Jo̱baˈ lalab cuǿøngˋ féˈˆnaaˈ e dseángˈˉ ta˜ dsiˋnaaˈ: Fíiˋi Fidiéebˇ dseaˋ i̱ jmɨcó̱o̱ˈ˜ jnea˜; jo̱baˈ jaˋ ˈgóˈˋo jí̱i̱ˈ˜ capíˈˆ eeˋ iing˜ dseaˋ jmɨgüíˋ nijmérˉ có̱o̱ˈ˜ jnea˜. 	 Todėl galime su pasitikėjimu tarti: “Viešpats mano padėjėjasaš nebijosiu! Ką gali padaryti man žmogus?”


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ, jial tíiˊ laniingˉguɨ quíingˊ jaangˋ dseaˋ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ laco̱ˈguɨ jaangˋ joˈseˈˋ. Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ, seabˋ fɨˊ e jméˆnaaˈ co̱o̱ˋ e guiʉ́ˉ ˈñiaˈˊ mɨ˜ jmɨɨ˜ e jmiˈíngˈˊnaaˈ. 	 O kaip daug brangesnis už avį žmogus! Todėl leistina daryti gera sabato dieną”.


Jo̱ i̱ lɨɨng˜ i̱ dseaˋ do jíñˈˉ: —Dseaˋ íˋbɨ na. Jo̱guɨ i̱ lɨɨng˜guɨ féˈˋ: —U̱˜, o̱ˈ íˋ na, lɨ́ˈˆ lajo̱jiʉ jnéemˉbre. Jo̱ mɨ˜ calɨlíˈˆ i̱ dseaˋ tiuungˉ do e sɨ́ɨngˋ dseaˋ uii˜ quiáˈrˉ, jo̱baˈ cañíirˋ jo̱ cajíñˈˉ: —Jnea˜bɨ dseaˋ íˋ. 	 Vieni sakė: “Tai jis”. Kiti: “Ne, tik panašus į jį”. O jis atsakė: “Tai aš”.


Jo̱ eáamˊ calɨˈiáangˋ dsiiˉ mɨ˜ calɨcuíingˋ rúˈˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ co̱o̱ˋ tú̱ˉ mɨ́ɨngˈ˜ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ na e seemˋbɨr cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ i̱ Fidiéeˇ i̱ jáˈˉ do, co̱ˈ lajo̱b júuˆ e ˈnéˉ lɨti˜ e nɨcaˈíingˈ˜naaˈ quiáˈˉ dseaˋ do. 	 Labai nudžiugau, radęs tavųjų vaikų, vaikščiojančių tiesoje, kaip reikalauja iš Tėvo gautasis įsakymas.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ Leví e tǿˋ Jesús, jo̱ dsifɨˊ ladob catʉ́rˋ ta˜ jmóorˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e seaˋ quiáˈrˉ jo̱ cangóˉbre có̱o̱ˈ˜ Jesús. 	 Tas atsikėlė ir, viską palikęs, nusekė paskui Jį.


Jo̱ jaˋ cuǿˈˆ fɨˊ yaang˜naˈ e jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ nijmɨgǿøiñˋ ˈnʉ́ˈˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ júuˆ e jaˋ íingˆ ta˜. Dsʉco̱ˈ uii˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ e nɨcafáˈˉa na, jo̱baˈ cuøˈˊ Fidiéeˇ iihuɨ́ɨˊ eáangˊ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ nʉ́ʉˈ˜ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ quiáˈrˉ. 	 Tegul niekas neapgauna jūsų tuščiais plepalais; už tokius dalykus Dievo rūstybė ištinka neklusnumo vaikus.


Jo̱guɨ casɨ́ˈˉguɨr jaléngˈˋ i̱ dseaˋ teáangˉ do jo̱ cajíñˈˉ: —Ñiing˜ óoˊnaˈ jo̱ jaˋ jmeeˉnaˈ e dsináangˊnaˈ jaléˈˋ cuuˉ o̱ˈguɨ doñiˊ eeˋ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ, co̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ jaˋ quɨ́ˈˉ jmɨɨ˜ e niquírˉ quiáˈˉ e niteángˉguɨr huǿøˉ fɨˊ jmɨgüíˋ la faˈ jialguɨ la seaˋ quiáˈrˉ. 	 Jis pasakė jiems: “Žiūrėkite, saugokitės godumo, nes žmogaus gyvybė nepriklauso nuo jo turto gausos”.


¿I̱˜ jnea˜ e nɨjaˈeeˇ niquiáˈˆ Fíiˋi jnea˜? 	 Iš kur man tai, kad mano Viešpaties motina aplanko mane?!


Jo̱ fɨˊ jo̱b caguilíingˉ dseaˋ i̱ jéengˋ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ güɨɨng˜ jo̱guɨ i̱ jaˋ líˋ féˈˋ. Jo̱ camɨˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do e faˈ Jesús niquidsirˊ guóorˋ fɨˊ mogui˜ i̱ dseaˋ dséeˈ˜ do. 	 Ten atvedė Jam kurčią nebylį ir prašė uždėti ant jo ranką.


Jo̱ i̱ fii˜ ˈléeˉ do casíiñˋ co̱o̱ˋ jiˋ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ quiáˈrˉ e catɨ́ɨngˉ i̱ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ do jo̱ lalab féˈˋ e jiˋ do: 	 Ir jis parašė tokio turinio laišką:


Jo̱guɨ féemˈ˜baˈ Fidiéeˇ uii˜ quíˉnaaˈ cajo̱ e laco̱ˈ seaˋ fɨˊ e guiáˆnaaˈ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ e sɨˈmaˇ lamɨ˜ jéengˊguɨ do, co̱ˈ uii˜ e guiaaˉ e júuˆ jo̱, jo̱baˈ sɨjnɨ́ɨnˇn lana. 	 melskitės taip pat ir už mus, kad Dievas mums atvertų žodžio duris skelbti Kristaus paslaptį, dėl kurios aš surakintas,


Jo̱ song jaˋ líˈˋ cá̱ˈˆ cuente uøˈˊ jial tíiˊ feˈˋ e iʉ˜ jminíˈˆ, jo̱baˈ ¿jial niteáˋ oˈˊ e nifɨ́ˈˆ jaangˋ dseaˋ rúnˈˋ lala: “Rúˈˋuuˈ, neaˊdu ne˜eeˈ, jo̱ nigui˜duu e quiˊ iʉ˜ jminíˈˆ”? ¡I̱ jmɨcaang˜ ˈnʉˋ! Jángˈˉ gui˜du e ˈmaˋ e iʉ˜ jminíˈˆ uøˈˊ, jo̱ lajo̱guɨbaˈ nɨcuǿøngˋ jǿøˈˆ guiʉ́ˉ e niguíˈˆ e quiˊ e iʉ˜ jminiˇ i̱ dseaˋ rúnˈˋ do. 	 Ir kaip gali sakyti broliui: ‘Broli, leisk, išimsiu krislą iš tavo akies’,pats nematydamas savo akyje rąsto?! Veidmainy, pirmiau išritink rąstą iš savo akies, o tada matysi, kaip iš brolio akies išimti krislelį.


Jo̱ cajíngˈˉguɨ Jesús e júuˆ la: —Jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ ˈléengˈ˜ jaˋ quɨ́ˈˉ jmɨɨ˜ faˈ nijmérˉ ta˜ fɨˊ quiniˇ gángˉ fiir˜ co̱lɨɨng˜, dsʉco̱ˈ song cajméerˋ lajo̱, jo̱baˈ nilíˋ ˈníˈˋ níimˉbre jaangˋ jo̱guɨ nijmiti˜bre ta˜ e niquiʉ́ˈˉ i̱ jaangˋguɨ do. Jo̱ co̱ˈ lajo̱b lɨ́ɨˊ, jo̱baˈ jaˋ quɨ́ˈˉ jmɨɨ˜ faˈ e nijmitíˆnaˈ jaléˈˋ ta˜ quiʉˈˊ Fidiéeˇ jo̱guɨ e nijmitíˆnaˈ cajo̱ jaléˈˋ ta˜ seángˈˋ jmiguiʉˊ cuuˉ fɨˊ jmɨgüíˋ. 	 Joks tarnas negali tarnauti dviem šeimininkams, nes jis arba vieno nekęs, o kitą mylės, arba prie vieno prisiriš, o kitą nieku vers. Negalite tarnauti Dievui ir Mamonai”.


Jo̱ quie̱bˊ dseaˋ do e jmáiñˈˋ ta˜ quiáˈˉ e nisíñˈˋ mɨcuɨˈieeˋ, jo̱ nisérˉ caˈˊ e quiˊ quiáˈˉ do. Jo̱ dsʉˈ e mɨcuɨˈieeˋ do niˈmeárˉ fɨˊ dsíiˊ sɨnʉ́ʉˆ, jo̱guɨ e quiˊ quiáˈˉ nijɨ̱́ˉbre fɨˊ lɨ˜ cooˋ jɨˋ e jaˋ tó̱o̱ˋ jmɨɨ˜ yʉˈˊ. 	 Jo rankoje vėtyklė: Jis kruopščiai išvalys savo kluoną ir surinks kviečius į klėtį, o pelus sudegins neužgesinama ugnimi”.


Jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ la jéemˊbre cangolíiñˆ, jo̱ doguɨb cajéeiñˋ jneaˈˆ cartɨˊ ooˉ jmɨɨˋ lɨ˜ siiˋ Troas. 	 Šie iškeliavo pirmiau ir laukė mūsų Troadėje.


Jo̱ lajeeˇ jo̱, dob guiing˜ Tʉ́ˆ Simón fɨˊ siguiˊ fɨˊ lɨ˜ siˈˊ ˈnʉ˜ i̱ jmidseaˋ laniingˉ do fɨˊ lɨ˜ quiʉˈrˊ ta˜. Jo̱ lajeeˇ jo̱ jaangˋ dseamɨ́ˋ i̱ nijmóoˋ ta˜ e fɨˊ jo̱ cangoquiéeiñˊ fɨˊ lɨ˜ guiing˜ Tʉ́ˆ Simón jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —ˈNʉˋ cangɨ́ˆbaˈ cajo̱ có̱o̱ˈ˜ Jesús i̱ seengˋ fɨˊ Galilea, ¿jáˆ leáaˈ˜? 	 Tuo metu Petras sėdėjo kieme. Viena tarnaitė priėjo prie jo ir tarė: “Ir tu buvai su Jėzumi Galilėjiečiu”.


Jo̱ lajo̱b cajméerˋ; catǿbˈˉtu̱reiñˈ do e fɨˊ lɨ˜ sɨseángˈˊ i̱ dseaˋ fɨ́ɨngˊ do, jo̱ caquiʉˈrˊ ta˜ quiáiñˈˉ do e joˋ eeˋ niféˈˋguɨiñˈ o̱ˈguɨ niˈéˉguɨiñˈ do jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ júuˆ cuaiñ˜ quiáˈˉ Jesús. 	 Ir vėl juos pasišaukę, įsakė jiems išvis neskelbti ir nemokyti Jėzaus vardu.


’Jo̱ jnea˜ jmɨtaaˆ óoˊnaˈ e cuǿømˋ lɨˈíingˉ Fidiéeˇ dseeˉ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ uii˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e nɨcajméerˋ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e nɨcaféˈrˋ, 	 Iš tiesų sakau jums: bus atleistos žmonių vaikams visos nuodėmės ir piktžodžiavimai, kaip jie bepiktžodžiautų;


Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, jaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ lafaˈ jó̱o̱ˊ dseamɨ́ˋ i̱ sɨˈnɨɨngˇ, co̱ˈ lana nɨlɨ́ɨˊɨɨˈ lafaˈ jó̱o̱ˊ dseángˈˉ dseamɨ́ˋ i̱ jaˋ sɨˈnɨɨngˇ do. 	 Taigi, broliai, mes nesame vergės vaikai, bet laisvosios.


Jo̱ íˋguɨb nijméˉ jmáˈˉjiʉ lajeeˇ lajɨɨiñˈˋ do lɨ́ˈˆ jialco̱ˈ li˜ lɨ́ɨˊ quiáˈrˉ lajaangˋ lajaamˋbre. 	 ir sudėdavo prie apaštalų kojų, ir kiekvienam buvo dalijama, kiek kam reikėjo.


Co̱ˈ e jo̱ lɨ́ɨˊ la lɨ́ɨˊ capíˈˆ quie̱ˈˆ iñíˈˆ e cángˈˋ dseaˋ jee˜ fɨ˜ iñíˈˆ quiáˈrˉ e laco̱ˈ niró̱o̱ˉ jaléˈˋ e ca̱˜ iñíˈˆ do, jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jaˋ ñiˊ dseaˋ jialɨˈˊ calɨ́ˉ lajo̱. Jo̱ dseángˈˉ lajo̱b lɨ́ɨˊ cajo̱ mɨ˜ Fidiéeˇ quie̱rˊ nifɨˊ quiáˈˉ dseaˋ. 	 Ji panaši į raugą, kurį ėmusi moteris įmaišė į tris saikus miltų, ir nuo jo viskas įrūgo”.


Jo̱guɨ i̱ dseaˋ i̱ jaˋ ˈneáangˋ jnea˜, jo̱baˈ jaˋ jmóorˋ nʉ́ʉˈr˜ jaléˈˋ júuˆ quiéˉe. Jo̱ jalébˈˋ e júuˆ e fáˈˋ jnea˜ la, o̱ˈ dseángˈˉ júuˆ quiéˉe ˈñiáˈˋa co̱ˈ e quiáˈˉ Tiquíˆbaaˈ, jo̱ íbˋ dseaˋ i̱ casíingˋ jnea˜ fɨˊ jmɨgüíˋ la. 	 Kas manęs nemyli, mano žodžių nesilaiko. O žodis, kurį girdite, ne mano, bet Tėvo, kuris mane siuntė.


Jo̱guɨ jábˈˉ lɨ́ɨˋnaaˈ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e cuøˊ dseaˋ jmɨgüíˋ quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ e cangárˉ, dsʉˈ e júuˆ e cuøˊguɨ Fidiéeˇ eáangˊguɨ ˈnéˉ jáˈˉ nilíiˋnaaˈ, co̱ˈ laniingˉguɨ lɨ́ɨˊ, dsʉco̱ˈ Fidiéeˇ cuørˊ júuˆ uii˜ quiáˈˉ Jó̱o̱rˊ Dseaˋ Jmáamˉ. 	 Jeigu priimame žmonių liudijimą, tai Dievo liudijimas didesnis. O Dievo liudijimas toks: Jis paliudijo apie savo Sūnų.


Jo̱ mɨ˜ canʉʉˋ e jmɨɨ˜ jo̱ e lɨco̱ˈ nɨcadseáˉ iéˋ, cangojéengˋ dseaˋ i̱ fɨ́ɨngˊ dseaˋ dséeˈ˜ i̱ seengˋ quiáˈrˉ fɨˊ quiniˇ Jesús, jo̱ do quiéengˋ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ teáangˈ˜ i̱ ˈlɨngˈˆ dsíiˊ. 	 Vakare, saulei nusileidus, pas Jėzų sugabeno visus ligonius ir demonų apsėstuosius.


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜ɨ ˈnʉˋ lajo̱ uíiˈ˜ e co̱o̱bˋ fɨˊ tɨ́ˈˉnaaˈ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱baˈ jmeeˉgo̱ uíiˈ˜ diée˜ e niˈíimˈ˜baˈ i̱ Onésimo la có̱o̱ˈ˜ júuˆ røøˋ uíiˈ˜ e lɨnˈˊ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ; jo̱ mɨ˜ nijmeˈˆ lajo̱, jo̱baˈ eáamˊ nilɨˈiáangˋ dsiiˉ jóng. 	 Taip, broli, norėčiau pasinaudoti tavimi Viešpatyje: atgaivink mano širdį Viešpatyje!


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, Leví catǿˈrˉ Jesús e nidséˉ dseaˋ do e nidsihéˈrˋ fɨˊ quiáiñˈˉ. Jo̱ fɨˊ jo̱ nɨguiing˜ dseaˋ do gøˈrˊ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ ngɨˊ có̱o̱ˈr˜ jo̱guɨ có̱o̱ˈ˜ i̱ fɨ́ɨngˊ dseaˋ i̱ mɨˊ cuuˉ quiáˈˉ dseata˜ guiing˜ fɨˊ Roma jo̱guɨ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jiéngˈˋguɨ i̱ seaˋ júuˆ i̱ røøngˋ dseeˉ cajo̱. 	 Kai Jėzus Levio namuose valgė, drauge prie stalo su Jėzumi ir mokiniais sėdėjo daug muitininkų bei nusidėjėlių, nes tokių buvo daug ir jie sekė paskui Jį.


Jo̱ lajo̱b calɨ́ˉ cajo̱ có̱o̱ˈ˜ jaangˋ dseamɨ́ˋ i̱ siiˋ Rahab i̱ calɨséngˋ malɨɨ˜guɨ eáangˊ i̱ cajméeˋ ta˜ ˈnɨ́ɨngˋ ˈñiaˈˊ. Co̱ˈ ie˜ jo̱ Fidiéeˇ caˈímˈˋbreiñˈ do e lɨiñˈˊ jaangˋ dseaˋ i̱ jaˋ røøngˋ dseeˉ fɨˊ quinirˇ uíiˈ˜ e cajméerˋ e cacuørˊ lɨ˜ nijé̱ˉ dseaˋ Israel i̱ casíingˋ dseaˋ góoˋ Josué nʉ́ˈˉguɨ e ningɨ́ngˉ jaléngˈˋ dseaˋ Israel do fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Canaán. Jo̱ i̱ dseamɨ́ˋ la cajmɨcó̱o̱ˈ˜bre i̱ dseaˋ do e caguiéngˈˊneiñˈ fɨˊ lɨ˜ jiéˈˋ e laco̱ˈ caláiñˈˋ do có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ ˈníˈˋ níiˉ quiáˈrˉ. 	 Taip pat ir paleistuvė Rahaba: argi ji ne darbais buvo išteisinta, kai priėmė pasiuntinius ir kitu keliu juos išleido?


Dsʉˈ tiibˉ caje̱ˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do, jí̱i̱ˈ˜ camɨ́ˈˆ júuˆ jaˋ eeˋ cañíirˋ. Jo̱ dsifɨˊ lajo̱b catɨ́ɨngˉ Jesús i̱ dseaˋ dséeˈ˜ do, jo̱ caˈláamˉbiñˈ do lají̱i̱ˈ˜ e jmohuɨ́ɨˊ e lamɨ˜ lɨ́ɨiñˈˊ. Jo̱baˈ caquiʉˈˊ Jesús ta˜ e cangámˈˉbiñˈ do. 	 Tie tylėjo. Tada Jis ėmė, išgydė jį ir paleido.


Jo̱ lajeeˇ guiing˜ Jesús fɨˊ jo̱b mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cangoquiéengˊ jaangˋ dseamɨ́ˋ fɨˊ lɨ˜ guiiñ˜, jo̱ quie̱iñˈˊ do co̱o̱ˋ sɨ́ɨˊ lɨ˜ a˜ jmɨɨˋ jmeafɨɨˋ e ˈmoˈˆ eáangˊ. Jo̱ lajeeˇ e guiing˜ Jesús gøˈˊbre mɨ˜ caˈéeˉ i̱ dseamɨ́ˋ do e jmɨɨˋ jmeafɨɨˋ e quie̱rˊ do fɨˊ mogui˜ dseaˋ do. 	 atėjo moteris su alebastriniu labai brangaus kvapiojo aliejaus indu ir Jam sėdinčiam prie stalo išpylė ant galvos.


Jo̱ mɨ˜ cangáˉ Jesús quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ e calɨ́ˉ do, jo̱baˈ lalab casɨ́ˈrˉ Tʉ́ˆ Simón jo̱ cajíñˈˉ: —Tʉ́ˆ, te̱ˈˋtu̱ˈ ñisʉ̱ˈˋ quíiˈˉ eáangˆ quiáˈˉ, co̱ˈ Tiquiéˆbaa i̱ cuøˈˊ jnea˜ e iihuɨ́ɨˊ la, jo̱baˈ ˈnéˉ niˈíimˈ˜baa jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ e nicuǿrˉ. 	 Jėzus pasakė Petrui: “Kišk kalaviją į makštį! Nejaugi Aš negersiu tos taurės, kurią Tėvas man davė?”


Co̱ˈ jnea˜ jmɨˈúumˋbaa e jmóoˋo e jmiˈiáanˋn dsíiˊ jaléngˈˋ dseaˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e jmóoˋo, jo̱ jaˋ ˈnóˈˉo jmóoˋo e lɨco̱ˈ niˈuíingˉ guiʉ́ˉ quiéˉe ˈñiáˈˋa, co̱ˈ ˈnóˈˉo jmóoˋo e jial niˈuíingˉ guiʉ́ˉ quiáˈˉ dseaˋ caguiaangˉ. Jo̱ jmóoˋo lajo̱ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ nilíˈˋ i̱ dseaˋ íˋ e nileáiñˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ. 	 kaip ir aš stengiuosi visiems viskuo patikti, neieškodamas sau naudos, bet to, kas naudinga daugeliui, kad jie būtų išgelbėti.


Jo̱ co̱ˈ lajo̱b lamɨ˜ lɨ́ɨngˊ ˈnʉ́ˈˋ, jo̱baˈ lana iin˜n e ñíˆnaˈ e jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ i̱ féˈˋ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ cuǿøngˋ líˋ féˈrˋ jaléˈˋ júuˆ ˈlɨˈˆ uii˜ quiáˈˉ Jesús. Jo̱guɨ lajo̱bɨ cajo̱, jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ cuǿøngˋ líˋ féˈrˋ e Jesús lɨ́ɨngˊ Fiir˜ fɨng song i̱ dseaˋ íˋ jaˋ féˈrˋ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ e bíˋ e ˈgøngˈˊ quiáˈˉ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ. 	 Todėl aš jums aiškinu, kad nė vienas, kuris kalba Dievo Dvasia, neprakeikia Jėzaus. Ir nė vienas negali sakyti, kad Jėzus yra Viešpats, kaip tik Šventąja Dvasia.


Jo̱guɨ song i̱ Demetrio do có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jmóoˋ ta˜ có̱o̱ˈr˜ do nɨcadséˈrˋ dseeˉ quiáˈˉ i̱ dseaˋ na, dob neáangˊ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ quidsiˊ íˈˋ có̱o̱ˈ˜guɨ lɨ˜ ˈnɨ́ɨiñˋ dseaˋ fɨng eeˋgo̱ dseeˉ røøngˋ dseaˋ; jo̱ fɨˊ jo̱b lɨ˜ catɨ́ɨngˉ e nijmérˉ dseeˉ fɨˊ quiniˇ i̱ dseata˜ íˋ, jo̱guɨ jo̱b lɨ˜ catɨ́ɨngˉ e nijmɨˈǿngˈˋ yaaiñ˜ lajaangˋ lajaaiñˋ. 	 Jei Demetrijas ir jo bendrai amatininkai turi prieš ką nors skundą, tai tam yra teismo dienos ir prokonsulai, tegul sau bylinėjasi.


Dsʉco̱ˈ lajaléˈˋ e ɨˊ dsíiˊ dseaˋ jmɨgüíˋ e eáangˊ tɨɨiñˋ ngáiñˈˋ, jmangˈˉ júuˆ í̱i̱bˊ lɨ́ɨˊ jaléˈˋ e jo̱ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ. Co̱ˈ lalab féˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ: “Fidiéeˇ nijmeáiñˈˋ ta˜ jaléˈˋ e ɨˊ dsíiˊ dseaˋ e tɨɨiñˋ ngáiñˈˋ e laco̱ˈ nijmɨgǿøngˋ yaaiñ˜.” 	 Šio pasaulio išmintis Dievo akyse yra kvailystė, nes parašyta: “Jis sugauna protinguosius jų gudrybėje”.


Jo̱ jiéˈˋ jí̱i̱ˈ˜ cartɨˊ lɨ˜ quɨ́ɨˈ˜naˈ jmɨɨ˜ jmeeˉnaˈ e nilɨseengˋnaˈ juguiʉ́ˉ júuˆ røøˋ có̱o̱ˈ˜ lajaléngˈˋ dseaˋ rúngˈˋnaˈ. 	 Kiek įmanoma ir kiek nuo jūsų priklauso, gyvenkite taikingai su visais žmonėmis.


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, jaˋ ˈnéˉ faˈ e nijmɨjløngˈˆ yaang˜naˈ cuaiñ˜ quiáˈˉ e jo̱. Dsʉco̱ˈ nɨñíˆbaˈ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ ró̱o̱ˋ e féˈˋ lala: “Jo̱ có̱o̱ˈ˜ capíˈˆ quie̱bˈˆ nijméˉ e niró̱o̱ˉ lajɨˋ ca̱˜ iñíˈˆ.” 	 Jūsų gyrimasis niekam tikęs. Argi nežinote, jog truputis raugo suraugina visą maišymą?


Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ do quiáˈˉ i̱ dseaˋ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: “Nɨñíbˆ ˈnʉ́ˈˋ e jaléngˈˋ dseaˋ i̱ seaˋ quiáˈˉ, jmiguiʉˊguɨ nilɨseaˋ quiáˈrˉ; dsʉˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ seaˋ quiáˈˉ, conguiabˊ niˈíingˉ e capíˈˆ e seaˋ quiáˈrˉ. 	 Jis tarė: ‘Aš sakau jums: kiekvienam, kas turi, bus duota, o iš neturinčio bus atimta net ir tai, ką turi.


Jo̱ ngɨ́ˋ jo̱, cajgóobˉ Jesús caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ ni˜ móoˊ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ guitúungˋ quiáˈrˉ jo̱ cangolíiñˆ fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Dalmanuta. 	 ir tuojau, įsėdęs su mokiniais į valtį, nuplaukė į Dalmanutos sritį.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, canaangˋ laˈuii˜ jmɨɨ˜ e quiáˈˉ gøˈˊ dseaˋ Israel iñíˈˆ e jaˋ quie̱ˈˆ quiéengˋ, jo̱guɨ e jngangˈˊ dseaˋ Israel jaléngˈˋ joˈseˈˋ jiuung˜ quiáˈˉ e jmɨɨ˜ jo̱. Jo̱baˈ lalab cajmɨngɨ́ɨˋ i̱ dseaˋ guitúungˋ quiáˈˉ Jesús cajmɨngɨ́ˈrˉ dseaˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —Fíiˋnaaˈ, ¿jie˜ fɨˊ fóˈˋ ˈnʉˋ e nidséˆnaaˈ nidsiguiáˆnaaˈ guiʉ́ˉ quiáˈˉ e niquiee˜naaˈ íiˊ canʉʉˋ quiáˈˉ jmɨɨ˜ Pascua? 	 Pirmąją Neraugintos duonos dieną, kada pjaunamas Paschos avinėlis, mokiniai klausė Jėzų: “Kur nori, kad Tau paruoštume valgyti Paschą?”


Jo̱ mɨ˜ calɨ́ˉ e cajmihuíingˉ Jesús i̱ ˈlɨngˈˆ i̱ iuungˉ dsíiˊ i̱ dseaˋ i̱ jaˋ féˈˋ do, jo̱guɨbaˈ canaaiñˈˋ do caféˈrˋ. Jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ sɨseángˈˊ do ie˜ jo̱ dsíngˈˉ cangogáˋ dsíirˊ jo̱ féˈrˋ lala: —Dseángˈˉ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ ya̱ˈˊ jaˋ mɨˊ caneˋeeˈ fɨˊ góoˋnaaˈ Israel lají̱i̱ˈ˜ e nɨcalɨ́ˉ na jmɨɨ˜ na. 	 Išvarius demoną, nebylys prakalbo. Minios stebėjosi ir sakė: “Dar niekad Izraelyje nebuvo tokių dalykų”.


Co̱ˈ doñiˊ i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ jmiféngˈˊ ˈñiaˈˊ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ, jo̱baˈ i̱ dseaˋ íˋ eáamˊ nijgiáaiñˉ mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ lajo̱. Jo̱ doñiˊ i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ jaˋ jmiféngˈˊ ˈñiaˈˊ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ rúngˈˋ, jo̱baˈ íˋbingˈ i̱ eáangˊguɨ nilɨniingˉ mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ lajo̱. 	 Ir kas save aukština, bus pažemintas, o kas save žemina, bus išaukštintas.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ jaléngˈˋ dseaˋ Israel i̱ teáangˉ do ie˜ jo̱ e júuˆ quiáˈˉ i̱ dseata˜ Pilato do, jo̱baˈ lajɨɨmˋbre canaaiñˋ taˈrˊ mɨ́ɨˈ˜ jo̱ féˈrˋ: —¡Jaˋ laanˈˉ i̱ dseaˋ na! Jo̱ ¡leaangˉ Barrabás! Jo̱ i̱ Barrabás i̱ éeiñˋ do sɨjnɨ́ɨiñˈˇ do dsʉˈ uíiˈ˜ e jmóorˋ ta˜ ˈníˈˋ níingˉ dseata˜. 	 Tada jie vėl visi ėmė šaukti: “Ne šitą, bet Barabą!” O Barabas buvo plėšikas.


Co̱ˈ ˈnʉˋ nɨcacuǿøˈ˜ jnea˜ e ooˉ ta˜ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ e laco̱ˈ jaléngˈˋ dseaˋ quíiˈˉ i̱ nɨcacuǿønˈ˜ jnea˜, nicuǿøˆøre e nilɨseeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉˋ lata˜. 	 nes Tu davei Jam valdžią kiekvienam kūnui, kad visiems, kuriuos esi Jam davęs, Jis teiktų amžinąjį gyvenimą.


Jo̱ dsʉˈ e jábˈˉ, i̱ lɨɨng˜ laˈóˈˋ dseaˋ góoˋnaaˈ dseaˋ Israel nɨcatʉ́ˋbre e jáˈˉ lɨ́ɨiñˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ. Dsʉˈ Fidiéeˇ contøømˉ jmitir˜ júuˆ quiáˈrˉ nañiˊ faˈ i̱ lɨɨng˜ dseaˋ góoˋnaaˈ jaˋ cajméerˋ jáˈˉ lɨ́ɨiñˋ e júuˆ jo̱. 	 Jei kai kurie tapo netikintys,negi jų netikėjimas panaikins Dievo ištikimybę?


Dsʉˈ huɨ́ɨmˊ eáangˊ nicuǿngˉ ˈñiaˈˊ jaangˋ dseaˋ e nijúuiñˉ uii˜ quiáˈˉ jaangˋ dseaˋ i̱ éeˋ røøˋ, jo̱ dsʉˈ co̱o̱ˋ jangámˉ seengˋ jaangˋ dseaˋ i̱ nicuǿngˉ ˈñiaˈˊ e nijúuiñˉ cuaiñ˜ quiáˈˉ jaangˋguɨ dseaˋ i̱ dseángˈˉ lajangˈˉ guiúngˉ. 	 Vargu ar kas sutiktų mirti už teisųjį; nebent kas ryžtųsi mirti už geradarį.


jo̱guɨ jaangˋ i̱ siiˋ Simón i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ celote; jo̱ jaangˋguɨ i̱ siiˋ Judas Iscariote, dseaˋ i̱ caˈnɨ́ɨngˋ Jesús fɨˊ quiniˇ dseata˜. 	 Simonas Kananietis ir Judas Iskarijotas, kuris išdavė Jėzų.


Dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ lajaléˈˋ e júuˆ na e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ niˈuíingˉ guiʉ́ˉ quíiˉnaˈ jo̱guɨ e laco̱ˈ nijméeˆnaˈ laco̱ˈguɨ la jmóoˋ jnea˜ jo̱guɨ laco̱ˈguɨ la jmóoˋ Apolos. Jo̱ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ lajo̱ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ niˈeeˉnaˈ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ féˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱ lajo̱baˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ ˈnʉ́ˈˋ cuǿøngˋ nijmɨjløngˈˆ yaang˜naˈ dsʉˈ uíiˈ˜ e sɨtáangˆnaˈ có̱o̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ rúngˈˋnaˈ, co̱ˈ e jo̱ ˈléebˊ quiáˈˉ i̱ caguiaangˉguɨ do mɨ˜ jmooˋnaˈ lajo̱. 	 Visa tai, broliai, jūsų labui pritaikiau sau ir Apolui, kad iš mūsų pasimokytumėte negalvoti daugiau negu parašyta ir kad nepasipūstumėte vienas prieš kitą.


Jo̱guɨ guicó̱o̱bˈˇ Filólogo có̱o̱ˈ˜guɨ Julia có̱o̱ˈ˜guɨ Nereo có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ dseamɨ́ˋ rúiñˈˋ do, jo̱guɨ guicó̱o̱ˈˇ Olimpas cajo̱ có̱o̱ˈ˜guɨ lajɨɨngˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ có̱o̱ˈ˜ lajaléngˈˋ dseaˋ na. 	 Sveikinkite Filologą ir Juliją, Nerėją ir jo seserį, Olimpą ir visus šventuosius, kurie yra su jais.


Jo̱ co̱ˈ jaˋ cajméeˋ Fidiéeˇ féngˈˊ dsíirˊ có̱o̱ˈ˜ e guoˈˋ ˈmaˋ e guita˜ cajníˋ dseaˋ jo̱baˈ caquiʉˈˊbre, jo̱ co̱ˈ lajo̱b cajméeˋguɨr có̱o̱ˈ˜ e guoˈˋ jo̱, jo̱baˈ dseáamˈ˜ e nijmérˉ lajo̱ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉˋ cajo̱. 	 Jei Dievas nepagailėjo prigimtinių šakų, gali nepagailėti ir tavęs.


Jo̱ mɨ˜ lɨ́ˉ casɨ́ˈrˉ lajo̱, lajeeˇ teáangˉ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do jǿømˉbreiñˈ, canaangˋ Jesús soorˋ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ cartɨˊ caquɨɨiñˈˉ jee˜ cabøø˜ jníiˊ, jo̱ joˋ cangángˉguɨr dseaˋ do. 	 Tai pasakęs, jiems bežiūrint, Jėzus pakilo aukštyn, ir debesis Jį paslėpė nuo jų akių.


Jo̱ mɨ˜ cangáˉ sejmiiˋ Jesús e dob guiiñ˜, jo̱ dsíngˈˉ cangoˈgóˋ dsíirˊ jo̱ cajíngˈˉ niquiáˈrˆ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Yʉ̱ʉ̱ˋ quíˉiiˈ, ¿jialɨˈˊ cajmeáanˈ˜ jneaˈˆ lana? Dsíngˈˉ nɨcajmóˆooˈ fɨˈíˆ có̱o̱ˈ˜ tiquíiˈˆ, jo̱ dsíngˈˉ nɨcaˈnéengˈ˜naaˈ ˈnʉˋ. 	 Pamatę Jį, jie labai nustebo, ir Jo motina Jam tarė: “Vaikeli, kodėl mums taip padarei? Štai Tavo tėvas ir aš sielvartaudami ieškojome Tavęs”.


Jo̱ iin˜n e ñíˆbaˈ e jngáamˈ˜bɨ́ɨ dsiiˉ e jmóoˋbɨ́ɨ bíˋ uíiˈ˜ quíiˉnaˈ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ seengˋ fɨˊ Laodicea, lɨ́ˈˆ lajaléngˈˋ dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ jaˋ mɨˊ calɨcuíingˋ jnea˜. 	 Tad noriu, kad jūs žinotumėte, kaip įnirtingai kovoju už jus, už laodikiečius ir visus, kurie nėra matę mano kūno veido,


Co̱ˈ ie˜ jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ nitíñˉ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ rúiñˈˋ, jo̱guɨ co̱o̱ˋ fɨɨˋ nitíngˉ có̱o̱ˈ˜ co̱o̱ˋguɨ fɨɨˋ, jo̱guɨ nilɨseaˋ ooˉ fɨˊ la fɨ˜ na, jo̱guɨ jmiguiʉbˊ lɨ˜ nijǿˈˋ uǿˉ e eáangˊ cajo̱. 	 Tauta sukils prieš tautą ir karalystė prieš karalystę. Įvairiose vietose bus badmečių, marų ir žemės drebėjimų.


Jo̱baˈ cañíiˋ i̱ dseaˋ gángˉ do quiáˈˉ Jesús lala: —Líˈˋbaaˈ. Jo̱baˈ cajíngˈˉtu̱ Jesús casɨ́ˈˉreiñˈ: —E jábˈˉ e ˈnʉ́ˈˋ nimóˆnaˈ iihuɨ́ɨˊ cajo̱ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ nimoo˜ jnea˜, jo̱guɨ e gabˋ nijmeángˈˋ dseaˋ ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ nijmeángˈˋ dseaˋ jnea˜; 	 Jie sakė: “Galime”. Jėzus jiems tarė: “Tiesa, taurę, kurią Aš geriu, jūs gersite, ir krikštu, kuriuo Aš krikštijamas, jūs irgi būsite pakrikštyti.


Jo̱ fɨ́ɨˉɨ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ caguiaangˉguɨ dseaˋ i̱ seengˋ fɨˊ na fɨˊ Tiatira; i̱i̱ˋ i̱ jaˋ mɨˊ casíngˈˋ yaang˜ fɨˊ gaˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ dseamɨ́ˋ gaˋ do o̱ˈguɨ mɨˊ cajmitir˜ lají̱i̱ˈ˜ e féˈˋ dseaˋ e lɨ́ɨˊ júuˆ nʉʉˋ quiáˈˉ fii˜ i̱ ˈlɨngˈˆ i̱ siiˋ Satanás, jo̱baˈ lalab fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ e joˋ nicuǿˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ ta˜ iiˋ e jiéˈˋguɨ. 	 O jums ir kitiems tiatyriečiams, kurie nesilaiko ano mokslo, kurie, kaip sakosi, nėra pažinę šėtono gelmių, Aš sakau: neužkrausiu jums kitokios naštos,


Jo̱guɨ doñiˊ i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ cuøˈˊ faˈ capíˈˆ jmɨɨˋ i̱ dseaˋ quiéˉe i̱ doñiˊ faˈ nɨˈléˈˋ cuíingˋ jnea˜, jo̱baˈ jnea˜ jmɨtaaˆ óoˊnaˈ e catɨ́ɨmˉbre niˈíñˈˋ lají̱i̱ˈ˜ e sɨˈíiñˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ cajo̱. 	 Ir kas paduos bent taurę šalto vandens vienam iš šitų mažųjų dėl to, kad jis yra mokinys,iš tiesų sakau jums,tas nepraras savo atlygio”.


Jo̱baˈ dseaˋ do cañíirˋ lala: —Seabˋ co̱o̱ˋ e jiéˈˋguɨ e ˈnéˉ nidǿøˈ˜ø e jí̱i̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ jaˋ ñíˆnaˈ jial lɨ́ɨˊ. 	 O Jis jiems tarė: “Aš turiu valgyti maisto, kurio jūs nežinote”.


Jo̱ caféˈˋ Jesús e júuˆ na e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ calɨti˜ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ quiáˈrˉ e caféˈrˋ lamɨ˜ jéengˊguɨ mɨ˜ cajíñˈˉ lala: “Teaa˜, jaléngˈˋ i̱ dseaˋ quíiˈˉ i̱ cacuǿønˈ˜ jnea˜ do, jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ jaˋ i̱i̱ˋ caˈnaangˋ có̱o̱ˈ˜ jnea˜.” 	 kad išsipildytų Jo pasakyti žodžiai: “Iš tų, kuriuos man davei, nepražudžiau nė vieno”.


Jo̱baˈ caquidsiˊ Ananías guóorˋ fɨˊ yʉ́ˈˆ mogui˜ Saulo, jo̱ dsifɨˊ lajo̱b casojiʉ́ˈˋ e lɨ́ɨˊ la lɨ́ɨˊ huiˈˆ ˈñʉˋ jminiˇ dseaˋ do, jo̱ dsifɨˊ ladob calɨjnéˈrˋ. Lɨ́ˉ jo̱ caró̱o̱rˉ jo̱ mɨfɨ́ɨngˋ cajgáaiñˉ jmɨɨˋ e laco̱ˈ cuøˊ li˜ e caˈuíiñˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Ir bematant jam nuo akių lyg žvynai nukrito. Jis kaipmat atgavo regėjimą ir buvo pakrikštytas.


¡Jo̱ jǿøˉnaˈ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, jial tíiˊ cóoˈ˜ e júuˆ e jmoˈˊo la quíiˉnaˈ! 	 Žiūrėkite, kokiomis didelėmis raidėmis jums parašiau savo ranka.


’Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ canʉʉˋ, i̱ fii˜ do caquiʉˈrˊ ta˜ i̱ dseaˋ néeˊ ni˜ dseaˋ ˈléengˈ˜ do e nitǿørˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ jmóoˋ ta˜ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ do lala: “Teeˉ lajaangˋ lajaangˋ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ na jo̱ quɨ́ˈˆ quiáˈrˉ, dsʉˈ laˈuii˜ ningɨ́ngˉ i̱ dseaˋ i̱ cangotáangˈ˜ jee˜ ta˜ la i̱i̱ˉ ˈñiáˋ e caˈlóoˉ do jo̱ lajo̱b cartɨˊ i̱ cangotáangˈ˜ laˈeeˋ do.” 	 Atėjus vakarui, vynuogyno šeimininkas liepė ūkvedžiui: ‘Pašauk darbininkus ir išmokėk jiems atlyginimą, pradėdamas nuo paskutiniųjų ir baigdamas pirmaisiais!’


Jo̱ jmoˈˊo e jiˋ la e catɨ́ɨngˉ ˈnʉˋ, Timoteo, co̱ˈ lɨnˈˊ lafaˈ jó̱o̱ˋo̱ i̱ eáangˊ iin˜n. Jo̱ mɨ́ɨˈ˜ɨ Tiquíˆnaaˈ Fidiéeˇ jo̱guɨ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ e niˈɨ́rˉ güeaˈˆ quiáˈrˉ fɨˊ lɨ˜ táanˈˋ jo̱guɨ e nilíˋ fɨ́ɨˉ lɨ́ɨiñˉ ˈnʉˋ jo̱guɨ e nicuǿˈrˉ ˈnʉˋ e nilɨseenˈˋ juguiʉ́ˉ júuˆ røøˋ. 	 mylimam sūnui Timotiejui: malonė, gailestingumas ir ramybė nuo Dievo Tėvo ir Jėzaus Kristaus, mūsų Viešpaties!


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cangɨ́ˋ e cagüɨˈɨ́ɨˊ i̱ Judas Iscariote do, jo̱baˈ lalab casɨ́ˈˉ Jesús i̱ dseaˋ quiáˈrˉ i̱ caje̱ˊguɨ do: —Jo̱ lanab nɨcalɨlíˈˆ ˈnʉ́ˈˋ jial tíiˊ niguoˈˆ lɨ́ɨngˊ Fidiéeˇ mɨ˜ calɨli˜ jial tíiˊ niguoˈˆ lɨ́ɨngˊ jnea˜, dseaˋ cagáˉa fɨˊ ñifɨ́ˉ jo̱ cagüénˉn fɨˊ jmɨgüíˋ la e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. 	 Jam išėjus, Jėzus prabilo: “Dabar Žmogaus Sūnus pašlovintas, ir Dievas pašlovintas Jame.


Jo̱ dsʉˈ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ ˈneámˉ rúngˈˋ dseañʉˈˋ có̱o̱ˈ˜guɨ dseamɨ́ˋ, co̱ˈ jaˋ eeˋ quɨ́ɨˈr˜ jmɨɨ˜ jmérˆ la tɨɨiñˋ yaaiñ˜. 	 Bet Viešpatyje nei vyras be moters, nei moteris be vyro.


Jo̱ lajeeˇ e nʉ́ˈˉguɨ e nijneáˋ ie˜ jo̱, Paaˉ caquiʉˈrˊ ta˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ ngolíingˉ do e nidǿˈrˉ capíˈˆjiʉ jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Lana nɨngóoˊ tú̱ˉ semaan˜ e ɨˊ dsiˋnaaˈ e ne˜duuˈ e˜ nidsijéeˊ quíˉiiˈ, jo̱ jí̱i̱ˈ˜ iˋnaaˈ jaˋ mɨˊ caquiee˜naaˈ laco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ e quɨ́ˈˉ tɨ́ɨˋnaaˈ. 	 Prieš rytą Paulius paragino visus valgyti, sakydamas: “Šiandien jau keturiolikta diena, kai jūs laukiate nevalgę, nieko burnoje neturėję.


Jo̱ cajíngˈˉ i̱ dseaˋ teáangˈ˜ do casɨ́ˈrˉ i̱ sɨmɨ́ˆ do: —¡Ngaamˋ ˈnʉˋ, sɨmɨ́ˆ! Dsʉˈ i̱ sɨmɨ́ˆ do jíñˈˉ e jáˈˉbaˈ e Tʉ́ˆ Simómbingˈ guisíngˈˆ e tǿrˋ oˈnʉ́ˆ. Dsʉˈ i̱ dseaˋ caguiaangˉ do cañíirˋ: —O̱ˈ Tʉ́ˆ Simón do. Jangámˉ i̱ ángel i̱ jmóoˋ íˋ quiáˈˉbre do. 	 Jie jai sakė: “Tu pakvaišai!” Bet ji tvirtino savo. Tada jie tarė: “Tai jo angelas”.


Jo̱guɨ ˈnébˉ ñíˆ ˈnʉ́ˈˋ cajo̱ e jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáamˉbingˈ i̱ niˈɨ́ˉ íˈˋ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ mɨ˜ nitɨ́ˉ e íˈˋ jo̱; jo̱ co̱ˈ lajo̱b nijméeˆnaˈ, jo̱baˈ ˈnéˉ ñíˆbaˈ jial niˈɨ́ɨˆnaˈ íˈˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e jaˋ ˈgaˈˊ lɨ˜ niingˉ e dsijéeˊ jee˜ ˈnʉ́ˈˋ. 	 Ar nežinote, kad šventieji teis pasaulį? O jeigu teisite pasaulį, tai nejaugi esate neverti išspręsti menkų bylų?


Jo̱ e fɨˊ guáˈˉ jo̱ dsigüeáˋ jaangˋ dseaˋ i̱ jlúungˈ˜ latɨˊ mɨ˜ cangáangˈ˜. Jo̱ fɨˊ jo̱b dsijéengˋ dseaˋ i̱ dseañʉˈˋ jlúungˈ˜ do laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜, jo̱ dsiguiéeiñˉ fɨˊ co̱o̱ˋ oˈnʉ́ˆ quiáˈˉ e guáˈˉ do e siiˋ Lɨ˜ Niguoˈˆ e laco̱ˈ mɨˈrˊ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ dsitáangˈ˜ fɨˊ jo̱ jaléˈˋ e ˈnérˉ. 	 Ten buvo nešamas ir vienas žmogus, luošas nuo motinos įsčių. Jį kasdien sodindavo prie šventyklos vartų, vadinamų Gražiaisiais, kad prašytų išmaldos iš ateinančių į šventyklą.


jo̱baˈ güɨlɨñíˆnaˈ guiʉ́ˉ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, e doñiˊ i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ niquɨ́ˈˉ nijíngˈˋ jaangˋguɨ dseaˋ rúngˈˋ i̱ ngóoˊ fɨˊ gaˋ, jo̱baˈ i̱ dseaˋ íˋ jmóorˋ e niˈíimˉ jaléˈˋ dseeˉ e nɨrøøngˋ i̱ dseaˋ do, jo̱guɨ nileámˋ i̱ dseaˋ do e jaˋ nidséiñˈˉ fɨˊ lɨ˜ ˈlɨˈˆ mɨ˜ nitɨ́ˉ oor˜ quiáˈrˉ e nidséiñˈˉ fɨˊ jmɨgüíˋ co̱o̱ˋ. Jo̱ lajo̱b nilíˋ. Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ lanab féˈˋ jiˋ quiáˈˉ Tiáa˜. 	 težino, kad, sugrąžindamas nusidėjėlį iš jo klystkelio, išgelbės sielą nuo mirties ir uždengs daugybę nuodėmių.


Jo̱ cajíngˈˉ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ: —¡Nʉ́ʉˉnaˈ! Lajeeˇ lajmɨnáˉ nigáaˊtú̱u̱. ¡Jo̱ juguiʉ́ˉjiʉ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jmiti˜ lají̱i̱ˈ˜ e féˈˋ e fɨˊ ni˜ jiˋ la! 	 “Štai Aš veikiai ateinu! Palaimintas, kas laikosi šios knygos pranašystės žodžių!”


Jo̱guɨ lajo̱b cajo̱ caˈíimˉ Fidiéeˇ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ seengˋ fɨˊ fɨɨˋ Sodoma có̱o̱ˈ˜guɨ fɨˊ fɨɨˋ Gomorra e cacóoˉ eáangˊ fɨˊ jo̱ cartɨˊ caje̱ˊ yaang˜ faˋ e laco̱ˈ nilɨñiˊ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ nilɨseengˋ cøøngˋguɨ e lajo̱b iihuɨ́ɨˊ niˈíngˈˋ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jmóoˋ gaˋ i̱ ˈníˈˋ níingˉ Fidiéeˇ. 	 Paversdamas pelenais Sodomos ir Gomoros miestus, pasmerkė juos žlugti ir taip davė pavyzdį ateities bedieviams.


jo̱ røøbˋ niˈíngˈˋ i̱ dseaˋ laˈíˋ iihuɨ́ɨˊ laco̱ˈguɨ nɨcajmeáiñˈˋ jaléngˈˋ dseaˋ rúiñˈˋ i̱ jiéngˈˋguɨ. Jo̱ dseángˈˉ jaˋ ɨˈˋ lɨ́ɨngˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ e jmóorˋ lajo̱ mɨ˜ jmɨɨ˜, co̱ˈ lɨco̱ˈ ɨˊ dsíirˊ e eáamˊ juguiʉ́ˉ seeiñˋ e lɨ́ˋ dsíirˊ jaléˈˋ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ la; dsʉˈ dseángˈˉ gabˋ lɨ́ɨˊ e seengˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ laˈíˋ jee˜ ˈnʉ́ˈˋ i̱ táˈˉ mɨ́ɨˈ˜ lajeeˇ eeˋgo̱ jmɨɨ˜ jmooˋnaˈ, jo̱ i̱ dseaˋ laˈíˋ lɨco̱ˈ jmiˈiáangˋ dsíirˊ lají̱i̱ˈ˜ e lɨ́ˋ dsíirˊ yaam˜bre fɨˊ jmɨgüíˋ la mɨ˜ eeˋgo̱ jmɨgǿøiñˋ dseaˋ. 	 gaudami atpildą už nusikaltimus. Jie laiko pramoga lėbauti dienos metu. Jie susitepę ir iškrypę, smarkaudami savo apgaulėmis vaišinasi su jumis.


Jo̱ cuubˉ caguiaˊ i̱ Jasón do có̱o̱ˈ˜guɨ i̱ dseaˋ caguiaangˉ do fɨˊ quiniˇ dseata˜ e laco̱ˈ calɨ́ˈrˉ catʉ́ʉˉtu̱ i̱ dseaˋ do quiáˈrˉ. 	 Šie, gavę iš Jasono ir kitų užstatą, paleido juos.


Jo̱baˈ eáamˊ juguiʉ́ˉ quíiˈˉ, co̱ˈ jábˈˉ calɨ́nˈˉ e nilɨti˜ jaléˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e cacuøˈrˊ ˈnʉˋ. 	 Laiminga patikėjusi, nes išsipildys, kas Viešpaties jai pasakyta”.


Jo̱guɨ lana nɨseabˋ fɨˊ quíiˉnaˈ e niseángˈˊnaˈ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ calɨséngˋ ie˜ malɨɨ˜guɨ do jo̱ i̱ nɨtaang˜ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ fɨˊ ñifɨ́ˉ. Jo̱guɨ cajo̱ nɨseabˋ fɨˊ quíiˉnaˈ e nigüɨquiéengˊnaˈ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ i̱ quidsiˊ íˈˋ laco̱ˈ catɨ́ɨngˉ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ; jo̱guɨ nɨseabˋ fɨˊ quíiˉnaˈ e niseángˈˊnaˈ co̱lɨɨng˜ fɨˊ ñifɨ́ˉ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ jmɨguíˋ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ nɨcaláangˉ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈˆ, jo̱ lana nɨlɨ́ɨiñˊ dseángˈˉ laco̱ˈ iing˜ Fidiéeˇ e lɨ́ɨiñˊ. 	 ir šventiško susirinkimo, prie danguje įrašytųjų pirmagimių bažnyčios, prie visų Teisėjo Dievo, prie ištobulintų teisiųjų dvasių


Jo̱ i̱ Judas i̱ nɨguiaˊ guiʉ́ˉ e nijáiñˈˋ dseaˋ do, jo̱ ˈñiaˈˊbiñˈ do cajíñˈˉ casɨ́ˈrˉ Jesús lala: —Fíiˋi, ¿su o̱ˈ jnea˜, faa˜aaˈ, i̱ nijméˉ lajo̱? Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáiñˈˉ do: —ˈNʉbˋ nɨcaféeˈ˜guɨˈ lajo̱. 	 Jo išdavėjas Judas paklausė: “Nejaugi aš, Rabi?!” Jis atsakė: “Tu pasakei”.


Jo̱guɨ song seengˋ jaangˋ lajeeˇ ˈnʉ́ˈˋ i̱ jaˋ nʉ́ʉˈ˜ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e féˈˋ jneaˈˆ e fɨˊ ni˜ jiˋ la, jo̱baˈ quie̱ˋnaˈ cuente røøˋ i̱˜ íˋ jo̱ joˋ sɨcøøngˆguɨ yaang˜naˈ có̱o̱ˈr˜, jo̱ lajo̱b i̱ dseaˋ íˋ nilíˋ ɨˈˋ lɨ́ɨiñˉ quiáˈˉ jaléˈˋ e jmóorˋ do. 	 O kas nepaklustų mūsų laiško žodžiams, tokį įsidėmėkite ir nebendraukite su juo, kad susigėstų.


Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ ˈnʉ́ˈˋ jaˋ mɨˊ cangongɨ́ɨngˉnaˈ e dseáangˈ˜ niténgˈˋnaˈ fɨˊ ni˜ dseeˉ e jaˋ mɨˊ cangongɨ́ɨngˉ dseaˋ rúngˈˋnaˈ. Jo̱ dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ cuǿømˋ líˋ jmɨta˜ óoˊnaˈ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, co̱ˈ dseángˈˉ jmiti˜bre júuˆ quiáˈrˉ. Jo̱ jaˋ nicuǿrˉ fɨˊ faˈ e nidsingɨ́ɨngˉnaˈ lajo̱ eáangˊguɨ e jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ téˈˋnaˈ, co̱ˈ lajeeˇ e dsingɨ́ɨngˉnaˈ lajo̱, nijméˉbre jial téˈˋnaˈ e jaˋ niténgˈˋnaˈ fɨˊ ni˜ dseeˉ. 	 Jums tekęs pagundymas tėra tik žmogiškas. Bet Dievas ištikimas. Jis neleis jūsų gundyti daugiau nei jūsų jėgos leidžia, bet kartu su pagundymu duos ir išeitį, kad sugebėtumėte jį atlaikyti.


Jo̱ mɨ˜ cajíngˈˉ Jesús lado, dsifɨˊ ladob cají̱ˈˊtu̱ i̱ sɨmɨ́ˆ do jo̱ caró̱o̱ˉbre. Jo̱ dsifɨbˊ caquiʉˈˊ Jesús ta˜ e cangɨ́ɨiñˈˋ do e cagǿˈrˋ. 	 Jos dvasia sugrįžo, ir ji tuojau atsikėlė. Jėzus liepė duoti jai valgyti.


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, maté̱e̱ˆguɨ́ɨˈ fɨˊ guiʉ́ˉ lɨ˜ nɨté̱e̱ˆnaaˈ cartɨˊ niˈuíingˉnaaˈ dseángˈˉ laco̱ˈ sɨˈíˆ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ. Jo̱ jaˋ jmɨtɨ́ɨˋtú̱u̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ tɨɨˉ fɨɨˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ e canʉ́ˆnaaˈ laˈuii˜ do quiáˈˉ jial quɨ́ˈˉ jíngˈˋ yaang˜ dseaˋ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ jo̱guɨ quiáˈˉ jial mɨ˜ tʉ́ˋ dseaˋ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ e siˈˊ jí̱i̱ˈ˜ fɨˊ ˈmóˉ, jo̱guɨ jial jáˈˉ lɨ́ɨngˋ dseaˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, 	 Todėl, palikę pradinį Kristaus mokymą, veržkimės prie tobulumo, užuot vėl dėję pamatus iš atsivertimo nuo negyvų darbų, iš tikėjimo Dievu,


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ i̱ lɨɨng˜ tɨfaˈˊ quiáˈˉ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel do e cajíngˈˉ Jesús lado, jo̱baˈ dsifɨˊ ladob cañíirˋ quiáˈˉ Jesús jo̱ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala jo̱ cajíñˈˉ: —Eáamˊ guiʉ́ˉ laco̱ˈ caféeˈ˜ na, Tɨfaˈˊ. 	 Tada kai kurie Rašto žinovai atsiliepė: “Mokytojau, Tu gerai pasakei!”


Jo̱ lajo̱b cajméerˋ, caté̱e̱rˋ co̱o̱ˋ jmɨɨ˜ lɨ˜ niseángˈˊ jaléngˈˋ dseaˋ Israel e fɨˊ lɨ˜ guiingˇ Paaˉ. Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ nɨsɨseángˈˊ lajɨɨngˋ dseaˋ fɨˊ do, jo̱baˈ canaangˋ Paaˉ e guiarˊ júuˆ fɨˊ jee˜ i̱ dseaˋ do quiáˈˉ jial iing˜ Fidiéeˇ nicá̱rˋ nifɨˊ quiáˈˉ lajaangˋ lajaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. Jo̱ guiaˊ Paaˉ e júuˆ do tɨˊ laˈeebˋ jo̱ cartɨˊ caˈlóoˉ. Jo̱ sɨ́ˈrˋ i̱ dseaˋ do e laco̱ˈ jáˈˉ nilíiñˋ júuˆ quiáˈˉ Jesús laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel e cajmeˈˊ Moi˜ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e féˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ i̱ dseaˋ i̱ caféˈˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ Fidiéeˇ malɨɨ˜guɨ eáangˊ. 	 Paskyrę jam dieną, jie gausiai susirinko pas jį svečių kambaryje. Nuo ryto iki vakaro jis aiškino jiems ir liudijo apie Dievo karalystę, įrodinėdamas jiems Jėzų iš Mozės Įstatymo ir Pranašų.


Jo̱ cajíngˈˉguɨ Jesús casɨ́ˈrˉ i̱ dseaˋ do: —Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ e mɨ˜ niguiéeˊ i̱ fii˜ uǿˆ do, ¿e˜ lɨ́ɨngˉ ˈnʉ́ˈˋ e nijmeáiñˈˋ i̱ dseaˋ jmóoˋ ta˜ uǿˉ i̱ caˈléeˊ do? 	 Tad ką gi atvykęs vynuogyno šeimininkas padarys su tais vynininkais?”


Jo̱baˈ lalab cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ dseaˋ íˋ: —Jaˋ e fɨˈˊ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ i̱ dseamɨ́ˋ na, co̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ e nɨcajméerˋ na e nɨcaguiarˊ guiʉ́ˉ quiéˉe mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ e quiáˈˉ niˈámˉbaa. 	 O Jėzus tarė: “Palik ją ramybėje. Ji tai laikė mano laidotuvių dienai.


Jo̱ ¿jialɨˈˊ fáˈˉa lala lɨ́ɨngˉ ˈnʉ́ˈˋ? ¿Su e ɨˊ áaˊnaˈ e jaˋ ˈneáanˋn ˈnʉ́ˈˋ? ¡U̱˜, dseángˈˉ o̱ˈ lajo̱! ¡Co̱ˈ ñibˊ Fidiéeˇ e eáamˊ ˈneáangˋ jnea˜ ˈnʉ́ˈˋ! 	 Kodėl? Ar todėl, kad jūsų nemyliu? Dievas žino!


Dsʉco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ jaˋ eeˋ mɨˊ seaˋ quíˉnaaˈ mɨ˜ calɨséngˋnaaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ la, jo̱guɨ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ jaˋ e cuǿøngˋ líˋ léˆnaaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ la mɨ˜ nidseáˈˆnaaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ co̱o̱ˋ; 	 Juk nieko neatsinešėme į pasaulį ir, aišku, nieko neišsinešime.


—Dseaˋ rúˈˋuuˈ, móoˋ jnea˜ e eáamˊ nɨdseáangˈ˜ quíˉiiˈ laco̱ˈ ngóoˊnaaˈ la. Jo̱ dseáangˈ˜ niˈíingˉ quíˉnaaˈ e móoˊ la có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ lee˜ e quie̱ˊ, jo̱guɨ la quie̱ˊ tɨˊ jneaa˜aabˈ dseáangˈ˜ quíˉiiˈ e niˈíingˉnaaˈ cajo̱. 	 sakydamas: “Vyrai, numatau, jog šis plaukimas bus grėsmingas ir pražūtingas ne tik kroviniams bei laivui, bet ir mūsų gyvybėms”.


jo̱guɨ jaˋ jmóorˋ sooˋ dsíirˊ, jo̱guɨ o̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ uii˜ quiáˈrˉ ˈñiaˈrˊ ɨˊ dsíirˊ, jo̱guɨ jaˋ ˈníˈˋ dsíirˊ o̱ˈguɨ iʉ˜ dsíirˊ fɨng song eeˋgo̱ cajmeángˈˋ dseaˋ írˋ, 	 Ji nesielgia nepadoriai, neieško savo naudos, nepasiduoda piktumui, nemąsto piktai,


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ i̱ dseaˋ guijángˋ do lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e cajíngˈˉ Jesús do, jo̱baˈ canaaiñˋ jmɨngɨ́ˈˉ rúiñˈˋ laˈóˈˋ yaaiñ˜ jo̱ sɨ́ɨiñˋ: —¿E˜guɨ guǿngˈˋ e féˈˋ i̱ Fíiˋnaaˈ na mɨ˜ jíñˈˉ e joˋ huǿøˉ dséˉ e táangˋguɨr fɨˊ jee˜ jneaa˜aaˈ, jo̱baˈ joˋ nineeng˜guɨ́ɨˈre, jo̱ dsʉˈ mɨ˜ ningɨ́ˋguɨjiʉ lajo̱, jo̱baˈ nineem˜tú̱u̱ˈre caléˈˋ catú̱ˉ? jo̱guɨ ¿e˜guɨ guǿngˈˋ e jíñˈˉ e nidséiñˈˉ fɨˊ lɨ˜ guiing˜ Tiquiáˈrˆ fɨˊ ñifɨ́ˉ? 	 Tada kai kurie mokiniai ėmė vienas kitą klausinėti: “Ką reiškia Jo pasakyti žodžiai: ‘Prabėgs valandėlėir manęs nematysite, ir dar valandėlėir vėl mane pamatysite’ ir: ‘Aš pas Tėvą einu’?”


Jo̱ i̱ dseañʉˈˋ i̱ caˈláangˉ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ güeaˈˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ do nɨngóorˊ lɨ́ɨˊguɨ tu̱lóˉ ji̱i̱ˋ. 	 Vyras, kuris patyrė tą išgydymo stebuklą, buvo daugiau nei keturiasdešimties metų.


Dsʉˈ i̱ dseamɨ́ˋ ˈnɨ́ɨˉ i̱ suungˋ la jmangˈˉ e jloˈˆ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ la lɨ́ɨiñˊ lafaˈ nɨˈlɨɨm˜bre có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e lɨ́ˋ dsíirˊ do. 	 Bet našlė, gyvenanti malonumais, dar gyva būdama, yra mirusi.


Jo̱ lajeeˇ guiˈnangˈˇ e féˈˋbɨ Jesús e júuˆ na mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ guicaféˈˋ jaangˋ dseamɨ́ˋ e teáˋ eáangˊ jee˜ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do jo̱ guicajíñˈˉ: —¡Juguiʉ́ˉ oˊ quiáˈˉ niquíiˈˆ, dseaˋ cangoquieeiñ˜ ˈnʉˋ jo̱guɨ cajmɨcuáaiñˋ ˈnʉˋ cajo̱! 	 Jėzui bekalbant, viena moteris iš minios Jam garsiai sušuko: “Palaimintos įsčios, kurios Tave nešiojo, ir krūtys, kurias žindai!”


jo̱guɨ éeˈ˜naˈr jial laco̱ˈ nijmitir˜ lajaléˈˋ e júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e nɨcafɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ e nijmitíˆnaˈ. Jo̱guɨ güɨlɨñíˆnaˈ guiʉ́ˉ e seemˉbaa có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜, jo̱ dseángˈˉ lajo̱b nilíˋ carˋ ngongɨ́ɨˋ jmɨɨ˜. Jo̱ lajo̱b nilíˋ. Jo̱ lanab jí̱i̱ˈ˜ lɨ́ɨˊ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e cajmeˈˊ Mateo. 	 mokydami juos laikytis visko, ką tik esu jums įsakęs. Ir štai Aš esu su jumis per visas dienas iki pasaulio pabaigos. Amen”.


Jo̱ guiáˈˆ jóoˋ e fɨˊ guiáˈˆ fɨˊ laniingˉ quiáˈˉ e fɨɨˋ do jo̱guɨ lacataangˋ cataangˋ e guaˋ do, fɨˊ jo̱b lɨ˜ cuaangˋ e ˈmaˋ e jmóoˋ e seengˋ dseaˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ lata˜. Jo̱ e ˈmaˋ jo̱ cuøˊ guitu̱ˊ íingˈ˜ ofɨɨˋ laco̱o̱ˋ ji̱i̱ˋ, co̱o̱ˋ íingˈ˜ ofɨɨˋ lajaangˋ sɨˈˋ. Jo̱guɨ mamóˋ quiáˈˉ e ˈmaˋ ofɨɨˋ do íingˆ ta˜ e jmiˈleáangˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. 	 Viduryje miesto gatvės, abejose upės pusėse, augo gyvenimo medis, duodantis dvylika derlių, kiekvieną mėnesį vedantis vaisių, o to medžio lapaitautoms gydyti.


Jo̱ e lab júuˆ e cacuøˈˊ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ e cuǿøngˋ se̱e̱ˉnaaˈ cøøngˋ có̱o̱ˈr˜ lata˜, jo̱ e jo̱ cacuøˈrˊ jneaa˜aaˈ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jó̱o̱rˊ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 O liudijimas toks: Dievas mums suteikė amžinąjį gyvenimą, ir tas gyvenimas yra Jo Sūnuje.


Jo̱ jɨˋguɨ Moi˜ cajmeˈrˊ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ e nijí̱bˈˊtu̱ ˈlɨɨ˜, co̱ˈ ie˜ lamɨ˜ cangárˉ e gui˜ co̱o̱ˋ ˈmató̱o̱ˊ e gui˜ jɨˋ, jo̱ jee˜ e jɨˋ do caféˈˋ Fíiˋnaaˈ jo̱ cajméerˋ júuˆ e íˋbre lɨ́ɨiñˊ Fidiéeˇ quiáˈˉ Abraham có̱o̱ˈ˜guɨ Isáaˊ jo̱guɨ Jacóoˆ. 	 O kad mirusieji prisikels, nurodė ir Mozė pasakojime apie krūmą, kur jis Viešpatį vadina ‘Abraomo Dievu, Izaoko Dievu ir Jokūbo Dievu’.


Jo̱ jee˜ jo̱b quiéengˋ Anás i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ mogui˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ fii˜ jmidseaˋ quiáˈˉ dseaˋ Israel, jo̱guɨ jmidseaˋ Caifás, jo̱guɨ Juan, jo̱guɨ Jaangˉ, lɨ́ˈˆ lajaléngˈˋ dseaˋ sɨnʉ́ʉˆ caguiaangˉguɨ quiáˈˉ i̱ dseaˋ mogui˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ fii˜ jmidseaˋ do. 	 taip pat vyriausiasis kunigas Anas, Kajafas, Jonas, Aleksandras ir kiti vyriausiojo kunigo giminės.


Jo̱baˈ cañíiˋ dseaˋ Israel quiáˈˉ i̱ dseata˜ Pilato do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Faˈ jiʉ˜guɨ i̱ dseañʉˈˋ la jaˋ jmóorˋ ta˜ ˈléeˊ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ, jo̱baˈ jaˋ jáangˈ˜naaˈre jóng fɨˊ quiníˈˆ faco̱ˈ lajo̱. 	 Jie atsakė: “Jeigu Jis nebūtų piktadarys, nebūtume tau Jo atvedę”.


Jo̱ uiing˜ e lajo̱b, jo̱baˈ nɨcaˈɨ́ˋ dsiiˉ e dseángˈˉ guíimˋ e jangˈˉ nimɨ́ɨˈ˜ɨ i̱ dseaˋ rúˈˋnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ la e jangˈˉ nidsiˈeer˜ ˈnʉ́ˈˋ laˈuii˜, jo̱ lajo̱baˈ cuǿøngˋ e nijmɨcó̱o̱ˈr˜ ˈnʉ́ˈˋ e niseángˈˊ lají̱i̱ˈ˜ e nɨcacuǿˆnaˈ júuˆ quíiˉnaˈ lamɨ˜ jéengˊ e niseáangˈ˜naˈ. Jo̱ lajo̱baˈ ninéˉ guiʉ́ˉ lajaléˈˋ e nɨcaseáangˈ˜naˈ do e iáangˋ óoˊnaˈ, jo̱ o̱ˈ e ˈmangˈˆ óoˊnaˈ. 	 Todėl maniau esant reikalinga paprašyti brolius iš anksto nuvykti pas jus ir pasirūpinti, kad anksčiau viešai paskelbtas palaiminimas būtų paruoštas ir kad liudytų jūsų dosnumą, o ne godumą.


Jo̱ e jo̱ cató̱ˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnɨˊ íingˈ˜ jmíiˊ, jmíiˊ latín có̱o̱ˈ˜ jmíiˊ hebreo jo̱guɨ jmíiˊ griego.Jo̱ fɨ́ɨmˊ dseaˋ Israel caˈɨ́rˋ e júuˆ jo̱ ie˜ jo̱, co̱ˈ e fɨˊ lɨ˜ catángˉ Jesús do jaˋ huí̱i̱ˉ eáangˊ laco̱ˈ la néeˊ fɨɨˋ Jerusalén. 	 Šį užrašą skaitė daugybė žydų, nes vieta, kur Jėzų nukryžiavo, buvo arti miesto, o parašyta buvo hebrajiškai, graikiškai ir lotyniškai.


Jo̱ mɨ˜ cangoyúumˈ˜ e calɨti˜ jaléˈˋ e féˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ uii˜ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ latɨˊ jí̱i̱ˈ˜ malɨˈˋ, jo̱ cajgiáamˉbre dseaˋ do fɨˊ dseˈˋ crúuˆ lɨ˜ cajúiñˈˉ, jo̱ cangoˈáaiñˇ fɨˊ dsíiˊ co̱o̱ˋ tooˋ jiáaˊ laco̱ˈ lɨtɨ́ɨngˋ dseaˋ góoˋooˈ. 	 Išpildę visa, kas buvo apie Jį parašyta, nuėmė Jį nuo medžio ir paguldė į kapą.


Dsʉˈ Fidiéeˇ eáamˊ fɨˈˋ lɨ́ɨiñˉ jaléngˈˋ jneaa˜aaˈ, jo̱guɨ eáamˊ calɨˈneáaiñˋ jneaa˜aaˈ, jo̱baˈ cangɨ́ɨngˋnaaˈ quiáˈrˉ e se̱e̱ˉnaaˈ lafaˈ ˈmɨ́ɨmˉbaaˈ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ nañiˊ faˈ lɨ́ɨˊnaaˈ lafaˈ e ˈlɨɨm˜bɨ́ɨˈ uíiˈ˜ dseeˉ quíˉnaaˈ. Co̱ˈ laˈeáangˊ e guiúmˉ Fidiéeˇ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ nañiˊ faˈ jaˋ catɨ́ɨngˉnaˈ, jo̱baˈ nɨcaleáaiñˋ ˈnʉ́ˈˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quíiˉnaˈ lana. 	 Bet Dievas, apstus gailestingumo, iš savo didžios meilės, kuria mus pamilo,


Jo̱ lɨ́ˉ jo̱, cangolíingˉ fɨˊ jo̱ co̱o̱ˋ tú̱ˉ mɨ́ɨngˈ˜ dseaˋ i̱ laˈóˈˋ ngɨˊ có̱o̱ˈ˜naaˈ e fɨˊ do, jo̱ cangáˉbre cajo̱ dseángˈˉ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ júuˆ e quié̱e̱ˋ i̱ dseamɨ́ˋ do, jo̱ dsʉˈ jaˋ cangáiñˉ Jesús. 	 Kai kurie iš mūsiškių buvo nuėję prie kapo ir rado viską, kaip moterys sakė, bet Jo paties nematė”.


Jo̱ co̱ˈ eáamˊ sɨguíinˆn quiáˈˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ quiéˉe do, jo̱baˈ cacuǿˋø júuˆ quiéˉe quiáˈˉ i̱ dseaˋ do lala: “Dseángˈˉ jaˋ niñíiñˋ e nijmiˈíñˈˊ e seeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ laco̱ˈ ngóoˊ jmɨɨ˜”. 	 Taigi Aš prisiekiau savo rūstybėje: ‘Jie neįeis į mano poilsį!’ ”


Jo̱ dseángˈˉ mɨˊ ˈnooˋbɨ nijmee˜e jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ jmóoˋo jee˜ ˈnʉ́ˈˋ, jo̱ lajo̱baˈ jaˋ nicuǿøˆø fɨˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ ngɨˊ ˈnóˈˊ uiing˜ jial e nijmiˈiáangˋ dsíirˊ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ e iáangˋ dsiˋ jneaˈˆ. 	 Ką darau, darysiu ir toliau, kad negalėtų pasiteisinti norintys pasiteisinti, kad tuo, kuo giriasi, jie pasirodytų esą tokie kaip ir mes.


Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jo̱ iin˜n e jmiguiéngˈˊ áaˊnaˈ e jaˋ caˈíingˈ˜naˈ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ laˈeáangˊ e jmitíˆnaˈ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ Moi˜, co̱ˈ caˈíimˈ˜baˈ dsʉˈ laˈeáangˊ e cajáangˈ˜ yaang˜naˈ fɨˊ jaguóˋ Dseaˋ Jmáamˉ. 	 Noriu jus paklausti tiktai vieno dalyko: ar jūs gavote Dvasią įstatymo darbais, ar klausydami tikėjimo?


Jo̱ song jmooˋnaˈ ta˜ jɨ́ɨngˋ o̱si ta˜ tɨ́ɨngˊ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e sɨɨng˜naˈ, jo̱baˈ niˈíimˉ lají̱i̱ˈ˜ juguiʉ́ˉ júuˆ røøˋ e seaˋ jee˜ ˈnʉ́ˈˋ e cangɨ́ɨngˋnaˈ e cacuøˊ Fidiéeˇ. 	 Bet jeigu jūs vienas kitą kremtate ir ėdate, saugokitės, kad nebūtumėte vienas kito praryti!


Jo̱ lajo̱b cajméeiñˈˋ do, caguáˋbre táˈˉ cien có̱o̱ˈ˜guɨ táˈˉ cincuenta. 	 Ir tie susėdo būrys prie būrio, po šimtą ir po penkiasdešimt žmonių.


Jo̱ song seengˋ dseaˋ i̱ jíngˈˉ e cøømˋ seeiñˋ có̱o̱ˈ˜ i̱ jɨngˈˋ jloˈˆ do jo̱ dsʉˈ ˈníˈˋ níimˉbre dseaˋ rúiñˈˋ, jo̱baˈ i̱ dseaˋ íˋ fɨˊ lɨ˜ nʉʉˋ sǿˈˋbɨ seeiñˋ. 	 Kas sakosi esąs šviesoje, o savo brolio nekenčia, tas dar tebėra tamsoje.


Jo̱ lajeeˇ jo̱, i̱ fɨ́ɨngˊ dseaˋ caseángˈˊ e fɨˊ lɨ˜ guiiñˈ˜ do e jéeiñˋ jaléngˈˋ dseaˋ dséeˈ˜ quiáˈrˉ i̱ lɨ́ɨngˊ doñiˊ eeˋ jmohuɨ́ɨˊ; do dseaˋ jlúungˈ˜, do dseaˋ tiuungˉ, do dseaˋ bǿøngˈ˜ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ líˋ féˈˋ, jo̱guɨ quiéemˋbɨ i̱ lɨ́ɨngˊ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ jmohuɨ́ɨˊ e jiéˈˋguɨ, jo̱ dob cajmiˈleáangˉ Jesús lajaléngˈˋ íˋ. 	 Prie Jo susirinko didžiulės minios, kurios atsigabeno su savimi luošų, aklų, nebylių, raišų ir daugelį kitokių. Žmonės suguldė juos prie Jėzaus kojų, o Jis pagydė juos.


Jo̱ Jesús dsifɨˊ ladob cajmɨngɨ́ˈrˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ có̱o̱ˈr˜ do jo̱ cajíñˈˉ: —¿I̱˜ i̱ catɨ́ɨngˉ capíˈˆ sɨ̱́ˈˋɨ̱? Jo̱ co̱ˈ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do cañíirˋ e jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ jaˋ i̱i̱ˋ cajméeˋ lajo̱, jo̱baˈ cañíiˋ Tʉ́ˆ Simón: —Tɨfaˈˊ, ¿jialɨˈˊ jmɨngɨ́ɨˈˇ i̱˜ catɨ́ɨngˉ capíˈˆ sɨ̱́ˈˋ? Co̱ˈ jalémˈˋ dseaˋ ˈlengˈˊ rúiñˈˋ fɨˊ la fɨˊ na. 	 Jėzus paklausė: “Kas mane palietė?” Visiems besiginant, Petras ir šalia jo esantys tarė: “Mokytojau, minia Tave spaudžia ir stumia, o Tu klausi: ‘Kas mane palietė?’ ”


Jo̱ lajo̱b calɨ́ˉ, júuˆ jo̱b teáˋ casá̱ˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ Israel i̱ seengˋ fɨˊ do co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ quiáˈrˉ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ tɨfaˈˊ quiáˈˉ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈrˉ, jo̱ jmangˈˉ i̱ calɨ́ˉ ˈníˈˋ níimˉ i̱ Tée˜ do. Jo̱guɨ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ Israel do casamˈˉbre Tée˜ jo̱ caguijeáaiñˆ fɨˊ quiniˇ jaléngˈˋ dseata˜ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ quiáˈrˉ. 	 Taip jie sukurstė minią, vyresniuosius bei Rašto žinovus, užpuolę sučiupo jį ir nusivedė į sinedrioną.


Jo̱ lalab siiˋ i̱ dseaˋ guitúungˋ do: jaangˋ i̱ siiˋ Simón, jo̱ mɨ˜ canaaiñˋ ngɨrˊ có̱o̱ˈ˜ Jesús jo̱ calɨsírˋ Tʉ́ˆ; jaangˋguɨ i̱ siiˋ Dɨ́ˆ, rúngˈˋ dseaˋ ngáangˈ˜ có̱o̱ˈ˜ i̱ Simón do; jaangˋguɨ i̱ siiˋ Tiáa˜, jaangˋguɨ i̱ siiˋ Juan, jaangˋguɨ i̱ siiˋ Lii˜, jo̱ jaangˋguɨ i̱ siiˋ Bartolomé, 	 Simoną, kurį praminė Petru, jo brolį Andriejų, Jokūbą, Joną, Pilypą ir Baltramiejų,


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caguiémˈˉtu̱ Saulo fɨˊ Jerusalén, jo̱ calɨˈiiñ˜ e niseáiñˈˊ co̱lɨɨng˜ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ jo̱; dsʉˈ lajɨɨmˋ i̱ dseaˋ do ˈgǿmˈˋbreiñˈ, co̱ˈ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨiñˋ e nɨlɨ́ɨngˊ Saulo dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Saulius nuvyko į Jeruzalę ir mėgino prisidėti prie mokinių, tačiau visi jo bijojo, netikėdami jį esant mokinį.


e nileáiñˉ jneaa˜aaˈ jee˜ jaléngˈˋ i̱ ˈníˈˋ níingˉ jneaa˜aaˈ, jo̱baˈ jneaa˜aaˈ nijmóˆnaaˈ e ngocángˋ dsiˋnaaˈ lɨ́ˈˆ dseángˈˉ laco̱ˈ iing˜ Fidiéeˇ, jo̱ joˋ e ˈgǿngˈˋnaaˈ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ i̱ dseaˋ i̱ ˈníˈˋ níiˉ quíˉiiˈ do jóng. 	 išvaduotiems iš priešų, be baimės Jam tarnauti


Jo̱ uíiˈ˜ e lajo̱b lɨ́ɨˊ, jo̱baˈ jmóoˋbaa téˈˋe có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e iihuɨ́ɨˊ la e laco̱ˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ nɨcaguíngˈˋ Fidiéeˇ i̱ nilíingˉ dseaˋ quiáˈrˉ nilíˈrˋ e nileáiñˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ jo̱ nilɨseeiñˋ fɨˊ ñifɨ́ˉ lata˜ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Todėl aš visa pakenčiu dėl išrinktųjų, kad ir jie įgytų išgelbėjimą Kristuje Jėzuje su amžinąja šlove.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cajíngˈˉ Tʉ́ˆ Simón casɨ́ˈrˉ Jesús: —Fíiˋi, ¿jáˆ jiéeˋ oˈˊ jméeˈ˜ jneaˈˆ júuˆ e˜ guǿngˈˋ e júuˆ e caféeˈ˜ na ˈmɨcú̱ˈˉ? 	 Tuomet Petras paprašė Jo: “Išaiškink mums tą palyginimą”.


Jo̱ dsifɨˊ lajo̱b caˈóoˋ teáˋ i̱ ˈlɨngˈˆ do, jo̱ cajméeiñˈˋ do e cadseábˉtu̱ joñíingˋ i̱ sɨmingˈˋ do. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱guɨbaˈ cagüɨˈɨ́ɨiñˈˊ do fɨˊ lɨ˜ iuuiñˉ, dsʉˈ i̱ ˈlɨngˈˆ do caseáaiñˊ i̱ sɨmingˈˋ do dseángˈˉ lafaˈ ˈlɨɨm˜biñˈ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ lajɨɨngˋ dseaˋ do niféˈrˋ e cajúmˉbiñˈ do. 	 Dvasia, klykdama ir smarkiai jį purtydama, išėjo. O jis liko tarsi negyvas, ir daugelis sakė: “Jis mirė”.


jo̱ lalab féˈˋ: “Jaˋ jnɨˈˋ moˈooˉ jóˈˋ núuˆ quíiˈˆ lajeeˇ e øˈˊreˈ cuɨˈieeˋ.”Jo̱ féˈˋ Fidiéeˇ jaléˈˋ e júuˆ na o̱ˈ faˈ ɨˊ dsíirˊ jí̱i̱ˈ˜ uii˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ jóˈˋ núuˆ, 	 Mozės Įstatyme parašyta: “Neužrišk nasrų kuliančiam jaučiui!” Bet ar Dievui terūpi jaučiai?


Jo̱ co̱ˈ eáamˊ calɨˈiin˜n e ninuu˜u júuˆ quíiˉnaˈ caléˈˋ catú̱ˉ, jo̱baˈ caˈɨ́ˋ dsiiˉ e guiʉ́ˉguɨ e cajá̱ˋbaa ˈñiáˈˋa fɨˊ la fɨˊ Atenas, 	 Todėl, ilgiau nebeiškęsdami, nutarėme vieni pasilikti Atėnuose


Jo̱ cacuøˈˊ Fidiéeˇ Dseaˋ Jmáangˉ e íˋbingˈ laniingˉguɨ eáangˊ jee˜ lajaléngˈˋ i̱ seengˋ fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ, faˈ jaléngˈˋ dseaˋ mogui˜, jo̱guɨ jaléngˈˋ i̱ sɨˈneaangˇ i̱ quiʉˈˊ ta˜, có̱o̱ˈ˜guɨ dseaˋ laniingˉ i̱ quiʉˈˊ ta˜, lɨ́ˈˆ doñiˊ i̱i̱ˋ dseaˋ eeˋ ta˜ óorˋ i̱ quiʉˈˊ ta˜ lajeeˇ lana o̱si lajeeˇ lɨ˜ dséˉguɨ é. 	 aukščiau už kiekvieną kunigaikštystę, valdžią, jėgą, viešpatystę ir už kiekvieną vardą, tariamą ne tik šiame amžiuje, bet ir būsimajame,


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜ɨ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ e niˈɨ́rˉ güeaˈˆ quiáˈrˉ fɨˊ lɨ˜ seengˋnaˈ. 	 Viešpaties Jėzaus Kristaus malonė tebūna su jumis.


Jo̱guɨ mɨ˜ cajgáangˉnaˈ jmɨɨˋ, jo̱baˈ lɨ́ɨˊ lafaˈ røøbˋ caˈángˉnaˈ laco̱ˈguɨ caˈángˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱guɨ lafaˈ røøbˋ cají̱ˈˊtu̱ˈ laco̱ˈguɨ cají̱ˈˊtu̱ dseaˋ do, co̱ˈ jábˈˉ calɨ́ngˉnaˈ e quɨ́ɨbˈ˜ Fidiéeˇ jmɨɨ˜ e cajmijí̱ˈˊtu̱r Dseaˋ Jmáangˉ jee˜ jaléngˈˋ ˈlɨɨ˜ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ e ˈgøiñˈˊ do. 	 Su Juo palaidoti krikšte, kuriame jūs buvote ir prikelti, tikėdami jėga Dievo, prikėlusio Jį iš numirusių.


Jo̱ dsifɨbˊ caˈéeiñˋ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do jo̱ cajíñˈˉ: —I̱ dseaˋ nab niquiéˆe có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ rúnˈˋn. 	 Ir, ištiesęs ranką į savo mokinius, tarė: “Štai mano motina ir mano broliai!


Dsʉco̱ˈ i̱ dseaˋ i̱ seaˋ quiáˈˉ, jmiguiʉˊguɨb niñíiñˋ e nilɨseaˋ, jo̱baˈ lalíimˋ nilɨseaˋ quiáˈrˉ. Jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋ i̱ jaˋ seaˋ quiáˈˉ, nigüeábˋ lají̱i̱ˈ˜ e capíˈˆjiʉ e seaˋ quiáˈrˉ do. 	 Nes kiekvienam, kas turi, bus duota, ir jis turės su perteklium, o iš neturinčio bus atimta ir tai, ką jis turi.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e sɨ́ɨngˋ Marta có̱o̱ˈ˜ Jesús, caquɨmˈˉbre e cangotéerˋ i̱ rúiñˈˋ i̱ siiˋ Yáˆ do. Jo̱ mɨ˜ caguiéiñˈˉ fɨˊ quiáˈrˉ, lalab casɨ́ˈrˉ i̱ rúiñˈˋ do lɨ˜ jaˋ núuˋ dseaˋ jo̱ cajíñˈˉ: —Dob guiing˜ i̱ tɨfaˈˊ do, jo̱ ˈnʉbˋ tǿˈrˋ lana. 	 Tai pasakiusi, ji nuėjo ir slapčiomis pašaukė savo seserį Mariją, jai pranešdama: “Mokytojas atėjo ir šaukia tave”.


Jo̱ cuǿøngˋ feˇeeˈ e i̱ lɨɨng˜ dseaˋ Israel lɨ́ɨiñˊ lafaˈ guoˈˋ ˈmaˋ ofɨɨˋ e cajníˋ dseaˋ jo̱ dsʉˈ cahuɨ̱́bˈˋ e guoˈˋ jo̱. Jo̱ eáangˆ quiáˈˉ e guoˈˋ e cahuɨ̱́ˈˋ do, fɨˊ jo̱b caje̱ˊ e guoˈˋ ˈmaˋ ofɨɨˋ e iáangˋ ˈñiaˈˊ fɨˊ jee˜ móˈˋ. Jo̱ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ jaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ Israel, ˈnʉ́ˈˋbingˈ i̱ lɨ́ɨngˊ lafaˈ e guoˈˋ e ˈmaˋ ofɨɨˋ jo̱. 	 Jeigu kai kurios šakos buvo nulaužtos, o tulaukinis alyvmedisesi tarp jų įskiepytas ir tapęs šaknies bei alyvmedžio syvų dalininku,


Jo̱ ˈnéˉ se̱e̱ˉnaaˈ lajo̱, dsʉco̱ˈ Fidiéeˇ nɨcajmijnéemˋbre e jaˋ cǿøngˋ có̱o̱ˈ˜ jial tíiˊ ˈneáaiñˋ jneaa˜aaˈ, jo̱ jee˜ jo̱ quiéengˋ e cuǿøngˋ líˋ leáiñˉ dseaˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ. 	 Nes gelbstinti Dievo malonė pasirodė visiems žmonėms


Jo̱ co̱ˈ lajo̱b lɨ́ɨˊ, jo̱baˈ ¿e˜ cuǿøngˋ líˋ féˈˋguɨ jóng? Jo̱ co̱ˈ Fidiéeˇbingˈ i̱ singˈˊ uii˜ quíˉiiˈ, jo̱baˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ joˋ i̱i̱ˋ quɨ́ɨˈ˜guɨ jmɨɨ˜ nijmeˈˆ guiáaˊ jneaa˜aaˈ. 	 Tai ką dėl viso šito pasakysime? Jei Dievas už mus, tai kas gi prieš mus?!


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cangáˉ jaléngˈˋ fii˜ jmidseaˋ quiáˈˉ dseaˋ Israel có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ néeˊ ni˜ guáˈˉ quiáˈrˉ e nɨsingˈˊ Jesús do, jo̱baˈ lalab canaaiñˋ áiñˈˋ i̱ dseata˜ do jo̱ féˈrˋ: —¡Fɨˊ dseˈˋ crúuˆ teáangˊ i̱ dseaˋ na! Jo̱baˈ cañíiˋ dseata˜ Pilato quiáˈˉ i̱ dseaˋ teáangˉ do ie˜ jo̱, jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Teeˉbaˈre, jo̱ yaam˜baˈ güɨteáangˊnaˈre fɨˊ dseˈˋ crúuˆ, co̱ˈ jnea˜ jaˋ mɨˊ cadséˈˋe jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ dseeˉ quiáˈrˉ quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ e nɨcajmɨngɨ́ɨˈˇɨre. 	 Jį pamatę, aukštieji kunigai ir tarnai pradėjo šaukti: “Nukryžiuok Jį, nukryžiuok!” Pilotas jiems sako: “Jūs imkite Jį ir nukryžiuokite! Aš nerandu Jame jokios kaltės”.


Jo̱baˈ jmɨngɨɨˉ jnea˜ e song ˈñiaˈˊbɨ dseata˜ Davíˈˆ sɨ́ˈrˋ Dseaˋ Jmáangˉ Fíiˋi, jo̱baˈ ¿jial cuǿøngˋ e Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ɨiñˊ dseaˋ sɨju̱ˇ dseata˜ Davíˈˆ jóng? 	 Taigi Dovydas vadina Jį Viešpačiu,kaip tada Jis gali būti jo Sūnus?”


Jo̱ song jaˋ seengˋ dseaˋ i̱ nijméˉ júuˆ e˜ guǿngˈˋ e jmíiˊ do, jo̱baˈ guiʉ́ˉguɨ quíiˉnaˈ e jaˋ nifoˈˆbaˈ e jmíiˊ e jaˋ ñíˆnaˈ jéengˊguɨ do fɨˊ lɨ˜ seángˈˊ rúngˈˋnaˈ, jo̱ lɨ́ˈˆ féengˈ˜naˈ Fidiéeˇ la tɨɨngˋnaˈ yaang˜naˈ e jaˋ núuˋ dseaˋ jiéngˈˋ. 	 Bet jeigu nėra aiškintojo, tegul tas bažnyčioje tyli ir tekalba tik sau ir Dievui.


Jo̱ lajeeˇ taang˜naaˈ fɨˊ do, co̱o̱ˋ jmɨɨ˜ lajeeˇ e tɨ́ɨngˋ dseaˋ góoˋnaaˈ dseaˋ Israel e jmiˈíñˈˊ, caˈuøøˉnaaˈ cangóˉnaaˈ fɨˊ ˈnɨˈˋ fɨɨˋ do quiá̱ˈˉ lɨ˜ iʉ˜ co̱o̱ˋ guaˋ, co̱ˈ fɨˊ jo̱b ɨˊ dsiˋnaaˈ e seángˈˊ dseaˋ góoˋnaaˈ e féiñˈˊ Fidiéeˇ. Jo̱ mɨ˜ caguiéˉnaaˈ fɨˊ jo̱, dob caˈiéˆnaaˈ, jo̱ canaangˉnaaˈ éˈˆnaaˈ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ jaléngˈˋ dseamɨ́ˋ i̱ caseángˈˊ fɨˊ do ie˜ jo̱. 	 Sabato dieną išėjome už miesto prie upės, kur pagal paprotį buvo maldos vieta, ir atsisėdę kalbėjome susirinkusioms moterims.


jo̱ dsʉˈ jaˋ ngɨɨ˜ lɨ˜ ˈnéˉ jméˉ dseaˋ lajo̱ có̱o̱ˈ˜ e guotɨɨrˉ e guiʉ́ˉguɨ jnéengˉ. Jo̱ dsʉˈ Fidiéeˇ cajméerˋ e laco̱ˈ e guotɨɨˉ dseaˋ e eáangˊguɨ jaˋ jíiˈr˜, e jo̱baˈ e eáangˊguɨ nijmeáiñˈˋ guiʉ́ˉ. 	 kurio nereikia mūsų padoriesiems nariams. Taigi, tvarkydamas kūną, Dievas skyrė daugiau pagarbos tiems kūno nariams, kurie jos stokojo,


Jo̱guɨ liúunˈ˜n ˈnʉˋ, dseamɨ́ˋ i̱ siiˋ Evodia có̱o̱ˈ˜guɨ ˈnʉˋ, dseamɨ́ˋ i̱ siiˋ Síntique, e nisɨɨm˜tu̱ˈ røøˋ laco̱ˈ catɨ́ɨngˉ e jmóoˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Aš raginu Evodiją ir raginu Sintichę būti vienos minties Viešpatyje.


Jo̱ lajo̱b eáangˊguɨ jáˈˉ calɨ́ngˉ i̱ dseaˋ do júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱ laco̱o̱ˋ jmɨɨb˜ naangˋ dsifɨ́ɨiñˊ. 	 Taip bažnyčios stiprėjo tikėjimu ir kasdien augo skaičiumi.


Jo̱ dsifɨˊ ladob caquiʉˈˊ i̱ dseata˜ do ta˜ e caje̱ˊ e bǿøˈ˜ lɨ˜ dsíiñˈˆ do; jo̱ cajgáiñˉ e fɨˊ lɨ˜ seaˋ jmɨɨˋ do, jo̱ fɨˊ jo̱b caseáangˋ Lii˜ jmɨɨˋ i̱ dseata˜ do e laco̱ˈ cuøˊ li˜ e caˈuíiñˈˉ do dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Jis liepė sustabdyti vežimą, ir jie abuPilypas ir eunuchasišlipę įbrido į vandenį, ir Pilypas jį pakrikštijo.


Jo̱ dsʉˈ mɨ˜ canúuˉ i̱ sɨmingˈˋ do jaléˈˋ júuˆ e cajíngˈˉ Jesús, jo̱baˈ fɨˈíbˆ cangáiñˈˉ, co̱ˈ eáamˊ seaˋ cuuˉ quiáˈrˉ. 	 Išgirdęs tuos žodžius, jaunuolis nuliūdęs pasitraukė, nes turėjo daug turto.


Jo̱ cangotáamˈ˜bre fɨˊ dsíiˊ e é̱e̱ˋ do, dsʉˈ joˋ cadséiñˈˋ Jesús fɨˊ dsíiˊ jo̱. 	 o įėjusios vidun, neberado Viešpaties Jėzaus kūno.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋguɨ lajo̱, mɨ˜ nɨcatangˈˉ dseaˋ Juan i̱ seáangˋ dseaˋ jmɨɨˋ fɨˊ dsíiˊ ˈnʉñíˆ, jo̱baˈ cangángˈˉtu̱ Jesús fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Galilea e cangoguiarˇ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ fɨˊ jo̱, 	 Kai Jonas buvo suimtas, Jėzus atėjo į Galilėją ir skelbė Dievo karalystės Evangeliją:


Jo̱ cacuøˈrˊ Jesús jmɨ́ˈˆ jmɨɨˋ huɨɨngˋ jǿˈˆ e sɨcáangˈˇ có̱o̱ˈ˜ co̱o̱ˋ ooˋ e siiˋ mirra e sɨˈíˆ nɨˈɨ̱́ˈˉ dseaˋ do, dsʉˈ Jesús jaˋ calɨˈiiñ˜ faˈ e caˈɨ̱́ˈrˉ e jo̱. 	 Ten davė Jam mira atmiešto vyno, bet Jis negėrė.


Jo̱ dsʉco̱ˈ eáamˊ ˈneáangˋ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ, jo̱ uiing˜ e jo̱baˈ e joˋ ii˜naaˈ e nijmóˆguɨ́ɨˈ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléˈˋ e gaˋ e jmóoˋ dseaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ la, co̱ˈ lɨ́ˈˆ lɨˊ ii˜naaˈ e se̱e̱ˉnaaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ la e jangˈˉ niˈɨ́ɨˉ dsiˋnaaˈ røøˋ mɨ˜ eeˋgo̱ nijmóˆooˈ, jo̱guɨ e se̱e̱ˉnaaˈ e eeˉnaaˈ lají̱i̱ˈ˜ e guiʉ́ˉ, jo̱guɨ e jmóˆnaaˈ lají̱i̱ˈ˜ e iing˜ Fidiéeˇ. 	 ir moko mus, kad, atsisakę bedievystės ir pasaulio geidulių, santūriai, teisiai ir pamaldžiai gyventume šiame amžiuje,


Jo̱ fɨˊ jo̱b cateáangˋ Jesús lajeeˇ tu̱lóˉ jmɨɨ˜ jo̱guɨ tu̱lóˉ uǿøˋ jo̱ jaˋ e cagǿˈrˋ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ lajeeˇ jo̱. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋguɨ lajo̱baˈ cadseáˉ jmɨˈaaiñˉ. 	 Išpasninkavęs keturiasdešimt dienų ir keturiasdešimt naktų, Jis buvo alkanas.


e cangojmɨngɨ́ɨˈˇreiñˈ su íbˋ dseaˋ i̱ sɨjeengˇ dseaˋ Israel i̱ sɨˈíingˆ e nigüéengˉ fɨˊ jmɨgüíˋ la, o̱si nijémˉbɨr jaangˋguɨ i̱ jiéngˈˋ é. 	 Jo paklausti: “Ar Tu esi Tas, kuris turi ateiti, ar mums laukti kito?”


Jo̱ e íˈˋ jo̱b mɨ˜ caˈóoˋ Jesús teáˋ jo̱ cajíñˈˉ lala: —Eloi, Eloi, ¿lama sabactani? —e guǿngˈˋ: Fidiéeˇ quiéˉe, Fidiéeˇ quiéˉe, ¿jialɨˈˊ nɨcatiunˈˊ jnea˜? 	 Devintą valandą Jėzus garsiu balsu sušuko: “Elojí, Elojí, lemá sabachtáni?” Tai reiškia: “Mano Dieve, mano Dieve, kodėl mane palikai?!”


Jo̱ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, e jaˋ ɨ́ˆ áaˊnaˈ laco̱ˈguɨ ɨˊ dsíiˊ jaangˋ jiuung˜, co̱ˈ ˈnéˉ lɨ́ɨngˊnaˈ lafaˈ jaangˋ jiuung˜ có̱o̱ˈ˜ lajaléˈˋ e jaˋ dseengˋ, jo̱ dsʉˈ la ɨˊ dsíiˊ jaangˋ dseaˋ féngˈˊ ˈnéˉ ɨ́ˆ áaˊnaˈ. 	 Broliai! Nebūkite vaikai išmanymu. Verčiau blogybe būkite kūdikiai, bet išmanymusubrendę.


jaangˋguɨ i̱ siiˋ Tiáa˜ có̱o̱ˈ˜guɨ jaangˋ rúiñˈˋ do i̱ siiˋ Juan, jo̱ lajɨˋ huáaiñˈˉ do lɨ́ɨiñˊ jó̱o̱ˊ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ siiˋ Zebedeo, jo̱ mɨ˜ cangɨrˊ có̱o̱ˈ˜ Jesús lajɨˋ huáaiñˈˉ do calɨsírˋ Boanerges, e guǿngˈˋ Jó̱o̱ˊ Jɨ˜ Güɨˈñiáˆ; 	 Zebediejaus sūnų Jokūbą ir Jokūbo brolį Joną (juos pavadinęs Boanerges, tai yra “griaustinio vaikai”);


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ tɨfaˈˊ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —¿E˜ jaléˈˋ e féˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ jo̱ jial ngánˈˋ? 	 Jis tarė: “O kas parašyta Įstatyme? Kaip skaitai?”


Jo̱baˈ síiˈ˜naˈ ˈnʉˋ e júuˆ la: Co̱o̱ˋ ya̱ˈˊ calɨséngˋ guiángˉ dseañʉˈˋ laˈóˈˋ rúiñˈˋ, jo̱ i̱ dseaˋ nifɨˊ do cacúmˈˋ guóorˋ, jo̱ jaˋ e huǿøˉ cateáaiñˋ fɨˊ jmɨgüíˋ la co̱ˈ cajúmˉbre, jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ jó̱o̱rˊ jaˋ i̱i̱ˋ calɨséngˋ. 	 Taigi buvo septyni broliai. Pirmasis vedė žmoną ir mirė bevaikis.


Jo̱ nʉ́ˈˉguɨ e ngóoˊ nijneáˋ e uǿøˋ jo̱, caró̱o̱bˉ Jesús jo̱ cagüɨˈɨ́ɨˊbre e fɨɨˋ jo̱, jo̱ cangórˉ cangoféeiñˈˇ Tiquiáˈrˆ Fidiéeˇ fɨˊ co̱o̱ˋ lɨ˜ jaˋ ˈgaˈˊ lɨˊ dsilíingˉ dseaˋ. 	 Anksti rytą, gerokai prieš aušrą, Jėzus atsikėlęs nuėjo į nuošalią vietą ir ten meldėsi.


jo̱ caˈíñˈˋ co̱o̱ˋ jiˋ e caˈɨ́rˋ lɨ˜ tó̱o̱ˋ jaléˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e cajmeˈˊ Saíiˆ, jaangˋ dseaˋ i̱ caféˈˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ Fidiéeˇ malɨˈˋguɨ eáangˊ. Jo̱ mɨ˜ caneáarˊ e jiˋ do, jo̱baˈ cadséˈrˋ lɨ˜ tó̱o̱ˋ lala jo̱ caˈɨ́rˋ: 	 Jam padavė pranašo Izaijo knygos ritinį. Atvyniojęs ritinį, Jis rado vietą, kur parašyta:


Jo̱ dsʉˈ ngɨ́ˋ jo̱ i̱ jó̱o̱rˊ i̱ catɨ́ˋ tú̱ˉguɨ do casɨ́ˈˉ tiquiáˈrˆ laco̱ˈ casɨ́ˈrˉ i̱ jó̱o̱rˊ laˈuii˜ do; jo̱baˈ i̱ jó̱o̱rˊ íˋ cañíiˋbre ladsifɨˊ quiáˈˉ tiquiáˈrˆ jo̱ cajíñˈˉ e nidséˉbre. Dsʉˈ mɨ˜ ngoyúungˈ˜ jo̱ jaˋ cangórˉ. 	 Paskui tėvas kreipėsi į antrąjį sūnų tais pačiais žodžais. Šis jam atsakė: ‘Einu, viešpatie’, bet nenuėjo.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caquɨmˈˉtu̱r fɨˊ lɨ˜ caseáaiñˊ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do jo̱ lalab casɨ́ˈˉreiñˈ do: —¿Su dseángˈˉ mɨˊ ˈnooˋbɨ tengˈˊ ˈnʉ́ˈˋ e jmiˈíngˈˊnaˈ? Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ e lanab catɨ́ˋ íˈˋ e nijángˈˋ dseaˋ jnea˜ fɨˊ jaguóˋ jaléngˈˋ dseaˋ dseeˉ dseaˋ quiˊ, jnea˜ dseaˋ i̱ cajáˉ fɨˊ ñifɨ́ˉ e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. 	 Paskui grįžo pas mokinius ir tarė: “Jūs vis dar miegate ir ilsitės... Štai atėjo valanda, ir Žmogaus Sūnus išduodamas į nusidėjėlių rankas.


Jo̱ ngɨ́ˋ jo̱ cajgámˉbre e fɨˊ yʉ́ˈˆ móˈˋ do. Jo̱ lajeeˇ jo̱ caquiʉˈˊ Jesús ta˜ quiáˈˉ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ lala: —Jaˋ fɨ́ˈˆnaˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ lají̱i̱ˈ˜ e cañíiˉnaˈ e fɨˊ yʉ́ˈˆ móˈˋ la cartɨˊ mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ e nijí̱ˈˊtu̱ jnea˜, dseaˋ cagáˉa fɨˊ ñifɨ́ˉ e lɨ́ɨnˊn jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. 	 Besileidžiant nuo kalno, Jėzus jiems įsakė: “Niekam nepasakokite apie regėjimą, kol Žmogaus Sūnus prisikels iš numirusių”.


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ lana, jaˋ jméeˆnaˈ fɨˈíˆ quiáˈˉ jaléˈˋ e niˈuˈˆ nicøˈˆnaˈ, dsʉco̱ˈ lajo̱b jmóoˋ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ i̱ jaˋ cuíingˋ Fidiéeˇ. Jo̱ dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ seemˋ jaangˋ Tiquíiˆnaˈ dseaˋ guiing˜ ñifɨ́ˉ i̱ nɨñiˊ jaléˈˋ e ˈnéˉnaˈ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜. 	 Ir neklausinėkite, ką valgysite ar gersite, ir nesirūpinkite!


Jo̱ dsíngˈˉ dsiˈgóˋ dsíiˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do dsʉˈ e núurˋ jaléˈˋ e júuˆ e guiaˊ Jesús do, co̱ˈ erˊ laco̱ˈ jaangˋ dseaˋ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ e jaˋ ˈgóˈrˋ, jo̱ jaˋ erˊ laco̱ˈ eˊ jaléngˈˋ tɨfaˈˊ i̱ eˊ jaléˈˋ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ dseaˋ Israel. 	 Žmonės stebėjosi Jo mokymu, nes Jis mokė kaip turintis valdžią, o ne kaip Rašto žinovai.


Jo̱ lana nɨcadséˈˋnaaˈ jaléˈˋ e gaˋ e jmóoˋ i̱ dseañʉˈˋ na fɨˊ latøøngˉ fɨˊ jmɨgüíˋ e ˈnóorˋ mɨ́ɨˈ˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ Israel e laco̱ˈ niˈnángˋ dseaˋ quiáˈˉ rúiñˈˋ. Jo̱guɨ lɨ́ɨmˊbɨr cajo̱ dseaˋ mogui˜ quiáˈˉ co̱o̱ˋ ˈléˈˋ dseaˋ Israel i̱ siiˋ nazareno. 	 Mes nustatėme šį žmogų esant tarsi marą. Jis kursto maištą viso pasaulio žydijoje ir yra nazariečių sektos vadeiva.


Jo̱ jaléngˈˋ jneaˈˆ dseángˈˉ contøømˉ dseángˈˉ dseáangˈ˜ se̱e̱ˉnaaˈ dsʉˈ uíiˈ˜ e lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Jesús, jo̱ lajo̱baˈ nilɨli˜ e seemˋbre có̱o̱ˈ˜ jneaˈˆ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ jí̱i̱ˈ˜ dseaˋ jmɨgüíˋ. 	 Nes mes, gyvieji, dėl Jėzaus nuolat atiduodami mirčiai, kad ir Jėzaus gyvybė apsireikštų mūsų mirtingame kūne.


Jo̱ lajo̱b ˈnéˉ jmóˆguɨ́ɨˈ cartɨˊ conrøøbˋ nɨjáˈˉ lɨ́ɨˋnaaˈ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱guɨ conrøøbˋ nilɨcuíingˋnaaˈ dseaˋ do i̱ lɨ́ɨngˊ Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ, jo̱ lajo̱b nilíiˉnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ nɨráangˋ cartɨˊ niˈiéˈˋ quíˉnaaˈ laco̱ˈguɨ dseaˋ do ˈñiaˈrˊ. 	 kol mes visi pasieksime tikėjimo vienybę ir Dievo Sūnaus pažinimą, tobulai subręsime iki Kristaus amžiaus pilnatvės saiko,


Jo̱ cajíngˈˉ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ casɨ́ˈrˉ i̱ Lii˜ do: —Gua˜ jo̱ güɨquiéengˊ laco̱ˈ ngoˈˊ e bǿøˈ˜ do. 	 Dvasia pasakė Pilypui: “Prieik ir laikykis greta šito vežimo”.


Jo̱ jie˜ mɨˊ lɨtúngˉ áaˊnaˈ e fɨˊ niteáangˉnaˈ có̱o̱ˈ˜ jnea˜, co̱ˈ lajo̱baˈ e cuǿøngˋ e nitíingˈ˜naˈ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ mɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ lajo̱. 	 Savo ištverme išlaikykite savo sielas”.


Jo̱ lɨco̱ˈ caˈɨ́ɨmˉ i̱ dseaˋ jlúungˈ˜ do, jo̱ dsifɨˊ lajo̱b casíñˈˉ, jo̱ canaaiñˋ ngɨˊbre jóng. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caˈíˉbre có̱o̱ˈ˜ i̱ dseaˋ gángˉ do fɨˊ dsíiˊ sɨnʉ́ʉˆ guáˈˉ e nɨngɨrˊ, jo̱ cangáiñˈˉ ɨ́ɨiñˋ fɨˊ dsíiˊ jo̱ e jmiféiñˈˊ Fidiéeˇ. 	 Jis pašokęs atsistojo, pradėjo vaikščioti ir kartu su apaštalais įėjo į šventyklą. Ten vaikščiodamas ir pasišokinėdamas šlovino Dievą.


Jo̱guɨ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ fii˜, eeˉbaˈ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jmóoˋ ta˜ quíiˉnaˈ i̱ jaˋ eeˋ ˈléengˈ˜, jo̱guɨ quié̱e̱ˋnaˈ íˈˋ júuˆ quíiˉnaˈ có̱o̱ˈr˜. Jo̱guɨ té̱e̱ˊ óoˊnaˈ cajo̱ e seemˋ jaangˋ Fii˜ quíiˆnaˈ fɨˊ ñifɨ́ˉ i̱ quie̱ˊ nifɨˊ quíiˉnaˈ. 	 O jūs, šeimininkai, duokite vergams, kas teisinga ir kas dera, atsimindami, kad ir jūs turite Šeimininką danguje.


Jo̱guɨ dseángˈˉ lají̱i̱ˈ˜ e ɨˊ dsiˋbaa, e jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ, jo̱guɨ eáamˊ iáangˋ dsiiˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. Jo̱guɨ jee˜ jaléˈˋ iihuɨ́ɨˊ e dsingɨ́ɨnˉn fɨˊ la, eáamˊ jmiˈiáangˋ dsiiˉ jo̱guɨ cuǿøˉ bíˋ ˈñiáˈˋa. 	 Aš labai pasitikiu jumis ir labai jumis didžiuojuosi. Esu kupinas paguodos ir džiaugsmo visuose mūsų sunkumuose.


Jo̱ lajɨɨmˋ dseaˋ jmɨgüíˋ nɨcajméerˋ saangˋ dsíirˊ có̱o̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, co̱ˈ lajo̱b sɨˈíˆ quiáˈˉ dseaˋ do. Jo̱ calɨ́ˉ lajo̱ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ mɨ˜ nilɨcøøngˋguɨ, nilíˋ fɨˈˋ lɨ́ɨngˉ Fidiéeˇ lajaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ. 	 Dievas juos visus uždarė netikėjime, kad visų pasigailėtų.


Güɨquiéengˊguɨˈ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ, jo̱ dseaˋ do nijaquiéengˊguɨr fɨˊ quiníˆnaˈ cajo̱. Jo̱guɨ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ dseeˉ dseaˋ quiˊ, tʉ́ʉˊnaˈ jaléˈˋ e jaˋ dseengˋ e jmooˋnaˈ, jo̱ jmɨsɨ́ɨngˆnaˈ jaléˈˋ e gaˋ e ɨˊ óoˊnaˈ, co̱ˈ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ i̱ tú̱ˉ neáangˊ dsíiˊ, dsʉco̱ˈ iing˜naˈ teáangˉnaˈ fɨˊ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱guɨ iim˜bɨˈ cajo̱ e jméeˆnaˈ jaléˈˋ e gaˋ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ la. 	 Artinkitės prie Dievo, ir Jis artinsis prie jūsų. Nusiplaukite rankas, nusidėjėliai, nusivalykite širdis, dvejojantys.


’Jo̱ mɨ˜ niguiéeˊ e jmɨɨ˜ jo̱, i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ taang˜ fɨˊ caluuˇ o̱si fɨˊ yʉ́ˈˆ ˈnʉ́ʉˊ é, ǿøngˉguɨ quiáˈrˉ güɨcuí̱i̱ˋbre jo̱ jaˋ güɨˈɨ́ˆ dsíirˊ faˈ e niquɨɨiñˋ e nidsiˈuǿøˈr˜ jaléˈˋ e seaˋ quiáˈrˉ. Jo̱guɨ i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ táangˋ fɨˊ lɨ˜ jmóorˋ ta˜ quiáˈrˉ, ǿøngˉguɨ quiáˈrˉ güɨcuí̱i̱ˋbre jo̱ jaˋ güɨˈɨ́ˆ dsíirˊ faˈ e nidséngˈˉguɨr fɨˊ quiáˈrˉ. 	 Kas tą dieną bus ant stogo, o jo daiktai viduje, tenelipa žemyn jų pasiimti, o kas laukuose, tenegrįžta namo.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cagüɨˈɨ́ɨbˊ Jesús fɨˊ jo̱, jo̱ caguiérˉ fɨˊ ˈnɨˈˋ guiéeˊ Galilea jo̱ fɨˊ jo̱b cajgóorˉ fɨˊ co̱o̱ˋ yʉ́ˈˆ móˈˋ, jo̱ fɨˊ jo̱b caguárˋ. 	 Iš ten išėjęs, Jėzus atvyko prie Galilėjos ežero. Jis užkopė ant kalno ir atsisėdo.


Jo̱guɨ jnea˜ jmɨtaaˆ óoˊnaˈ e fɨ́ɨmˊ dseaˋ i̱ caféˈˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ Fidiéeˇ malɨɨ˜guɨ eáangˊ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ éeˋ guiʉ́ˉ calɨˈiiñ˜ ninírˋ lají̱i̱ˈ˜ e cangɨ́ɨngˋ ˈnʉ́ˈˋ e móoˉnaˈ jmɨɨ˜ na, dsʉˈ jaˋ cangárˉ; jo̱guɨ calɨˈiiñ˜ e ninúrˉ lají̱i̱ˈ˜ e núuˋ ˈnʉ́ˈˋ lana, dsʉˈ jaˋ canúurˉ cajo̱. 	 Iš tiesų sakau jums: daugelis pranašų ir teisiųjų troško išvysti, ką jūs matote, bet neišvydo, ir girdėti, ką jūs girdite, bet neišgirdo”.


Jo̱ laco̱ˈ simˈˊ i̱ dseaˋ Israel i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ fariseo do mɨ˜ canaaiñˋ féˈrˋ faˈˊ quiáˈrˉ jo̱ cajíñˈˉ lala: “Fidiéeˇ quíˉiiˈ, guiˈmáamˈˇbaˈ ˈleáangˉ co̱ˈ jaˋ lɨ́ɨngˊ jnea˜ laco̱ˈ lɨ́ɨngˊ dseaˋ caguiaangˉ; co̱ˈ seengˋ dseaˋ i̱ jmóoˋ ɨ̱ɨ̱ˋ jo̱guɨ seengˋ dseaˋ i̱ sooˋ dsíiˊ jo̱guɨ seengˋ dseaˋ i̱ ngɨˊ ˈléeˊ e güɨɨiñˋ có̱o̱ˈ˜ dseañʉˈˋ o̱si dseamɨ́ˋ i̱ o̱ˈ quiáˈrˉ. Jo̱guɨ jaˋ lɨ́ɨnˊn jí̱i̱ˈ˜ capíˈˆ laco̱ˈ lɨ́ɨngˊ ˈnáˈˆ nodsicuuˉ i̱ singˈˊ do. 	 Fariziejus stovėdamas taip sau vienas meldėsi: ‘Dėkoju Tau, Dieve, kad nesu toks, kaip kiti žmonėsplėšikai, sukčiai, svetimautojaiarba kaip šis va muitininkas.


Jo̱ jo̱guɨb cadsengˈˉ dsiiˉ lají̱i̱ˈ˜ e cajíngˈˉ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ lamɨ˜ cateáaiñˋ có̱o̱ˈ˜ jneaˈˆ fɨˊ jmɨgüíˋ la mɨ˜ cajíñˈˉ lala: “E jáˈˉbaˈ e Juan caseáaiñˋ dseaˋ jmɨɨˋ, dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ nisángˋnaˈ jmɨɨ˜ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ.” 	 Tada prisiminiau Viešpaties žodžius: ‘Jonas krikštijo vandeniu, o jūs būsite pakrikštyti Šventąja Dvasia’.


Jo̱ lajeeˇ e jaˋ se̱e̱ˉnaaˈ røøˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ jo̱guɨ e ˈníˈˋ máangˊnaaˈre, jo̱ lajeeˇ jo̱b cajméerˋ e calɨséngˋnaaˈ juguiʉ́ˉ júuˆ røøˋ có̱o̱ˈr˜ laˈeáangˊ e cajúngˉ Jó̱o̱rˊ Dseaˋ Jmáangˉ fɨˊ dseˈˋ crúuˆ. Jo̱ co̱ˈ lajo̱b cajméerˋ có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ, jo̱baˈ lana eáangˊguɨb nɨta˜ dsiˋnaaˈ e dseángˈˉ nileámˋbaaˈ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quíˉiiˈ laˈeáangˊ e cají̱ˈˊtu̱ Dseaˋ Jmáangˉ mɨ˜ cangɨ́ˋ e cajúiñˉ. 	 Jeigu, kai dar buvome priešai, mus sutaikė su Dievu Jo Sūnaus mirtis, tai tuo labiau mus išgelbės Jo gyvybė, kai jau esame sutaikinti.


Jo̱ dsifɨˊ lajo̱b caró̱o̱ˉ i̱ Paaˉ do lɨ˜ guiiñ˜, jo̱ cajméerˋ li˜ có̱o̱ˈ˜ guóorˋ e laco̱ˈ ninúˉ i̱ dseaˋ do júuˆ quiáˈrˉ, jo̱ lalab cajíñˈˉ casɨ́ˈrˉ i̱ dseaˋ do: —Nʉ́ʉˉnaˈ júuˆ quiéˉe jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ góoˋooˈ dseaˋ Israel, jo̱guɨ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ dseaˋ jaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ Israel i̱ jmɨˈgooˋnaˈ Fidiéeˇ quíˉ jneaˈˆ: 	 Tada Paulius atsistojo ir, davęs ranka ženklą nutilti, prabilo: “Izraelio vyrai ir Dievo bijantys žmonės, paklausykite!


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ la guíingˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ: Güɨlɨseemˋbaˈ contøøngˉ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ, jo̱ lajo̱baˈ jaˋ jmitíˆnaˈ lají̱i̱ˈ˜ e lɨ́ˋ óoˊnaˈ. 	 Sakau: gyvenkite Dvasia, ir jūs nevykdysite kūno geismų.


Jo̱ lajeeˇ guiˈnangˈˇ féˈˋbɨr mɨ˜ cajgóˉ cabøø˜ jníiˊ, jo̱ caquɨiñˈˉ lajeeˇ teáaiñˉ fɨˊ e yʉ́ˈˆ móˈˋ do, jo̱ dsíngˈˉ cafǿngˈˊ Tʉ́ˆ Simón có̱o̱ˈ˜ Tiáa˜ có̱o̱ˈ˜guɨ Juan. 	 Jam tai besakant, užėjo debesis ir uždengė juos. Jie nusigando, kai paniro į debesį.


jo̱ lalab féˈrˋ: —Lanab catɨ́ˋ íˈˋ e nɨjaquiéengˊ e nicá̱ˋ Fidiéeˇ nifɨˊ quiáˈˉ lajaangˋ lajaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ. Jo̱ nab tíiˊguɨ e quɨ́ˈˉ jíngˈˋ yaang˜naˈ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ jo̱guɨ íingˈ˜naˈ e ngocángˋ óoˊnaˈ júuˆ quiáˈrˉ. 	 “Atėjo metas, prisiartino Dievo karalystė. Atgailaukite ir tikėkite Evangelija!”


Dsʉco̱ˈ mɨ˜ jmóoˋ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ néeˊ ni˜ do røøˋ jaléˈˋ ta˜ quiáˈrˉ, jo̱baˈ lɨ́ˈˋbre e jmɨˈgóˋ jaléngˈˋ dseaˋ írˋ jo̱guɨ e eáangˊguɨ lɨta˜ dsíirˊ e teáaiñˉ teáˋ fɨˊ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Gerai diakonaujantys įgyja garbingą laipsnį ir didelę tikėjimo drąsą Kristuje Jėzuje.


Jo̱ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ cangotáamˈ˜bre jee˜ jneaa˜aaˈ lamɨ˜ jéengˊguɨ, dseaˋ lɨ́ɨˊɨɨˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, dsʉˈ catiúumˉtu̱r jneaa˜aaˈ; co̱faˈ mɨ˜ jaˋ cajméerˋ lajo̱, jo̱baˈ quíimˈ˜bɨr jee˜ jneaa˜aaˈ latɨˊ lana jóng, dsʉˈ catiúumˉbre jneaa˜aaˈ. Jo̱ calɨ́ˉ lajo̱ e laco̱ˈ calɨñiˊ dseaˋ røøˋ e jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ i̱ dseaˋ do lɨ́ɨiñˊ laco̱ˈ jneaa˜aaˈ, dseaˋ lɨ́ɨˊɨɨˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Jie yra išėję iš mūsų, tačiau nebuvo mūsiškiai. Jeigu jie būtų buvę mūsiškiai, jie būtų likę su mumis. Bet turėjo paaiškėti, jog ne visi yra mūsiškiai.


Jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋguɨ i̱ jaˋ jíiˈ˜ e ta˜ jo̱, jo̱ lɨco̱ˈ lɨ́ˋ dsíirˊ jí̱i̱ˈ˜ e ˈléemˈ˜bre, jo̱baˈ fɨng caguiéˉ jaangˋ ieˈdsinúuˆ lajeeˇ e nírˋ i̱ joˈseˈˋ do jo̱ cuí̱i̱ˋbre jóng, jo̱ dob tiúuiñˆ i̱ joˈseˈˋ do. Jo̱ lajo̱b jmóorˋ, co̱ˈ jaˋ lɨ́ɨiñˊ dseángˈˉ i̱ dseaˋ i̱ níˋ guiʉ́ˉ joˈseˈˋ jo̱guɨ co̱ˈ o̱ˈ joˈseˈˋ quiáˈˉguɨr cajo̱. Jo̱baˈ cuøˈˊbre fɨˊ i̱ ieˈdsinúuˆ do e nijmeángˈˋneˈ jo̱guɨ nicúngˈˊneˈ i̱ joˈseˈˋ do jo̱guɨ e nisojǿngˉ i̱ caguiaangˉguɨ do fɨˊ la fɨˊ na. 	 O samdinys, ne ganytojas, kuriam avys ne savos, pamatęs sėlinantį vilką, palieka avis ir pabėga, o vilkas griebia jas ir išsklaido.


Jo̱guɨ lana, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, jmiˈiáangˋguɨ óoˊnaˈ uíiˈ˜ e lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ quiáˈˉ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ. Jo̱ dsʉˈ jaˋ e ˈníˈˋ tɨ́ɨnˋn jnea˜ e fɨ́ɨˉtú̱u̱ ˈnʉ́ˈˋ caléˈˋ catú̱ˉ e fɨˊ ni˜ jiˋ la lají̱i̱ˈ˜ e nɨcafɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ lamɨ˜ jéengˊguɨ, co̱ˈ e júuˆ la eáamˊ nilɨˈíingˆ ta˜ quíiˉnaˈ. 	 Pagaliau, mano broliai, džiaukitės Viešpatyje! Man rašyti vis tą patį nesunku, o jums tai pastiprinimas.


Jo̱ lajɨɨngˋ dseaˋ i̱ calɨñiˊ jaléˈˋ e calɨ́ˉ do cajmɨngɨˈˊ rúiñˈˋ: —¿E˜ sɨˈíingˆ i̱ yʉ̱ʉ̱ˋ la mɨ˜ nicuáiñˋ? Dsʉco̱ˈ eáamˊ li˜ e jmɨcó̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ quiáˈrˉ. 	 Visi girdėjusieji dėjosi tai į širdį ir klausinėjo: “Kas gi bus iš to vaiko?” Ir Viešpaties ranka buvo su juo.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, catamˈˉbre fɨˊ, jo̱ laco̱o̱ˋ fɨɨˋ e ngɨ́ɨiñˊ, sɨ́ˈrˋ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e quie̱rˊ quiáˈˉ dseaˋ apóoˆ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ quiáˈˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ Jerusalén. 	 Keliaudami per miestus, jie liepdavo tikintiesiems laikytis Jeruzalės apaštalų bei vyresniųjų priimtų nutarimų.


’Dseaˋ rúˈˋnaaˈ, dseángˈˉ ˈnéˉ ñíbˆ ˈnʉ́ˈˋ e jí̱i̱ˈ˜ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jesúsbaˈ e íingˉ Fidiéeˇ jaléˈˋ dseeˉ quíˉiiˈ. 	 Taigi tebūnie jums žinoma, vyrai broliai, kad per Jį jums skelbiamas nuodėmių atleidimas.


Jo̱ lalab cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ rúiñˈˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —Jaˋguɨ mɨˊ catɨ́ˋ íˈˋ quiéˉe e nijmijnéengˋ ˈñiáˈˋa fɨˊ quiniˇ fɨ́ɨngˊ dseaˋ, jo̱ dsʉˈ quíiˉ ˈnʉ́ˈˋ doñiˊ eeˋ jmɨɨb˜ cuǿøngˋ líˋ güɨlíingˉnaˈ jiéˈˋ fɨˊ lɨ˜ iing˜naˈ. 	 Jėzus jiems atsakė: “Mano laikas dar neatėjo, o jums laikas visada tinkamas.


Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ calɨcuíirˋ luu˜ i̱ Tʉ́ˆ Simón do, sóongˉ calɨˈiáangˋ dsíirˊ, jo̱ lafaˈ e nineárˉ e ˈnʉ́ʉˊ do e ningɨ́ngˉ Tʉ́ˆ Simón, dsifɨˊ lajo̱b caquɨngˈˉtu̱r cangojméeˈrˇ i̱ teáangˈ˜ dsíiˊ do júuˆ e Tʉ́ˆ Simómbingˈ singˈˊ báˋ e jnɨ́ˆ do. 	 Pažinusi Petro balsą, ji iš džiaugsmo pamiršo atidaryti vartus, bet nubėgo vidun ir pranešė, jog Petras stovįs už vartų.


Jo̱ uiing˜ lajo̱baˈ nisɨ́ɨnˆnre fɨˊ na e laco̱ˈ nijmeáˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ júuˆ jial se̱e̱ˉnaaˈ fɨˊ la, jo̱ lajo̱baˈ nicuǿˈrˉ ˈnʉ́ˈˋ bíˋ e laco̱ˈ jaˋguɨ lɨ́ɨngˊnaˈ fɨˈíˆ uíiˈ˜ jnea˜. 	 Aš tam jį ir pasiunčiau, kad jūs sužinotumėte apie mus ir kad jis paguostų jūsų širdis.


Jo̱guɨ dsʉˈ song jaˋ niˈíˋ júuiñˆ lají̱i̱ˈ˜ e nifɨ́ˈˆre do, jo̱baˈ nitǿˈˆnaˈ jóng gángˉ gaangˋ dseaˋ jiéngˈˋ i̱ tíiˊ ni˜ i̱ nija̱ˈˉ júuˆ røøˋ quiáˈˉ lají̱i̱ˈ˜ e nisɨɨng˜naˈ do. 	 O jei nepaklausytų, pasiimk su savimi dar vieną ar du, kad ‘dviejų ar trijų liudytojų parodymais būtų patvirtintas kiekvienas žodis’.


Jo̱ jiéˈˋgo̱ fɨɨˋ lɨ˜ niguilíingˉnaˈ lɨ˜ jaˋ niˈíngˈˋ dseaˋ ˈnʉ́ˈˋ, jo̱baˈ uøøngˋnaˈ e fɨɨˋ jo̱, jo̱ mɨ˜ nɨteáangˉnaˈ ˈnɨˈˋ e fɨɨˋ do, bóˈˋnaˈ ˈleeˋ e to̱o̱˜ tɨɨ˜naˈ laco̱ˈ cuøˊ li˜ e jaˋ caˈéeˋ i̱ dseaˋ do guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. Jo̱ jaléˈˋ e ta˜ na caquiʉˈˊ Jesús quiáˈˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ guitúungˋ do. 	 O kur žmonės jūsų nepriims, išeidami iš to miesto, nusikratykite nuo kojų dulkes kaip liudijimą prieš juos”.


Jo̱ Jesús caquiʉˈrˊ ta˜ lahuɨ́ɨngˊ quiáˈˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ do e jaˋ i̱i̱ˋ nisɨ́iñˈˋ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caquiʉˈrˊ ta˜ e cangɨ́ɨngˋ i̱ jiuung˜ sɨmɨ́ˆ do e cagǿˈrˋ. Jo̱ i̱ jiuung˜ sɨmɨ́ˆ do nɨningóorˊ guitu̱ˊ ji̱i̱ˋ. 	 Jis griežtai įsakė, kad niekas to nežinotų, ir liepė duoti mergaitei valgyti.


Co̱ˈ fɨˊ lɨ˜ guiing˜ Tiquiéˆe fɨˊ ñifɨ́ˉ, fébˈˋ jóoˋ e quiáˈˉ nigüeáˋ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈrˉ; co̱faˈ jaˋ lɨ́ɨˊ lajo̱, jo̱baˈ jaˋ mɨˊ cafɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ jóng e tɨˊ lɨ˜ ninínˈˆn e niguiaaˉ guiʉ́ˉ fɨˊ lɨ˜ nigüɨníˋnaˈ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ fɨˊ lɨ˜ guiing˜ Tiquiéˆe faco̱ˈ lajo̱. 	 Mano Tėvo namuose daug buveinių. Jeigu taip nebūtų, būčiau jums pasakęs. Einu jums vietos paruošti.


Jo̱ dsifɨˊ mɨ˜ catóˈˊ e caféˈˋ i̱ Tiáa˜ do júuˆ quiáˈrˉ, lajalémˈˋ i̱ dseaˋ apóoˆ do có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ cǿøngˈ˜ quiáˈˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, lɨ́ˈˆ lajaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, casɨ́ɨiñˉ røøˋ e caˈnáaiñˉ co̱o̱ˋ tú̱ˉ mɨ́ɨngˈ˜ dseaˋ i̱ nidsilíingˉ fɨˊ Antioquía có̱o̱ˈ˜ Paaˉ có̱o̱ˈ˜guɨ Bernabé e nidsica̱rˊ e jiˋ lɨ˜ to̱o̱˜ júuˆ e casɨ́ɨiñˈˉ do. Jo̱ caguíñˈˋ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ siiˋ Judas Barsabás jo̱guɨ jaangˋ i̱ siiˋ Silas, gángˉ dseañʉˈˋ i̱ niingˉ eáangˊ jee˜ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Tada apaštalai ir vyresnieji kartu su visa bažnyčia nutarė pasiųsti į Antiochiją iš savųjų išrinktus vyrus kartu su Pauliumi ir Barnabu: Judą, vadinamą Barsabu, ir Silą, kurie buvo vadovaujantys tarp brolių.


Jo̱ dsʉˈ ˈnʉ́ˈˋ fóˈˋnaˈ e jaangˋ dseaˋ cuǿømˋ nisɨ́ˈrˋ tiquiáˈrˆ o̱si niquiáˈrˆ é: “Jaˋ cuǿøngˋ líˋ jmɨcó̱o̱ˈˇo̱ ˈnʉˋ lana, co̱ˈ lajalébˈˋ e seaˋ quiéˉe e lɨ́ɨˊ Corbán” (jo̱ e la guǿngˈˋ e nicacuǿøˆø Fidiéeˇ); 	 O jūs sakote: ‘Jei žmogus pasako savo tėvui ar motinai: Viskas, kas tau būtų naudinga iš manęs, tebūnie Korbįn (tai yra: dovana Dievui),


Jo̱ mɨ˜ catángˈˊ Jesús e féˈrˋ jaléˈˋ e júuˆ jáˈˉ do e lɨ́ɨˊ lafaˈ júuˆ cuento, jo̱baˈ cagüɨˈɨ́ɨˊbre fɨˊ jo̱, 	 Baigęs sakyti tuos palyginimus, Jėzus iškeliavo iš ten.


Dsʉco̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ e nidsicá̱ˆnaaˈ do e nicuǿøˆnaaˈ i̱ dseaˋ rúˈˋnaaˈ do o̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ lɨco̱ˈ nijmɨcó̱o̱ˈ˜naaˈr có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e ˈnérˉ, co̱ˈ lajo̱b cajo̱, laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e nicuǿøˈ˜naaˈr do, nijméˉ e eáangˊguɨ nicuǿˈrˉ guiˈmáangˈˇ Fidiéeˇ. 	 Nes šis tarnavimas ne tik patenkina šventųjų poreikius, bet ir gausina daugelio dėkojimus Dievui.


Jo̱ lajo̱b eáangˊ ˈnéˉ ñiing˜ óoˊnaˈ, jo̱guɨ jmeeˉ íˆ yaang˜naˈ có̱o̱ˈ˜guɨ lajaléngˈˋ dseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ lɨ́ˈˆ laco̱ˈguɨ ta˜ nɨcaquiʉˈˊ quíiˉnaˈ Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ e nɨlɨ́ɨngˊnaˈ laco̱ˈ dseaˋ jmóoˋ íˆ guiʉ́ˉ joˈseˈˋ quiáˈˉ. Jo̱ lajo̱b ˈnéˉ nijmeeˉnaˈ íˆ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, co̱ˈ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jmɨˈøøiñˉ ˈñiaˈrˊ dob e caˈuíingˉnaˈ dseaˋ quiáˈrˉ. 	 Būkite rūpestingi sau ir visai kaimenei, kuriai Šventoji Dvasia jus paskyrė prižiūrėtojais, kad ganytumėte Dievo bažnyčią, kurią Jis įsigijo savo krauju.


Co̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ e iing˜ Tiquiéˆe Fidiéeˇ e jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jángˈˋ yaang˜ fɨˊ jaguóoˋo jo̱guɨ jáˈˉ lɨ́ɨiñˋ júuˆ quiéˉe, jnea˜ dseaˋ lɨ́ɨnˊn Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ, jo̱baˈ iing˜ Fidiéeˇ ˈñiaˈrˊ e jaléngˈˋ i̱ dseaˋ íˋ niñíimˋbre e nilɨseeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈr˜ lata˜; jo̱guɨ jnea˜ nijmee˜e e nijí̱ˈˊtu̱r mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ lajo̱. 	 Tokia mano Siuntėjo valia, kad kiekvienas, kuris regi Sūnų ir tiki Jį, turėtų amžinąjį gyvenimą; ir Aš jį prikelsiu paskutiniąją dieną”.


Co̱ˈ lɨ́ɨˊ lafaˈ nɨcajúmˉbaˈ, jo̱baˈ lana Fidiéeˇ nɨcajmɨtar˜ óoˊnaˈ e nɨlɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ ˈmɨ́ɨngˉ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Jūs juk esate mirę, ir jūsų gyvenimas su Kristumi yra paslėptas Dieve.


Jo̱baˈ cañíiˋtu̱ Jesús quiáˈˉ i̱ dseamɨ́ˋ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —¡Dseamɨ́ˋ, dseángˈˉ lajamˈˆ jáˈˉ lɨ́ɨnˈˋ júuˆ quiéˉe! Jo̱ güɨlíbˋ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ fóˈˋ na. Jo̱ dsifɨˊ lajo̱b caˈláangˉ i̱ jó̱o̱ˊ i̱ dseamɨ́ˋ do. 	 Tada Jėzus jai tarė: “O moterie, didis tavo tikėjimas! Tebūnie tau, kaip tu nori”. Ir tą pačią valandą jos duktė pasveiko.


Jo̱ lajeeˇ e neáaiñˊ gøˈˊbre, catɨ́ɨngˉ Jesús co̱o̱ˋ iñíˈˆ jo̱ cacuøˈrˊ guiˈmáangˈˇ Fidiéeˇ, jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e jo̱, cafíimˋbre jo̱ cajméerˋ guiéeˆ quiáˈˉ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do, jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ do lala: —Quiéˈˋnaˈ e iñíˈˆ la, co̱ˈ ngúuˊ táamˋbaa la. 	 Jiems bevalgant, Jėzus paėmė duoną, palaimino, laužė ir davė mokiniams, sakydamas: “Imkite ir valgykite: tai yra mano kūnas!”


Dsʉco̱ˈ fɨˊ dsíiˊ dseaˋ lɨ˜ uíingˉ e ɨˊ dsíirˊ jaléˈˋ e gaˋ faˈ jaléˈˋ e la: e ˈléeˊ dseaˋ e güɨɨiñˋ có̱o̱ˈ˜ dseañʉˈˋ o̱si dseamɨ́ˋ i̱ o̱ˈ catɨ́ɨiñˉ, jo̱guɨ jmóorˋ ta˜ jngangˈˊ dseaˋ rúngˈˋ, jo̱guɨ jmóorˋ ɨ̱ɨ̱ˋ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ rúiñˈˋ cajo̱, 	 Iš vidaus, iš žmonių širdies, išeina pikti sumanymai, svetimavimai, paleistuvystės, vagystės, žmogžudystės,


Jo̱ jnea˜ iin˜n e nilɨñíˆ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, e jaléˈˋ e nɨcangongɨ́ɨnˉn fɨˊ la dseángˈˉ eáamˊ nɨcalɨˈíingˆ ta˜ e laco̱ˈ niniˈˆguɨ júuˆ quiáˈˉ jial laangˋ dseaˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ. 	 Broliai, aš noriu, kad jūs žinotumėte, jog mano būklė pasitarnavo Evangelijos plitimui.


Jo̱baˈ i̱ fii˜ ˈléeˉ do casɨ́ˈrˉ i̱ sɨmingˈˋ do e jaˋ i̱i̱ˋ nisɨ́iñˈˋ do jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e casɨ́ɨiñˈˉ do. Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caˈɨ́ˈˋbre júuˆ i̱ sɨmingˈˋ do. 	 Tribūnas atleido jaunuolį ir griežtai įsakė: “Niekam nesakyk, kad tu man tai pranešei”.


Lajo̱bɨ cajo̱ cajméerˋ e co̱o̱ˋ guiˈnábˈˆ nité̱ˉ dseaˋ co̱o̱ˋ e li˜ fɨˊ guóorˋ dséeˊ o̱si fɨˊ guiaquíirˊ é, na i̱ leˈeáangˆ jo̱guɨ na i̱ cǿøngˈ˜, na i̱ tiñíingˉ jo̱guɨ na i̱ seaˋ cuuˉ, na jaléngˈˋ dseaˋ i̱ sɨlaangˇ jo̱guɨ na jaléngˈˋ dseaˋ i̱ sɨˈnɨɨngˇ i̱ jmóoˋ ta˜ táˈˉ jmóoˋ quiáˈˉ dseaˋ. 	 Jis vertė visus, mažus ir didelius, turtuolius ir vargšus, laisvuosius ir vergus, pasidaryti ženklą ant dešinės rankos arba ant kaktos,


Jo̱ laˈuii˜ jmɨɨ˜ quiáˈˉ e semaan˜ mɨ˜ cangɨ́ˋ e jmɨɨ˜ do, e eeˋbɨ eáangˊ lajeeˇ nʉ́ˈˉguɨ e nijneáˋ, cangóˉ Yáˆ i̱ seengˋ fɨˊ Magdala fɨˊ lɨ˜ caˈángˉ Jesús; jo̱ mɨ˜ caguiérˉ fɨˊ jo̱, jo̱baˈ cangárˉ e nɨsɨjé̱bˈˆ e cu̱u̱˜ e cajlɨ́ɨˉ e fɨˊ ooˉ tooˋ e lɨ˜ caˈángˉ dseaˋ do. 	 Pirmąją savaitės dieną, labai anksti, dar neišaušus, Marija Magdalietė atėjo prie kapo ir pamatė, kad akmuo nuo kapo nuristas.


Jo̱ co̱ˈ jaléngˈˋ dseaˋ Israel dseángˈˉ jaˋ røøˋ seemˋbre có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ seengˋ fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Samaria, jo̱baˈ i̱ dseamɨ́ˋ do cañíirˋ quiáˈˉ Jesús lala: —¿Jial cuǿøngˋ foˈˆ lajo̱? Co̱ˈ jaangˋ dseaˋ Israel lɨ́ɨngˊ ˈnʉˋ, jo̱ jaˋ lɨtɨ́ɨngˋ ˈnʉ́ˈˋ faˈ lɨɨng˜ eeˋ mɨ́ɨˈ˜naˈ jneaˈˆ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ Samaria. 	 Samarietė atsakė: “Kaip Tu, būdamas žydas, prašai mane, samarietę, gerti?” (Mat žydai nebendrauja su samariečiais.)


Jo̱ mɨ˜ catóˈˊ e caféˈˋ Jesús jaléˈˋ e júuˆ na, jo̱ cangoquiéengˊ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do fɨˊ lɨ˜ guiiñ˜ jo̱ cajmɨngɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala: —¿Jialɨˈˊ fɨˈˊ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ caseángˈˊ na có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ júuˆ jáˈˉ e lafaˈ júuˆ cuento? 	 Priėję mokiniai paklausė Jo: “Kodėl jiems kalbi palyginimais?”


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jaléngˈˋ dseaˋ apóoˆ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ caguiaangˉguɨ i̱ neáangˊ lacaangˋ lɨ˜ se̱ˈˊ Judea, calɨñirˊ júuˆ e jaléngˈˋ dseaˋ i̱ jaˋ lɨ́ɨngˊ dseaˋ Israel nɨcaˈímˈˋbre cajo̱ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Apaštalai ir broliai, kurie buvo Judėjoje, išgirdo, kad ir pagonys priėmė Dievo žodį.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ e jo̱, i̱ fii˜ i̱ ˈlɨngˈˆ do cangojéeiñˋ Jesús fɨˊ co̱o̱ˋ yʉ́ˈˆ móˈˋ e ñíiˊ eáangˊ, jo̱ caˈeˈrˊ dseaˋ do jaléˈˋ fɨɨˋ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ jo̱guɨ jial niingˉ laco̱o̱ˋ laco̱o̱ˋ; 	 Velnias vėl paėmė Jį į labai aukštą kalną ir, rodydamas viso pasaulio karalystes bei jų šlovę,


Jo̱ mɨ˜ nɨjaquiéemˊbaˈ e nidsíngˉ e jmɨɨ˜ guiéˉ do mɨ˜ cangáˉ i̱ lɨɨng˜ dseaˋ Israel i̱ seengˋ fɨˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Asia e iuungˉ Paaˉ fɨˊ dsíiˊ sɨnʉ́ʉˆ guáˈˉ do. Jo̱ dsifɨˊ lajo̱b canaaiñˋ taˈrˊ mɨ́ɨˈ˜ jee˜ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ teáangˉ do, jo̱ casaiñˈˉ dseaˋ do, jo̱ canaaiñˋ féˈrˋ teáˋ jo̱ cajíñˈˉ: 	 Toms septynioms dienoms baigiantis, žydai iš Azijos, pastebėję Paulių šventykloje, sukurstė visą minią ir, nutvėrę jį,


Co̱ˈ lalab féˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ: “ˈNaamˋ jaléngˈˋ dseañʉˈˋ quiáˈˉ tiquiáˈrˆ jo̱guɨ quiáˈˉ niquiáˈrˆ, jo̱ dsilíiñˉ có̱o̱ˈ˜ dseamɨ́ˋ i̱ nicúngˈˋ guóˋ có̱o̱ˈ˜bre, jo̱baˈ lajɨˋ huáaiñˈˉ do niˈuíiñˉ lafaˈ jaamˋ dseaˋ.” 	 “Todėl žmogus paliks tėvą bei motiną ir susijungs su savo žmona, ir du taps vienu kūnu”.


jo̱guɨ jmáiñˈˋ jneaˈˆ e lafaˈ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ i̱ jaˋ cuíimˋbre, nañiˊ faˈ guiʉ́bˉ nɨcuíingˋ dseaˋ jneaˈˆ; jo̱guɨ lɨ́ɨˊnaaˈ lafaˈ dseaˋ i̱ tɨˊ lɨ˜ nijúungˉ, dsʉˈ mɨˊ ˈnooˋbɨ se̱e̱ˉnaaˈ; jo̱guɨ eáangˊ cuøˈrˊ jneaˈˆ iihuɨ́ɨˊ, dsʉˈ jaˋ mɨˊ cajngaiñˈˊ jneaˈˆ; 	 nepažįstamais ir gerai žinomais, laikomi mirštančiaisbet štai mes gyvi; esame baudžiami, bet nenužudomi,


Dsʉˈ jneaa˜guɨ́ɨˈ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, sɨjeengˇnaaˈ jmɨgüíˋ e ˈmɨ́ɨbˉ có̱o̱ˈ˜guɨ guóoˈ˜ uǿˉ e ˈmɨ́ɨbˉ cajo̱ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e nɨcacuøˊ Fidiéeˇ lamɨ˜ jéengˊguɨ e nɨcacuøˈrˊ jneaa˜aaˈ, jo̱ lajalémˈˋ i̱ nilɨseengˋ e fɨˊ jmɨgüíˋ ˈmɨ́ɨˉ do lɨ́ɨiñˊ i̱ guiúngˉ i̱ jmóoˋ lají̱i̱ˈ˜ e iing˜ dseaˋ do jo̱guɨ i̱ güeangˈˆ. 	 Tačiau mes pagal Jo pažadą laukiame naujo dangaus ir naujos žemės, kuriuose gyvena teisumas.


Jo̱ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Moi˜ cacuøˈˊ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈrˉ; jo̱ dsʉˈ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáamˉbaˈ e nɨcalɨne˜naaˈ jial tíiˊ ˈneáangˋ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ jo̱guɨ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ íbˋ cajo̱ e lɨti˜ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ. 	 Nes Įstatymas buvo duotas per Mozę, o malonė ir tiesa atėjo per Jėzų Kristų.


Jo̱baˈ mɨ˜ caguiéiñˈˉ do fɨˊ jo̱, i̱ dseaˋ Israel i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ fariseo do cajmɨngɨ́ˈˉreiñˈ jial calɨ́ˉ e calɨjnéiñˈˋ. Jo̱ dseaˋ do cañíirˋ quiáˈˉ i̱ dseaˋ Israel do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Móˈˆ, jí̱i̱bˋ casú̱u̱ˉ dseaˋ do jminiiˉ, jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, cangorú̱u̱ˈˇu̱, jo̱ lajo̱baˈ calɨjnéˈˋe. 	 Fariziejai jį iš naujo paklausė, kaip jis praregėjęs. Tas jiems paaiškino: “Jis uždėjo man ant akių purvo, aš nusiprausiau, ir dabar regiu”.


Jo̱ cangoquiéengˊ Jesús fɨˊ lɨ˜ sɨjníiˆ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do jo̱ caquidsirˊ guóorˋ quiáiñˈˉ do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Ráangˉnaˈ; jaˋ fǿøngˈ˜naˈ. 	 Tuomet Jėzus priėjo, palietė juos ir tarė: “Kelkitės, nebijokite!”


Dsʉco̱ˈ i̱ dseaˋ i̱ féˈˋ la tɨɨngˋ ˈñiaˈˊ jmóorˋ lajo̱ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ nijmiféngˈˊ dseaˋ íˋbre; jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋ i̱ jmɨˈúungˋ e nijmiféiñˈˊ i̱ dseaˋ i̱ casíiˋ quiáˈrˉ do, jo̱baˈ i̱ dseaˋ íˋ jmangˈˉ júuˆ jábˈˉ quie̱rˊ, jo̱ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ jaˋ i̱i̱ˋ cuǿøngˋ líˋ cuǿˈˉ dseeˉ írˋ, co̱ˈ jaˋ dseeˉ seaˋ quiáˈrˉ. 	 Kas iš savęs kalba, ieško sau šlovės. O kuris ieško Jo siuntėjo šlovės, Tas teisus, ir nėra Jame neteisybės”.


Jo̱ lamɨ˜ jéengˊguɨ jaˋ cuíingˋnaˈ Fidiéeˇ, dsʉˈ lanaguɨ nɨcuíimˋbaˈ dseaˋ do laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ catu̱u̱ˋ jmɨˈøøngˉ fɨˊ dseˈˋ crúuˆ mɨ˜ cajúiñˉ uíiˈ˜ jneaa˜aaˈ. 	 Bet dabar Kristuje Jėzuje jūs, kadaise buvusieji toli, per Kristaus kraują tapote artimi.


jo̱ tiquiáˈˆ Judá calɨsírˋ Joanán, jo̱ tiquiáˈˆ Joanán calɨsírˋ Resa, jo̱ tiquiáˈˆ Resa calɨsírˋ Zorobabel, jo̱ tiquiáˈˆ Zorobabel calɨsírˋ Salatiel, jo̱ tiquiáˈˆ Salatiel calɨsírˋ Neri, 	 Joanano, Resos, Zorobabelio, Salatielio, Nerio,


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋguɨ lajo̱, cajmijnéemˋ ˈñiaˈˊ Jesús caléˈˋ catú̱ˉ fɨˊ quiniˇ guiángˉ i̱ dseaˋ i̱ laˈóˈˋ quíingˈ˜ jee˜ dseaˋ guitúungˋ quiáˈrˉ e fɨˊ ˈnɨˈˋ co̱o̱ˋ guiéeˊ lɨ˜ siiˋ Tiberias e néeˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Galilea. 	 Paskui Jėzus vėl pasirodė mokiniams prie Tiberiados ežero. Pasirodė taip.


Jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ neáangˊ fɨˊ Roma nɨñiˊbre júuˆ quíˉnaaˈ e téeˈ˜naaˈ fɨˊ. Jo̱baˈ cangolíiñˆ e cangojmijíñˈˊ jneaˈˆ cartɨˊ co̱o̱ˋ fɨɨˋ lɨ˜ siiˋ Foro de Apio jo̱guɨ fɨˊ co̱o̱ˋguɨ lɨ˜ siiˋ Las Tres Tabernas. Jo̱ mɨ˜ caneeng˜ rúˈˋnaaˈ, dsifɨˊ ladob cacuøˈˊ Paaˉ guiˈmáangˈˇ Fidiéeˇ, jo̱guɨ eáamˊ calɨˈiáangˋ dsíirˊ cajo̱. 	 Tenykščiai broliai, išgirdę apie mus, atėjo pasitikti iki Apijaus aikštės ir Trijų tavernų. Juos išvydęs, Paulius dėkojo Dievui ir įgavo naujo pasitikėjimo.


—Güɨlíingˉtu̱ˈ fɨˊ dsíiˊ guáˈˉ féˈˋ do quíiˉnaˈ, jo̱ güɨsíiˈ˜tu̱ˈ jaléngˈˋ dseaˋ fɨˊ jo̱ jial laco̱ˈ nilɨseeiñˋ cøøngˋ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ lata˜. 	 “Eikite ir, atsistoję šventykloje, skelbkite žmonėms visus šio Gyvenimo žodžius”.


Jo̱baˈ i̱ dseañʉˈˋ i̱ caˈláangˉ do casíˈrˋ uǿˉ jnir˜ fɨˊ quiniˇ Jesús jo̱ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do: —Jábˈˉ lɨ́ɨnˋn júuˆ quíiˈˉ, Fíiˋi. 	 Tada jis sušuko: “Tikiu, Viešpatie!”, ir pagarbino Jį.


Jo̱ canaangˋ ǿøngˊ fɨˊ lɨ́ˈˆ jiébˈˋ fɨˊ lɨ˜ íiˊ guíˋ. Jo̱ dsʉco̱ˈ joˋ líˈˋnaaˈ faˈ e nidséˉguɨ røøˋ e móoˊ do laco̱ˈ íiˊ guíˋ, jo̱baˈ lɨ́ˈˆ ngóˉnaaˈ jiéˈˋ fɨˊ ta˜ quiʉˈˊ guíbˋ. 	 Jis pagavo laivą, nepajėgusį jam priešintis, ir mes turėjome jį leisti pavėjui.


Jo̱baˈ cañíiˋtu̱ Paaˉ quiáˈˉ i̱ dseaˋ do jo̱ cajíñˈˉ casɨ́ˈˉreiñˈ: —Dseaˋ rúˈˋuuˈ, jaˋ ñiˋ jnea˜ e i̱ dseaˋ na lɨ́ɨiñˊ dseaˋ mogui˜ quiáˈˉ jaléngˈˋ fii˜ jmidseaˋ, jo̱baˈ cafáˈˉa lajo̱, dsʉˈ faco̱ˈ ñiˋ jnea˜ e lajo̱, jaˋ cafáˈˉa lajo̱ jóng. Co̱ˈ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ e cajmeˈˊ dseaˋ malɨɨ˜ lalab féˈˋ: “Jaˋ foˈˆ gaˋ quiáˈˉ dseaˋ i̱ quiʉˈˊ ta˜ fɨˊ góoˈˋ.” 	 Paulius atsiliepė: “Broliai, aš nežinojau, kad jis vyriausiasis kunigas. Juk parašyta: ‘Nepiktžodžiauk savo tautos vadovui’ ”.


’Jo̱baˈ liúunˈ˜n ˈnʉ́ˈˋ e jméaangˈ˜naˈ ta˜ jaléˈˋ e seaˋ e fɨˊ jmɨgüíˋ lɨ˜ seengˋ dseaˋ dseeˉ dseaˋ quiˊ e laco̱ˈ nilíˈˋnaˈ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ nilɨseengˋ guiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ. Jo̱ lajo̱baˈ mɨ˜ niguiáˋ jaléˈˋ e seaˋ quíiˉnaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ, nilɨseemˋbingˈ i̱ niˈíngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ mɨ˜ nitɨ́ˉ fɨˊ fɨɨˋ co̱o̱ˋ jóng. 	 “Ir Aš jums sakau: darykitės bičiulių neteisiosios Mamonos dėka, kad, jūsų galui atėjus, jie priimtų jus į amžinuosius namus.


Jo̱ Bernabé lamɨ˜ iiñ˜ nijéiñˉ caléˈˋ catú̱ˉ i̱ Juan Marcos do. 	 Barnabas norėjo pasiimti kartu ir Joną, vadinamą Morkumi,


Jo̱ jaléngˈˋ jneaa˜aaˈ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jaˋ caˈíingˈ˜naaˈ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ tɨɨngˋ ngángˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, co̱ˈ lají̱i̱ˈ˜ Jmɨguíˋ e jáaˊ quiáˈˉ Fidiéeˇbaˈ nɨcaˈíingˈ˜naaˈ e laco̱ˈ nilɨne˜naaˈ jaléˈˋ e cuøˈˊ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ uíiˈ˜ e eáangˊ guiúiñˉ có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ. 	 O mes gavome ne pasaulio dvasią, bet Dvasią iš Dievo, kad suvoktume, kas mums Dievo dovanota.


Jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ Israel cangɨ́ɨiñˋ jaléˈˋ e júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ Fidiéeˇ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ jmidseaˋ i̱ lɨ́ɨngˊ dseaˋ sɨju̱ˇ Aarón i̱ lɨ́ɨngˊ sɨju̱ˇ yʉ́ʉˈ˜ Leví do cajo̱. Jo̱ faco̱ˈ e ta˜ e cajméeˋ jaléngˈˋ i̱ jmidseaˋ do íingˆ ta˜ e íingˉ dseeˉ e laco̱ˈ lɨguiúngˉ dseaˋ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ, jo̱baˈ jaˋ ˈneángˉ jmidseaˋ i̱ jiéngˈˋguɨ faco̱ˈ lajo̱; dsʉˈ dseángˈˉ la guíimˋ ˈneángˉ jaangˋguɨ jmidseaˋ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ calɨ́ngˉ Melquisedec, jo̱ o̱ˈ laco̱ˈ lɨ́ɨngˊ i̱ jmidseaˋ sɨju̱ˇ Aarón do. 	 Jeigu tobulumas būtų buvęs pasiekiamas levitų kunigystės dėka,o tauta jos pagrindu buvo gavusi įstatymą,tai kam dar būtų reikėję iškilti kitam kunigui Melchizedeko būdu ir nesivadinti kunigu Aarono būdu?


Dsʉco̱ˈ Fidiéeˇ nɨcacuøˈrˊ ˈnʉ́ˈˋ Jmɨguíˋ quiáˈrˉ e laco̱ˈ niˈuíingˉnaˈ jó̱o̱rˊ jo̱ o̱ˈ laco̱ˈ e nisɨlɨ́ɨˈˇtu̱ ˈnʉ́ˈˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e ˈgóˈˋnaˈ contøøngˉ. Dsʉco̱ˈ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ e Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ do se̱e̱ˉnaaˈ e cuǿøngˋ líˋ sɨɨ˜naaˈ có̱o̱ˈr˜ jo̱guɨ e síiˈ˜naaˈr lala: “¡Teaa˜!” 	 Jūs gi gavote ne vergystės dvasią, kad vėl bijotumėte, bet gavote įsūnystės Dvasią, kuria šaukiame: “Aba, Tėve!”


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáiñˈˉ do: —Lɨ́ˈˆ jaangˋ i̱ gøˈˊ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ fɨ˜ co̱o̱ˋ cuéeˈ˜ huɨ̱́ɨ̱ˊ, íbˋ nijángˈˋ jnea˜ do. 	 Jis atsakė: “Mane išduos dažantis kartu su manim duoną dubenyje.


Jo̱ i̱ Ananías do cangórˉ fɨˊ lɨ˜ cajá̱ˋa̱. Jo̱ mɨ˜ caguiérˉ fɨˊ jo̱, jo̱ casɨ́ˈrˉ jnea˜: “Saulo ruuˈˇ, güɨlɨjnébˈˋtu̱ˈ caléˈˋ catú̱ˉ.” Jo̱ dsifɨˊ lajo̱b calɨjnéˈˋtú̱u̱, jo̱ nɨcuǿømˋ jǿøˆø caléˈˋ catú̱ˉ. 	 atėjęs stojo prieš mane ir tarė: ‘Broli Sauliau, praregėk!’ Ir tą pačią akimirką aš jį pamačiau.


Jo̱ mɨ́ɨˈ˜bɨ́ɨ Tiquíˆnaaˈ cajo̱ e nilɨñíˆguɨˈ dseángˈˉ røøˋ jial tíiˊ laniingˉ ˈneáangˋ Dseaˋ Jmáangˉ ˈnʉ́ˈˋ, nañiˊ faˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ jaˋ quɨ́ɨˈr˜ jmɨɨ˜ dseángˈˉ e ningáiñˈˋ. Co̱ˈ song nɨñíˆbaˈ lajo̱, jo̱baˈ seabˋ la dsíingˋ quíiˉnaˈ laco̱ˈguɨ la dsíingˋ e seaˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ ˈñiaˈrˊ. 	 ir pažinti Kristaus meilę, kuri pranoksta pažinimą, kad būtumėte pripildyti visos Dievo pilnatvės.


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ lajaléiñˈˋ do jo̱ lalab casɨ́ˈˉreiñˈ: —Ngɨ́ɨmˋ ˈnʉ́ˈˋ e cuøˊ Fidiéeˇ e ñíˆnaˈ jialco̱ˈ quie̱ˊ Fidiéeˇ nifɨˊ quiáˈˉ dseaˋ e jaˋ mɨˊ ñiˊ dseaˋ jmɨgüíˋ lamɨ˜ jéengˊguɨ; dsʉˈ jaléngˈˋguɨ dseaˋ i̱ jaˋ mɨˊ íngˈˋ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ, núurˋ e júuˆ do laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ júuˆ e lɨ́ɨˊ lafaˈ júuˆ cuento. 	 Jis atsakė: “Jums duota suprasti Dievo karalystės paslaptis, o pašaliniams viskas sakoma palyginimais,


Jo̱ i̱ dseaˋ i̱ nɨcacuøˊ fɨˈíˆ dsíiˊ do, o̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ jnea˜ dseaˋ nɨcacuøˈrˊ fɨˈíˆ, co̱ˈ lajo̱b ˈnʉ́ˈˋ cajo̱, lɨfaˈ jiʉ˜guɨjiʉ. Jo̱ fáˈˉa jiʉ˜guɨjiʉ e lɨ́ˈˆ laco̱ˈ jaˋ nilíingˉnaˈ fɨˈíˆ e eáangˊ. 	 Bet jeigu kas nuliūdino, tai nuliūdino ne mane, bet,—kad neperdėčiau,—bent iš daliesjus visus.


Jo̱guɨ o̱ˈ quiáˈˉ jí̱i̱ˈ˜ e na e jmiˈiáangˋ dsiˋnaaˈ, co̱ˈ lajo̱b cajo̱ jmiˈiáamˋ dsiˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e huɨ́ɨngˊ e dsijéeˊ quíˉiiˈ. Co̱ˈ nɨne˜baaˈ guiʉ́ˉ e mɨ˜ ningɨ́ˋ e dsingɨ́ɨngˉnaaˈ jaléˈˋ e jo̱, jo̱baˈ eáangˊguɨb nilɨféngˈˊ dsiˋnaaˈ có̱o̱ˈ˜ doñiˊ eeˋ e nidsijéeˊ quíˉiiˈ jóng. 	 Ir ne vien tuo. Mes taip pat džiaugiamės sielvartais, žinodami, kad sielvartas ugdo ištvermę,


Jo̱ lajo̱b jí̱i̱ˈ˜ lɨ́ɨˊ júuˆ quiáˈˉ Tʉ́ˆ Simón e casɨ́ˈrˉ i̱ dseaˋ do. Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ, jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ jáˈˉ calɨ́ngˉ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ quiáˈˉ i̱ Tʉ́ˆ Simón do, cajgáamˉbre jmɨɨˋ e laco̱ˈ cuøˊ li˜ e caˈuíingˉ dseaˋ do dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. Jo̱ ie˜ jo̱ ˈnɨˊ milguɨ dseaˋ i̱ caˈuíingˉ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱ caquɨmˈˉbre có̱o̱ˈ˜ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ caguiaangˉguɨ do ie˜ jmɨɨ˜ jo̱. 	 Kurie mielai priėmė jo žodį, buvo pakrikštyti, ir tą dieną prisidėjo prie jų apie tris tūkstančius sielų.


Dsʉˈ i̱ lɨɨng˜ i̱ dseaˋ do jaˋ jíiˈr˜ e júuˆ do o̱ˈguɨ iiñ˜ jáˈˉ nilíiñˋ cajo̱. Jo̱ canaaiñˋ féˈrˋ fɨˊ quiniˇ jaléngˈˋ dseaˋ jiéngˈˋ e gabˋ jaléˈˋ e júuˆ do quiáˈˉ jial cuíingˋ dseaˋ Dseaˋ Jmáangˉ. Jo̱baˈ Paaˉ cajmihuíimˉ ˈñiaˈrˊ jee˜ i̱ dseaˋ góorˋ do, jo̱guɨ cajéemˋbre jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ caguiaangˉ do, jo̱ cangojéengˋneiñˈ fɨˊ co̱o̱ˋ escueel˜ quiáˈˉ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ siiˋ Tirano, jo̱ fɨˊ jo̱b féiñˈˊ i̱ dseaˋ do júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜. 	 Kai kurie užkietėjo ir netikėjo, piktžodžiaudami tam Keliui daugumos akyse, tad Paulius pasitraukė nuo jų, atskyrė mokinius ir kasdien juos mokė Tirano mokykloje.


Jo̱baˈ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ dseaˋ fariseo do lala: —Nɨcaˈíbˋ ˈnʉ́ˈˋ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ lɨ˜ féˈˋ lala: “Jí̱i̱ˈ˜ latɨˊ mɨ˜ uiing˜ cajmeáangˋ Fidiéeˇ dseañʉˈˋ jo̱guɨ dseamɨ́ˋ.” 	 Jis atsakė: “Argi neskaitėte, jog Kūrėjas iš pradžių ‘sukūrė juos, vyrą ir moterį’,


Jo̱ jneaˈˆ nɨsɨta˜ dsiˋnaaˈ e íˋbre dseaˋ i̱ nileángˉ jneaˈˆ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ góorˋ dseaˋ Israel. Jo̱ dsʉˈ lana nɨngóoˊ ˈnɨˊ jmɨɨ˜ e cangojéeˊ jaléˈˋ e jo̱. 	 O mes vylėmės, kad Jis yra Tas, kuris atpirks Izraelį. Dabar po viso to jau trečia diena, kaip tai atsitiko.


Co̱ˈ mɨ˜ eeˋgo̱ iing˜naˈ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ, jo̱ mɨ˜ líˈˆnaˈ e jaˋ cuǿøngˋ nilíˈˋnaˈ e jo̱, jo̱baˈ jie˜ jaˋ nijngámˈˆbaˈ dseaˋ rúngˈˋnaˈ jóng. Jo̱guɨ eáamˊ dsihuɨ́ɨngˊnaˈ mɨ˜ eeˋgo̱ seaˋ quiáˈˉ dseaˋ rúngˈˋnaˈ, jo̱ dsʉco̱ˈ jaˋ líˈˋguɨˈ e jo̱, jo̱baˈ eáamˊ jmooˋnaˈ ˈniiˋ có̱o̱ˈr˜, ¿jáˆ jáˈˉ? Dsʉˈ jaˋ mɨˊ calɨˈˊnaˈ jaléˈˋ e iing˜naˈ do co̱ˈ jaˋ mɨˊ camɨ́ɨˈ˜naˈ Fidiéeˇ e nicuøˈrˊ ˈnʉ́ˈˋ e jo̱. 	 Geidžiate ir neturite; žudote ir pavyditeir negalite pasiekti; kovojate ir kariaujate; neturite, nes neprašote.


Jo̱ mɨ˜ caguilíingˉ i̱ ˈléeˉ i̱ jéengˋ Paaˉ do cartɨˊ Cesarea, jo̱ caja̱ˈˊbre e jiˋ do i̱ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ i̱ guiing˜ quiʉˈˊ ta˜ fɨˊ jo̱, jo̱guɨ cajámˈˋbɨr Paaˉ cajo̱. 	 Anie, atvykę į Cezarėją, įteikė valdytojui laišką ir pristatė Paulių.


Jo̱ co̱ˈ seemˋ e Jmɨguíˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ do có̱o̱ˈ˜ jneaa˜aaˈ, jo̱baˈ lɨta˜ dsiˋnaaˈ e niˈíingˈ˜naaˈ lají̱i̱ˈ˜ e catɨ́ɨˉnaaˈ quiáˈˉ Fidiéeˇ cartɨˊ mɨ˜ nileáiñˉ jneaa˜aaˈ conguiaˊ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quíˉnaaˈ, jneaa˜aaˈ dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈrˉ. Jo̱ lajo̱b nijmiféngˈˊnaaˈre, co̱ˈ íˋbre dseaˋ laniingˉ ˈgøiñˈˊ fɨˊ laˈúngˉ. 	 kuri yra mūsų paveldėjimo užstatas iki nuosavybės atpirkimo Jo šlovės gyriui.


Jo̱ jaléngˈˋ dseaˋ i̱ ɨˊ dsíiˊ jmangˈˉ e guiʉ́ˉ, jo̱baˈ lajɨbˋ e nírˋ guiʉ́bˉ cajo̱; dsʉˈ jaléngˈˋguɨ dseaˋ i̱ jaˋ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ jo̱guɨ ɨˊ dsíirˊ jmangˈˉ e ˈlɨˈˆ, jo̱baˈ lajɨbˋ e nírˋ do ˈlɨbˈˆ cajo̱, dsʉco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ jaˋ líˈrˋ guiˈrˆ su dseengˋ o̱si jaˋ dseengˋ lajaléˈˋ e ˈlɨˈˆ e ɨˊ dsíirˊ do. 	 Tyriems viskas tyra, o susitepusiems ir netikintiems nieko nėra tyro, net ir jų protas bei sąžinė suteršti.


¡Jo̱ uíiˈ˜ jo̱baˈ güɨlɨˈiáamˋ dsíiˊ fɨˊ ñifɨ́ˉ, jo̱guɨ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ nɨneáangˊnaˈ fɨˊ jo̱, güɨlɨˈiáamˋ óoˊnaˈ cajo̱! ¡Jo̱ dsʉˈ e ngɨ˜ fɨ́ɨbˆ jaléngˈˋ i̱ seengˋ fɨˊ ni˜ guóoˈ˜ uǿˉ jmɨgüíˋ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ i̱ seengˋ fɨˊ ni˜ jmɨñíˈˆ, dsʉco̱ˈ nɨcajgángˉ fii˜ i̱ ˈlɨngˈˆ fɨˊ jee˜ ˈnʉ́ˈˋ e eáangˊ nɨsɨguíiñˆ quíiˉnaˈ, co̱ˈ guiʉ́bˉ nɨñirˊ e sɨˈíˆ jmɨɨ˜baˈ seengˋguɨr fɨˊ jmɨgüíˋ na! 	 Todėl džiūgaukite, dangūs ir jų gyventojai! Bet vargas gyvenantiems žemėje ir jūrai, nes pas jus numestas velnias, kupinas didelio įniršio, žinodamas mažai beturįs laiko”.


Jo̱ guiʉ́bˉ nɨne˜naaˈ e lajalébˈˋ e dsingɨ́ɨˉnaaˈ fɨˊ jmɨgüíˋ la, jmóoˋ Fidiéeˇ lajo̱ e laco̱ˈ niˈuíingˉ guiʉ́ˉ quíˉnaaˈ, dseaˋ lɨ́ɨˊnaaˈ dseaˋ quiáˈrˉ i̱ ˈneáangˋ írˋ.Co̱ˈ dseaˋ do nɨcaguíñˈˋ jaléngˈˋ jneaa˜aaˈ e laco̱ˈ nijmóˉnaaˈ jialco̱ˈ iiñ˜ ˈñiaˈrˊ e niˈuíingˉ. 	 Be to, mes žinome, kad mylintiems Dievą viskas išeina į gera, būtent Jo tikslu pašauktiesiems.


Jo̱baˈ fɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, cuíingˈ˜naˈ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ lajo̱ e lɨ́ˋ dsíiˊ ngúuˊ táangˋ dseaˋ. Dsʉco̱ˈ lɨ́ˈˆ doñiˊ eeˋ dseeˉ e jiéˈˋ e éeˋ dseaˋ jaˋ ˈléeˊ e jo̱ quiáˈˉ ngúuˊ táaiñˋ, jo̱ dsʉˈ i̱ dseaˋ i̱ jmóoˋ e ˈlɨˈˆ lajo̱, jo̱baˈ ˈléeˊbre có̱o̱ˈ˜ ngúuˊ táaiñˋ. 	 Saugokitės ištvirkimo! Bet kokia kita žmogaus daroma nuodėmė nepaliečia kūno, o ištvirkėlis nusideda savo kūnui.


Faco̱ˈ jaléˈˋ e cuøˈˊ Fidiéeˇ jneaa˜aaˈ do íingˈ˜naaˈ laˈeáangˊ e jmitíˆnaaˈ e júuˆ quiʉˈˊ ta˜ quiáˈˉ Moi˜ do, jo̱baˈ jaˋ cacuøˊ Fidiéeˇ e iáangˋ dsíirˊ e jo̱ faco̱ˈ lajo̱. Dsʉˈ Fidiéeˇ cajmiti˜bre e júuˆ e cajmɨrǿrˋ có̱o̱ˈ˜ ˈlɨɨ˜ yʉ́ʉˈ˜ Abraham e iáangˋ dsíirˊ, co̱ˈ lajo̱b júuˆ nɨcacuøˈrˊ dseaˋ do lamɨ˜ jéengˊguɨ. 	 Jei paveldėjimas būtų iš įstatymo, tai jau nebe iš pažado, o Dievas davė tai Abraomui pažadu.


’¡E ngɨ˜ fɨ́ɨbˉ ˈnʉ́ˈˋ, jaléngˈˋnaˈ dseaˋ fariseo! Co̱ˈ dsíngˈˉ jmɨgǿøngˋnaˈ jaléngˈˋ dseaˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e jmooˋnaˈ. Co̱ˈ ˈnʉ́ˈˋ lɨ́ɨngˊnaˈ la lɨ́ɨˊ lɨ˜ sɨˈaangˇ ˈlɨɨ˜, co̱ˈ dsíngˈˉ jloˈˆ jíingˋ teeˋ lɨ́ˈˆ lɨˊ ni˜, jo̱ dsʉˈ lɨ́ˈˆ lɨˊ dsíiˊ jolɨɨng˜ téeˈ˜ ngúuˊ jméˋ e teáangˈ˜ jóoˈ˜. 	 Vargas jums, veidmainiai Rašto žinovai ir fariziejai! Esate lyg apleisti kapai, kuriuos žmonės nepastebėdami mindžioja”.


Jo̱ i̱ dseaˋ i̱ neáangˊ lacúngˈˊ lajíingˋ lɨ˜ singˈˊ Jesús casɨ́ˈrˉ dseaˋ do lala: —Nab nɨcagüéngˉ niquíiˈˆ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ rúnˈˋ dseañʉˈˋ có̱o̱ˈ˜guɨ rúnˈˋ dseamɨ́ˋ e ˈnáiñˈˊ ˈnʉˋ, jo̱ nab teáaiñˉ caluuˇ lana. 	 Aplink Jį sėdėjo minia, kai Jam pranešė: “Štai Tavo motina ir broliai bei seserys lauke stovi ir ieško Tavęs”.


Jo̱baˈ ie˜ jo̱ i̱ fɨ́ɨmˊ dseaˋ i̱ jáˈˉ calɨ́ngˉ júuˆ quiáˈˉ Jesús e fɨˊ jo̱. 	 Ir daugelis tenai Jį įtikėjo.


Jo̱baˈ lalab cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ Tʉ́ˆ Simón do jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ: —¿Su dseángˈˉ jáˈˉ e nijméeˈˆ e laco̱ˈ fóˈˋ na, Tʉ́ˆ Simón? Co̱ˈ lana jmɨtaaˆ oˈˊ e lajeeˇ e nʉ́ˈˉguɨ e niquíˈˉ jaangˋ tuidséeˆ, ˈnʉˋ nifoˈˆ ˈnɨˊ ya̱ˈˊ e jaˋ cuíinˈˋ jnea˜. 	 Jėzus atsakė: “Tu guldysi už mane gyvybę? Iš tiesų, iš tiesų sakau tau: dar gaidžiui nepragydus, tu tris kartus manęs išsiginsi!”


Jo̱ nañiˊ faˈ seengˋ lɨ́ˈˆ lɨˊ guíˉ mil tɨfaˈˊ quíiˉnaˈ i̱ eˈˊ ˈnʉ́ˈˋ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, dsʉˈ jaˋ fɨ́ɨngˊ i̱ lafaˈ tiquíiˆnaˈ seengˋ i̱ caguiaˊ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, dsʉco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ jneab˜ lɨ́ɨnˊn lafaˈ tiquíiˆnaˈ, dseaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. Co̱ˈ jneab˜ dseaˋ caguiáˋa júuˆ jee˜ jaléngˈˋ ˈnʉ́ˈˋ e quiáˈˉ jial nileángˋnaˈ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quíiˉnaˈ. 	 Nors turėtumėte tūkstančius auklėtojų Kristuje, bet neturėsite daug tėvų, nes Evangelija aš pagimdžiau jus Kristuje Jėzuje.


Co̱ˈ lalab féˈˋ Fidiéeˇ fɨˊ ni˜ jiˋ quiáˈrˉ: Jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ jmɨgüíˋ quɨ́ɨˈr˜ jmɨɨ˜ faˈ e nilɨñirˊ jialco̱ˈ ɨˊ dsíiˊ Fidiéeˇ o̱ˈguɨ cajo̱ faˈ e nijíñˈˉ e˜ jaléˈˋ e ˈnéˉ nijméˉ dseaˋ do. 	 “Ir kas gi pažino Viešpaties mintį? Ir kas buvo Jo patarėju?”


Dsʉco̱ˈ jneaˈˆ catɨ́ɨˉnaaˈ e nijmóˆnaaˈ dseángˈˉ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ féˈˋ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, co̱ˈ jaˋ catɨ́ɨngˉ faˈ e nijmóˆnaaˈ jaléˈˋ e jiéˈˋ jí̱i̱ˈ˜ laco̱ˈ la féˈˋ e júuˆ jo̱. 	 Juk nieko negalime daryti prieš tiesą, bet tik už tiesą.


Jo̱ nɨne˜baaˈ e røøbˋ nɨcaláangˉnaaˈ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quíˉiiˈ uíiˈ˜ e eáamˊ guiúngˉ Fíiˋnaaˈ Jesús e jí̱i̱ˈ˜ jaˋ catɨ́ɨˉnaaˈ lajo̱, jo̱ jaˋ e lɨ́ɨˊ su lɨ́ɨˊɨɨˈ dseaˋ Israel o̱si o̱ˈ lajo̱ é. 	 Juk mes tikime, kad Viešpaties Jėzaus Kristaus malone būsime išgelbėti kaip ir jie”.


Co̱ˈ e jmɨɨˋ jmeafɨɨˋ e caˈéeˉ i̱ dseamɨ́ˋ la fɨˊ ngúuˊ táanˋn lɨ́ɨˊ lafaˈ e nɨcasúuiñˉ jnea˜ e jmeafɨɨˋ quiáˈˉ mɨ˜ niˈúˆu fɨˊ dsíiˊ tóˋ é̱e̱ˋ. 	 Išpildama aliejų ant mano kūno, ji tai padarė mano laidotuvėms.


’Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ nitɨ́ˉ íˈˋ e ninínˈˆn, jo̱baˈ nisée˜e có̱o̱ˈ˜ ˈnʉ́ˈˋ e nilɨseemˋbaˈ juguiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ Fidiéeˇ. Jo̱guɨ nicuǿøˆbaa ˈnʉ́ˈˋ laco̱ˈguɨ la seengˋ jnea˜ juguiʉ́ˉ có̱o̱ˈ˜ dseaˋ do, jo̱ dsʉˈ jaˋ nicuøøˉ e jo̱ laco̱ˈguɨ la cuøˊ dseaˋ i̱ jaˋ cuíingˋ Fidiéeˇ. Jo̱baˈ fɨ́ɨˉguɨ́ɨ ˈnʉ́ˈˋ e jaˋ jmeáangˈ˜ yaang˜naˈ fɨˈíˆ uii˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e nidsingɨ́ɨngˉnaˈ, o̱ˈguɨ fǿøngˈ˜naˈ cajo̱ uii˜ quiáˈˉ jaléˈˋ e jo̱. 	 Aš palieku jums ramybę, duodu jums savo ramybę. Ne kaip pasaulis duoda, Aš jums duodu. Tenebūgštauja jūsų širdys ir teneišsigąsta.


Jo̱ co̱ˈ fɨ́ɨmˊ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ i̱ nɨcalɨséngˋ ie˜ malɨˈˋ do tíiˊ nir˜ fɨˊ quiniˇnaaˈ lana jial dseángˈˉ jáˈˉ calɨ́iñˉ júuˆ quiáˈˉ Fidiéeˇ e carˋ ngocángˋ dsíirˊ, jo̱baˈ jneaa˜aaˈ lanaguɨ ˈnéˉ e nisée˜naaˈ cabˈˊ jaléˈˋ e jaˋ dseengˋ e jmóoˋ jí̱i̱ˊ quíˉiiˈ jo̱guɨ jaléˈˋ dseeˉ e jnɨ́ɨngˊ quíˉiiˈ e jaˋ cuøˊ fɨˊ e nijmóˆnaaˈ e guiʉ́ˉ, jo̱guɨ ˈnéˉ e nijmɨˈúungˋnaaˈ e teáˋguɨ nisíngˈˉnaaˈ lají̱i̱ˈ˜ fɨˊ guiʉ́ˉ lɨ˜ nité̱e̱ˉnaaˈ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ catɨ́ɨngˉ e nijméˉ jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 Todėl ir mes, tokio didelio debesies liudytojų apsupti, nusimeskime visus apsunkinimus bei lengvai apraizgančią nuodėmę ir ištvermingai bėkime mums paskirtose lenktynėse,


Jo̱ mɨ˜ tɨˊ lɨ˜ cañíiˋ Jesús quiáˈˉ i̱ fii˜ jmidseaˋ do e júuˆ jo̱, jo̱baˈ jaangˋ i̱ dseaˋ i̱ néeˊ ni˜ guáˈˉ quiáˈˉ dseaˋ Israel do cajnéerˊ moni˜ Jesús, jo̱ mɨfɨ́ɨngˋ casɨ́ˈrˉ dseaˋ do jo̱ cajíñˈˉ: —¿Su lanab ngɨɨˈˉ quiáˈˉ i̱ fii˜ jmidseaˋ na? 	 Jam tai pasakius, vienas iš ten buvusių tarnų smogė Jėzui per veidą, tardamas: “Šitaip atsakai vyriausiajam kunigui?!”


Jaléˈˋ júuˆ e féˈˋ e fɨˊ ni˜ jiˋ la lɨ́ɨˊ júuˆ e cacuøˊ Fíiˋnaaˈ Dseaˋ Jmáangˉ e caˈíñˈˋ quiáˈˉ Fidiéeˇ e jaˋ mɨˊ cajmijnéengˋ dseaˋ do lamɨ˜ jéengˊguɨ. Jo̱ Fidiéeˇ cacuøˈrˊ dseaˋ do jaléˈˋ e júuˆ la e laco̱ˈ niˈéˈˉ dseaˋ do jaléngˈˋ dseaˋ quiáˈrˉ e˜ jaléˈˋ e nidsijéeˊ lajeeˇ lajmɨnábˉjiʉ fɨˊ jmɨgüíˋ la. Jo̱ Dseaˋ Jmáangˉ casíiñˋ jaangˋ ángel quiáˈrˉ e laco̱ˈ cajméeiñˈˋ do júuˆ fɨˊ quiniˇ jaangˋ dseaˋ quiáˈrˉ i̱ siiˋ Juan. 	 Jėzaus Kristaus apreiškimas, kurį Dievas Jam davė, kad Jis atskleistų savo tarnams, kas turi greitai įvykti. Per savo pasiųstą angelą Jis padarė jį žinomą savajam tarnui Jonui,


Dsʉˈ nɨñíbˆ ˈnʉ́ˈˋ jial tíiˊ guiʉ́ˉ nɨcaˈéeˋ Timoteo jo̱guɨ jial nɨcajmóˉnaaˈ ta˜ e guiaˋnaaˈ júuˆ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ, co̱ˈ nɨcajmɨcó̱o̱ˈr˜ jnea˜ laco̱ˈ jaangˋ jó̱o̱ˊ dseaˋ mɨ˜ jmóorˋ ta˜ jmɨcó̱o̱ˈ˜ sejmiirˋ. 	 O apie jo ištikimybę jūs žinote, nes skelbiant Evangeliją jis man tarnavo kaip sūnus tėvui.


jo̱guɨ eáamˊ iiñ˜ do nijmicuíiñˋ Jesús, dsʉˈ jaˋ líˈrˋ niníiñˉ dseaˋ do co̱ˈ dsíngˈˉ fɨ́ɨngˊ dseaˋ caseáiñˈˊ ie˜ jo̱, jo̱guɨ Zaqueo lɨ́ɨiñˊ jaangˋ dseañʉˈˋ i̱ jaˋ ˈgaˈˊ lɨˊ féngˈˊ. 	 troško pamatyti Jėzų, kas Jis esąs, bet negalėjo per minią, nes buvo žemo ūgio.


Dsʉˈ mɨ˜ nifɨ́ˈˆnaˈre e jaˋ dseengˋ jaléˈˋ e jmóorˋ do, jo̱baˈ cajneábˉ niingˉ jaléˈˋ e jo̱, jo̱ lajo̱baˈ nilɨlíˈˆ jaléngˈˋ dseaˋ jial lɨ́ɨˊ jaléˈˋ e jmóoˋ dseaˋ íˋ 	 Bet viskas, kas atskleidžiama, tampa šviesos apšviesta, o kas tik apšviesta, yra šviesa.


Jo̱ caró̱o̱ˉbɨ jaangˋ gángˉ dseaˋ e ˈnɨ́ɨiñˋ Jesús có̱o̱ˈ˜ júuˆ e o̱ˈ jáˈˉ jo̱ cajíñˈˉ lala: 	 Kai kurie atsistoję melagingai kaltino Jį, teigdami:


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, jaangˋ lajeeˇ i̱ dseaˋ quiáˈˉ Jesús do casɨ́ˈˉ írˋ lala jo̱ cajíñˈˉ: —Fíiˋi, cuǿøˈ˜ jnea˜ fɨˊ jangˈˉ niˈáanˇn tiquiéˆe, jo̱ mɨ˜ ningɨ́ˋ jo̱, jo̱guɨbaˈ ninii˜i có̱o̱ˈ˜ ˈnʉˋ. 	 Kitas Jo mokinys prašė: “Viešpatie, leisk man pirmiau pareiti tėvo palaidoti”.


Jo̱ lajalémˈˋ dseaˋ dsilíiñˉ e fɨˊ guáˈˉ do lacaˈeeˋ e dsinʉ́ʉrˉ jaléˈˋ júuˆ e guiaˊ Jesús. 	 Ir nuo ankstyvo ryto visi žmonės rinkdavosi Jo pasiklausyti šventykloje.


Jo̱ e jáˈˉ e nɨcalɨdséeˈr˜ jo̱ jie˜ jaˋ mɨˊ cajúumˉbre; jo̱ dsʉˈ Fidiéeˇ calɨ́ˉ fɨ́ɨˉ lɨ́ɨmˉbreiñˈ do, jo̱baˈ cajmiˈleáamˉbre, jo̱ la quie̱ˊ tɨˊ jneab˜ calɨ́ˉ fɨ́ɨˉ lɨ́ɨngˉ Fidiéeˇ cajo̱ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ fɨˈíˆ dsíiˊ seenˉ, co̱ˈ nilɨféˈˋguɨb fɨˈíˆ quiéˉe fɨng song cajúiñˉ. 	 Tikrai jis sirgo ir buvo arti mirties, tačiau Dievas jo pasigailėjo, ir ne vien tik jo, bet ir manęs, kad manęs neužgriūtų sielvartas po sielvarto.


Jo̱ co̱o̱ˋ néeˈ˜ ˈñiaˈˊbaˈ cajángˈˋ ˈñiaˈrˊ e cajúiñˉ e laco̱ˈ caˈíiñˉ dseeˉ quiáˈˉ jaléngˈˋ dseaˋ jmɨgüíˋ, jo̱ lajo̱baˈ cajmigüeangˈˆneiñˈ laco̱ˈ sɨˈíˆ fɨˊ quiniˇ Fidiéeˇ carˋ ngongɨ́ɨˋ jmɨɨ˜. 	 Vienintele atnaša Jis amžiams padarė tobulus šventinamuosius.


Jo̱ lajo̱b lɨ́ɨˊ, co̱ˈ ˈñiabˈˊ Fidiéeˇ i̱ fɨˈˋ lɨ́ɨngˉ dseaˋ lɨ́ˈˆ jialco̱ˈ iiñ˜ e nijmérˉ có̱o̱ˈ˜ lajaangˋ lajaangˋ dseaˋ. Co̱ˈ jaˋ jmóorˋ jialco̱ˈ iing˜ dseaˋ o̱ˈguɨ jialco̱ˈ bíˋ cuøˈˊ yaang˜ dseaˋ cajo̱. 	 Taigi viskas priklauso ne nuo to, kuris trokšta ar kuris bėga, bet nuo gailestingojo Dievo.


Jo̱ mɨ˜ catɨ́ˋ ˈnɨˊ néeˈ˜ e guicaféˈˋ i̱ dseaˋ do e júuˆ jo̱, cangóbˈˉtu̱ e ˈmɨˈˊ do fɨˊ yʉ́ˈˆ jmɨgüíˋ. 	 Taip pasikartojo tris kartus, ir tuojau padėklas vėl pakilo į dangų.


Co̱ˈ lajalémˈˋ ˈnʉ́ˈˋ, dseaˋ rúˈˋnaaˈ, lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ quiáˈˉ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ jmóoˋ jmangˈˉ e guiʉ́ˉ, jo̱ fɨˊ lɨ˜ jneábˋ seengˋnaˈ. Jo̱ jaˋ lɨ́ɨngˊnaˈ dseaˋ i̱ jaˋ cuíingˋ Dseaˋ Jmáangˉ i̱ jmóoˋ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ, co̱ˈ fɨˊ lɨ˜ nʉʉbˋ seengˋ i̱ laˈíˋ; 	 Juk jūs visi esate šviesos ir dienos vaikai. Mes nepriklausome nei nakčiai, nei tamsai.


Jo̱ mɨ˜ canúuˉ i̱ dseaˋ guijángˋ do lado, caˈɨ́ˋ dsíirˊ e ngaamˋ i̱ dseamɨ́ˋ do, jo̱ jaˋ eeˋ jáˈˉ calɨ́iñˉ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e quiéeiñˈˋ do. 	 Jų žodžiai jiems pasirodė esą tuščios šnekos, ir jie moterimis nepatikėjo.


Jo̱ jí̱i̱ˈ˜ i̱ dseaˋ i̱ jáˈˉ lɨ́ɨngˋ e Jesús lɨ́ɨiñˊ Jó̱o̱ˊ Fidiéeˇ, jí̱i̱ˈ˜ íˋbingˈ lɨˈˋ e jaˋ lɨgøøngˋ có̱o̱ˈ˜ jaléˈˋ e ˈlɨˈˆ e seaˋ fɨˊ jmɨgüíˋ. 	 O kas gi nugali pasaulį, jei ne tas, kuris tiki, kad Jėzus yra Dievo Sūnus?


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, casɨ́ˈˉtu̱ Jesús jaléngˈˋ i̱ dseaˋ quiáˈrˉ do lala: —Song i̱i̱ˋ dseaˋ iing˜ niˈuíingˉ dseaˋ quiéˉe, jo̱baˈ güɨtʉ́rˋ jaléˈˋ e lɨ́ˋ dsíirˊ ˈñiaˈrˊ jo̱ güɨseaiñˈˊ lafaˈ crúuˆ quiáˈrˉ e laco̱ˈ cuøˊ li˜ e guiaˊ dsíirˊ e nidsingɨ́ɨiñˉ jaléˈˋ e huɨ́ɨngˊ uíiˈ˜ e lɨ́ɨiñˊ dseaˋ quiéˉe, jo̱ lajo̱guɨbaˈ ningɨ́rˉ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ jóng. 	 Tuomet Jėzus savo mokiniams pasakė: “Jei kas nori eiti paskui mane, teišsižada pats savęs, teima savo kryžių ir teseka manimi.


jaléˈˋ e iiñ˜ jmóorˋ ˈñiaˈrˊ e jaˋ ñiˊ dseaˋ jéengˊguɨ, lɨ́ˈˆ lají̱i̱ˈ˜ júuˆ e nɨcacuørˊ jéengˊguɨ quiáˈˉ jaléˈˋ e nijmitir˜ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Dseaˋ Jmáangˉ. 	 paskelbdamas mums savo valios paslaptį pagal savo palankumą, kaip nusprendė savyje,


Jo̱ dsʉˈ mɨ˜ calɨñiˊ Paaˉ có̱o̱ˈ˜guɨ Bernabé lají̱i̱ˈ˜ e ɨˊ dsíiˊ i̱ dseaˋ do e gabˋ nijmeángˈˋneiñˈ, jo̱baˈ cangolíiñˆ e sɨˈíˆ jmɨˈǿngˈˋ yaaiñ˜ fɨˊ Listra có̱o̱ˈ˜guɨ fɨˊ Derbe, co̱o̱ˋ fɨɨˋ e néeˊ lɨ˜ se̱ˈˊ Licaonia, 	 jie sužinoję pabėgo į Likaonijos miestus Listrą ir Derbę bei jų apylinkes.


Jo̱ mɨ˜ cangɨ́ˋ jo̱, caguiéˉ jaangˋguɨ i̱ dseaˋ ˈléengˈ˜ do, jo̱ casɨ́ˈrˉ i̱ dseata˜ dseaˋ féngˈˊ do jo̱ cajíñˈˉ: “Fíiˋi, lab quie̱e̱˜e̱ cuuˉ quíiˈˉ e caseeˈ˜ có̱o̱ˈ˜ jnea˜ do. Caˈmeáˋbaa laco̱ˈ mɨ˜ caˈíinˈ˜n do, 	 Atėjo dar vienas ir tarė: ‘Valdove, štai tavo mina, kurią laikiau suvyniotą į skepetą.


Jo̱ song nʉ́ʉˈ˜baˈ jaléˈˋ júuˆ quiéˉe e nɨcafɨ́ɨˉɨ ˈnʉ́ˈˋ e ˈnéˉ jmeeˉnaˈ, jo̱baˈ dseaˋ seengˋ røøˋ có̱o̱ˈ˜ jneab˜ lɨ́ɨngˊnaˈ jóng. 	 Jūs esate mano draugai, jei darote, ką jums įsakau.


Co̱ˈ nɨcaguiabˊ dseaˋ júuˆ fɨˊ jee˜ jneaa˜aaˈ quiáˈˉ jial láangˋ Fidiéeˇ dseaˋ jee˜ jaléˈˋ dseeˉ quiáˈrˉ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ jí̱i̱ˈ˜ júuˆ e canúuˉ jaléngˈˋ i̱ dseaˋ i̱ cangɨˊ fɨˊ jee˜ uǿˉ quiʉ̱́ˋ do malɨɨ˜guɨ eáangˊ. Dsʉˈ jaˋ e ta˜ calɨˈíingˆ jí̱i̱ˈ˜ co̱o̱ˋ e jo̱ quiáˈˉ i̱ dseaˋ íˋ, co̱ˈ jaˋ jáˈˉ calɨ́iñˉ e júuˆ e canúurˉ do o̱ˈguɨ calɨnʉ́ʉˈr˜ cajo̱. 	 Mums, kaip ir jiems, buvo paskelbta Evangelija. Bet išgirstas žodis neišėjo jiems į naudą, nes nebuvo sujungtas su girdėjusiųjų tikėjimu.


Jo̱ jaangˋ dseaˋ jiémˈˋbingˈ cangojméeˈˇ júuˆ Jesús e nɨteáangˉ i̱ dseaˋ sɨnʉ́ʉˆ quiáˈrˉ do fɨˊ caluuˇ, jo̱ lalab júuˆ quie̱ˊ i̱ dseaˋ do: —Nab nɨcagüéngˉ niquíiˈˆ có̱o̱ˈ˜guɨ jaléngˈˋ rúnˈˋ e iiñ˜ sɨ́iñˉ có̱o̱ˈ˜ ˈnʉˋ, jo̱ nab teáaiñˉ fɨˊ caluuˇ lana. 	 Tada kažkas pranešė Jam: “Štai Tavo motina ir broliai stovi lauke ir nori su Tavim pasikalbėti”.


Jo̱ ie˜ jo̱b cajo̱ i̱ Juan do táaiñˋ ta˜ seáangˋ dseaˋ jmɨɨˋ fɨˊ quiá̱ˈˉ co̱o̱ˋ fɨɨˋ lɨ˜ siiˋ Enón caˈˊ lɨ˜ néeˊ co̱o̱ˋ fɨɨˋ e siiˋ Salim, co̱ˈ fɨˊ jo̱b lɨ˜ seaˋ jmɨɨˋ jmiguiúungˋ, jo̱guɨ fɨ́ɨmˊ dseaˋ dsilíiñˉ fɨˊ jo̱ e sáaiñˋ jmɨɨ˜. 	 Taip pat ir Jonas krikštijo Enone, netoli Salimo, nes ten buvo daug vandens ir žmonės ten ateidavo ir buvo krikštijami.


Jo̱ doñiˊ i̱i̱ˋ dseaˋ i̱ nɨta˜ dsíiˊ e nɨlɨ́ɨiñˊ laco̱ˈguɨ Fidiéeˇ mɨ˜ nijáaˊtu̱ Dseaˋ Jmáangˉ, jo̱baˈ nijmɨˈúuiñˋ e niˈérˉ guiʉ́ˉ laco̱ˈguɨ dseaˋ do ˈñiaˈrˊ. 	 Kiekvienas, kas turi Jame tokią viltį, skaistina pats save, nes ir Jis yra skaistus.


Jo̱ co̱ˈ lajo̱b cajméeˋ Fidiéeˇ, jo̱baˈ jí̱i̱ˈ˜ jaangˋ dseaˋ cuǿøngˋ líˋ jmérˉ ráaiñˉ fɨˊ quiniˇ dseaˋ do. 	 kad joks kūnas nesigirtų prieš Dievą.


Jo̱baˈ i̱ dseaˋ Israel i̱ quie̱ˊ nifɨˊ do cañíirˋ quiáˈˉ Jesús jo̱ casɨ́ˈˉreiñˈ do lala: —¿E˜ quɨ́ɨˈ˜ jmɨɨ˜ nijméeˈˆ e laco̱ˈ nilɨta˜ dsiˋnaaˈ e cangɨ́ɨnˈˋ fɨˊ e cajmeeˈˉ lajaléˈˋ e ná? 	 Tada žydai kreipėsi į Jį, sakydami: “Kokį ženklą mums parodysi, jog turi teisę taip daryti?”


Jo̱ co̱ˈ joˋ eeˋ sɨjlɨˊguɨ fɨˊ ni˜naaˈ, jo̱baˈ lana nɨlɨ́ɨˊnaaˈ lafaˈ co̱o̱ˋ sɨ́ɨˊ espejo lɨ˜ jnéengˆ jial tíiˊ niingˉ jloˈˆ lɨ́ɨngˊ Fidiéeˇ. Jo̱ lajo̱b ngóoˊ uíingˉnaaˈ lɨ́ˈˆ laco̱ˈ la lɨ́ɨngˊ Fidiéeˇ, co̱ˈ laco̱o̱ˋ jmɨɨ˜ eáangˊguɨ ngóoˊ lɨseaˋ quíˉiiˈ jial tíiˊ e jloˈˆ niiñˉ do. Jo̱ dsʉˈ e jo̱ ˈñiabˈˊ Fidiéeˇ dseaˋ jmóorˋ laˈeáangˊ có̱o̱ˈ˜ Jmɨguíˋ quiáˈrˉ. 	 Mes visi, atidengtu veidu lyg veidrodyje regėdami Viešpaties šlovę, esame keičiami į tą patį atvaizdą iš šlovės į šlovę, veikiami Viešpaties, kuris yra Dvasia.


Jo̱baˈ cañíiˋ dseata˜ Pilato quiáˈˉ i̱ dseaˋ fɨɨˋ do jo̱ cajíñˈˉ casɨ́ˈˉreiñˈ: —¿E˜guɨ e gaˋ e nɨcajméerˋ e catɨ́iñˉ lajo̱? Jo̱ dsʉˈ caleábˋtu̱ cacuøˊ i̱ dseaˋ fɨɨˋ do ˈgooˋ jo̱ cajíñˈˉ: —¡Güɨtáiñˉ fɨˊ dseˈˋ crúuˆ! 	 Jis klausė: “Ką bloga Jis padarė?” Bet jie dar garsiau šaukė: “Nukryžiuok Jį!”


—Jneaˈˆ nɨcaté̱ˈˆbaaˈ føˈˊ quíiˉnaˈ jéengˊguɨ e joˋ niˈéˈˆnaˈ jaléngˈˋ dseaˋ cuaiñ˜ quiáˈˉ i̱ dseaˋ góoˋnaaˈ i̱ siiˋ Jesús do, jo̱ jǿøˉnaˈ lana e fɨˊ latøømˉ fɨɨˋ Jerusalén nɨcaguiáˆnaˈ e júuˆ jo̱, jo̱guɨ la quie̱ˊguɨ jneaˈˆ iing˜naˈ cuǿˈˆnaˈ dseeˉ cuaiñ˜ quiáˈˉ e cajngaˈˊ dseaˋ quiáˈˉ i̱ Jesús do. 	 “Argi mes jums drauste neuždraudėme mokyti tuo vardu, o štai jūs užtvindėte Jeruzalę savo mokymu ir dar norite ant mūsų užtraukti to žmogaus kraują”.