Ɨnʉ' rɨ sirʉpaai, korʉʉi rɨ, pon nɨ enkuui pe esi pʉn. 	 Hõbedat ega kulda ega riietust ei ole ma ihaldanud.


tikin nan Itepuru, tikin nan apurɨto', tikin nan epa'taisiman nɨto'; 	 üks Issand, üks usk, üks ristimine,


Eraiya'kin esi'pʉ Mireya mu pe. Mireya esi'pʉ Mina mu pe. Mina esi'pʉ Ma'ta'ta mu pe. Ma'ta'ta esi'pʉ Ne'tan mu pe. Ne'tan esi'pʉ Tepi' mu pe. 	 see oli Melea, see oli Menna, see oli Matata, see oli Naatani, see oli Taaveti,


Saarʉ uya ekama'po'pʉ, “Ɨnʉ' ɨmɨrɨ, Uyepuru?” ta'pʉ iya. “Urɨ Sises, ɨnkota'manʉ,” ta'pʉ iya. 	 Tema vastas: „Issand, kes Sa oled?” Ja Issand ütles: „Mina olen Jeesus, Keda sa taga kiusad!”


tanporon kon si apurɨnin nan uya tɨwɨrɨ rɨ uko'man nɨto' epoto' pe. 	 et igaühel, kes usub Temasse, oleks igavene elu!


Apurɨto' winɨ Mosi' sanon uya onamʉ'pʉ osorʉwau kapʉi iyentu'pʉ awonsi'kɨ, apʉne pʉra wakʉ pe rʉ'kwɨ iyesi ene'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon esi'pʉ kin maimu pɨ' to' enari'nʉmʉ pʉra rɨ. 	 Usu läbi varjasid vanemad Moosest pärast ta sündimist kolm kuud, sest nad nägid ta ilusa lapse olevat ega kartnud kuninga käsku.


Sises uya imaimu eikʉ'pʉ, “Ipoken pʉra usauro'sa' pe iyesi yau, ekama'. E'tane i'napairon pɨ' usauro'sa' pe iyesi yau, ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' uwɨnɨ auya?” ta'pʉ iya. 	 Jeesus kostis temale: „Kui Ma olen rääkinud pahasti, siis tõesta, et see on paha; aga kui Ma olen hästi rääkinud, miks sa Mind siis lööd?”


I'tu auya'nokon, Papa uya tʉmaimu ennoko'pʉ Esuwerʉ amʉ' piya'. Wakʉ itekare ekama'pʉ iya, wakʉ pe tʉpokon pe uko'man nɨ emapu'tɨnin Sises poro. (Sises esi Esuwerʉ amʉ' epuru pe rɨken pen, e'tane tanporon kon nɨ epuru pe iyesi.) 	 Selle sõna ta on läkitanud Iisraeli lastele, kuulutades Evangeeliumi rahust Jeesuse Kristuse läbi, Kes on kõikide Issand.


Ene auya'nokon inapurɨnʉ mɨrɨ awonsi'kɨ inkupʉnʉ e'tʉrawasoma'pʉ ɨsi'kaisa rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ inkupʉnʉ uya nin si inapurɨnʉ enuka'nʉ'sa' mɨrɨ. 	 Sa näed, et usk töötas ühes tema tegudega ja et tegudest sai usk täiuslikuks


Pʉrowa a'sarutanʉ'nin kasa iyesi, uri'san nanʉmʉnʉ, mɨrɨpan uya pʉrowa pokon pe eke pe iki'ma tanporo ipun yau iyena pʉ'kʉ pona,” ta'pʉ iya. 	 See on haputaigna sarnane, mille üks naine v


Ɨnʉ' kʉrɨ A'poros? Ɨnʉ' kʉrɨ Paarʉ? Poitorʉ ton nɨ nin, kamoro poro apurɨnin nan pe ɨyenasa' kon—Itepuru uya to' poirɨ'ne to' tʉrawasoi'tɨpɨ'sa' awɨrɨ. 	 ta ei ole viisakuseta, ta ei otsi omakasu, ta ei ärritu, ta ei pea meeles paha;


Tanporon kon ukʉipʉnʉ urepayai'ne' ike ton uyepʉ mɨrɨ upiya'; ɨnʉ' rɨ upiya' tʉuye'sen nurunpa uya pʉra rɨ iyesi, 	 Kõik, mis Isa Minule annab, tuleb Minu juure, ja kes Minu juure tuleb, seda Ma ei lükka välja.


Utamokori kon pɨ' isentu'mato' pokon pe, wakʉ tʉusaurokʉ'pʉ kupʉ iya tenu yau. 	 et osutada halastust meie esiisadele ja tuletada meele oma püha lepingut,


Mɨrɨ pata'pʉ pe, mi'tuyatʉi'ne' kasa, serɨ si tʉpʉremato' eporo i'se iyesi a'tai, inurunpa'pʉ si. Inkuu'pʉ rʉ'pʉ enna'po poken pʉra iyesi'pʉ, tʉukaranse tʉpʉremato' warinpa tane iya rɨ. 	 Sest te teate, kuidas ta pärast küll tahtis pärida õnnistust, aga siis hüljati kui kõlvatu; sest ta ei leidnud mahti meeleparanduseks, ehk ta seda küll silmapisaratega otsis.


“Aitune' pe rɨ to' pʉta ton esi mʉn ennoko pɨ'; 	 nende jalad on nobedad verd valama;


Eporo tʉuya'nokon kasa pʉra, to' enna'po'pʉ Surusiran pona iwarinpase'na. 	 ja kui nad Teda ei leidnud, läksid nad tagasi Jeruusalemma ja otsisid Teda sealt.


Urɨ wenai tu'kan kon ka'pon amʉ' uya ɨyewaruma'tɨto' oton kon, e'tane kʉrɨ rɨ pana' pe ne'mʉ'sa'kayai'ne' iu'matʉ pona rɨ epika'tɨto' oton mɨrɨ. 	 Ja te saate kõikide vihaalusteks Minu nime pärast; aga kes jääb püsima otsani, see päästetakse.


Itenu ton esi'pʉ apo' epo'tɨ kasa mɨrɨ awonsi'kɨ tu'kan nɨ aro', kʉron amʉ' esi'pʉ i'pai po. Ese' e'menukasa' esi'pʉ ipɨ', ɨnʉ' ni'tunʉ pen nɨ, kʉrɨ rɨ uya rɨken i'tu. 	 Aga Tema silmad olid tuleleek ja Temal oli peas palju ehissidemeid; ja Temale oli kirjutatud nimi, mida ei tea keegi muu kui Tema Ise.


To' ekanwaka a'tai tuna kapai, Itepuru A'kwarʉ uya Piri' arɨ'pʉ. Kwin pʉrataai esa' uya ene pʉra iyena'pʉ. Mɨrɨ rɨ e'tane, itɨ'pʉ pori' pe esii'ma asanta tawɨrɨ. 	 Aga kui nad veest välja tulid, võttis Issanda Vaim Filippuse ära, ja kojaülem ei näinud teda enam. Aga ta läks oma teed rõõmuga.


Wakʉ pe i'napairon poro to' iku'kɨ, amaimu esi i'napairon. 	 Pühitse neid tões: Sinu sõna on tõde!


Wakʉ nonkasa' nesii ɨpiyau'nokon. 	 Arm olgu teie kõikidega!


Serɨ si serɨ itosorʉwano ite'kwa pe Sises usenpoika'pʉ tʉpoitorʉ ton ena', terikʉ tʉpo te'mʉ'sa'kasa' a'tai. 	 See oli juba kolmas kord, et Jeesus pärast Oma ülestõusmist surnuist näitas Ennast Oma jüngritele.


Makoi uya arɨ'pʉ ka'tawon wʉ' pona. Mɨrɨpan uya inke pʉra tanporo eke ton pata enpoika'pʉ itenu ya'. 	 Siis kurat viis Tema k


“mɨrɨ pe pʉra, ‘Ɨnʉ' u'tɨ serɨ i'nawon ya'?’” kʉkai ta (Kʉrai arʉ'nʉ'nin pe eri'nɨsa' apai ta e'kwa pe). 	 või: kes läheb alla sügavusse? See on: Kristust surnuist üles tooma!”


Mɨrɨpan a'tai Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Ɨyekama'po uya 'nokon. Nai esi Main awɨrɨ Sapa' a'tai tʉku'sen pe: Wakʉ kupʉ mɨrɨ pe pʉra ɨri kupʉ katɨ? Ka'pon pika'tɨ, ima'tanʉkʉ katɨ?” 	 Siis ütles Jeesus neile: „Ma küsin teilt: Kas hingamispäeval on luba teha head v


Mosi' apurɨsa' auya'nokon pe iyesi yau, uyapurɨsa' auya'nokon nɨrɨ nesii'no, apʉne pʉra urɨ pɨ' imenukasa' iya. 	 Sest kui te usuksite Moosest, usuksite te ka Mind; sest tema on kirjutanud Minust.


Punwe epe'tɨsa' a'tai, to' uya ipi'sikʉ makʉi'. Tereutai', tansan pe te'san menkato' pe tʉuya'nokon pa'siki'ti ya', mɨrɨ awonsi'kɨ tansan pen ma'kɨrɨi'ma. 	 Ja kui see täis sai, veeti ta randa, ja istuti maha ning koguti head astjatesse, aga halvad visati ära.


Sises uye'sa' pʉra rɨ marɨ iyesi'pʉ eke iwa pata pona, e'tane Mata uya teporo'pʉ yau rɨ marɨ iyesi'pʉ. 	 Sest Jeesus ei olnud veel jõudnud alevisse, vaid oli veel seal paigas, kus Marta Teda oli kohanud.


Serɨ kasa to' uya ɨkupʉ kon mɨrɨ uyese' pɨ' ɨwesi kon pɨ', apʉne pʉra to' uya i'tu pʉra iyesi kʉrɨ uyenno'nin nʉ'pʉ. 	 Aga seda kõike nad teevad teile Minu nime pärast, sest nad ei tunne Teda, Kes Mind on läkitanud.


Ekama iya rɨ mɨrɨ ɨpɨ'nokon eke rɨ ka'tawon ɨutɨ tapurui'tɨse ikonekasa'. Mɨrɨ yau si enta'nan nɨto' mʉkonekatʉi',” ta'pʉ iya. 	 Ja tema näitab teile suure ülemise toa, mis on valmis korraldatud. Seal valmistage meile.”


Mɨrɨpan usauro'to' oton ama'ai; eke pe asanta tau isauro'to' oton pen. 	 Ta ei riidle ega kisenda, ja Ta häält ei kuulda uulitsail.


Kin poitorʉ uya, “Itepuru, uya'kɨrɨ utɨnpai umʉre erikʉ rawɨrɨ,” ta'pʉ ipɨ'. 	 Kuninga ametnik ütles Temale: „Issand, tule alla, enne kui mu laps sureb!”


to' enu a'kokapɨ'se'na, to' era'tɨto' pe ewarupɨ apai a'kwa winɨkʉi' mɨrɨ awonsi'kɨ Se'tan meruntɨrʉ apai Papa winɨkʉi'. Uyapurɨto' to' uya winɨ, tʉmakooi kon pɨ' usentu'mato' epoto' pe to' uya, wakʉ ton ka'pon amʉ' pata'se' yau to' e'to' pe,’ ta'pʉ iya upɨ'. 	 avama nende silmi, et nad pimedusest pöörduksid valguse poole ja saatana võimuse alt Jumala poole ning saaksid pattude andeksandmist ja osa nende seas, kes on pühitsetud usu läbi Minusse!


Orʉ iwano' pe ɨwesi kon yau, ɨi'nʉnka iya 'nokon mɨrɨ tiwano' pe ɨwesi kon pɨ'. Na'ne' rɨ nin si, orʉ iwano' pe ɨwesi kon pen, e'tane ayanʉnsa' uya 'nokon orʉ apai. Mɨrɨ wenai, orʉ uya ɨyewaruma'tɨ kon. 	 Kui te oleksite maailmast, siis maailm armastaks oma. Aga et te ei ole maailmast, vaid Mina olen teid ära valinud maailmast, sellepärast vihkab teid maailm!


Papa uya mɨrɨ rɨ Wakʉ A'kwarʉ ke to' repasa' urɨ'nokon repa'pʉ tʉuya ike ke rɨ Itepuru Sises Kʉrai apurɨ'nokon a'tai, ɨnʉ' pe ken si te'ku'se Papa ereutanʉkʉ i'se esi?” ta'pʉ Pi'ta uya ka'pon amʉ' Surusiran pon kon pɨ'. 	 Kui nüüd Jumal neile on andnud sama anni kui meilegi, kes usume Issandasse Jeesusesse Kristusesse, kes siis olin mina, et oleksin võinud Jumalat keelata?”


E'tane, tenu kon tʉsa' to' uya a'tai, to' uya eke kuru rɨ tɨ' e'tɨrinkasa' ene'pʉ. 	 Ja silmi t


Sises uya ta'pʉ tʉpoitorʉ ton pɨ', “Ti'tui' e'tɨ', wakʉ pɨ' ɨusenuminkato' kon piyapai ayano'manin kon pɨ'. Ke'taripatʉu, e'tari ton nʉkupʉnʉ kʉ'ku'tʉu, serɨ non pon pɨ' rɨ aya'kwarʉ kon kʉsainʉnpatʉu. Mɨrɨ ku'sa' auya'nokon yau, iyekonekasa' pe pʉra rɨ ɨwesi kon koro'tau ɨyeporo uya 'nokon mɨrɨ ite'kwanau pʉra rɨ. 	 Aga hoidke, et te oma südameid ei koormaks liigsöömise ega purjutamisega ega peatoiduse muredega ja et see päev ei tuleks teie peale äkitselt


Mɨrɨ rɨ e'tane, ɨsi'kaisa rɨ pʉra to' maimu esi'pʉ. 	 Ja n


Sises uya to' usenuminkato' i'tu'pʉ. Mɨrɨpan uya, “Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' se ton pɨ' ɨusenuminka kon? Serɨ kasa ɨusenuminka kon poken pʉra man. 	 Aga Jeesus tundis ära nende m


I'tu auya'nokon nɨ mɨrɨ uiwano' pe rɨ e'tʉrawasomapɨ'sa' pʉrata eporo pɨ' i'se e'to' eporo pɨ', utonpa ton e'to' i'se nɨrɨ. 	 Te teate ise, et need mu käed on teinud tööd minu ja mu kaaslaste vajaduste rahuldamiseks.


e'tane eke pe iku'to', inamato' mɨrɨ awonsi'kɨ tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' esi tanporo wakʉ ku'nin nan iwano' pe: wapiya Esuwerʉ amʉ' pɨ', mɨrɨ tʉpo Esuwerʉ amʉ' pen pɨ', 	 aga au ja kiitus ja rahu igaühele, kes head teeb, nii juudile esiti kui ka kreeklasele!


24 kaisaron kon itepuru ton mɨrɨ awonsi'kɨ asakɨrɨ'nan kon ene amʉ' uta'mo'ka'pʉ Papa apurɨpɨtʉ pe, apono' po iyereutasa', mɨrɨpan kon ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ: “Amen! Areruya!” tukai'. 	 Ja need kakskümmend neli olendit heitsid maha ja kummardasid Jumalat, kes aujärjel istub ja ütlesid: „Aamen, halleluuja!”


Sises uya, “Ɨsi'tɨ', enta'natanʉ'tɨ',” ta'pʉ to' pɨ'. Ipoitorʉ ton uya, “Ɨnʉ' ɨmɨrɨ?” ta pʉra rɨ iyesi'pʉ ipɨ'. Itepuru pe to' uya i'tu'pʉ. 	 Jeesus ütleb neile: „Tulge einestama!” Aga ükski jüngritest ei julgenud Temalt küsida: „Kes sa oled?” Sest nad teadsid, et See oli Issand.


“Papa pɨ' to' enari'nʉnto' pʉra rɨ iyesi to' enu yau,” tawon. 	 ei ole Jumala kartust nende silmade ees!”


Itepuru ena' unmenukanʉ i'tu uya pʉra iyesi, mɨrɨ pe iyesi pɨ' pʉse rɨ senno'ai' tawon, apʉne pʉra ɨri ku'sa' iya pʉra iyesi pɨ'. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ɨpiya'nokon ine'sa' uya, ɨmɨrɨ kuru kin Akʉri'pa piya'. Ekama'popɨtʉ uya'nokon tʉpo, itepuru Sisa ena' unmenukanʉ oton nin si i'tu uya mɨrɨ. 	 Midagi kindlat mul ei ole temast oma isandale kirjutada. Sellepärast ma olen lasknud tema tuua teie ette ja kõigepealt sinu ette, kuningas Agrippas, et mul pärast ülekuulamist oleks midagi kirjutada.


Ɨnʉ' rɨ i'napai rɨ imaimu anʉmʉ pɨ' na'ne', i'napai rɨ Papa esi tukai' ekama iya mɨrɨ. 	 Kes võtab vastu Tema tunnistuse, see kinnitab, et Jumal on tõeline!


Apʉne pʉra Isona esi'pʉ osorʉwau wʉi mɨrɨ awonsi'kɨ osorʉwau ewarupɨ nɨrɨ eke moro' ewan yau. Mɨrɨ na'ne' kasa, Ka'pon, Papa winon uko'manto' oton osorʉwau wʉi mɨrɨ awonsi'kɨ osorʉwau ewarupɨ non ewan yau. 	 Sest otsegu Joona oli valaskala kõhus kolm päeva ja kolm ööd, nõnda peab Inimese Poeg olema maapõues kolm päeva ja kolm ööd.


Tɨwɨrɨ Sapa' kaisa rɨ'ne Esuwerʉ amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Kiri' amʉ' pokon pe itekare pɨ' usauro'nɨ pɨ' iyesi'pʉ, Sises esi pika'tɨnin pe enno'sa' tukai' to' enu ya' enpoika i'se tesi wenai. 	 Aga ta õpetas kogudusekojas igal hingamispäeval ning äratas juute ja kreeklasi usule.


Tikin nɨ ɨwe'to' kon Iya'kwarʉ iwano' yau enkurunpatɨ' kuru tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' na'si'ai'ne' poro. 	 ja olles usinad üksmeelt pidama vaimus rahusideme läbi.


Mɨrɨ a'tai, Sises uya to' arɨ'pʉ Surusiran poi a'ko pe rɨ pata Pe'tani piya'. To' uya eposa' a'tai, temiyatʉ tanʉnse to' pʉrema'pʉ iya. 	 Siis Ta viis nad välja Betaania lähedale ja t


Ɨnʉ' rɨ ka'pon esi yau Papa pokon pe tʉuko'mansen pe te'ku'sen pe tani mainanpai'ma pʉra, kʉrɨ rɨ usenku'tɨ mɨrɨ awonsi'kɨ Papa pokon pe iko'manto' napurɨnʉ esi notʉn pe rɨ. 	 Kui keegi arvab Jumalat teenivat ja ei talitse oma keelt, vaid petab oma südant, selle jumalateenistus on tühine.


Isara'tɨsa' iya e'tane, i'ma'ka iya pʉra iyesi yau, tanporon kon ennin nan uta'kɨrɨ mɨrɨ ipɨ', 	 Et kui ta aluse on rajanud ega suuda l


mɨrɨ awonsi'kɨ Sises Kʉrai winɨpaino, i'napai rɨ kuru ekamanin, wapiya kuru iyentusa' rʉ'pʉ e'mʉ'sa'kasa' rʉ'pʉ eri'nɨto' yapai, mɨrɨpan esi non pon kon kin amʉ' epuru pe. Tɨwɨ ui'nʉnkanin kon, mɨrɨ awonsi'kɨ umo'kanin kon umakooi kon yapai tʉmʉnʉ ke, 	 ja Jeesuselt Kristuselt, Kes on ustav tunnistaja, esmasündinu surnute seast ja maailma kuningate valitseja. Temale, Kes meid on armastanud ja meid on vabastanud meie pattudest Oma Verega,


Papa uya mɨrɨ entaino kuru wakʉ konekasa' uiwano' kon pe, urɨ'nokon pokon pe rɨken to' ekonekasa' e'to' pe wakʉ pe. 	 sest Jumal oli meile varunud midagi paremat, et nad ilma meieta ei pääseks täielikkusesse.


E'tane iweyu uyepʉ, iye'ka'sa' rɨ, i'napai rɨ tʉwɨpʉremasan ɨpʉremato' oton ikʉipʉnʉ pɨ', a'kwarʉ yau mɨrɨ awonsi'kɨ i'napairon yau. Pʉsamoro waraino kon tʉpɨ' tʉwɨpʉremasan warinpa ikʉipʉnʉ uya mɨrɨ. 	 Aga tund tuleb ja on nüüd, et tõelised kummardajad kummardavad Isa vaimus ja tões; sest Isa otsib neid, kes Teda nõnda kummardavad.


mɨrɨpan kon uya ɨri ton ka'pon amʉ' eno'mato' oton apo' ya'. To' ukaranto' oton, mɨrɨ awonsi'kɨ tʉyɨ kon kɨtɨtɨi'mato' oton to' uya mɨrɨ yau,” ta'pʉ iya. 	 ja heidavad nad tuleahju; seal on ulumine ja hammaste kiristamine.


Sises uya tʉpantomʉ i'ma'ka'pʉ se kasa: “Mɨrɨ kasa iu'matʉ pe iye'sa' kon e'to' oton iyepiya'tɨ pe; kamoro iyepiya'tɨ pe iye'sa' kon e'to' oton iu'matʉ pe,” ta'pʉ Sises uya. 	 Nõnda saavad viimsed esimesteks ja esimesed viimseiks. Sest paljud on kutsutud, kuid vähesed on valitud!”


Tuna uyee'pʉ, tuna apɨrʉ ton u'ma'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ a'setun uyee'pʉ e'se'ne' pe ɨutɨ tʉwɨse, e'tane ita'mo'ka'pʉ pen nɨ, apʉne pʉra tɨ' po iyapon esi pɨ'. 	 Ja ränk sadu tuli ja tulid vetevoolud, ja tuuled puhusid ja sööstsid vastu seda koda; aga Ta ei langenud, sest Tema alus oli rajatud kaljule.


Serɨ tawon eta tʉuya a'tai, Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' erasu ton epuru mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' epuru ton usenu'mere'ma'pʉ mɨrɨ, “Ɨ'rɨ rɨ si e'kupʉ'pʉ serɨ ko? Ɨ'rɨ pe to' esi'pʉ?” tukai'. 	 Kui pühakoja pealik ja ülempreestrid neid sõnumeid kuulsid, jäid nad kahevahele, mis sellest arvata.


Mɨrɨ awonsi'kɨ tapurɨi' pʉra e'nɨto' yau to' esi pʉra iyesi yau, to' rɨ are'na'tɨ ipona, apʉne pʉra Papa rɨ esi to' are'na'tɨka'nin pe rɨ kanan. 	 Aga nemadki, kui nad ei jää uskmatusse, jätkatakse puu külge; sest Jumal võib nad jälle külge jätkata.


Iu'matʉ pe, pana' pe e'tɨ' Itepuru yau mɨrɨ awonsi'kɨ meruntɨ ipana'pano yau. 	 Lõppeks, mu vennad, saage vägevaks Issandas ja Ta tugevuse jõus!


Mɨrɨ tʉpo, Papa usaurokʉ'pʉ, ‘Apayan nʉ'san, Esuwerʉ amʉ' e'to' oton ka'kʉran pe tʉron kon pata yau. Mɨrɨ yau, tapiyo' kon pe to' e'tane, to' kota'mato' oton to' uya 400 kaisa rɨ wʉipiya, 	 Ent Jumal rääkis nõnda: tema järglased peavad olema võõrastena võõral maal ja seal nad tehakse orjadeks ja neid vaevatakse nelisada aastat,


Mɨrɨpan a'tai, ta'pʉ iya tu'kan kon pɨ', “Ti'tui' e'tɨ'! Mentai pʉra e'tɨ'! Ka'pon uko'mamʉ pʉra rɨ iyesi serɨ non po inke pori' pe tanporon esa' pe tesi pɨ',” ta'pʉ iya. 	 Ja Ta ütles neile: „Vaadake ette ja hoiduge ahnuse eest; sest külluseski ei olene kellegi elu sellest, mis tal on!”


E'tane rɨ Tai'tas, uya'kɨrɨ iye'sa' rʉ'pʉ a'kwarʉka'pʉ pen nɨ tʉyun pi'pɨ puturʉkato' pe iya, Kiri' pe rɨ iye'tane. 	 Aga Tiitustki, mu kaaslast, ehk ta küll on kreeklane, ei sunnitud end laskma ümber lõigata.


Mɨrɨ koro'tau, Sises apurɨnin nan uta'kwarʉ'tɨ'pʉ pori' ke mɨrɨ awonsi'kɨ Wakʉ A'kwarʉ ke. 	 Ja jüngrid täitusid rõõmu ja Püha Vaimuga.


Ɨ'rɨ pe iyesi Papa uya anʉnsa' pe iyesi yau kota'man nɨto' enpoikato' pe tʉuya mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmeruntɨrʉ usi'tuto' pe, uya imoronka tʉuseta'kai' pʉra kota'man nɨto' ton ipɨ'—iyekonekasa' kon tʉuma'tato' kon pe? 	 Eks Jumal, tahtes osutada Oma viha ja teha teatavaks Oma väge, suure pikameelega sallinud vihaastjaid, mis olid valmistatud hukatuseks,


Mɨrɨ e'tane, Sairas ekoneka'pʉ mɨrɨ yau rɨ tʉuko'manto' pe. 	 Ja Siilas arvas heaks jääda nende juurde.


Awanakʉi' kuru, iyenna'po koro'tau eke pata pona, iwan pe iyesi'pʉ. 	 Aga kui Ta vara hommikul jälle linna läks, hakkas Tal nälg.


Ɨ'rɨ rɨ ipokena' pen ku'sa' iya yau ɨpɨ' mɨrɨ pe pʉra ɨwomasa' iya yau, e'mato' pe uya rɨ iku'kɨ. 	 Aga kui ta sulle on teinud mingit ülekohut või kui tal on võlgu sinuga, siis pane see minu arvele.


Uko'man nɨto' esi iyau, uko'man nɨto' esi ka'pon amʉ' weyu pe. 	 Temas oli elu, ja elu oli inimeste valgus,


Mɨrɨpan pɨ' isanon usewansiuka'pʉ, e'tane si tɨ, “Kʉsekamatʉu ɨnʉ' pana ya' rɨ,” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Ja tütarlapse vanemad kohkusid; aga Tema keelas neid ühelegi rääkimast seda, mis oli sündinud.


Inserʉ, uyauro'kanin nʉ'pʉ enau yʉi korʉ pun konekasa' esi'pʉ pata i'tuto' ike, imʉra'taai ton, mɨrɨ awonsi'kɨ iwekupiri ton. 	 Ja sellel, kes minuga rääkis, oli käes kuldpilliroog, et mõõta linna ja tema väravaid ja tema müüri.


apʉne pʉra main uya kota'man nɨto' nepʉ. Mɨrɨ awonsi'kɨ main pʉra na'ne' airɨ main awɨrɨ pʉra e'nɨto' pʉra iyesi. 	 Sest käsk toob viha; aga kus ei ole käsku, seal ei ole ka üleastumist.


Tiwano' kon pe to' usaurokʉ'pʉ, “‘Epʉn winon,’ ta pe iyesi yau, ‘Ɨ'rɨ pe ken si iyesi pɨ' apurɨ auya'nokon pʉra iyesi'pʉ?’ ta iya esi. 	 Nad arutasid isekeskis ja ütlesid: „Kui me ütleme taevast, siis Ta ütleb: Mispärast te siis teda ei uskunud?


Inserʉ uya ta'pʉ upɨ', “Tuna amʉ' meneine' tekumasen ereutasa' ipo esi mɨrɨ ka'pon amʉ', tʉron kon rʉko' amʉ', tʉpataron kon mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmaimuron kon. 	 Ja ta ütles mulle: „Veed, mis sa nägid seal, kus hoor istub, on rahvad ja rahvahulgad ja rahvahõimud ja keeled.


Si'tipʉn uya imaimu eikʉ'pʉ, “Ɨmɨrɨ'nokon, tʉnamasan itepuru ton, apʉne etatɨ'. Papa usenpoika'pʉ Epʉra'an piya' Me'sa'po'temiya po Eran pona itɨ rawɨrɨ. 	 Aga tema ütles: „Mehed, vennad ja isad, kuulge! Au Jumal ilmus meie esiisale Aabrahamile, kui ta oli Mesopotaamias enne oma siirdumist Haaranisse,


Pata emakʉ rawɨrɨ rɨ, tanporo to' enta'nato' pe ta'pʉ Paarʉ uya. “14 kaisa rɨ wʉi ɨwe'sa' kon sa'man yau tenta'nai' pʉra,” ta'pʉ Paarʉ uya. 	 Aga seni kui valgeks läks, manitses Paulus neid kõiki leiba võtta ja ütles: „Täna on neljateistkümnes päev, kui te ootate ja olete söömata ega ole midagi suhu võtnud.


Tanporo ikupʉ auya pokena' iku'kɨ Sinas, raya pe te'sen mɨrɨ awonsi'kɨ A'poros pika'tɨnin pe to' utɨ koro'tau mɨrɨ awonsi'kɨ menei' tanporo i'se kuru te'to' kon eposa' to' uya. 	 Käsutundja Zeenas ja Apollos varusta hoolsasti teekonnale, et neil midagi ei puuduks.


Mɨrɨ yau, Esuwerʉ amʉ' pen mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' usaurokʉ'pʉ Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas kota'mato', tepuru kon pokon pe to' e'kama'pʉ, tɨ' ke to' wɨto' pe tʉuya'nokon. 	 Kui siis paganad ja juudid oma ülematega ühel nõul tahtsid tulla nende kallale, et neid teotada ja kividega visata,


Apono' rau parau wanamari kasa tʉusensen esi'pʉ awai'nan tɨ' kʉrestarʉ tato' kasa. Mɨrɨpan a'sanau apono' woi iyesi'pʉ asakɨrɨ'nan kon ene amʉ', tenukena' nan to' pʉropo winɨ'ne mɨrɨ awonsi'kɨ to' a'poi winɨ'ne. 	 Ja aujärje ees oli otsekui klaasmeri, mägikristalli sarnane; ja keset aujärge ja aujärje ümber oli neli olendit, täis silmi eest ja tagant.


24 kaisaron kon itepuru ton e'sekunka'pʉ apono' po iyereutasa' piyau apurɨpɨtʉ pe, tʉuko'mansen inke rɨ, inke rɨ, mɨrɨpan kon uya apono' rau tarʉkooi kon, kʉron nonkapɨtʉ'pʉ. 	 heidavad need kakskümmend neli vanemat maha selle ette, Kes aujärjel istub, ja nad kummardavad Teda, Kes elab ajastute ajastuteni, ja panevad oma pärjad maha aujärje ette ning ütlevad:


“Serɨ pɨ' kɨsewansiukatʉu; iweyu uye'nɨ pɨ' man tanporon kon iyeri'sa' kon uruwai' yawon kon uya imaimu eta weyu, 	 Ärge pange seda imeks, sest tuleb tund, mil kõik, kes on haudades, kuulevad Tema häält


Tʉron nɨ ka'pon pona eke tʉnamasen pe tikin nan wʉi esi tʉron nɨ ton kasa pʉra; tʉron nɨ ka'pon pona tanporon nɨ wʉi esi ɨsi'kaisa rɨ. Tʉkaisarɨ'nokon tʉusenuminkato' kon awɨrɨ to' nesii i'se te'to' kon pe kuru. 	 Mõni arvab üht päeva paremaks teisest, aga teine peab kõik päevad ühesuguseks. Igaüks olgu enese mõttes kindel omas veendumuses.


Piri' uya eikʉ'pʉ, “8 kaisaron kapʉi yau e'tʉrawasoman nɨsa' epe'pʉ uya eke pe kiyari enna pʉra rɨ iyesi mɨrɨ to' nonpa ton nʉ'kwɨ rɨ mara rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Filippus vastas Talle: „Leibu kahesaja teenari eest ei jätku neile, et igaüks natukesegi võtaks!”


Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Sairas utɨ'pʉ Anpi'pores mɨrɨ awonsi'kɨ A'poroniya pata ton awɨrɨ. Tesaroni'ka pata eposa' to' uya a'tai, Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' eporo'pʉ to' uya mɨrɨ pata yau. 	 Ja nad läksid läbi Amfipolise ja Apolloonia ja tulid Tessaloonikasse, kus oli juutide kogudusekoda.


Sises uya mɨrɨ eposa' a'tai, tenu tʉrʉ'pʉ iya ka'takʉi', mɨrɨpan uya ta'pʉ ipɨ', “Sa'kiyas, inke pʉra ɨu'tɨkɨ. Serɨ pe ɨiwʉ' ta' utɨ serɨ aka'kʉranpai',” ta'pʉ Sises uya ipɨ'. 	 Kui nüüd Jeesus sinna paika j


“Ekoneka', enta Isutas piya', To'saron itese' asanta ta',” ta'pʉ Itepuru uya ipɨ'. “Ɨnʉ' rɨ mekama'poi' mɨrɨ yau, ‘Ka'pon, Saarʉ itese', Tarʉsas winon pe' serɨ yau nai?’ tukai'. Serɨ a'tai, ɨpʉreman pɨ' man. 	 Issand ütles temale: „Tõuse ja mine sinna tänavasse, mida kutsutakse Õigeks, ja kuula Juuda majas Sauluse-nimelise Tarsose mehe järele, sest vaata, ta palvetab


Ɨpoitorʉ ton piya' inee'pʉ uya, e'tane to' uya epi'tɨ poken pʉra iyesi'pʉ,” ta'pʉ iya Sises pɨ'. 	 Ja ma tõin ta Sinu jüngrite juure, kuid nad ei suutnud teda terveks teha!”


“Sepuran mɨrɨ awonsi'kɨ Na'tari nono pon kon, ka'pon amʉ' Kiyarari e'ma awɨron kon mɨrɨ awonsi'kɨ tuna Isotan ratoi pon kon, Kiyarari, Esuwerʉ amʉ' pen nono yau te'san. 	 „Sebulonimaa ja Naftalimaa; mereäärne tee, maa sealpool Jordanit, paganate Galilea –


Mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ utɨn pɨ' kanau yau tʉ'kena'pɨ pata ya'. 	 Ja nad s


Mɨrɨ a'tai, Sises uya to' pana'tɨ'pʉ, “Serɨ ewarupɨɨi tau kuru, tanporo rɨ unɨmɨ auya'nokon mɨrɨ, te'ku'sen upɨ' wenai, apʉne pʉra iye'menukasa', “‘Karimeru amʉ' pa'simanin wɨnɨ uya mɨrɨ, mɨrɨpan karimeru amʉ' e'ta'nʉ'to' oton tamʉ' ke te'to' kon apai,’ tukai'. 	 Siis ütleb Jeesus neile: „Sel ööl te k


Enwo'ne' winon ɨyemiyatʉ uya ɨye'makoima emapu'tɨ pe iyesi yau, a'tɨkɨ eno'ma pa; wakʉ iwa pe iyesi mɨrɨ tikin nɨ ɨpun tonpa'kasa' auya a'tai, tanporo ɨpun eno'ma ekota'man nɨto' ya' entai,” ta'pʉ Sises uya. 	 Ja kui sinu parem käsi sind pahandab, siis raiu ta maha ja heida enesest ära, sest sulle on parem, et üks sinu liikmeist hukkub kiti et kogu su ihu läheb põrgusse.


Papa apurɨpɨtʉ pɨ' to' esi'pʉ, mɨrɨpan tʉron kon ka'pon amʉ' esi'pʉ pori' pe to' pɨ'. Wʉi kaisa rɨ Itepuru uya tʉnkoneka'san ke to' tonpa'tɨ'pʉ. 	 kiites Jumalat ja leides armastust kõige rahva juures. Aga Issand lisas iga päev nende ühendusele juurde neid, kes päästeti.


Kʉrɨ imu apurɨto' esa' pe na'ne' uya tɨwɨrɨ rɨ uko'man nɨto' eporo, e'tane imu apurɨnin pen uya uko'man nɨto' ento' oton pen, apʉne pʉra Papa uya kota'man nɨto' uko'mamʉ ipo,” ta'pʉ iya. 	 Kes usub Pojasse, sellel on igavene elu; aga kes ei kuule Poja sõna, see ei saa elu näha, vaid Jumala viha jääb tema peale!”


Serɨ ton pɨ' Sises usaurokʉ e'nonkasa' a'tai, anpisin ton nɨ ka'pon amʉ' usewansiuka'pʉ enupan nɨto' iya pɨ', 	 Ja sündis, kui Jeesus oli lõpetanud need kõned, et rahvahulgad hämmastusid Tema õpetusest;


Uyenno'nin nʉ'pʉ rɨ pokon pe esi; tikin sarɨ unonkasa' iya pen, apʉne pʉra ipori'manin ku'nin pe esi ke,” ta'pʉ iya. 	 Ja See, kes Mind on läkitanud, on Minuga; Ta ei ole Mind üksi jätnud, sest Ma teen ikka, mis on Tema meelt mööda!”


Mɨrɨ kasa rɨ, apurɨto' esi, ikupʉ uya isakonʉ'tɨ pʉra iyesi yau, iyeri'sa' pe rɨ iyesi. 	 Nõnda ka usk, kui tal ei ole tegusid, on iseenesest surnud.


“Irawote'siya pon so'si inserʉʉi ena' imenuka': Se ka'kɨ ɨmunkɨ amʉ' pɨ' tukai': “Serɨ main esi Amen winɨpaino pe, main awɨron, i'napai rɨ ekamanin mɨrɨ awonsi'kɨ tanporon Papa nʉkoneka'pʉ esa' winɨpaino. 	 Ja Laodikea koguduse Inglile kirjuta: nõnda ütleb Aamen, ustav ja tõeline tunnistaja, Jumala loodu algus:


To' eikʉ'pʉ iya, “Entantɨ' eke pata Surusiran pona ka'pon piya', mɨrɨpan pɨ', ‘Ti'sa uya tasa' man, “Papa nʉkoneka'pʉ uweyu e'seposa' man, a'ko pe. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', urɨ mɨrɨ awonsi'kɨ upoitorʉ ton pokon pe To' Epoi Itɨ'pʉ Weyu Rʉ'pʉ kupʉ uya ɨiwʉ' tau,” tukai',’ mekamatʉi' ipɨ',” ta'pʉ iya. 	 Tema ütles: „Minge linna ühe mehe juure ja ütelge talle:


Pi'ta kanan e'ku'kaa'pʉ i'tunin pe pʉra. Mɨrɨ a'tai rɨ, kɨrɨtɨkɨ epiya'tɨ'pʉ uturun nɨ pɨ'. 	 Siis Peetrus salgas jälle, ja sedamaid laulis kukk.


Tɨwɨ tanporon kon pɨ' ɨsɨ pe pʉra ɨwe'to' nʉsenei. A'ko pe Itepuru man. 	 Teie leebus saagu teatavaks kõigile inimestele. Issand on lähedal.


To' uya ito'ka'nʉkʉ pʉra iyesi'pʉ tʉkʉipʉnʉ pɨ' tauro'ka tane iya 'nokon. 	 Nad ei saanud aru, et Ta rääkis neile Isast.


“Pori' pe kin esi Itepuru ese' yau nʉye'ai'ne'!” “Tʉusewankamai' pʉra Epʉn yau nesii, mɨrɨ awonsi'kɨ eke pe iku'to' nesii ka'tau!” ta'pʉ to' uya. 	 ning ütlesid: „Kiidetud olgu Kuningas, Kes tuleb Issanda nimel, rahu taevas ja au k


Pata karetaai menukapɨ'nin uya anpisin e'paka'nʉkʉ'pʉ. “E'pe'sas pon kon ka'pon amʉ'! I'tu auya'nokon pʉra pe' nai tanporo mɨ awɨron pata uya i'tu E'pe'sas esi eke Arʉ'times pɨ' ɨpʉreman nɨto' iwʉ' erasu pe te'san pe tukai'? Mɨrɨ nɨrɨ ipe ika'sa' Epʉn winɨ ita'mo'kasa' erasuntɨnin pe e'nɨ'nokon tukai'. 	 Viimaks linnakirjutaja vaigistas rahva ning ütles: „Efesose mehed, kas on ühtki inimest, kes ei teaks, et efeslaste linn on suure Artemise ja tema taevast mahalangenud kuju hoidja?


Isens, Pi'ta mɨrɨ awonsi'kɨ Isaan, anʉnsan kon itepuru ton pe uya urɨ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas a'si'pʉ temiyatʉ kon enwo'netʉ ke tʉtonpa kon pe, wakʉ nonkasa' uyena' to'ka'nʉkʉ tʉuya'nokon a'tai. To' uya ewai' ta'pʉ, ina utɨto' pe iyesi a'tai Esuwerʉ amʉ' pen ton piya', mɨrɨ awonsi'kɨ kamoro Esuwerʉ amʉ' piya'. 	 ja kui Jakoobus ja Keefas ja Johannes, keda peeti sambaiks, tundsid ära armu, mis mulle oli antud, andsid nad mulle ja Barnabasele kätt osaduse täheks, et meie paganate seas ja nemad ümberlõigatute seas, kuulutaksime armuõpetust,


Serɨ awonsi'kɨ, 5 kaisaron kon ka'pon amʉ' e'to' oton ɨsitonpa pe usewa'noman pɨ'; osorʉwawon kon asa'ron kon ewa'noma pɨ', asa'ron kon osorʉwawon kon ewa'noma pɨ' nɨrɨ. 	 Sest nüüdsest alates peavad viis ühes majas olema lahkmeeles, kolm kahe vastu ja kaks kolme vastu,


Osorʉwau wʉi itenu pʉra iyesi'pʉ. Iyenta'na pʉra, ɨ'rɨ rɨ ensi iya pʉra iyesi'pʉ. 	 Ja kolm päeva ta ei näinud, ei söönud ega joonud.


Surusiran eposa' ina uya a'tai, ina tonpa ton uya ina ereutanʉkʉ'pʉ tepori'ma kon pe. 	 Ja kui me jõudsime Jeruusalemma, võtsid vennad meid heal meelel vastu.


Sises uya ta'pʉ, “Papai, to' pɨ' ɨsentu'makɨ, apʉne pʉra to' uya i'tu pʉra rɨ iyesi ɨri kupʉ tʉuya'nokon tukai',” ta'pʉ iya. Ipon nʉ'pʉ ta'nʉkʉ'pʉ to' uya te'wapiya'kapɨ'se. 	 Aga Jeesus ütles: „Isa, anna neile andeks, sest nad ei tea, mida nad teevad!” Ja nad jagasid Tema riided ning heitsid liisku nende pärast.


E'tane ipoitorʉ ton e'to' yau kanau esi'pʉ ɨnnɨ rɨ ite'pi piyapai. Eke pe rɨ sipa'sipa esi'pʉ kanau rɨ tʉwɨpɨ'se, apʉne pʉra a'setun uyee'pʉ ɨsɨ pe to' winɨkʉi'. 	 Aga paat oli juba palju vagusid maad kaldast eemal ja oli hädas lainetega, sest tuul oli vastu.


Ipoitorʉ ton si utɨ'pʉ eke pata pona, mɨrɨpan kon uya si eporo'pʉ Sises uya tauro'ka'pʉ kon kasa rɨ, mɨrɨpan kon uya si To' Epoi Itɨ'pʉ Weyu Rʉ'pʉ pɨ' te'to' kon koneka'pʉ. 	 Ja Tema jüngrid läksid ära ja tulid linna ning leidsid n


Sises usarɨ koro'tau Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' pʉ'kʉ tau, Saraman Epa'kato' Iya' tawɨrɨ, 	 Ja Jeesus köndis pühakojas Saalomoni võlvitud hoones.


Mɨrɨ yau, tʉron nɨ pe iyena'pʉ, itemʉ' e'wei'tɨ'pʉ wʉi enu kasa, mɨrɨ awonsi'kɨ ipon ena'pʉ aimu'ne, enkena' pe. 	 Ja Ta muudeti nende ees; ja Ta pale paistis otsegu päike ja Ta riided läksid valgeks otsegu valgus.


E'tane Paarʉ parusi mʉre uya etasa' a'tai, itɨ'pʉ soisa amʉ' iwʉ' ta' Paarʉ piya', ipana'tɨse'na iwɨnɨ pɨ' to' e'kamasa' ekamai'. 	 Aga Pauluse õepoeg sai kuulda varitsemisnõust ja läks alla ning tuli kindlusesse ja teatas seda Paulusele.


Mɨrɨ pɨ' Pari'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Main pɨ' enupanin nan uya Sises ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' ɨpoitorʉ ton esi pʉra iyesi uyepuru kon eseru rʉ'pʉ awɨrɨ, e'tane ɨri rɨ temiyatʉ kon ke to' enta'na?” ta'pʉ to' uya. 	 küsisid Temalt variserid ja kirjatundjad: „Miks Sinu jüngrid ei ela vanemate pärimuse järele, vaid söövad leiba ebapühade kätega?”


“Ɨ'rɨ kasa si serɨ e'kupʉ, a'pɨ'pʉn urɨ?” ta'pʉ Meri uya inserʉ pɨ'. 	 Aga Maarja ütles Inglile: „Kuidas see v


To' nin si epa'ka'pʉ mɨrɨ uruwai' yapai. Emennʉ'pʉ po, Sises e'mʉ'sa'kasa' a'tai nin si, to' utɨ'pʉ mɨrɨ Surusiran pona. Mɨrɨ yau, tu'kan kon nɨ ka'pon amʉ' uya to' ene'pʉ. 	 ja tulid välja haudadest ja läksid pärast Tema ülest


Sises uya kanan takaa'pʉ to' pɨ', “Utɨto' oton mɨrɨ. Uwarinpato' auya'nokon oton, e'tane amakooi kon yau rɨ auma'tato' oton kon. Ɨutɨ kon pʉra iyesi utɨyai'ne' ya',” ta'pʉ iya. 	 Siis ütles Jeesus taas neile: „Mina lähen ära ja te otsite Mind, ja te surete oma pattudesse. Kuhu Mina lähen, sinna teie ei või tulla!”


Mɨrɨ a'tai, Sises uya ta'pʉ, “Ɨ'rɨ tukai' se pɨ' mɨsenuminkayatʉu? Ka'pon esi'pʉ asa'ron kon imunkɨ amʉ'. Wapiyaro' tʉmu piya' itɨ'pʉ, mɨrɨpan uya, ‘Mooi, e'tʉrawasomai' enta kʉre' itese' kiyari e'kwa na',’ ta'pʉ iya. 	 Aga mis te arvate? Ūhel inimesel oli kaks poega. Ja ta läks esimese juure ning ütles: Poeg, mine täna tööle mu viinamäele!


Mɨrɨ a'tai si ɨutɨ ta' Sises ewonka'sa' koro'tau, to' uyee'pʉ ipiya'. To' ekama'po'pʉ iya, “Mapurɨyatʉu pe' ɨyepi'tɨ uya 'nokon tukai'?” ta'pʉ iya. Mɨrɨpan kon uya si ta'pʉ, “Ewai', Uyepuru, ina uya rɨ ayapurɨ,” ta'pʉ to' uya. 	 Kui Ta tuppa astus, tulid need pimedad Tema juure, ja Jeesus ütles neile: „Kas te usute, et Ma võin seda teha?” Nemad ütlesid temale: „Jah, Issand!”


Mɨrɨpan pirikʉ iya: “To' makooi mɨrɨ awonsi'kɨ main uya tato' awɨrɨ pʉra to' nʉkupʉnʉ kupʉ uya pen uyenu yau,” ta iya. 	 ega mäleta enam nende patte ja ülekohtutegusid!”


“Ɨnʉ' pe ken ɨwesi?” ta'pʉ to' uya ipɨ'. “Mɨsi'kɨrɨ rɨ sa'ne kʉrɨ rɨ ukayai'ne' rɨ,” tukai' Sises uya to' eikʉ'pʉ. 	 Nemad aga ütlesid Temale: „Kes Sa siis oled?„ Jeesus vastas neile: „Kõigepealt See, mida Mina teile ütlengi.


Kane, tanporo serɨ ton yau'ne e'nɨ'nokon entakanin nan entai kuru rɨ, kʉrɨ ui'nʉnkanin kon poro. 	 Aga selles kõiges me saame täie võidu Tema läbi, Kes meid on armastanud!


Tʉpoitorʉ ton tʉkɨ'mai' tʉpiya', ta'pʉ to' pɨ', “I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon, pʉse rɨ entu'manin itaan'pʉ ima'tasa' rʉ'pʉ uya eke pe kuru itʉsa' mɨrɨ pʉrata yen ya', tanporo tʉron kon entai kuru. 	 Ja Ta kutsus Oma jüngrid Enese juure ning ütles neile: „T


“Mɨrɨ pe pʉra kanan, nai kasa ɨnʉ' rɨ ewomʉ pana'pan iwʉ' ta' itapuruui ton ase'na? Wapiya auronpɨ'sa' a'tai rɨ nin iye'kupʉ. Mɨrɨ a'tai nin itimamin arɨ iya itiwʉ' tapai. 	 Või kuidas võib keegi minna vägeva kotta ja riisuda tema riistu, kui ta enne ei seo seda vägevat? Alles siis ta saab riisuda tema maja.


“Pori' pe kuru kamoro esi tʉpon kon korʉkasa' to' uya na'ne' wakʉ pe, mɨrɨpan kon repato' oton Papa uya uko'man nɨto' ku'nin ye' eperu ke, to' ewonto' pe mʉra'ta amʉ' awɨrɨ eke pata ya'. 	 Õndsad need, kes oma rüüd pesevad, et neil oleks meelevald süüa elupuust ja väravaist linna sisse minna!


“Itepuru, amaimu ekamanin nan pu'kena' amʉ' wɨpɨtʉ'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon uya ɨyena' use'man nɨto' apon a'morʉpɨtʉ'pʉ; urɨ rɨken e'nonkasa', mɨrɨpan kon esi urɨ rɨ nɨrɨ ɨnwɨka'pai,” tawon? 	 „Issand, Sinu prohvetid on nad tapnud ja Sinu altarid maha kiskunud, ja mina olen üksi üle jäänud, ja nemad tahavad võtta mu elu!”


Tu'kan kon uya Sises maimu apurɨ'pʉ mɨrɨ yau. 	 Ja seal uskusid paljud Temasse.


Itepuru ton usewansiuka'pʉ, ɨpiyɨ'ke' pe pʉra Pi'ta mɨrɨ awonsi'kɨ Isaan ene tʉuya'nokon pɨ' sepa' nan nɨ mɨrɨ awonsi'kɨ isenupasa' kon pen nɨ, e'tane to' uya to' to'ka'nʉkʉ'pʉ Sises a'kɨron kon nʉ'san pe. 	 Aga kui nad Peetruse ja Johannese julgust nägid ja teada said, et nad on kirjatundmatud ja õppimatud mehed, panid nad seda imeks ja tundsid nad ära, et nad olid need, kes olid olnud Jeesusega.


Utonpa ton, ɨtonpa kon pɨ' ɨri pe isapema pe tʉusauro'se pʉra e'tɨ'. Ɨnʉ' rɨ ɨri pe isapema pe tʉtonpa pɨ' tʉusauro'sen, mɨrɨ pe pʉra iteseru aimenkanin usaurokʉ main, Mosi' winon pɨ' ɨri pe isapema pe mɨrɨ awonsi'kɨ iteseru aimenka iya. Main eseru aimenka auya a'tai, iyawɨrɨ ɨwesi pen mɨrɨ, e'tane iteseru aimenkato' auya po ɨyereuta. 	 Ärge rääkige, vennad, paha üksteisest! Kes vennast räägib paha ja mõistab kohut venna üle, see räägib paha käsuõpetusest ja mõistab kohut käsuõpetuse üle. Aga kui sa mõistad kohut käsuõpetuse üle, siis sa ei ole käsutäitja, vaid kohtumõistja.


Mɨrɨ awonsi'kɨ i'tu'nokon tanporon yau rɨ Papa e'tʉrawasoma wakʉ pe ti'nʉnkanin ku'nin pe, ikɨ'masa' kon mɨrɨto' pe ta'pʉ tʉuya awɨrɨ. 	 Aga me teame, et neile, kes Jumalat armastavad, kõik ühtlasi heaks tuleb, neile, kes Tema kavatsuse järgi on kutsutud.


“Miyarɨ,” ka'tɨ' Kʉrai Sises yau wakʉ ton pɨ'. Utonpa kon amʉ' upiyawon kon, “Miyarɨ,” tato' ennoko pɨ' man. 	 Tervitage kõiki pühasid Kristuses Jeesuses! Teid tervitavad minu juures olevad vennad.


Serɨ si tʉrawaso enuka'nʉ'sa' uya tʉpo mɨrɨ awonsi'kɨ to' uya si tʉneporonʉ kon eposa' ene tʉpo, utɨ si mɨrɨ Sʉ'pen pona utɨ pe ɨyenei'ma'nokon. 	 Kui ma siis selle asja olen toimetanud ja neile selle saavutuse ustavalt kätte saatnud, tahan ma teie kaudu minna Hispaaniasse.


7 pe to' ku'nin inserʉ uya ti'sawʉ yawon i'kwamʉ'pʉ kakʉi'. Eke main uyee'pʉ apono' winɨpai Papa ena' use'man nɨto' iwʉ' tapai, “Iu'ma'sa' man!” ta'pʉ iya. 	 Ja seitsmes Ingel valas oma kausi välja õhku, ja suur hääl kostis taeva templist aujärjelt ning ütles: „See on sündinud!”


Ito'ka'nʉ'tɨ', kamoro apurɨnin nan esi Epʉra'an munkɨ amʉ' pe tukai'. 	 Te ju teate, et need, kes on usust, on Aabrahami lapsed.


Apʉne pʉra ka'pon amʉ' eseru maimenkayatʉi'ne' kasa rɨ marɨ ɨyeseru kon aimenka mɨrɨ. I'tuto' auya'nokon yai pe rɨ ɨnkupʉ'pʉ yai rɨ ɨyena'nokon i'tu mɨrɨ. 	 Sest missuguse kohtuga te kohut mõistate, niisugusega mõistetakse teile kohut; ja missuguse mõõduga te mõõdate, niisugusega möödetakse ka teile.


Ɨmɨrɨ iyemari'masa' kon ka'pon amʉ' kʉsekumanin tawon, tekumasen pe' ɨmɨrɨ? Ɨmɨrɨ papa tato' ipɨ' pe ika'sa' itewaruma, ɨpʉreman nɨto', use'man nɨto' iwʉ' ton pe' rapumanin ɨmɨrɨ? 	 kes ütled, et ei tohi abielu rikkuda, ise rikud abielu; kes pead ebajumalaid jäledaks asjaks, ise riisud pühamut;


Pi'ta utɨ'pʉ iya'kɨrɨ pariki'si tapai. I'napai rɨ pe' ne'ku'ai'ne' esi tai'ma rɨ Pi'ta epa'ka'pʉ pariki'si tapai, tenu uta'kwakasa' uya rɨ na'kɨ ene tukai' ɨsenuminkai'ma. 	 Ja ta tuli välja ja läks ta järele ega teadnud, et on ilmsi see, mis sünnib ingli kaudu, vaid mõtles nägevat nägemust.


Mɨrɨpan kon uya tɨ' ama'pʉ. Mɨrɨ a'tai, kakʉi' tenu tʉtʉse Sises uya ta'pʉ, “Papai, tenki ukayai' umaimu etasa' auya pɨ'. 	 Siis nad tõstsid kivi ära. Aga Jeesus tõstis Oma silmad ütles: „Ma tänan Sind, Isa, et sa oled kuulnud!


Tu'kan kon pen nɨ ka'pon amʉ' ena'pʉ Paarʉ pɨkɨron kon pe, mɨrɨpan kon uya nɨrɨ Sises apurɨ'pʉ. To' koro'tau Sises apurɨnin pe iyenasa' ese' esi Tayano'siyas, Areyo'pakas itese' konsʉrʉ amʉ' tonpa pe te'sen, Tamares itese' nɨrɨ uri'san, mɨrɨ tʉpo tʉron kon uya rɨ nɨrɨ Sises apurɨ'pʉ. 	 Ent mõned mehed ühinesid temaga ja said usklikuks; nende hulgas oli ka Areopaagi liige Dionüüsios ja üks naine, nimega Daamaris, ja muid ühes nendega.


Tewan yau rʉ'kwɨ rɨ, “Sises pon nɨ a'pɨ'sa' uya yau, usepi'tɨ rɨ mɨrɨ,” ta'pʉ iya. 	 Sest ta ütles iseeneses: „Saaksin Ma vaid puudutada Tema kuube, siis ma pääseksin!”


Mɨrɨ apai, ina kanan utɨ'pʉ parau po Sai'pʉras opa'wʉ pata winɨkʉi', mɨrɨ airɨ tʉtʉi pe iyesi pɨ', apʉne pʉra pana' pe kuru a'setun uyee'pʉ ina winɨkʉi'. 	 Ja kui me sealt olime läinud merele, purjetasime Küprose varju, sest tuuled olid vastu,


“I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon; pʉse rɨ entu'manin nʉ'kwɨ itaan'pʉ ima'tasa' rʉ'pʉ uya itʉsa' eke pe tanporon kon nʉtʉrʉ'pʉ entai rɨ. 	 Ja Ta ütles: „T


Papa rɨken ta'kwarʉ kenan iwano' pe eke pe iku'to' nesii tɨwɨrɨ rɨ Sises Kʉrai poro! Amen. 	 ainsale targale Jumalale, Jeesuse Kristuse läbi, Temale olgu au ajastute ajastuteni! Aamen.


Ɨyenupa'pʉ kon, ɨuko'mamʉ'pʉ kon eseru pɨ', penaro' ɨyeseru kon nonka kon pa, ɨyenku'tɨpai'nokon te'sen pɨkɨrɨ ɨwesi kon nʉma'tanʉkʉ'pʉ; 	 et teil tuleb enesest ära heita endise elu poolest vana inimene, kes ennast hävitab järgides petlikke himusid,


Utonpa kon amʉ' enupa to' uya urɨ'nokon Roman amʉ' nʉkupʉnʉ pen nɨ ku'to' pe to' uya,” ta'pʉ to' uya. 	 Nad kuulutavad kombeid, mida meil kui roomlasil ei sünni vastu võtta ega täita!”


Tesaroni'ka po rɨ kanan esi a'tai i'se e'to' enno'pɨtʉ pɨ' ɨwe'pɨtʉ'pʉ kon. 	 sest Tessaloonikassegi te saatsite minu tarviduseks ühe ja teise korra.


Paarʉ usaurokʉ koro'tau, wakʉ pe ka'pon uko'manto' pɨ', ti'tui' ka'pon e'to' pɨ' tʉnkupʉnʉ pɨ' tʉuko'mamʉ yau, mɨrɨ awonsi'kɨ eseru aimenkato' weyu rɨ e'seporo pɨ', Piri'kʉs usenari'pa uya ta'pʉ, “Mɨrɨ kasa rɨken nɨ nesii, enta. Ɨkɨ'ma uya kanan mɨrɨ iweyu eposa' uya a'tai,” ta'pʉ iya. 	 Aga kui Paulus kõneles õigusest ja kasinusest ja tulevasest kohtust, ehmus Feeliks ja kostis: „Mine seks puhuks ära; kui mul aega on, kutsun ma sind jälle!”


Enno'sa' kon utɨ'pʉ Esuwerʉ amʉ' Konsʉrʉʉi ton piyapai. Pori' pe to' esi'pʉ, apʉne pʉra Papa pona wakʉ pe rɨ iyesi pɨ' to' ekota'ma Sises ese' wenai. 	 Aga nemad läksid Suurkohtu eest minema, rõõmsad sellest, et neid oli väärt arvatud kannatama teotust Selle nime pärast.


Mɨrɨ a'tai, Paire' uya ekama'po'pʉ, “Eta auya pʉra pe' iyesi ɨri pe to' usaurokʉ ɨpɨ'?” ta'pʉ iya. 	 Siis ütles Pilaatus Temale: „Eks Sa kuule, mida k


Mɨrɨpan, serɨ pe si enkɨ, Papa: ina enari'pa to' uya; ina, ɨpoitorʉ ton iku'kɨ wakʉ pe, tepiyɨ'se pʉra amaimu ekamato' pe ina uya. 	 Ja nüüd vaata, Issand, nende ähvardamistele ja anna Oma sulastele kõige julgusega rääkida Sinu sõna,


12 kaisa rɨ iye'to' airɨ rɨ to' esi'pʉ. 	 Neid oli üldse ligi kaksteist meest.


Mɨrɨpan Sises ukɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ, “Papai, ɨyena' si uya'kwarʉ sitʉyai'!” ta'pʉ iya. Serɨ ta tʉpo si, iyerikʉ'pʉ mɨrɨ. 	 Ja Jeesus kisendas suure häälega ning ütles: „Isa, Sinu kätte Ma annan Oma vaimu!” Ja kui Ta seda oli ütelnud, heitis Ta hinge.


ka'pon amʉ' uya i'tuto' pe iye'sa' rʉ'pʉ pen tʉron nɨ a'tai iye'sa' kon ena' serɨ a'tai isenpoikasa' na'ne' kasa Iya'kwarʉ winɨ wakʉ ton Papa nennoko'san itekare ekamai' mɨrɨ awonsi'kɨ pu'kena' amʉ' ena'. 	 mida endistes põlvedes inimlastele ei ole teada antud, nagu see nüüd on ilmutatud Tema pühadele Apostlitele ja prohvetitele Vaimu läbi,


To' tamokori ton pokon pe unkoneka'pʉ ekonekan nɨto' waraino pen, to' emiya pɨ' to' a'si'pʉ uya a'taino to' ato' pe uya Isi' apai, apʉne pʉra tʉmɨrɨ'nokon pokon pe ekoneka a'tai tʉusaurokʉ'pʉ kon awɨrɨ pʉra to' esi'pʉ, mɨrɨpan kon piyapai era'tɨ'pʉ, ta Itepuru uya. 	 mitte selle lepingu sarnase, mille Ma tegin nende vanematega sel päeval, mil Ma võtsin nad kättpidi, et viia nad välja Egiptusemaalt — sest nad ei jäänud Minu lepingusse ja nii Minagi ei hoolinud neist, ütleb Issand —


Apʉne pʉra Kʉrai yau rɨ iyenuka'sa' Papa uko'manto' uko'mamʉ mɨrɨ ka'pon pe, 	 Sest Temas elab kõik Jumala olemise täius ihulikult.


Pu'pʉra kuru rɨ pe' ɨwesi kon? Papa A'kwarʉ a'kɨrɨ ɨye'sara'tɨ kon tʉpo, serɨ pe i'se ɨwe'to' kon pe' eporo i'se ɨwesi kon ka'pon nʉkupʉnʉ winɨ? 	 Kas te olete nii mõistmatud? Te algasite Vaimus; kas tahate nüüd lihas lõpetada?


E'tane Sises utɨ'pʉ Are' Wʉpʉ pona. 	 Aga Jeesus läks õlimäele.


Mɨrɨ pata wekupiri ekonekasa' esi'pʉ 12 kaisaron tɨ', iyapon pe te'sen po'ne, mɨrɨpan pɨ'ne 12 kaisaron kon itekare ekamai' karimeru mʉre nennoko'san ese' ton e'menukasa' esi'pʉ. 	 Ja linna müüril on kaksteist aluskivi ja nende peal Talle kaheteistkümne Apostli nimed.


“Emennʉ'pʉ rɨ kamoro nin si uyee'pʉ mɨrɨ, mɨrɨpan kon uya ta'pʉ, ‘Ina epuru, mʉra'ta a'kokakɨ ina iwano' pe!’ ta'pʉ to' uya. 	 Pärast tulid ka teised neitsid ja ütlesid: Issand, Issand, ava meile!


Apʉne pʉra Papa uya i'naino ipanta ton enkurunpasa' pʉra iyesi yau, ɨmɨrɨ rɨ nɨrɨ enkurunpa iya pʉra iyesi mɨrɨ. 	 Sest kui Jumal ei säästnud loodud oksi, ega Ta sindki säästa!


Parau pon ɨsɨ sipa'sipa pe to' esi, to' ɨpiyɨ'to' a'koronta; sirikɨ amʉ' tʉutano'ma kon pe tʉupininsan, to' iwano' pe ipan nɨ ewarupɨ ekonekasa' tɨwɨro' pe rɨ. 	 metsikud merelained, mis vahutavad välja oma häbi, eksijad tähed, kellele pilkane pimedus on varutud igaveseks ajaks.


Ɨnʉ' rɨ Papa e'to' i'se ku'nin esi mɨrɨ uyakon pe mɨrɨ awonsi'kɨ uparusi pe mɨrɨ awonsi'kɨ usan pe,” ta'pʉ iya. 	 Sest kes iganes teeb Jumala tahtmist, see on Mu vend ja


Sises e'sara'tɨ e'tʉrawasoman pɨ' rawɨrɨ, Isaan uya itekare ekama'pʉ tanporon kon Esuwerʉ awon kon pɨ', ɨri tʉnkupʉnʉ kon apai to' era'tɨto' pe, mɨrɨpan kon epa'taisimato' pe. 	 siis kui otse enne Tema ilmumist Johannes kuulutas meeleparanduse ristimist kõigele Iisraeli rahvale.


Mɨrɨ awonsi'kɨ amaimu rɨ marɨ tʉna'popɨ'se kɨpʉremai, Papa i'tunin nan pen kasa tʉmaimu kon useta pe tekamai', apʉne pʉra tu'kan nɨ esakʉ tʉuya'nokon pɨ'. 	 Aga kui te palvetate, siis ärge palju lobisege, nõnda nagu paganad, sest nad arvavad, et neid kuuldakse nende paljude sõnade tõttu.


apʉne pʉra uye'sa' serɨ Epʉn poi uyenno'nin nʉ'pʉ eseru ku'se'na, uyeseru ku'se'na pen. 	 Sest Ma olen taevast alla tulnud mitte Oma tahtmist tegema, vaid Selle tahtmist, Kes Mind on läkitänud.


Mɨrɨ ko'mamiri pe rɨ, Sises uya, “Iratoi pona utɨnpai'nokon,” ta'pʉ tʉpoitorʉ ton pɨ'. 	 Ja samal päeval, kui


Sises uya mɨrɨ tawon etasa' a'tai, iyenna'po'pʉ Isutiya poi Kiyarari pona. 	 siis Ta lahkus Judeast ja läks Galileasse.


Surusiran eporo to' uya koro'tau, Pe'pake mɨrɨ awonsi'kɨ Pe'tani ya' si to' uye'ka'sa' Are' Wʉpʉ pon, Sises uya asa'ron kon tʉpoitorʉ ton ennoko'pʉ 	 Ja kui nad Jeruusalema ligi said, Betfage ja Betaania poole


Mɨrɨpan ɨnʉ' rɨ kʉsesa'tʉu, ‘Ukʉipʉnʉ,’ tukai' serɨ non po, apʉne pʉra tikin nan nɨ ɨkʉipʉnʉ kon esi, Epʉn pon. 	 Ja ärge te kutsuge kedagi maa peal oma isaks, sest üks on teie Isa, Kes on taevas.


Isakon, Isaan usaurokʉ etanin nʉ'pʉ, Sises e'ma'pʉkanin nʉ'pʉ esi'pʉ Anturu, Saiman Pi'ta akon. 	 Andreas, Siimon Peetruse vend, oli üks neist kahest, kes oli kuulnud Johannese ütlust ja hakanud Jeesust järgima.


Mɨrɨ yau, Seko' tuna'kwaai yen esi'pʉ, Sises nin si useta'kasa' tʉutɨ ke rɨ, ereuta'pʉ mɨrɨ tuna yen piyau. 12 a'kʉra' pata esi'pʉ. 	 Seal oli Jaakobi allikas. Väsinuna teekäimisest istus siis Jeesus maha allika ääre. Oli arvata kuues tund.


“Wapiyaro' uye'sa' uya, ‘Uyepuru, tikin nɨ urepa'pʉ auya ike piri'sa' uya man, 10 kaisa rɨ nin si maina esi,’ ta'pʉ. 	 Siis tuli sinna esimene ja ütles: Isand, sinu nael raha on tootnud kümme naela!


“Ɨutɨ ta' ɨyewomʉ kon rawɨrɨ, ‘Tɨwɨ tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' nesii serɨ ɨutɨ tau,’ mʉkatʉi'. 	 Kuhu majasse te aga iganes sisse lähete, seal ütelge esiti: „Rahu olgu sellele kojale!”


Uri'sami'si amʉ' uya iyeri'sa' kon tʉtonpa kon e'mʉ'sa'kasa' epopɨtʉ'pʉ. Tʉron kon kota'ma'pʉ ipan pe tʉnonka kon i'se pʉra to' esi pɨ', wakʉ te'mʉ'sa'kato' kon epoto' pe tʉuya'nokon te'san terikʉ kon tʉpo. 	 Naised said tagasi oma surnud ülestõusmise läbi. Teised lasksid ennast piinata ega võtnud vastu vabastamist, et saaksid parema ülestõusmise osalisiks.


Tʉron nɨ Sapa' a'tai, tu'ke rɨ anpisin pe Antiyo' pon kon amʉra'pʉ Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' ta' Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas usaurokʉ etase'na Itepuru Sises pɨ'. 	 Aga järgmisel hingamispäeval kogunes peaaegu kõik linn kuulama Jumala sõna.


Uyewankamayatʉi', ɨpɨ'nokon nɨ sa'ne wakʉ rɨ ku'to' uya i'ma'kasa' uya pɨ'. 	 Ma kardan teie pärast, et ma teie kallal ehk asjata olen vaeva näinud.


Pari'si amʉ' uya serɨ ton pɨ' ka'pon amʉ' etarerumʉ eta'pʉ, mɨrɨpan kon uya use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton mɨrɨ awonsi'kɨ Pari'si amʉ' uya use'man nɨto', ɨpʉreman nɨto' iwʉ' erasu ton ennoko'pʉ Sises a'sise'na. 	 Variserid kuulsid rahvast isekeskis seda Temast sosistavat. Ja variserid ja ülempreestrid läkitasid sulaseid Teda kinni võtma.


Apʉne pʉra ɨnʉ' rɨ serɨ yau tʉuko'manto' ɨnnonkapai pʉra na'ne' uya epoto' oton pen nɨ, e'tane ɨnʉ' rɨ serɨ yau tʉuko'manto' nonkanin uya, urɨ wenai, epoto' oton. 	 Sest kes iganes oma hinge tahab päästa, see kaotab selle; aga kes oma hinge kaotab Minu pärast, see leiab selle.


“Mɨrɨ pe iyesi pɨ', mɨrɨ pɨ' ekonekasa' man: sa'man pe iku'pai pʉra man Esuwerʉ amʉ' pen pona nera'tɨyai'ne' nan Papa winɨkʉi'. 	 Sellepärast arvan mina, et neile, kes paganate seast pöörduvad Jumala poole, ei peaks tehtama raskusi,


Mɨrɨ awonsi'kɨ utonpa kon pɨ' tʉusenuminkasen pe e'nɨpai'nokon to' pori'manin pe tʉusi'nʉnkasen pe mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ ku'nin pe to' e'to' pe. 	 Ja pidagem üksteist silmas õhutamiseks armastusele ja headele tegudele.


Sises uya to' eikʉ'pʉ, “Tanporon kon pɨ' ta pen nɨ mɨrɨ, e'tane kamo rɨken anʉnnin nʉ'san nɨ. 	 Aga Tema ütles neile: „Kõik ei saa aru sellest sõnast, vaid ainult need, kelledele see on antud.


Mɨrɨpan utɨ'pʉ iten a'pɨ'se'na, mɨrɨpan anin nan e'takʉ'ka'pʉ. Mɨrɨpan pɨ', “Moineri'pɨ, e'mʉ'sa'ka'!” ta'pʉ iya. 	 Ja ta astus ligi ja puudutas puusärki; aga kandjad jäid seisma. Ja Ta ütles: „Noormees, ma ütlen sulle, t


Mɨrɨ koro'tau, ka'pon, makoi a'kwarʉ yen pe te'sen mɨrɨ yau Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' tau, ukɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ, 	 Ja nende kogudusekojas oli parajasti inimene, kelles oli rüve vaim, ja see kisendas


Mɨrɨ a'tai, tese ke te'sen a'sisa' pariki'si ta' esi'pʉ, Parapas tukai' tesa'sen. 	 Ja neil oli siis kuulus vang, nimega Barabas.


Ise'si nin si esi'pʉ mɨrɨ Tepi' kin pe te'sen kʉipʉnʉ pe. Tepi' esi'pʉ Saraman kʉipʉnʉ pe, Iuraya no'pʉ rʉ'pʉ esi'pʉ na'ne' isan pe, 	 Jessele sündis kuningas Taavet; Taavetile sündis Uurija naisest Saalomon;


Sises uya si mɨrɨ pata nɨmɨ koro'tau, asa'ron kon tenku'na' nan uya e'ma'pʉka'pʉ. To' ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ ipɨ', “Ɨmɨrɨ, Tepi' pa rʉ'pʉ, ina pɨ' ɨsentu'ma'!” ta'pʉ to' uya. 	 Kui Jeesus sealt edasi läks, järgis Teda kaks pimedat, karjudes ning üteldes: „Taaveti Poeg, halasta meie peale!”


mɨrɨpan kon uya Sises auro'ka'pʉ. To' usaurokʉ'pʉ itɨto' pɨ', iye'ku'to' pe ta'pʉ rʉ'pʉ Papa uya uta'ku'tɨto' pe iyerikʉ winɨ Surusiran po. 	 Nemad olid ilmunud auhiilguses ja k


Ika'sa' kon enurikʉ tenu ke esii'ma Papa munkɨ amʉ' usenpoika enupɨkɨrɨ. 	 Sest kogu loodu ootab pikisilmi Jumala laste ilmsikssaamist.


“Esuwerʉ urɨ, iyentusa' rʉ'pʉ Tarʉsas, Siri'siya yawon yau, e'tane serɨ yau usemo'ka'pʉ. Kamariyerʉ piyau usenupa'pʉ ukʉipʉnʉ kon nʉkoneka'pʉ Main pɨ'. Ipan pe Papa apurɨ pɨ' serɨ pe ɨwesi kon na'ne' kasa. 	 „Mina olen Juuda mees, sündinud Tarsoses Kiliikiamaal ja kasvatatud siin selles linnas Gamaalieli jalgade ees, õpetatud kõige rangemaks esiisade käskude täitmiseks; ja ma olin agar Jumala nõudja, nõnda nagu teie kõik tänapäeval olete.


Kʉrɨ rɨ si eke urupere eno'ma'pʉ—kʉrɨ rɨ si penaro' ɨkʉi, Makoi, mɨrɨ pe pʉra Se'tan itese', tanporo serɨ non ano'manin. Serɨ non pona eno'ma'pʉ tanporo itinserʉʉi amʉ' pokon pe. 	 Ja suur lohe, see vana madu, keda hüütakse Kuradiks ja Saatanaks, kes eksitab kogu maailma, visati maa peale, ja tema Inglid visati välja ühes temaga.


Era' uya Isaan a'sisa' mɨrɨpan auronpɨ'sa' tʉsa' pariki'si ta' esi'pʉ, Eratiyas, Piri' takon no'pʉ wenai, 	 Oli ju Heroodes Johannese kinni võtnud, sidunud ja pannud ta vangi Heroodiase, oma venna Filippuse naise pärast.


Sises uya to' maimu eikʉ'pʉ, “Pʉse rɨ ka'pon e'makoimasa' pʉra iyesi, isanon nɨrɨ, e'tane Papa tʉrawasooi usenpoikato' pe iyawɨrɨ iye'ku'sa' pe iyesi. 	 Jeesus vastas: „Ei ole tema pattu teinud ega ta vanemad, vaid et Jumala teod saaksid temas avalikuks.


Pʉse rɨ uri'san esi'pʉ ka'kʉran pe, tʉron nɨ pata winon, iyentusa' Poni'siya, Siriya yawon yau, mɨrɨpan uya Sises pawana'tɨ'pʉ ɨri a'kwarʉ enpa'kato' pe iya tʉmʉre yapai. 	 See naine oli kreeklane, sündimise poolest Sürofoiniikia inimene. Ja see palus Teda, et Ta ajaks kurja vaimu välja ta tütrest.


Serɨ pori' pe e'nɨto' pe' esi itun pi'pɨ iputurʉkasa' kon iwano' pe rɨken, mɨrɨ pe pʉra itun pi'pɨ iputurʉkasa' kon pen nɨ nɨrɨ katɨ iwano' pe iyesi? Epʉra'an anʉmʉ'pʉ ipokena' tukai' apurɨto' iya pɨkɨrɨ ta pɨ' e'nɨsa'. 	 Kas nüüd see õndsakskiitmine käib ainult ümberlõigatute kohta või ka ümberlõikamatute kohta? Me ju ütleme, et Aabrahamile usk arvati õiguseks.


Pena rɨ, Papa i'tu auya'nokon pʉra iyesi a'tai, apiyo' pe ɨwesi'pʉ kon kamo ti'naino kon papa amʉ' pen iwano' pe. 	 Aga siis, kui te ei tundnud Jumalat, te orjasite neid, kes olemise poolest ei olegi jumalad.


Esuwerʉ amʉ' Meri piyau iye'sa' kon ɨutɨ tau iya'kwarʉ nepʉ pɨ' uya iye'mʉ'sa'ka ensa' inke pʉra, mɨrɨpan epa'ka a'tai, to' uya e'ma'pʉka'pʉ, tʉuta'kwarʉkai' akaranse tɨ' akasa' uruwai' pe ya' itɨ pe tekamai'. 	 Kui nüüd juudid, kes olid Maarja juures toas teda trööstimas, nägid, et Maarja rutates tõusis ja väljus, järgisid nad teda mõteldes, et ta läheb haua juure nutma.


Itosorʉwano rʉ'pʉ uya wapiyaro' kon asa'ron kon inserʉ amʉ' e'ma'pʉka'pʉ, mɨrɨpan uya eke pe, “Ɨnʉ' rɨ ene mɨrɨ awonsi'kɨ ipe ika'sa' rʉ'pʉ apurɨpɨ'nin nʉ'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ima'kʉʉi menukanin nʉ'pʉ tʉpee'pɨ pɨ' mɨrɨ pe pʉra temiyatʉ pɨ', 	 Ja veel kolmas Ingel järgnes neile ning ütles suure häälega: „Kui keegi kummardab metsalist ja tema kuju ja võtab tema märgi oma otsaesisele või oma käe peale,


Ipoitorʉ ton tonpa ton uya ta'pʉ tʉtonpa kon pɨ', “Ɨ'rɨ ta iya e'kwa pe iyesi, ‘Serɨ pe iwa rɨ mɨrɨ enta' uyene auya'nokon pʉra iyena mɨrɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ mɨrɨ tʉpo uyento' auya'nokon oton mɨrɨ,’ mɨrɨ awonsi'kɨ, ‘Apʉne pʉra ikʉipʉnʉ piya' utɨ pɨ',’ nɨkayai'ne'?” ta'pʉ to' uya. 	 Siis ütlesid mõned Tema jüngritest isekeskis: „Mis see on, mis Ta ütleb meile: Ūürikese aja pärast, siis te ei näe Mind, ja taas üürikese aja pärast, siis te näete Mind! ja: Mina lähen Isa juure!?”


Saiman nɨ marɨ itese' ka'pon, o' pi'pɨ konepɨtʉ pɨ' te'sen iwʉ' tau iyesi mɨrɨ, parau e'pi po na'ne',” ta'pʉ iya. 	 tema asub nahkur Siimona juures, kelle maja on mererannas!”


E'tane tenki tapai'nokon Papa pɨ', makoi poitorʉ pe rɨ ɨwe'pɨ'sa' kon e'tane, tanporo ɨyewan kon pokon pe ɨyenupato' kon awɨrɨ ɨwe'sa' kon ɨye'tʉsa' kon na'ne' ya'. 	 Aga tänu Jumalale, et te olite patu orjad, aga nüüd olete südamest saanud sõnakuulelikuks sellele õpetuse väljendusele, mille juurde teid on juhatatud,


Isaan uya ekama'pʉ eke pe tʉukɨ'pɨ'nʉnse, “Pʉse rɨ si kʉrɨ rɨ unekama'pʉ, ‘Kʉrɨ rɨ si uye'ma'pʉ tau tʉuye'ton esi mɨrɨ eke uyentaino, penaro' uwapiyaro' rʉ'pʉ rɨ,’” ta'pʉ iya. 	 Johannes annab tunnistust Temast, ja ta hüüdis nõnda: „Tema oli See, Kellest ma ütlesin: Kes tuleb pärast mind, See on olnud enne mind, sest Ta oli enne kui mina!”


E'tane, tanporo tʉwapu kon eporo'pʉ to' uya. Wapiyaro' uya ta'pʉ, ‘Serɨ pe kuru umɨ ennasa' uya man, mɨrɨpan ense'na utɨ. Ɨri pe mɨrɨ pɨ' ke'kupʉi.’ 	 Ja nad hakkasid endid k


To' e'sei'pɨ'to' ena'pʉ ɨsɨ pe, mɨrɨpan pɨ' eke soisa amʉ' epuru enari'nʉmʉ'pʉ Paarʉ rɨ na'kɨ karapɨtʉ to' uya ko tukai'. Mɨrɨpan uya soisa amʉ' apiyo'ma'pʉ Paarʉ enpa'kato' pe to' uya to' piyapai soisa amʉ' iwʉ' ta'. 	 Aga kui kära läks suureks, kartis ülempealik, et nad Pauluse lõhki kisuvad, ja käskis sõjaväe alla minna ja ta ära kiskuda nende seast ja viia kindlusesse.


“E'tane warawo' tʉtonpa wɨpɨ'nin uya Mosi' a'tu'ma'pʉ, ‘Ɨnʉ' uya ɨku'sa' ina epuru pe, mɨrɨ pe pʉra ina eseru aimenkanin pe? 	 Aga see, kes tegi liiga oma ligimesele, lükkas ta enesest ära ja ütles: „Kes on sind seadnud meie ülemaks ja kohtumõistjaks?


mɨrɨ awonsi'kɨ ina, Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' rɨ ma'tanʉkʉ iya tukai' rɨ isaurokʉ. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ina uya ereutanʉ'sa' ikupʉ iya namai'. 	 Ta on püüdnud rüvetada isegi pühakoda. Tema me võtsime kinni, et tema üle kohut mõista meie käsuõpetuse järgi.


Tikin nan ɨni'tupai e'ai' ɨwinɨ'nokon: Main, Mosi' winon pe' awɨrɨ ɨwesi kon pɨ' Papa A'kwarʉ eporo'pʉ auya'nokon, ɨneta'pʉ kon katɨ apurɨ auya'nokon pɨ'? 	 Seda üksnes ma tahan teilt teada, kas te saite Vaimu käsu tegudest või usu kuulutamisest?


Mɨrɨ pɨ' Pari'si amʉ' utɨ'pʉ nai kasa ipoken pʉra isauro'to' pe ikupʉ'nokon ka'se'na. 	 Siis läksid variserid ja pidasid nõu, kuidas nad Teda Ta kõnest saaksid võrgutada.


Serɨ ton pɨ' si usentu'man nɨsa' pɨ', makoi ku'sa' pɨ' use'man nɨto' pʉra rɨ iyesi mɨrɨ. 	 Aga kus need on andeks antud, seal ei ole enam tarvis ohvrit nende eest.


Mɨrɨ a'tai, Pari'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Main pɨ' enupanin nan uya ta'pʉ Sises pɨ', “Ti'sa, eke Papa tʉrawasooi ɨi'tuto' ipɨkɨrɨ kupʉ auya ɨnenpai ina man,” ta'pʉ to' uya. 	 Siis vastasid Temale mõningad kirjatundjad ja variserid ning ütlesid: „Õpetaja, me tahame Sinult näha tunnustähte.”


To' ɨ'kwɨrɨ'sa' a'tai, to' e'te'ka'pʉ Kenesare' airɨ. 	 Ja kui nad olid jõudnud teisele kaldale, tulid nad Gennesareti maile.


Mɨrɨpan uya tʉyun pi'pɨ puturʉkato' eporo'pʉ ento' ipɨ' pe, Papa uya anʉnsa' ipokena' pe enpoikanin pe apurɨto' iya winɨ, itun pi'pɨ puturʉkasa' pe pʉra rɨ marɨ iyesi koro'tau. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', tanporon kon apurɨnin nan kʉipʉnʉ pe iyesi e'tane itun pi'pɨ iputurʉkasa' kon pen, anʉnsa' kon tato' pe to' pɨ'. 	 Ja ümberlõikamise märgi ta sai selle usu õiguse kinnituseks, mis tal oli ümberlõikamata põlves, et ta oleks kõikide isa, kes usuvad ümberlõikamatutena, et õigus arvatakse ka neile osaks


itun pi'pɨ iputurʉkasa' 8 pan wʉi a'tai, ka'pon amʉ' Esuwerʉ pon kon pe, Pensiman rʉko' pe, Ipuru amʉ' pe; main, Mosi' winon awɨrɨ, Pari'si pe; 	 Ma olen ümber lõigatud kaheksandal päeval, ma olen Iisraeli soost, Benjamini suguharust, ma olen heebrealane, sündinud heebrealasist, käsuõpetuselt variser,


Pori' pe te'ton kon kamoro ɨsɨ pe rɨ, ipan pe rɨ tʉkota'masan wakʉ kupʉ to' uya wenai, to' iwano' pe Papa e'to' esa' wannɨ pe esi. 	 Õndsad on need, keda taga kiusatakse õiguse pärast, sest nende päralt on Taevariik.


Apurɨto' winɨ Reyapu, pʉrata pɨkɨrɨ tekumasen, wɨnɨ pʉra iyesi'pʉ, main awɨron kon pen pokon pe, apʉne pʉra, ama'ai non ense itɨsa' kon ereutanʉ'sa' iya pɨ'. 	 Usu läbi ei saanud hoor Raahab hukka ühes sõnakuulmatutega, kui ta salakuulajad oli rahuga vastu võtnud.


Mɨrɨ a'tai, ta'pʉ iya to' pɨ', “Ɨmɨrɨ'nokon kuru sa'ne si kamoro ko wakʉ pe te'ku'san ka'pon amʉ' enu airɨ, e'tane Papa uya ɨi'tu kon pʉrata i'nʉnka auya'nokon ti'nʉnka auya'nokon entai, tukai'. Ka'pon uya wakʉ tato' ipɨ' pɨ', Papa uya ɨri ta. 	 Ja Ta ütles neile: „Teie olete need, kes endid teevad


Kairau amʉ' usene'pʉ kaware amʉ' e'kamasa' te'wɨto' kon pe a'taino kasa, to' i'pai po'ne korʉ pun konekasa' waraino aro', kʉron tato' amʉ' esi'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ to' emʉ' usene'pʉ ka'pon amʉ' emʉ' kasa. 	 Ja rohutirtsud olid välimuselt sõjaks valmistatud hobuste sarnased ja neil olid peas pärjad otsekui kullast ja nende nägu oli nagu inimeste nägu;


Itaan'pʉ ima'tasa' kon nʉ'san iwʉ' ma'tanʉkʉ to' uya, mɨrɨpan kon ɨpʉrema kusan pe rɨ wakʉ ton tato' pe tʉpɨ'nokon. Ipan pe rɨ mɨrɨ waraino kon ekota'mato' oton,” ta'pʉ Sises uya. 	 Nemad söövad leskede hooned ja loevad silmakirjaks pikki palveid. Need saavad seda raskema hukatuse!”


“Ka'pon amʉ' ereutato' pe iku'tɨ',” ta'pʉ Sises uya. (Mɨrɨ yau, wana' e'kwa pe pata esi'pʉ.) 5,000 kaisaron kon ka'pon amʉ' ereutapɨtʉ'pʉ. 	 Jeesus ütles: „Asetage inimesed maha istuma!” Ja seal paigas oli palju rohtu. Siis asetusid maha arvult umbes viis tuhat meest!


Tanporon kon usewansiuka'pʉ, i'tu tʉuya'nokon pʉra iyesi pɨ'. “Ɨ'rɨ ekamanin pe serɨ esi?” tukai' to' usekama'popɨtʉ'pʉ. 	 Nad kõik olid hämmastunud ja kahevahel ning küsisid üksteiselt: „Mis see küll peaks tähendama?”


Sises uya eikʉ'pʉ, “Ɨnʉ' rɨ upɨkɨrɨ te'sara'tɨ tʉpo tenu tʉpɨ'nin te'ma'pʉ ta' esi mɨrɨ Papa e'to' esa' wannɨ pe tʉrawasomanin ye' pe pʉra rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Aga Jeesus ütles temale: „Ūkski, kes paneb oma käe adra külge ja vaatab tagasi, ei k


Serɨ pe iwa na'ne' nan uya ikupʉ usi'nʉnkan nɨto' yau, i'tui'ma serɨ ya' e'tʉsa' esi wakʉ itekare wapu pe. 	 Teised kuulutavad armastusest, teades, et ma viibin siin Evangeeliumi kaitsmiseks,


Temekon tʉtʉse iwoi mʉre ta'sii' isoto'ka'pʉ iya to' koro'tau, mɨrɨpan uya ta'pʉ to' pɨ', 	 Ja Ta v


Tikin nan ena' 5 kaisa rɨ ipaikii pʉrata tʉrʉ'pʉ iya, tʉron nɨ ena' asa'rɨ ipaikii tʉrʉ'pʉ iya, mɨrɨpan kon tonpa ena' tikin nɨ ipaikii pʉrata tʉrʉ'pʉ iya. To' repa'pʉ iya mɨrɨ to' uya ikupʉ poken iyesi ti'tui', mɨrɨpan nin si utɨ'pʉ tʉutɨto' ya'. 	 Ūhele ta andis viis talenti, teisele kaks ja kolmandale ühe, igaühele tema j


Ɨri pe na'ne' ewonto' oton pen nɨ mɨrɨ pata ya', mɨrɨ pe pʉra ɨnʉ' rɨ Papa ewaruma ku'nin, mɨrɨ pe pʉra kasi pe te'sen, e'tane kamo rɨken karimeru mʉre uko'man nɨto' karetaai pɨ' rɨken itese' e'menukasa' kon ewonto' oton iya'. 	 Aga sinna sisse ei pääse midagi, mis ei ole puhas, ei keegi, kes teeb jälkusi ja valet, vaid üksnes need, kes on kirjutatud Talle eluraamatusse.


I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon, ɨnʉ' uya rɨ ɨnʉ' rɨ unennokonʉ anʉmʉ uya uyanʉmʉ rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' uya rɨ uyanʉmʉ uya kʉrɨ uyenno'nin nʉ'pʉ anʉmʉ,” ta'pʉ iya. 	 Tõesti, tõesti Ma ütlen teile, et kes vastu võtab selle, kelle Ma läkitan, see võtab Mind vastu; aga kes Mind vastu võtab, see võtab vastu Tema, kes Mind on läkitanud!”


Mɨrɨ wenai, mapurɨyatʉi'ne' serɨ ton pɨ' enkurunpatɨ' ɨmɨrɨ'nokon mɨrɨ awonsi'kɨ Papa ya' rɨken. Pori' pe te'sen kʉrɨ rɨ ka'pon tiwano' pe tʉuseno'masen pen wakʉ tato' tʉuya ipɨ' winɨ. 	 Usk, mis sul on, pea enesele Jumala ees. Õnnis on see, kes iseennast ei mõista hukka selles, mida ta peab õigeks;


Tu'kan pɨ' rɨ Sises ekama'popɨtʉ'pʉ iya, e'tane eikʉ'pʉ iya pen. 	 Ta küsis Temalt palju asju, aga Tema ei vastanud talle midagi.


Kwin, wʉi enu uye'to' kamisi winon e'mʉ'sa'kato' oton eseru aimenka weyu a'tai serɨ a'taino kon pokon pe to' eno'ma pe; apʉne pʉra iye'sa' wenai non u'matʉ apai Saraman pu'ketʉ etase'na. Serɨ pe eke Saraman entaino man serɨ yau,” ta'pʉ Sises uya. 	 Lõunamaa kuninganna tõuseb üles kohtus ühes sellesinase sugupõlvega ja süüdistab Teda, sest Ta tuli ilmamaa otsast kuulama Saalomoni tarkust. Ja vaata, siin on enam kui Saalomon!


“Tʉpana ke te'sen, tɨwɨ Ita'kwarʉ uya so'si ton auro'kayai'ne' etai. Kʉrɨ rɨ entakanin nʉ'pʉ repato' uya oton tonan tawon mana tato' kiyari ke mɨrɨ awonsi'kɨ aimu'nan tɨ' ke irepato' uya oton, emenna' ese' e'menukasa' ipɨ', tʉron kon ni'tunʉ pen nɨ, eponin nɨken ni'tunʉ. 	 Kellel kõrv on, see kuulgu, mis Vaim kogudustele ütleb: kes võidab, sellele Ma annan süüa varjule pandud mannat ja annan temale valge kivikese ja kivikese peale kirjutatud uue nime, mida ükski muu ei tunne kui aga see, kes selle saab.


Sera esi'pʉ Kenan mu pe. Kenan esi'pʉ Arʉpa'satʉ mu pe. Arʉpa'satʉ esi'pʉ Isen mu pe. Isen esi'pʉ Nowa mu pe. Nowa esi'pʉ Rame' mu pe. 	 see oli Keenani, see oli Arpaksadi, see oli Seemi, see oli Noa, see oli Lenseki,


ɨyeyaton non ku'tane uya a'ta apon pe,”’ tasa'. 	 kuni Ma panen Su vaenlased Su jalgealuseks järiks?


Ina nʉko'manʉkʉnʉ ɨri pɨ' ɨsentu'makɨ, ina usentu'masa' ɨri ko'manʉ'nin nan pɨ' na'ne' kasa. 	 ja anna meile andeks meie võlad, nagu meiegi andeks anname oma võlglastele;


“Ɨsi'tɨ' ɨmɨrɨ'nokon iseta'kasa' kon, e'tape'ne' esa' pe te'san, ɨumoronkapʉ kon pa ɨku'to' kon pe uya. 	 Tulge Minu juure kõik, kes olete vaevatud ja koormarud, ja Mina annan teile hingamise!


Useta'kanpai'nokon pʉra man wakʉ eseru ku'tane, apʉne pʉra itepe'pʉ anʉnto' oton kon iweyu a'tai, useta'kan nɨsa' pʉra iyesi yau. 	 Ja kui me teeme head, siis ärgem tüdigem, sest me saame omal ajal lõigata, kui me ei väsi.


Apʉne pʉra wapiyaro' ekonekan nɨto' esi yau wakʉ pe, tʉron nɨ ne'warinpai'no pen nɨ. 	 Sest kui esimene leping oleks olnud laitmatu, ei siis oleks otsitud aset teisele.


“Ɨ'rɨ tukai' ken iye'menukasa' mɨrɨ pɨ' Main yau ekamanin ɨmɨrɨ? Nai kasa ken menyan?” tukai' Sises uya eikʉ'pʉ. 	 Aga Tema ütles talle: „Mis on käsu


Sises ɨnenpai iyesi'pʉ, e'tane to'ken nʉ'kwɨ iyesi'pʉ tu'kan kon ka'pon amʉ' koro'tau. To'ken nʉ'kwɨ iyesi wenai, ene iya poken pʉra iyesi'pʉ. 	 Ja ta püüdis näha saada Jeesust, kes Ta on, aga ei saanud rahva pärast, sest ta oli väikese kasvuga.


“Ɨmɨrɨ pen pe' kʉrɨ rɨ, kʉrɨ rɨ poitorʉ ton tonpa, ɨmɨrɨ rɨ?” tukai' uri'san mʉra'ta nawon uya Pi'ta ekama'po'pʉ. Entakanoma'pʉ iya, “Urɨ pen nɨ kʉrɨ rɨ,” tukai'. 	 Siis ütles uksehoidjatüdruk Peetrusele: „Eks sinagi ole üks Selle Inimese jüngritest?” Tema ütles: „Mina ei ole!”


Ka'pon amʉ' ereutapɨtʉ'pʉ tamu'kuru' ke'ne 100 kaisa rɨ'ne mɨrɨ awonsi'kɨ 50 kaisa rɨ'ne. 	 Ja nad istusid maha ridamisi, sajakaupa ja viiekümnekaupa.


Tu'kan winɨ rɨ Isaan usi'tu'pʉ, wakʉ ekareei ekama pɨ' to' uya apurɨto' pe. 	 Ka veel muude asjade pärast manitsedes kuulutas ta armu


Mɨrɨ wenai poitorʉ pe ɨwesi kon pen, e'tane imu pe; imu pe si ɨwesi kon pɨ', Papa uya ɨkonekasa' kon tʉnnonka'pʉ anʉnnin pe. 	 Nõnda ei ole sa enam ori, vaid laps; aga kui sa oled laps, siis oled ka pärija Jumala kaudu.


E'tane tu'kan kon ka'pon amʉ' uya itekare etaka'sa' esi'pʉ, mɨrɨpan kon uya apurɨ'pʉ, mɨrɨpan kon e'tonpa'tɨsa' esi'pʉ 5,000 kaisa rɨ. 	 Aga paljud neist, kes Sõna kuulsid, uskusid; ja meeste arv tõusis ligi viie tuhandeni.


E'tane Sises era'tɨsa' a'tai tʉpoitorʉ ton ense'na, mɨrɨpan uya Pi'ta eseremekʉ'pʉ, “Upiyapai enta, Se'tan!” ta'pʉ iya. “Ɨusenuminkato' esi ka'pon usenuminkato' pe, Papa usenuminkato' kasa pʉra rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Aga tema pöördus, vaatas Oma jüngritele ja s


Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Temu'ti, Sises Kʉrai poitorʉ ton winɨpaino, Tanporo wakʉ ton a'samʉtʉ pe so'si epuru ton mɨrɨ awonsi'kɨ to' pika'tɨnin nan pokon pe te'san Sises Kʉrai yau Piri'pai yau te'san enakan: 	 Paulus ja Timoteos, Kristuse Jeesuse sulased, kõigile pühadele Kristuses Jeesuses, kes elavad Filipis, ja ühtlasi koguduse juhatajaile ja abilistele.


Sara'sara'pan ti'kiyari pi'pɨ menkato' iya ike esi itemiyatʉ yau, mɨrɨpan uya i'kwato' tʉuya apon akoroka, ta'nasi, wi' amʉranʉkʉ iya itiwʉ' ta', ipi'pɨ rʉ'pʉ po'tɨ iya tʉusenkʉ'sen pen apo' ke,” ta'pʉ iya. 	 Ta visk-labidas on Tema käes ja Ta puhastab Oma rehealuse ja kogub Oma nisud aita, kuid aganad Ta põletab ära kustutamatu tulega.”


Tʉwɨpʉrema e'nonkasa' a'tai, Sises utɨ'pʉ tʉpoitorʉ ton pokon pe Kitʉron aranta tʉnɨ'kwɨrɨ'nʉ'se. Iratoi po are' e'kwa esi'pʉ, mɨrɨ ya' tʉpoitorʉ ton pokon pe Sises utɨ'pʉ. 	 Kui Jeesus seda oli rääkinud, läks ta Oma jüngritega välja üle Kiidroni jõe. Seal oli aed, kuhu Ta läks Oma jüngritega.


E'tane tu'kan kon wapiyaro' kon nʉ'san e'to' oton ite'ma'pʉ pe, mɨrɨ awonsi'kɨ tu'kan kon iu'matʉ pe iye'sa' kon e'to' oton wapiyaro' pe,” ta'pʉ Sises uya. 	 Aga paljud esimesed jäävad viimseiks, ja viimsed saavad esimesteks!


apʉne pʉra Kʉrai Sises apurɨsa' auya'nokon pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo wakʉ ton i'nʉnkasa' auya'nokon etasa' ina uya pɨ'— 	 sest me oleme kuulnud teie usust Kristuses Jeesuses ja teie armastusest kõigi pühade vastu,


Ɨyekama'po uya 'nokon kuru, utonpa ton, urɨ'nokon epuru Sises Kʉrai mɨrɨ awonsi'kɨ Iya'kwarʉ usi'nʉnkato' winɨ, e'suranmato' yau tikin nɨ upokon pe ɨyena kon i'se esi, upona Papa pɨ' ɨwɨpʉrema kon yau. 	 Ent mina manitsen teid, vennad, meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi ja Vaimu armastuse läbi, minuga ühes võidelda eestpalvetega minu eest Jumala poole,


Mɨrɨpan eikʉ'pʉ Saiman uya, “Eke kuru ipʉrataai ko'manʉ'nin nʉ'pʉ na'kɨ,” ta'pʉ iya. “Ipoken kuru i'tusa' auya mɨrɨ,” ta'pʉ Sises uya. 	 Siimon vastas ning ütles: „Ma arvan see, kellele ta rohkem kinkis.” Tema ütles temale: „Sa otsustasid


“Tʉuko'mamʉ koro'tau, Tepi' uya, ikupʉ iya i'se Papa e'to' ku'pɨtʉ'pʉ. E'tane iyerikʉ'pʉ, ka'pon uya iu'na'tɨ'pʉ, itamokori ton esi'pʉ kasa rɨ, mɨrɨpan pun ukɨta'pʉ. 	 Sest kui Taavet oma rahvapõlve ajal oli teinud Jumala tahte järgi, uinus ta magama ja pandi oma esiisade juurde ja nägi kõdunemist;


Apʉne pʉra urɨ kʉrɨ rɨ tepuru kenan, soisa amʉ' esa' uwo'noro te'san. Pʉse pɨ', ‘Enta,’ ta uya a'tai, itɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ kʉrɨ pɨ', ‘Ɨsi'kɨ,’ ta uya a'tai, iyepʉ. Upoitorʉ pɨ', ‘Se iku'kɨ,’ ta uya a'tai, ikupʉ iya,” ta'pʉ iya. 	 Sest ma isegi olen inimene valitsuse all, ja minu käsu all on sõjamehi. Ja kui ma ütlen ühele: Mine! siis ta läheb, ja teisele:


Sises uya to' usenuminkato' i'tu'pʉ, mɨrɨpan uya ta'pʉ, “Ɨ'rɨto' pe ɨri pe rɨ ɨusenuminka kon ɨyewan kon yau? 	 Aga kui Jeesus nende mõtteid nägi, ütles Ta: „Mispärast te mõtlete kurja oma südames?


Wakʉ nonkasa' Itepuru Sises uya nesii Papa munkɨ amʉ' piyau. Amen. 	 Issanda Jeesuse Kristuse arm olgu kõikidega! Aamen.


Mɨrɨ rɨken pe pʉra, ɨnʉ' rɨ eseru aimenka ikʉipʉnʉ uya pen. Tʉmu ena' eseru aimenkato' ike nonkasa' iya, 	 Sest Isa ei mõista kohut kellegi üle, vaid kõik kohtu on Ta annud Poja kätte,


mɨrɨ pɨ' si mɨrɨ kasa rɨ iye'mʉ'sa'ka'pʉ terikʉ'pʉ apai eponin pe e'to' pe. 	 kui ma kuidagi pääsen ülestõusmisele surnute seast.


Mɨrɨ a'tai, Sises poitorʉ ton uyee'pʉ ekama'poi', “Ɨnʉ' kuru si e'to' oton eke pe Papa e'to' esa' wannɨ pe yau?” ta'pʉ to' uya. 	 Sel ajal tulid jüngrid Jeesuse juure ja ütlesid: „Kes on küll suurim Taevariigis?”


Apʉne pʉra piyɨ'nʉ' rɨ iyesi ama'ai iku'sa' rʉ'pʉ e'sesa'pɨtʉ yau. 	 Sest mis kõik seal salajas nende kaudu sünnib, on häbi öeldagi.


Tanporo kareta amʉ' pu'kena' ton nʉmenuka'pʉ ka'pon amʉ' auro'kanin pe ipɨ' uya serɨ ekamasa': Ɨnʉ' rɨ kʉrɨ Sises apurɨnin pe te'sen uya, tʉmakooi pɨ' usentu'man nɨto' eporo mɨrɨ itese' poro,” ta'pʉ iya. 	 Temast tunnistavad kõik prohvetid, et Tema nime läbi igaüks, kes usub Temasse, saab pattude andeksandmise!”


Sises uya ta'pʉ, “Moro eseru aimenkanin esi'pʉ pata yau, Papa Maimu apurɨnin pen nɨ mɨrɨ awonsi'kɨ ka'pon amʉ' pɨ' tʉusentu'masen pen nɨ. 	 Ta ütles: „Ūhes linnas oli kohtunik, kes ei kartnud Jumalat ega häbenenud inimesi.


E'tane ru'ku, iye'menukasa' na'ne' kasa: “Kamoro ipɨ' auro'kasa' kon pen uya ento' oton, mɨrɨ awonsi'kɨ etanin nʉ'san pen uya ito'ka'nʉ'to' oton,” tasa' iya. 	 vaid nõnda nagu on kirjutatud: „Need, kellele ei ole Temast midagi kuulutatud, saavad näha, ja need, kes ei ole kuulnud, mõistavad!”


Tɨ' eno'mato' enta' rɨ itɨ'pʉ, iye'sekunka'pʉ ɨpʉremase'na. 	 Ta ise läks neist eemale, niikaugele kui kiviga j


Sises uya eikʉ'pʉ, “Iye'menukasa': ‘Ka'pon esi tʉuko'mansen pʉreti pɨ' rɨken pen,’ tawon,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus vastas temale: „Kirjutatud on, et inimene ei ela ükspäinis leivast!”


Sises uya to' eikʉ'pʉ, “Iweyu si e'seposa' man Ka'pon, Papa winon apurɨpɨ'to' weyu. 	 Aga Jeesus vastab neile ning ütleb: „Tund on tulnud, et Inimese Poega austataks!


Mɨrɨpan kamoro ui'se pʉra iye'sa' kon nʉ'san kin pe, uyeyaton non, kota'ma uya mɨrɨ. To' ine'tɨ', mɨrɨpan kon tʉ'ka kon pa uyenu airɨ,’ ta'pʉ iya,” ta'pʉ Sises uya. 	 Aga need mu vaenlased, kes ei tahtnud mind kuningaks, tooge tänna ja tapke nad ära minu ees!”


E'ku'nɨto' ipɨ' pʉra kasa rɨ iye'tane, te'ku'to' yau rɨ Epʉra'an uya apurɨ'pʉ, mɨrɨpan ena'pʉ tu'kan kon tʉpataron kon kʉipʉnʉ pe, ta'pʉ na'ne' tʉpɨ' kasa rɨ, “Mɨrɨ kasa kuru apayan nʉ'san e'to' oton,” tawon. 	 Tema uskus üle lootuse lootuses, et ta saab paljude rahvaste isaks vastavalt sõnale: „Nõnda peab olema sinu sugu!”


Entɨ' ayauro'ka uya 'nokon serɨ ton pɨ' iweyu wapiya. 	 Vaata, Ma olen teile seda ette ütelnud!


‘Non nɨ apata kon yawon uta'si'sa' ina pʉta pɨ' tɨutɨ ina uya apa'nʉkʉ kon pe. E'tane se kuru i'tutɨ': Papa e'to' esa' wannɨ pe man a'ko pe,’ mʉkatʉi' to' pɨ'. 	 Tolmugi, mis teie linnast on hakanud meie jalgade kulge, me pühime ära teile; ometi teadke, et Jumala Riik on lähedal!


Isose', Arama'tiya pon to' nʉnamanʉ pe kuru te'sen Konsʉrʉ amʉ' tonpa, Papa e'to' esa' wannɨ pe uyepʉ enupɨkɨrɨ nɨrɨ te'sen utɨ'pʉ enari'mʉra rɨ Paire' piya', Sises ekepu ekama'pose'na. 	 siis tuli Joosep Arimaatiast, lugupeetud kohtun


Mɨrɨ awonsi'kɨ tiwano' pe rɨ Se'tan usewa'noma yau mɨrɨpan epantakapɨ'sa', moro iko'mamʉ pen nɨ mɨrɨ; iu'ma'to' rɨ e'seposa'. 	 Ja kui saatan paneb iseenesele vastu, siis ei v


Roman amʉ' epuru ton piya' to' arɨ'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon uya, “Esuwerʉ amʉ' pʉsamoro, e'tane upata'se' kon yawon kon ka'pon amʉ' anpokʉma to' uya. 	 Ja nad viisid nad pealikute ette ning ütlesid: „Need inimesed teevad meie linna rahutuks ja nad on juudid!


Mɨrɨ a'tai, main eta'pʉ uya Epʉn winɨpai, “Imenuka',” ta'pʉ iya, “Pori' pe kuru kamoro esi mɨrɨ serɨ tʉpo teri'ton kon Itepuru tʉrawasooi pe esii'ma.” “Ewai',” ta'pʉ Ita'kwarʉ uya, “Tʉumoronka'to' kon eposa' to' uya tʉtʉrawasooi kon apai, mɨrɨpan kon nʉkupʉ'pʉ utɨ to' pɨkɨrɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja ma kuulsin häält taevast ütlevat: „Kirjuta: õndsad on surnud, kes Issandas surevad nüüdsest peale; tõesti, ütleb Vaim, nad hingavad oma vaevadest, sest nende teod lähevad nendega ühes!”


Serɨ si ɨnku'pai e'to' pen kupʉ uya yau, urɨ uya ikupʉ pen, e'tane makoi uyau nʉko'manyai'ne' uya ikupʉ. 	 Kui ma nüüd teen seda, mida ma ei taha, siis ei tee seda enam mitte mina, vaid patt, mis minus elab.


tikin nan Papa, tanporon kon kʉipʉnʉ, tanporon entaino, tanporon poron nɨ mɨrɨ awonsi'kɨ tanporon yawon nɨ. 	 üks Jumal ja kõikide Isa, Kes on kõikide üle ja kõikide läbi ja teie kõikide sees.


Anpisin pɨ' ta'pʉ iya, “Kapuru' enuku ene auya'nokon a'tai, wʉi enu utɨ winɨ, inke pʉra, tuna uyepʉ tukai' i'tu auya'nokon, mɨrɨ koro'tau iye'kapʉ rɨ. 	 Aga Ta ütles ka rahvale: „Kui te näete pilve t


Tanporon kon ɨri kupʉ pɨ' te'san uya iweyu ewaruma'tɨ. Iweyu winɨkʉi' to' uyepʉ pʉra iyesi, teseru kon usenpoika namai'. 	 Sest igaüks, kes teeb kurja, vihkab valgust ega tule valguse juure, et ta tegusid ei laidetaks.


Itisakon nʉ'pʉ uya tʉwaai turunpa'pʉ. Mɨrɨ a'tai, eke wʉ' waraino epo'tɨ apo' ke eno'ma'pʉ to' uya parau ka'. Ipʉ'kʉ pe rɨ, 1 3 e'to' airɨ parau ena'pʉ mʉn pe. 	 Ja teine Ingel puhus pasunat. Siis heideti merre otsekui suur mägi, mis tules põles, ja kolmas osa merd sai vereks.


To' uya kasi pe rɨ Si'tipʉn eseru'tɨsa' tʉuya'nokon nʉ'pʉ ekama'pʉ Konsʉrʉ amʉ' pɨ'. “Iyereuta pʉra rɨ pʉse rɨ usauro'nɨ pɨ' man ɨri pe use'man nɨto', ɨpʉreman nɨto' iwʉ' pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ Main, Mosi' winon pɨ'. 	 Nad esitasid valetunnistajaid, kes ütlesid: „See inimene ei lakka rääkimast sõnu selle püha paiga ja käsuõpetuse vastu.


Mɨrɨ a'tai si, ka'pon Isairas itese', Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' epuru pe te'sen uyee'pʉ Sises piya'. Mɨrɨpan useremuruku'pʉ Sises pʉta piyau inama tʉuya ekamanin pe, ipawana'tɨ'pʉ iya tiwʉ' ta' iye'to' pe, 	 Ja vaata, siis tuli mees, Jairus nimi, ja see oli kogudusekoja ülem; ja ta heitis Jeesuse jalge ette ning palus Teda tulla enese kotta.


Urɨ e'pokapɨ'sa' kurusu' pona Kʉrai a'kɨrɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ uko'mamʉ pʉra iyesi, e'tane Kʉrai uko'mamʉ uyau. Uko'manto' uko'manyai'ne' ipun yau, Papa Mumu apurɨto' uya yau uko'mamʉ, ui'nʉnkanin nʉ'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmɨrɨ pe iye'tʉsa' rʉ'pʉ uiwano' pe. 	 Ent nüüd ei ela enam mina, vaid Kristus elab minu sees! Ja mida ma nüüd elan lihas, seda ma elan usus Jumala Pojasse, Kes mind on armastanud ja on Iseenese andnud minu eest.


“Ka'pon amʉ' eseru kʉsaimenkatʉu, ɨyeseru kon nɨ nɨrɨ aimenka kʉse'nin. 	 Ärge mõistke kohut, et teie üle ei mõistetaks kohut.


mɨrɨ si, ɨmɨrɨ'nokon mɨrɨ awonsi'kɨ urɨ uya apurɨto' winɨ epori'mapɨ'nɨto' pe asa' ipɨ'. 	 see on, et me teie juures üheskoos olles vastastikku ergutaksime üksteist ühise usu, teie ja minu oma läbi.


Paarʉ uya temiyatʉ ton nonka'pʉ a'tai to' pona, Wakʉ A'kwarʉ uyee'pʉ to' pona'ne. Mɨrɨ a'tai, to' usaurokʉ'pʉ tʉron nɨ ton main yai'ne, mɨrɨpan kon uya Papa Maimu ekama'pʉ. 	 Ja kui Paulus pani oma käed nende peale, tuli Püha Vaim nende peale ja nad rääkisid võõraid keeli ja ennustasid.


Mɨrɨ yau, tikin nan to' tonpa ina maimu eta pɨ' te'sen esi'pʉ, Retiya itese', Taya'tira itese' pata winon, tʉtariren pon atʉ kʉrʉpo'poma pɨ' te'sen. Retiya esi'pʉ Esuwerʉ amʉ' tonpa pen nɨ, e'tane rɨ Papa pɨ' tʉwɨpʉremasen pe iyesi'pʉ. Paarʉ nekamanʉ Sises ekareei apurɨto' pe iya Itepuru uya itewan a'koka'pʉ. 	 Ja ka üks jumalakartlik naine, nimega Lüüdia, purpurimüüja Tüatiira linnast, kuulas jutlust. Tema südame avas Issand, et ta pani tähele seda, mida Paulus rääkis.


Ɨyepuru kon amʉ' enno'tɨ' uya'kɨrɨ to' utɨto' pe, ɨri ton kupʉ iya mʉkayatʉi'ne' pɨ' Paarʉ patakase'na to' utɨto' pe, i'napai rɨ iyesi yau,” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 „Kes nüüd teie seast”, ütles ta, „on mõjumehed, need tulgu ühes minuga alla, ja kui sellel mehel on süüd, kaevaku nad tema peale!”


Uyarɨ'pʉ iya Ita'kwarʉ yau eke, ka'tawon wʉ' pona, mɨrɨpan uya Surusiran, wakʉ pata uyepʉ Epʉn apai Papa winɨpai ekama'pʉ upɨ'. 	 Ja tema kandis mind vaimus suure ja kõrge mäe otsa ja näitas mulle linna, püha Jeruusalemma, mis oli maha tulemas taevast Jumala juurest


Mɨrɨ a'tai, Sises usaurokʉ'pʉ eke pe, “Ka'pon uya uyapurɨ a'tai, urɨ rɨken apurɨ iya pe iyesi pen, e'tane kʉrɨ uyenno'nin nʉ'pʉ. 	 Aga Jeesus hüüdis ning ütles: „Kes Minusse usub, see ei usu Minusse, vaid Sellesse, Kes Mind on läkitanud!


“Mɨrɨ a'tai, Ka'pon, Papa winon uyepʉ i'tuto' ipɨ' usenpoikato' oton ka' yau, mɨrɨpan tanporon kon non pon kon ukaranto' oton tʉuta'kwarʉkai'. To' uya Ka'pon, Papa winon uyepʉ kapuru' po, ka' yau ento' oton, tʉmeruntɨrʉ ke mɨrɨ awonsi'kɨ eke a'kwa yau. 	 Ja siis ilmub Inimese Poja tunnustäht taevas, ja siis hakkavad kõik rahva suguvõsad maa peal halisema ja näevad Inimese Poja tulevat taeva pilvede peal suure väe ja auhiilgusega.


Sises uya ta'pʉ miyarɨ rɨ, “Kʉrɨ ayanʉnyai'ne' uya uyanʉmʉ rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ kʉrɨ uyanʉnyai'ne' uya kʉrɨ uyenno'nin nʉ'pʉ anʉmʉ. 	 Kes teid vastu võtab, võtab Mind vastu; ja kes Mind vastu võtab, võtab vastu Selle, Kes Mind on läkitanud.


Mɨrɨ a'tai, Sises utɨ'pʉ a'nai' e'kwa nawɨrɨ Sapa' a'tai. Ipoitorʉ ton esi'pʉ iwan pe, mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ a'nai' e'suruupɨ'sa' i'kwɨ'pɨtʉ pɨ', mɨrɨpan kon uya ɨku'pʉ. 	 Sel ajal läks Jeesus viljast läbi hingamispäeval. Aga Tema jüngritel oli nälg ja nad hakkasid päid katkuma ja sööma.


E'tane Pari'si amʉ' uya serɨ etasa' tʉuya'nokon a'tai, “Pirɨsipupʉ, makoi amʉ' epuru uya tʉpika'tɨi' makoi amʉ' enpa'kapɨtʉ pʉse rɨ uya mɨrɨ,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga kui variserid seda kuulsid, ütlesid nad: „Seesinane ei aja kurje vaime välja muidu kui Peeltsebuli, kurjade vaimude peamehe abil!”


Amaimu ke to' repasa' uya, mɨrɨpan kon ewaruma'tɨ orʉ pon kon uya, orʉ pon kon pe pʉra to' esi wenai, urɨ nɨrɨ esi orʉ pon pe pʉra na'ne' kasa. 	 Mina olen neile annud Sinu sõna ja maailm vihkab neid; sest nad ei ole maailmast, nõnda nagu Mina ei ole maailmast.


Mɨrɨ a'tai, asa'ron kon pu'kena' amʉ' uya main eta'pʉ Epʉn winɨpaino, “Ɨsi'tɨ' serɨ ya',” tawon. To' eyaton non uya to' enpɨtʉ koro'tau, to' enuku'pʉ Epʉn pona kapuru' yau. 	 Ja nad kuulsid suurt häält taevast neile ütlevat: „Tulge siia üles!” Ja nad läksid üles taevasse pilves, ja nende vaenlased vaatasid neid.


iye'tʉsa' rʉ'pʉ tiwa rɨ uye'manin kon pe tanporon ɨri ton apai mɨrɨ awonsi'kɨ ukorʉkato' kon pe tʉuya tiwano' ton pe ka'pon amʉ' itiwano' ton kuru, wakʉ ɨnku'pai kuru te'san. 	 Kes Iseenese andis meie eest, et meid lunastada kõigest ülekohtust ja puhastada Enesele pärisrahvaks, Kes agar on tegema häid tegusid.


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ayauro'ka uya 'nokon korʉ enna kon pa upiyapai, esukenan korʉ; mɨrɨ a'tai imaminkena' pe ɨwesi kon pa mɨrɨ awonsi'kɨ aimu'nan pon ennanin pe, ɨyepontɨ kon pa, piyɨ'nʉ' na'ne' tense nɨpontɨ kon pa. Merʉ'sʉn kanan ennatɨ', ɨyenu kon ya' itʉrʉ kon pa; mɨrɨ a'tai, ennin pe ɨwesi kon pa. 	 Ma annan sulle nõu osta Minult kulda, mis tules on puhastatud, et sa võiksid rikkaks saada, ja valged riided, et sa nendega riietuksid ja ei nähtaks sinu alastuse häbi, ja silmasalvi võida silmi, et sa näeksid.


Itemekon a'sipɨ'sa' to' uya esi'pʉ ari'po'pɨ'tane, Paarʉ uya ta'pʉ itepuru e'mʉ'sa'kasa' pɨ' mɨrɨ yau, “Iye'to' pe rɨ pe' iyesi Roman pe te'sen ari'po'pɨtʉ a'tai ɨnʉ' uya rɨ ɨri iteseru eposa' pʉra iye'tane?” ta'pʉ iya. 	 Aga kui nad tema olid maha sirutanud, et teda rihmadega peksta, ütles Paulus pealikule, kes seal juures seisis: „Kas teil on luba peksta Rooma kodanikku ja pealegi ilma kohtu otsuseta?”


Mɨrɨ koro'tau anpisin ton kuru rɨ Esuwerʉ amʉ' uya etasa' esi'pʉ mɨrɨ yau Sises esi tukai', mɨrɨpan kon uyee'pʉ, kʉrɨ rɨ pɨkɨrɨ rɨken pen e'tane Ʉrasaras rɨ nɨrɨ ense'na, ini'mʉ'sa'ka'pʉ iyerikʉ'pʉ yapai. 	 Siis sai suur hulk juute teada, et Tema on seal, ja nad ei tulnud sinna mitte ainult Jeesuse pärast, vaid et ka näha saada Laatsarust, kelle Ta oli surnuist üles äratanud.


Mɨrɨ wenai, iye'menukasa' na'ne' kasa: “Tɨwɨ atapurɨpaino nʉtapurɨi Itepuru yau,” tasa'. 	 Sest kui me enestest ise aru annaksime, siis meie üle ei m


Sises uya kanan temiyatʉ tʉkaa'pʉ itenu pona. Serɨ a'tai kuru si, wakʉ pe itenu ena'pʉ mɨrɨ, mɨrɨpan uya tanporon nɨ ene'pʉ wakʉ pe. 	 siis Ta pani taas Oma käed ta silmadele; ja nüüd ta vaatas teravasti ja oli jälle terve; ja ta nägi k


e'tane Paarʉ esi'pʉ i'se pʉra. Roman amʉ' epuru Sisa uya kuru tekama'popɨtʉ i'se iyesi'pʉ, e'tane a'sisa' pe rɨ iye'to' pe ennoko uya pona rɨ Sisa piya',” ta'pʉ Pesʉ'tas uya kin Akʉri'pa pɨ'. 	 Aga kui Paulus nõudis, et teda niikaua kinni peetaks, kuni keisri majesteet teeb otsuse, siis ma käskisin teda kinni pidada seni, kui ma võin tema saata keisri juurde.”


mɨrɨ pɨ' Sises ese' pɨ' tanporon ese'mu ton e'sekunka, Epʉn yawon kon mɨrɨ awonsi'kɨ non pon kon mɨrɨ awonsi'kɨ non o'non kon, 	 et Jeesuse nimes nõtkuksid kõik põlved, niihästi taevaliste kui maapealsete kui ka maa-aluste omad,


Asa'ron wʉipiya pata'pʉ pe, Piri'kʉs uya pata epuru pe te'to' nonka'pʉ. Mɨrɨ pata'pʉ ya', Porʉ'siyas Pesʉ'tas ena'pʉ pata epuru pe. Esuwerʉ amʉ' epuru ton a'kwarʉ uye'to' pe, Paarʉ nɨmɨ'pʉ Piri'kʉs uya pariki'si tau. 	 Aga kui kaks aastat täis sai, tuli Porkius Festus Feeliksi asemele; ja et Feeliks tahtis teha juutidele meelehead, siis jättis ta Pauluse vangi.


Mɨrɨpan ku'kasa' tʉuya a'tai, Sises uya, “Nu'ma'tai si,” ta'pʉ. Mɨrɨ pe rɨ nin si, ti'pai tʉpeimai' ta'kwarʉ tʉrʉ'pʉ iya mɨrɨ. 	 Kui nüüd Jeesus äädikat oli võtnud, ütles Ta: „See on lõpetatud!” Ja Ta nõrgutas pead ning heitis hinge.


Mɨrɨ yau si, tu'ke rɨ enku'tɨnin nan pu'kena' amʉ' usenpoikato' oton, mɨrɨpan kon uya tu'kan kon nɨ enku'tɨto' oton. 	 Ja palju valeprohveteid tõuseb, ja need eksitavad paljusid.


Papa uya ɨku'sa' pʉra man ɨ'rɨ ku'nin pe ina a'kɨrɨ serɨ tʉrawaso yau, apʉne pʉra ɨyewan esi wakʉ pe pʉra Papa pona. 	 Sul ei ole jagu ega osa sellest sõnast, sest su süda ei ole avameelne Jumala ees.


E'tane kʉrɨ Ɨpika'tɨnin kon, Wakʉ A'kwarʉ, ikʉipʉnʉ, uyese' yau nenno'ai'ne' uya ɨyenupato' oton kon tanporon pɨ' rɨ, ɨyemiya'pontɨ iya 'nokon nɨ kanyauro'kapɨ'ta'tʉine' pɨ'. 	 Aga Trööstija, Püha Vaim, kelle Minu Isa läkitab Minu nimel, see õpetab teile kõik ja tuletab teile meele kõik, mis Mina teile olen ütelnud.


Wakʉ itekare pɨ' ɨpiyɨtʉ pen nɨ, apʉne pʉra Papa meruntɨrʉ pe iyesi tanporon kon apurɨnin nan epika'tɨto' ike pe; wapiya Esuwerʉ iwano' pe, mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ pen iwano' pe. 	 Sest ma ei häbene Evangeeliumi; sest see on Jumala vägi õndsakssaamiseks igaühele, kes usub, nii juudile esiti kui ka kreeklasele.


E'tane si, tanporon kon ka'pon amʉ' enu ya' isenpoikasa', kʉrɨ rɨ uya wakʉ ton ke repan nɨsa' tukai' i'tu kon pa. Wakʉ ton nɨ ku'sa' iya ɨiwano' kon pe: tuna enno'sa' iya; tʉweyu a'tai iyepetato' pe ɨi'kiyari kon ku'sa' iya; eke pe rɨ kiyari ke ɨrepasa' iya 'nokon; mɨrɨ awonsi'kɨ pori' pe ɨku'sa' iya 'nokon,” ta'pʉ Paarʉ uya. 	 ja siiski ei ole jätnud andmata enesest tunnistust, vaid on meile head teinud, ja on taevast meile andnud vihma ja head viljalist aega ja rooga ning on täitnud meie südame rõõmuga!”


“Se mɨkatʉi', ‘Ina e'nʉntane, ewarupɨ nau, Sises poitorʉ ton uya itekepu arɨ'pʉ,’ mɨkatʉi'. 	 ning ütlesid: „Ūtelge, et Ta jüngrid tulid öösel ja varastasid Ta ära, kui me magasime.


Eke pe iyena, aiko pe ena tane. 	 Tema peab kasvama, aga mina pean kahanema!


Ka'pon entusa' mɨrɨ tʉpun ke tʉsanon winɨ, e'tane iyentuka'sa' kanan iya'kwarʉ yau esi mɨrɨ iya'kwarʉ winon pe rɨ. 	 Mis lihast on sündinud, on liha, ja mis Vaimust on sündinud, on vaim!


Kamoro si uri'sami'si amʉ' enna'po'pʉ mɨrɨ uruwai' piyapai to' etʉipɨ'sa' esi'pʉ e'tane ipan pe rɨ kanan to' esi'pʉ pori' pe, mɨrɨpan kon utɨ'pʉ teka'tunse ipoitorʉ ton pana'tɨse'na. 	 Ja nad läksid rutusti haua juurest minema kartuse ja suure r


Inke kuru ewarupɨ pe pata esi'pʉ; wʉi enu e'wei'tɨ pʉra, sirikɨ amʉ' nɨrɨ usene pʉra, apʉne pʉra a'setun nɨ esi wenai uye'nɨ pɨ'. Inke rʉ'kwɨ rɨ wakʉ pɨ' te'ku'pɨtʉ kon tʉpo, ina e'nonka'pʉ. 	 Aga kui mitu päeva ei paistnud ei päikest ega tähti ja maru läks väga kangeks, lõppes viimaks kõik lootus veel pääseda.


Urɨ, Tɨrʉ'tiyas, kareta menukanin nʉ'pʉ, miyarɨ nɨkayan ɨpɨ'nokon Itepuru yau. 	 Mina, Tertius, kes ma selle kirja olen kirjutanud, tervitan teid Issandas.


mɨrɨ awonsi'kɨ makoi pʉta yen oton kʉ'ku'tʉu. 	 ja ärge andke maad kuradile!


Serɨ ekonekan nɨsa' e'ku'to' pe ita'ku'tɨto' weyu ton e'seposa' a'tai—tanporon nɨ Epʉn pon mɨrɨ awonsi'kɨ non pon amʉranʉ'nin pe tikin nɨ itesa', kʉrɨ rɨ kʉrɨ rɨ Kʉrai. 	 aegade täiuse korraldamiseks, et Kristuses kokku võetaks kõik, mis on taevas ja mis on maa peal,


I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon; Epʉn mɨrɨ awonsi'kɨ non e'weuka pʉ'kʉ pona, ɨ'rɨ rɨ mo'ka pʉra iyesi Papa Maimu yapai. Aiko pe rɨ na'ne' pen nʉwarai'ka'pʉ esi moro rɨ Main pe tanporon nɨ uta'ku'tɨ pʉ'kʉ pona. 	 Sest tõesti Ma ütlen teile, kuni kaob taevas ja maa, ei kao käsuõpetusest mitte ühtki tähekest või ühtki märgikest, enne kui kõik on sündinud.


“E'tane mɨrɨ a'tai'ne, usewankaman pata'pʉ pe, “‘Wʉi enu ewarumanto' oton, kapʉi e'wei'tɨto' oton pen; 	 Aga neil päevil pärast seda viletsuseaega pimeneb päike ja kuu ei anna oma valgust;


E'tane Papa uya ɨri eporo'pʉ tʉmunkɨ amʉ' pɨ', mɨrɨpan uya ta'pʉ, “Iweyu uye'nɨ pɨ' man, ta pɨ' Itepuru man, emenna' ekonekan nɨto' konekato' uya weyu Esuwerʉ amʉ' pokon pe, mɨrɨ awonsi'kɨ Isuta amʉ' pokon pe. 	 Sest neid laites ütleb prohvet neile: „Vaata, päevad tulevad, ütleb Issand, mil Ma teen Iisraeli sooga ja Juuda sooga uue lepingu:


Mɨrɨ koro'tau, Sises apurɨnin nan kota'ma i'se kin Era' esi'pʉ, mɨrɨpan uya soisa amʉ' ennoko'pʉ so'si epuru ton Surusiran pon kon a'sise'na, mɨrɨpan kon tʉto' pe to' uya pariki'si ta'. 	 Aga sel ajal pistis kuningas Heroodes käe mõnede külge kogudusest, et neile paha teha.


Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨmɨrɨ'nokon pe rɨ kɨsenuminkatʉu, ‘Epʉra'an esi ina kʉipʉnʉ pe,’ tukai'. Apana'tɨ uya 'nokon serɨ, serɨ ton tɨ' apai Papa uya Epʉra'an munkɨ oton kon koneka mɨrɨ. 	 ja ärge arvake võivat ütelda iseenestes: meil on Aabraham isaks; sest ma ütlen teile, et Jumal võib neist kividest äratada Aabrahamile lapsi.


‘Ka'pon, Papa winon tʉto' oton ka'pon amʉ' uya tʉmakooikenan kon ena' to' uya ipokapɨ'to' pe kurusu' pona, e'tane iye'mʉ'sa'kato' oton itosorʉwano wʉi a'tai,’ tawon,” ta'pʉ to' iya. 	 kui Ta teile ütles, et Inimese Poeg antakse patuste inimeste kätte ja lüüakse risti ja kolmandal päeval Ta t


Papa Maimu uya tasa' na'ne' Sises pɨ', “‘Serɨ tɨ' ɨmɨrɨ'nokon amɨnin nan newaruma'tɨ'pʉ enasa' man amɨnin nan uya amɨto' apon pe kuru,’ tasa'. 	 Tema on see kivi, mille teie, kojaehitajad, olete ära põlanud ja mis on saanud nurgakiviks!


5 pe to' ku'nin inserʉ uya ti'sawʉ yawon i'kwamʉ'pʉ ene apon pona. Ewarupɨ pe itesa' pe iye'to' ena'pʉ. Ka'pon amʉ' uya tani kon i'kapɨtʉ'pʉ, apʉne pʉra e'ne' pe tesi kon pɨ'. 	 Ja viies Ingel valas välja oma kausi metsalise aujärje peale. Ja tema kuningriik pimenes; ja nad närisid oma keelt valu pärast


te'mai' ennasa' rʉ'pʉ ton ɨmɨrɨ'nokon; mɨrɨ pe iyesi pɨ', Papa inamatɨ' ɨpun kon ke. 	 Teid tervitavad k


Mɨrɨ a'tai, to' uya ikanwa'tɨ'pʉ kanau ya', mɨrɨpan kon uya pata tʉutɨto' kon ya' eporo'pʉ inke pʉra rɨ. 	 Nüüd nad tahtsid Teda paati võtta, ja varsti sai paat sinna randa, kuhu nad sõitsid.


Papa pe' esi Esuwerʉ amʉ' rɨken e'to' itese' pɨ' pe? Esuwerʉ amʉ' pen e'to' itese' pɨ' rɨ nɨrɨ pen pe' kʉrɨ? Ewai', Esuwerʉ amʉ' pen nɨ nɨrɨ, 	 Või on Jumal ükspäinis juutide Jumal? Eks Ta ole ka paganate Jumal? Jah, tõesti ka paganate Jumal!


inkero' rɨ mɨrɨto' pe ta'pʉ iya rʉ'pʉ inenuka'nʉkʉ'pʉ Kʉrai Sises, uyepuru kon yau. 	 ajastute ettemääramise järgi, mille Ta teostas Kristuses Jeesuses, meie Issandas,


Apʉne pʉra pena rɨ to' eno'mato' pɨ' iye'menukasa' rʉ'san tʉron kon ka'pon amʉ' ewonsa' man ama'ai ɨ'koro'ta'nokon. Papa uya tasa' pen nɨ awɨrɨ te'san ka'pon amʉ', Papa, itese' pɨ' e'nɨto' uya wakʉ nonkasa' ensimanin nʉ'san makoi eseru ya', mɨrɨ awonsi'kɨ Sises Kʉrai tikin nan nɨ rɨken eke, uyepuru kon tʉnonkai'. 	 Sest teie sekka on poetunud mõningaid inimesi, kes juba ammu on pandud kirja tulevase hukatuse jaoks, jumalatuid, kes meie Jumala armu tarvitavad, et lodevalt elada, ning salgavad meie ainsa valitseja ja meie Issanda Jeesuse Kristuse.


Nurɨne e'ai'; iyeri'sa' rʉ'pʉ urɨ e'tane, nurɨne e'ai' inkero', inkero' pe rɨ! Ekota'man pata'se' mɨrɨ awonsi'kɨ eri'nɨto' kii esa' pe e'ai'. 	 ja Elav; Ma olin surnud, ja vaata, Ma olen elav ajastute ajastuteni, ja Minu käes on surma ja surmavalla võtmed!


Mɨrɨ koro'tau rɨ, tu'kan kon warawoti'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ uri'sami'si amʉ' uya rɨ Itepuru apurɨ'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ to' tonpa pe to' era'tɨ'pʉ. 	 Seda enam aga lisandus neid, kes uskusid Issandasse, nii mehi kui naisi suurel hulgal!


Surusiran pon kon enno'sa' kon uya etasa' a'tai, tu'kan kon Sameriya yawon kon uya Papa maimu apurɨsa' tawon, to' uya Pi'ta mɨrɨ awonsi'kɨ Isaan ennoko'pʉ to' piya'. 	 Aga kui Jeruusalemmas olevad Apostlid said kuulda, et Samaaria linn oli Jumala sõna vastu võtnud, läkitasid nad nende juurde Peetruse ja Johannese.


Uyenu yau rɨ e'ai', Itepuru yau, tʉron nɨ pe ene auya'nokon pen nɨ tukai'. Kʉrɨ ɨyeno'ma kon pɨ' na'ne' a'pai kon utaka'mato' ya' uya rɨ itepe'pʉ pe e'ma mɨrɨ, ɨnʉ' pe rɨ ken nai. 	 Mina loodan teist Issandas, et te ei hakka teisiti mõtlema; aga kes teid teeb segaseks, peab kandma oma nuhtlust, olgu see kes tahes.


Ɨ'rɨ ta uya mɨrɨ enta'? Uweyu pʉra man, Kitiyan pɨ', Para' pɨ', Sansʉn pɨ', Ise'ta pɨ', Tepi' pɨ', Sanwerʉ pɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ pu'kena' amʉ' pɨ' usaurokʉ weyu, 	 Ja mida ma veel ütleksin? Mul puudub aeg jutustada Giideonist ja Baarakist ja Simsonist ja Jeftast ja Taavetist ja Saamuelist ja prohvetitest,


tiwano' kon pe tʉuse'se'tɨi' te'san pe mɨrɨ awonsi'kɨ esuken ɨ'rɨ rʉ'pan pe pʉra, ari'kena' pe tiwʉ' kon tau te'tʉrawasomasan pe, mannʉ' pe, mɨrɨ awonsi'kɨ tʉtaan'pʉ kon, Papa maimu sapema namai' ɨnʉ' uya rɨ. 	 olema viisakad, kasinad, majatalituses hoolikad, head, allaheitlikud oma meestele, et Jumala sõna mitte ei pilgataks.


Ɨsiyena' te'tʉse e'tɨ', Kʉrai nama auya'nokon pe rɨ. 	 Ja olge allaheitlikud üksteisele Kristuse kartuses.


Tʉron nɨ ton uta'pokʉ'pʉ tɨ' pe te'sen ya', eke pe pʉra te'sen non ya'. Inke pʉra iya'ta'pʉ, apʉne pʉra i'nau pʉra non esi ke. 	 Ja muist kukkus kaljusele maale, kus tal ei olnud palju mulda; ja see tärkas varsti, sest tal ei olnud sügavat maad.


Tʉron nɨ kanan ka'pon Sises poitorʉ pe e'paino uya, “Uyepuru, apʉne ken si, wapiya ukʉipʉnʉ siu'na'tɨka'tai',” ta'pʉ. 	 Ka keegi teine jüngritest ütles Temale: „Issand, luba mind enne minna ja matta oma isa.


Mɨrɨ yau, to' uko'mamʉ'pʉ Sises ekareei Papa Maimu ekama pɨ'. Tu'kan kon nɨ kupʉ'pʉ to' uya Sises apurɨnin nan pe. Mɨrɨ tʉpo, enna'pon pɨ' to' e'sara'tɨ'pʉ Restʉra pona mɨrɨ awonsi'kɨ Ai'koniyan pona mɨrɨ awonsi'kɨ Antiyo' pona. 	 Ja kui nad selles linnas olid kuulutanud Evangeeliumi ja saanud mõned jüngreiks, läksid nad tagasi Lüstrasse, Ikoonioni ja Antiookiasse ning


Mɨrɨ tʉpo, Papa uya uyauro'ka eta'pʉ uya, ‘Pi'ta, ɨyo' oton tʉwɨse enta'na',’ tawon. 	 ja ma kuulsin ka häält mulle ütlevat: tõuse üles, Peetrus, verista ja söö!


Inke kuru iye'sa' koro'tau pʉra rɨ, pana'pan a'setun, kuranau warai uyee'pʉ opa'wʉ pata winɨpai kanau wɨse'na, Wʉi Enu Enuku Enwo'netʉ Winon A'setun tukai' tesa'sen. 	 Ent varsti pärast seda tõusis saare poolt marutuul, mida hüütakse kirdemaruks.


(To' uya ito'ka'nʉkʉ pʉra rɨ marɨ iyesi'pʉ iye'menukasa' itekare Sises e'mʉ'sa'kato' oton terikʉ'pʉ apai, tawon.) 	 Sest nad ei saanud veel aru Kirjast, et Tema pidi surnuist üles tõusma.


Uri'sami'si amʉ' utɨ'pʉ Pi'ta mɨrɨ awonsi'kɨ itonpa ton piya' to'ken nɨ tʉpana'tɨ'pʉ kon ekamase'na to' pɨ'. 	 Aga kui Tema nädala esimesel päeval vara oli üles t


Iyakon ese' esi'pʉ Meri. Mɨrɨpan ereutasa' esi'pʉ Sises piyau, tauro'kato' eta pɨ' iyesi'pʉ. 	 Ja temal oli


ikasimanin pe kuru iyesi mɨrɨ, inkupʉnʉ esi mɨrɨ petenan pe pʉra. 	 ta on kaksipidise meelega mees, ebakindel kõigil oma teedel.


Mɨrɨ ema'sa' yau, Mosi' uya asa'ron kon Esuwerʉ pon kon epanta'ma ene'pʉ, to' epanta'ma ereutanʉkʉ i'se iyesi'pʉ. Ta'pʉ iya to' pɨ', ‘Warawo' amʉ' ɨsitonpa pe ɨwesi kon mɨrɨ. Ɨtonpa kʉ'wɨpɨtʉi,’ ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Ja järgmisel päeval ta juhtus nende juurde, kui nad riidlesid, ja sundis neid rahule ning ütles: „Mehed, te olete vennad, miks teete liiga üksteisele?”


12 a'kʉra' awonsi'kɨ 3 a'kʉra' pʉ'kʉ pona rɨ, tanporo rɨ pata ewarumamʉ'pʉ. 	 Aga kuuendal tunnil tuli pimedus üle kogu maa üheksanda tunnini.


Ipoitorʉ ton uya serɨ ensa' a'tai, to' usewansiuka'pʉ, to' uya ekama'po'pʉ, “Nai kasa si pi' e' useketa inke pʉra rɨ?” ta'pʉ to' uya. 	 Kui jüngrid seda nägid, panid nad imeks ning ütlesid: „Kuidas see viigipuu nii kohe ära kuivas?”


E'tane ɨri pe ɨku'nin nan nʉ'pʉ kon pɨ' ɨusentu'ma kon pʉra iyesi yau, ɨkʉipʉnʉ rɨ nɨrɨ usentu'ma pʉra iyesi ɨpɨ'. 	 Aga kui te inimestele nende eksimusi andeks ei anna, siis ei anna ka teie Isa teie eksimusi andeks.


Iye'menukasa' itekare pɨ' ɨusenupa kon; tɨwɨrɨ uko'man nɨto' esi iyau tukai' ɨusenuminka kon pɨ', upɨ' rɨ si tʉusauro'sen. 	 Te uurite Pühi Kirju, sest te arvate enestel neis olevat igavese elu, ja need on, mis tunnistavad Minust,


Mɨrɨ pɨ', Kʉrai Sises anʉnsa' auya'nokon pɨ' Itepuru pe, miyarɨ rɨ iyau ɨko'mantɨ', 	 Otsekui te nüüd olete vastu võtnud Kristuse Jeesuse, Issanda, nõnda käige Temas


“Ka'pon amʉ' uya rɨ uyapurɨpɨ'to' i'se esi pen. 	 Mina ei võta vastu austust inimestelt,42. aga Mina tunnen teid, et teil ei ole Jumala armastust iseenestes.


Sises uya Mata, itakon, mɨrɨ awonsi'kɨ Ʉrasaras i'nʉnka esi'pʉ. 	 Aga Jeesus armastas Martat ja tema õde ja Laatsarust.


“E'tane utamokori kon amʉ' uya apurɨ pʉra iyesi'pʉ. To' uya inurunpa'pʉ. Tewan kon yau, enna'popai to' esi'pʉ Isi' pona. 	 Temale meie esivanemad ei tahtnud olla sõnakuulelikud, vaid tõukasid ta ära ja pöördusid oma südamega Egiptuse poole,


Ka'pon amʉ' uya Si'tipʉn wɨnɨ'pʉ si'kɨrɨ, Sises apurɨnin nan apʉrʉmʉ'pʉ Surusiran apai tʉron nɨ pata ya'ne, apʉne pʉra mɨrɨ yawon kon ka'pon amʉ' uya tʉkota'ma kon pɨ'. Tʉron kon to' tonpa ton utɨ'pʉ Pini'siya pata ya', Sai'pʉras opa'wʉ pona, mɨrɨ awonsi'kɨ Antiyo' pata ya'. To' uya Sises ekareei ekama esi'pʉ Esuwerʉ amʉ' pɨ' rɨken mɨrɨ ton pata yau'ne. 	 Aga need, kes olid hajutatud viletsuse läbi, mis oli tekkinud Stefanose pärast, käisid maad läbi Foiniikiani ja Küprose saareni ja Antiookiani ega kuulutanud sõna kellelegi muule kui ainult juutidele.


Sises uya to' eikʉ'pʉ, “Ukʉipʉnʉ esi te'tʉrawasomasen inke rɨ; urɨ nɨrɨ e'tʉrawasomato' pe iyesi,” ta'pʉ iya. 	 Aga Jeesus kostis neile: „Minu Isa tegutseb tänini ja Mina tegutsen!”


Tense e'tɨ', ɨnʉ' rɨ aya'sitɨ'nin a'ta rɨ mɨrɨ awonsi'kɨ enku'tɨnin nɨ enupan nɨto' ike ke, ka'pon eseru erupa' rɨ mɨrɨ awonsi'kɨ serɨ non nɨ uko'manto' eseru pɨ' te'sen, Kʉrai pɨ' pʉra rɨ. 	 Vaadake, et keegi teid ei võtaks saagiks mõtteteaduse ja tühja pettusega, mis vastavad inimeste pärimusele, maailma algjõududele ja mitte Kristusele.


Serɨ pata'pʉ pe, Sises uya tʉron kon 72 kaisaron kon tʉnanʉmʉ'san ennoko'pʉ asa'rɨ'ne tʉrawɨrɨ to' utɨto' pe pata kaisa rɨ'ne tʉutɨto' ya'ne to' enupai' tʉpɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ to' enna'poto' pe. 	 Pärast seda määras Issand teised seitsekümmend ja läkitas nad kahekaupa enese eele igasse linna ja paika, kuhu Ta ise m


“Ɨsɨ sɨ, apʉne pʉra ima'kʉmasa' pen uruwai' kasa ɨwesi kon, ka'pon amʉ' usato' ipʉro'poro i'tui'ma pʉra,” ta'pʉ iya. 	 Häda teile, et te olete nagu äravajunud hauad, ja inimesed käivad nende peal, ilma et nad teaksid!”


mɨrɨpan kon uya mɨrɨ pʉrata ke ɨinɨ ka'nin nan pata'se' e'ma'pʉ, uyepuru uya uyapiyo'ma'pʉ awɨrɨ rɨ,” tawon. 	 ja andsin need potissepa p


Wakʉ nonkasa' mɨrɨ awonsi'kɨ tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' Papa, ukʉipʉnʉ kon mɨrɨ awonsi'kɨ Itepuru Sises Kʉrai winon esi ɨyenakan kon pe. 	 Armu teile ja rahu Jumalalt, meie Isalt, ja Issandalt Jeesuselt Kristuselt!


Saiman Pi'ta uya se e'kupʉ to'ka'nʉ'sa' a'tai, iye'sekunka'pʉ Sises enupɨkɨrɨ. “Enta upiyapai. Ɨpiyau esi poken pʉra man, apʉne pʉra tʉmakooi ke esi pɨ',” ta'pʉ Saiman uya ipɨ', 	 Seda nähes heitis Siimon Peetrus maha Jeesuse p


Ite' tikʉkenan nʉ'ta' ita'po'sa' na'ne' mɨrɨ kamoro etanin nan, e'tane to' uko'mamʉ koro'tau, non eseru uya to' anpokʉma tʉuko'mamʉ kon yau tu'kan pɨ' rɨ to' usenuminka, imaminke' pe te'to' kon pɨ' rɨ, wakʉ pe tʉuko'manto' kon pɨ' rɨ. Mɨrɨpan kon akʉ'pʉ pʉra iyesi. 	 Mis ohakate sekka kukkus, need on need, kes kuulevad ja lähevad ära ning lämbuvad muredest ja rikkusest ja elu l


I'tupɨ'nin uyee'pʉ ipiya', mɨrɨpan uya ta'pʉ ipɨ', “Papa Mumu pe ɨwesi yau, se ton tɨ' amʉ' pɨ' pʉreti pe enakɨ ka'kɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja kiusaja tuli Ta juure ning ütles Temale: „Kui Sa oled Jumala Poeg, siis ütle, et need kivid leivuks saaksid!”


Mɨrɨpan Sises ɨpʉrema'pʉ ipan pe, tʉuta'kwarʉkai', apʉne pʉra pokoi pe tesi pɨ', mɨrɨpan eramu'ta usee'kwa esi'pʉ non pona mʉn kasa.] 	 Ja heideldes raskesti, palvetas Ta veel pinevamalt; ja Tema higi oli nagu verepisarad, mis langesid maa peale.


Tentusen uri'san utaimerunpa mɨrɨ e'ne' pe tesi pɨ', apʉne pʉra tʉweyu e'seposa' pɨ'; e'tane nin si tʉmʉre entusa' a'tai, e'ne' pe tesi'pʉ pu'tɨka'nʉkʉ iya mɨrɨ, apʉne pʉra pori' pe tesi pɨ' mʉre entunʉ'sa' tʉuya pɨ' orʉ pona. 	 Kui naine sünnitab, on ta murelik, sest tema hetk on tulnud; aga kui ta lapse on saanud, ei mõtle ta enam ahastusele rõõmu pärast, et inimene on sündinud maailma.


Tanporo e'nɨ na'ne' kaisa rɨ uko'man nɨ'pʉ'nokon to' koro'tau pena a'tai, u'naino kon umakooi kon e'to' i'se kupʉ pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ i'se iye'to' mɨrɨ awonsi'kɨ isenuminkato' pɨkɨrɨ utɨn pɨ'. To' kasa rɨ, i'naino kota'man nɨto' iwano' pe e'nɨ'pʉ. 	 kelle seas ka me kõik enne käisime oma liha himudes ja tegime liha ja mõtete tahtmist mööda ning olime loomu poolest viha lapsed nagu teisedki.


Mɨrɨ enta' rɨ, makoi a'kwarʉ ton epa'kapɨtʉ'pʉ ka'pon amʉ' apai. Makoi a'kwarʉ yen ton ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ, “Papa Mumu Ɨmɨrɨ!” ta'pʉ to' uya. E'se'ne' pe to' eseremekʉ'pʉ iya, to' usaurokʉ namai'. To' e'paka'nʉkʉ'pʉ iya, apʉne pʉra Kʉrai pe ti'tu to' uya wenai. 	 Aga ka kurjad vaimud läksid paljudest välja kisendades ning üteldes: „Sina oled Jumala Poeg!” Ja Tema s


Anpisin ka'pon amʉ' ennoko tʉpo, Sises ekanwa'tɨ'pʉ kanau ya' tʉpoitorʉ ton pokon pe, mɨrɨpan kon utɨ'pʉ Makatan itese' pʉ'kʉ pona. 	 Ja kui Ta oli lasknud rahva ära minna, läks Ta paati ja tuli Magdala maa-alale.


Ekama uya ɨpɨ'nokon, tu'kan kon nɨ pu'kena' amʉ', kin amʉ' esi'pʉ menyatʉi'ne' ɨnenpai, e'tane to' uya ene'pʉ pen, mɨrɨ awonsi'kɨ metayatʉi'ne' ɨnetapai, e'tane to' uya eta'pʉ pen,” ta'pʉ iya. 	 Sest Ma ütlen teile, et palju prohveteid ja kuningaid on tahtnud näha, mida teie näete, ja ei ole näinud, ja kuulda, mida teie kuulete, ja ei ole kuulnud!”


Esuwerʉ amʉ' pen uya Papa apurɨpɨ'to' pe ɨsentu'ke' pe iyesi pɨ', iye'menukasa' na'ne' kasa: “Serɨ wenai ayapurɨpɨtʉ uya mɨrɨ Esuwerʉ amʉ' pen koro'tau; eren erenka uya mɨrɨ ɨyese' pɨ',” tasa' iya. 	 aga et paganad ülistavad Jumalat Tema halastuse pärast, nõnda nagu on kirjutatud: „Sellepärast ma tahan Sind ülistada paganate seas ja laulda kiitust Su nimele!”


Tenu kon anʉnsa' to' uya a'tai, ɨnʉ' ene'pʉ to' uya pen nɨ, Sises rɨken ene'pʉ to' uya tikin sarɨ. 	 Aga kui nad oma silmad üles tõstsid, ei näinud nad kedagi kui Jeesust üksi.


Mɨrɨ yau, Paarʉ e'mʉ'sa'ka'pʉ, temiyatʉ ari'ma'pʉ iya, e'pana to' e'to' pe, mɨrɨpan uya, “Utonpa ton, Esuwerʉ amʉ', mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' pen, Papa namanin nan, umaimu etatɨ'! 	 Siis Paulus tõusis üles ja viitas käega neile ning ütles: „Iisraeli mehed ja teie, kes kardate Jumalat, kuulge!


Apʉne pʉra tanporon kon itesa' pe na'ne' nan nɨ repa, miyarɨ ipona rɨ, mɨrɨpan esa' pe iye'to' oton eke pe rɨ. Ɨnʉ' rɨ kʉrɨ itesa' pe pʉra na'ne' enapai, itenau rʉ'kwɨ rɨ na'ne' emo'ka mɨrɨ. 	 Sest igaühele, kellel on, antakse, ja temal peab olema küllalt, aga kellel ei ole, selle käest v


Sameriya poro itɨto' e'ma esi'pʉ. 	 Aga Tal tuli Samaariast läbi minna.


Tʉron nɨ main yau'ne, Papa apurɨpɨtʉ to' uya, eta'pʉ to' uya. Mɨrɨ a'tai, Pi'ta uya ta'pʉ, “I'napai rɨ man wakʉ pe, pʉsamoro epa'taisimato' pe iyesi tuna ke. To' uya Wakʉ A'kwarʉ eposa' man urɨ'nokon uya eposa' na'ne' kasa rɨ,” ta'pʉ iya. 	 sest nad kuulsid neid võõraid keeli rääkivat ja Jumalat väga ülistavat. Siis Peetrus ütles:


E'tane ipoitorʉ ton uya serɨ to'ka'nʉkʉ pʉra rɨ iyesi'pʉ. Ɨ'rɨ kuru ta iya e'kwa pe mɨrɨ pɨ' isaurokʉ tukai'. 	 Aga nemad ei saanud midagi aru sellest, ja see k


Ɨ'rɨ ken si wakʉ mepota'tʉi mɨrɨ a'tai serɨ pe ipɨ' si mɨpiyɨ'atʉi'ne' apai? Mɨrɨ ton moron nʉ'pʉ esi uma'tan nɨto'! 	 Mis vilja te kandsite siis? Niisugust, millest teil nüüd on häbi! Sest selle lõpp on surm!


Pʉsamoro na'ne' 12 kaisaron kon enno'sa' kon ese' ton: wapiya Saiman (Pi'ta tukai' tesa'sen), iyakon Anturu; Isens, Sepiti mu, mɨrɨ awonsi'kɨ iyakon Isaan; 	 Nende kaheteistkümne apostli nimed on need: esimene Siimon, nimetatud Peetruseks, ja Andreas, tema vend; Jakoobus, Sebedeuse poeg, ja Johannes, tema vend;


Mɨrɨpan kon uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ kuru ken kupʉ ina uya, Papa tʉrawasooi kupʉ pe ta auya?” ta'pʉ to' uya. 	 Siis ütlesid nad Temale: „Mis me peame tegema, et võiksime teha Jumala tegusid?”


Tɨwɨrɨ rɨ entu'manin nan esi ɨpiyau'nokon, e'tane tɨwɨrɨ rɨ urɨ esi pʉra iyesi ɨpiyau'nokon. 	 Sest vaeseid on alati teie juures, Mind aga ei ole teil mitte alati.


Itepuru Sises usaurokʉ'pʉ tʉpo to' pokon pe, itanʉmʉ'pʉ Epʉn pona, mɨrɨpan ereuta'pʉ enwo'ne' Papa emiyatʉ winɨ. 	 Ja Issand Jeesus, kui Ta oli nendega rääkinud, v


tenku'na' nan enasa' man ennin nan pe; ise'mesa' kon enasa' man tʉusasan pe; erekʉ'pa' nan usepi'tɨsa' man; etanin nan pen enasa' man etanin pe; eke' amʉ' e'mʉ'sa'kasa' man, mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ itekare usekamasa' man entu'manin nan pana ya'. 	 pimedad saavad nägijaiks ja jalutumad käivad, pidalitõbised tehakse puhtaks ja kurdid kuulevad, ja surnud äratatakse üles ja vaestele kuulutatakse Evangeeliumi,


Kane ku! Uko'man nɨto' ɨri yau eri'sa'; nai kasa iyau rɨ marɨ uko'man nɨ pɨ' e'nɨ? 	 Ei milgi kombel! Meie, kes oleme ära surnud patule, kuidas peaksime veel elama selles?


Tʉpataron kon ka'pon amʉ' to' e'to' eke pe mɨrɨ awonsi'kɨ to' imamin ton ne'to' oton mɨrɨ pata ya'. 	 Ja rahvaste auhiilgus ja kallisvarad tuuakse sinna sisse.


Mɨrɨ a'tai, i'tu'pʉ uya Itepuru Sises uya ta'pʉ rʉ'pʉ, ‘Isaan uya ka'pon amʉ' pa'taisimapɨtʉ tuna ke, e'tane ɨmɨrɨ'nokon epa'taisimato' oton Wakʉ A'kwarʉ ke,’ tawon. 	 Siis meenus mulle Issanda sõna, kuidas Ta ütles: Johannes ristis küll veega, aga teid ristitakse Püha Vaimuga!


Makoi ya' ɨusewa'noma kon e'suranma yau, ɨmʉnʉ kon enno'ka'sa' auya'nokon pʉra man. 	 Teie ei ole veel vereni vastu pannud võideldes patuga


Sapa' a'tai, Sises esi'pʉ ka'pon amʉ' enupa pɨ' Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' tau. 	 Ja Ta oli


E'tane pʉra rɨ, utɨ si serɨ Surusiran pona wakʉ ton mɨrɨ yawon kon apiyo' pe. 	 Aga nüüd ma lähen Jeruusalemma püha rahvast abistama.


To' pona ɨpʉrema. Orʉ pona ɨpʉrema pen, e'tane urepa'pʉ auya ton pona, apʉne pʉra ɨiwano' pe to' esi pɨ'. 	 Mina palun nende eest; maailma eest Ma ei palu, vaid nende eest, kelled Sina oled Mulle annud, sest nad on Sinu Omad.


Sises uya to' maimu eikʉ'pʉ, “12 kaisa rɨ wʉi yau pata weyu pʉra pe' nai? Ɨnʉ' usarɨ a'tai wʉi nai ita'mo'ka pen, apʉne pʉra a'kwa pe non esi wenai. 	 Jeesus kostis: „Eks kaksteistkümmend tundi ole päevas? Kui keegi kõnnib päeval, siis ta ei komista, sest ta näeb selle maailma valgust.


apʉne pʉra tanporon nɨ ku'nin pe Papa esi,” ta'pʉ iya. 	 sest Jumalal ei ole ükski asi v


Makoi a'kwarʉ yen ton uya ensa' a'tai, to' uta'mo'kapɨtʉ'pʉ irakʉi', mɨrɨpan kon upirorʉnpɨtʉ'pʉ, “Ɨmɨrɨ rɨ kʉrɨ Papa Mumu!” ta'pʉ to' uya. 	 Ja rüvedad vaimud, kui nad Teda nägid, heitsid maha Tema ette, kisendasid ning ütlesid: „Sina oled Jumala Poeg!”


I'naino pe kuru rɨ Papa pe te'sen, e'tane Papa kaisa rɨ esi i'se iyesi'pʉ pen, ta'sisen pe, 	 Kes, kuigi ta oli Jumala nägu, ei arvanud saagiks olla Jumalaga ühesugune,


E'tane Esuwerʉ amʉ' itekare apurɨnin nan pen uya Esuwerʉ amʉ' pen tʉrʉnka'pʉ ɨri pe to' pɨ' to' e'ku'to' pe. 	 Aga uskmatud juudid kihutasid üles ja ärritasid paganate meeled vihale vendade vastu.


Mɨrɨ a'tai, Esuwerʉ amʉ' Antiyo' mɨrɨ awonsi'kɨ Ai'koniyan pon kon uyee'pʉ, mɨrɨpan kon uya tʉwinɨkʉi'nokon to' mo'ka'pʉ. Mɨrɨpan kon uya tɨ' ke Paarʉ wɨpɨtʉ'pʉ. Iyeri'sa' pe tekamai', to' uya ipi'sikʉ'pʉ pata apai. 	 Aga Antiookiast ja Ikoonionist tuli sinna juute ja need meelitasid hulga eneste poole ja viskasid Paulust kividega ning vedasid ta linnast välja, arvates, et ta on surnud.