Jo̱ song seabˋ uiing˜ e nijmɨráangˉ ˈñiáˈˋa, jo̱baˈ lajo̱b nijmee˜e có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e cuøˊ li˜ e jaˋ quɨ́ɨˈ˜ɨ jmɨɨ˜ jmóoˋo. 	 Jei reikia girtis, girsiuosi savo silpnumu.


Jo̱ e fɨˊ jo̱ jaˋ ˈleáangˉ jaléˈˋ li˜ e quɨ́ɨˈ˜ jmɨɨ˜ e dsigáˋ dsíiˊ dseaˋ cajméeˋ Jesús, dsʉco̱ˈ jaˋ jáˈˉ calɨ́ngˉ dseaˋ írˋ. 	 Ir Jis ten nedarė daug stebuklų dėl jų netikėjimo.


co̱ˈ ladsifɨˊ ladob calɨñiˊ niquiáˈˆ jaangˋ sɨmɨ́ˆ i̱ niˈiuungˉ i̱ ˈlɨngˈˆ dsíiˊ jie˜ fɨˊ lɨ˜ táangˋ Jesús. Jo̱baˈ ladsifɨˊ ladob cangórˉ fɨˊ quiniˇ dseaˋ do jo̱ casíˈrˋ uǿˉ jnir˜ fɨˊ uii˜ tɨɨiñˈˉ do. 	 Išgirdus apie Jį, moteris, kurios duktė turėjo netyrąją dvasią, atėjo ir puolė Jam po kojų.


Jo̱ lajeeˇ táangˋ Paaˉ fɨˊ Mileto, catǿˈrˉ jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ quiáˈˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ Éfeso e nidsilíiñˈˉ do fɨˊ lɨ˜ táaiñˋ fɨˊ Mileto. 	 Iš Mileto jis pasiuntė į Efezą pakviesti bažnyčios vyresniųjų.


Jo̱baˈ jaˋ ˈnéˉ jmeeˉnaˈ fɨˈíˆ quiáˈˉ jaléˈˋ e nidsijéeˊ quíiˉnaˈ e jmɨɨ˜ dsaˈóˋ, co̱ˈ dsaˈóˋ jiéˈˋguɨ e lɨ́ɨˊ quíiˉnaˈ. Dsʉco̱ˈ nitébˈˋ jí̱i̱ˈ˜ fɨˈíˆ dsíiˊ e seaˋ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜. 	 Taigi nesirūpinkite rytdiena, nes rytojus pats pasirūpins savimi. Kiekvienai dienai užtenka savo vargo”.


Jo̱guɨ cajo̱ mɨ˜ niquɨiñˈˉ e dsileáarˊ jaléˈˋ e gøˈrˊ fɨˊ ˈmóoˈ˜, jaˋ cuǿøngˋ dǿˈrˉ fɨng song jaˋ mɨˊ cajmitir˜ e ru̱ˈrˊ guóorˋ laco̱ˈ quɨ́ˈˉ tɨ́ɨiñˋ. Jo̱ jmiguiʉˊbɨ jaléˈˋ e quɨ́ˈˉ tɨ́ɨiñˋ e jiéˈˋguɨ e ˈnéˉ nijmitir˜ dseángˈˉ laco̱ˈ sɨˈíˆ, faˈ la e ˈnéˉ ru̱ˈrˊ jaléˈˋ vas có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ dsʉʉˉ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e jmáiñˈˋ ta˜ e lɨ́ɨˊ ñíˆ jo̱guɨ lajo̱bɨ ni˜ lɨ˜ güɨɨiñˋ cajo̱. 	 Taip pat sugrįžę iš turgaus, jie nevalgo neapsiplovę. Be to, yra daug kitų nuostatų, kurių jie laikosi, sekdami tradicija, pavyzdžiui, taurių, puodelių bei varinių indų plovimo.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e jo̱, cajíngˈˉguɨ Jesús e júuˆ la: —Lalab lɨ́ɨˊ quiáˈˉ jaangˋ dseaˋ ˈléengˈ˜ i̱ nʉ́ʉˈ˜ jaléˈˋ ta˜ quiʉˈˊ fiir˜ jo̱guɨ i̱ guiúngˉ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ ˈléengˈ˜ rúiñˈˋ i̱ caguiaangˉguɨ. Co̱ˈ mɨ˜ cagüɨˈɨ́ɨˊ i̱ fiir˜ do e nidsérˉ fɨˊ lɨ˜ jiéˈˋ, caguiarˊ ni˜ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ i̱ nʉ́ʉˈ˜ do lajaléngˈˋ i̱ seengˋ quiáˈrˉ e laco̱ˈ nicuǿˈˉreiñˈ do e nidǿiñˈˉ mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ lajo̱. 	 “Kas yra tas ištikimas bei protingas tarnas, kurį šeimininkas paskyrė tarnauti savo šeimynai, kad ją maitintų deramu laiku?


Jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ jaˋ jíiˈ˜ jnea˜ o̱ˈguɨ jáˈˉ lɨ́ɨiñˋ júuˆ quiéˉe, jo̱baˈ i̱ dseaˋ íˋ nɨseemˋbingˈ i̱ niˈɨ́ˉ íˈˋ quiáˈrˉ quiáˈˉ jaléˈˋ e dseeˉ e nɨcaˈéerˋ do; co̱ˈ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e júuˆ e nɨcafáˈˉa na, có̱o̱ˈ˜ jí̱i̱ˈ˜ jo̱b nitɨdsiˊ íˈˋ quiáˈrˉ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ jo̱. 	 Kas mane atstumia ir mano žodžių nepriima, tas turi savo teisėją: žodis, kurį kalbėjau, teis jį paskutiniąją dieną.


Cuǿøˈ˜naˈ jaléngˈˋ i̱ mɨˈˊ ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ mɨrˊ, jo̱ song i̱i̱ˋ cacá̱ˉ eeˋgo̱ e seaˋ quíiˉnaˈ, joˋ güɨmɨ́ɨˈ˜naˈr. 	 Duok kiekvienam, kuris prašo, ir nereikalauk atgal iš to, kuris tavo atėmė.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ Jesús lajo̱, lalab casɨ́ˈrˉ dseaˋ do: —Jmɨɨ˜ na nɨseengˋ dseaˋ e fɨˊ dsíiˊ sɨnʉ́ʉˆ la i̱ nɨcaláangˉ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈˉ, co̱ˈ i̱ dseañʉˈˋ na nɨcajmilir˜ e lɨ́ɨmˊbre sɨju̱ˇ ˈlɨɨ˜ yʉ́ʉˈ˜ Abraham cajo̱. 	 Jėzus tarė: “Šiandien į šiuos namus atėjo išgelbėjimas, nes ir jis yra Abraomo sūnus.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ Jesús e tǿˋ i̱ dseaˋ do, dsifɨˊ ladob casɨ́ˈˉreiñˈ: —Güɨlíingˋnaˈ güɨjeaang˜ yaangˇnaˈ fɨˊ quiniˇ jmidseaˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ ta˜ quiʉˈˊ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Moi˜. Jo̱ dsifɨˊ ladob caquɨngˈˉ lajɨˋ guíngˉ i̱ dseaˋ dséeˈ˜ do e nijmitir˜ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ caquiʉˈˊ Jesús. Jo̱ lajeeˇ teáaiñˈˇ fɨˊ, ladob caˈláaiñˉ lají̱i̱ˈ˜ jmohuɨ́ɨˊ e lɨ́ɨiñˈˊ do. 	 Pamatęs juos, Jis tarė: “Eikite, pasirodykite kunigams!” Ir beeidami jie pasveiko.


Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ calɨlíˈˆ Paaˉ e jmóoˋ i̱ dseaˋ do lado, jo̱baˈ casɨ́ˈrˉ i̱ fii˜ ˈléeˉ do có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ ˈléeˉ quiáˈrˉ jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ jo̱ cajíñˈˉ: —Song jaˋ nijé̱ˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ na dsíiˊ e móoˊ la, jaˋ líˈˋ ˈnʉ́ˈˋ leángˋnaˈ cajo̱. 	 Paulius tarė šimtininkui ir kareiviams: “Jeigu šitie nepasiliks laive, jūs neišsigelbėsite”.


Jo̱ lajaangˋ lajaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ seaˋ ngúuˊ táaiñˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ ngúuˊ táangˋ Adán e cajméeˋ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ layaang˜ guóoˈ˜. Jo̱ dsʉˈ ie˜ jo̱, røøbˋ nilíingˉ lajaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ la lɨ́ɨngˊ dseaˋ do ˈñiaˈrˊ, dseaˋ jáarˊ fɨˊ ñifɨ́ˉ. 	 Koks buvo žemiškasis, tokie yra ir žemiškieji, o koks yra dangiškasis, tokie yra ir dangiškieji.


Jo̱ mɨ˜ caguiéˉtu̱ Yáˆ e fɨˊ lɨ˜ caˈángˉ Jesús, jo̱baˈ dob caje̱rˊ quɨˈrˊ fɨˊ caluuˇ e tooˋ é̱e̱ˋ do. Jo̱ lajeeˇ siñˈˊ quɨˈrˊ dob catúuiñˊ e laco̱ˈ nijǿørˉ e fɨˊ dsíiˊ tóˋ é̱e̱ˋ do, 	 O Marija stovėjo lauke prie kapo ir verkė. Verkdama ji pasilenkė, pažvelgė į kapo vidų


Jo̱baˈ guicajíngˈˉtu̱ i̱ guicaféˈˋ do: —Jaléˈˋ e jíngˈˉ Fidiéeˇ e cuǿømˋ líˋ cøˈˆ, jaˋ e ta˜ e foˈˆ ˈnʉˋ e jaˋ cuǿøngˋ. 	 Balsas antrą kartą tarė: “Ką Dievas apvalė, tu nevadink suteptu!”


Jo̱guɨ i̱ dseaˋ do nimɨ́ˈˉbɨguɨr Fidiéeˇ uii˜ quíiˉnaˈ carˋ ngocángˋ dsíirˊ uíiˈ˜ jaléˈˋ e eáangˊ guiʉ́ˉ e nɨcajméeˋ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. 	 Jie melsis už jus ir ilgėsis jūsų dėl visa pranokstančios Dievo malonės jumyse.


Dsʉˈ i̱ Yáˆ i̱ seengˋ fɨˊ Magdala do có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ Yáˆ jaangˋguɨ do, dob caje̱rˊ fɨˊ quiniˇ e tooˋ é̱e̱ˋ e lɨ˜ caˈángˉ Jesús. 	 Ten buvo Marija Magdalietė ir kita Marija, kurios sėdėjo priešais kapą.


Jo̱ mɨ˜ nicuáiñˋ, nijméˉ Fidiéeˇ e nilíiñˉ jaangˋ dseaˋ féngˈˊ laco̱ˈ calɨ́ngˉ i̱ sɨju̱rˇ Davíˈˆ do. Jo̱guɨ i̱ yʉ̱ʉ̱ˋ do quíiˈˉ latab˜ niquiʉ́ˈrˉ ta˜ quiáˈˉ lajaléngˈˋ dseaˋ Israel, jo̱guɨ niquiʉ́ˈrˉ ta˜ cajo̱ fɨˊ laˈúngˉ fɨˊ jmɨgüíˋ, jo̱guɨ nilɨsiirˋ Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ dseaˋ guiing˜ ñifɨ́ˉ. 	 Jis bus didis ir vadinsis Aukščiausiojo Sūnus. Viešpats Dievas duos Jam Jo tėvo Dovydo sostą;


Jo̱ lajalébˈˋ e la cuøˊ co̱o̱ˋ li˜ quiáˈˉ jial lɨ́ɨˊ lana; dsʉco̱ˈ jaléˈˋ e calɨ́ˉ e fɨˊ dsíiˊ ˈnʉ́ʉˊ ˈmɨˈˊ do; faˈ jaléngˈˋ jóˈˋ i̱ cajíngˈˋ jmidseaˋ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e feáˈˉ e jiéˈˋguɨ e cacuøˈrˊ Fidiéeˇ, jo̱ dsʉˈ jaléˈˋ e jo̱ jaˋ quɨ́ɨˈ˜ jmɨɨ˜ faˈ e nilɨguiʉ́ˉ dsíiˊ dseaˋ i̱ jmiféngˈˊ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e feáˈˉ do dseángˈˉ laco̱ˈ sɨˈíˆ fɨˊ quiniˇ dseaˋ do. 	 kuri yra dabartinio laikotarpio atvaizdas. Joje aukojamos dovanos ir aukos, kurios negali padaryti aukotojo sąžinėje tobulo,


jo̱baˈ guiʉ́ˉguɨ e niguiéˈˋ dseaˋ e jmɨ́ˈˆ mɨ́ˈˆ huɨɨngˋ jǿˈˆ do laco̱ˈ guiˈnáˈˆ cóˈˊ fɨˊ co̱o̱ˋ dsíiˊ loo˜ jóˈˋ e ˈmɨ́ɨbˉ, jo̱ lajo̱baˈ jaˋ dseáangˈ˜ faˈ e niˈguíˋ e loo˜ jóˈˋ do o̱ˈguɨ faˈ e nidsiˈɨ́ɨˊ e jmɨ́ˈˆ do cajo̱. 	 Jauną vyną reikia pilti į naujus vynmaišius, ir tada abeji išsilaiko.


Jo̱ dsʉˈ cajíngˈˉ Jesús lado co̱ˈ e nɨnicajúmˉ i̱ Lázaro do, jo̱guɨ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do ɨˊ dsíirˊ e jáˈˉbaˈ e lɨ́ˈˆ güɨɨmˋ Lázaro lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ jí̱i̱ˈ˜ e nɨcajíngˈˉ dseaˋ do. 	 Tačiau Jėzus kalbėjo apie jo mirtį, o jie manė, kad Jis kalba apie poilsio miegą.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e nɨcangolíingˋ i̱ dseaˋ i̱ jmɨtɨ́ɨngˋ quiáˈˉ jaléngˈˋ nʉ́ʉˊ do, jo̱ lajeeˇ güɨɨngˋ i̱ Séˆ do, caleábˋtu̱ caquɨiñˊ jaangˋ ángel quiáˈˉ Fidiéeˇ. Jo̱ i̱ ángel do casɨ́ˈrˉ i̱ Séˆ do jo̱ cajíñˈˉ: —¡Séˆ, ráanˈˉ jo̱ jéengˋ i̱ jiuung˜ na có̱o̱ˈ˜guɨ niquiáˈrˆ jo̱ cui̱i̱ˉnaˈ fɨˊ Egipto! Jo̱ fɨˊ jo̱b nijá̱ˆnaˈ cartɨˊ mɨ˜ nijméeˈ˜e ˈnʉ́ˈˋ júuˆ, dsʉco̱ˈ i̱ dseata˜ Herodes do nɨˈnáiñˈˊ i̱ jiuung˜ na e nijngámˈˉbre. 	 Jiems iškeliavus, štai pasirodė Juozapui sapne Viešpaties angelas ir tarė: “Kelkis, imk kūdikį, Jo motiną ir bėk į Egiptą. Pasilik ten, kol tau pasakysiu, nes Erodas ieškos kūdikio, norėdamas Jį nužudyti”.


Jo̱baˈ i̱ dseañʉˈˋ i̱ catɨ́ˋ tú̱ˉ do cacúmˈˋ guóorˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseamɨ́ˋ ˈnɨ́ɨˉ do, jo̱ lajo̱b cajo̱ cajúmˉbre jo̱ jí̱i̱ˈ˜ camɨ́ɨngˈ˜ jó̱o̱rˊ jaˋ mɨˊ lɨˊ sémˋbɨ; jo̱ lajo̱b calɨ́ˉ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseañʉˈˋ i̱ catɨ́ˋ ˈnɨˊ do cajo̱. 	 Vedė ją antrasis, bet ir šis mirė bevaikis. Taip atsitiko ir su trečiuoju,


Jo̱ jnea˜ eáamˊ iáangˋ dsiiˉ dsʉˈ uíiˈ˜ e dseángˈˉ tab˜ dsiiˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. 	 Todėl džiaugiuosi, kad visais atžvilgiais galiu jumis pasitikėti.


Jo̱ mɨ˜ cajmeaˈˊ i̱ fii˜ ˈléeˉ do júuˆ i̱ dseata˜ do, jo̱baˈ dseata˜ Pilato cacuøˈˊbre fɨˊ i̱ Séˆ do e nidsiˈáaiñˊ Jesús. 	 Sužinojęs tai iš šimtininko, jis atidavė Juozapui kūną.


Jo̱ dseaˋ do eáangˊguɨ ngóoˊ lɨniiñˉ, jo̱ dsʉˈ jnea˜ lɨ́ˈˆ lɨˊ ngóoˊ lɨˈuǿngˉguɨ́ɨ. 	 Jis turi augti, o ašmažėti”.


Jo̱ casɨ́ˈˉ Jesús i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do lala: —Ñiing˜ óoˊnaˈ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e eˊ dseaˋ Israel i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ fariseo có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ saduceo, co̱ˈ jaléˈˋ e eˊ i̱ dseaˋ íˋ lɨ́ɨˊ lafaˈ quie̱ˈˆ iñíˈˆ. 	 Jėzus jiems tarė: “Būkite atidūs ir saugokitės fariziejų bei sadukiejų raugo”.


Jo̱ dsʉˈ mɨˈmɨ́ɨngˉguɨjiʉ lajo̱ caguiéˉ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ seengˋ fɨˊ Samaria i̱ laˈóˈˋ ˈníˈˋ níingˉ rúngˈˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ Israel. Jo̱ mɨ˜ cangáiñˉ i̱ dseaˋ sɨhuɨ́ɨngˋ do, dsíngˈˉ calɨ́ˉ fɨˈˋ lɨ́ɨngˉneiñˈ. 	 O vienas samarietis keliaudamas užtiko jį ir pasigailėjo.


Jo̱baˈ ladsifɨˊ ladob caquɨmˈˉtu̱ i̱ dseaˋ gángˉ do, jo̱ cangojméeˈrˇ júuˆ i̱ caguiaangˉguɨ do; jo̱ dsʉˈ jaˋ jáˈˉ calɨ́iñˈˉ do cajo̱ ladsifɨˊ lado. 	 Ir šitie sugrįžę pranešė visiems kitiems, bet ir jais anie netikėjo.


mɨ˜ cajmɨngɨ́ˈˉ Jesús írˋ lala: —Jo̱ ¿e˜ ɨˊ óoˊ ˈnʉ́ˈˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ i̱ dseaˋ i̱ sɨjeengˇnaˈ do i̱ nicá̱ˋ nifɨˊ quíiˉnaˈ do? ¿Jial laco̱ˈ jáaˊ sɨju̱rˇ? Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseaˋ do quiáˈˉ Jesús jo̱ cajíñˈˉ: —Dseaˋ sɨju̱ˇ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ Davíbˈˆ íˋ. 	 “Ką jūs manote apie Kristų? Kieno Jis Sūnus?” Jie atsakė: “Dovydo”.


Jo̱guɨ ørˊ júuˆ e ˈmɨ́ɨˉ e ngóoˊ lala: ˈNʉbˋ dseángˈˉ i̱ catɨ́ɨngˉ i̱ nisó̱ˈˋ e jiˋ do, jo̱guɨ i̱ nifíngˉ jaléˈˋ e sello quiáˈˉ do, co̱ˈ cajngangˈˊ dseaˋ ˈnʉˋ, jo̱ có̱o̱ˈ˜ e jmɨˈøønˈˉ e catu̱u̱ˋ do íingˆ ta˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ e laco̱ˈ niˈuíiñˉ dseaˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ; jo̱ jee˜ i̱ dseaˋ do quíingˈ˜ jmaquíingˊ ˈléˈˋ dseaˋ, jo̱guɨ jmaquíingˊ íingˈ˜ jmíiˊ e féˈrˋ, jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ jalíiñˉ fɨˊ jmaquíingˊ fɨɨˋ e seaˋ fɨˊ laˈúngˉ fɨˊ jmɨgüíˋ. 	 Ir jie giedojo naują giesmę, skelbdami: “Vertas esi paimti knygą ir atverti jos antspaudus, nes buvai užmuštas ir atpirkai Dievui savo krauju mus iš visų genčių, kalbų, tautų ir giminių.


Jo̱ song jaangˋ dseaˋ i̱ jaˋ lɨ́ɨngˊ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ catǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ e nigüɨquiéˈˋnaˈ fɨˊ quiáˈrˉ, jo̱guɨ ˈnʉ́ˈˋ iim˜baˈ güɨlíingˉnaˈ, jo̱baˈ güɨlíingˉnaˈ jóng, jo̱guɨ quiéˈˋnaˈ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ e niguiárˉ fɨˊ ni˜ mes˜ e jaˋ jmɨngɨɨˇnaˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e nicuǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ do su cuǿøngˋ cøˈˆnaˈ o̱si jaˋ cuǿøngˋ é. 	 Jeigu jus pasikviečia netikintis žmogus ir jūs norite jį aplankyti, valgykite visa, kas jums padedama, sąžinės labui nieko neklausinėdami.


Jo̱ dsijéeˊ jaléˈˋ e na, co̱ˈ dseángˈˉ ˈnébˉ lɨti˜ lají̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ tó̱o̱ˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ e cajmeˈˊ dseaˋ malɨɨ˜guɨ eáangˊ lɨ˜ féˈˋ lala: “Eáangˊ calɨ́ˉ ˈníˈˋ níingˉ dseaˋ jnea˜ e jí̱i̱ˈ˜ jaˋ uiing˜ seaˋ.” 	 Bet kad išsipildytų užrašytas Įstatyme žodis: ‘Jie manęs nekentė be priežasties’.


Jo̱ caquíngˈˊneiñˈ do co̱o̱ˋ ˈmɨˈˊ e nʉ́ˈˋ, jo̱guɨ catá̱ˈrˉ fɨˊ mogui˜ dseaˋ do co̱o̱ˋ lɨ́ˈˆ corona e lɨ́ɨˊ có̱o̱ˈ˜ layaang˜ ˈmató̱o̱ˊ. 	 Jie apvilko Jį purpuriniu apsiaustu, nupynę uždėjo Jam erškėčių vainiką


Jo̱ dsʉˈ sɨ́ɨiñˋ e iiñ˜ jmérˉ lajo̱ lajeeˇ e o̱ˈ e jmɨɨ˜ jo̱, dsʉco̱ˈ jial fɨng nitáˈˉ dseaˋ mɨ́ɨˈ˜. 	 Bet jie sakė: “Tik ne per šventes, kad žmonėse nekiltų sąmyšio”.


Jo̱ mɨ˜ caguiéngˈˉ Paaˉ có̱o̱ˈ˜ Bernabé fɨˊ Jerusalén co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseaˋ caguiaangˉguɨ do, jo̱baˈ i̱ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ do có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ quiáˈrˉ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ apóoˆ caˈíñˈˋ i̱ Paaˉ do có̱o̱ˈ˜guɨ Bernabé có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ dseaˋ caguiaangˉ do fɨˊ jo̱. Jo̱ Paaˉ có̱o̱ˈ˜guɨ dseaˋ caguiaangˉguɨ do cajmeaˈrˊ júuˆ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ jial cajmɨcó̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ quiáˈrˉ quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ e cangolíiñˈˉ do. 	 Atvykę į Jeruzalę, jie buvo priimti bažnyčios, apaštalų bei vyresniųjų ir pranešė jiems, ką Dievas kartu su jais nuveikė.


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, e ˈnéˉ jmɨˈúungˋnaˈ e nilɨseengˋnaˈ e laco̱ˈ cuøˊ li˜ e dseángˈˉ nɨcatǿˈˉ Fidiéeˇ ˈnʉ́ˈˋ jo̱guɨ e nɨcaguíñˈˋ ˈnʉ́ˈˋ cajo̱. Jo̱ song jmooˋbaˈ lajo̱, jo̱baˈ jaˋ dseáangˈ˜ quíiˆnaˈ e nijiúngˈˋnaˈ fɨˊ ni˜ dseeˉ. 	 Todėl, broliai, dar uoliau stenkitės sutvirtinti savąjį pašaukimą ir išrinkimą. Tai darydami, jūs niekada nesuklupsite.


Dsʉˈ Fidiéeˇ lafaˈ catá̱ˈrˉ co̱o̱ˋ tɨɨˉ fɨɨˋ quiáˈˉ ˈnʉ́ʉˊ e téˈˋ huǿøˉ e jaˋ niˈíingˉ, jo̱ e tɨɨˉ fɨɨˋ do lɨ́ɨˊ la lɨ́ɨˊ e júuˆ la e jaˋ tó̱o̱ˋ jmɨɨ˜ niˈíingˉ, jo̱ lalab féˈˋ: “Jo̱ nɨcuíimˋ Fíiˋnaaˈ Fidiéeˇ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ quiáˈrˉ”; jo̱guɨ féˈˋbɨ cajo̱: “Jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jíngˈˉ e lɨ́ɨiñˊ dseaˋ quiáˈˉ Fíiˋnaaˈ Fidiéeˇ ˈnéˉ nitʉ́ˋbre e joˋ jmérˉ jaléˈˋ e jaˋ dseengˋ e lamɨ˜ jmóorˋ do.” 	 Bet tvirtai stovi Dievo pamatas, turintis tokį antspaudą: “Viešpats pažįsta savuosius” ir: “Tepasitraukia nuo neteisybės kiekvienas, kuris šaukiasi Kristaus vardo”.


Jo̱ lajeeˇ e teáangˉ i̱ fii˜ jmidseaˋ do có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ yʉ́ʉˈ˜ dseaˋ cǿøngˈ˜ e jmóorˋ dseeˉ quiáˈˉ Jesús, dsʉˈ dseaˋ do jaˋ e ngɨ́ɨrˋ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ quiáˈˉ i̱ dseaˋ íˋ. 	 Aukštųjų kunigų ir vyresniųjų kaltinamas, Jis nieko neatsakė.


Jo̱ co̱o̱ˋ ya̱ˈˊbaˈ cajúngˉ Dseaˋ Jmáangˉ fɨˊ dseˈˋ crúuˆ uíiˈ˜ jaléˈˋ dseeˉ quíˉiiˈ, jo̱ lajo̱baˈ caˈíiñˉ carˋ ngongɨ́ɨˋ jmɨɨ˜ e bíˋ quiáˈˉ jaléˈˋ e dseeˉ jo̱. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cají̱ˈˊtu̱r caléˈˋ catú̱ˉ e laco̱ˈ lana nɨseeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ carˋ ngongɨ́ɨˋ jmɨɨ˜. 	 Kad Jis mirė, tai mirė nuodėmei kartą visiems laikams, o kad gyvenagyvena Dievui.


Jo̱baˈ cajmɨngɨ́ˈˉ Jesús i̱ dseamɨ́ˋ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —¿E˜ iinˈ˜? Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseamɨ́ˋ do quiáˈˉ Jesús jo̱ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do: —Jiéeˋ oˈˊ e nicuøˈˊ fɨˊ e lajɨˋ gángˉ i̱ jó̱o̱ˋo̱ la nigüeárˋ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉˋ fɨˊ lɨ˜ quiʉˈˊ ta˜ mɨ˜ nɨguiing˜tu̱ˈ fɨˊ jo̱, jo̱ jaaiñˈˋ la nigüeárˋ lɨ́ˈˆ lɨˊ dséeˊ jo̱guɨ jaangˋguɨr lɨ́ˈˆ lɨˊ tuung˜. 	 Jis paklausė jos: “Ko nori?” Toji atsakė: “Leisk, kad šitie abu mano sūnūs Tavo karalystėje sėdėtų vienas Tavo dešinėje, o kitas kairėje”.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ i̱ dseamɨ́ˋ i̱ siiˋ Herodías do lado, jo̱baˈ ˈníbˈˋ cangáiñˉ i̱ Juan do jóng, jo̱ dseángˈˉ iiñ˜ nijngámˈˉbreiñˈ do, dsʉˈ huɨ́ɨmˊjiʉ e nilíˈrˋ lajo̱, 	 Erodiada neapkentė Jono ir troško jį nužudyti, tačiau negalėjo,


¿E˜ e lɨ́ɨngˉnaˈ e jaˋguɨ huɨ́ɨngˊ e niféˈˆnaaˈ: su e “Niˈíimˇbaa dseeˉ quíiˈˉ”, o̱si e niféˈˆnaaˈ é: “Ráanˈˉ jo̱ ngɨ˜”? 	 Kas lengviauar pasakyti: ‘Tavo nuodėmės tau atleistos’, ar pasakyti: ‘Kelkis ir vaikščiok’?


Jo̱ lɨ˜ ngóoˊ cadséngˉguɨ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉˋ, Filemón, e guiéngˈˊ i̱ Epafras la júuˆ guicó̱o̱ˈˇ quíiˈˉ, jaangˋ dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ sɨjnɨ́ɨngˇ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ fɨˊ la uíiˈ˜ e guiaˋnaaˈ júuˆ quiáˈˉ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Tave sveikina Epafras, mano kalėjimo bičiulis Kristuje Jėzuje,


Jo̱ catǿˉbre Jesús fɨˊ quiniˇ fii˜ laniingˉ quiáˈˉ jaléngˈˋ jmidseaˋ quiáˈˉ dseaˋ góorˋ dseaˋ Israel; jo̱ fɨˊ jo̱b caseángˈˊ jaléngˈˋ fii˜ jmidseaˋ quiáˈrˉ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ quiáˈrˉ jo̱guɨ jaléngˈˋ tɨfaˈˊ quiáˈˉ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel cajo̱. 	 Jėzų nuvedė pas vyriausiąjį kunigą, kur buvo susirinkę visi aukštieji kunigai, vyresnieji ir Rašto žinovai.


Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jo̱b jí̱i̱ˈ˜ caquiuiñˈˊ núurˋ júuˆ quiáˈˉ Paaˉ, co̱ˈ mɨ˜ canúurˉ e nidséˉ dseaˋ do e niguiárˉ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ lɨ́ɨngˊ dseaˋ Israel, jo̱baˈ canaaiñˋ óoˋtu̱r jo̱ féˈrˋ: “¡Jaˋ ˈnéˉ e seengˋ i̱ dseaˋ na fɨˊ jmɨgüíˋ la! ¡Jngangˈˊnaiñˈ na!” 	 Jie klausėsi jo iki šitų žodžių, o čia ėmė garsiai šaukti: “Nušluoti nuo žemės jį! Tokiam nevalia gyventi!”


Jo̱ co̱ˈ lafaˈ cajúmˉbaaˈ ie˜ lamɨ˜ cajúngˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱baˈ lana lafaˈ jaamˋ dseaˋ nɨlɨ́ɨˊnaˈ có̱o̱ˈr˜. Jo̱ co̱ˈ cají̱bˈˊtu̱ Dseaˋ Jmáangˉ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jo̱baˈ jneaa˜aaˈ cajo̱ nijí̱bˈˊtú̱u̱ˈ ie˜ jo̱ e laco̱ˈ nilɨse̱e̱ˉnaaˈ cøøngˋ có̱o̱ˈr˜. 	 Jei esame suaugę su Jo mirties paveikslu, būsime suaugę ir su prisikėlimo,


Co̱ˈ lalab féˈˋ Fidiéeˇ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈrˉ e éeiñˋ dseaˋ do: Jo̱ carˋ ngongɨ́ɨˋ jmɨɨb˜ ooˈˉ ta˜ e lɨnˈˊ jmidseaˋ dseaˋ féngˈˊ i̱ laniingˉguɨ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ calɨ́ngˉ i̱ jmidseaˋ i̱ siiˋ Melquisedec ie˜ malɨɨ˜guɨ do. 	 Juk Jis liudija: “Tu esi kunigas per amžius Melchizedeko būdu”.


Jo̱ eáamˊ nɨta˜ dsiiˉ e mɨ˜ niguiéeˊe e niˈeeˇe ˈnʉ́ˈˋ fɨˊ na, eáamˊ guiʉ́ˉ nijméˉ Dseaˋ Jmáangˉ có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ. 	 Ir aš esu tikras, kad atvyksiu pas jus Kristaus Evangelijos palaiminimo pilnatvėje.


dsʉˈ song i̱i̱ˋguɨ féˈˋ gaˋ uii˜ quiáˈˉ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱baˈ dseángˈˉ joˋ niˈíimˉ Fidiéeˇ dseeˉ quiáˈˉ i̱ dseaˋ íˋ, co̱ˈ latab˜ nirǿiñˋ dseeˉ jóng. 	 bet jei kas piktžodžiautų Šventajai Dvasiai, tam niekada nebus atleista, ir jis amžiams bus pasmerktas”.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, camánˉn jaangˋguɨ ángel i̱ singˈˊ sɨˈøˈˋ fɨˊ lɨ˜ íingˊ ieeˋ i̱ caˈángˈˋ teáˋ eáangˊ jaléngˈˋ mɨɨˋ i̱ ngɨˊ fɨˊ guiáˈˆ güíˋ, jo̱ lalab casɨ́ˈˉreiñˈ do: —Seáangˈ˜ yaang˜naˈ jo̱ ñilíingˋnaˈ fɨˊ la, co̱ˈ fɨˊ lab nɨcatǿˈˉ Fidiéeˇ ˈnʉ́ˈˋ e niñiquiéˈˋnaˈ íˆnaˈ. 	 Aš regėjau angelą, stovintį saulėje. Jis garsiai šaukė, kviesdamas visus paukščius, skrendančius dangaus viduriu: “Skriskite šen, į didžiojo Dievo pokylį,


’Lalab lɨ́ɨˊ cajo̱ mɨ˜ Fidiéeˇ quie̱rˊ nifɨˊ quiáˈˉ dseaˋ: Jo̱ e jo̱ lɨ́ɨˊ laco̱ˈ co̱o̱ˋ ˈmáaˊ e sángˈˊ ˈñʉˋ e bíˋ dseaˋ fɨˊ é̱ˈˋ jmɨɨˋ jo̱ lɨˈrˋ langɨ́ɨngˉ íingˈ˜ ˈñʉˋ. 	 “Ir vėl su dangaus karalyste yra kaip su jūron metamu tinklu, užgriebiančiu įvairiausių žuvų.


Jo̱ cañíiˋ i̱ dseañʉˈˋ gaangˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —Jáaˊnaaˈ ta˜ quiáˈˉ jaangˋ fii˜ ˈléeˉ quíˉnaaˈ i̱ siiˋ Cornelio, jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ guiúngˉ eáangˊ jo̱guɨ contøømˉ jmiféiñˈˊ Fidiéeˇ. Jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ góoˈˋ dseaˋ Israel eáamˊ jmɨˈgórˋ dseaˋ do jo̱guɨ ˈneáaiñˋ cajo̱. Jo̱ jaangˋ ángel quiáˈˉ Fidiéeˇ casɨ́ˈˉ írˋ e nitǿˈrˋ ˈnʉˋ fɨˊ quiáˈrˉ jo̱ ninúrˉ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ quíiˈˉ e ˈnéˉ nifɨ́ˈˆre. 	 Tie atsakė: “Šimtininkas Kornelijus, teisus ir dievobaimingas vyras, turintis gerą vardą visoje žydų tautoje, gavo iš šventojo angelo nurodymą pakviesti tave į savo namus ir išklausyti tavo žodžių”.


Jo̱ jalémˈˋ i̱ dseaˋ do cagǿˈrˋ carˋ calɨtaaiñ˜ guiʉ́ˉ. Jo̱ mɨ˜ calɨ́ˉ gǿˈrˋ lajɨɨiñˋ do, caseámˉbɨ guitu̱ˊ ˈmatáˆguɨ e røøngˋ téeˈ˜ ˈnáˈˆ iñíˈˆ có̱o̱ˈ˜guɨ ˈnángˈˆ i̱ ˈñʉˋ do. 	 Visi valgė ir pasisotino. Ir dar buvo surinkta dvylika pintinių trupinių.


Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseaˋ gángˉ do quiáˈˉ i̱ dseaˋ fii˜ búˈˆ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Co̱ˈ lana ˈneángˉtea Fíiˋnaaˈ i̱ búˈˆ la, jo̱baˈ sɨ́ɨngˈ˜naˈreˈ. 	 Tie atsakė: “Jo reikia Viešpačiui”.


Jo̱ dsifɨˊ ladob calɨlíˈˆ Jesús jaléˈˋ e ɨˊ dsíiˊ i̱ dseaˋ do, jo̱baˈ cajíñˈˉ casɨ́ˈˉreiñˈ. —Nɨñíbˆ ˈnʉ́ˈˋ jialco̱ˈ lɨ́ɨˊ co̱o̱ˋ fɨɨˋ lɨ˜ jaˋ sɨ́ɨngˋ dseaˋ røøˋ, co̱ˈ seengˋ jmaquíingˊ dseaˋ i̱ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈrˉ, jo̱ jaˋ eeˋ juguiʉ́ˉ seengˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do. Jo̱guɨ nɨñíˆbɨˈ cajo̱ jialco̱ˈ lɨ́ɨˊ quiáˈˉ dseaˋ i̱ seengˋ co̱o̱ˋ sɨnʉ́ʉˆ i̱ teáangˈ˜ ta˜ jɨ́ɨngˋ, jaˋ eeˋ juguiʉ́ˉ seeiñˋ, co̱ˈ jaˋ røøˋ sɨ́ɨiñˋ. 	 Bet Jėzus, žinodamas jų mintis, tarė jiems: “Kiekviena suskilusi karalystė bus sunaikinta, ir namai grius ant namų.


Jo̱ nañiˊ faˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ jaˋ eeˋ lɨ́ˈˉɨ dsʉˈ uíiˈ˜ e jmɨráangˆ ˈñiáˈˋa, jo̱ dsʉˈ lanaguɨ ˈnéˉbaˈ e nifɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ jaléˈˋ e nɨcamóˉo lafaˈ mɨ˜ quɨɨˉ jo̱guɨ jaléˈˋ e nɨcaˈíinˈ˜n e jaˋ mɨˊ cajmijnéengˋ Fidiéeˇ jéengˊguɨ. 	 Jei reikia girtis (nors iš to jokios naudos), eisiu prie Viešpaties regėjimų ir apreiškimų.


Co̱ˈ lalab cajíngˈˉ Fidiéeˇ ie˜ malɨɨ˜guɨ do, ie˜ lamɨ˜ casɨ́ˈrˉ Moi˜ lala: “Guiúmˉbaa nijmee˜e có̱o̱ˈ˜ lajaléngˈˋ dseaˋ i̱ iin˜n nijmee˜e có̱o̱ˈ˜ lajo̱, jo̱guɨ nilíbˋ fɨˈˋ lɨ́ɨnˉn cajo̱ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ i̱ iin˜n i̱ nijmee˜e có̱o̱ˈ˜ lajo̱.” 	 Jis Mozei kalba: “Aš pasigailėsiu to, kurio norėsiu pasigailėti, ir būsiu gailestingas tam, kuriam norėsiu gailestingas būti”.


jo̱ tiquiáˈˆ Eliaquim calɨsírˋ Melea, jo̱ tiquiáˈˆ Melea calɨsírˋ Mainán, jo̱ tiquiáˈˆ Mainán calɨsírˋ Matata, jo̱ tiquiáˈˆ Matata calɨsírˋ Natán, 	 Melėjo, Menos, Matatos, Natano, Dovydo,


Jo̱ e fɨˊ lɨ˜ cateáaiñˉ Jesús fɨˊ dseˈˋ crúuˆ, fɨˊ jo̱b nilɨ́ɨˊ co̱o̱ˋ dsíiˊ iáˋ, jo̱ e fɨˊ jo̱ niseaˋ co̱o̱ˋ tooˋ é̱e̱ˋ e ˈmɨ́ɨˉ lɨ˜ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ jaˋ i̱i̱ˋ mɨˊ caˈángˉ. 	 Toje vietoje, kur Jį nukryžiavo, buvo sodas ir sode naujas kapas, kuriame dar niekas nebuvo laidotas.


Jo̱ ie˜ jo̱, eáamˊ ngofɨ́ɨngˊ dseaˋ i̱ jángˈˋ yaang˜ fɨˊ jaguóˋ Dseaˋ Jmáangˉ; jo̱baˈ i̱ dseaˋ i̱ féˈˋ jmíiˊ griego canaaiñˋ jmiquímˈˉ dsíirˊ quiáˈˉ i̱ dseaˋ Israel i̱ féˈˋ jmíiˊ hebreo, jo̱ féˈrˋ e jaléngˈˋ dseamɨ́ˋ griego i̱ ˈnɨ́ɨˉ jaˋ íñˈˋ røøˋ lají̱i̱ˈ˜ e ngɨ́ɨiñˋ e ˈnérˉ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜. 	 Tomis dienomis, mokinių skaičiui augant, tarp graikiškai kalbančiųjų kilo nepasitenkinimas vietiniais žydais, nes kasdieniniame aprūpinime būdavo aplenkiamos jų našlės.


Jo̱ co̱ˈ lajo̱b nɨta˜ dsiiˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ, jo̱baˈ nɨcaˈɨ́ˋ dsiiˉ e jangˈˉ nii˜baa e niˈee˜e ˈnʉ́ˈˋ fɨˊ na, jo̱ lajo̱baˈ cuǿøngˋ e niˈuíingˉ guiʉ́ˉ quíiˉnaˈ e nitɨˊ tú̱ˉ ya̱ˈˊ. 	 Tokio pasitikėjimo kupinas, aš norėjau anksčiau pas jus atvykti, kad antrąkart gautumėt malonę,


Jo̱ eáamˊ guiúngˉ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ, jo̱guɨ eáamˊ féngˈˊ dsíirˊ cajo̱. Jo̱ uíiˈ˜ e eáamˊ guiúiñˉ do, jo̱baˈ nɨsɨjeeiñˇ ˈnʉ́ˈˋ cartɨˊ niquɨ́ˈˉ jíingˈ˜ yaang˜naˈ fɨˊ quinirˇ. Dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ, jaˋ iing˜naˈ jméeˈ˜naˈ cuente jial tíiˊ guiúiñˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. 	 Kaip drįsti niekinti Jo gerumo, pakantumo ir kantrumo turtus? Ar nesupranti, kad Dievo gerumas skatina tave atgailauti?


Jo̱ i̱ dseañʉˈˋ i̱ siiˋ Erasto do, dob caje̱rˊ fɨˊ Corinto, jo̱guɨ i̱ dseañʉˈˋ i̱ siiˋ Trófimo, dob caseaan˜nre e dséeˈr˜ fɨˊ Mileto. 	 Erastas pasiliko Korinte, o Trofimą palikau Milete sergantį.


Dsʉco̱ˈ lɨco̱ˈ iiñ˜ jmeángˈˋ yaaiñ˜ tɨfaˈˊ i̱ eˊ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel, dsʉˈ jaˋ ngáiñˈˋ do e˜ guǿngˈˋ laco̱o̱ˋ laco̱o̱ˋ e júuˆ e erˊ la úungˋ do. 	 Jie norėtų būti įstatymo mokytojais, bet nesupranta nei ką kalba, nei ką tvirtina.


Jo̱ mɨ˜ niguiengˈˊtu̱r fɨˊ na, íingˈ˜naˈr e iáangˋ óoˊnaˈ, co̱ˈ dseaˋ quiáˈˉ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ɨiñˊ. Jo̱guɨ jmɨˈgooˋbaˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ éeˋ laco̱ˈguɨ éeˋ i̱ dseaˋ na. 	 Tad priimkite jį Viešpatyje su tikru džiaugsmu ir gerbkite tokius žmones,


Jo̱ dsʉˈ mɨ˜ calɨñirˊ e Arquelao nɨguiiñ˜ lɨ́ɨiñˊ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ quiáˈˉ lɨ˜ se̱ˈˊ Judea eáangˆ quiáˈˉ i̱ tiquiáˈrˆ dseata˜ Herodes do, jo̱baˈ eáamˊ cafǿiñˈˊ jo̱ joˋ cangáiñˈˉ fɨˊ jo̱, co̱ˈ Fidiéeˇ cajmeˈˊtu̱reiñˈ júuˆ lajeeˇ güɨɨiñˋ e jaˋ cuǿøngˋ nidsilíiñˋ fɨˊ jo̱. Jo̱baˈ fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Galileab cangolíiñˋ. 	 Bet, išgirdęs, jog Archelajas valdo Judėją po savo tėvo Erodo, pabūgo ten vykti. Įspėtas sapne, nukeliavo į Galilėjos sritį


Jo̱ lɨ˜ jaˋ quiéengˊ niguéngˋ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉˋ, Timoteo, e guicó̱o̱bˈˇ i̱ dseamɨ́ˋ i̱ siiˋ Prisca có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ dseañʉˈˋ quiáˈrˉ i̱ siiˋ Aquila, jo̱guɨ guicó̱o̱bˈˇ cajo̱ jaléngˈˋ dseaˋ sɨnʉ́ʉˆ quiáˈˉ i̱ dseañʉˈˋ i̱ siiˋ Onesíforo. 	 Pasveikink Priską, Akvilą ir Onesiforo namiškius.


Jo̱guɨ song jmooˉnaaˈ e jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨngˋnaaˈ júuˆ quiáˈrˉ, dsʉˈ írˋ contøømˉ jmitirˇ jaléˈˋ e nɨcajíñˈˉ, co̱ˈ jaˋ cuǿøngˋ faˈ e jaˋ jmitir˜ jaléˈˋ júuˆ quiáˈrˉ. 	 Jeigu esame neištikimi, Jis lieka ištikimas, nes savęs Jis negali išsižadėti.


Jo̱ cajíñˈˉ casɨ́ˈrˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do lala: —Lalab féˈˋ Fidiéeˇ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈrˉ: “E ˈnʉʉˉ la nilɨsiiˋ ˈnʉ́ʉˊ lɨ˜ nisɨ́ngˉ dseaˋ có̱o̱ˈ˜ jnea˜”; jo̱ dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ nɨcajmiˈuíingˆnaˈ co̱o̱ˋ ˈnʉ́ʉˊ lɨ˜ teáangˈ˜ jaléngˈˋ ɨ̱ɨ̱ˋ. 	 ir tarė jiems: “Parašyta: ‘Mano namai vadinsis maldos namai’, o jūs pavertėte juos ‘plėšikų lindyne!’ ”


Dsʉco̱ˈ jnea˜ seemˋ dseaˋ i̱ quiʉˈˊ ta˜ quiéˉe, jo̱guɨ seemˋ dseaˋ i̱ quiʉ́ˈˋʉ ta˜ cajo̱. Jo̱ mɨ˜ fɨ́ɨˉɨ jaangˋ dseaˋ quiéˉe e gua˜, jo̱baˈ dsifɨˊ lajo̱b dséerˊ; jo̱guɨ mɨ˜ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ i̱ jiéngˈˋ e neaˊ, jo̱baˈ dsifɨˊ lajo̱b jáarˊ cajo̱; o̱si mɨ˜ fɨ́ɨˉɨ jaangˋ dseaˋ ˈléengˈ˜ quiéˉe e jmeeˉ e la, jo̱baˈ dsifɨˊ lajo̱b jmóorˋ cajo̱; jo̱ jalémˈˋ dseaˋ quiéˉe nʉ́ʉˈr˜ júuˆ quiéˉe.” Jo̱ jalébˈˋ e júuˆ na quie̱ˊ i̱ dseaˋ i̱ cangojmijíngˈˊ Jesús do. 	 Juk ir aš, būdamas valdinys, turiu sau pavaldžių kareivių. Taigi sakau kuriam iš jų: ‘Eik’, ir jis eina; sakau kitam: ‘Ateik čia’, ir jis ateina; sakau tarnui: ‘Padaryk tai’, ir jis daro”.


Dsʉco̱ˈ i̱ dseaˋ i̱ dseángˈˉ jáˈˉ lɨ́ɨngˊ dseaˋ Israel, fɨˊ dsíiˊbre lɨ˜ lɨ́ɨiñˊ lajo̱, jo̱guɨ e quɨ́ˈˉ tɨ́ɨiñˋ e jmóorˋ li˜ fɨˊ ngúuˊ táaiñˋ do, o̱ˈ fɨˊ jo̱ lɨ˜ ˈnéˉ jmérˉ lajo̱, co̱ˈ lafaˈ fɨˊ dsíiˊbre lɨ˜ nɨtó̱o̱ˋ e li˜ do lana, co̱ˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ nɨlɨ́ɨiñˊ, jo̱ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéebˇ dseaˋ jmóoˋ lajo̱, jo̱ o̱ˈ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ Moi˜ e jmóoˋ lajo̱. Jo̱ i̱ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ lajo̱, Fidiéeˇbingˈ i̱ féˈˋ guiʉ́ˉ uii˜ quiáˈrˉ jo̱ o̱ˈ dseaˋ jmɨgüíˋ i̱ féˈˋ lajo̱. 	 Bet tas yra žydas, kuris toks viduje, ir tada yra apipjaustymas, kai širdis apipjaustyta dvasioje, o ne pagal raidę. Tokiam ir šlovė ne iš žmonių, bet iš Dievo.


Jo̱ dsifɨbˊ catǿˈˉ Jesús i̱ dseaˋ do e cangolíiñˈˆ do có̱o̱ˈr˜, jo̱ ladsifɨˊ lanab cangolíingˆ i̱ dseaˋ do có̱o̱ˈ˜ Jesús; jo̱ dob caseáaiñˈˊ do tiquiáˈrˆ fɨˊ dsíiˊ e móoˊ do co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ jmɨcó̱o̱ˈ˜guɨ quiáˈrˉ. 	 Tuoj pat Jis pašaukė ir juos. Palikę savo tėvą Zebediejų valtyje su samdiniais, jie nusekė paskui Jį.


Jo̱ jaˋ e huɨ́ɨngˊ e jǿøˆnaaˈ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ cá̱ˋ fɨˊ gaˋ jo̱guɨ jmóorˋ lají̱i̱ˈ˜ e lɨ́ˋ dsíirˊ yaaiñ˜ faˈ jaléˈˋ e la: mɨ˜ ˈléeˊ jaléngˈˋ dseañʉˈˋ o̱si jaléngˈˋ dseamɨ́ˋ e güɨɨiñˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ i̱ o̱ˈ quiáˈrˉ, o̱si mɨ˜ jmóoˋ dseaˋ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ e jiéˈˋguɨ, o̱si mɨ˜ jmóorˋ jaléˈˋguɨ e jaˋ tíiˊ ta˜ e quɨ́ˈˉ tɨ́ɨiñˋ jmóorˋ, 	 Kūno darbai aiškūstai paleistuvavimas, ištvirkavimas, netyrumas, gašlavimas,


Jo̱ eáamˊ iin˜n e ñíˆnaˈ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, e jmiguiʉbˊ ya̱ˈˊ nɨcaˈɨ́ˋ dsiiˉ e ninii˜i fɨˊ na e niˈeeˇe ˈnʉ́ˈˋ, dsʉˈ cartɨˊ lana jmiguiʉbˊ e nɨcajníingˊ quiéˆe, jo̱baˈ jaˋ mɨˊ calɨ́ˉ faˈ e nɨcagáˉa fɨˊ na. Jo̱ uiing˜ quiáˈˉ e ninii˜i fɨˊ na e laco̱ˈ nijmɨcó̱o̱ˈ˜o̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ na e laco̱ˈ niˈuíiñˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ e nɨcalɨ́ˉ fɨˊ góoˋ dseaˋ lɨ˜ jiéˈˋ. 	 Noriu, broliai, kad žinotumėte, jog ne kartą ketinau atvykti pas jus,bet iki šiol vis pasitaikydavo kliūčių,kad ir tarp jūsų turėčiau šiek tiek vaisių kaip ir tarp kitų pagonių.


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cangáˉ jaléngˈˋ fii˜ jmidseaˋ quiáˈˉ dseaˋ Israel có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ tɨfaˈˊ quiáˈˉ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈrˉ lají̱i̱ˈ˜ e quɨ́ɨˈ˜ Jesús jmɨɨ˜ jmóorˋ e dsigáˋ dsíiˊ dseaˋ jo̱guɨ canúuˉguɨr e óoˋ jaléngˈˋ jiuung˜ e fɨˊ guáˈˉ do lala: “¡Güɨjmiféngˈˊ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ i̱ Jó̱o̱ˊ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ Davíˈˆ!”, jo̱baˈ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ eáamˊ calɨguíiñˉ 	 O aukštieji kunigai ir Rašto žinovai, pamatę stebuklus, kuriuos Jis padarė, ir vaikus, šaukiančius šventykloje: “Osana Dovydo Sūnui!”, įpyko


Co̱ˈ ie˜ jo̱, mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ e nijí̱ˈˊtu̱ jaléngˈˋ ˈlɨɨ˜, jaléngˈˋ dseañʉˈˋ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseamɨ́ˋ joˋ tó̱o̱ˋ jmɨɨ˜ faˈ e nicúngˈˉguɨ guórˋ, dsʉco̱ˈ lafaˈ ángeles quiáˈˉ Fidiéeˇ i̱ neáangˊ fɨˊ ñifɨ́bˉ nilíiñˉ ie˜ jo̱. 	 Prisikėlime nei ves, nei tekės, bet bus kaip Dievo angelai danguje.


Jo̱ dsʉˈ mɨ˜ canúuˉ i̱ dseañʉˈˋ do lado, eáamˊ fɨˈíˆ calɨ́iñˉ; jo̱ joˋ iáangˋ dsíirˊ cangáiñˈˉ fɨˊ quiáˈrˉ, co̱ˈ lɨ́ɨiñˊ jaangˋ dseaˋ i̱ eáamˊ seaˋ cuuˉ. 	 Po šitų žodžių jis nuliūdo ir nusiminęs pasitraukė, nes turėjo daug turto.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e jo̱, canúˉu co̱o̱ˋguɨ luu˜ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ e cajíngˈˉ lala: —Juan, jméeˈ˜ e júuˆ la: “Juguiʉ́ˉjiʉ latɨˊ jmɨɨ˜ na jo̱guɨ lɨ˜ dséˉguɨ quiáˈˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ júungˉ uíiˈ˜ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ.” —Lajo̱b lɨ́ɨˊ —cajíngˈˉ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ— lana nijmiˈímˈˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ uíiˈ˜ jaléˈˋ ta˜ e nɨcajméerˋ, co̱ˈ e jo̱b cuøˊ li˜ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ e guiʉ́ˉ jaléˈˋ e jo̱. 	 Ir aš išgirdau iš dangaus balsą, kuris man sakė: “Rašyk: ‘Nuo šiol palaiminti mirusieji, kurie miršta Viešpatyje. Taip,sako Dvasia, kad atilsėtų nuo savo vargų; ir jų darbai seka juos’ ”.


Jo̱ jaˋ cajméeˋ i̱ dseaˋ do faˈ cajmɨsɨ́ɨiñˉ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e guiaaˉ do, co̱ˈ calɨlíˈˆbre e Fidiéeˇbingˈ cacuøˈˊ jnea˜ e ta˜ e jmóoˋo la lana quiáˈˉ e guiaaˉ e júuˆ jo̱ fɨˊ quiniˇ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ lɨ́ɨngˊ dseaˋ Israel, jo̱ lajo̱bɨ Fidiéeˇ cajo̱ cacuøˈˊbre Tʉ́ˆ Simón ta˜ guiaˊ e júuˆ jo̱ fɨˊ quiniˇ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ Israel. 	 Atvirkščiai, pamatę, jog man patikėta skelbti Evangeliją neapipjaustytiesiems kaip Petrui apipjaustytiesiems


Jo̱ ie˜ malɨˈˋ do caˈímˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jmɨɨˋ cajo̱, co̱ˈ caˈáˋ jmɨɨˋ fɨˊ ni˜ laˈúngˉ guóoˈ˜ uǿˉ. 	 Todėl ir ano meto pasaulis žuvo, vandeniu užtvindytas.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, lajeeˇ e ngóoˊ Jesús ngɨrˊ fɨˊ ˈnɨˈˋ guiéeˊ Galilea, cangáiñˉ gángˉ dseaˋ i̱ laˈóˈˋ rúngˈˋ, jaangˋ i̱ siiˋ Simón jo̱ siiˋbɨr Tʉ́ˆ cajo̱, jo̱ jaangˋguɨ i̱ siiˋ Dɨ́ˆ. Jo̱ lajɨˋ huáaiñˈˉ do taaiñ˜ ta˜ feáˋ ˈmáaˊ fɨˊ dsíiˊ jmɨ́ˋ quiáˈˉ e sáiñˈˊ ˈñʉˋ. 	 Vaikščiodamas palei Galilėjos ežerą, Jėzus pamatė du brolius Simoną, vadinamą Petru, ir jo brolį Andriejųmetančius tinklą į ežerą; mat jie buvo žvejai.


Jo̱baˈ i̱ dseaˋ do cacuøˈrˊ Jesús caˈnáangˈ˜ ˈñʉˋ i̱ cuɨ́ɨngˋ có̱o̱ˈ˜guɨ caˈnáˈˆ miˈˊ e a˜ taˈˊ. 	 Jie padavė Jam gabalą keptos žuvies ir korį medaus.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caguilíingˉ jaléngˈˋ dseaˋ e jéeiñˋ jiuung˜ quiáˈrˉ fɨˊ lɨ˜ singˈˊ Jesús e laco̱ˈ niquidsiˊ dseaˋ do guóorˋ fɨˊ yʉ́ˈˆ mogui˜ lajaangˋ lajaangˋ i̱ jiuung˜ do jo̱guɨ e niféiñˈˊ Fidiéeˇ uii˜ quiáiñˈˉ do, jo̱ lajo̱baˈ nilɨgüeaiñˈˆ do. Jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋ quiáˈˉ Jesús do cajníimˊbre quiáˈˉ jaléngˈˋ sejmiiˋ i̱ jiuung˜ do jo̱guɨ cajíimˉbreiñˈ do cajo̱. 	 Tuomet atvedė pas Jį vaikučių, kad Jis uždėtų rankas ant jų ir pasimelstų, o mokiniai draudė jiems.


Jo̱guɨ Fidiéeˇ cajmɨrǿrˋ júuˆ có̱o̱ˈ˜ ˈlɨɨ˜ yʉ́ʉˈ˜ Abraham có̱o̱ˈ˜guɨ jaangˋ dseaˋ sɨju̱ˇ dseaˋ do. Güɨlɨñíˆbɨˈ cajo̱ e jaˋ tó̱o̱ˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ faˈ e cajmɨrǿrˋ e júuˆ do quiáˈˉ fɨ́ɨngˊ dseaˋ sɨju̱ˇ Abraham, co̱ˈ quiáˈˉ jaamˋ dseaˋ e féˈˋ e fɨˊ ni˜ jiˋ do, jo̱ íbˋ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Pažadai buvo duoti Abraomui ir jo palikuoniui. Jis nesako “ir palikuonims”, ne daugeliui, bet kaip apie vieną: “ir tavo palikuoniui”, kuris yra Kristus.


Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ fiir˜ do: “ˈNʉbˋ jaangˋ dseaˋ ˈléengˈ˜ i̱ guiúngˉ, co̱ˈ cajmeeˉbaˈ ta˜ røøˋ có̱o̱ˈ˜ lají̱i̱ˈ˜ capíˈˆ cuuˉ e cangɨ́ɨnˈˋ. Jo̱baˈ lana jmiguiʉbˊ jaléˈˋ e seaˋ quiéˉe e nicuǿøˆø ˈnʉˋ e nineˈˆ níˈˆ, jo̱ lana røøbˋ nijmiˈiáangˋ dsiˋnaaˈ náng.” 	 Jo šeimininkas atsakė: ‘Gerai, šaunusis ir ištikimasis tarne! Kadangi buvai ištikimas mažuose dalykuose, pavesiu tau didelius. Eikš į savo šeimininko džiaugsmą!’


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜naaˈ Fidiéeˇ i̱ lɨ́ɨngˊ Tiquíˆiiˈ do có̱o̱ˈ˜ Fíiˋnaaˈ Jesús, e nijmɨcó̱o̱ˈr˜ jneaˈˆ e laco̱ˈ nilíˈˋnaaˈ nineeng˜tu̱ rúˈˋnaaˈ caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ na fɨˊ Tesalónica. 	 Jis patsmūsų Dievas ir Tėvasir mūsų Viešpats Jėzus Kristus tenutiesia mums kelią pas jus.


Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ calɨˈíingˆ i̱ dseaˋ quiúungˉ do, cangolíimˉbre có̱o̱ˈ˜ i̱ Paaˉ do có̱o̱ˈ˜guɨ Bernabé fɨˊ Antioquía, jo̱ quie̱ˊbre e jiˋ e casíingˋ i̱ dseaˋ neáangˊ fɨˊ Jerusalén do. Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ caguilíiñˉ fɨˊ jo̱, dsifɨˊ lajo̱b caseáiñˈˋ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ seengˋ fɨˊ jo̱, jo̱ caja̱ˈˊbre i̱ dseaˋ do e jiˋ do. 	 Išsiųstieji, atvykę į Antiochiją, sukvietė bendruomenę ir įteikė laišką.


Jo̱ jaˋ jmoˈˊo e júuˆ la quíiˆnaˈ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ nicuǿøˆø ˈnʉ́ˈˋ fɨˈɨˈˋ, co̱ˈ jmoˈˊo e júuˆ la quíiˉnaˈ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ niliúunˈ˜n ˈnʉ́ˈˋ, co̱ˈ lafaˈ jó̱o̱ˋbaa lɨ́ɨngˊnaˈ i̱ ˈneáanˋn eáangˊ. 	 Tai rašau, ne norėdamas jus gėdinti, bet įspėdamas kaip mylimus vaikus.


¿Su o̱ˈ quíiˈˉ e uǿˉ do? Jo̱guɨ mɨ˜ cangɨ́ˋ e caˈnɨɨˈ˜, ¿su o̱ˈ quíiˈˉ e cuuˉ e calɨ́ˈˉ do? ¿Jialɨˈˊ caˈíˋ oˈˊ e cajmeeˈˉ lajo̱? Jo̱ o̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ có̱o̱ˈ˜ jneaˈˆ, dseaˋ apóoˆ, nɨcajmeeˈˉ adseaanˈˋ, co̱ˈ có̱o̱ˈ˜ Fidiéebˇ dseaˋ nɨcajmeeˈˉ lajo̱. 	 Argi nebuvo tavo tai, ką turėjai, ir ką gavai pardavęs, argi nebuvo tavo žinioje? Tai kodėl gi taip sumanei savo širdyje? Tu pamelavai ne žmonėms, bet Dievui!”


jo̱ tiquiáˈˆ Maat calɨsírˋ Matatías, jo̱ tiquiáˈˆ Matatías calɨsírˋ Semei, jo̱ tiquiáˈˆ Semei calɨsírˋ Sec, jo̱ tiquiáˈˆ Sec calɨsírˋ Judá, 	 Maato, Matatijo, Semeino, Josecho, Jodos,


Jo̱ lanaguɨ iin˜n nifǿnˈˆn jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ quíiˉnaˈ jee˜ laˈóˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, co̱ˈ jnea˜ lɨ́ɨnˊn jaangˋ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ laco̱ˈ íˋbre cajo̱, jo̱guɨ camóˉbɨ́ɨ jaléˈˋ iihuɨ́ɨˊ e cangongɨ́ɨngˉ Dseaˋ Jmáangˉ fɨˊ dseˈˋ crúuˆ, jo̱guɨ nitɨ́mˉbaa cajo̱ laco̱ˈ i̱ dseaˋ íˋ e nimoo˜o e laniingˉ ˈgøngˈˊ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ mɨ˜ nijáaˊtu̱r fɨˊ jmɨgüíˋ la. 	 Jūsų vyresniuosius raginu aš, irgi vyresnysis, Kristaus kentėjimų liudytojas ir dalyvis šlovės, kuri bus apreikšta:


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, i̱ ángel i̱ catɨ́ˋ gángˉ do cangojiimˆbre e cóoˆ quiáˈrˉ do fɨˊ ni˜ jmɨñíˈˆ, jo̱ ladsifɨˊ lanab caˈuíingˉ jmɨˊ e jmɨɨˋ do laco̱ˈguɨ la lɨ́ɨˊ jmɨˊ quiáˈˉ jaangˋ dseaˋ i̱ cajngaˈˊ dseaˋ quiáˈˉ, jo̱ co̱o̱ˋ guiˈnábˈˆ cajúngˉ jaléngˈˋ i̱ seengˋ fɨˊ dsíiˊ e jmɨñíˈˆ do. 	 Antrasis angelas išpylė savo dubenį jūron; ji tapo lyg numirėlio kraujas, ir visi gyviai jūroje išgaišo.


Jo̱baˈ dseángˈˉ lajɨɨmˋ dseaˋ cangogáˋ dsíirˊ ie˜ jo̱ mɨ˜ cangárˉ e cafébˈˋ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ lamɨ˜ féˈˋ, jo̱guɨ jaléngˈˋ dseaˋ bǿøngˈ˜ caˈláamˉbre, jo̱guɨ jaléngˈˋ dseaˋ jlúungˈ˜ cangɨˊbre, jo̱guɨ jaléngˈˋ dseaˋ tiuungˉ calɨjnéˈˋbre. Jo̱ lajɨɨmˋbingˈ do canaaiñˋ jmiféiñˈˊ Fidiéeˇ quiáˈˉ dseaˋ Israel. 	 Minia stebėjosi, matydama nebylius kalbančius, luošius išgijusius, raišius vaikščiojančius ir akluosius reginčius. Ir jie šlovino Izraelio Dievą.


’Jo̱guɨ lana nɨñiˋbaa e jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ ˈnʉ́ˈˋ joˋ nimáang˜guɨˈ jnea˜ caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ jmɨgüíˋ la, dsʉˈ lajeeˇ táanˋn có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ nɨcanʉ́ʉˉnaˈ júuˆ e guiaaˉ quiáˈˉ jial iing˜ Fidiéeˇ quie̱rˊ nifɨˊ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. 	 Ir štai dabar aš žinau, kad jūs visi, su kuriais buvau skelbdamas Dievo karalystę, daugiau nebematysite mano veido.


Jo̱ dsʉˈ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ caˈíngˈˋ írˋ jo̱guɨ i̱ jáˈˉ calɨ́ngˉ júuˆ quiáˈrˉ, jo̱baˈ cacuøˈˊreiñˈ fɨˊ e caˈuíiñˈˉ do jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ. 	 Visiems, kurie Jį priėmė, Jis davė galią tapti Dievo vaikais tiems, kurie tiki Jo vardą,


Jo̱guɨ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ seengˋ fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Asia guiéiñˈˊ júuˆ guicó̱o̱ˈˇ quíiˉnaˈ. Jo̱guɨ Aquila có̱o̱ˈ˜guɨ dseamɨ́ˋ quiáˈrˉ i̱ siiˋ Prisca có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ seángˈˊ fɨˊ quiáˈrˉ e laco̱ˈ jmiféiñˈˊ Fidiéeˇ, iáamˋ dsíirˊ e guiéiñˈˊ júuˆ guicó̱o̱ˈˇ quíiˉnaˈ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ catɨ́ɨngˉ e jmóoˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Jus sveikina Azijos bažnyčios. Karštai sveikina Viešpatyje Akvilas ir Priscilė kartu su bažnyčia, kuri jų namuose.


Jo̱ jmiguiéngˈˊ óoˊnaˈ quiáˈˉ e calɨ́ˉ ie˜ malɨɨ˜ do ie˜ cateáangˋ jaangˋ dseaˋ i̱ caféˈˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ Fidiéeˇ fɨˊ jmɨgüíˋ la i̱ calɨsíˋ Líiˆ. Jo̱ i̱ dseañʉˈˋ íˋ lɨ́ɨiñˊ jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ laco̱ˈ lɨ́ɨngˊ jneaa˜aaˈ, dsʉˈ mɨ˜ camɨˈˊ dseaˋ do Fidiéeˇ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈˉ dseaˋ do e niquiúngˈˉ e tu̱u̱ˋ jmɨ́ɨˊ, jo̱ lajo̱b calɨ́ˉ. Jo̱baˈ lajeeˇ ˈnɨˊ ji̱i̱ˋ dsíˋ caˈnáˈˆ jaˋ catu̱u̱ˋ jmɨ́ɨˊ fɨˊ e guóoˈ˜ uǿˉ jo̱. 	 Elijas buvo toks pat žmogus kaip ir mes. Jis meldė, kad nelytų, ir nelijo žemėje trejus metus ir šešis mėnesius;


’Jo̱ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉˋ, Juan, e nijméeˈ˜ co̱o̱ˋ jiˋ e catɨ́ɨngˉ i̱ dseaˋ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ quiáˈˉ dseaˋ quiéˉe i̱ neáangˊ fɨˊ fɨɨˋ Pérgamo, jo̱ lalab jméeˈ˜: “Lalab féˈˋ i̱ dseaˋ i̱ quie̱ˊ e ñisʉ̱ˈˋ e ˈméˉ lajɨˋ tú̱ˉ taangˋ do: 	 “Pergamo bažnyčios angelui rašyk: ‘Tai sako Tas, kuris turi aštrų dviašmenį kalaviją.


Jo̱ lalab casɨ́ˈˉ i̱ dseaˋ jmóoˋ íˆ ˈnʉñíˆ do Paaˉ: —I̱ dseata˜ i̱ quidsiˊ íˈˋ do nɨcasíiñˋ júuˆ quiéˉe e nilaamˉbaˈ ˈnʉ́ˈˋ. Jo̱ nɨcuǿømˋ güɨlíingˋnaˈ juguiʉ́ˉ. 	 Tas perdavė tuos žodžius Pauliui: “Pretoriai liepia jus paleisti. Galite eiti ir ramiai keliauti”.


“Lana nɨcabóˈˋnaaˈ ˈleeˋ quiáˈˉ jee˜ fɨɨˋ góoˋnaˈ e nɨcaséngˈˋ lomɨɨ˜naaˈ. Jo̱ latɨˊ lana nɨliing˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ seengˋ e fɨɨˋ la e jaˋ íñˈˋ jaléˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, dsʉˈ güɨlɨñíˆnaˈ guiʉ́ˉ e nɨjaquiéemˊbaˈ e nicá̱ˋ Fidiéeˇ nifɨˊ quiáˈˉ lajaangˋ lajaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ.” 	 ‘Mes nusikratome prieš jus net jūsų miesto dulkes, prilipusias prie mūsų kojų. Tačiau vis tiek žinokite: Dievo karalystė prisiartino prie jūsų!’


Jo̱ caté̱e̱rˋ co̱o̱ˋ ˈmajmáˋjiʉ fɨˊ yʉ́ˈˆ gui˜ dseaˋ do e tó̱o̱ˋ e˜ uiing˜ e jmáiñˈˋ dseaˋ do lado, jo̱ lalab tó̱o̱ˋ: “I̱ lab dseata˜ dseaˋ féngˈˊ quiáˈˉ dseaˋ Israel.” 	 Taip pat buvo užrašytas Jo kaltinimas: “Žydų karalius”.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jo̱ cagüɨˈɨ́ɨbˊ Jesús lɨ˜ iuuiñˉ fɨˊ dsíiˊ guáˈˉ quiáˈˉ dseaˋ góorˋ i̱ seengˋ fɨˊ Capernaum, jo̱ cangórˉ fɨˊ quiáˈˉ Tʉ́ˆ Simón. Jo̱ mɨ˜ caguiérˉ fɨˊ jo̱, nidséebˈ˜ iemɨséˆ Tʉ́ˆ Simón e dsíngˈˉ iʉ˜ guíiñˆ. Jo̱ co̱o̱ˋ tú̱ˉ mɨ́ɨngˈ˜ dseaˋ i̱ teáangˈ˜ e sɨnʉ́ʉˆ do camɨˈrˊ Jesús jmɨˈeeˇ faˈ e nijmiˈleáaiñˉ i̱ dseamɨ́ˋ do. 	 Iš sinagogos Jėzus atėjo į Simono namus. Simono uošvė labai karščiavo, ir jie prašė jai pagalbos.


Jo̱ mɨ˜ caˈíngˈˋ Paaˉ e júuˆ do, dsifɨˊ lajo̱b catǿˈrˉ jaangˋ dseaˋ nʉˈluu˜ quiáˈˉ fii˜ ˈléeˉ jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ jo̱ cajíñˈˉ: —Jéengˋ i̱ sɨmingˈˋ la fɨˊ quiniˇ fii˜ quíiˈˉ, co̱ˈ lɨɨng˜ eeˋ júuˆ quie̱ˊbre e catɨ́ɨngˉ íˋ. 	 Tada Paulius, pasivadinęs vieną šimtininką, paprašė: “Nuvesk šį jaunuolį pas tribūną. Jis turi jam kai ką pranešti”.


Dsʉco̱ˈ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ seengˋ fɨˊ Macedonia có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ seengˋ fɨˊ Acaya caˈɨ́ˋ dsíirˊ yaaiñ˜ e lɨɨng˜ e caseáiñˈˋ capíˈˆ jo̱guɨ e nisíñˉ quiáˈˉ dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ tiñíingˉ i̱ seengˋ fɨˊ Jerusalén. 	 Mat Makedonijai ir Achajai buvo malonu padaryti rinkliavą Jeruzalės šventųjų beturčiams.


Jo̱ ie˜ mɨ˜ cataan˜n fɨˊ Damasco, i̱ dseata˜ i̱ quiʉˈˊ ta˜ fɨˊ jo̱ i̱ jmooˋ ta˜ quiáˈˉ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ i̱ siiˋ Aretas do, casíiñˈˋ ˈléeˉ quiáˈrˉ fɨˊ tɨɨˉ jnɨ́ˆ e lɨ˜ siˈˊ iáˋ cu̱u̱˜ e siˈˊ lacúngˈˊ e fɨɨˋ do e laco̱ˈ jaˋ nicuǿrˉ fɨˊ e nijúuˇu, co̱ˈ lamɨ˜ iiñ˜ e nisáiñˈˊ jnea˜ jo̱ nitǿørˋ jnea˜ fɨˊ dsíiˊ ˈnʉñíˆ. 	 Damaske karaliaus Areto valdytojas saugojo damaskiečių miestą, norėdamas mane suimti,


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e cají̱ˈˊtu̱ Jesús, jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ cají̱ˈˊtu̱ do cangolíiñˆ fɨˊ Jerusalén fɨˊ lɨ˜ lɨ́ɨˊ fɨɨˋ güeangˈˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱ fɨ́ɨmˊ dseaˋ i̱ cangángˉ írˋ fɨˊ jo̱. 	 Išėję iš kapų po Jo prisikėlimo, jie atėjo į šventąjį miestą ir daug kam pasirodė.


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜guɨ́ɨ ˈnʉˋ e nijmigüeangˈˆ i̱ dseaˋ quiéˉe la e laco̱ˈ nijmérˉ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ e niquiʉ́ˈˆ quiáˈˉbre laˈeáangˊ e nɨcaˈíñˈˋ jaléˈˋ júuˆ quíiˈˉ. 	 Pašventink juos savo tiesa! Tavo žodis yra tiesa.


Jo̱baˈ cajíngˈˉ i̱ Elisabet do casɨ́ˈrˉ Yáˆ e ngocángˋ dsíirˊ jo̱ cajíñˈˉ: —ˈNʉˋbingˈ i̱ nɨcajmigüeangˈˆ Fidiéeˇ lajeeˇ lajaléngˈˋ dseamɨ́ˋ i̱ seengˋ fɨˊ jmɨgüíˋ, jo̱guɨ nɨcajmigüeaiñˈˆ yʉ̱ʉ̱ˋ quíiˈˉ cajo̱. 	 Ji balsiai sušuko ir tarė: “Palaiminta tu tarp moterų, ir palaimintas tavo įsčių vaisius!


Jo̱baˈ lalab cañíiˋ i̱ tɨfaˈˊ do jo̱ cajíñˈˉ: —Eáamˊ guiʉ́ˉ lajo̱, Tɨfaˈˊ, dseángˈˉ jábˈˉ júuˆ quíiˈˉ e jáˈˉbaˈ e jaamˋ Fidiéeˇ seengˋ, jo̱ jaˋ seengˋ i̱ jiéngˈˋguɨ. 	 Tada Rašto žinovas Jam atsakė: “Gerai, Mokytojau, Tu tiesą pasakei: yra vienas Dievas ir nėra kito, tik Jis;


jo̱ dsʉˈ carˋ jí̱i̱ˈ˜ jo̱ jaˋ catʉ́ˋbɨr e jmóorˋ jaléˈˋ e gaˋ, co̱ˈ lɨ́ˈˆ lɨˊ eáangˊguɨ calɨguíimˉbre quiáˈˉ Fidiéeˇ dseaˋ guiing˜ ñifɨ́ˉ, jo̱guɨ féˈˋbɨr jmangˈˉ jaléˈˋ júuˆ gaˋ quiáˈˉ dseaˋ do uíiˈ˜ e caˈíñˈˋ jaléˈˋ e iihuɨ́ɨˊ do có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e ˈmiˈˊ e caˈieeiñˋ do. 	 Jie piktžodžiavo dangaus Dievui dėl savo skausmų ir vočių, bet neatgailavo dėl savo darbų.


Co̱ˈ ˈnʉ́ˈˋ, jaléngˈˋ dseaˋ Samaria, jí̱i̱ˈ˜ jaˋ cuíingˋnaˈ i̱˜ i̱ jmiféngˈˊnaˈ do; jo̱ dsʉˈ jaléngˈˋ jneaˈˆ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ Israel, nɨcuíimˋbaaˈ i̱˜ i̱ ˈnéˉ jmiféngˈˊnaaˈ do, co̱ˈ jee˜ jneaˈˆ, dseaˋ lɨ́ɨˊɨɨˈ dseaˋ Israel, jo̱b lɨ˜ caguíngˈˋ Fidiéeˇ jaangˋ i̱ nileángˉ dseaˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ. 	 Jūs garbinate, ko nepažįstate, o mes garbiname, ką pažįstame, nes išgelbėjimasiš žydų.


Jo̱baˈ mɨ́ɨˈ˜ɨ ˈnʉ́ˈˋ jmɨˈeeˇ e mɨ˜ niguiéeˊe e niˈeeˇe ˈnʉ́ˈˋ fɨˊ na, jaˋ jméeˆnaˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ e jaˋ dseengˋ e laco̱ˈ jaˋ nijmee˜e iiˋ júuˆ quiéˉe có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ ɨˊ dsiiˉ e nijmee˜e có̱o̱ˈ˜ i̱ lɨɨng˜ ˈnʉ́ˈˋ i̱ ˈnɨ́ɨngˋ jneaˈˆ e jmooˉnaaˈ jaléˈˋ e jmooˉnaaˈ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ lɨ́ˋ dsiˋnaaˈ yee˜naaˈ. 	 Aš jus maldauju, kad atvykęs neturėčiau pasirodyti smarkuoliu, pasiryžusiu griežtai sudrausti kai kuriuos, manančius, jog mes elgėmės pagal kūną.


Jo̱ lajɨɨmˋ i̱ dseaˋ do casɨ́ɨiñˉ røøˋ ie˜ jo̱. Jo̱baˈ caˈnáaiñˉ Tée˜, jaangˋ dseañʉˈˋ Israel i̱ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ carˋ ngocángˋ dsíirˊ jo̱guɨ i̱ jéeˊ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ quiáˈˉ, có̱o̱ˈ˜guɨ Lii˜ có̱o̱ˈ˜guɨ Prócoro có̱o̱ˈ˜guɨ Nicanor có̱o̱ˈ˜guɨ Timón, jo̱guɨ Pármenes jo̱guɨ có̱o̱ˈ˜ Nicolás, jaangˋ i̱ niseengˋ fɨˊ Antioquía, jo̱ i̱ dseaˋ íˋ nɨcaquɨ́ˈˉ jíngˈˋ ˈñiaˈrˊ e laco̱ˈ nɨcaˈuíiñˉ dseaˋ Israel. 	 Šis pasiūlymas patiko visam susirinkimui, ir jie išsirinko Steponą, vyrą pilną tikėjimo ir Šventosios Dvasios, Pilypą, Prochorą, Nikanorą, Timoną, Parmeną ir Mikalojų, prozelitą iš Antiochijos.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, lalab caféˈˋ Jesús jeeng˜ júuˆ quiáˈrˉ e erˊ do: —Ñiing˜ óoˊnaˈ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ tɨfaˈˊ quiáˈˉ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quíˉiiˈ, dseaˋ Israel, co̱ˈ lɨ́ˈˆ tɨˊ dsíirˊ e ngɨrˊ e jloˈˆ sɨlɨɨmˇbre, jo̱guɨ eáangˊ iiñ˜ i̱i̱ˋ nijmɨˈgóˋ írˋ lacaangˋ jee˜ ˈnʉ́ʉˊ lɨ˜ ngɨrˊ, 	 Mokydamas Jis kalbėjo: “Saugokitės Rašto žinovų, kurie mėgsta vaikščioti su ilgais drabužiais ir būti sveikinami aikštėse,


Jo̱ lajeeˇ jo̱, jmiˈleáangˆnaˈ jaléngˈˋ dseaˋ dséeˈ˜, jo̱guɨ jmeeˉnaˈ e nijí̱ˈˊtu̱ jaléngˈˋ ˈlɨɨ˜, jo̱guɨ jmiˈleáangˆnaˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ jmohuɨ́ɨˊ ˈlɨˈˆ fɨˊ ngúuˊ táangˋ, jo̱guɨ uøøngˉnaˈ jaléngˈˋ i̱ ˈlɨngˈˆ i̱ teáangˈ˜ dsíiˊ dseaˋ. Jo̱ jaˋ cá̱ˆnaˈ e ˈléengˈ˜naˈ quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ e nijmeeˉnaˈ do, co̱ˈ jaˋ eeˋ cuuˉ cacǿngˉ quíiˉnaˈ e cangɨ́ɨngˋnaˈ. 	 Gydykite ligonius, apvalykite raupsuotuosius, prikelkite mirusius, išvarinėkite demonus. Dovanai gavote, dovanai ir duokite!


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cangosíngˈˋ yaaiñ˜ fɨˊ lɨ˜ teáangˉ dseaˋ apóoˆ, jo̱ íˋguɨbingˈ camɨˈˊ Fidiéeˇ uii˜ quiáiñˈˉ do, jo̱guɨ mɨfɨ́ɨngˋ caquidsirˊ guóorˋ moguiñˈ˜ lajaangˋ lajaaiñˈˋ e laco̱ˈ cuøˊ li˜ e caˈíñˈˋ e ta˜ do. 	 Juos pastatė prieš apaštalus, o šie melsdamiesi uždėjo ant jų rankas.


Co̱ˈ jaˋ cagáˉ jnea˜ fɨˊ jmɨgüíˋ la e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ faˈ e nijngánˈˆn jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, co̱ˈ jnea˜ cagáˉa e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ nilaanˉre jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈˉbre. Jo̱ mɨ˜ calɨ́ˉ cajíngˈˉ Jesús lado, jo̱ fɨˊ lɨ˜ jiébˈˋ cangolíiñˉ e ngojméerˆ quijí̱ˉ lɨ˜ caje̱rˊ e uǿøˋ jo̱. 	 Juk Žmogaus Sūnus atėjo ne pražudyti žmonių gyvybių, bet išgelbėti”. Ir jie pasuko į kitą kaimą.


Jo̱ cajíngˈˉguɨ Jesús e júuˆ la: —Lanaguɨ niˈéeˆe ˈnʉ́ˈˋ co̱o̱ˋ júuˆ quiáˈˉ ˈmaˋ güɨñíˈˆ: Co̱ˈ mɨ˜ ninaangˋ iéeˋ jaléˈˋ guoˈˋ quiáˈˉ, jo̱ mɨfɨ́ɨngˋ canaangˋ e iábˋ jaléˈˋ máˈˆ quiáˈˉ cajo̱, jo̱baˈ nɨlíˈˆ ˈnʉ́ˈˋ e nɨjaquiéemˊ ji̱i̱ˋ jmɨ́ɨˊ jóng. 	 Pasimokykite iš palyginimo su figmedžiu: kai jo šaka suminkštėja ir sprogsta lapai, jūs žinote, jog artėja vasara.


Jo̱ uíiˈ˜ e lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱baˈ ɨˊ dsíiˊ dseaˋ jmɨgüíˋ e dseaˋ í̱i̱bˊ lɨ́ɨˊnaaˈ; jo̱ dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ ɨˊ áaˊnaˈ e uíiˈ˜ e lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱baˈ tɨɨngˋnaˈ. Jo̱guɨ jneaˈˆ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ i̱ jaˋ quɨ́ɨˈ˜ jmɨɨ˜, jo̱ dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ ɨˊ áaˊnaˈ e eáamˊ quɨ́ɨˈ˜naˈ jmɨɨ˜. Jo̱guɨ eáamˊ gǿøngˋ jǿøngˉ dseaˋ jneaˈˆ, jo̱ dsʉˈ eáamˊ jmɨˈgóˋ dseaˋ ˈnʉ́ˈˋ. 	 Mes kvaili dėl Kristaus, o jūs išmintingi Kristuje. Mes silpni, o jūs stiprūs; jūs gerbiami, o mes niekinami.


Co̱ˈ fɨ́ɨmˊbingˈ i̱ nijalíingˉ i̱ nijmɨgóoˋ jo̱ nijíñˈˉ: “Jneab˜ i̱ dseaˋ i̱ sɨjeengˇnaˈ do i̱ nicá̱ˋ nifɨˊ quíiˉnaˈ”; jo̱ fɨ́ɨmˊ dseaˋ nilíˈrˋ i̱ nilɨgøøngˋ. 	 Daug kas ateis mano vardu ir sakys: ‘Aš esu Kristus!’, ir daugelį suklaidins.


Jo̱ mɨ˜ cahuɨ̱́ˈˋ ta˜ e caguijéeiñˋ Paaˉ fɨˊ quiniˇ i̱ dseata˜ do e quiáˈˉ e nisɨ́ngˉ e júuˆ do, jo̱baˈ canaangˋ i̱ Tértulo do e ˈnɨ́ɨiñˋ Paaˉ fɨˊ quiniˇ i̱ dseata˜ Félix do jo̱ lalab cajíñˈˉ: —ˈMáamˈˇ ˈnʉˋ, dseata˜ dseaˋ féngˈˊ quíˉiiˈ, e laˈeáangˊ ˈnʉˋbaˈ e se̱e̱ˉnaaˈ juguiʉ́ˉ júuˆ røøˋ. Jo̱guɨ laˈeáangˊ e eáamˊ tɨɨnˈˋ cajo̱, jmiguiʉbˊ jaléˈˋ e guiʉ́ˉ nɨcaˈuíingˉ latøøngˉ góoˋnaaˈ. 	 Kai pastarasis buvo iškviestas, Tertulas pradėjo savo kaltinamąją kalbą: “Tavo rūpesčiu turėdami tikrą taiką ir didelę gerovę šitoje tautoje,


Jo̱guɨ o̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ dsingɨ́ɨngˉ lajo̱, co̱ˈ lajo̱b dsingɨ́ɨngˉ jneaa˜aaˈ cajo̱, dseaˋ nɨcangɨ́ɨngˋnaaˈ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ jéengˊguɨ e laco̱ˈ cuøˊ li˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e niñíingˋnaaˈ cøøngˋguɨ. Jo̱ dseángˈˉ eáamˊ nɨsɨjeengˇnaaˈ ie˜ jmɨɨ˜ mɨ˜ dseángˈˉ niˈíngˈˋ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ e lɨ́ɨˊnaaˈ dseángˈˉ jó̱o̱rˊ. Jo̱ ie˜ jo̱ nileáiñˉ jneaa˜aaˈ conguiaˊ, co̱ˈ nijmɨsɨ́ɨmˉbre jialco̱ˈ lɨ́ɨˊ ngúuˊ táangˋnaaˈ. 	 Ir ne tik ji, bet ir mes patys, turintys pirmuosius Dvasios vaisius,ir mes dejuojame, kantriai laukdami įsūnijimo, mūsų kūno atpirkimo.


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ caguiéˉ Jesús fɨˊ co̱o̱ˋ lɨ˜ siˈˊ ˈnʉ́ʉˊ, jo̱ caˈíˉbre fɨˊ dsíiˊ, jo̱ cangotáamˈ˜bɨ i̱ dseaˋ tiuungˉ do fɨˊ jo̱ cajo̱, jo̱ Jesús cajmɨngɨ́ˈrˉ dseaˋ do: —¿Su jáˈˉ lɨ́ɨngˋ ˈnʉ́ˈˋ e quɨ́ɨˈ˜baa jmɨɨ˜ jmee˜e e nilɨjnéˈˋtu̱ˈ? Jo̱baˈ cañíiñˈˋ do: —Dseángˈˉ jábˈˉ lɨ́ɨˋnaaˈ, Fíiˋiiˈ. 	 Kai Jis pasiekė namus, neregiai užėjo pas Jį. Jėzus paklausė: “Ar tikite, kad Aš galiu tai padaryti?” Šie atsakė: “Taip, Viešpatie!”


Jo̱ lajeeˇ nɨngolíiñˋ e fɨˊ ni˜ jmɨɨˋ do tíibˊjiʉ la ˈñiáˋ o̱si jñʉ́ʉˉ kilómetro, jo̱ co̱o̱ˋ cangámˉbre Jesús e nɨjaquiéengˊ dseaˋ do fɨˊ quiá̱ˈˉ e móoˊ do e nɨjaiñˈˊ ngɨrˊ fɨˊ ni˜ jmɨɨˋ. Jo̱ mɨ˜ cangángˉ i̱ dseaˋ do Jesús e jangˈˊ dseaˋ do ngɨrˊ fɨˊ ni˜ jmɨɨˋ, jo̱baˈ cajáˉ e ˈgóˈˋbre. 	 Nusiyrę apie dvidešimt penkiastrisdešimt stadijų, jie pamatė Jėzų, einantį ežeru ir besiartinantį prie valties. Jie išsigando.


Jo̱ lɨ˜ ngóoˊ cadséngˉguɨ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, e ɨ́ˆ óoˊnaˈ lali˜ júuˆ e jáˈˉ jo̱guɨ júuˆ e catɨ́ɨngˉ jmɨˈgóˋ dseaˋ, jo̱guɨ jmangˈˉ júuˆ dséebˊ ˈnéˉ cá̱ˆnaˈ. Jo̱guɨ ˈnéˉ cá̱ˆnaˈ cajo̱ jmangˈˉ juguiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜guɨ júuˆ iáangˋ dsíiˊ jo̱guɨ júuˆ niguoˈˆ. Jo̱guɨ íiˋ áaˊnaˈ lali˜ e guiʉ́ˉ jo̱guɨ jaléˈˋ e catɨ́ɨngˉ niféˈˋ dseaˋ guiʉ́ˉ uii˜ quiáˈˉ. 	 Pagaliau, broliai, mąstykite apie tai, kas tikra, garbinga, teisinga, tyra, mylima, giriama,apie visa, kas dora ir šlovinga.


Jo̱guɨ faco̱ˈ Fidiéeˇ nijmérˉ e nilɨˈɨɨ˜ eáangˊ e nidsijéeˊ jaléˈˋ e jo̱, jo̱baˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ joˋ i̱i̱ˋ nileángˋguɨ jóng faco̱ˈ lajo̱. Jo̱ dsʉˈ jaˋ nijmɨˈɨɨiñ˜ e jo̱ uíiˈ˜ e fɨ́ɨˉ lɨ́ɨiñˉ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈrˉ i̱ nɨcaguíñˈˋ do. 	 Ir jeigu tos dienos nebūtų sutrumpintos, neišsigelbėtų nė vienas kūnas. Bet dėl išrinktųjų tos dienos bus sutrumpintos.


Jo̱ jmiguiʉˊbɨ jaléˈˋ e féˈrˋ e jmineaiñˈˆ dseaˋ do lajeeˇ jo̱. 	 Ir visaip kitaip jam piktžodžiavo.


jo̱ tiquiáˈˆ Nacor calɨsírˋ Serug, jo̱ tiquiáˈˆ Serug calɨsírˋ Ragau, jo̱ tiquiáˈˆ Ragau calɨsírˋ Peleg, jo̱ tiquiáˈˆ Peleg calɨsírˋ Heber, jo̱ tiquiáˈˆ Heber calɨsírˋ Sala, 	 Serucho, Ragaujo, Faleko, Ebero, Salos,


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ caguilíingˉtu̱r fɨˊ Capernaum, jo̱ cangɨ́ɨiñˊ fɨˊ dsíiˊ sɨnʉ́ʉˆ. Jo̱ mɨ˜ nɨteáaiñˈ˜ fɨˊ jo̱, lalab cajmɨngɨ́ˈˉ Jesús i̱ dseaˋ guitúungˋ quiáˈrˉ do: —¿E˜ e ñilíingˉ ˈnʉ́ˈˋ jɨɨng˜naˈ lacueeˋ guiáˈˆ fɨˊ? 	 Jie atėjo į Kafarnaumą. Namie Jėzus juos paklausė: “Apie ką kalbėjotės kelyje?”


Jo̱ ngɨ́ˋ jo̱, jo̱ dob caséeˊ i̱ dseamɨ́ˋ do e dsʉʉˉ quiáˈrˉ do e lɨ˜ sɨˈíˆ niguiéˈrˋ jmɨɨˋ do, jo̱ caquɨmˈˉtu̱r fɨˊ jee˜ fɨɨˋ; jo̱ mɨ˜ caguiéiñˈˉ fɨˊ jo̱, canaaiñˋ guiarˊ júuˆ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ góorˋ jo̱ sɨ́ˈˋreiñˈ lala: 	 O moteris, palikusi ąsotį, nubėgo į miestą ir apskelbė žmonėms:


dsʉˈ jaˋ cangórˉ dsifɨˊ fɨˊ quiáiñˈˉ do mɨ˜ calɨñirˊ e nɨráangˋ i̱ Lázaro do dséeˈr˜, jo̱ cajmɨˈɨɨm˜bɨ ˈñiaˈrˊ tú̱ˉ jmɨɨ˜guɨ e fɨˊ lɨ˜ táaiñˋ do. 	 Taigi išgirdęs, kad tasai serga, Jis dar dvi dienas užtruko ten, kur buvo.


Jo̱ mɨ˜ calɨlíˈˆ Jesús e jo̱, cagüɨˈɨ́ɨˊbre e fɨˊ jo̱, jo̱ cangórˉ fɨˊ lɨ˜ jiéˈˋ, jo̱ fɨ́ɨmˊ dseaˋ cangolíingˉ có̱o̱ˈr˜ ie˜ jo̱. Jo̱ laco̱ˈ ngolíiñˉ teáaiñˈ˜ fɨˊ lado, jmiˈleáamˉ dseaˋ do jaléngˈˋ dseaˋ dséeˈ˜, 	 Tai sužinojęs, Jėzus pasitraukė iš ten. Didelės minios sekė paskui Jį, ir Jis visus išgydė,


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ dseañʉˈˋ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Jaléngˈˋ güíiˊ seabˋ tooˋ lɨ˜ güɨɨngˋneˈ, jo̱guɨ jaléngˈˋ ta̱ˊ seabˋ sɨɨˉreˈ, jo̱ dsʉˈ jnea˜, dseaˋ gáaˊa fɨˊ ñifɨ́ˉ e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, jí̱i̱ˈ˜ lɨ˜ quiee˜e moguiiˉ jaˋ seaˋ. 	 Jėzus jam atsakė: “Lapės turi urvus, padangių paukščiailizdus, o Žmogaus Sūnus neturi kur galvos priglausti”.


Jo̱ i̱ dseaˋ gángˉ do canúurˉ co̱o̱ˋ luu˜ teáˋ e jáaˊ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ jo̱ lalab guicajíngˈˉ e luu˜ do: —¡Huɨ́ɨˉnaˈ fɨˊ la! Jo̱baˈ lajo̱b cajméeiñˈˋ do, cajgóoˉbre e quíiñˈ˜ jee˜ cabøø˜ jníiˊ, jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ ˈníˈˋ níiˉ quiáˈrˉ cangáˉbre jaléˈˋ e jo̱. 	 Ir jie išgirdo galingą balsą iš dangaus, kuris jiems šaukė: “Užženkite šen!” Ir juodu užžengė į dangų debesyje, o jų priešai žiūrėjo į juodu.


Jo̱ cangɨ́ɨmˊbre lɨ˜ teáangˆ i̱ ˈléeˉ do laˈuii˜, jo̱ lɨ́ˉ jo̱, cangɨ́ɨiñˊ lɨ˜ teáangˉ co̱o̱ˋ ˈléˈˋguɨ. Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ nɨngóoˊ uǿiñˋ fɨˊ co̱o̱ˋ oˈnʉ́ˆ lɨ˜ lɨ́ɨˊ layaang˜ ñíˆ e mɨfɨ́ɨngˋ niˈuǿiñˋ cartɨˊ caluuˇ, ˈñiabˈˊ e jnɨ́ˆ do canaˊ, jo̱ caˈuøømˋbre. Jo̱ cueebˋjiʉ capíˈˆ lɨ˜ cangolíiñˋ e ngɨrˊ co̱lɨɨng˜ lado. Jo̱ mɨ˜ cangoyúungˈ˜ jo̱, catʉ́ʉbˉ i̱ ángel do quiáˈˉ i̱ Tʉ́ˆ Simón do, jo̱ ˈñiaˈˊbiñˈ do cangángˈˉguɨr. 	 Praėję pro pirmą ir antrą sargybą, jie prisiartino prie geležinių vartų į miestą, kurie savaime atsidarė. Išėję pro juos, jie leidosi tolyn viena gatve. Staiga šalia ėjęs angelas nuo jo pasitraukė.


jo̱ casɨ́ɨnˉn fɨˊ na jaangˋ dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ siiˋ Timoteo. Jo̱ i̱ dseaˋ íˋ lɨ́ɨiñˊ jaangˋ dseaˋ i̱ jmóoˋ lají̱i̱ˈ˜ e iing˜ Fidiéeˇ, jo̱guɨ jmóorˋ ta˜ røøˋ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ e guiaˋnaaˈ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. Jo̱ casɨ́ɨnˉnre fɨˊ na e laco̱ˈ dsiˈeer˜ ˈnʉ́ˈˋ jo̱guɨ tíiˊ nir˜ jial seengˋnaˈ jo̱guɨ cuøˈrˊ ˈnʉ́ˈˋ bíˋ e laco̱ˈ teáangˉnaˈ teáˋ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 ir pasiuntėme Timotiejų, savo brolį, Dievo tarną ir bendradarbį Kristaus Evangelijoje, kad sustiprintų jus ir padrąsintų jus tikėjime,


o̱si mɨ˜ jmiféngˈˊ dseaˋ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ, jo̱guɨ mɨ˜ jmóorˋ ta˜ dseaˋ láangˋ, o̱si mɨ˜ ˈníˈˋ níiˉ dseaˋ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ rúiñˈˋ, o̱si mɨ˜ jmóorˋ ta˜ jɨ́ɨngˋ, o̱si mɨ˜ suuiñˋ laco̱ˈguɨ la lɨ́ɨngˊ jaangˋguɨ dseaˋ, o̱si mɨ˜ jmɨnábˉ lɨguíiñˉ, o̱si mɨ˜ iiñ˜ e íˋbre sɨlɨ́ɨˈrˇ jaléˈˋ e seaˋ, o̱si mɨ˜ ˈnaamˋbre quiáˈˉ rúiñˈˋ co̱ˈ jaˋ røøˋ sɨ́ɨiñˋ, o̱si mɨ˜ jí̱i̱ˈ˜ laˈóˈˋ íˋbre tɨˊ dsíirˊ sɨ́ɨiñˋ, 	 stabmeldystė, burtininkavimas, priešiškumai, nesantaikos, pavyduliavimai, piktumai, vaidai, nesutarimai, susiskaldymai,


jo̱ fɨˊ jo̱b caguiarˊ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cangolíingˋtu̱r fɨˊ co̱o̱ˋguɨ fɨɨˋ lɨ˜ siiˋ Atalia. 	 Paskelbę žodį Pergėje, leidosi žemyn į Ataliją.


Jo̱ dseángˈˉ fáˈˋbaa e i̱i̱ˋ jaˋ iing˜ niˈíngˈˋ e Fidiéeˇ nicá̱ˋ nifɨˊ quiáˈrˉ laco̱ˈguɨ íngˈˋ jaangˋ jiuung˜, jo̱baˈ jaˋ to̱o̱˜ jmɨɨ˜ e Fidiéeˇ nicá̱ˋ nifɨˊ quiáˈrˉ cajo̱. 	 Iš tiesų sakau jums: kas nepriims Dievo karalystės kaip mažas vaikas,niekaip neįeis į ją”.


Jo̱ lajɨɨˉnaaˈ laˈóˈˋ ngóoˊnaaˈ dsíiˊ e móoˊ do tíiˊbaaˈ tú̱ˉ ciento dsíˋ setenta y seis dseaˋ. 	 Laive iš viso buvome du šimtai septyniasdešimt šeši žmonės.


Dsʉco̱ˈ mɨ˜ jaangˋ dseaˋ dseángˈˉ lajangˈˉ iáangˋ dsíirˊ e lɨɨng˜go̱ eeˋ iiñ˜ cuǿrˉ, jo̱baˈ ímˈˆ Fidiéeˇ lají̱i̱ˈ˜ e cuøˊ i̱ dseaˋ do lɨ́ˈˆ laco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ e dsitíingˈ˜ quiáˈrˉ, dsʉco̱ˈ jaˋ mɨˊ Fidiéeˇ jaléˈˋ e jaˋ seaˋ quiáˈˉ dseaˋ. 	 Nes jei yra sąmoningas noras, jis priimtinas pagal tai, ką žmogus turi, o ne pagal tai, ko neturi.


Jo̱ mɨ˜ catóˈˊ e féˈˋ i̱ ángel do jaléˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱ cajmɨngɨˈˊ Zacarías i̱ ángel do: —¿Jial nilɨta˜ dsiˋ jnea˜ jaléˈˋ e jo̱, co̱ˈ nɨdseáamˉbaaˈ eáangˊ có̱o̱ˈ˜ dseamɨ́ˋ quiéˉe? 	 Tada Zacharijas atsakė angelui: “Kaip tai aš patirsiu? Aš gi jau senas, ir mano žmona nebejauna”.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jo̱ cagüeáˉ co̱o̱ˋ jmɨɨ˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel e siiˋ Pentecostés quiáˈˉ mɨ˜ catɨ́ˋ cincuenta jmɨɨ˜ e canaangˋ rooˋ jaléˈˋ e jnirˊ. Jo̱ ie˜ jo̱, dob nɨsɨseángˈˊ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ e fɨˊ lɨ˜ tɨ́ɨiñˋ e seáiñˈˊ do. 	 Atėjus Sekminių dienai, visi mokiniai vieningai buvo vienoje vietoje.


Jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ seengˋ laco̱ˈ la lɨ́ɨˊ e júuˆ e nɨcafáˈˉa na, có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ Israel i̱ quie̱ˊ Fidiéeˇ nifɨˊ quiáˈrˉ, güɨlɨseemˋbre juguiʉ́ˉ júuˆ røøˋ, jo̱guɨ güɨlíbˋ fɨˈˋ lɨ́ɨngˉ Fidiéeˇ írˋ cajo̱. 	 Visiems, kurie laikysis šios taisyklės, teateinie ramybė ir pasigailėjimas; taip pat ir Dievo Izraeliui!


jo̱ tiquiáˈˆ Er calɨsírˋ Josué, jo̱ tiquiáˈˆ Josué calɨsírˋ Eliezer, jo̱ tiquiáˈˆ Eliezer calɨsírˋ Jorim, jo̱ tiquiáˈˆ Jorim calɨsírˋ Matat, 	 Jėzaus, Eliezero, Jorimo, Matato, Levio,


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e cagǿˈrˋ e íiˊ canʉʉˋ do, jo̱ catɨ́ɨiñˉ co̱o̱ˋ cóoˆ e a˜ jmɨ́ˈˆ mɨ́ˈˆ huɨɨngˋ jǿˈˆ jo̱ cajíñˈˉ: “E a˜ dsíiˊ e cóoˆ la guǿngˈˋ júuˆ tɨguaˇ e ˈmɨ́ɨˉ e nijméˉ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jmɨˈøønˉ e nitʉ̱́ˋ mɨ˜ nitánˉn fɨˊ dseˈˋ crúuˆ. Jo̱baˈ laco̱o̱ˋ ya̱ˈˊ mɨ˜ niˈuˈˆnaˈ e jmɨ́ˈˆ e la a˜ dsíiˊ e cóoˆ la, jmeeˉbaˈ lajo̱ e laco̱ˈ nijmiguiéngˈˊ óoˊnaˈ jnea˜.” 	 Taip pat po vakarienės jis paėmė taurę ir tarė: “Ši taurė yra Naujoji Sandora mano kraujyje. Kiek kartų gersite, darykite tai mano atminimui”.


Dsʉco̱ˈ dseañʉˈˋbingˈ lɨ́ɨngˊ dseaˋ mogui˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseamɨ́ˋ quiáˈrˉ laco̱ˈguɨ Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ɨiñˊ dseaˋ mogui˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈrˉ. Jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do lɨ́ɨˊ lafaˈ co̱o̱bˋ ngúuˊ táaiñˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do. Jo̱ dseaˋ dob dseaˋ láaiñˋ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈrˉ jee˜ dseeˉ quiáiñˈˉ. 	 nes vyras yra žmonos galva, kaip ir Kristus yra galva bažnyčios,Jis kūno gelbėtojas.


Jo̱ co̱ˈ jaˋ eeˋ cuuˉ seaˋguɨ quiáˈˉ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do faˈ e nija̱ˈrˊ i̱ fiir˜ do, jo̱baˈ i̱ fiir˜ do caquiʉˈrˊ ta˜ e nidsiˈnɨɨm˜ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ dseamɨ́ˋ quiáˈrˉ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ jó̱o̱rˊ có̱o̱ˈ˜guɨ lajaléˈˋ e seaˋ quiáˈrˉ e laco̱ˈ niquírˉ lají̱i̱ˈ˜ e røøiñˋ do. 	 Kadangi šis neturėjo iš ko grąžinti skolą, valdovas įsakė parduoti jį, jo žmoną ir vaikus bei visą jo nuosavybę, kad būtų sumokėta skola.


Jo̱ latɨˊ ie˜ jo̱b, i̱ fɨ́ɨmˊ dseaˋ i̱ lamɨ˜ ngɨˊ có̱o̱ˈ˜ Jesús catiúumˉbre dseaˋ do, jo̱ caquiumˈˊbre e ngɨrˊ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do. 	 Nuo to laiko daug Jo mokinių pasitraukė ir daugiau su Juo nebevaikščiojo.


dsʉco̱ˈ lamɨ˜ jéengˊguɨ ˈñíingˉguɨ dseañʉˈˋ i̱ nɨcacúngˈˉ guóoˈˋ có̱o̱ˈ˜, jo̱baˈ i̱ dseañʉˈˋ i̱ có̱o̱ˈ˜ na lana jaˋ lɨ́ɨiñˊ dseángˈˉ dseañʉˈˋ quíiˈˉ. 	 nes esi turėjusi penkis vyrus, ir tas, kurį dabar turi, nėra tavo vyras. Čia tu tiesą pasakei”.


Dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱guɨ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ e Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ e cuøˈˊ jneaa˜aaˈ e eáamˊ ˈneáangˋ rúˈˋnaaˈ do, jo̱baˈ lana mɨ́ɨˈ˜ɨ ˈnʉ́ˈˋ jmɨˈeeˇ e nijmɨcó̱o̱ˈˇ rúˈˋnaaˈ co̱lɨɨng˜ e nimɨ́ɨˈ˜naˈ Fidiéeˇ uii˜ quiéˉe. 	 Todėl maldauju jus, broliai, dėl Viešpaties Jėzaus Kristaus ir Dvasios meilės, kad jūs kartu su manimi kovotumėte už mane maldose Dievui,


Jo̱ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, jméeˈ˜naˈ júuˆ laˈóˈˋ rúngˈˋnaˈ quiáˈˉ jaléˈˋ dseeˉ e nɨcarøøngˋnaˈ, jo̱ mɨ́ɨˈ˜naˈ Fidiéeˇ uii˜ quiáˈˉ rúngˈˋnaˈ cajo̱ e laco̱ˈ nitíingˈ˜naˈ. Co̱ˈ mɨ˜ jaangˋ dseaˋ singˈˊ teáˋ fɨˊ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱ féngˈˊ i̱ dseaˋ do Fidiéeˇ dseángˈˉ e caniingˉ ɨˊ dsíirˊ, jo̱baˈ eáamˊ íingˆ ta˜ e ˈgøngˈˊ e júuˆ jo̱ fɨˊ quiniˇ Fíiˋnaaˈ. 	 Išpažinkite vieni kitiems savo nusižengimus ir melskitės vieni už kitus, kad būtumėte išgydyti. Daug pajėgia veiksminga, karšta teisiojo malda.


Co̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ quie̱ˊ nifɨˊ quíˉiiˈ o̱ˈguɨ dseaˋ Israel i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ fariseo caguiaangˉguɨ faˈ jáˈˉ nɨcalɨ́iñˉ júuˆ quiáˈˉ i̱ dseaˋ do. 	 Ar tiki Jį bent vienas iš vyresnybės ar fariziejų?


Jo̱guɨ ˈnéˉ ñíˆbaˈ cajo̱ e ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ɨngˊnaˈ lafaˈ guáˈˉ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱guɨ fɨˊ jo̱b lɨ˜ seengˋ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. 	 Ar nežinote, kad jūs esate Dievo šventykla ir Dievo Dvasia gyvena jumyse?


Jo̱ dsʉˈ fɨng song jaˋ cajmiti˜ i̱ dseaˋ néeˊ ni˜ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do lají̱i̱ˈ˜ ta˜ caquiʉˈˊ fiir˜, co̱ˈ caˈɨ́ˋ dsíirˊ e jaˋ mɨˊ niguiengˈˊ fiir˜ lajmɨnáˉ, jo̱ lajeeˇ jo̱ cajméerˋ sooˋ dsíirˊ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ ˈléengˈ˜ i̱ néeˊ nir˜, jo̱guɨ canáiñˋ ɨ̱́ˈˋ gøˈrˊ jaléˈˋ e seaˋ, jo̱guɨ cajméerˋ ta˜ ɨ̱́ˈˋ méeˊ; 	 Bet jeigu anas tarnas tartų savo širdyje: ‘Mano šeimininkas neskuba grįžti’, ir imtų mušti tarnus bei tarnaites, valgyti, gerti ir girtuokliauti,


jo̱baˈ dseebˉ nilɨseaˋ quiáˈrˉ jóng quiáˈˉ e jaˋ nijmitir˜ lají̱i̱ˈ˜ e sɨˈíˆ e catɨ́ɨiñˉ e nijmérˉ. 	 ir yra smerktinos, nes pameta ankstesnį tikėjimą.


Jo̱ i̱ lɨɨng˜ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˉ e niiñˉ eáangˊ fɨˊ jmɨgüíˋ la, jo̱ dsʉˈ íˋbingˈ jí̱i̱ˈ˜ capíˈˆ jaˋ eeˋ niingˉ mɨ˜ nitɨ́ˉ e íˈˋ jo̱. Jo̱ dsʉˈ i̱ lɨɨng˜ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˉ e jaˋ eeˋ niiñˉ jí̱i̱ˈ˜ capíˈˆ fɨˊ jmɨgüíˋ la, jo̱ íˋbingˈ i̱ eáangˊguɨ nilɨniingˉ mɨ˜ nitɨ́ˉ e íˈˋ jo̱. 	 Tačiau daug pirmųjų bus paskutiniai, ir paskutiniaipirmi”.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cangáˉ Jesús e dsíngˈˉ fɨ́ɨngˊ dseaˋ caseángˈˊ fɨˊ lacúngˈˊ lajíingˋ lɨ˜ siñˈˊ, jo̱baˈ caquiʉˈrˊ ta˜ dseaˋ quiáˈrˉ e ningɨ́iñˉ fɨˊ lɨ˜ ˈngóoˈ˜ cataangˋ e guiéeˊ do. 	 Matydamas aplinkui didžiulę minią, Jėzus įsakė irtis į kitą krantą.


Jo̱guɨ mɨ˜ eeˋgo̱ jmɨˈǿøngˋ rúngˈˋnaˈ jo̱ jmooˋnaˈ lajo̱ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˉnaˈ i̱ niquíˉ e dsíˋ quíiˉnaˈ, jo̱baˈ jaˋ güɨˈɨ́ˆ óoˊnaˈ jóng faˈ e jmooˋnaˈ e guiʉ́ˉ, co̱ˈ lajo̱b jmóoˋ cajo̱ jaléngˈˋ dseaˋ dseeˉ dseaˋ quiˊ, jo̱ jmóorˋ lajo̱ uíiˈ˜ lɨɨng˜ eeˋ sɨjea̱r˜ e niˈíñˈˋ quiáˈˉ dseaˋ rúiñˈˋ. 	 Jei skolinate tik tiems, iš kurių tikitės atgausią, koks jūsų nuopelnas? Juk ir nusidėjėliai skolina nusidėjėliams, kad atgautų paskolą.


Jo̱ ne˜baaˈ røøˋ e cøømˋ se̱e̱ˉnaaˈ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ jo̱guɨ dseaˋ do cøømˋ seeiñˋ có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ contøøngˉ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈrˉ e nɨcangɨ́ɨngˋnaaˈ. 	 Iš to pažįstame, kad pasiliekame Jame ir Jis mumyse: Jis davė mums savo Dvasios.


Jo̱ mɨ˜ catɨ́ˋ jmɨɨ˜ e jmiˈíngˈˊ dseaˋ góoˋ Jesús dseaˋ Israel, jo̱ canaaiñˋ eˈrˊ jaléngˈˋ dseaˋ jaléˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e fɨˊ dsíiˊ guáˈˉ e siˈˊ fɨˊ jo̱. Jo̱ dseángˈˉ i̱ ˈleáamˉbɨ dseaˋ i̱ núuˋ júuˆ e guiarˊ do, jo̱ eáamˊ dsigáˋ dsíiˊ dseaˋ, jo̱baˈ lalab naaiñˋ sɨ́ɨiñˋ lajeeˇ yaaiñ˜: —¿Jie˜ fɨˊ lɨ˜ cajmɨtɨ́ɨngˋ i̱ dseañʉˈˋ na jaléˈˋ e tɨɨiñˋ na? ¿Jie˜ lɨ˜ caguirˊ e táˈˉ tɨɨngˋlɨr có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e li˜ e ˈgøngˈˊ e jmóorˋ e dsigáˋ dsíiˊ dseaˋ? 	 Atėjus sabatui, Jis pradėjo mokyti sinagogoje. Daugelis girdėdami stebėjosi: “Iš kur Jam tai? Kas per išmintis Jam suteikta, kad net tokie stebuklai daromi Jo rankomis?


—Tɨfaˈˊ, Moi˜ cajmeˈrˊ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈrˉ e song cajúngˉ jaangˋ dseañʉˈˋ jo̱ jaˋ jó̱o̱rˊ calɨséngˋ có̱o̱ˈ˜ dseamɨ́ˋ quiáˈrˉ, jo̱baˈ ˈnéˉ nicúngˈˉ guóˋ i̱ dseamɨ́ˋ ˈnɨ́ɨˉ do có̱o̱ˈ˜ rúngˈˋ dseaˋ ngáangˈ˜ có̱o̱ˈ˜ i̱ ˈlɨɨ˜ do. Jo̱ i̱ yʉ̱ʉ̱ˋ laˈuii˜ i̱ nilɨseengˋ quiáˈrˉ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseañʉˈˋ do, ˈnéˉ nijmérˉ e lafaˈ jó̱o̱bˊ i̱ dseañʉˈˋ quiáˈrˉ lamɨ˜ uii˜ do, co̱ˈ lanab féˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Moi˜. 	 “Mokytojau, Mozė mums parašė: jei kieno brolis, turėdamas žmoną, mirtų bevaikis, tada jo brolis tegul veda jo žmoną ir pažadina savo broliui palikuonių.


Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ caféˈrˋ lajo̱, ladsifɨˊ lanab canaˊ logua˜ i̱ dseañʉˈˋ do jo̱guɨ canaangˋ féˈˋbɨr guiʉ́ˉ cajo̱. 	 Ir tuojau atsivėrė jo klausa, atsipalaidavo liežuvio ryšys, ir jis kalbėjo kaip reikia.


Jo̱ dsʉˈ song féˈˋnaaˈ e jaˋ dseeˉ mɨˊ caˈeeˉnaaˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ, jo̱baˈ lɨ́ɨˊ e lafaˈ féˈˋnaaˈ e adseaamˋ Fidiéeˇ song lajo̱; jo̱ jaˋ léeˊeeˈ dseángˈˉ lajangˈˉ júuˆ jáˈˉ quiáˈˉ dseaˋ do song lajo̱b féˈˋeeˈ. 	 Jei sakome, kad nesame nusidėję, darome Jį melagiu, ir nėra mumyse Jo žodžio.


e laco̱ˈ líˈˋnaˈ guíiˈ˜naˈ contøøngˉ lajaléˈˋ e guiʉ́ˉ. Jo̱ lajo̱b quɨ́ɨˈ˜naˈ jmɨɨ˜ e seengˋnaˈ e eeˉnaˈ guiʉ́ˉ e laco̱ˈ jaˋ nilɨseaˋ dseeˉ quíiˉnaˈ mɨ˜ nitɨ́ˉ jmɨɨ˜ e nigüéengˉtu̱ Dseaˋ Jmáangˉ fɨˊ jmɨgüíˋ la. 	 kad jūs mokėtumėte pasirinkti, kas tobuliau, kad būtumėte tyri ir be priekaišto iki Kristaus dienos,


Jo̱baˈ tʉ́ʉˊnaˈ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ e lamɨ˜ quɨ́ˈˉ tɨ́ɨngˋnaˈ jmooˋnaˈ do, co̱ˈ có̱o̱ˈ˜ e jo̱ cajméeˋ e eáamˊ calɨgǿngˋnaˈ. 	 kad privalu atsižadėti senojo žmogaus ankstesnio gyvenimo būdo, žlugdančio apgaulingais geismais,


Dsʉˈ lamɨ˜ jéengˊguɨ, lajeeˇ nʉ́ˈˉguɨ e calɨcuíingˋ ˈnʉ́ˈˋ Fidiéeˇ, lɨ́ɨngˊnaˈ lafaˈ dseaˋ sɨˈnɨɨngˇ uíiˈ˜ e jmitíˆnaˈ jaléˈˋ e quɨ́ˈˉ tɨ́ɨngˋnaˈ jmooˋnaˈ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ diée˜ i̱ o̱ˈ jáˈˉ. 	 Kitados, dar nepažindami Dievo, jūs vergavote dievams, kurie iš tikro nėra dievai.


Jo̱ mɨ˜ caguiérˉ fɨˊ jo̱, lalab cajíngˈˉ i̱ dseata˜ Festo do: —Dseata˜ dseaˋ féngˈˊ Agripa có̱o̱ˈ˜guɨ lajɨɨngˋ dseaˋ i̱ sɨseángˈˊ la lana có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ, nab nɨsingˈˊ i̱ dseañʉˈˋ do lana. Jo̱ lajɨɨmˋ dseaˋ Israel nɨcajacó̱o̱rˋ dseeˉ quiáˈˉ i̱ dseañʉˈˋ na lajeeˇ cataan˜n fɨˊ Jerusalén jo̱guɨ fɨˊ la fɨˊ Cesarea cajo̱, jo̱guɨ dsíngˈˉ taˈrˊ mɨ́ɨˈ˜ e mɨˈrˊ jnea˜ faˈ e niquiʉ́ˈˆʉ ta˜ e nijúumˉbiñˈ na. 	 Festas prabilo: “Karaliau Agripa ir visi čia esantys vyrai! Jūs matote žmogų, dėl kurio visa daugybė žydų kreipėsi į mane Jeruzalėje ir čia, šaukdami, kad jo negalima palikti gyvo.


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜naˈ dseaˋ do e nijmérˉ íˋ jnea˜ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ i̱ neáangˊ fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Judea. Jo̱guɨ mɨ́ɨˈ˜naˈr cajo̱ e eáangˊ nilɨˈíingˆ ta˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ Jerusalén lají̱i̱ˈ˜ e quie̱e̱ˉ quiáˈrˉ. 	 kad būčiau išgelbėtas nuo netikinčiųjų Judėjoje, kad mano paslauga Jeruzalei būtų priimtina šventiesiems,


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋguɨ lajo̱, cangolíingˆ co̱o̱ˋ tú̱ˉ mɨ́ɨngˈ˜ dseaˋ Israel i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ saduceo fɨˊ lɨ˜ táangˋ Jesús. Jo̱ i̱ dseaˋ do féˈrˋ e joˋ jí̱ˈˊtu̱ jaléngˈˋ ˈlɨɨ˜, jo̱baˈ e jo̱b e iiñ˜ nijmɨngɨ́ˈrˉ Jesús jo̱ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala: 	 Pas Jėzų ateina sadukiejų, kurie neigia mirusiųjų prisikėlimą, ir klausia:


e güɨje̱rˇ faˈ niñíiñˋ nidǿˈrˉ jaléˈˋ e sojiʉ́ˈˋ ˈnɨˈˋ mes˜ quiáˈˉ i̱ dseaˋ seaˋ cuuˉ do lajeeˇ guiiñˇ e gøˈrˊ; jo̱ jɨˋguɨ jaléngˈˋ dsiiˋ dsilíingˉneˈ e ˈlʉˈˊreˈ lacaangˋ lɨ˜ lɨ́ɨˊ ˈmiˈˊ quiáˈˉ i̱ dseaˋ dséeˈ˜ do. 	 Jis troško numarinti alkį bent trupiniais nuo turtuolio stalo, bet tik šunys atbėgę laižydavo jo votis.


Jo̱ doñiˊ i̱i̱ˋ i̱ seengˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ do, jo̱baˈ seemˋbre cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ lata˜; jo̱guɨ i̱i̱ˋ i̱ jaˋ seengˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ do, jo̱baˈ jaˋ seeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do lata˜ cajo̱. 	 Kas turi Sūnų, turi gyvenimą. Kas neturi Dievo Sūnaus, tas neturi gyvenimo.


Jo̱ lajo̱b caguilíiñˉ fɨˊ co̱o̱ˋ fɨɨˋ e néeˊ dsíiˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Samaria lɨ˜ siiˋ Sicar, fɨˊ quiá̱ˈˉ lɨ˜ ró̱o̱ˋ guóoˈ˜ uǿˉ quiáˈˉ ˈlɨɨ˜ yʉ́ʉˈ˜ Jacóoˆ e cangɨ́ɨiñˋ fɨˊ jaguóˋ i̱ jó̱o̱rˊ i̱ siiˋ Séˆ do lají̱i̱ˈ˜ malɨˈˋ. 	 Taigi Jis užsuko į Samarijos miestą, vadinamą Sicharu, netoli nuo lauko, kurį Jokūbas buvo davęs savo sūnui Juozapui.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cangɨˊ Jesús lacaangˋ jaléˈˋ fɨɨˋ féˈˋ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ fɨɨˋ píˈˆ e erˊ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ fɨˊ laco̱o̱ˋ lɨ˜ té̱e̱ˉ guáˈˉ quiáˈˉ dseaˋ góorˋ dseaˋ Israel. Jo̱guɨ guiarˊ júuˆ e nɨjaquiéemˊbaˈ e nicá̱ˋ dseaˋ do nifɨˊ quiáˈˉ lajaangˋ lajaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, jo̱guɨ jmiˈleáaiñˉ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ jmohuɨ́ɨˊ o̱si lɨ́ˈˆ doñiˊ jiéˈˋ lɨ˜ cuˈˋ quiáiñˈˉ é. 	 Jėzus ėjo per visus miestus ir kaimus, mokydamas jų sinagogose, skelbdamas karalystės Evangeliją ir gydydamas visas žmonių ligas bei negalias.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, i̱ dseaˋ quiáˈˉ Jesús i̱ teáangˉ có̱o̱ˈr˜ do fɨˊ móˈˋ Olivos ie˜ jo̱ cajmɨngɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala: —Fíiˋiiˈ, ¿su lana nɨcatɨ́ˋ íˈˋ e nijméeˆtu̱ˈ e niˈneeng˜naaˈ dseata˜ quíˆnaaˈ yee˜naaˈ fɨˊ góoˋnaaˈ? 	 Susirinkusieji paklausė Jį: “Viešpatie, gal Tu šiuo metu atkursi Izraelio karalystę?”


Jo̱ mɨ˜ caguiéngˈˉ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do fɨˊ lɨ˜ guiing˜ fiir˜ e cangocó̱o̱rˋ júuˆ e jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ i̱ dseaˋ do jaˋ nilíˋ guilíiñˉ, jo̱baˈ dsíngˈˉ calɨguíingˉ i̱ fiir˜ do mɨ˜ canúurˉ lajo̱, jo̱ caquiʉˈrˊ ta˜ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do quiáˈrˉ jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: “Gua˜ güɨngɨ˜ lajmɨnáˉ lacaangˋ jee˜ ˈnʉ́ʉˊ, jo̱ güɨteˈˊ jaléngˈˋ dseaˋ tiñíingˉ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ líˋ ngɨ́ˉ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ tiuungˉ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ bǿøngˈ˜, jo̱ güɨjalíiñˉ e nidǿˈrˉ fɨˊ quiéˉe.” 	 Tarnas sugrįžęs viską papasakojo šeimininkui. Šis supyko ir įsakė tarnui: ‘Skubiai eik į miesto gatves ir skersgatvius ir vesk čia vargšus, paliegėlius, luošus ir aklus’.


Jo̱guɨ nɨñíˆbɨˈ cajo̱ e jmohuɨ́ɨbˊ quie̱e̱ˉ mɨ˜ canaanˉ guiaaˉ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ jee˜ ˈnʉ́ˈˋ e quiáˈˉ jial laangˋ dseaˋ jee˜ dseeˉ quiáˈrˉ. 	 Jūs žinote, kad jums pirmą kartą paskelbiau Evangeliją negaluodamas kūnu.


Jo̱ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉˋ, Timoteo, jie˜ mɨˊ jmɨtúngˉ oˈˊ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ e nɨcaˈíinˈ˜ quiáˈˉ Fidiéeˇ. Jo̱guɨ jie˜ mɨˊ jáˈˉ nuuˈˋ jaléˈˋ júuˆ ˈlɨˈˆ e jaˋ uiing˜ seaˋ, o̱ˈguɨ e jméeˈˆ ta˜ jɨ́ɨngˋ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jíngˈˉ e tɨɨiñˋ ngáiñˈˋ. 	 O Timotiejau, saugok tai, kas tau patikėta, vengdamas netinkamo tuščiažodžiavimo ir tariamojo pažinimo prieštaravimų,


Jo̱baˈ cañíiˋtu̱ Natanael quiáˈˉ Jesús jo̱ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala: —Tɨfaˈˊ, ˈnʉbˋ dseángˈˉ i̱ lɨ́ɨngˊ Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ, jo̱guɨ ˈnʉbˋ cajo̱ dseaˋ lɨnˈˊ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ quiáˈˉ jaléngˈˋ jneaa˜aaˈ, dseaˋ lɨ́ɨˊɨɨˈ dseaˋ Israel. 	 Natanaelis sušuko: “Rabi, Tu Dievo Sūnus, Tu Izraelio karalius!”


Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ ˈnʉ́ˈˋ cuǿøngˋ líˋ foˈˆnaˈ e jnea˜ lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ røøngˋ dseeˉ, co̱ˈ jaangˋ dseaˋ i̱ quie̱ˊ jmangˈˉ júuˆ jábˈˉ lɨ́ɨngˊ jnea˜, jo̱baˈ ¿jialɨˈˊ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨmˋbɨˈ júuˆ quiéˉe? 	 Kas iš jūsų apkaltins mane nuodėme? Jeigu tad tiesą sakau, kodėl netikite manimi?


Co̱ˈ lɨ˜ seaˋ jaléˈˋ e lɨ́ˋ aˈˊ do, e jo̱bɨ guiing˜ aˈˊ jóng. 	 Nes kur jūsų turtas, ten ir jūsų širdis”.


Jo̱ cajmɨngɨ́ˈˉguɨ Jesús jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do lala: —¿E˜ ɨˊ óoˊ ˈnʉ́ˈˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ e júuˆ la? Co̱o̱ˋ néeˈ˜ nicalɨséngˋ jaangˋ dseañʉˈˋ, jo̱ i̱ dseañʉˈˋ íˋ nicalɨséngˋ gángˉ jó̱o̱rˊ. Jo̱ co̱o̱ˋ néeˈ˜ casɨ́ˈrˉ i̱ jó̱o̱rˊ laˈuii˜ do: “Jó̱o̱ˋo̱, faˈ jgiéeˋ oˈˊ güɨjméeˈ˜ co̱o̱ˋ jmɨɨ˜ ta˜ fɨˊ lɨ˜ sɨjneaˇ mɨ́ˈˆ huɨɨngˋ jǿˈˆ quíˉiiˈ do.” 	 “Kaip jūs manote? Vienas žmogus turėjo du sūnus. Kartą, priėjęs prie pirmojo, tarė: ‘Sūnau, eik ir padirbėk šiandien mano vynuogyne’.


Jo̱ dsʉˈ huíimˉ niˈnángˋ yaaiñ˜ quiáˈˉ i̱ dseamɨ́ˋ do, co̱ˈ ˈgóˈˋbre e ninírˋ lají̱i̱ˈ˜ iihuɨ́ɨˊ e catɨ́ɨiñˈˉ do. Jo̱guɨ yaam˜bɨ jaléngˈˋ i̱ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ do féˈrˋ lala: ¡E ngɨ˜ fɨ́ɨbˆ ˈnʉˋ! ¡E ngɨ˜ fɨ́ɨbˆ ˈnʉˋ, fɨɨˋ féˈˋ e laniingˉ ˈgøngˈˊ e siiˋ Babilonia! Dsʉco̱ˈ co̱o̱ˋ lajeeˇ jali˜ lanab cagüeáˉ iihuɨ́ɨˊ quíiˈˉ. 	 Jie stovės iš tolo ir, jos kankinimų išgąsdinti, sakys: ‘Vargas, vargas, didysis mieste! Babele, galingasis mieste, per vieną valandą įvyko tavo teismas!’


Jo̱ mɨ˜ niguilíingˉnaˈ fɨˊ co̱o̱ˋ fɨɨˋ, jo̱ ˈnéˉ niˈnoˈˆnaˈ co̱o̱ˋ ˈnʉ́ʉˊ lɨ˜ nijá̱ˆnaˈ carta˜ taang˜naˈ e fɨɨˋ jo̱, jo̱ jaˋ jmɨsɨ́ɨngˆnaˈ lɨ˜ já̱ˆnaˈ. 	 Į kuriuos tik namus įeisite, tenai pasilikite ir iš ten toliau keliaukite.


Jo̱ jnea˜ lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ i̱ jmóoˋ íˆ guiʉ́ˉ joˈseˈˋ quiáˈˉ, jo̱ cartɨˊ jáamˈ˜ ˈñiáˈˋa e laco̱ˈ jaˋ niˈíingˉ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ i̱ joˈseˈˋ quiéˉe do. 	 Aš esu gerasis ganytojas. Geras ganytojas už avis guldo savo gyvybę.


Jo̱guɨ nisíngˉ Fidiéeˇ jaléngˈˋ ángeles i̱ lɨ́ɨngˊ guotɨɨrˉ e nijiʉ́ʉiñˈˉ do teáˋ lúuˊ trompéˈˆ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ e laco̱ˈ lajɨɨngˋ dseaˋ jmɨgüíˋ i̱ nɨlɨ́ɨngˊ dseaˋ quiáˈrˉ niseáiñˈˊ co̱lɨɨng˜ mɨ˜ nitɨ́ˉ e íˈˋ jo̱. 	 Jis pasiųs savo angelus su skardžiais trimitų garsais, ir jie surinks Jo išrinktuosius iš keturių žemės pusių, nuo vieno dangaus pakraščio iki kito.


¿E˜ niˈɨ́ˆ áaˊnaˈ fɨng song nimáang˜naˈ jnea˜ e niníngˈˆtú̱u̱ fɨˊ lɨ˜ lamɨ˜ guiin˜n fɨˊ ñifɨ́ˉ, jnea˜ dseaˋ cagáˉa fɨˊ jo̱ e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ? 	 O kas būtų, jei pamatytumėte Žmogaus Sūnų, pakylantį ten, kur Jis buvo pirmiau?!


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e cajíngˈˉ Jesús jaléˈˋ e júuˆ na, jo̱ jee˜ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ teáangˉ núuˋ jaléˈˋ e júuˆ jo̱ guicatǿˉ jaangˋ dseañʉˈˋ jo̱ guicajíñˈˉ casɨ́ˈrˉ Jesús: —Tɨfaˈˊ, síiˈ˜go̱ rúnˈˋn dseaˋ ngáangˈ˜ có̱o̱ˈ˜o̱ güɨcuǿˈrˉ jnea˜ guiéeˆ quiéˉe jaléˈˋ e caséeˊ ˈlɨɨ˜ tiquiéˆe mɨ˜ cajúiñˉ. 	 Vienas iš minios Jam tarė: “Mokytojau, liepk mano broliui, kad pasidalytų su manimi palikimą”.


Jo̱baˈ Jesús lɨ́ɨiñˊ dseángˈˉ i̱ jmidseaˋ dseaˋ féngˈˊ i̱ laniingˉguɨ do i̱ ˈneángˉnaaˈ do, co̱ˈ íˋbre dseaˋ caneáarˊ fɨˊ e laco̱ˈ cuǿøngˋ nilɨse̱e̱ˉnaaˈ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ. Jo̱ dseángˈˉ dseaˋ güeamˈˆ lɨ́ɨngˊ dseaˋ do fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ, jo̱ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ dseeˉ jaˋ táaiñˋ, jo̱guɨ jaˋ lɨ́ɨiñˊ laco̱ˈ la lɨ́ɨngˊ dseaˋ dseeˉ dseaˋ quiˊ. Jo̱ lana dob nɨguiiñ˜ fɨˊ ñifɨ́ˉ lɨ́ˈˆ lɨˊ dséeˊ é̱e̱ˆ laco̱ˈ guiing˜ Tiquiáˈrˆ Fidiéeˇ. 	 Mums ir priderėjo turėti tokį vyriausiąjį Kunigą: šventą, nekaltą, tyrą, atskirtą nuo nusidėjėlių ir išaukštintą virš dangų.


jo̱guɨ jaˋ jmɨcǿøngˈ˜ yaaiñ˜ jee˜ dseaˋ rúiñˈˋ, jo̱guɨ jaˋ jmóorˋ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ quiʉˈrˊ yaaiñ˜. Jo̱guɨ lajɨbˋ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ cǿøngˋ røøˋ có̱o̱ˈ˜ e júuˆ la. 	 romumas, susivaldymas. Tokiems dalykams nėra įstatymo.


Jo̱ caquiʉˈˊ Jesús ta˜ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do e jaˋ niféˈˋ dseaˋ do júuˆ uii˜ quiáˈrˉ faˈ nisɨ́ˈrˋ dseaˋ jiéngˈˋ. 	 Tada Jėzus griežtai įsakė niekam apie Jį nekalbėti.


Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ do quiáˈˉ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ quiáˈrˉ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: “Nicuǿøˆbaa ˈnʉˋ e nilíinˈˉ dseata˜ quiáˈˉ ˈñiáˋ fɨɨˋ cajo̱.” 	 Ir šitam jis pasakė: ‘Tu valdyk penkis miestus’.


—I̱i̱ˋ dseaˋ i̱ jáˈˉ canúuˉ júuˆ quíiˉnaˈ, jábˈˉ ninúrˉ júuˆ quiéˉ jnea˜ cajo̱; jo̱guɨ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ íngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, jaˋ íñˈˋ jnea˜ cajo̱ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ dseaˋ guiing˜ ñifɨ́ˉ, dseaˋ i̱ casíingˋ jnea˜ fɨˊ jmɨgüíˋ la. Jo̱ mɨ˜ calɨ́ˉ e cajíngˈˉ Jesús lajo̱, jo̱ cangolíimˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ setenta do laco̱ˈ ta˜ cahuɨ̱́ˈˋ ie˜ jo̱. 	 Kas jūsų klauso, manęs klauso. Kas jus niekina, mane niekina. O kas niekina mane, niekina Tą, kuris mane siuntė”.


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Dsʉˈ lala féˈˋguɨ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ cajo̱: “Jaˋ jmooˈˋ jial niˈéˉ Fíiˈˋ Fidiéeˇ dseeˉ.” 	 Jėzus jam atsakė: “Taip pat parašyta: ‘Negundyk Viešpaties, savo Dievo’ ”.


Dsʉco̱ˈ i̱ dseaˋ i̱ jmóoˋ ta˜ e sɨtɨ́ɨngˊ lají̱i̱ˈ˜ e rooˋ do, jo̱baˈ ímˈˋbre lají̱i̱ˈ˜ e catɨ́ɨiñˉ quiáˈˉ e ta˜ e jmóorˋ do. Co̱ˈ jaléˈˋ e rooˋ e sɨtɨ́ɨiñˈˊ do lɨ́ɨˊ laco̱ˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ lɨseengˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ lata˜. Jo̱ co̱ˈ lajo̱b lɨ́ɨˊ, jo̱baˈ i̱ dseaˋ i̱ jniˊ do có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ dseaˋ i̱ sɨtɨ́ɨngˊ do, røøbˋ nilɨˈiáangˋ dsíirˊ lajɨˋ tú̱ˉ íiñˈ˜ do mɨ˜ carooˋ e cajnírˋ do. 	 Jau pjovėjas uždarbį gauna ir renka vaisių amžinajam gyvenimui, kad kartu džiaugtųsi ir sėjėjas, ir pjovėjas.


Jo̱baˈ jmɨngɨ́ɨˈˇ jneaˈˆ ˈnʉˋ lana e mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ e nijí̱ˈˊtu̱ dseaˋ, ¿i̱˜ dseángˈˉ i̱ dseañʉˈˋ do lajeeˇ lajɨˋ guiáiñˉ nicúngˈˋ guórˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseamɨ́ˋ do? Co̱ˈ lajalémˈˋbre cacúiñˈˋ guóorˋ lajeeˇ seeiñˋ fɨˊ jmɨgüíˋ la. 	 Tad kurio iš septynių ji bus žmona prisikėlime? Juk visi yra ją turėję”.


Jo̱guɨ cajo̱ jmiguiʉbˊ íingˈ˜ seaˋ e tɨɨngˋ dseaˋ jmóorˋ, dsʉˈ lɨfaˈ dseángˈˉ lají̱i̱ˈ˜ ˈñiaˈˊ Fidiéeˇbingˈ i̱ jmóoˋ lajaléˈˋ e jo̱ quiáˈˉ lajaléngˈˋ dseaˋ. 	 Ir yra skirtingi veiksmai, tačiau tas pats Dievas, kuris visa veikia visame kame.


Jo̱ dsʉˈ Jesús catǿˈrˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ guitúungˋ do quiáˈrˉ jo̱ casɨ́ˈrˉ lala: —Nɨñíbˆ ˈnʉ́ˈˋ guiʉ́ˉ e jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ cuíingˋ Fidiéeˇ seengˋ jaléngˈˋ dseata˜ i̱ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ, jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ quiʉˈˊ ta˜ do eáamˊ sɨlɨˈrˊ có̱o̱ˈ˜ e ta˜ lɨ́ɨiñˈˊ do. Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ cajo̱ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ, co̱ˈ laguidseaamˆ quiʉˈrˊ ta˜ quiáiñˈˉ do. 	 O Jėzus, pasikvietęs juos pas save, tarė: “Jūs žinote, kad pagonių valdovai jiems viešpatauja ir didieji juos valdo.


Jo̱ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ i̱ cangɨ́ɨngˋ ˈñiáˋ mil cuuˉ do, eáamˊ guiʉ́ˉ cajméerˋ ta˜ có̱o̱ˈ˜ e cuuˉ do, jo̱ calɨ́ˈˉbre jiéˈˋguɨ ˈñiáˋ mil lajo̱. 	 Tas, kuris gavo penkis talentus, nuėjęs ėmė su jais verstis ir pelnė kitus penkis.


Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ cangángˉ rúiñˈˋ, jo̱ lalab cajíngˈˉ i̱ dseaˋ fɨ́ɨngˊ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —E jáˈˉbaˈ e nɨcají̱ˈˊtu̱ Fíiˋnaaˈ, co̱ˈ Tʉ́ˆ Simón nɨcangáˉ quiáˈrˉ. 	 kurie tvirtino: “Viešpats tikrai prisikėlė ir pasirodė Simonui!”


O̱si jaangˋ dseata˜ iiñ˜ nijmérˉ mɨ́ɨˈ˜ có̱o̱ˈ˜ jaangˋguɨ dseata˜ i̱ jiéngˈˋ, jo̱baˈ ˈnéˉ niˈɨ́ˉ dsíirˊ su niquɨ́ˈˉ jmɨɨ˜ e nitíñˉ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseata˜ do song i̱ dseata˜ íˋ jéeiñˋ tú̱ˉ ˈléˈˋguɨ dseaˋ laco̱ˈguɨ ˈñiaˈrˊ. 	 Arba koks karalius, traukdamas į karą prieš kitą karalių, pirmiau atsisėdęs nesvarsto, ar, turėdamas dešimt tūkstančių kareivių, pajėgs stoti į kovą su tuo, kuris ateina prieš jį su dvidešimčia tūkstančių?!


jo̱guɨ fɨˈˊnaˈ dseaˋ e jaˋ dseengˋ e ˈléeˊ dseaˋ e güɨɨiñˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ o̱ˈ quiáˈrˉ, jo̱ dsʉˈ cuǿøngˋ ˈnʉ́ˈˋbɨˈ jmooˋnaˈ jaléˈˋ e jaˋ dseengˋ lajo̱; jo̱guɨ ˈníˈˋ máangˊnaˈ jaléngˈˋ diée˜ i̱ jmáangˋ dseaˋ có̱o̱ˈ˜ guóorˋ, dsʉˈ cuǿøngˋ ˈnʉ́ˈˋbɨ jmooˋnaˈ ɨ̱ɨ̱ˋ jaléˈˋ e seaˋ fɨˊ sɨnʉ́ʉˆ guáˈˉ quiáˈˉ jaléngˈˋ i̱ diée˜ do; 	 Sakydamas nesvetimauti, pats svetimauji? Bjaurėdamasis stabais, pats apiplėši šventyklas?


’Jo̱ dsʉˈ jaˋ lɨ˜ cacǿngˈˋ, co̱ˈ calɨ́mˉ i̱ dseaˋ do dseata˜ dseaˋ féngˈˊ lají̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ ta˜ cahuɨ̱́ˈˋ. Jo̱ mɨ˜ cangoyúungˈ˜ jo̱, cangámˈˉtu̱r fɨˊ góorˋ. Jo̱ mɨ˜ caguiéiñˈˉ fɨˊ quiáˈrˉ, jo̱ caquiʉˈrˊ ta˜ e calɨtéˈˆ i̱ dseaˋ guíngˉ i̱ cacuøˈrˊ cuuˉ do lamɨ˜ nʉ́ˈˉguɨ e nigüɨˈɨ́ɨrˊ nidsérˉ, co̱ˈ calɨˈiiñ˜ e calɨdseáangˊ dsíirˊ jial tíiˊ cuuˉ nɨcalɨ́iñˈˉ do lajaangˋ lajaaiñˋ. 	 Gavęs karalystę, jis sugrįžo ir liepė pašaukti tarnus, kuriems buvo davęs pinigų, norėdamas sužinoti, kiek kuris uždirbo.


jo̱baˈ lalab casɨ́ˈrˉ i̱ dseaˋ i̱ jmóoˋ ta˜ quiáˈrˉ do ie˜ jo̱: —Jangámˉ i̱ nab i̱ Juan i̱ lamɨ˜ seáangˋ dseaˋ jmɨɨˋ jo̱ e nɨcají̱bˈˊtu̱r caléˈˋ catú̱ˉ. Jo̱baˈ eáamˊ quɨ́ɨˈr˜ jmɨɨ˜ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e li˜ e dsigáˋ dsíiˊ dseaˋ e jmóorˋ. 	 ir jis savo tarnams pasakė: “Tai Jonas Krikštytojas! Jis prisikėlė iš numirusių, ir todėl jame veikia stebuklingos jėgos”.


jo̱ camɨˈrˊ dseaˋ do fɨˊ e faˈ capíˈˆ ˈnɨˈˋ sɨ̱bˈˆ dseaˋ do nigüɨ́ˈrˉ; jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ lɨ́ˈˋ güɨˈˊ faˈ capíˈˆ ˈnɨˈˋ sɨ̱ˈˆ dseaˋ do, dseángˈˉ ˈláamˉbre lají̱i̱ˈ˜ jmohuɨ́ɨˊ e lɨ́ɨiñˊ. 	 Jie maldavo Jį leisti palytėti nors Jo apsiausto apvadą. Ir kurie tik palietėtapo visiškai sveiki.


Jo̱ majmifémˈˊbaaˈ Fidiéeˇ, co̱ˈ íˋbingˈ i̱ quɨ́ɨˈ˜ jmɨɨ˜i̱ nijméˉ e teáˋguɨ nisíngˈˉnaˈ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ la féˈˋ e júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ e guiaˊ jnea˜ e quiáˈˉ jial laangˋ dseaˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ. Jo̱ e júuˆ nab lɨ́ɨˊ e júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e lamɨ˜ sɨˈmaangˇ lají̱i̱ˈ˜ nʉ́ˈˉguɨ e nɨtɨro̱o̱ˇ jmɨgüíˋ. Jo̱ dsʉˈ lanaguɨ nɨcajmijnéemˋbre e jo̱, jo̱ e júuˆ jo̱b e guiaˊ jnea˜ na. 	 Tam, kuris gali jus sustiprinti pagal mano Evangeliją ir Jėzaus Kristaus skelbimą, pagal apreiškimo paslaptį, nutylėtą nuo pasaulio pradžios,


Jo̱ dsʉˈ i̱ tɨfaˈˊ do iiñ˜ e niníˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do e íˋbre tɨɨngˋguɨr laco̱ˈ Jesús, jo̱baˈ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —¿I̱˜ dseaˋ i̱ ˈnéˉ nijmiˈneáanˋn jóng, Tɨfaˈˊ? 	 Norėdamas pateisinti save, anas paklausė Jėzų: “O kas gi mano artimas?”


’Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ, dseata˜ Agripa, cajméˉbaa nʉ́ʉˈ˜ʉ lají̱i̱ˈ˜ e camóˉo jo̱guɨ canúˉu e jáaˊ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ. 	 Todėl, karaliau Agripa, nebuvau nepaklusnus dangiškam regėjimui


Jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋ i̱ nitéˈˋ e siñˈˊ teáˋ fɨˊ guiʉ́ˉ lata˜ có̱o̱ˈ˜ jnea˜, jo̱baˈ íˋbingˈ i̱ nileángˋ jee˜ dseeˉ quiáˈˉ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ jo̱. 	 Bet kas ištvers iki galo, tas bus išgelbėtas.


Jo̱ jo̱guɨbaˈ mɨ˜ nimáang˜naˈ jnea˜, dseaˋ lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ i̱ jáaˊ fɨˊ ñifɨ́ˉ, e nɨgáaˊa nɨquíinˈ˜n jee˜ cabøø˜ jníiˊ có̱o̱ˈ˜ e niingˉ jɨ˜ e ˈgøngˈˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ. 	 Tada jie išvys Žmogaus Sūnų, ateinantį debesyje su jėga ir didžia šlove.


Jo̱ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiábˈˉ Fidiéeˇ cajméerˋ e cají̱ˈˊtu̱ Jesús mɨ˜ cangɨ́ˋ e cajúiñˉ. Jo̱ e Jmɨguíˋ jo̱b cajo̱ seengˋ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ lana, jo̱baˈ ˈñiabˈˊ Fidiéeˇ nijmérˉ e nijí̱ˈˊtu̱ ˈnʉ́ˈˋ caléˈˋ catú̱ˉ mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ lajo̱. Jo̱ nijmérˉ lajo̱ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈrˉ e seengˋ có̱o̱ˈ˜naˈ lana. 	 Jei jumyse gyvena Dvasia To, kuris Jėzų prikėlė iš numirusių, tai Jisprikėlęs iš numirusių Kristųatgaivins ir jūsų mirtingus kūnus savo Dvasia, gyvenančia jumyse.


jo̱baˈ lalab cañíiˋ i̱ dseaˋ do quiáˈˉ Jesús: —Jaˋ ne˜naaˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ. Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáiñˈˉ do: —O̱ˈguɨ jnea˜ cuǿøngˋ líˋ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ i̱˜ i̱ quiʉˈˊ ta˜ quiéˉe e jmóoˋo jaléˈˋ e la. 	 Todėl jie atsakė Jėzui: “Mes nežinome”. Tada Jėzus tarė: “Tai ir Aš jums nesakysiu, kokia valdžia tai darau”.


Jo̱ cateáangˋguɨr gángˉ ɨ̱ɨ̱ˋ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ Jesús, jmáˈˉ jángˋ crúuˆ lajaaiñˈˋ do, jaangˋ la cataangˋ cáangˋ dseaˋ do. 	 Kartu su Juo nukryžiavo du plėšikus: vieną dešinėje, kitą kairėje.


jo̱guɨ jmɨˈgooˋ tiquíiˈˆ có̱o̱ˈ˜guɨ niquíiˈˆ; jo̱guɨ jmiˈneáanˈˋ jaléngˈˋ dseaˋ rúnˈˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ jmiˈneáanˈˋ uøˈˊ. 	 gerbk savo tėvą ir motiną; mylėk savo artimą kaip save patį”.


Jo̱ mɨ˜ cangoyúungˈ˜ e féiñˈˊ Fidiéeˇ jo̱guɨ cajméerˋ ayuno, dsifɨˊ lajo̱b caquidsiˊ i̱ dseaˋ do guóorˋ fɨˊ mogui˜ Bernabé có̱o̱ˈ˜guɨ Saulo e laco̱ˈ cuøˊ li˜ quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ nidsilíiñˈˉ do. Jo̱ mɨ˜ calɨ́ˉ jo̱, caˈɨ́ˈˋbreiñˈ do júuˆ, jo̱ cangolíimˆbiñˈ do, jo̱ có̱o̱ˈ˜bre i̱ Juan Marcos do i̱ jmɨcó̱o̱ˈ˜ quiáˈrˉ. 	 Tuomet jie pasninkavo ir meldėsi, ir, uždėję ant jų rankas, išleido.


Jo̱baˈ song ˈnʉ́ˈˋ jmɨˈúungˋnaˈ e jmooˋnaˈ jaléˈˋ e la, jo̱guɨ jmooˋbɨˈ jaléˈˋ e jo̱ laco̱ˈ sɨˈíˆ, jo̱baˈ íimˆ ta˜ quíiˆnaˈ e nilɨcuíingˋguɨˈ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱guɨ cajo̱ seabˋ uiing˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e jmooˋnaˈ do. 	 Jei šie dalykai jumyse gyvuoja ir tarpsta, jie neduoda jums apsileisti ir likti bevaisiams mūsų Viešpaties Jėzaus Kristaus pažinime.


Jo̱ lajeeˇ e guiing˜ Jesús e eˈrˊ i̱ dseaˋ do, caguilíingˉ co̱o̱ˋ tú̱ˉ mɨ́ɨngˈ˜ dseaˋ Israel i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ fariseo co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ tɨfaˈˊ quiáˈˉ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel, jo̱ jéeiñˋ jaangˋ dseamɨ́ˋ i̱ nɨnicatǿøiñˈ˜ i̱ iuungˉ ta˜ ˈléeˊ có̱o̱ˈ˜ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ o̱ˈ quiáˈrˉ. Jo̱ mɨ˜ caguilíiñˉ fɨˊ jo̱, dob casíñˈˋ i̱ dseamɨ́ˋ do jee˜ i̱ dseaˋ i̱ teáangˉ do ie˜ jo̱, 	 Rašto žinovai ir fariziejai atvedė pas Jį moterį, sugautą svetimaujant. Pastatė ją viduryje


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do camɨˈrˊ Fidiéeˇ lala jo̱ cajíñˈˉ: —Fíiˋnaaˈ, ˈnʉbˋ dseaˋ nɨcuíiˈˋ dsíiˊ dseaˋ lajaangˋ lajaaiñˋ. Mɨ́ɨˈ˜naaˈ ˈnʉˋ e nifɨ́ˈˆ jneaˈˆ i̱˜ lajeeˇ lajɨˋ huáangˉ i̱ dseaˋ la nɨcaguíinˈ˜ e ningɨ́rˉ có̱o̱ˈ˜ jneaˈˆ, dseaˋ guijángˋnaaˈ, dseaˋ caˈuíingˉnaaˈ dseaˋ quíiˈˉ, e niˈíiñˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ i̱ Judas Iscariote do, dseaˋ nɨcangáiñˈˉ fɨˊ lɨ˜ catɨ́ɨiñˉ uíiˈ˜ e dseeˉ e caˈéerˋ do. 	 Po to meldėsi, sakydami: “Tu, Viešpatie, kuris pažįsti visų širdis, parodyk, kurį iš šių dviejų pasirenki,


Jo̱ co̱o̱ˋ fɨɨˋ lɨ˜ caguiérˉ, cangoquiéengˊ jaangˋ dseaˋ fɨˊ lɨ˜ caje̱rˊ, jo̱ cajmɨngɨˈˊ i̱ dseaˋ do írˋ jo̱ cajíñˈˉ: —Fíiˋi, ¿su jí̱i̱ˈ˜ tú̱ˉ ˈnɨˊ mɨ́ɨmˈ˜ tíiˊ dseaˋ i̱ laangˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈˉ? Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ dseaˋ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: 	 Kažkas paklausė Jį: “Viešpatie, ar maža bus išgelbėtųjų?” Jis atsakė jiems:


Jo̱ laco̱ˈ lɨˈiáangˋ dsíiˊ jaangˋ dseaˋ i̱ dséˈˊ cuuˉ quiáˈˉ, jo̱baˈ lajo̱b lɨˈiáangˋ dsíiˊ jaléngˈˋ ángeles quiáˈˉ Fidiéeˇ mɨ˜ caquɨ́ˈˉ jíngˈˋ ˈñiaˈˊ jaangˋ dseaˋ i̱ calɨlíˈˆ e lɨ́ɨiñˊ dseaˋ dseeˉ dseaˋ quiˊ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ. 	 Sakau jums, šitaip džiaugiasi Dievo angelai dėl vieno atgailaujančio nusidėjėlio”.


Dsʉco̱ˈ mɨ˜ nʉ́ˈˉguɨ e niˈíingˉ jmɨgüíˋ, eáamˊ nitíngˉ dseaˋ lajeeˇ laˈóˈˋ rúiñˈˋ; co̱ˈ nitíngˉ co̱o̱ˋ fɨɨˋ có̱o̱ˈ˜ jiéˈˋguɨ co̱o̱ˋ fɨɨˋ, jo̱guɨ lajo̱bɨ co̱o̱ˋ góoˋ dseaˋ có̱o̱ˈ˜ jiéˈˋguɨ co̱o̱ˋ góoˋ dseaˋ; jo̱guɨ jmiguiʉbˊ lɨ˜ nijǿˈˋ uǿˉ e eáangˊ, jo̱guɨ jmiguiʉbˊ lɨ˜ nijáaˊ ji̱i̱ˋ ooˉ cajo̱. Jo̱ dsʉˈ lɨ́ˈˆ uiim˜bɨ jóng mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ nidsijéeˊ jaléˈˋ e iihuɨ́ɨˊ na. 	 Tauta sukils prieš tautą ir karalystė prieš karalystę. Įvairiose vietose bus žemės drebėjimų, bus badmečių ir neramumų. Tai gimdymo skausmų pradžia.


Jo̱ ladsifɨˊ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cajgáiñˉ e móoˊ do, dsifɨˊ calɨcuíingˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ seengˋ do Jesús. 	 Jiems išlipus iš valties, žmonės tuojau pažino Jį,


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cagüɨˈɨ́ɨˊ Jesús e fɨˊ dsíiˊ móoˊ do, dob nɨteáangˉ i̱ dseaˋ ˈleáangˉ do, jo̱ calɨ́ˉ fɨ́ɨˉ lɨ́ɨmˉbre jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do jo̱ cajmiˈleáamˉbre lajaléngˈˋ dseaˋ dséeˈ˜ i̱ jéeiñˈˋ do. 	 Išlipęs Jėzus pamatė daugybę žmonių. Jėzui pagailo jų, ir Jis išgydė jų ligonius.


Jo̱ mɨ˜ cangáˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do e i̱ lɨɨng˜ lajeeˇ dseaˋ guitúungˋ quiáˈˉ Jesús gøˈrˊ e jaˋ mɨˊ cajmitir˜ e ru̱ˈrˊ guóorˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ quɨ́ˈˉ tɨ́ɨngˋ dseaˋ góorˋ dseaˋ Israel, jo̱ uíiˈ˜ jo̱baˈ canaangˋ i̱ dseaˋ do féˈrˋ gaˋ uii˜ quiáˈˉ i̱ dseaˋ i̱ ngɨˊ có̱o̱ˈ˜ Jesús do. 	 Jie, pamatę kai kuriuos Jo mokinius valgant duoną suterštomis (tai yra neplautomis) rankomis, pradėjo priekaištauti.


Jo̱baˈ canaangˋ Jesús sɨ́ˈrˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —E jmɨɨ˜ na nɨcalɨti˜ jaléˈˋ e nɨcanʉ́ʉˉ ˈnʉ́ˈˋ e tó̱o̱ˋ e fɨˊ ni˜ jiˋ la. 	 Ir Jis pradėjo jiems kalbėti: “Šiandien išsipildė ką tik jūsų girdėti Rašto žodžiai”.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ dseata˜ Pilato lají̱i̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ Jesús, jo̱baˈ cajmɨngɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala jo̱ cajíñˈˉ: —Jo̱ ¿jnang˜ e júuˆ jáˈˉ do? Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e cajmɨngɨ́ɨˋ dseata˜ Pilato e júuˆ jo̱, jo̱baˈ cagüɨˈɨ́ɨbˊtu̱r caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ lɨ˜ teáangˆ i̱ dseaˋ Israel do e laco̱ˈ nisɨ́ngˉtu̱r có̱o̱iñˈ˜ do caléˈˋ catú̱ˉ, jo̱baˈ lalab casɨ́ˈrˉ i̱ dseaˋ do: —Jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ dseeˉ jaˋ niguiéˈˊ jnea˜ e nɨcaˈéeˋ i̱ dseañʉˈˋ la. 	 Pilotas Jo paklausė: “O kas yra tiesa?!” Po šių žodžių jis vėl išėjo pas žydus ir tarė jiems: “Aš nerandu Jame jokios kaltės.


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜naaˈ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ e nicuǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ e líˈˆnaˈ jial tíiˊ ˈneáangˋ Fidiéeˇ ˈnʉ́ˈˋ jo̱guɨ e nicuǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ bíˋ quiáˈrˉ e nitéˈˋnaˈ e féngˈˊ óoˊnaˈ lají̱i̱ˈ˜ fɨˊ teáangˉnaˈ laco̱ˈguɨ cateáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ ˈñiaˈrˊ. 	 Viešpats telenkia jūsų širdis į Dievo meilę ir Kristaus kantrybę.


jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋ íˋ cajɨ́ɨmˉbre uíiˈ˜ e dseeˉ e caˈéerˋ do, co̱ˈ cajíimˉ búˈˆ quiáˈrˉ írˋ, co̱ˈ i̱ búˈˆ do caféˈˋreˈ laco̱ˈ féˈˋ dseabˋ, jo̱ jo̱b mɨ˜ cajníingˊneˈ lají̱i̱ˈ˜ e lɨ́ˋ dsíiˊ i̱ dseaˋ do. 	 tačiau buvo subartas dėl savo nedorybės: nebylus asilas prabilo žmogaus balsu ir sutrukdė pranašo beprotystę.


Jo̱ lajaangˋ lajaangˋ jneaa˜aaˈ ˈnéˉ se̱e̱ˉnaaˈ e jmiˈiáangˋnaaˈ dsíiˊ jaléngˈˋ dseaˋ rúˈˋnaaˈ e laco̱ˈ niˈuíingˉ guiʉ́ˉ quiáˈrˉ, jo̱ lajo̱baˈ cuǿøngˋ e teáˋguɨ nisíñˈˉ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Kiekvienas iš mūsų tebūna malonus artimui jo labui ir pažangai.


Jo̱baˈ cañíiˋtu̱ Jesús quiáiñˈˉ do: —Jaˋ lajɨɨngˋ dseaˋ catɨ́ɨiñˉ e ngáiñˈˋ jaléˈˋ e júuˆ na, co̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ dseaˋ i̱ nɨcangɨ́ɨngˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jí̱i̱ˈ˜ íˋbingˈ i̱ ngángˈˋ e jo̱. 	 Jis jiems atsakė: “Ne visi gali išmanyti tuos žodžius, o tik tie, kuriems duota.


Jo̱ mɨ˜ casóongˉ e taˈˊ dseaˋ mɨ́ɨˈ˜ do, catǿˈˉ i̱ Paaˉ do jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ e laco̱ˈ lɨɨng˜ eeˋ niféngˈˊneiñˈ do. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caˈɨ́ɨˉbre júuˆ i̱ dseaˋ íˋ jo̱ cangóbˉtu̱r fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Macedonia. 	 Sąmyšiui pasibaigus, Paulius susikvietė mokinius ir atsisveikinęs iškeliavo į Makedoniją.


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ lajɨɨngˋnaˈ na e mɨ˜ fǿngˈˋnaˈ Fidiéeˇ, mɨ́ɨˈ˜baˈre carˋ ngocángˋ óoˊnaˈ jo̱guɨ jáˈˉ líingˋnaˈ e quɨ́ɨbˈ˜ dseaˋ do jmɨɨ˜ nijmérˉ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ, jo̱baˈ nicuǿˈˉbre ˈnʉ́ˈˋ jóng lají̱i̱ˈ˜ e mɨˋnaˈ do. 	 Ir visa, ko tik prašysite maldoje tikėdami,gausite”.


Dsʉˈ Fidiéeˇ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ e gaˋ jmóorˋ. Co̱ˈ faco̱ˈ jaˋ cuørˊ iihuɨ́ɨˊ mɨ˜ jmóoˋ dseaˋ e gaˋ, jo̱baˈ ¿jial líˈrˋ e niˈɨ́rˉ íˈˋ røøˋ quiáˈˉ lajaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ? 	 Jokiu būdu! Kaip tada Dievas galėtų teisti pasaulį?


Jo̱ mɨ˜ cajneáˉ e jmɨɨ˜ jo̱, mɨ˜ caguiaˊ i̱ dseaˋ seengˋ fɨˊ Samaria do guiʉ́ˉ e nidséiñˈˉ, caguirˊ cuuˉ quiáˈrˉ jo̱ caquíirˊ quiáˈˉ i̱ dseaˋ lɨ˜ caje̱rˊ do quiáˈˉ e nito̱ˈˋ fɨ́ɨiñˈˋ do i̱ dseaˋ sɨhuɨ́ɨngˋ do. Jo̱ casɨ́ˈrˉ i̱ dseaˋ fii˜ ˈnʉ́ʉˊ do jo̱ cajíñˈˉ: “Jmeeˉ íˆ i̱ dseañʉˈˋ la, jo̱ song caˈíingˊguɨˈ cuuˉ quíiˈˉ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ mɨ́ɨˊ quiáˈrˉ, jneab˜ niquɨ́ˆɨ quíiˈˉ mɨ˜ nigüéengˉtú̱u̱ caléˈˋ catú̱ˉ.” 	 Kitą dieną iškeliaudamas jis išsiėmė du denarus, padavė užeigos šeimininkui ir tarė: ‘Slaugyk jį, o jeigu ką išleisi viršaus, sugrįžęs atsilyginsiu’.


Jo̱ lajo̱b cajméeˋ dseata˜ Pilato lɨ́ˈˆ laco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ e mɨˊ i̱ dseaˋ i̱ teáangˉ do, 	 Tuomet Pilotas nusprendė patenkinti jų reikalavimą.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cajmɨngɨ́ˈˉtu̱ i̱ dseaˋ do i̱ dseaˋ lamɨ˜ tiuungˉ do jo̱ cajíñˈˉ: —Jo̱ ¿jnang˜guɨ i̱ dseañʉˈˋ íˋ lana? Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseaˋ lamɨ˜ tiuungˉ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Jaˋ ñiiˉ jnaaiñˋ. 	 Tada jie paklausė: “Kur Jis?” Šis atsakė: “Nežinau”.


Jo̱ mɨ˜ caguilíiñˋ fɨˊ jo̱, jo̱ canaangˋ i̱ dseaˋ i̱ casó̱ˈˉ quiáˈˉ Jesús do e ji̱ˈrˊ jɨˋ fɨˊ guiáˈˆ jóoˋ siguiˊ, jo̱ caguárˋ lacúngˈˊ lajíingˋ e jɨˋ do mɨ˜ cacóoˉ. Jo̱ dob caguáˋ Tʉ́ˆ Simón cajo̱ jee˜ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do. 	 Susikūrę ugnį kiemo viduryje, jie susėdo. Petras atsisėdo kartu.


Jo̱ dsʉˈ Fíiˋnaaˈ Fidiéeˇ eáamˊ calɨguiúiñˉ có̱o̱ˈ˜ jnea˜, jo̱ cajméerˋ e nɨcajáangˈ˜ ˈñiáˈˋa fɨˊ jaguórˋ jo̱guɨ e nijmiˈneáanˋnre cajo̱ e ngocángˋ dsiiˉ uíiˈ˜ e cøøngˋ se̱e̱ˉnaaˈ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Bet mūsų Viešpaties malonė išsiliejo be saiko su tikėjimu ir meile Kristuje Jėzuje.


Dsʉco̱ˈ seemˋ i̱ lɨɨng˜ dseamɨ́ˋ ˈnɨ́ɨˉ i̱ nɨcaˈnaamˋ yaang˜ fɨˊ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱ nɨcanaaiñˋ e síngˈˋ yaaiñ˜ fɨˊ gaˋ có̱o̱ˈ˜ fii˜ i̱ ˈlɨngˈˆ. 	 Nes kai kurios jau nuklydo paskui šėtoną.


Jo̱ lana, ¿jialɨˈˊ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨngˋnaˈ lají̱i̱ˈ˜ e nɨcajméeˋ Fidiéeˇ quiáˈˉ jial laangˋ dseaˋ jee˜ dseeˉ quiáˈrˉ? ˈNʉ́ˈˋ iing˜naˈ cuǿˈˆnaˈ i̱ dseaˋ i̱ jaˋ lɨ́ɨngˊ dseaˋ Israel i̱ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ co̱o̱ˋ lee˜ e jí̱i̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ, dseaˋ Israel, o̱ˈguɨ ˈlɨɨ˜ dseaˋ cǿøngˈ˜ quíˉiiˈ caquɨ́ɨˈ˜naaˈ jmɨɨ˜ caséˆeeˈ quiáˈˉ e nilɨti˜ jaléˈˋ e júuˆ quiʉˈˊ ta˜ do. 	 Tad kodėl gundote Dievą ir kraunate ant mokinių sprando jungą, kurio nei mūsų tėvai, nei mes patys negalėjome panešti?


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cangóbˉtu̱ Jesús fɨˊ lɨ˜ sɨseángˈˊ dseaˋ, jo̱ lalab casɨ́ˈrˉ jaléngˈˋ dseaˋ do: —Jnea˜ lɨ́ɨnˊn e jɨˋ e jneáˋ jee˜ dseaˋ jmɨgüíˋ; jo̱baˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ ngɨˊ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jnea˜, nilɨseabˋ e jɨˋ do quiáˈrˉ co̱ˈ e jo̱baˈ e cuøˊ e seengˋ dseaˋ lata˜, jo̱guɨ cajo̱ joˋ tó̱o̱ˋ jmɨɨ˜ faˈ nilɨseengˋguɨr fɨˊ lɨ˜ nʉʉˋ sǿˈˋ. 	 Jėzus vėl prabilo: “Ašpasaulio šviesa. Kas seka manimi, nebevaikščios tamsoje, bet turės gyvenimo šviesą”.


Jo̱baˈ lajo̱b ˈnéˉ neáangˊ ˈnʉ́ˈˋ e sɨñiingˇ óoˊbaˈ; co̱ˈ jnea˜, dseaˋ i̱ cajáˉ fɨˊ ñifɨ́ˉ e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, nigáaˊtú̱u̱ caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ jmɨgüíˋ la lajeeˇ e jaˋ ñiing˜ óoˊnaˈ. 	 Todėl ir jūs būkite pasirengę, nes Žmogaus Sūnus ateis tą valandą, kurią nesitikėsite”.


Jo̱ dsíngˈˉ calɨˈiáangˋ dsíiˊ jaléngˈˋ rúiñˈˋ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ neáangˊ lacúngˈˊ lajíingˋ lɨ˜ neáaiñˊ, co̱ˈ calɨlíˈrˆ e dsíngˈˉ guiʉ́ˉ e cajméeˋ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ i̱ Elisabet do. 	 Jos kaimynai ir giminės, išgirdę, kokį didį gailestingumą parodė jai Viešpats, džiaugėsi kartu su ja.


Jo̱baˈ cañíiˋ Tʉ́ˆ Simón quiáˈˉ dseaˋ do lala: —Nañiˊ faˈ lajɨɨmˋ nitiúungˉ ˈnʉˋ, Fíiˋi, dsʉˈ jnea˜ jaˋ nijmee˜e lajo̱. 	 Petras atsiliepė: “Jei ir visi pasipiktintų, tai tik ne aš!”


Jo̱ dsʉˈ jaléngˈˋ jneaa˜aaˈ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, guiʉ́bˉ nɨne˜naaˈ e jaamˋ Fidiéeˇ i̱ seengˋ, jo̱guɨ íbˋ i̱ lɨ́ɨngˊ Tiquiáˈˆ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, jo̱guɨ jneaa˜aaˈ se̱e̱ˉnaaˈ e laco̱ˈ nijmóˆnaaˈ lají̱i̱ˈ˜ e iiñ˜. Jo̱guɨ cajo̱ jaamˋ Fíiˋnaaˈ seengˋ, jo̱ íbˋ Dseaˋ Jmáangˉ; jo̱ laˈeáangˊ íbˋ e seaˋ lajaléˈˋ e seaˋ fɨˊ laˈúngˉ fɨˊ jmɨgüíˋ, jo̱guɨ laˈeáangˊ íbˋ cajo̱ e se̱e̱ˉnaaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ la. 	 tai mes turime tik vieną Dievą, Tėvą, iš kurio yra visa ir Jam esame mes, ir vieną Viešpatį, Jėzų Kristų, per kurį yra visa ir mes per Jį.


Jo̱ laco̱ˈ guiˈnamˈˇbɨ sɨ́ɨngˋ Jesús có̱o̱ˈ˜ i̱ dseamɨ́ˋ do, mɨ˜ caguiéˉ jaangˋ dseaˋ sɨnʉ́ʉˆ quiáˈˉ Jairo e quie̱rˊ júuˆ cuaiñ˜ quiáˈˉ i̱ sɨmɨ́ˆ do, jo̱ lalab casɨ́ˈrˉ dseaˋ do: —Joˋ taanˈˉ i̱ tɨfaˈˊ na e dsérˉ fɨˊ quíiˈˉ, co̱ˈ nɨcajúmˉ sɨmɨ́ˆ jiuung˜ quíiˈˉ. 	 Jam tebekalbant, atėjo kažkas iš sinagogos vyresniojo namų ir tam pranešė: “Tavo duktė numirė. Nebevargink Mokytojo”.


Jo̱ nɨcamóˉbaa guiʉ́ˉ jial tíiˊ iihuɨ́ɨˊ e íngˈˋ dseaˋ quiéˉe, dseaˋ Israel, i̱ taang˜ fɨˊ Egipto, jo̱guɨ nɨcanúˉbɨ́ɨ jaléˈˋ dseeˉ e jmóoˋ dseaˋ egipcio quiáˈrˉ. Jo̱baˈ cagüénˉn ˈñiáˈˋa e laco̱ˈ nijmɨcó̱o̱ˈˇbaare e nileáiñˋ. Jo̱ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉˋ e lana nisɨ́ɨnˆn ˈnʉˋ fɨˊ Egipto e laco̱ˈ nigüɨleaanˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ quiéˉe.” 	 Aš regėte regėjau savo tautos priespaudą Egipte, išgirdau jos dejones ir nužengiau jos išvaduoti. Tad ateik čia, Aš pasiųsiu tave į Egiptą’.


Jo̱ e fɨˊ ni˜ tɨɨˉ fɨɨˋ e nɨseaˋ do cuǿømˋ líˋ jmeˈˆ dseaˋ ˈnʉ́ʉˊ e lɨ́ɨˊ có̱o̱ˈ˜ layaang˜ cunéeˇ o̱si có̱o̱ˈ˜ cuteeˋ o̱si có̱o̱ˈ˜ cu̱u̱˜ e ˈmoˈˆ eáangˊ é o̱si có̱o̱ˈ˜ ˈmaˋ o̱si có̱o̱ˈ˜ layaang˜ nuuˋ o̱si có̱o̱ˈ˜ quiˊ cuɨñɨ́ˈˆbɨ é. 	 Jei kas stato ant šio pamato iš aukso, sidabro, brangakmenių, medžio, šieno ar šiaudų,


Jo̱ faco̱ˈ jnea˜ fáˈˋa juguiʉ́ˉ cuaiñ˜ quiéˉe ˈñiáˈˋa, jo̱baˈ jaˋ e quíingˊ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ e júuˆ do fɨˊ quiníˆ ˈnʉ́ˈˋ jóng. 	 “Jei Aš pats apie save liudiju, mano liudijimas nėra tikras.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, i̱ dseaˋ jlúungˈ˜ i̱ caˈláangˉ do dseángˈˉ joˋ tiúumˉbre Tʉ́ˆ Simón có̱o̱ˈ˜guɨ Juan. Jo̱guɨ lajɨɨmˋ i̱ dseaˋ teáangˉ fɨˊ do ie˜ jo̱ eáamˊ cangoˈgóˋ dsíirˊ, jo̱guɨ canaaiñˋ e dsilíiñˉ e fɨˊ siguiˊ quiáˈˉ guáˈˉ féˈˋ do fɨˊ lɨ˜ siiˋ Niˈnʉ́ʉˊ quiáˈˉ dseata˜ Salomón, co̱ˈ fɨˊ jo̱b taang˜ i̱ dseaˋ gaangˋ do. 	 Kadangi išgydytas luošys laikėsi Petro ir Jono, prie jų į vadinamąją Saliamono stoginę didžiai nustebinti susibėgo visi žmonės.


’Jo̱ cangámˈˉ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do, jo̱ lajeeˇ ngaiñˈˊ guiáˈˆ fɨbˊ mɨ˜ cajíñˈˊ jaangˋguɨ dseaˋ ˈléengˈ˜ rúiñˈˋ laˈóˈˋ røøˋ nijmóorˋ ta˜ quiáˈˉ fiir˜, jo̱ i̱ dseañʉˈˋ íˋ nirøøngˋ capíˈˆ cuuˉ quiáˈrˉ. Jo̱ casamˈˉbre dseaˋ do jo̱ canaaiñˋ güɨˈrˊ luuiñˈ˜ jo̱ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala: “¡Qui˜ quiéˉe lají̱i̱ˈ˜ e røønˈˋ!” 	 Vos išėjęs, tas tarnas sutiko vieną savo tarnybos draugą, kuris buvo jam skolingas šimtą denarų, ir nutvėręs smaugė jį, sakydamas: ‘Atiduok skolą!’


Jo̱ i̱i̱ˋ i̱ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ e júuˆ e cacuøˊ Fidiéeˇ quiáˈˉ Jó̱o̱rˊ, jo̱baˈ dseángˈˉ ímˈˋbre e júuˆ jo̱ carˋ ngocángˋ dsíirˊ. Jo̱guɨ i̱i̱ˋ i̱ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ lají̱i̱ˈ˜ e júuˆ e cacuøˊ Fidiéeˇ do, jo̱baˈ lɨ́ɨˊ lafaˈ féˈrˋ e Fidiéeˇ lɨ́ɨiñˊ jaangˋ i̱ adseeˋ, co̱ˈ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨiñˋ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e cacuøˊ dseaˋ do uii˜ quiáˈˉ Jó̱o̱rˊ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Kas tiki Dievo Sūnų, tas turi liudijimą savyje. Kas netiki Dievu, tas Jį melagiu laiko, nes nepatikėjo liudijimu, kuriuo Dievas paliudijo apie savo Sūnų.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e cajúngˉ i̱ dseata˜ Herodes do, fɨˊ Egipto táangˋ i̱ Séˆ do lajeeˇ jo̱. Jo̱ co̱o̱ˋ ya̱ˈˊ lajeeˇ e güɨɨiñˋ, caquɨ́ɨmˉtu̱r jaangˋ ángel quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱ íˋ casɨ́ˈrˉ Séˆ jo̱ cajíñˈˉ lala: 	 Erodui mirus, štai Viešpaties angelas pasirodė per sapną Juozapui Egipte


jo̱guɨ dseángˈˉ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ nɨcacuøˈˊ Tiquiéˆe jnea˜ fɨˊ e niquiʉ́ˈˋʉ ta˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, lajo̱b i̱ dseaˋ íˋ cajo̱ niñíiñˋ lafaˈ ˈmaˈuˇ quiáˈˉ dseata˜, jo̱ có̱o̱ˈ˜ e jo̱b niquiʉ́ˈrˉ ta˜ fɨˊ jaléˈˋ fɨɨˋ cartɨˊ nijmérˉ jmiguiʉˊ cuíiˈ˜ laco̱ˈguɨ mɨ˜ fíingˉ co̱o̱ˋ tuˈˊ. 	 jis valdys jas geležine lazda, ir jos bus sudaužytos tarsi moliniai indai’,kaip ir Aš esu gavęs valdžią iš savo Tėvo;


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ e joˋ nimáang˜guɨˈ jnea˜ cartɨˊmɨ˜ nifoˈˆnaˈ lala: “¡Juguiʉ́ˉjiʉ quiáˈˉ i̱ dseaˋ i̱ casíingˋ Fidiéeˇ fɨˊ jmɨgüíˋ la cuaiñ˜ quiáˈrˉ!” 	 Ir sakau jums: nuo dabar jūs manęs nebematysite, kol tarsite: ‘Palaimintas Tas, kuris ateina Viešpaties vardu!’ ”


Jo̱ jaˋ seaˋ quiéˉe e iáangˋguɨ dsiiˉ laco̱ˈguɨ e iáangˋ dsiiˉ mɨ˜ lɨñiiˉ e dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ lɨ́ɨngˊ lafaˈ jó̱o̱ˋo̱ seemˋbre cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ e júuˆ quiáˈˉ i̱ Fidiéeˇ i̱ jáˈˉ do. 	 Neturiu didesnio džiaugsmo, kaip girdėti, jog mano vaikai gyvena tiesoje.


Cuǿøˈ˜naˈ jaléngˈˋ dseaˋ eeˋgo̱ e ˈnérˉ, jo̱ lajo̱b niñíingˋnaˈ quiáˈˉ Fidiéeˇ cajo̱; jo̱ nijmérˉ lajo̱ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ lafaˈ mɨ˜ cuøˈˊnaˈ dseaˋ mɨcuɨ́ɨˆ e néeˊ íˈˋ có̱o̱ˈ˜ ˈmaˋ íˈˋ cuɨɨˋ, jo̱ mɨ˜ nidsitóoˈ˜, ˈnéˉ e niˈiéngˈˋ e ˈmaˋ íˈˋ cuɨɨˋ do, jo̱ mɨ˜ carǿngˉ ˈnéˉ e nidsitóoˈ˜ teáˋ, jo̱ mɨ˜ calɨ́ˉ jo̱, ˈnéˉ e nilíˋ guisóˆ guiʉ́ˉ. Jo̱ Fidiéeˇ nijmérˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ la jmooˋnaˈ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ rúngˈˋnaˈ. 	 Duokite, ir jums bus duota; saiką gerą, prikimštą, sukratytą ir su kaupu duos jums į užantį. Kokiu saiku seikite, tokiu jums bus atseikėta”.


Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ jaˋ mɨˊ cangáaiñˋ dseángˈˉ ˈñiaˈˊ Fidiéeˇ, dsʉˈ jí̱i̱ˈ˜ i̱ Jó̱o̱rˊ camɨ́ɨngˈ˜ do i̱ lɨ́ɨngˊ Fidiéeˇ cajo̱, jí̱i̱ˈ˜ íˋbingˈ i̱ nɨcajmijnéengˋ jial lɨ́ɨngˊ Tiquiáˈrˆ Fidiéeˇ uíiˈ˜ e dseángˈˉ cøømˋ seeiñˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do. 	 Dievo niekas niekada nėra matęs, tiktai viengimis Sūnus, Tėvo prieglobstyje esantis, mums Jį apreiškė.


Jo̱ có̱o̱ˈ˜ e jo̱b cuøˊ li˜ e dseángˈˉ røøbˋ quidsiˊ Fidiéeˇ íˈˋ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, jo̱ laˈeáangˊ e iihuɨ́ɨˊ e íingˈ˜naˈ do, lajo̱baˈ nitɨ́ngˉnaˈ e Fidiéeˇ nicá̱rˋ nifɨˊ quíiˉnaˈ. 	 O tai ir yra teisingo Dievo teismo požymis: jūs turite tapti verti Dievo karalystės, dėl kurios ir kenčiate.


Jo̱ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ e júuˆ ta˜ dsíiˊ na nɨté̱e̱ˉnaaˈ teáˋ fɨˊ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱guɨ nɨtab˜ dsiˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do cajo̱; jo̱ e jo̱ lɨ́ɨˊ lafaˈ ˈloˈˆ ñíˆ quiáˈˉ co̱o̱ˋ móoˊ e quíngˈˋ dseaˋ teáˋ fɨˊ ˈnɨˈˋ jmɨñíˈˆ e laco̱ˈ nijé̱ˉ tiiˉ e móoˊ do. Jo̱ nɨtab˜ dsiˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ Jesús, jo̱ íbˋ dseaˋ i̱ nɨcangɨ́ɨngˊ fɨˊ lafaˈ ˈmɨˈˊ e íiˊ, jo̱guɨ lana dob guiiñ˜ fɨˊ lɨ˜ laniingˉ ˈgøngˈˊ quiáˈˉ Fidiéeˇ fɨˊ ñifɨ́ˉ. 	 Ji mums yra tarsi saugus ir tvirtas sielos inkaras, prasiskverbiantis pro uždangą vidun,


Jo̱ fɨˊ jo̱, lají̱i̱ˈ˜ Tiáa˜ i̱ rúngˈˋ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáamˉbingˈ camánˉn, jo̱ jaˋ camánˉn dseaˋ apóoˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ jiéngˈˋguɨ. 	 Kitų apaštalų man neteko matyti, tiktai Viešpaties brolį Jokūbą.


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ caguilíingˉ i̱ dseaˋ do fɨˊ lɨ˜ singˈˊ Jesús, dob nɨguiing˜ i̱ dseañʉˈˋ i̱ lamɨ˜ teáangˈ˜ jaléngˈˋ i̱ ˈlɨngˈˆ dsíiˊ do e joˋ e lɨ́ɨiñˊ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ, jo̱ nɨlíˈˆbre co̱ˈ nɨnicaˈuøømˋ lajaléngˈˋ i̱ ˈlɨngˈˆ i̱ lamɨ˜ teáangˈ˜ dsíirˊ do; jo̱baˈ eáamˊ cafǿngˈˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do. 	 Atėję prie Jėzaus, pamatė sėdintį demonų apsėstąjįtą, kuriame buvo Legionas,apsirengusį ir sveiko proto, ir juos apėmė baimė.


Jmijnéeˋ óoˊnaˈ, jo̱guɨ mɨ́ɨˈ˜naˈ Fidiéeˇ e laco̱ˈ jaˋ nijiúngˈˋnaˈ fɨˊ ni˜ dseeˉ. Dseángˈˉ e jábˈˉ iáamˋ óoˊnaˈ e jméeˆnaˈ jaléˈˋ e guiʉ́ˉ, dsʉˈ ngúuˊ táangˋnaˈ jaˋ cuøˊ fɨˊ e nijméeˆnaˈ lajo̱. 	 Budėkite ir melskitės, kad nepatektumėte į pagundymą, nes dvasia ryžtinga, bet kūnas silpnas”.


Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ có̱o̱ˈ˜ nisɨ́ɨˈˇnaaˈ cajo̱, co̱ˈ co̱o̱ˋ e píˈˆguɨ lɨ́ɨˊ jee˜ lajaléˈˋ guotɨɨˉnaaˈ, dsʉˈ có̱o̱ˈ˜ e jo̱ dseángˈˉ jmiguiʉˊbaˈ e cuǿøngˋ féˈˋ dseaˋ e guiʉ́ˉ jo̱guɨ e jaˋ dseengˋ. Jo̱guɨ lajo̱bɨ cajo̱ có̱o̱ˈ˜ capíˈˆ ˈmaˈˊ jɨ́ˋ cuǿømˋ e nijméˉ e nicóˋ móˈˋ e feˈˋ eáangˊ, ¿jáˆ jáˈˉ? 	 Taip pat ir liežuvis yra mažas narys, bet giriasi didžiais dalykais. Žiūrėkite, kokia maža ugnelė padega didžiausią girią;


Jo̱guɨ o̱ˈ ˈnʉ́ˈˋ dseaˋ caguíingˈ˜naˈ jnea˜ e quie̱e̱ˉ nifɨˊ quíiˉnaˈ, dsʉco̱ˈ jneab˜ dseaˋ nɨcaguíinˈ˜n ˈnʉ́ˈˋ e laco̱ˈ niˈuíingˉnaˈ dseaˋ quiéˉe, jo̱guɨ nɨcacuǿøˉø ˈnʉ́ˈˋ ta˜ e nigüɨlíingˉnaˈ nigüɨjmee˜naˈ jmangˈˉ e nilɨˈíingˆ ta˜ quíiˉnaˈ lata˜. Jo̱ lajo̱baˈ Tiquíˆiiˈ Fidiéeˇ nicuǿˈˆbre ˈnʉ́ˈˋ jaléˈˋ e nimɨ́ɨˈ˜naˈre laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jnea˜. 	 Ne jūs mane išsirinkote, bet Aš jus išsirinkau ir paskyriau, kad eitumėte, duotumėte vaisių ir jūsų vaisiai išliktų,kad ko tik prašytumėte Tėvą mano vardu, Jis jums duotų.


Jo̱ co̱ˈ lajo̱b lɨ́ɨˊ, jo̱baˈ seaˋbɨ fɨˊ e niñíingˋ i̱ dseaˋ i̱ nɨjáˈˉ lɨ́ɨngˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e nijmiˈíñˈˊ e seeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do. 	 Taigi sabato poilsis tebepasilieka Dievo tautai,


Jo̱ güɨˈíibˋ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ güeaˈˆ quiáˈrˉ fɨˊ jee˜ ˈnʉ́ˈˋ lajaléngˈˋnaˈ. Jo̱ lanab jí̱i̱ˈ˜ féˈˋ jiˋ tɨ́ˋ tú̱ˉ quiáˈˉ Paaˉ e catɨ́ɨngˉ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ seengˋ fɨˊ Tesalónica. 	 Mūsų Viešpaties Jėzaus Kristaus malonė tebūna su jumis visais! Amen.


Jo̱ lalab fɨ́ɨˉɨ ˈnʉˋ, e guiʉ́bˉ ñiiˉ lajalébˈˋ e jmooˈˋ, jo̱guɨ ñiˋbaa cajo̱ e seenˈˋ fɨˊ lɨ˜ quiʉˈˊ fii˜ i̱ ˈlɨngˈˆ ta˜, dsʉˈ jaˋ mɨˊ catiunˈˊ e dseángˈˉ jáˈˉ lɨ́ɨnˈˉ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ quiéˉe. Jo̱guɨ jaˋ mɨˊ catiunˈˊ jnea˜ faˈ e jaˋ mɨˊ jmitíˈˆ lají̱i̱ˈ˜ ta˜ quiʉ́ˈˋʉ, o̱ˈguɨ mɨˊ catiunˈˊ jnea˜ ie˜ mɨ˜ cajngangˈˊ dseaˋ i̱ dseaˋ quiéˉe i̱ siiˋ Antipas i̱ cajmiti˜ júuˆ quiéˉe e fɨˊ fɨɨˋ e fɨˊ lɨ˜ quiʉˈˊ fii˜ i̱ ˈlɨngˈˆ i̱ siiˋ Satanás ta˜ do. 	 Aš žinau tavo darbus ir kur tu gyveni: ten, kur šėtono sostas. Bet tu tvirtai laikaisi mano vardo ir neišsigynei mano tikėjimo net tomis dienomis, kada pas jus,kur gyvena šėtonas,buvo nužudytas mano ištikimasis liudytojas Antipas.


Jo̱baˈ niguiéemˈ˜baˈre lajmɨnáˉ fɨˊ na e laco̱ˈ nilɨˈiáangˋ áaˊnaˈ mɨ˜ nimáang˜naˈr caléˈˋ catú̱ˉ, jo̱guɨ jnea˜ guáaˊguɨjiʉ fɨˈíˆ quiéˉe cajo̱. 	 Taigi aš jį skubiai siunčiu, kad, jį pamatę, pradžiugtumėte ir aš taip pat neliūdėčiau.


Jo̱ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ lanab e jmóoˋ e jmɨrǿngˋ dseeˉ yaang˜ dseaˋ, jo̱ o̱ˈ uíiˈ˜ e jaˋ jmitir˜ lají̱i̱ˈ˜ e quɨ́ˈˉ tɨ́ɨngˋ dseaˋ e ru̱ˈrˊ guóorˋ nʉ́ˈˉguɨ e nidǿˈrˉ ir˜, co̱ˈ e jo̱ jaˋ jmóoˋ e lɨrøøngˋ dseaˋ dseeˉ. 	 Šitie dalykai suteršia žmogų, o valgymas neplautomis rankomis žmogaus nesuteršia”.


Jo̱ mɨ˜ féˈˋnaaˈ e cøømˋ se̱e̱ˉnaaˈ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ, jo̱guɨ dsʉˈ lajeeˇ jo̱ beáamˈ˜ dseeˉ yee˜naaˈ laco̱ˈguɨ la jmóoˋ i̱ dseaˋ i̱ seengˋ fɨˊ lɨ˜ nʉʉˋ sǿˈˋ, jo̱baˈ jmɨgǿømˋ yee˜naaˈ có̱o̱ˈ˜ e féˈˋnaaˈ do jóng, co̱ˈ jaˋ jmooˉnaaˈ laco̱ˈguɨ la iing˜ Fidiéeˇ e nijmóˆooˈ. 	 Jei sakome, kad bendraujame su Juo, o vaikščiojame tamsoje, meluojame ir nevykdome tiesos.


Jo̱baˈ ie˜ jo̱ joˋ ˈnéˉguɨ faˈ e nijmeáˈˉguɨ dseaˋ júuˆ rúiñˈˋ jial laco̱ˈ nijmicuíiñˋ jnea˜, co̱ˈ lajɨɨmˋ dseaˋ nilɨcuíiñˋ jnea˜ ie˜ jo̱, nañiˊ faˈ lɨ́ɨiñˊ dseaˋ niingˉ o̱si jaˋ lɨ́ɨiñˊ lajo̱ é. 	 Ir nė vienas nebemokys savo artimo nei savo brolio, sakydamas: ‘Pažink Viešpatį!’, nes visi mane pažins nuo mažiausio iki didžiausio.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e jo̱ —jíngˈˉ Juan— camánˉn jaangˋguɨ ángel i̱ jajgiáangˋ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ.Jo̱ eáamˊ ˈgøngˈˊ i̱ ángel do e quiʉˈrˊ ta˜; jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ catɨsɨ́ɨiñˈˇ fɨˊ ni˜ guóoˈ˜ uǿˉ, dseángˈˉ jloˈˆ cajneáˉ có̱o̱ˈ˜ lají̱i̱ˈ˜ e jɨiñˈˋ do. 	 Paskui aš išvydau kitą angelą, nužengiantį iš dangaus ir turintį didžią valdžią. Žemė nušvito nuo jo šlovės.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caˈíbˉtu̱ dseata˜ Pilato fɨˊ dsíiˊ ˈnʉfɨ́ˋ quiáˈrˉ, jo̱ catǿˈrˉ Jesús fɨˊ lɨ˜ quidsirˊ íˈˋ, jo̱ cajmɨngɨ́ˈrˉ dseaˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —¿Su ˈnʉbˋ i̱ lɨ́ɨngˊ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ quiáˈˉ dseaˋ Israel? 	 Tada Pilotas vėl įėjo į pretorijų, pasišaukė Jėzų ir paklausė: “Ar Tu esi žydų karalius?”


’Jo̱guɨ lana, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, nijáanˈ˜n ˈnʉ́ˈˋ fɨˊ jaguóˋ Fidiéeˇ jo̱guɨ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ júuˆ e iáangˋ dsíiˊ quiáˈrˉ. Co̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ íbˋ dseaˋ líˈrˋ e jmɨcó̱o̱ˈr˜ ˈnʉ́ˈˋ e laco̱ˈ nilɨcuíingˋguɨˈ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱guɨ nicuǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ jaléˈˋ e sɨˈíˆ nicuǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ güeangˈˆ quiáˈrˉ, lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ jí̱i̱ˈ˜ júuˆ e nɨcacuørˊ jéengˊguɨ. 	 O dabar, broliai, pavedu jus Dievui ir Jo malonės žodžiui, kuris turi galią jus išugdyti ir duoti jums paveldėjimą tarp visų pašventintųjų.


Jo̱ guiʉ́bˉ nɨñíˆ ˈnʉ́ˈˋ e Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ, uíiˈ˜ e eáangˊ guiúiñˉ có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ, jo̱baˈ mɨ˜ cagüéiñˉ fɨˊ jmɨgüíˋ la caˈuíiñˉ jaangˋ dseaˋ tiñíingˉ uíiˈ˜ jneaa˜aaˈ, nañiˊ faˈ jaangˋ dseaˋ i̱ niingˉ eáamˊbre lɨ́ɨiñˊ fɨˊ ñifɨ́ˉ. Jo̱ cajméerˋ lajo̱ e laco̱ˈ laˈeáangˊ e caˈuíiñˉ jaangˋ dseaˋ tiñíingˉ, jo̱baˈ jneaa˜aaˈ niˈíingˈ˜naaˈ jaléˈˋ e jloˈˆ e catɨ́ɨˉnaaˈ. 	 Nes jūs pažįstate mūsų Viešpaties Jėzaus Kristaus malonę, jog Jis, būdamas turtingas, dėl jūsų tapo vargšu, kad jūs per Jo neturtą taptumėte turtingi.


jo̱ laˈuii˜ cajmijnéengˋ ˈñiaˈrˊ fɨˊ quiniˇ Tʉ́ˆ Simón, jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cajmijnéengˋ ˈñiaˈrˊ fɨˊ quiniˇ dseaˋ guitúungˋ quiáˈrˉ. 	 ir kad Jis pasirodė Kefui, po to dvylikai.


Jo̱baˈ cañíiˋtu̱ Jesús quiáˈˉ i̱ dseamɨ́ˋ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Jaˋ güɨ́nˈˋ jnea˜, co̱ˈ nabɨ jaˋ mɨˊ cají̱ˈˋtu̱ rúˈˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ Tiquiéˆe. Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉˋ lana e niguønˈˆ güɨjméeˈ˜ júuˆ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ nɨlɨ́ɨngˊ laco̱ˈ rúnˈˋn e nijmijíngˈˊtu̱ rúˈˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ i̱ lɨ́ɨngˊ Tiquiéˆe jo̱guɨ íˋbɨ i̱ lɨ́ɨngˊ Tiquíiˆnaˈ cajo̱, jo̱ íbˋ Fidiéeˇ quiéˉe jo̱guɨ íbˋ Fidiéeˇ quíiˉnaˈ cajo̱. 	 Jėzus jai tarė: “Neliesk manęs! Aš dar neįžengiau pas savo Tėvą. Eik pas mano brolius ir pasakyk jiems: ‘Aš žengiu pas savo Tėvą ir jūsų Tėvą, pas savo Dievą ir jūsų Dievą’ ”.


Jo̱guɨ i̱ dseaˋ caguiaangˉguɨ do cajúmˉbre có̱o̱ˈ˜ e ñisʉ̱ˈˋ e iʉ˜ fɨˊ moˈooˉ i̱ dseaˋ i̱ guiing˜ fɨˊ mocóoˈ˜ i̱ cuea˜ teaangˋ do, jo̱ lajɨɨmˋ tusɨ̱́ɨ̱ˈ˜ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ tujlɨ́ɨˋ cajmɨˈóoˈ˜reˈ dseángˈˉ la guiúmˉ jaléˈˋ ngúuˊ táaiñˈˋ do. 	 O visi kiti buvo užmušti kalaviju, einančiu iš raitelio burnos. Ir visi paukščiai prisilesė jų lavonų.


Jo̱ i̱ dseaˋ i̱ jmɨta˜ dsíiˊ jaléˈˋ e júuˆ la jíñˈˉ lala: —Dseángˈˉ e jábˈˉ, lajeeˇ lajmɨnáˉ nigáaˊa. Jo̱ lalab jíngˈˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ: —Lajo̱b nilíˋ. ¡Neaˊ fɨˊ la, Fíiˋnaaˈ Jesús! 	 Tas, kuris šitai liudija, sako: “Taip, Aš veikiai ateinu!” Amen. Taip, ateik, Viešpatie Jėzau!


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Jo̱ ¿su lanaguɨbaˈ jáˈˉ nɨlɨ́ɨngˋnaˈ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ? 	 Jėzus jiems atsakė: “Dabar tikite?


Jo̱ lajo̱bɨ Fidiéeˇ cajo̱ cajméerˋ e calɨta˜ dsiˋnaaˈ e dseángˈˉ jábˈˉ e júuˆ jo̱ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e li˜ e cajméerˋ co̱lɨɨng˜guɨ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e ˈgøngˈˊ e dsigáˋ dsíiˊ dseaˋ e quɨ́ɨˈ˜ jmɨɨ˜ jmóorˋ, jo̱guɨ cajméeˋbɨr cajo̱ e ta˜ dsiˋnaaˈ e lajo̱, co̱ˈ cacuøˈrˊ jneaa˜aaˈ Jmɨguíˋ quiáˈrˉ lajaangˋ lajaangˋnaaˈ jmaquíingˊ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ la iáangˋ dsíirˊ ˈñiaˈrˊ. 	 Dievui liudijant ženklais ir stebuklais, visokiais galingais darbais ir Šventosios Dvasios dovanomis, paskirstytomis Jo valia.


Jo̱ laco̱ˈ calɨ́ˉ mɨ˜ cateáangˋ Noé fɨˊ jmɨgüíˋ la malɨɨ˜guɨ eáangˊ, lajo̱b nijméˉ dseaˋ jmɨgüíˋ cajo̱ lajeeˇ nʉ́ˈˉguɨ e nigáaˊ jnea˜ caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ jmɨgüíˋ, jnea˜ dseaˋ lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ i̱ jáaˊ fɨˊ ñifɨ́ˉ. 	 Kaip buvo Nojaus dienomis, taip bus ir Žmogaus Sūnaus dienomis.


Jo̱ nɨne˜baaˈ guiʉ́ˉ e ie˜ mɨ˜ catángˉ Dseaˋ Jmáangˉ fɨˊ dseˈˋ crúuˆ, cacó̱ˉbre lajaléˈˋ e jaˋ dseengˋ e lamɨ˜ jmooˉnaaˈ do, jo̱ lajo̱baˈ caˈímˉ e siˈˊ fɨˊ quíˉiiˈ e niˈeeˉnaaˈ dseeˉ do. Jo̱ co̱ˈ lajo̱b calɨ́ˉ, jo̱baˈ lana joˋ quiʉˈˊguɨ ta˜ jneaa˜aaˈ jaléˈˋ dseeˉ. 	 žinodami, jog mūsų senasis žmogus buvo nukryžiuotas kartu su Juo, kad būtų sunaikintas nuodėmės kūnas ir kad mes daugiau nebevergautume nuodėmei.