdlesnis, paprastaa ryškesnės barvas plonksnuom, so dėdlė oudega, ont galvuos toria dėdlė rauduona skiautarė ė pu snapo tuokė pat "barzda". Ont staibiu y tuoki pentėnaa, katraas gaidee pešas. Gaidee skardee gėid sykis nū sykė par ciela dėina, ė tas nug sena liuob būtė žmuoniem kap ė kuoks zėgliuorios.


Gerai ištroškinta puikiai tinka kaip garnyras prie mėsos patiekalų, jas galima dėti į omletą, padažą prie makaronų patiekalų, taip pat paskaninti ryžių patiekalus. 	 Ta y nuognee miegiama gryba - ana jied truoškinta so svėisto, grėitėnė; tink kap garnyrs, mėrkals.


Eriophorum, angl. Cotton grass, vok. 	 Eriophorum) y tuokis augals, katros muokslėškaa prygol pry viksvoulėniu augalū (Cyperaceae) šeimuos.


Būdingas lazdynui, alksniui, beržui. Vikiteka 	 Vikiteka


Kryžminasi. Išvestos kelios formos. 	 Sausvėidi žmuonis diel gruožībės suodėn šalėp nomū.


Ankštyse būna 3-5 stambios, plokščios, įvairių veislių skirtingų spalvų (šviesiai rožinės, žalios, rudos, tamsiai violetinės) sėklos. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. 	 Tūsė brondysė būn pu 3-5 dėdlės, stambės sieklas. Žydia popas par vasara - nug bėrželė lėg rogpjūtė.


Tansy, vok. Rainfarn) – astrinių (Asteraceae) šeimos daugiametis, aštraus kvapo, 30-120 cm aukščio augalas. 	 Ans muokslėškaa prėgol dailyžėidiu augalū (Asteraceae) šeimaa. Marūns daugiametis, aštraus kvapa, 30-120 cm augoma augals y.


Vaisius – lukštavaisis. 	 Žydia gegožė–siejės mienesees.


Burdock, vok. 	 Varnaliežos, kėtap varnalieža, kėbis (lot.


Kalnujai minimi XIV a. XVIII a. buvo karališkasis kaimas. 	 1711 m. praiejė mars ė vėsi žmuonis pasimėrė, ė nieks čiuonaas negyvena lėg pat 1738 m.


Plaukuotieji beržai – mezohigroitai-higroitai, tai yra pusiau drėgnų-šlapių vietų (miškų, pievų) augalai, labiau toleruoja rūgščius pelkinius, ne tokius derlingus dirvožemius negu karpotieji beržai. Plaukotieji beržai nevengia ir nuolat užmirkusių dirvožemių. 	 Beržos pašepielis aug šlapiūs vėitūs (medies, pėivūs), parneš rūgštuokas, nelabaa skalsės dirvas, gal augtė ožmirkosiūs vėitūs.


Akmuo guli tarp Kartenos piliakalnio ir kitapus Kūlupio esančio Kartenos Lurdo, kuris, manoma, įrengtas pagonių alkvietėje. 	 Vėsaa šalėmaas kūlė y tap šaukiams "lords", katros rasietaas palėkėės senuobėnės alkas vėituo.


Dirvinis vijoklis – sunkiai išnaikinama piktžolė. 	 Vītoulė ikyrė piktžuolė y.


Saulėgrįža (ankstesnėje literatūroje galima rasti pavadinimą solsticija) tai laiko momentai žiemą ir vasarą, kai Saulė, slinkdama ekliptika, atsiduria taškuose, labiausiai nutolusiuose nuo dangaus pusiaujo. Nuo jų Saulė pradeda grįžti atgal (artėti prie dangaus pusiaujo). 	 Sauliegroožaa, kėtap da sauliegrooža, sauliegroožos, sauliegroožis y tuokis čiesos žėima ė vasara, kap Saulė būn tuoliausee nug dongaus posiaujė; tas y, Saulė būn labiausee nutuolūs i šiaurė aba pėitus ė par sauliegroožūs praded gryyžtė atgaliuos.


Medynų sudėtis: 	 Aug tuoki medynaa:


Šaknyse ir lapuose yra daug vitamino C (apie 290 mg kilograme šaknų) ir fitoncidų. 	 Anūs gausoms mėneralėniu drosku (kalė, kalcė, magnė, sieras, varė, fuosfuora, ė kt.) y.


Šaknis 	 Medė šaknis


Tai bešakniai ir belapiai parazitiniai augalai su vijokliniais stiebais, kurie apsivynioja apie kitus augalus ir prie jų prisitvirtina siurbtukais (haustorijomis). 	 Ons nator ny lapu, ny šaknū ė laikas apsisokėės aple kėtus augalus. Žėidaa anou maži, solindėė i koukštus. Bronts tor tuokius siorbtokus, katraas prikimb pry kėtū augalū ė siorb ėš anūm soltis.


Kelmai yra svarbi ekologinė buveinė įvairioms grybų, samanų rūšims. 	 Ont kelmū tonkee aug kremplee, samanas. Kap katrūm lapoutu mediu jauni kelmaa gal ataugtė atžaluom. Žemaitiūs kelmo tonkee pavadėnams veln's.


Sapopanas (isp. 	 Sapopans (isp.


Prie pietinio ežero kranto įsikūręs Pažerio kaimas. 	 Ont pėitrytėnė kronta stuov Pažerė suoda.


1976 m. Peskaroje (Italija) Europos taurės laimėtojas. 1988 m. vienas Lietuvos tautinio olimpinio komiteto atkūrimo iniciatorių, komiteto Generalinės asamblėjos ir Vykdomojo komiteto narys. 	 Muonrealė XXI uolimpėniu žaidyniu bruonzas medalė laimietuos 100 m krūtėnė – 1:04.23; 200 m. krūtėnė – 6 vėita; 4x100 kombėnoutuo estafetie – 5 vėita; uolimpėnis rekuordėninks 100 m krūtinė. 1976 m.


Dažnai sriuba dar gardinama virtais kiaušiniais, mėsos bryzais, bulvėmis, morkomis, kruopomis,[2] vietomis blendžiama miltais. 	 Ka lapynė rūgštė y, ta ana pradara smetuono. Gal jiestė ė šalta, ė šėlta.


Aukštupio vaga ištiesinta, likusi – savaiminė, vingiuota. Šalia upės yra Grygališkės, Šiaudviečių, Budrikų, Vanagių kaimai ir Žemaičių Naumiestis. 	 Šalėmaas opėis y Grygalėškė, Šiaudviečių, Budrikų, Vanagių ė Žemaitiu Naumiestis.


Žiedkočiai augalams žydint nulinkę, vėliau statūs. Taurelė piltuviška ar varpiška, šviesiai žalsva, plaukuota, ryškiai briaunota. Vainikėlis geltonas, su oranžiškai raudonomis dėmelėmis žiotyje. 	 Švėnta Petra raktu žėidelee ėšruod kap pondelis raktu (diel tou ė tuokis vards).


Hanoverio panorama 	 Hanuoverė abruozdielis


Lietuvoje žinomos 66 rūšys. 	 Žėidaa sogolėė i tuokės plaukoutas varpalės.


Prasidedant vegetacijos laikotarpiui, atgijus augalams po žiemos, pradeda augti nauji ūgliai. 	 Prasidedont augalu augėma čiesou, atgėjus augalams pu žėimuos, praded augti naujė ūglee.


Tai daugiametis, 1–3 m aukščio, šakotas krūmas. 	 Tas daugiametis, 1–3 m augoma, šakuots krūms ī.


Aukštis – 15,7 m, apimtis – 7,7 m. Viršūnės nėra. 	 Anon aukštoms 15,7 m y, apjėmėms – 7,7 m.


Į Korekos komuną patenka šie kaimai: 	 I Korekas komona pakliūn tuokės suodas:


Tikroji sora (lot. 	 Sūra , kėtap suora aba pruosaa (lot.


Prunus) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos slyvinių (Prunoideae) pošeimio slyvų genties slyvų pogenties augalas. 	 Prunus) ī vaisėnis medis, augėnams suodnūs, gyvenėmūs, vuo laukėnee slīvaa aug laukūs, pamedies.


Cornus, angl. Dogwood) – sedulinių (Cornaceae) šeimos daugiamečių medingų augalų (krūmų ir medžių) gentis. 	 Cornus) y tuokis somediejėės augals (krūms aba medis).


Augalas 30-100 cm aukščio, dvimetis ar daugiametis. 	 Augals 30-100 cm augoma y, dvėmetis aba daugiametis.


Carum carvi, angl. Caraway, vok. Kümmel) – salierinių (Apiaceae) šeimos augalų rūšis, vienintelė iš kmyno (Carum) genties auganti Lietuvoje. 	 Carum carvi) y tuokis žuolyns, katros muokslėškaa prigol salėirėniu augalū (Apiaceae) šeimaa.


Skatina prakaitavimą, šlapimo išsiskyrimą. Vartojama karščiuojant, esant šlapimo takų uždegimui, kraujuojant dantenoms. 	 Gerėn virškėnėma, liuosoun vėdorius, ramėn nervus, skatėn prakaatavėma.


Yra Šv. Angelų Mergelės bažnyčia (1965 m.), Angelų Madonos aikštė, senovinis Turielos bokštas. 	 Stuov Šv. Aniuolu Panas bažninčė (1965 m.), Aniuolu Maduonas aakštie, senuobėškos Turjelas buokštos.


Rudenį, žiemą lesa sėklas[1]. 	 Rodeni ė žėima les sieklas[1].


E. Šachas mirė 2001 m. lapkričio 2 d. Bene Berake, jo laidotuvėse dalyvavo apie 200,000 žmonių. 	 E . Šachas mirė 2001 m . lapkričio 2 d . Bene Berake , jo laidotuvėse dalyvavo apie 200,000 žmonių .


Paprastoji saulėgrąža (lot. 	 Sauliegroožos , kėtap sauliegrōža, sauliegrōžis (lot.


Trama kompaktiška, koto trama plaušinga, vaisių kvapo, žalio grybo skonis aitrokas. Perpjovus matyti, kad kraštuose trama geltona, o labiau į vidų palkšva. 	 Tonkee tiktaas pats vėršos kyša ėš pu samanu.


Mezginė dvilizdė. Vaisius suskyla į rusvus, šiek tiek tinkliškai raukšlėtus, elipsiškus riešutėlius. 	 Žėidaa mažiokaa, švėisee mielini, aug lapū pažastysė.


Eglynai užima ~19 % visų Lietuvos medynų. 	 Eglynaa ožėm ~19 % vėsū Lietovuos mediu.


Veikia sverto principu. 	 Veek sverta princėpo.


Vaisius – dėžutė. 	 Ba daržalė lelėju da būn ė laukėnė, katra sykees aug kor medies.


Prie Jauryklos yra Laumalės, Dupulčiai, Kluonaliai, Kretinga. 	 Pry Jauryklas opėis stuov Laumalės, Dopoltee, Kluonali, Kretinga.


Paprastai vaisiai viršūnėje būna apysmailiai, iš šonų kiek susiploję. Vaisiai išsidėstę negiliose vaisiaus paviršiaus duobutėse. 	 Anas žmuonis jied vėinas, ded i tuortus, pyragus, taisa kuompuotus, ougėinės, marmaladus.


Baltoji garstyčia (lot. 	 Garstītis aba garstīčė (lot.


1968 m. baigė Vilniaus universitetą. 	 1968 m. bengė Vėlniaus onėversėteta, lietoviu literatūras stodėjės.


Jis gerokai nualina dirvą, padeda plisti kai kurioms kultūrinių augalų ligoms, tačiau užliejamose pievose yra geras pašarinis augalas. 	 Tora ėlgas šaknis, katruom plint. Anas nuognee lėngvaa isišaknyj - ėš mažuos atauguos spieree ėšauh ciels keesos.


Teka pietų kryptimi, lygumomis. 	 Tek ont pėitū posės par lygomas.


Acorus calamus, angl. Calamus, vok. Ackerwurz) – ajerinių (Acoraceae) šeimos ajerų (Acorus) genties augalų rūšis. 	 Acorus calamus) tas y pelkiu augals so ėlgaas, stipree kvepiantees lapaas.


Blakinė kalendra (lot. 	 Kalendros (lot.


Lakišius (lot. 	 Kėbelė aba lakėšis (lot.


Jo lapai trilypiai ar penkialypiai, žiedai balti. 	 Vištkuojis aug palee žemė, nie aukšts (8–30 cm aukštoma).


Prieštaraudama dėl pernelyg agresyvaus oponentų elgesio prieš Rolandą Paksą jo apkaltos metu, simboliškai vienai dienai buvo įstojusi į Liberalų demokratų partiją. 	 Prištaraudama dėl perdaug agresyvaus oponėntu elgesiaus priš Rolanda Paksa anuo apkaltuos metu, simbuoliška vėina dėina bova istuojusi i Liberalu demokratu partija.


1989 m. išrinktas SSRS AT deputatu. 	 1964–1966 m.


Stiebas nešakotas, kalavijo formos lapais (lot. gladius 'toks romėniškas kalavijas, gladijus'). 	 Stėibs nie šakuots, vuo lapaa ėšruod kap kards. Žėidaa paprastaa būn rauduoni aba ruožėnee.


Valgomasis ridikas (lot. 	 Rėdėks (lot.


Vegetatyviniuose asiūklių stiebose gausu alkaloidų, saponinų, organinių rūgščių, flavonoidų, rauginių, dažančių medžiagų, mineralinių druskų ir silicio junginių[1]. 	 Triaušee kap sodžiūn, dėdelee griaudi yr. Anūs nuognee arklee miegst. Tas y liekarstos myžalou varytė, tepuogi tink dažam (rodiem, geltuoniem) dirbtė, virvėm vytė, šaukštam švėistė.


Ričardas Šileika, Vytautas Balčytis). – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2012. – 88 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-39-707-6 Kukučio baladės: baladžių poema (iliustr. 	 Ričardas Šileika, Vytautas Balčytis). – Vėlnios: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2012. – 88 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-39-707-6 Kukučio baladės: baladžių poema (iliustr.


Prasideda Latvijos pasienyje, aukštupyje prateka Kalčių ežerą. 	 Prasided ont Latvėjės robežiaus, aukštopie partek Kaltiu ežera.


Užaugančių medžiais baltalksnių aukštis įprastai apie 10-15 m, kartais iki 20 m, maksimalus aukštis beveik iki 28 m. Jų kamienas plonas – iki 40 cm skersmens. 	 Aug trompaa, baltalksnė omžios sėik lėgė 50-70 metu.


Baltalksnis žemesnis už juodalksnį, o kartais išauga ir kaip krūmas, kurio matmenys kur kas mažesni nei išaugančio medžiu. 	 Būdings augoms 10-15 m y, sykees lėgė 20 m.


Lietuvos piliakalniai: Kartena Salantų regioninis parkas: Kartenos piliakalnis Kartenos piliakalnis: Kretingos rajono turizmo informacija Kartenos piliakalnis: Kartenos seniūnija Kartenos piliakalnis: Kretingos krašto enciklopedija Kartenos piliakalnis: Youtube.com 	 Lietovuos pėliekalnee: Kartena Salontū regėjuonėnis parks: Kartenas pėliekalnis Kartenas pėliekalnis: Kretingas rajuona torėzma infuormacėjė Kartenas pėliekalnis: Kretingas krašta encikluopedėjė Kartenas pėliekalnis: Youtube.com


Trama balta, senesių grybų rusva, aštraus, deginančio skonio, malonaus kvapo. 	 Parpjuovus bieg baltas laiškės soltis, bet patė gryba kvep.


Ją vyskupas Motiejus Valančius išpeikė, paragino statyti mūrinę, pažadėjo parūpinti projektą. 	 Ana vyskops Motiejos Valončė ėšpeikė ė pauokatėjė būdavuotė mūrėnė.


Žvyrkelis – kelias, padengtas žvyro danga. 	 Žvyrkelis y tuokis kel's, ont katruo papilts žvyrs.


Lapai kiaušiniški, lygiakraščiai, su smailia viršūne. 	 Lapaa kiaušė skvarmas, so lygė vėršūnė.


Įteka į Upę 26,8 km nuo jos žiočių, 1 km į pietryčius nuo Sujainių. 	 Sotek so Opė 1 km i pėitrytius nug Sojainiu.


Humulus lupulus, angl. Hop, vok. Echter Hopfen) – kanapinių (Cannabaceae) šeimos augalų rūšis. 	 Humulus lupulus) y tuokis augals, muokslėškaa prigolons kanapėnėm augalam (Cannabaceae).


1990 m. vienas iš Lietuvos liberalų sąjungos steigėjų. 	 1990 m. ons bova vėins ėš Lietovuos lėberalu saajongas kūrieju.


Gyvulių ėdama drauge su kitomis žolėmis. Kartais nurodoma, kad girgždukas skatina laktaciją. Labai tinkamas pašaras laukinei faunai. 	 Liekvarsta nug pūslėis lėgū, akmenū y.


Vainuto miškai – miškų masyvas Lietuvoje, Šilutės rajono šiaurės rytuose, 1,5 km nuo Vainuto. Plotas – 16,5 km². 	 Vainuota medė y medė pėitvakariu Žemaitėjuo, Šėlotės rajuonė, 1,5 km nug Vainuota.


Vienos jų skirtos specifinėms tinklo dalims padaryti, grobiui suvynioti, kiaušinių kokono gamybai. 	 Pajotėės vuortinklė vėrpteliejėma, vuors sava siūlaas sosok nabaga, anou nūtročėj ė sojied. Vuortinklė spieree apdolk, nūdrykst, tūdie vuors kuožna dėina tora regztė naujė.


Kiaušinienė - tradicinis patiekalas, kepamas įkaitusioje keptuvėje ant riebalų paleidus vieno ar kelių sumuštų kiaušinių turinį (be lukštų). Kiaušinienė gali būti kepama vien iš kiaušinių arba ant spirgų. 	 Kiaušynė y tuokis paprasts jiedis, katros taisuoms ėš kiaušiu ba lokštu. I ikaitinta petelnė, ont kuokė taas tauka (lašėniū, spėrgu, svėista, alėjė) imoš vėina aba kelis kiaušius, ė anūs paspėrgėn.


Žaliosios masės derlingumas – 137 cnt/ha. 	 Šieralou nauduon vėkiu miltus.


Mėgsta puveniningas purias dirvas. Medingas. 	 Jazmėna žėidus lonka bėtis.


Vienmetis žolinis augalas, apie 40-120 cm aukščio. 	 Tasaa augals vėinmetis y, ožaug nug 40 lėg 120 cm aukštoma.


Muziejai: Žemutinės Saksonijos muziejus (daug dailės ir etnografinių eksponatų), Šprengelio (Sprengel) muziejus su šiuolaikinio meno kūriniais, Kestnerio (Kestner) muziejus su senovės Egipto retenybėmis, rašytojo Vilhelmo Bušo (Wilhelm Busch) muziejus. Hanoveryje yra Vilhelmo Leibnico universitetas. Herenhauzų sodai (Herrenhäuser Garten), esantys vakarinėje miesto dalyje, apima 48,6 hektarų plotą, įrengti baroko stiliumi. 	 Hanuoverė senamiestie y gausoms senuobėniu vėdoromžiu būdinku - aple 1300 metaas pabūdavuota Švėnta Kryžė bažninčė, XIV omžė Rinkas bažninčė, ruotošė, 1640 m. pabūdavuoti karaliaus paluocee, Saksuonėjės moziejos, Leibnėca onėversėtets.


Salotos – šaltasis užkandis, kurio pagrindą sudaro įvairios smulkintos daržovės arba vaisiai. 	 Saluotės aba saluotas y tuokis šalts jiedis ėš žaliū daržuoviu.


Vainikas: rinktinė (dail. Taida Balčiūnaitė). – Vilnius: Vaga, 1981. – 280 p.: iliustr. 	 Vainikas: rinktinė (dail. Taida Balčiūnaitė). – Vėlnios: Vaga, 1981. – 280 p.: iliustr.


Izabelė de Šarjer (Isabelle de Charrière), pilnas vardas Izabelė Agnesa Elizabet van Tioil van Seroskerken (Isabelle-Agnès Élisabeth van Tuyll van Serooskerken, g. 1740 m. spalio 20 d. – m. 1805 m. rugpjūčio 27 d.) – iš Olandijos kilusi Šveicarijos rašytoja, rašiusi prancūzų ir vokiečių kalbomis. 	 Izabėlė de Šarjer (Isabelle de Charrière), pėlns vards Izabėlė Agnesa Elizabet van Tioil van Seroskerken (Isabelle-Agnès Élisabeth van Tuyll van Serooskerken, g. 1740 m. spalė 20 d. – m. 1805 m. rugpjūtė 27 d.) bova nugUolandėjės kėlėma Šveicarėjės rašytuojė, katra rašė prancūzu ė vuokytiū kalbuo.


Erškėtis (lot. 	 Eršketis aba erškietruožė (lot.


Lapuočių miškai, parkai su ąžuolo, liepos, beržo priemaiša. 	 Aug lapoutiu medies, pu oožoulaas, lėipuom, beržaas, kamė y žuolies. Dygst daugomuo vasaras pabonguo ė rodeni. OOžoula baravyks ėš skvarmas padabnos paprastam baravykou, bet anou vėršaa šėrmi, pilki, vuo kuots ė pamošalaa rauduoni.


Įteka į Apšę 26 km nuo jos žiočių, į vakarus nuo Gėsalų. 	 Sotek so Apšė i vakarus nug Giesalū.


Vaisiai valgomi švieži, verdama jų uogienė. 	 Ougas jied žalės aba taisa ėš anūm ougėinė.


Tankūs kotuotų žiedų kamuolėliai susitelkę į šakotas |šluoteles. Apyžiedžio lapeliai 5, su skiauterėle, raukšlėti, gelsvi. Žiedkočiai ir apyžiedžiai baltai miltuoti. 	 Lapaa kiaušė skvarmas, dontytė, kap skiautės, minkšti.


Liaudyje dar žinomas kaip juodšaknė, kabalysė, kiauliauogė, meškauogė. Savaime paplitęs Europoje, Kaukaze, Vakarų Sibire, taip pat ir Lietuvoje. 	 Savaamėškaa ons aug Euruopuo, Kaukazė, Vakarū Sėbėrė, aug ons ė Lietovuo.


Žolė tinkamas ir mėgstamas ankstyvas paukščių ir triušių pašaras. 	 Tink kap šierals paukštem ė triošem. Tink dietė i saluotas. Y liekvarsta nug kraujavėma.


Rakis (angl. spine) – dygliu virtęs lapas ar jo dalis. 	 Akstėns (kėtaap dīgolīs, dīglīs) y kap adeta smaalosi, aštri, kėita, sykees kimbonti bikuokė augala atauga.


Upėvardis laikomas kuršiškos kilmės (*Ranžė, jį paliudija vietinis tarimas Rôžė, Rôužė). Vietovardis siejamas su latv. ruoza („nedidelis laukų upelis, skardis, pakilumų virtinė miške, baloje“) bei su rąžytis, rąžus, taip pat ręžtis („įtempti jėgas“). Jo reikšmė aiškesnė palyginus su lot. regere („kreipti, tiesti“), skr. ऋञ्जते = ṛñjate („rąžosi, išsitiesia“).[2] 	 Vards Rōžė vuo Rōužė rasientaas pareen nug žuodiu rōžytėis, rōžos, tepuogė rėnžtėis ė tikriausee reešk opėis tėisoma, ėšsitėisėma.


Yžnė – upė pietų Žemaitijoje, Šilalės rajone; Akmenos (Jūros baseinas) dešinysis intakas. 	 Yžnė yr opės pėitū Žemaitėjuo, Šėlalės rajuonė; Akmenos dešėnė šmuota ėntaks.


Ingwer) – imbierinių (Zingiberaceae) šeimos prieskoninis augalas, kurio šakniastiebyje yra nuo 1 iki 3 % eterinių aliejų. 	 Augals kėlėma nug Kėnėjės y, daba augėnams daugomuo Indėjuo, Pėitrytiu Azėjuo, vėituom Afrėkuo (Kamerūnė). Jiediou een imbiera šaknis. Anas dėdlee laiška smuoka, paneši i cėtrėna.


Kai kada kartu minimas ir Azerbaidžanas, dažniausiai taip norint paminėti visas postsovietines tiurkų šalis. 	 Yr dėdliū ežerū (Kaspėjė, Arals, Balkašos), ale anėi daugomuo droskingi. Vėdorė Azėjuo gyven daugomuo tiorkaa - kazakaa, ozbekaa, torkmienaa, kirgėzaa, oigūraa. Yr ėr indoeuropėitiu - tadžėku, poštūnu, rosu.


Kai kurių augalų (miežio, avižos) grūdai apgaubti žiedažvyniais. 	 Jiedami y kokorūza, avėžas, kvėitė, mėižė, suoras grūdaa.


Ežeruona, Ežerūna – upė Šilutės ir Tauragės rajonuose (Žemaitija), Jūros dešinysis intakas. 	 Ežerūna aba Ežerouna yr opės pėitū Žemaitėjuo, Šėlotės ė Tauragies rajuonūs; Jūras opėis dešėnė šmuota ėntaks.


Šlaitai statūs, 13-15 m aukščio. 	 Šlaataa stati, 13-15 m aukštoma.


Liaudies medicinoje vartojama odos ligų, egzemų, niežų gydymui, pleiskanų naikinimui. Taip pat gydomas hemorojus, gelta, padedama atsistatyti išsekusiam organizmui, varomas prakaitas, šlapimas. 	 Tasaa augals liekarsta nug vairiū skūruos lėgū, sosnas, pleiskanu y, tepuogė so zoikė rūtaas gyda gelta, vara prakaata, myžala.


Stiebas stačias, plikas, su vienu iš 4 (retai 5-6) lapų kryžmišku menturiu, esančiu aukščiau stiebo vidurio. Lapai pailga: kiaušiniški, nusmailėjusia viršūne. Žiedas vienas, išaugęs lapų menturio centre. 	 Stombris gyvatougės statmens, plėks y, anuo vėršou ėšsiskietėė ketori dėdluoki, ėšėlgi lapaa.


Spanguolės pražysta nuo gegužės pabaigos. 	 Praded žydietė gegožė pabonguo.


Prie marių, netoli Rumšiškių, įkurtas Lietuvos liaudies buities muziejus. Kauno marių apylinkės lankomos poilsiautojų – pakrantėse yra poilsiaviečių, veikia jachtklubas. 	 Pry mariu, šalėp Romšėškiu, stuov Lietovos liaudies buities muziejus.


Vienas augalas subrandina 1000–2000 sėklų. 	 Žėidaa mažytee, rauduoni.


Daugumos rūšių lapai priešiniai. 	 Daugomuos sedoluos rūšiu lapaa būn prėšėnee.


Auga daržuose, laukuose, pasėliuose. Piktžolė. Mėgsta saulėtas vietas, gerai vėdinamą dirvą. 	 Pelievėrkštee aug daržūs, laukūs, javūs, pėktžuolė y.


Iš šiaurės pusės ji įtvirtinta net 5 pylimais ir grioviais, kurių trys pirmieji juosė ir rytinį bei vakarinį šlaitus. 	 Senuobie i rinki nug kalna iejė šmuots ravū (gynybas griuoviū).


Kadangi lapienė (jei gaminama iš rūgštynių) yra rūgštoka, tai paprastai yra užbalinama grietine. Tiekiama ant stalo tiek šilta, tiek šalta. 	 Lapynė paprastaa pavasarė jiedis y. Kap da nie batvėniu, kituokiu daržuoviu, ta pavasarėnės žuolės tam geraa tink.


II kategorijos, vartojamos sūdytos, marinuotos, tačiau prieš tai patartina keletą valandų pamirkyti šaltame vandenyje. Grybas valgomas. Lietuvoje visur paplitęs ir grybautojų mėgstamas grybas. 	 Aug vilnuonės nug lėipas lėgo spalė lapoutiu ė mišriuos medies, tonkiausee pu beržaas.Tink sūdytė, sliegtė, bet pryš verdont reek palaikytė sūriam ondenie, ka ėšeetom kartoms.


Taip pat vartotos medinės išskaptuotos taurės pavidalo druskinės, puoštos bareljefais su žmonių figūromis, molinės glazūruotos ir iš beržo tošių padarytos druskinės su dangteliu.[1] 	 Teepuogė būn droskėniu ėš berža tuošėis, glazūrouta muolė.


Antanas Salys prisidėjo sudarant keletą žodynų: 	 Ontuons Salys prisėdiejė sodaront keleta žuodynu:


Aukštis iki 36 m, laja plati, daugiašakė. 	 Kaštuons būn ka ožaug lėgė 36 m augoma, anou vainėks platos, daugiašakis y.


Vidutinis amžius apie 80 m., skalsumas 0,6, bonitetas 1,8, medienos vidutinis tūris 175 m³/ha, vidutinis metinis prieaugis 4 m³/ha. 	 Tuokė medė aug nuognee lietaa, sonkee atžela.


Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, paunksnėje, rečiau krūmuose. 	 Tink joudšaknee lapoutiu ė mišrės medės, paonksmis, retiau krūmaa.


Prie upės yra Daubėnų, Pryšmančių kaimai. 	 Pry opėis stuov Darbienaa ė Pryšmontee.


Žydintis šaltekšnis – dekoratyvus augalas. 	 Skirpstos y medings augals, bėtis anou gausee lonka.


Kotas 3–10×1–3 cm, su pilkai violetiniu ar gelsvai rudu žiedu. Trama balta, gelsva, minkšta, malonaus kvapo ir skonio, įpjauta spalvos nekeičia. Sporos 6–11×2,5–3,5 μm. 	 Parpjuovus ėšruod geltuons, toria gera smuoka.


1976 m. baigė Vilniaus A. Vienuolio vidurinę mokyklą. 	 1976 m. baigė Vėlniaus A. Vienuolė vidurėnė mokykla.


Paprasčiausia šluota gaminama iš jaunų medžio ar krūmo (beržo, karklo) šakelių, kurių ilgis 20–50 cm, jas surišant į pundą aplink šluotkotį (iki 2 m ilgio). 	 Tas yr aplinkou šloutkuoti (lėgė 2 m ėlgoma) sorišts ponds berža, karkla virbu, katrū ėlgoms 20–50 cm.


Lają sudaro šakų ir lapų visuma. 	 Vainėks y šakū ė lapu vėsos šmuots.


Tai ovalo pavidalo stambiagrūdis pilkšvas granitas, pailgas šiaurės vakarų – pietryčių (šiaurės – pietų) kryptimi, 2,95 m ilgio, iki 1,98 m pločio, 25–85 cm aukščio. 	 Kūlis sosided ėš granėta, y 2,95 m ėlgoma, lėg 1,98 m platoma, 25–85 cm aukštoma.


Stiebai kylantys arba gulsti. 	 Stombree teevi, aug daugomuo golstee.


Nelabai šakotas, 40-150 cm aukščio krūmas. Žievė gelsvai pilka. 	 Žaltlonkis nie nuognee šakuots, ėšaug lėgė 40-150 cm augoma.


Naudojamas kaip prieskonis, ypač alkoholiniam gėrimui vermutui. 	 Metylė dėdlis gyduoms žuolyns yr, ale baisee kartos. Ana gera nug ėšsigondėma, vėdoriū lėgū (kėrmėnū, pėlva suopolė), koleras, kepenū, alsavėma lėgū. So ana baida varmus, pelės.


Erčia, miško laukymė, proguma – didesnis atviras plotas, apsuptas miško. Paprastai būna apaugęs pieva, neaukštais krūmais, nors gali būti ir pelkė. 	 Pruogoma , kėtap pruogyma, pruoretmė, pruoretis, pruorietma, rietma, retmie, rietmie y bikuokis prašvieiejėms, pruoperša, aakštelė medie.


Weißer Gänsefuß) – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos, balandų (Chenopodium) genties augalas. 	 Chenopodium album) y tuokis augals, pėktžuolė.


Vaisius – riešutėlis. 	 Ale žmuonis kėtas mietru rūšis augėn žuolėninkus, šalėp nomū (šaltmietrės, pėpėrmietrės).


Sudėtas į akląją žarną papildomai perrišamas skersai kas 4–5 cm. 	 Paskom da mienesi kindžioks tora pakabietė, ka būt tinkams jiestė.


Žiedai smulkūs, rausvi, netaisyklingi, gausiomis kekėmis susitelkę šakelių viršūnėlėse. 	 Anūm žėidaa smulki, rausvi, aug ont šakaliu vėršonieliu.


Per apskritas skyles ausyse perveriama lazda nešti dviese. 	 Par apskrėtas skylės ausysė parver lazda ė taap ošietka neš dviesė.


Lapai naudojami gyvuliams šerti švieži arba iš jų daromas silosas. 	 Dėigėms bolbiu, sietėniu stiprėn žemė maitėnontiuom dalalėm, nūmažėn karšti ė viedėn.


Aukštupio vaga sureguliuota. 	 Aliejės aukštopė vaga ėštėisinta y.


tikruosius riešutus - lazdyno riešutai kaulavaisių kauliukus - graikiniai riešutai, kokosai, pistacijos, migdolai vaisių sėklos - bertoletijos ankštis - arachiai plikasėklių sėklos - kedro riešutai 	 Ėš Lietovuo savaamėškaa augontiu augalū rėišotus augėn tėktaas lazdyns. Rėišotaas da šaukiami tuoki ožrobežiu augalū kėiti vaisee kap graikėšks rėišots, žemės rėišots (arakėsos), migduols, kuokosos, kedra rėišots.


Stiebas šakotas nuošaknų. 	 Anou stombris šakuots nug pat šaknū.


Žydi gegužės – birželio mėn. 	 Žydia šonpėjuolkė gegožė – bėržielė mienėsees.


Mėgsta derlingus, karbonatingus, vidutinio drėgnumo dirvožemius, paunksmę. 	 Anam tink derlinga, skalsė, vėdotėnė driegnoma dėrva, ūksmie.


Žiedai smulkūs, balsvi, sutelkti varpos arba šluotelės pavidalo žiedynuose. Vaisius – riešutėlis. 	 Žėidaa robarba būn smulkee, baltuoki, sogolėė tuokiuo šloutelie.


Daugiametis, 15-33 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis ilgas, apie 1 cm skersmens, šliaužiantis. 	 Tasaa augals daugiametis y, būn 15-33 cm aukštoma.


Vaistinė ramunė (lot. Matricaria recutita, vok. 	 Ramonielė kėtap ramonielee, ramonielis, ramonė, ramolė, ramolėkė, ramolėkės (lot.


Storchschnabel) – snaputinių (Geraniaceae) augalų gentis. Graikiškai geranos – gervė; vaisius yra panašus į gervės snapą. 	 Lapaa ė stombree so plaukalees. Stombriu vėršou ėšaugėn žėidus, katrėi būn dėduoki, ryški, vairiū spalvū - balti, mielini, rūžavi, rauduoni, žydri.


Stiebas kylantis, apatinė dalis sumedėjusi. 	 Stombris kylons, apatėnė dalės somediejosė.


Burokėliai geriausiai auga vidutinio sunkumo, puveningose, gerai įdirbtose priemolio dirvose. 	 Geriausee svėklee aug sonkuokūs, povėningūs, geraa ėšartūs dėrvūs.


Vaisius – elipsiškai lancetiška, nusvirusi ankštarėlė. 	 Daa būn nomėnės blėzgės, katras augėn daržaliūs.


Ingluvies), arba gurklys, – paukščių stemplės praplatėjimas, kuris tampa savotišku sandėliu sukišti maisto perteklių. 	 Ingluvies), aba gorklys y tuokė vėita paukštiu kaklė, katrou anėi kraun da nasovėrškėnta lesala.


Ropių šakniavaisis, priklausomai nuo veislės, gali būti apvalus, ovalus arba verpstės formos. 	 Anūm šaknis (gombaa) svera 150–300 gramu, būn geltuonuokas aba baltas, vairiū skvarmū (apvalės, ėšėlgas),


Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 15x8 m dydžio, iki 1 m aukščio iškiliu viduriu. 	 Aakštalė apvalė, paėlga.


Pro kaimą teka Šaltuonos intakas Kalnupis. 	 Par suoda tek Šaltounas ėntaks Kalnopis.


Verpstukas 	 Verpstelė


2000 m. apdovanotas P.Dovydaičio premija. 	 2000 m. apdoveniuots P. Duovydaatė premėjė.


Tai vienmetis arba dvimetis, o kartais ir daugiametis augalas, turintis 40-100 cm aukščio statų stiebą ir sustorėjusią mėsingą šaknį. 	 Šaknės būn stuora, paėlga, meesinga, nug baltuos lėg tomsee rauduonuos spalvuos. Lapaa batvėnė stombi, dėdli y. Žėidaa smolki, soiejėė i žėidynus, žydia nug lėipas lėg siejės.


Nuo pilies kuorų stebėdamas vingyje įsiplieskusį mūšį, žemaičių vadas sušukęs savo pavaldiniams: „Veizėkiet, karė tenaa!” („Žiūrėkite, karas tenai!“). 	 Ton daakta nug pėlėis buokšta veiziedams valduons būktaas sošaukėės: „Veiziekiet, karė tenaa!”


Varpotoji juodžolė (lot. 	 Joudšaknė aba kiaulougė (lot.


Kaitinant riebalai ištirpsta beveik visiškai, bet jungiamojo audinio membranos išlieka, naudojamos užpildyti mėsos ruošiniu, išlaikyti patiekalo formą. 	 Ožtrėns tap laikuoms pakuol parūdyj, tūmet šaltaa ėšrūkuoms ė gal stuovietė kelis metus. Ožkolo liuob gardintė bolbynė, šotynė, sykees zopės, kuošės.


Vaisiai – riešutėliai. Augalus apdulkina vabzdžiai. 	 Aug šlapiūs pėivūs, pjauniūs, kūlynūs, balūs, šlapiuos medies, ondenū krontūs.


Karklavijo žiedai 	 Žėidaa


Vakarinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 	 Vakarėnė pašlaatie, 0,5 ha pluotė y bovosės suodas vėita.


Lietuvių liaudies architektūroje stogo grebėstai ties kraigu dedami storesni, dedami arčiau vienas kito. 	 Kaima arkėtektūruo stuoga grabiestus šalep čiokora ded stuoresnius ėr artiau kėts kėta.


Auginamas ir kaip dekoratyvinis augalas darželiuose. 	 Žydia nug birželė lėg siejės tuokees švelnee rausvaas žėidaas.


Veratrum) lelijažiedžių (Liliidae) poklasio melantinių (Melanthiaceae) šeimos augalų gentis. 	 Vėsos čemeris troča y, ale tepuogė ė liekarstos. Anou šaknis, šaukiamas čemerīčėm, basee kartės y, anūm taisa nug skrondė skausmū, doud karvėm nug kartuokšlė oždegėma. Dielee tou augala kartoma žmuonis čemerio vadėn bikuoki baisee kartu daakta, biesa, smerti.


Kuokelių ir piestelių daug. 	 Žėidaa ryškee geltuoni y.


Upėvardis Ašóklis kilo nuo žodžio (v)ašoklis („serbentas“).[2] 	 Ožvadėnėms pareen nug žuodė vašuoklis.[1]


Auga laukuose, dirvonuose, daržuose, pakelėse. 	 Aug laukūs, dėrvuonūs, daržūs, pakelies. Žydia nug balondė lėgo pat rodenė šalnū.


Ant nuo stiebo atsišakojusių žiedkočių susidarę gausūs žiedynai. Žiedai rausvi, apdulkinami vėjo. 	 Lapaa ėšėlgi, rauktaas kraštaas. Žėidaa smolkee, ryškee rauduoni, sokėbėė ont stombriū vėršūniu.


Lapalakštis iki pamato suskaldytas, trilapis. Lapeliai kiaušiniški, pilkai žali, kartūs. Žiedynas tankus, su 10-30 žiedų. 	 Lapaa so ėlgaas kuotaas, sosided ėš trėjū daliū, toria kartoma.


Auga aukštapelkėse, smėlynuose, pušynuose. 	 Aug varnougės tyrūs, smiltynūs, pošynūs.


Gegnė – statybinė konstrukcija, laikanti vienšlaitį arba dvišlaitį stogą. 	 Spars (aba gegnė) y tuokis ramstis, katros palaik vėinšlaati aba dvėšlaati stuoga.


Šelmuo (upė) 	 Šelmou (opės)


Vaisius – riešutėlis. 	 Žėidaa būn paskiri, koukštūs.


Augalas 15-40 cm aukščio, apaugęs tankiais plaukeliais. 	 Meiruonaa y tuokė žuolie, katra ožaug 15-40 cm aukštoma ėr y apaugosė tonkees plaukelees.


Suaugusių paukščių plunksnos būna kelių tipų: kontūrinės, pūkinės ir siūlinės. 	 Paukštee kas 1-3 metaa šerias, tas y, met sava plonksnas, katrūm vėituo ožaug naujės.


Staltiesė – puošnus audeklas, kuriuo dengiamas stalo paviršius. 	 Staltėisė y dailė druobė, so katrou ėšried stala.


Vėdrynas (lot. Ranunculus, angl. Buttercups, Spearworts, Water crowfoots vok. 	 Kartžuolė, kėtap geltuonžuolė, soskė žuolie, vištkuojė, vištkuojis (lot.


Kauno HE pradėta statyti 1955 m., Kauno marios suformuotos 1959 m. rugpjūtį užtvenkus Nemuną. Upės vanduo per 9 mėnesius pakilo 19,5 metro, marių užlietoje teritorijoje iškeldintos 45 gyvenvietės (kaimai, vienkiemiai ir Rumšiškių miestelis – visų pirma sena bažnyčia ir varpinė). Marios užliejo 0,1 proc. 	 Kauna marės sositvenkė 1959 m., pu ton, kap 1955 m. pradiejė būdavuotė Kauna hidroelektrėnė.


Daugiametis, 5-15 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis trumpas, kartais šiek tiek šakotas. Lapai skroteliniai, lygiakraščiai arba karbuoti, susiaurėję į platų sparnuotą lapkotį, plaukuoti, kartais pliki. 	 Tas augalioks daugiametis, nedėdlis y, ožaug 5-15 cm aukštoma.


Labiausiai paplitusios žirklės, sudarytos iš dviejų vienodų dalių, sujungtų bendra ašimi, užsibaigiančių geležtėmis. 	 Sodarytas ėš dvyjū, tonkiausee vėinuodu, gelažtiu, ožmautū ont vėinuos ašėis. Būn vairiaus dėdloma ė pritėkėma: audeklu, puopėriaus, plaukū kirpėmou, chėrorgėniu, suodnas darbam.


Jai 1806 m. priklausė Galnės kaimas (17 valakų). 	 Anaa 1806 m. prigolė Galnės suoda (17 valaku).


Greta su pušimis neretai auga beržai, eglės ir kiti medžiai. 	 Sykiom so pošėm šėlė da šmuotaas aug beržaa, eglės ė kėti medee.


Labai dažna visoje Lietuvoje. Auga patvoriuose, šiukšlynuose, krūmuose, daržuose. 	 Aug vėsor patuoriūs, pažiuogriūs, šiokšlynūs, krūmūs, daržūs. Žėidus rėnk kap liekvarsta.


Pagrindinę Kaukazo kalnų dalį sudaro Didysis Kaukazas. Jis prasideda Sočio apylinkėse, šiaurrytinėje Juodosios jūros pakrantėje. 	 Pagrindėnė Kaukaza kalnū dalės Dėdlysis Kaukazos y.


Pagal formą kepurėlė būna kūgiška, iškilai paplokščia. 	 Aug vasaras pabonguo ė rodeni, daugomuo spyglioutiu medies. Dygst cielaas tėlptaas (goutaas). Geriausee tink jiestė sliegtas goutės.


Prancūzų virtuvėje jis derinamas su vištiena, lazanija, žuvies ir kiaušinių patiekalais, švieži ūgliai taip pat dedami į actą, kad suteiktų jam aromatą. 	 Anou ded i daržuoviu ė meesuos jiedius, zopės, žovi, kiaušiu jiedius.


Vienmetis, 10−100 (150) cm aukščio žolinis augalas. Stiebas status, briaunotas, išsišakojęs. 	 Tas vėinmetis, 10−100 (sykees lėg 150) cm aukštoma augals y.


Seniau augalas buvo vartojamas medicinoje kraujavimui sulaikyti. 	 Aug kraustabas apyšlapiūs ė šlapiūs pėivūs.


Voras kryžiuotis turi septynių rūšių liaukas, gaminačias skirtingas šilko rūšis. 	 Vuortinklės pavėršios lėpnos y, ta pry anou prilimp vairūs skaraidontis ė ruopėniejontis varmaa: mosis, erkės, koisee, mašalaa, pleštekės, kondis, skrozdės ė kėti.


Diendaržis arba laidaras - sodybos teritorijoje esantis aptvaras, skirtas gyvuliams suginti. XVI-XVII a. jame neretai būdavo vienas ar keli pastatai. 	 Laidars y suodybas pluotė esons aptvars, i katrou sovara gyvolius.


Graikiškai myos – pelė, otis – ausis. Šios genties augalų lapų forma ir plaukuotumas primena pelės ausį. 	 Žydrėkė tora ėlgus, teevus kuotus, lapaa ėšėlgi, švelnee pūkouti.


Žiedai sutelkti galvelės pavidalo žiedynuose. 	 Tas dėdlis liekarstos nug alsavėma lėgū y, ramėn, tink bornuos, skūras skalavėmou, vara myžala.


Varuna suteikė judėjimą saulei; ji yra jo akis (I 50, 6), o pats turi tūkstantį akių (VII 34, 10). 	 Ons tuoli nug žmuoniu y, ale gers gyduoriam. Varūns dėdlis muonytuos y: ka saulė een par dangu anou muons y. Pu Vėdu gadynės Varūna palėka mažaa svarbos ondenū dievoks.


Ankštis išaugina pupinius augalus: žirnis, pupa, vikis. 	 Brondės y popėniu augalu (žirniu, popu, popaliu) vaisios. Žemaitiūs brondėm teepuogė šauk ė jiedi, katros taisuoms ėš popu, popaliu aba žirniu.


Vaisiai – tamsiai rudi riešutėliai. Šakniastiebis šakotas. 	 Ciels melėsa keesos tora gardo smuoka.


Apie kaimą Rokiškio rajone žr. Raudėnai (Rokiškis). 	 (Rokiškis).


Dirvinė čiužutė (lot. 	 Žvagē, kėtap žvagėnee, žvagėnis, žvagėlė, žvagėlis (lot.


Vijoklis – augalas, turintis ilgą, lankstų stiebą ir juo besivyniojantis ant vertikalių atramų – kitų augalų, stulpų, sienų, uolų. 	 Vėjuoklė (kėtap vėjuoklis, vėjorkis, vėjūns, žuolie vėjorkė) yr augals, katros tor ėlga, lonkstu stombri katrom vyniuojas ont vėsuokiu statmenū daaktū – tas y kėtū augalū, štolpū, sėinū, oulū.


Tai daugiametis, 20-60 cm aukščio augalas. 	 Ta y tuokė daugmetė, 20-60 cm aukštoma žuolie.


Graižai daugiažiedžiai. 	 Žmuonis augėn debesylas šalėp nomū, žuolėninkūs.


Lašiniai – poodinis riebalų sluoksnis gyvūnų ir žmogaus organizme, susidedantys iš trigliceridų, turi daug riebalų rūgšties. 	 Lašėnee y jiedis, taisuoms ėš kiaulėėnas rėibalū (taukū).


Kirkšnis – upė Rietavo savivaldybėje, kairysis Jūros upės intakas, įteka į ją 153,5 km nuo jos žiočių į pietus nuo Rietavo. 	 Kirkšnės y opiesmos Žemaitėjuo, Rėitava savėvaldybie, kairė šmuota Jūras opėis intaks, katros itek i anon 153,5 km nug anuos žiuotiū, i pėitus nug Rėitava.


Pupos ir jų stiebai naudojamas kaip baltymingas pašaras gyvuliams, tinkantis silosui. 	 Popas y sena daržuovė, katra žmuonis gausee liuob taisytė jiediou. Popas liuob koltė, ėš anūm dėrbtė mėltus, vuo ėš anūm keptė pyragus, maišytė i douna. Tepuogė popas jied vėrtas, ded i zopė (popėinė).


Skilandis, kindziukas, kindzius, kindžiuks, pūslė – vienas iš populiariausių tradicinių rūkytų mėsos gaminių Lietuvoje. 	 Kindžioks aba skėlondis y tuokis rūkyts meesuos jiedis, vėins ėš tautėniu lietoviu jiediu y.


Išteka 4 km į vakarus nuo Liolių. 	 Ėštek 4 km i vakarus nug Liuoliū ė tek ont pėitū posės.


Sergančių augalų organų paviršiuje grybiena arba iš jos susidariusios chlamidosporos išaugina aukšlius, kurie cilindriški, buožiški arba dantukų pavidalo. Augalus apkrečia aukšliasporės. 	 Tonkiausee laumšloustės isimet i beržus - anas ėšruod būktaas medie piln varnalėzdiu, bet ėš tikra tenaas y grybas pažeestas ė nuognee sosiraizgiosės medė šakas.


Lietuvoje natūraliai auga 9 erškėčių rūšys, bet darželiuose auginama introdukuotų rūšių, kurios atsparios šalčiams ir gerai peržiemoja. 	 Ėš eršketė ougu žmuonis dėrb ougėinė, ded i kuompuotus, kėsielius, erbatas. Ougu erbata y liekvarstos nug šėrdėis, skrondė lėgū, ougūs daug vėtamėna C y.


Intakai: Rūdija, Žaltinys, Juodupis, Kuprė, Veliuonėlė, Šuliaravis (dešinieji), Lyksnė, Kušla (kairieji). 	 Intakaa: Rūdėjė, Žaltėnis, Joudopis, Koprė, Veliounielė, Šoliaravis (dešėnėėjė), Lyksnė, Košla (kairėėjė).


Politinės kovos su Maskva sumetimų vardan, likus kelioms savaitėms iki rinkimų savo kandidatūrą nuėmė. 	 Paskum sava kandėdatūra atsijėmė diel kuovės pryš TSRS.


Vainuto Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia stovi Vainuto miestelyje, prie kelio 165 Šilalė–Šilutė , Šyšalės (Šyšos dešiniojo intako) kairiajame krante. 	 Vainuota Šv. Juona Krėkštītuojė bažninčė stuov Vainuota miestalie, pry plėnta 165 Šilalė–Šilutė , ont Šyšalės opiekšlė kronta.


Dygioji šunobelė (lot. 	 Šonuobelė (lot.


Jautienos valgymas yra draudžiamas induizme, nes pagal induistų tradicijas jaučiai labai gerbiami. 	 Kap atskėra meesa y jaunū jautoku ė telyčiu meesa - veršėėna. Lietovee karvės nug sena laikė čystaas pėinou, tūdie jautėėna liuob būtė rets ė brongos jiedis.


Samtis – virtuvės įrankis, naudojamas semti sriubai ar kitiems skystiems maisto produktams. 	 Samtis y rakonds, so katrou sem kuoki taas skystėma (toniausee zopė, bet gal' ė kėsielio, kuompuota, potra). Būn ėš medė, metala. Ėšruoda samtis y panašos kaap šaukštos, bet anou kuots ėlgesnis ė gala doubalė daug gėlesnė y.


Iki K. Kolumbo salose gyveno karibai ir aravakai. 1492–1504 m. K. Kolumbas atrado Karibų salas ir aplankė keletą jų. 	 Lėg Kuolomba atplaukėma, salūs gyvena indienaa karėbaa ėr aravakaa. 1496 m.


Viktorija Daujotytė-Pakerienė (g. 1945 m. spalio 1 d. (tikroji gimimo data 1944 m. gruodžio 23 d.[1]) Keiniškėje, Varnių valsčius, Telšių apskritis) – Lietuvos literatūros tyrinėtoja, habilituota humanitarinių mokslų daktarė. 	 Daujuotytė-Pakerienė Viktuorėjė, žemaitėškaa pasiraša kap Viktuorėjė Daujuotė (gėmus 1944 m. groudė 23 d.[1] Keinėškie, Varniū valstiou, Telšiū apskrėtie) y nug Žemaitėjės kėlėma Lietovuos literatūras tyrėnietuojė, habėlėtouta humanėtarėniu muokslu daktarė, rašytuojė, puoėtė.


Gyvena kaimų sodybose, miesteliuose, miestų želdiniuose. Elgesiu panašus į naminį žvirblį, bet ne toks landus. Rudenį ir žiemą laikosi pulkais. 	 Būds karklažvėrblė ramesnis kap žvėrblė, nuors laikas ons tonkee (ypatingaa žėima) sykio so žvėrbliu polkaas.


Trifolium, angl. clover, vok. Klee) – pupinių (Fabaceae) Faboideae pošeimio augalų gentis. 	 Trifolium) y tuokis tonkee kor augons augals, katros muokslėškaa prėgol onkštėniu (Fabaceae) augalū šeimaa.


Vaisiakūniai kanopos, vėduoklės formos, iki 30 cm skersmens, šonu priaugę prie medžio kamieno. Kieti, sumedėję, paviršius odiškas, lygus, balkšvai pilkas, pilkai rusvas, rievėtas, kraštai šviesesnių atspalvių. Trama kieta, kamštiška, ruda. 	 Kempė būn nuognee kėita, sausa, tomprė, pilkuos barvas, ėšrontyta tuokees ravaas, lėgo 30 cm ėšėlgaa mieroujont.


Stiebas kylantis arba status, viršutinėje dalyje apaugęs liaukingais plaukeliais, dažnai lipnus. 	 Anou šaknis sėik 20–50 cm gėloma.


Danutė Mukienė (g. 1957 m. liepos 28 d. Sriauptuose, Lenkimų apylinkė, Skuodo rajonas) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė, knygų leidėja, poetė, muziejininkė. 	 Danotė Mokienė (gėmus 1957 m. lėipas 28 d. Sriauptūs, Lėnkėmu apylinkė, Skouda rajuons) y Žemaitėjės žornalėstė, redaktuorė, knygu leidiejė, poetė, moziejėninkė.


Drebulynas – medynas, kuriame vyrauja drebulės. Būna savaiminiai atauginiai ir sėkliniai. Pastarieji ilgaamžiškesni, atsparesni puviniui. 	 Apošruots aba apošruotyns (kėtap epošruots, epošruotyns) y tuokė medė, katruo daugomuo aug apošės.


Kiminai auga įvairių tipų pelkėse, dažniausiai puriomis, šviesiomis, balzganomis ar rausvomis vejomis. 	 Kėmėnaa aug vėsokiuos pelkies, sogol i tonkės, švėisės, porės vejės.


Frühjahrslorchel) – bobausių (Gyromitra) genties grybas. 	 Gyromitra esculenta) y tuokė onkstyba gryba.