Ɨri ton mɨrɨ awonsi'kɨ iyemari'masa' ekumankanin nan ka'pon amʉ' esi eke Papa tʉrawasooi i'tuto' tʉuya'nokon ipɨkɨrɨ kupʉ uya i'se. Ikupʉ uya pen, e'tane Isona pɨ' i'tuto' ipɨ' rʉ'pʉ na'ne' rɨken kupʉ uya,” ta'pʉ iya. Mɨrɨpan kon tʉnɨnse Sises utɨ'pʉ. 	 See kuri ja abielurikkuja tõug otsib tunnustähte, ja temale ei anta muud tähte kui prohvet Joona täht!” Ja Ta jättis nad maha ning läks ära.


Ta auya ipɨ', ‘Ui'kiyari ikoneka' unta'napa pa, mɨrɨ tʉpo rɨ nin si, ɨyenta'na parɨ,’ tawon ɨmɨrɨ. 	 Eks ta pigemini ütle temale: Valmista, mida ma


Apʉne pʉra taan'pʉ esi no'pʉ i'pai pe, Kʉrai esi kasa so'si i'pai pe, tʉpun, ipika'tɨnin pe te'to'. 	 Sest mees on naise pea, nõnda nagu ka Kristus on Koguduse pea, Tema on ihu Õnnistegija.


E'tane se pe rɨ usekama'popɨ' nɨ main ton pɨ' mɨrɨ tʉpo ɨiwano' kon ɨyeseru kon, ɨiwano' kon pe rɨ ɨnkoneka'pʉ kon pɨ' rɨ ɨwesi kon wenai, ɨiwano' kon pe ikonekatɨ'. Serɨ waraino ɨyeseru kon aimenka uya pʉra man,” ta'pʉ iya. 	 aga kui on vaidlust sõnade ja nimede ja käsuõpetuse pärast teie seas, siis katsuge ise toime saada; neis asjus ei taha mina olla kohtumõistja!”


Tanporon nɨ e'kupʉ'pʉ Isutiya pata poro'ne i'tu auya'nokon mɨrɨ. Mɨrɨ ton e'sara'tɨ'pʉ Kiyarari po, itekare ekama pɨ' epa'taisimapɨ' nɨ pɨ' Isaan esi'pʉ pata'pʉ pe. 	 Te teate seda asja, mis on sündinud tervel Juudamaal alates Galileast pärast ristimist, mida Johannes kuulutas,


Mɨrɨpan enta'nasa' ena'pʉ pana' pe. Saarʉ uko'mamʉ'pʉ Sises poitorʉ rʉ'san piyau Tamaskas po. 	 Ja kui ta oli leiba võtnud, sai ta jälle tugevaks. Siis ta jäi mõneks päevaks jüngrite sekka Damaskusesse,


Ukʉipʉnʉ uya ui'nʉnka, apʉne pʉra uko'manto' nonkasa' uya pɨ', anʉnka'to' pe uya kanan. 	 Sellepärast Isa armastab Mind, et Ma jätan Oma elu, et seda jälle võtta.


Mɨrɨ a'tai, eke main eta'pʉ uya Epʉn po, se kasa tawon: “Serɨ si Papa uya pika'tɨn nɨto' uye'sa' man, Papa uya tʉpana'pano enpoikasa' kin pe te'to'. Pana' pe te'to' enpoikasa' Inanʉmʉ'pʉ, Kʉrai uya. Utonpa kon amʉ' sapema pɨ' te'sen, Papa piyawonsi'kɨ to' sapema pɨ' wʉi mɨrɨ awonsi'kɨ ewarupɨ kaisa rɨ eno'masa' man Epʉn poi. 	 Ja ma kuulsin suurt häält taevast ütlevat: „Nüüd on õnnistus ja vägi ja kuninglik valitsus saanud meie Jumala ja meelevald Tema Kristuse kätte, sest välja on visatud meie vendade süüdistaja, kes nende peale kaebab meie Jumala ees päevad ja ööd!


Ipan pe to' enari'pa tʉuya'nokon tʉpo, Konsʉrʉ amʉ' uya to' nonka'pʉ. Nai kasa to' kota'mato' tʉuya'nokon tukai' to' uya i'tu pʉra rɨ iyesi'pʉ, apʉne pʉra tanporon kon uya rɨ Papa apurɨpɨtʉ pɨ' iye'ku'sa' rʉ'pʉ pɨ'. 	 Aga nad ähvardasid neid ja lasksid nad vabaks, sest nad ei leidnud midagi, mille eest neid karistada, rahva pärast, sest kõik kiitsid Jumalat selle eest, mis oli sündinud.


mɨrɨpan kon uya ta'pʉ Sises pɨ', “Ti'sa, pʉse rɨ uri'san eposa' ina uya ekuman pɨ'. 	 ning ütlesid Temale: „Õpetaja, see naine tabati abielurikkumiselt!


Mɨrɨ pe rɨ, tʉpunwerʉ kon tʉnɨnse to' utɨ'pʉ ipɨkɨrɨ. 	 Ja sedamaid jätsid nad v


Ɨ'rɨto' pe pʉra rɨ pe' ɨyekota'masa' kon? Ɨ'rɨ ku'nin pe rɨ iyesi'pʉ mɨrɨ. 	 Kas te nii suurt olete kannatanud ilmaasjata? Teisiti see olekski ilmaasjata!


“5 kaisaron kon pe' toron amʉ' tʉkʉrʉpo'pomasan pen asa'ron pʉrata pun kaisa rɨ? E'tane tikin nan nɨ to' tonpa pu'tɨka'nʉkʉ Papa uya pʉra iyesi. 	 Eks viis varblast müüda kahe veeringu eest? Ja ükski neist ei ole unustatud Jumala ees!


“Mɨrɨ pe iyesi pɨ', wakʉ pe tʉusenuminkai' e'tɨ' etato' auya'nokon pɨ'. Ɨnʉ' rɨ itesa' pe te'sen repa mɨrɨ miyarɨ rɨ; ɨnʉ' rɨ ɨ'rɨ esa' pen nɨ enapai imo'ka mɨrɨ itesa' pe tesi tukai' rɨ iye'ku'to',” ta'pʉ Sises uya. 	 Katsuge siis, kuidas te kuulete; sest kellel iganes on, sellele antakse, ja kellel iganes ei ole, sellelt v


“Panton yai ayauro'kapɨ'sa' uya 'nokon, e'tane iweyu nʉye'an serɨ rupɨ main yai ayauro'kato' uya 'nokon weyu pen nɨ, e'tane sa'man yai pʉra rɨ ukʉipʉnʉ ekamato' uya oton ɨpɨ'nokon. 	 Seda Ma olen teile rääkinud võrdumitega; aga tuleb aeg, mil Ma teile enam ei räägi võrdumitega, vaid kuulutan Isast teile avalikult.


Sises uya ta'pʉ tʉpoitorʉ ton pɨ', “Makoi ya' ka'pon uta'mo'kato' rɨ e'ku'to' pe iyesi, e'tane nin si ɨsɨ yau kʉrɨ man tɨ iye'kupʉ emapu'tɨnin nʉ'pʉ. 	 Ja Ta ütles oma jüngritele: „V


Serɨ ton uriya' Papa uya kota'man nɨto' uyepʉ na'ne'. 	 nende pärast tuleb Jumala viha;


E'tane, Sameriya pon ka'pon uyee'pʉ iporo. Ensa' tʉuya a'tai, ipɨ' isentu'ma'pʉ. 	 Aga üks samaarlane käis seda teed ja tuli tema juure; ja kui ta teda nägi, läks ta meel haledaks.


Tʉron kon ka'pon amʉ' esi ite' ipa'karakasa' uta'po'sa' asanta ta' kasa. Eta to' uya pe rɨ, Se'tan uyepʉ Main mo'kase'na to' ya' ipa'karakasa'. 	 Need on teeäärsed, kuhu s


Ikʉipʉnʉ esi na'ne' kasa uko'man nɨto' esa' pe, mɨrɨ kasa rɨ marɨ tʉmu konekasa' iya uko'man nɨto' esa' pe. 	 Sest otsegu Isal on elu iseeneses, nõnda on Ta annud ka Pojale, et elu on Temas Eneses.


To' maimu awɨrɨ e'tɨ', to' uya ɨyenpɨ'tane'nokon nɨken pen wakʉ tato' pe to' uya ɨpɨ'nokon, e'tane Kʉrai apiyo' ton pe, Papa eseru kupʉ pɨ' ɨyewan kon apai. 	 mitte silmakirjaks, nagu püüdes olla inimestele meelepärast, vaid kui Kristuse orjad, kes südamest teevad, mida Jumal tahab,


Tʉkʉipʉnʉ kenan kon urɨ'nokon main awɨron pe ukonekanin kon, mɨrɨ pɨ' nin si to' namanin nan urɨ'nokon. Mɨrɨ entai nin si, Epʉn pon Kʉipʉnʉ wannɨ ena' e'tʉn nɨto' pe iyesi mɨrɨ awonsi'kɨ uko'man nɨto' pe! 	 Pealegi on meile meie lihased isad olnud karistajaiks ja me oleme neid kartnud; kas me palju enam ei tahaks alistuda vaimude Isale ning elada?


Mɨrɨ entai kuru, utonpa ton, ɨnku'ton kon pɨ' ausaurokʉ kon a'tai Epʉn kʉsesa'tʉu, mɨrɨ pe pʉra non nɨ, mɨrɨ pe pʉra ɨ'rɨ rɨ. Tɨwɨ, “Ewai',” tato' auya'nokon nesii, ewai' pe rɨ; “Kane,” tato' auya'nokon nesii, kane pe rɨ, ɨyeno'ma kon kuru nin mɨrɨ. 	 Aga kõigepealt, mu vennad, ärge vanduge, ei taeva ega maa juures ega mingit muud vannet! Teie „jah” olgu „jah”, ja teie „ei” olgu „ei”, et te ei langeks kohtu alla!


E'tane Papa uya ui'nʉnkato' kon tʉuya ya' rɨ enpoika wakʉ pe serɨ yau: Tʉmakooikenan pe rɨ marɨ e'nɨ'nokon koro'tau, Kʉrai erikʉ'pʉ uiwano' kon pe. 	 Ent Jumal osutab Oma armastust meie vastu sellega, et Kristus on surnud meie eest, kui me alles patused olime;


“Eta'pʉ auya'nokon pena rɨ kanan ka'pon amʉ' pɨ' ta'pʉ, ‘Ausauro'sa' rʉ'pʉ ipɨ', iku'to' pe auya kʉ'pʉremekʉi, e'tane Papa ya' ausauro'sa' rʉ'pʉ awɨrɨ rɨ e'kɨ.’ 	 Taas te olete kuulnud, et muistsele põlvele on üteldud: Sa ei tohi valet vanduda! ja: Pea Issandale oma vanded!


Iye'menukasa' na'ne' kasa: “Entɨ', inonkasa' uya Sayan po, tɨ', ka'pon amʉ' e'pi'poto' ipona mɨrɨ awonsi'kɨ, tɨ', to' eno'manin, mɨrɨ awonsi'kɨ kʉrɨ, kʉrɨ rɨ si apurɨnin pe te'sen ɨpiyɨ'to' oton pen,” tukai'. 	 nõnda nagu on kirjutatud: „Vaata, Ma panen Siionisse komistuskivi ja pahanduskalju; ja kes usub Temasse, ei jää häbisse!”


Tu'kan kon nɨ utɨ'pʉ serɨ eke Papa tʉrawasooi i'tuto' ipɨkɨrɨ e'ku'sa' tetai' ite'matai. 	 Sellepärast ka rahvas läks Temale vastu, sest nad kuulsid Teda selle tunnustähe teinud olevat.


Iyɨpʉremakaa'pʉ kanan, mɨrɨ a'tai ka' awonsi'kɨ si tuna uyee'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ si non uya kiyari epetanʉkʉ'pʉ. 	 Ja tema palus jälle ja taevas andis vihma ja maa kandis oma vilja.


Ɨ'rɨ pɨ' rɨ kɨsewankamatʉu, e'tane tanporon yau rɨ, ɨwɨpʉrema kon mɨrɨ awonsi'kɨ ekama'po auya'nokon yau, ɨyepori'ma kon pe, ɨnesakʉnʉ kon itʉtɨ' Papa ena'. 	 Ärge muretsege ühtigi, vaid laske kõiges oma palumised palve ja anumisega ühes tänuga saada Jumalale teatavaks.


To' uyee'pʉ Isaan piya', ta'pʉ to' uya ipɨ', “Rapai, kʉrɨ rɨ ɨpiyau ne'taine' Isotan ratoi po mekamataine', kʉrɨ rɨ si man epa'taisiman nɨto' kupʉ pɨ', tanporon kon ka'pon amʉ' uyepʉ ipiya',” ta'pʉ to' uya. 	 Ja nad tulid Johannese juure ja ütlesid temale: „Rabi! See, Kes oli Sinuga sealpool Jordanit, Kellest sina tunnistasid, vaata, see ristib ja kõik lähevad Tema juure!”


Ikʉipʉnʉ esi'pʉ e'ne' pe e'kɨɨi'man pɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ mʉnʉimɨ pɨ', mɨrɨpan piya' Paarʉ ewomʉ'pʉ ipʉremai', mɨrɨpan uya temiyatʉ nonka'pʉ ipona, mɨrɨpan epi'tɨ'pʉ iya. 	 Ja sündis, kui Puubliuse isa oli haige maas palavikus ja kõhutõves, et Paulus läks tema juurde, palvetas ja pani oma käed ta peale ning tegi tema terveks.


Tɨwɨrɨ rɨ uko'man nɨto' ike ke to' repa uya, to' uma'tato' oton pen nɨ; ɨnʉ' uya to' mo'kato' oton pen uyemiyatʉ apai. 	 Ja mina annan neile igavese elu ja nemad ei saa iialgi hukka, ja ükski ei kisu neid minu käest.


Mɨrɨ a'tai, urupere uya tuna enpa'ka'pʉ tʉnta yapai, eke tuna tʉu'tɨsen pe uri'san e'ma'pʉ winɨ, siya rɨ uri'san ato' pe iya. 	 Ja madu purskas oma suust vett naisele järele otsekui jõge, et teda jõevooluga ära uhtuda.


Tenki tawon ye' rɨ urɨ, Papa, itese' pɨ' e'to' pɨ' ɨpʉrema a'tai uyenu yau ɨkupʉ uya pɨ', 	 Ma tänan alati oma Jumalat, kui ma mõtlen sinule oma palveis;


Use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru uya o' mʉnʉ rʉ'pʉ arɨ Ipan Wakʉ Kuru Pata ya' makoi ku'sa' epe'pʉ pe tʉtʉsen, e'tane nin ipun nʉ'pʉ po'tɨ ɨnnɨ rɨ pʉroroi apai. 	 Sest nende loomade kehad, kelle vere ülempreester viib ohvriks patu eest pühasse paika, põletatakse väljaspool leeri.


Uyau Papa iwano' main pɨ' tepori'masen urɨ; 	 Sest seespidise inimese poolest on mul Jumala käsust hea meel,


Mɨrɨ wenai rɨ nɨrɨ tamʉranʉ'sen pʉrata e'ma auya'nokon mɨrɨ, apʉne pʉra Papa poitorʉ pe eke ton esi pɨ', inke rɨ esa' wannɨ pe te'san pe. 	 Sellepärast makske ka makse; sest nemad on Jumala sulased, kes selleks peavad oma ametit.


Ekama uya ɨpɨ'nokon, tanporon nɨ makoi mɨrɨ awonsi'kɨ Papa sapema pe isauro'sa' kon ka'pon amʉ' pɨ' rɨ usentu'man, e'tane Iya'kwarʉ sapema pe isauro'sa' kon pɨ' usentu'man pen nɨ. 	 Seepärast Ma ütlen teile: Iga patt ja jumalapilge antakse inimestele andeks; aga Püha Vaimu pilget ei anta inimestele andeks.


Mɨrɨpan kon uya Sises a'si'pʉ. 	 Aga nemad pistsid oma käed Tema külge ja v


Mɨrɨpan kon uya pʉsamoro asa'ron kon pɨ' ta'pʉ, “I'napairɨ rɨ kenʉ' Sises e'mʉ'sa'kasa' man! Mɨrɨpan ene'pʉ Pi'ta uya!” ta'pʉ to' uya. 	 kes ütlesid: „Issand on t


“Mɨrɨ a'tai si, ta iya mɨrɨ tenwo'netʉ winɨ te'san pɨ', ‘Ɨsi'tɨ' ɨmɨrɨ'nokon ukʉipʉnʉ nʉpʉrema'san. Ananʉmʉnʉ kon anʉntɨ', serɨ si ɨyesa' kon pe e'nɨto' yau iyekonekasa' rʉ'pʉ pata e'kaa'pʉ si'kɨrɨ rɨ, 	 Siis Kuningas ütleb neile, kes on Ta paremal käel: Tulge siia, Minu Isa


Tanporo to' uta'kwarʉ'tɨ'pʉ Wakʉ A'kwarʉ ke, mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ usauro'nɨ pɨ' tʉron kon ka'pon amʉ' maimu yau'ne, Iya'kwarʉ uya tʉusauro'to' kon pe tʉkupʉ kon pɨ'. 	 Ja nad kõik said täis Püha Vaimu ja hakkasid rääkima teisi keeli, nõnda nagu Vaim neile andis rääkida.


Tenku'nan pɨ' kanan tera'tɨi', “Ɨ'rɨ ta auya kʉrɨ ɨyenu a'kokanin nʉ'pʉ pɨ'?” ta'pʉ to' uya. “Pu'kena' pe iyesi!” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Nüüd nad ütlesid taas pimedale: „Sina, mis sina ütled Temast, et Ta su silmad avas?” Tema ütles: „Ta on prohvet!”


Tʉwɨnɨ pɨ' e'kamanɨsa' eta'pʉ Saarʉ uya. Wʉi nai, ewarupɨ nau nɨrɨ mʉra'ta nau Saarʉ enupɨkɨrɨ to' esi'pʉ, iwɨto' pe tʉuya'nokon e'tane, to' uya iwɨnɨ'pʉ pen. 	 Aga Saulus sai teada nende salanõu. Ent nad valvasid päeva ja öö väravais, et teda tappa;


E'pe'sas po iyesi'pʉ ka'pon, Temi'tʉriyas itese', ɨpʉreman Arʉ'times pɨ' iwʉ' ka'pɨ'nin sirʉpa ke, mɨrɨpan tonpa ton uya eke pe kuru pʉrata epopɨtʉ'pʉ. 	 Sest üks hõbesepp, Demeetrios nimi, tegi hõbedast Artemise templeid ja saatis sellega ametimeestele palju kasu.


Anpisin ipɨkɨrɨ te'san ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ, “Iwɨtɨ' rɨ!” ta'pʉ to' uya. 	 sest suur rahvahulk käis järel ja kisendas: „Hukka ta ära!”


Enta'napai iyesi'pʉ ipʉrataaikena' ka'pon i'kiyari punu'pɨ pɨ'. Pero amʉ' uye'pɨtʉ'pʉ iterekʉʉi ami'kai'. 	 ja püüdis oma k


emenna' mɨrɨ awonsi'kɨ nurɨnan uye'ma kon uta'kokasa' pɨ' iwapu awɨrɨ, ipun nɨ si, 	 ja selle on Ta meile avanud uueks ja elavaks teeks eesriide, see on Oma liha kaudu;


“Ɨ'rɨ ken si kupʉ kʉrɨ rɨ kiyari e'kwa esa' uya? Iyepʉ kamoro itesa' pe tʉnnonka'san wɨse'na, mɨrɨpan uya nin si mɨrɨ kiyari e'kwa tʉrʉ mɨrɨ tʉron kon ena'. 	 Mis teeb nüüd viinamäe isand? Ta tuleb ja hukkab aednikud ja annab viinamäe teiste kätte.


Tu'kan kon ka'pon amʉ' uya to' eseremekʉ'pʉ, “E'pana e'tɨ'!” ta'pʉ to' uya, e'tane rɨ eke pe parɨ to' ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ, “Ina epuru, Tepi' pa rʉ'pʉ, ina pɨ' ɨsentu'makɨ!” ta'pʉ to' uya. 	 Aga rahvas sõitles neid, et nad vait jääksid. Kuid nad kisendasid veel enam: „Issand, Taaveti Poeg, halasta meie peale!”


“Wakʉ pe te'sen kʉ'tʉtʉu pero amʉ' ena'; mokon pun ton ɨiwano' kon kʉseno'matʉu peiruku amʉ' ena', to' uya iwasa'kapɨtʉ esi mɨrɨ awonsi'kɨ to' era'tɨ esi akarapɨ'se'na. 	 Ärge andke seda, mis on püha, koertele, ja ärge heitke oma pärle sigade ette, et nad neid ei sõtkuks oma jalgega ega käänduks ja teid ei kisuks.


Tʉusewankamai' pʉra e'nɨ ku'nin ka'pon esi yau mɨrɨ yau, tɨwɨ tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' nesii ipiyau. Mɨrɨ pe pʉra iyesi yau, tɨwɨ ɨpona'nokon nenna'poi. 	 Ja kui iganes seal on rahulaps, siis hingab teie rahu tema peal; aga kui mitte, siis tuleb rahu tagasi teie peale.


E'tane, wakʉ pe e'ku'pai tesi pɨ', Sises ekama'po'pʉ iya, “Ɨnʉ' ken si esi utonpa pe?” tukai'. 	 Tema aga tahtis iseennast


Serɨ serɨ eke kuru ama'aino—e'tane usaurokʉ serɨ Kʉrai mɨrɨ awonsi'kɨ so'si pɨ'. 	 See saladus on suur; aga mina räägin Kristusest ja Kogudusest.


Tenku'tɨpai to' esi poro tense to' pɨ' ta'pʉ iya, 	 Aga Tema m


5 kaisaron kon uri'sami'si amʉ' esi'pʉ ita'kwarʉ pʉra, mɨrɨ awonsi'kɨ 5 kaisaron kon kanan esi'pʉ ta'kwarʉ ke. 	 Viis neist olid rumalad ja viis m


Mɨrɨ a'tai Saarʉ, Paarʉ tukai' to' nesakʉnʉ uta'kwarʉ'tɨ'pʉ Wakʉ A'kwarʉ ke uya to'sa rɨ Erimas ene'pʉ, 	 Kuid Saulus, keda hüütakse ka Pauluseks, täis Püha Vaimu, vaatas teravasti talle otsa


“Wapiya mʉre amʉ' nenta'nakapʉi tanporo i'se te'to' kon pe, apʉne pʉra ipoken pʉra iyesi mʉre amʉ' yu pʉreti eno'ma to' ikʉn non pero amʉ' ena',” ta'pʉ iya. 	 Siis ütles Jeesus temale: „Lase esmalt laste k


Ekama uya serɨ enta' iteperu euku ensito' uya oton pen ɨpokon pe 'nokon ukʉipʉnʉ e'to' esa' wannɨ pe yau emenna' pe ensi uya pʉ'kʉ pona,” ta'pʉ iya. 	 Aga Ma ütlen teile: Nüüdsest peale Ma ei joo enam viinapuu viljast kuni selle päevani, mil Ma ühes teiega joon uut Oma Isa Riigis!”


Ɨpun kon wɨnin nan pɨ' kenari'nʉntʉu, aya'kwarʉ kon wɨnin nan pen nɨ pɨ'. E'tane ru'ku, kʉrɨ pɨ' enari'nʉntɨ', asa'rɨ rɨ marɨ ɨpun mɨrɨ awonsi'kɨ aya'kwarʉ wɨnin pɨ' ekota'man nɨto' yau. 	 Ja ärge kartke neid, kes ihu tapavad, aga hinge ei või tappa, vaid kartke ennemini Teda, kes hinge ja ihu võib hukutada põrgus.


Mɨrɨ wenai, ɨyento' kon pe uya, ayauro'kato' kon pe uya ɨkɨ'masa' uya 'nokon mɨrɨ. A'sisa' pe e'ai', apʉne pʉra Esuwerʉ amʉ' pika'tɨnin pe ekamasa' rʉ'pʉ ese' pɨ' esi pɨ',” ta'pʉ iya. 	 Selle asja pärast ma teid nüüd kutsusin enese juurde, et teid näha ja teiega rääkida; sest Iisraeli lootuse pärast ma olen kinni selles ahelas!”


To' panama'pʉ iya tʉron kon pɨ' kʉrɨ rɨ kʉrɨ rɨ ta to' uya namai' tʉpɨ'. 	 ja Ta hoiatas neid kõvasti, et nad Temast avalikult ei räägiks,


Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' Esuwerʉ amʉ' enna'po tane pʉra rɨ ɨmɨrɨ rɨken Esuwerʉ pen nɨ nin enna'posa' Papa apurɨpɨ'se'na?” ta'pʉ iya. 	 Kas muid ei ole leitud, kes oleksid tulnud tagasi Jumalale au andma, kui aga see muulane?”


Mɨrɨ a'tai nin si, ‘Ɨpokon pe sa'ne ina nʉta're'tɨtai ko, mɨrɨ awonsi'kɨ ka'pon amʉ' menupatai ko ina e'ma tau'ne.’ 	 Siis te hakkate ütlema: Me oleme Sinu ees Söönud ja joonud ja meie uulitsais Sa


Wakʉ poken iyesi'pʉ Wakʉ A'kwarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ina pona, ɨmɨrɨ'nokon pona e'tape'ne' rɨ tʉrʉ namai' i'se e'nɨto' entai rɨ. 	 Sest Püha Vaim ja meie oleme arvanud heaks, et teie peale ei tohi panna enam ühtki koormat kui aga need väga tarvilised määrused:


Anpisin ka'pon amʉ' Surusiran woi tʉuko'mansan uya e'ne' ton, makoi a'kwarʉ yen ton nɨ nee'pʉ, mɨrɨpan kon usepi'tɨ'pʉ. 	 Ka tuli rahvast kokku Jeruusalemma ümberkaudseist linnadest, tuues haigeid ja rüvedaist vaimudest vaevatuid, ja need kõik said terveks.


“Mɨrɨ pɨ' kɨsewankamatʉu, ‘Ɨ'rɨ kuru ɨ'to' pe?’ mɨrɨ pe pʉra, ‘Ɨ'rɨ kuru ensito' pe?’ mɨrɨ pe pʉra, ‘Ɨ'rɨ kuru e'to' pe upon kon pe?’ tukai'. 	 Ärge siis olge mures, küsides: Mida me sööme? või: Mida me joome? või: Millega me riietume?


Mɨrɨ pɨ' rɨ pariki'si tau Pi'ta enkurunpa'pʉ to' uya, e'tane apurɨnin nan esi'pʉ Papa ekama'po pɨ', Pi'ta pika'tɨto' pe iya. 	 Nii peeti siis Peetrust vangis, aga kogudus tegi väsimata palvet Jumala poole tema eest.


Mɨrɨ awonsi'kɨ ina kʉsarɨi i'tupɨ'nɨto' ya', e'tane ɨri pe te'sen piyapai ina imo'kakɨ.’ 	 ja ära saada meid kiusatusse, vaid päästa meid kurjast; sest Sinu on Riik ja vägi ja au igavesti! Aamen.


Paarʉ e'ku'sa' esi'pʉ E'pe'sas entakato' pe tʉuya kanau yau, inke ɨko'manpai pʉra iyesi'pʉ Eisa po. Surusiran ɨnepopai isenutɨ'pʉ Penti'kas weyu a'tai. 	 Sest Paulusel oli nõu Efesosest mööda sõita, et mitte aega viita Aasias. Tõttas ta ju, et kui vähegi võimalik, Nelipühapäevaks jõuda Jeruusalemma.


Tikin nɨ imaimu esii'ma to' ukɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ, “Pʉse rɨ ka'pon atɨ' iwɨnɨ kon pa! Parapas nonkai'ma ina iwano' pe,” ta'pʉ to' uya. 	 Siis kogu hulk kisendas väga ning ütles: „Hukka ära, lase meile Barabas vabaks!”


E'tane nin si isenpoikasa' pu'kena' amʉ' nʉmenuka'pʉ awɨrɨ Papa tɨwɨ rɨ tʉuko'mansen uya apiyontɨn awɨrɨ, tanporo tʉpataron kon uya tapurɨto' pe mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmaimu awɨrɨ to' e'to' pe. 	 aga nüüd on saanud avalikuks ja on prohvetite kirjade kaudu igavese Jumala käsul tehtud teatavaks kõigile rahvastele usu sõnakuulelikkuse saavutamiseks -


Tanporo i'se te'to' kon pe tenta'na kon tʉpo, to' uya a'nai', wi' tato' tʉnarɨnʉ kon ma'kɨrɨ'pʉ parau ka' asi'ono pe kanau enato' pe. 	 Ja kui nad olid leiba võtnud, kergendasid nad veel laeva, heites vilja merre.


Ɨ'rɨ rɨ ka'pon mʉta ya' nʉtɨyai'ne' uya wakʉ pe pʉra ka'pon kupʉ pen; e'tane ka'pon mʉta yai nepa'kayai'ne' uya kuru wakʉ pe pʉra ka'pon kupʉ,” ta'pʉ iya. 	 Mitte see, mis suust sisse läheb, ei rüveta inimest, vaid see, mis suust väljub, rüvetab inimest.”


Mɨrɨ a'tai, tikin nan itepuru ton tonpa uya ta'pʉ upɨ', “Kakaramʉi. Enkɨ! Moro rayan Isuta ko', Tepi' atʉ rʉ'pʉ uya iwapiya'kasa' man; kʉrɨ rɨ uya si 7 kaisaron a'si'to' ike i'kwɨtʉ mɨrɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ kareta amon a'koka iya,” ta'pʉ iya. 	 Ja üks vanemaist ütles mulle: „Ära nuta! Vaata, lõukoer Juuda suguharust, Taaveti juur, on võitnud nii, et Tema võib avada raamatu ja lahti võtta selle seitse pitserit!”


“Ɨ'rɨ a'tai serɨ kasa iyesi e'sara'tɨ'pʉ?” ta'pʉ Sises uya ikʉipʉnʉ pɨ'. “Mʉre pe iyesi'pʉ si'kɨrɨ rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja Ta küsis tema isalt: „Kui kaua aega see on temal olnud?” Tema vastas: „Lapsest saadik!


Asa'ron kon uyekamanin nan enno'to' uya oton pon isa'ka'si ya' to' epontɨpɨ'sa', mɨrɨpan kon usauro'to' oton pu'kena' amʉ' pe 1,260 kaisa rɨ wʉi.” 	 Ja mina annan Oma kahele tunnistajale meelevalla kotiriidesse riietatuina prohvetlikult kuulutada tuhat kakssada kuuskümmend päeva.


Ɨsi'tɨ', kin amʉ' pun, soisa amʉ' epuru ton pun, meruntɨ ton pun, kaware amʉ' pun, to' po te'san pun, tanporon kon ka'pon amʉ' poitorʉ pe te'san mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' enawon kon pen, eke ton mɨrɨ awonsi'kɨ aiko ton nɨ nɨrɨ pun anɨ kon pa,” ta'pʉ iya. 	 sööma kuningate liha ja ülemate pealikute liha ja vägevate liha ja hobuste ja nende seljas istujate liha ja kõigi vabade ja orjade ja pisukeste ja suurte liha!”


Takuru'kenan uya eikʉ'pʉ, “Itepuru, ɨnʉ' pʉra rɨ iyesi serɨ yau utʉnin iku'pɨ ka' tuna e'sokousokouma a'tai, ɨtɨ i'se rʉ'kwɨ e'tane ika', tʉron nɨ utɨkapʉ uwapiya,” ta'pʉ iya. 	 Haige vastas temale: „Isand, mul ei ole seda inimest, kes mind aitaks tiiki, kui vett segatakse; seni, kui ma tulen, astub teine minu eel sisse!”


Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨyenu uya ɨye'makoima emapu'tɨ pe iyesi yau, imo'ka' eno'ma pa; wakʉ iwa pe iyesi tikin nɨ itenu esii'ma tɨwɨrɨ rɨ ɨuko'manto' ya' ɨyepa'ka a'tai, asa'rɨ itenu apo', iya'mu pʉn ya' ɨyeno'ma entai,” ta'pʉ iya. 	 Ja kui su silm sind pahandab, kisu ta välja ja viska enesest ära. Parem on sulle, et sa ühe silmaga lähed elusse kui et sul on kaks silma ja sind heidetakse põrgutulle.


Kʉrɨ serɨ tɨ' pona nʉta'mo'kayai'ne' utakiti'kwa mɨrɨ, e'tane kʉrɨ tɨ' nʉta'mo'kayai'ne' ipona uta'si'kɨrɨ mɨrɨ ipʉra rɨ nin,” ta'pʉ iya. 	 Ja kes selle kivi peale langeb, läheb rusuks; aga kelle peale iganes see langeb, selle ta teeb pihuks!”


Ɨiwano' kon nɨ Main, Mosi' winon yau iye'menukasa', asa'ron kon ka'pon amʉ' uya ekama a'tai i'napai rɨ iyesi tasa'. 	 Ja teie käsuõpetuseski on kirjutatud, et kahe inimese tunnistus on tõsi.


Usi'nʉnkan nɨto' esi ɨsɨ pe tʉtonpa ku'nin pen nɨ. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', usi'nʉnkan nɨto' esi main awɨrɨ e'nɨ ekamanin pe. 	 Armastus ei tee ligimesele kurja; siis on armastus käsu täitmine.


Ta'kɨrɨ tʉron nɨ pata ya'ne Temu'ti mɨrɨ awonsi'kɨ Sairas anapai Paarʉ esi'pʉ, mɨrɨpan uya Temu'ti yun pi'pɨ puturʉka'pʉ. Mɨrɨ kupʉ'pʉ iya, Temu'ti uya ekamʉra mɨrɨ pata yau te'san Esuwerʉ amʉ' e'kupʉ emapu'tɨ namai', apʉne pʉra Esuwerʉ pe pʉra ikʉipʉnʉ esi uya iku'sa' pe pʉra to' uya i'tu'pʉ. 	 Teda tahtis Paulus enesele saatjaks teele. Ja ta võttis ning lõikas ta ümber juutide pärast, kes olid neis paigus; sest nad teadsid kõik, et tema isa oli kreeklane.


Ɨnʉ' uya rɨ tʉnkupʉnʉ tʉtʉrawasooi onamʉ pʉra rɨ iyesi mɨrɨ ti'tu i'se e'nɨ yau. Serɨ ton amʉ' kupʉ auya pɨ', tɨwɨ tanporon pata ɨi'tui',” ta'pʉ to' uya. 	 sest ükski ei tee midagi salajas, kui ta tahab olla avalikkuses. Kui Sa niisuguseid asju teed, siis ilmuta Ennast maailmale!”


Itɨ'pʉ Roman amʉ' kopʉnaai, Paire' piya' Sises ekepu ekama'pose'na iu'na'tɨto' pe tʉuya. Mɨrɨpan pɨ', “Ewai',” ta'pʉ iya. 	 see läks Pilaatuse juure ja palus enesele Jeesuse ihu.


I'tu uya wakʉ uko'mamʉ pʉra iyesi uyau, mɨrɨ na'ne' u'naino ipan makoi yau. Apʉne pʉra wakʉ pe na'ne' ɨnku'pai esi, e'tane arɨ uya pʉra iyesi. 	 Sest ma tean, et minus, see on minu lihas, ei ela head. Tahet mul on, aga head teha ma ei suuda;


Apʉne pʉra itɨ pen mɨrɨ itewan ya' e'tane itɨ mɨrɨ iwenu'pɨ ya', mɨrɨpan epa'ka ipun apai,” ta'pʉ iya. (Sises uya serɨ ta'pʉ, tanporo rɨ sa'ne kiyari esi mɨrɨ ko enta'nan nɨto' ipɨ' pe, ta tʉuya e'kwa pe.) 	 Sest see ei lähe mitte tema südamesse, vaid k


“Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' aiko rʉ'kwɨ rɨ paranka punu'pɨ ɨnenpai ɨwesi ɨtonpa enu yawon, eke rɨ paranka e'tane ɨyenu yau? 	 Aga miks sa näed pindu oma venna silmas, kuid palki su omas silmas sa ei pane tähele?


Iyepiya'tɨ yau Main esi'pʉ, Papa piyau Main esi'pʉ, Papa pe rɨ Main esi'pʉ. 	 Alguses oli Sõna, ja Sõna oli Jumala juures, ja Sõna oli Jumal.


Sises uya to' eikʉ'pʉ, “Nai kasa warawo' temari'masen nʉkɨ'ma'san useruma tenta'nai' pʉra tʉpiyau'nokon nɨ iye'tane? To' useruma pʉra iyesi tʉpiyau'nokon iye'tane. 	 Jeesus ütles neile: „Ega peiupoisid v


Itɨ'pʉ kareta amon mo'kai', apono' po iyereutasa' na'ne' emiya enwo'netʉ apai. 	 Ja Ta tuli ja võttis raamatu selle paremast käest, Kes istus aujärjel.


itekare parɨ pen kuru rɨ winɨkʉi'. Tʉron kon ka'pon amʉ' uya ɨyeno'ma kon poken iyesi utaipon nɨto' ya', mɨrɨpan kon esi wakʉ Kʉrai ekareei wʉuka i'se. 	 mis ei olegi teine Evangeelium; on vaid mõningaid, kes teid segavad ja tahavad Kristuse Evangeeliumi pöörata teiseks.


Mɨrɨpan kon uya ikupʉ'pʉ, pʉrata ennoko'pʉ to' uya so'si epuru ton ena', Panapas mɨrɨ awonsi'kɨ Saarʉ pokon enau. 	 Seda nad tegidki ja saatsid annid vanemate kätte Barnabase ja Sauluse käe läbi.


Papa pe'ne to' esa'sa' iya yau, Papa maimu uyee'pʉ na'ne' ipiya' ton, Papa Maimu i'kwɨtʉ poken pʉra nɨrɨ iyesi. 	 Kui Ta nimetab jumalaiks neid, kellede kätte sai Jumala sõna - ja Kiri ei või jääda valeks -


Tʉron kon uri'sami'si amʉ' uya enpɨtʉ'pʉ ɨnnonsi'kɨ, mɨrɨpan kon koro'tau Meri Mataren, Meri kanan aiko Isens mɨrɨ awonsi'kɨ Isoses san, mɨrɨ awonsi'kɨ Saromi esi'pʉ. 	 Seal oli ka naisi kaugelt vaatamas, nende seas ka Maarja Magdaleena ja Maarja, noorema Jakoobuse ja Joosese ema, ja Saloome,


“Tanporon kon ɨmɨrɨ'nokon pɨ' ta uya pen nɨ; i'tu uya kamo unanʉmʉ'san, e'tane serɨ esi iye'menukasa' itekare a'ku'tɨnin pe: ‘Upokon pe rɨ iyenta'nasa' rʉ'pʉ enasa' uyewa'nomanin pe,’ tawon. 	 Ma ei ütle seda teie kõikide kohta; Ma tean, kelled Ma olen valinud. Aga Ma ütlen seda, et Kiri täide läheks: Kes Minu leiba sööb, on tõstnud oma kanna Minu vastu!


Mɨrɨ a'tai, tu'kan pɨ' rɨ to' auro'ka'pʉ iya panton yai. “Umɨ pɨ' te'sen utɨ'pʉ kiyari ye' pɨnse'na tʉpa'karakai'. 	 Ja Ta rääkis neile palju tähendamissõnadega ning ütles: „Vaata, külvaja läks välja külvama.


Apiyontɨn nɨto' ike ton, “Iyemari'masa' pe esii'ma kekumai,” “Ɨnʉ' rɨ kʉ'wɨnɨi,” “Ama' pe kesii,” “Ipan pe ɨtonpa iwano' i'se kesii,” mɨrɨ awonsi'kɨ ɨ'rɨ ton nɨ apiyontɨn nɨto' esi na'ne' amʉrasa' mɨrɨ se tikin nan iporo e'nɨto' yau: “Ɨtonpa i'nʉnkakɨ, mɨsi'nʉnkayai'ne' kasa rɨ,” tawon. 	 Sest käsk: „Sa ei tohi abielu rikkuda; sa ei tohi tappa; sa ei tohi varastada; sa ei tohi ülekohut tunnistada; sa ei tohi himustada”, ja iga teine käsk on kokku võetud sellesse sõnasse: „Armasta oma ligimest nagu iseennast!”


Mɨrɨ pata tʉnɨnse, Sises utɨ'pʉ Kiyarari ponsi'kɨ Taya mɨrɨ awonsi'kɨ Saitan itese' ton nono ya'ne. 	 Ja Jeesus tuli sealt ära ning läks Tüürose ja Siidoni rajadesse.


Te'namai' pʉra, iwa'kʉ'pɨ'nin pʉra Papa e'to' esa' wannɨ pe pɨ' itekare ekama'pʉ iya, mɨrɨ awonsi'kɨ Itepuru Sises Kʉrai pɨ' enupan nʉ'pʉ iya. 	 ja kuulutas Jumala Riiki ning õpetas Issandast Jeesusest Kristusest kõige julgusega ilma takistamata.


Tikin nɨ suntaaka iyenasa' a'tai, itun pi'pɨ puturʉkato' e'seporo'pʉ. Mɨrɨpan ese'tɨ to' uya esi'pʉ Sakaraya tukai', ikʉipʉnʉ ese' yau. 	 Ja nad tulid kaheksandal päeval lapsukest ümber l


Mɨrɨ a'tai, tʉtonpa ton kɨ'ma iya, mɨrɨpan uya ta to' pɨ', ‘Epori'manpai'nokon. Uikʉn karimeru itano'masa' rʉ'pʉ eposa' uya man!’ 	 ja kui ta koju tuleb, ta kutsub kokku s


e'tane ɨnʉ' rɨ tʉwo'pa'pʉ uya ensinin nʉ'pʉ e'tuna'kiripa pen nɨ nin mɨrɨ. Tuna iwo'pa'pʉ uya ike ena i'napaino rɨ i'tuna'kwaai pe rɨ, mɨrɨpan uya to'panʉ'nin tuna ke irepa, iko'manto' ike ke tɨwɨrɨ rɨ,” ta'pʉ iya. 	 aga kes iganes joob seda vett, mida Mina temale annan, see ei janune igavesti mitte, vaid see vesi, mida Mina temale annan, saab tema sees veeallikaks, mis voolab igavesse ellu!”


Ɨsɨ pe ukɨ'pɨ'nʉnpɨ' nɨ ereutasa' tʉpo, Paarʉ uya tʉtonpa ton kɨ'ma'pʉ, mɨrɨpan kon pori'mapɨtʉ tʉpo, Paarʉ uya, “Ɨisirɨ utɨyai',” ta'pʉ to' pɨ', mɨrɨpan utɨ'pʉ Ma'sitoniya pona, to' tʉnɨnse E'pe'sas po. 	 Kui kära oli vaigistatud, kutsus Paulus jüngrid enese juurde, jättis nad jumalaga ja läks teele Makedooniasse.


E'tane, urɨ utanʉnsa' a'tai non apai, tanporon kon nɨ kɨ'mato' uya oton upiya',” ta'pʉ iya. 	 Ja Mina tahan, kui Mind maast üles tõstetakse, kõik tõmmata Enese juure!”


imeruntɨrʉ uya tanporon nɨ ena iyo'koi' emapu'tɨ, sepan nɨ upun kon ensima iya, a'kwa tʉpun kasa iye'to' pe. 	 Kes meie alanduse ihu muudab Oma äraseletatud ihu sarnaseks väge mööda, millega Ta võib ka kõik teha Oma alamaks.


Kamoro asanta tau na'ne' nan esi Papa Maimu etanin nan. Mɨrɨpan nin si, makoi uyepʉ to' ewan yawon main mo'kai', to' uya apurɨ namai', mɨrɨpan kon epika'tɨ namai'. 	 Teeäärsed on need, kes kuulevad; pärast tuleb kurat ja v


Sepan nɨ tapiyo' ku'sa' iya pɨ' tenu yau. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', serɨ si'kɨrɨ, tanporon kon serɨ entakanon kon uya uyapurɨpɨ'to' oton Papa uya pori' pe uku'sa' pɨ'. 	 sest Ta on vaadanud oma Ūmmardaja alanduse peale! Vaata, nüüdsest peake kiidavad Mind


Ɨri to' eseru pɨ' usentu'mato' oton, mɨrɨ awonsi'kɨ uyenu yau to' makooi ku'to' uya oton pen nɨ mɨrɨ enta',” tasa'. 	 Sest Ma olen armuline nende ülekohtustele tegudele ega tuleta enam meelde nende patte!”


Tenki tato' auya pʉra rɨ iyesi ɨpoitorʉ pɨ' amaimu awɨrɨ iye'sa' pɨ'. 	 Kas ta seda sulast tänab, et see tegi, mida kästi?


Apʉne pʉra eke to' uya kota'man nɨto' weyu si serɨ yau man. Ɨnʉ' uya ken si a'kʉre'tɨ?” ta'pʉ to' uya. 	 Sest on tulnud Tema suur vihapäev, ja kes võib püsida?”


Pari'si amʉ' uya ta'pʉ ipɨ', “Apʉne enkɨ, ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' Main uya tʉku'sen pen Sapa' a'tai tasa' rʉ'pʉ kupʉ to' uya?” ta'pʉ. 	 Ja variserid ütlesid Temale: „Vaata, miks nad hingamispäeval teevad, mida ei tohi?”


Mɨ pe te'ku'sen pe pʉra enatɨ' Itepuru rau, ayanʉnto' kon pe iya. 	 Alanduge Issanda ette, siis Ta ülendab teid!


Mɨrɨ yau, A'kira itese', Esuwerʉ eporo'pʉ iya, Pontas pon, pena pʉra iye'sa' kon I'tari pata winɨpai tʉno'pʉ Pʉre'sira a'kɨrɨ, apʉne pʉra Roman pata epuru Kʉrautiyas itese' uya tanporo Esuwerʉ amʉ' epa'kato' pe tasa' pɨ'. Paarʉ utɨ'pʉ A'kira mɨrɨ awonsi'kɨ Pʉre'sira ense'na. 	 Sealt ta leidis juudi, nimega Akvila; see oli Pontosest pärit ja oli hiljuti tulnud Itaaliast ühes oma naise Priskillaga, sest keiser Klaudius oli käskinud kõigil juutidel Roomast lahkuda. Nende juurde tuli tema.


Tʉron kon Main pɨ' enupanin nan Surusiran winɨ iye'sa' kon uya ta'pʉ, “Pirɨsipupʉ esi mɨrɨ iyau. Makoi amʉ' epuru winɨ makoi a'kwarʉ ton enpa'kapɨtʉ iya mɨrɨ,” ta'pʉ. 	 Ja kirjatundjad, kes olid tulnud Jeruusalemast, ütlesid: „Temas on Peeltsebul, ja kurjade vaimude ülema abil ajab Ta välja kurje vaime!”


Tanporon kon, main, Mosi' winon piyapai imakoitasa' kon uma'tato' oton mɨrɨ main piyapai rɨ marɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ tanporon kon imakoitasa' kon main o'noro eseru utaimenkato' oton main ke. 	 Sest kõik, kes ilma käsuta on pattu teinud, lähevad ka hukka ilma käsuta; ja kõik, kes käsu all on pattu teinud, nende üle mõistetakse ka kohut käsu järgi;


mɨrɨ si wakʉ pe te'sen i'tunin pe ɨwesi kon pa, ɨri tato' ipɨ' pe pʉra mɨrɨ awonsi'kɨ esuken Kʉrai weyu pʉ'kʉ pona, 	 et te võiksite kindlaks teha, mis on peaasi, ja oleksite puhtad ning laitmatud Kristuse päevaks,


Mɨrɨ kasa iyesi pen! Mɨrɨ kasa iyesi yau, nai kasa Papa non eseru aimenkai'no? 	 Mitte sugugi! Kuidas võiks siis Jumal kohut mõista maailma üle?


Mɨrɨpan uya i'mʉ'sa'ka'pʉ itemiyatʉ pɨ' ta'sii', “Tari'ta kun!” ta'pʉ iya (“Uri'san mʉre, e'mʉ'sa'ka', ta uya ɨpɨ',” ta tʉuya e'kwa pe). 	 Ja lapse käest kinni hakates ütleb Ta temale: „Talitaa kuum!” see on t


“Mɨrɨ ton a'tai'ne utɨ a'tai, use'mato' tʉrawasomanin nan epuru ton eke ton kuru uya uyenno'sa' pɨ' tʉmeruntɨrʉ ke utɨto' pe uku'sa' utɨ koro'tau Tamaskas pata e'ma tau. 	 Ja kui ma ka neis asjus läksin Damaskusesse ülempreestrite volituse ja loaga,


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ɨyekama'po uya 'nokon kuru unkupʉnʉ kupʉ kon pa. 	 Sest kui sa teed tänupalvet vaimus, kuidas siis see, kes v


Serɨ e'ma'pʉ ta', Epʉn po Papa ena' use'man nɨto', ɨpʉreman nɨto' iwʉ', Ta'porin, mɨrɨ si Papa esi moro ekamanin pe te'sen uta'koka ene'pʉ uya. 	 Ja pärast seda ma nägin: tunnistustelgi tempel taevas avati.


Kʉrɨ rɨ uya tʉron kon kuu'pʉ itekare ekamai' enno'sa' kon pe, tʉron kon pu'kena' amʉ' pe, tʉron kon itekare ekamanin nan pe, tʉron kon ka'pon amʉ' ennin nan pe mɨrɨ awonsi'kɨ ti'sa amʉ' pe, 	 Ja Tema on pannud mõned Apostleiks ja mõned prohveteiks ja mõned Evangeeliumi kuulutajaiks ja mõned karjaseiks ja õpetajaiks,


Mɨrɨ a'tai, 7 pan kon inserʉ amʉ' tonpa 7 kaisaron pʉsau amʉ' esa' pe iye'sa' rʉ'pʉ uyee'pʉ upiya', mɨrɨpan uya, “Ɨsi'kɨ, ɨpɨ' ekamato' pe uya eke tekumasen ekota'mato' eseru, kʉrɨ rɨ tu'kan tuna pʉro'po te'sen. 	 Siis tuli üks seitsmest Inglist, kelle käes olid need seitse kaussi, ja kõneles minuga ning ütles: „Tule, ma tahan sulle näidata suure hoora nuhtlemist, kes istub suurte vete peal,


Apʉne pʉra Papa e'to' esa' wannɨ pe esi usauro'nɨ pe rɨken pen, e'tane ipana'pano. 	 Vennad, ärge saage lasteks m


Mɨrɨ a'tai kuru si iyee'pʉ mɨrɨ to' poi rɨ, mɨrɨpan uya tenki ta'pʉ Papa pɨ', mɨrɨpan usaurokʉ'pʉ pʉse rɨ mʉre pɨ' tu'kan kon pana ya' tenuri'san Papa uya Surusiran pon kon pika'tɨ ton ennoko i'se te'san. 	 Tema tuli sinna samal tunnil ja ülistas Jumalat ning k


Tanporo ɨnwoma'san kon e'matɨ': Tamʉranʉ'sen omasa' auya'nokon yau, e'ma'tɨ'; ɨntʉrʉnʉ kon yau ɨye'womasa' kon yau, e'matɨ'; eke pe iku'to' yau ɨye'womasa' kon yau, eke pe iku'ka'tɨ' rɨ; inamato' yau ɨye'womasa' kon yau, inamaka'tɨ' rɨ. 	 Tasuge kõigile, mis teie kohus on: maksu, kellele maksu; tolliraha, kellele tolliraha; kartust, kellele kartust; au, kellele au tuleb anda!


Tetʉipɨtʉ kon pɨ' uri'sami'si amʉ' epeima'pʉ non pona, e'tane to' pɨ' ta'pʉ to' uya, “Ɨ'rɨto' pe eke' amʉ' koro'tau nurɨnan warinpa auya'nokon? 	 Aga kui naised hakkasid kartma ja oma silmad maha l


Inke rɨ kin Akʉri'pa mɨrɨ awonsi'kɨ Pones uko'manpɨtʉ'pʉ; mɨrɨpan koro'tau, Pesʉ'tas uya Paarʉ ekareei ekama'pʉ Akʉri'pa pɨ'. “Moro ka'pon man a'sisa', Paarʉ itese', itepuru Piri'kʉs na'si'pʉ. 	 Ja kui nad seal mitu päeva olid viibinud, jutustas Festus kuningale Pauluse asjast ning ütles: „Feeliks on siia kinni jätnud ühe mehe,


Ɨ'rɨ ken tukai' mɨsenuminkayatʉu?” ta'pʉ iya to' pɨ'. “Ima'tato' pe rɨ iyesi!” ta'pʉ to' uya. 	 Mis te arvate?” Ent nemad vastasid ning ütlesid: „Tema on surma väärt!”


Mɨrɨpan enna'po'pʉ tʉkʉipʉnʉ piya'. “Ɨnnɨ rɨ marɨ iye'tane, ikʉipʉnʉ uya ensa' esi'pʉ. Mɨrɨpan tense isentu'ma'pʉ, mɨrɨpan eka'tumʉ'pʉ a'sise'na. Mɨrɨ tʉpo, ereutanʉkʉ'pʉ iya, a'su'kapɨtʉ'pʉ iya etupa pe. 	 Ja ta läks teele ja tuli oma isa juure. Aga kui ta alles kaugel oli, nägi teda tema isa ja tal hakkas hale meel. Ja ta jooksis ja hakkas temale ümber kaela ja andis temale suud.


“Ɨ'rɨto' pe uwarinpa auya'nokon? Ukʉipʉnʉ iwʉ' tau pe' esi tukai' i'tu auya'nokon pʉra iyesi'pʉ?” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 siis Ta ütles neile: „Miks te Mind otsite? Eks te teadnud, et Ma pean olema selles, mis on Mu Isa Oma?”


Isutas utɨ'pʉ Sises piya' to'sarɨ rɨ, mɨrɨpan uya, “Rapai,” ta'pʉ ipɨ', mɨrɨpan a'su'ka'pʉ iya. 	 Ja kui ta sinna tuli, astus ta kohe Tema juure ja ütles: „Rabi!” ja andis Temale suud.


Serɨ serɨ emenna' ekonekan nɨto' iwano' umʉnʉ, tu'kan kon iwano' pe rɨ iye'kwansa' makoi ton pɨ' usentu'man nɨto' pe. 	 Sest see on Minu Veri, uue lepingu Veri, mis paljude eest valatakse pattude andeksandmiseks.


To' utɨ'pʉ Ke'semani tukai' tesa'sen pata ya'. Mɨrɨ yau, Sises uya ta'pʉ tʉpoitorʉ ton pɨ', “Ereutapɨ'tɨ' se airɨ ɨpʉrema tane,” ta'pʉ iya. 	 Ja nad tulid paika, mille nimi on Ketsemani, ja Tema ütles Oma jüngritele: „Istuge siin niikaua kui Ma palvetan!”


mɨrɨ awonsi'kɨ tʉpoitorʉ pɨ', “Kʉrɨ rɨ si asan,” ta'pʉ iya. Mɨrɨ a'tai rɨ, ipoitorʉ uya arɨ'pʉ tʉpata'se' ya'. 	 Pärast Ta ütleb jüngrile: „Vaata, See on su Ema!” Ja sestsamast tunnist võttis jünger Ta oma kotta.


Oso sɨ! Epʉn, pori' pe e'kɨ, apʉne pʉra ima'tasa' pɨ'. Pori' pe e'tɨ', Papa munkɨ amʉ', itekare ekamai' enno'sa' kon mɨrɨ awonsi'kɨ pu'kena' ton, apʉne pʉra Papa uya ɨpɨ'nokon inkupʉ'pʉ ku'sa' mɨrɨ ipɨ',’” tato' oton. 	 Rõõmutsege temast, taevas ja pühad ja Apostlid ja prohvetid! Sest Jumal on teie kohtu mõistnud tema kätte!


Papa uya Iraisa ennoko pʉra iyesi'pʉ Esuwerʉ amʉ' piya', e'tane ennoko'pʉ iya Sera'pa' pon itaan'pʉ ima'tasa' rʉ'pʉ piya', Saitan nono pona. 	 aga ei ühegi juure nende seast ei läkitatud Eelijat kui vaid Sareptasse Siidonimaale lesknaise juure.


To' uya iwɨto' oton, mɨrɨ awonsi'kɨ itosorʉwano wʉi a'tai iye'mʉ'sa'kato' oton tʉuko'manto' ya',” ta'pʉ iya, mɨrɨpan poitorʉ ton upokoita'pʉ ipan pe. 	 ja nad tapavad Tema, ja kolmandal päeval Ta äratatakse üles!” Ja nad said väga kurvaks.


“En esi pun raan'puui pe rɨ. Wakʉ pe ɨyenu esi yau, tanporo ɨpun esi a'kwa pe. 	 Ihu küünal on silm; kui su silm on terve, siis on kõik su ihu valguses.


Moineri'pɨ uya serɨ etasa' a'tai, pokoi pe rɨ esii'ma itɨ'pʉ, apʉne pʉra eke pe kuru itimamin esi'pʉ. 	 Kui noor mees seda sõna kuulis, läks ta ära kurva meelega, sest tal oli palju vara.


Kamoro iwano' pe rɨken pen e'tane iye'ta'nʉ'sa' kon Papa munkɨ amʉ' iwano' pe rɨ nɨrɨ, to' amʉranʉ'nin pe tikin nɨ to' tʉkonekai'. 	 ja mitte ainult selle rahva eest, vaid et Ta ka hajuvil elavad Jumala lapsed koguks ühtekokku.


Sises uya tekareei ekama'pʉ ka'pon amʉ' pɨ' tu'kan nɨ serɨ warai'nan panton yai'ne, to' uya ito'ka'nʉkʉ poken. 	 Ja mitme niisugune tähendamiss


Mɨrɨ kareta amon mo'ka iya a'tai, asakɨrɨ'nan kon ene amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ 24 kaisaron kon itepuru ton e'sekunka'pʉ irakʉi'. Tanporo wai, a'pu tato' esa' pe to' esi'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ to' pʉsawʉ ton korʉ pun konekasa' yau a'po'na' nan esi'pʉ. Mɨrɨ esi Papa munkɨ amʉ' ɨpʉremasa' rʉ'pʉ. 	 Ja kui Ta oli võtnud raamatu, siis need olendid ja need kakskümmend neli vanemat heitsid maha Talle ette, ja igaühel oli käes kannel ja kuldkausid, täis suitsutusrohte; need on pühade palved.


“Serɨ enta' uyene auya'nokon pen,” ta iya pɨ', to' upokoita'pʉ. Eke kanau ya' ipɨkɨrɨ to' utɨ'pʉ. 	 Kõige rohkem kurvastas neid sõna, mis ta oli öelnud, et nad enam ei saavat näha tema palet. Siis nad saatsid ta laeva.


“Esuwerʉ amʉ' uya wakʉ pe uko'mamʉ'pʉ eseru i'tu mɨrɨ, mʉre pe esi'pʉ si'kɨrɨ utonpa ton koro'tau Surusiran po. 	 Minu elukorda mu noorest east alates, kuidas see mul algusest on olnud oma rahva seas Jeruusalemmas, teavad kõik juudid,


Ɨnʉ' rɨ, wakʉ tʉnkupʉnʉ i'tunin, ikupʉ iya pʉra na'ne' umakoita mɨrɨ. 	 Kes siis mõistab teha head ja ei tee seda, sellele on see patuks!


Sises uya, “Ito'ka'nʉ'nin nan pe pʉra rɨ marɨ pe' ɨwesi kon mɨrɨ?” ta'pʉ. 	 Jeesus ütles: „Kas teiegi veel ei saa aru?


i'tu auya'nokon ke ɨimamin kon ɨnepoton kon Itepuru winɨpai, ɨyepe'pʉ kon pe. Itepuru Kʉrai apiyo' pe ɨwesi kon mɨrɨ. 	 teades, et te saate Issandalt pärandi palga. Te teenite Issandat Kristust.


anapurɨnʉ esi namai' ka'pon pu'ketʉ pɨ' rɨ, e'tane Papa meruntɨrʉ pɨ'. 	 ja ametid on mitmesugused, aga Issand on sama.


Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Upɨkɨrɨ ɨsi'tɨ'. Ɨkonekato' kon pe uya ka'pon amʉ' a'sinin nan pe,” ta'pʉ iya. 	 Ja Jeesus ütles neile: „Tulge Minu järele ja Ma teen teist inimesepüüdjad!”


Tanporon kon esa' pe iye'to' pe meruntɨ ke irepasa' auya na'ne' kasa, tɨwɨrɨ rɨ uko'man nɨto' tʉto' pe iya, irepa'pʉ auya na'ne' nan ena'. 	 nagu Sa oled Temale annud meelevalla kõige liha üle, et Ta annaks igavese elu kõigile, kelled Sina oled Temale annud!


Mɨrɨ a'tai, tʉron nɨ kin, Isose' i'tunin pen ena'pʉ Isi' epuru pe. 	 seni kui tõusis teine kuningas, kes Joosepist midagi ei teadnud.


Tʉron kon ka'pon amʉ' uya ipu'tɨka'sa' nee'pʉ Sises piya'. Sises uya pʉsamoro ka'pon amʉ' napurɨnʉ ene'pʉ, mɨrɨpan uya ipu'tɨka'sa' pɨ', “Utonpa, kenari'nʉmʉi, amakooi pɨ' usentu'masa' man,” ta'pʉ iya. 	 Ja vaata, nad kandsid Tema juure halvatu, kes oli voodis maas. Kui Jeesus nende usku nägi, ütles Ta halvatule: „Ole julge, mu poeg, sinu patud antakse sulle andeks!”


Utonpa ton, 7 kaisaron kon ka'pon amʉ' epotɨ' ɨ'koro'tapai'nokon, i'tunin nan pe kuru ka'pon amʉ' ni'tunʉ ton, Wakʉ A'kwarʉ ke ita'kwarʉ'tɨsa' kon, serɨ i'se e'nɨto' tʉrawasomanin pe te'ton kon, 	 Sellepärast, vennad, vaadake endi seast seitse meest, kellel on hea tunnistus ja kes on täis Vaimu ja tarkust, kelle me seaksime sellesse ametisse.


apʉne pʉra Papa uya eseru aimenka usenpoikato' oton usentu'man pe pʉra kʉrɨ isentu'masa' rʉ'pʉ pen pona. Usentu'man uya eseru aimenka wapiya'ka mɨrɨ! 	 Sest kohus on halastuseta sellele, kes ei ole osutanud halastust; kuid halastus võib võidurõõmutseda kohtu üle!


Mɨrɨpan era'tɨ'pʉ tʉpoitorʉ ton winɨkʉi', mɨrɨpan uya ta'pʉ to' pɨ' ama'ai, “Pori' pe en ton esi, menyatʉi'ne' ene pɨ' na'ne'. 	 Ja Ta pöördus jüngrite poole eriti ning ütles: „


Mʉra'ta wɨpɨtʉ pɨ' rɨ Pi'ta esi'pʉ to' uya a'kokato' pe. To' uya a'kokasa' a'tai, to' usewansiuka'pʉ ene tʉuya'nokon pɨ'. 	 Aga Peetrus jäi veel koputama. Ja kui nad avasid, nägid nad teda ja ehmusid.


Kamoro tʉuko'mansan ti'naino kon tʉmakooi kon awɨrɨ uya tʉusenuminkato' kon tʉsa' mɨrɨ ti'naino kon e'to' i'se pona; e'tane kamoro tʉuko'mansan Iya'kwarʉ awɨrɨ uya tʉusenuminkato' kon tʉsa' mɨrɨ Iya'kwarʉ e'to' i'se pona. 	 Sest kes elavad liha järgi, nende meel on suunatud lihalikele asjadele; aga kes elavad Vaimu järgi, neil vaimsetele asjadele.


Mɨrɨpan enna'po'pʉ to' a'kɨrɨ Nasare' pona mɨrɨ yau si to' maimu awɨrɨ iyesi'pʉ. Isan usenuminkapɨtʉ'pʉ serɨ ton pɨ' tewan yau. 	 Ja ta läks ühes nendega ja tuli Naatsaretti ja oli neile allaheitlik. Ja Tema Ema pidas k


Mosta' ena'pɨ, aiko rʉ'kwɨ kuru kasa iyesi, ɨnpɨmɨnʉ non ya'. 	 Sinepiivakesega, mis on, kui see maha külvatakse, väiksem kui k


E'tane Sayan Wʉpʉ pona ɨuye'sa' kon, Epʉn pe te'sen Surusiran pona, nurɨnan Papa pata'se' eke kuru ya'. Tu'kan kon, tu'kan kon inserʉ amʉ' pori' pe iyamʉrasa' kon piya' ɨuye'sa' kon, 	 vaid te olete tulnud Siioni mäe ligi ja elava Jumala linna, taevase Jeruusalemma juurde ja lugematu hulga Inglite juurde,


Mɨrɨpan uya tinserʉʉi ton enno'to' oton eke wai tʉronpi' turunpa pe, mɨrɨpan kon uya mɨ a'setun uye'to' yawɨron kon nɨ inanʉmʉ'san amʉranʉ'to' oton, ka' pʉ'kʉ awɨron kon nɨ. 	 Ja Ta läkitab Oma Inglid suure pasunahäälega, ja nad koguvad kokku ta äravalitud neljast tuulest, ühest taeva otsast teise.


E'tane i'tunin pe pʉra iye'kuu'pʉ, “I'tu uya pʉra man; ito'ka'nʉkʉ uya pʉra man ɨ'rɨ pɨ' ausaurokʉ tukai',” ta'pʉ iya, mɨrɨpan utɨ'pʉ utɨn nɨto' e'ma ta', mɨrɨ a'tai kɨrɨtɨkɨ uturumʉ'pʉ. 	 Aga tema salgas, üteldes: „Ei ma tea ega saa aru, mida sa räägid!” Ja ta läks välja ees


Mɨrɨ koro'tau, A'poros, Esuwerʉ pe te'sen, Arisantiriya pon uyee'pʉ E'pe'sas pona. Wakʉ pe kuru tʉusauro'sen ye', iye'menukasa' itekare i'tunin pe iyesi'pʉ. 	 Aga keegi juut, Apollos nimi, Aleksandriast pärit, vahva kõnemees ja vägev kirjaseletaja, tuli Efesosse.


Sises uya eikʉ'pʉ, “Ɨmɨrɨ'nokon, Main pɨ' enupanin nan, Papa uya ɨkota'ma kon mɨrɨ ipan pe, apʉne pʉra ka'pon amʉ' apiyo'masa' auya'nokon sa'man nɨ ku'to' pe to' uya Papa Maimu serɨ tukai', mɨrɨpan kon pika'tɨ auya'nokon pʉra iyesi ikupʉ pɨ'. 	 Ent Tema ütles: „Häda ka teile käsutundjaile, sest te panete inimestele peale rängad koormad ja ise ei puutu ühe oma s


Tʉron nɨ pɨ' nin si ta'pʉ iya mɨrɨ, “Ɨisirɨ uya'kɨrɨ,” ta'pʉ iya. E'tane eikʉ'pʉ iya, “Uyepuru, apʉne wapiya ukʉipʉnʉ siu'na'tɨka'tai'ya,” ta'pʉ iya. 	 Kellelegi teisele Ta ütles: „Järgi mind!” Ent see ütles: „Issand, luba mind enne minna ja oma isa maha matta!”


To' eikʉ'pʉ iya, “Eke pata pona ɨyepa'kasa' kon a'tai, ka'pon tuna yen anin uya ɨyeporo kon mɨrɨ. Mɨrɨpan pɨkɨrɨ ɨutɨ newonyai'ne' ta' mʉtɨtʉi'. 	 Tema vastas neile: „Vaata, kui te linna sisse lähete, siis tuleb teile vastu inimene, kes kannab veekruusi; minge Tema järele sinna majasse, kuhu Ta sisse läheb,


Asa'rɨ rɨken wʉi e'ku'ka'sa' esi'pʉ To' Epoi Itɨ'pʉ Weyu Rʉ'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ A'sarutanʉ'sa' Pen Pʉreti Pɨ' Enta'nan Weyu e'seporo rawɨrɨ, mɨrɨ pɨ' Papa ena' use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton mɨrɨ awonsi'kɨ Main pɨ' enupanin nan esi'pʉ ama'ai Sises a'sito' tʉuya'nokon ipɨkɨrɨ warinpa pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ iwɨto' pe tʉuya'nokon. 	 Aga kahe päeva pärast olid paasaja hapnemata leibade pühad, ja ülempreestrid ja kirjatundjad otsisid, kuidas kavalusega Teda kinni v


“Utonpa ton, kin Tepi' poro Wakʉ A'kwarʉ usauro'sa' rʉ'pʉ Isutas pɨ' si uta'ku'tɨsa' man. Sises a'si ton kon anin pe iyena'pʉ. 	 „Mehed, vennad, täide on pidanud minema Kirjasõna, mis Püha Vaim on ette kuulutanud Taaveti suu kaudu Juuda kohta, kes hakkas juhiks Jeesuse kinnivõtjaile.


Ɨyekama'po uya 'nokon kuru ɨwɨpʉrema kon pa, ɨpiya'nokon enna'poto' pe inke pʉra. 	 Eriti ma palun seda teha selleks, et mind rutemini antaks teile tagasi.


Apurɨto' tʉuya yau tɨ'sɨ'mʉnka'nʉ'se pʉra, i'tu'pʉ iya rɨ tʉpun eri'sa' pe rɨ—apʉne pʉra 100 e'to' airɨ rɨ tʉwʉipiyaai esi pɨ'—mɨrɨ awonsi'kɨ Sera mʉre yen nɨ nɨrɨ esi'pʉ iyeri'sa' pe. 	 Ja ta ei läinud usus nõdraks tähele pannes oma ihu, mis oli elatanud - oli ta ju umbes saja-aastane - ja et Saara lapsekoda oli surnud.


Ite'kwanau pʉra rɨ, Sises uya to' eporo'pʉ, mɨrɨpan uya, “Miyarɨ'nokon!” ta'pʉ to' pɨ'. To' utɨ'pʉ ipiya' i'ta pɨ' tʉuta'sii', to' uya apurɨpɨtʉ'pʉ. 	 Ja vaata, Jeesus tuli neile vastu ja ütles: „Tere!” Ja nad tulid Ta juure ja hakkasid Tema jalgade ümbert kinni ja kummardasid Teda.


Mɨrɨpan kon ukɨ'pɨ'nʉnto' oton iyepo'tɨ kɨrɨsin ene tʉuya'nokon a'tai, ‘Moro rɨ pe' pata ne'tai serɨ eke pata warai?’ tato' oton to' uya. 	 ja kisendasid, kui nad nägid tema põlemise suitsu, ning ütlesid: „Kes on selle suure linna sarnane?”


Main pɨ' enupanin nan tonpa ton, Pari'si amʉ' pe te'san uya Sises enta'na ene'pʉ pʉrata amʉranʉ'nin nan mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmakooikena' nan pokon pe, mɨrɨpan kon uya ipoitorʉ ton ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' kamoro rupɨ pokon pe iyenta'na?” ta'pʉ. 	 Ja kui variseride kirjatundjad nägid, et Ta sööb tölnerite ja patustega, ütlesid nad Tema jüngritele: „Miks Ta sööb ja joob tölnerite ja patustega?”


Serɨ apurɨto' uyepʉ rawɨrɨ, Main uya a'sin nɨsa' esi'pʉ, a'kon nɨsa' iya esi'pʉ, apurɨto' usenpoika pʉ'kʉ pona rɨ. 	 Aga enne kui tuli usk, olime käsu valve all, kinni pandud tulevase usu ilmumise jaoks.


Patawon amʉ' uya ɨkʉi e'sinkasa' ene a'tai itemiyatʉ pɨ', to' uya ta'pʉ tiwano' kon pe, “Pʉse rɨ ka'pon esi pe man te'wɨsen pe, parau apai iyapʉrʉnsa' e'tane, kʉrɨ rɨ Papa mɨrɨ waraino kon poni'simanin uya si ima'tanʉkʉ pe man,” ta'pʉ to' uya. 	 Kui umbkeelsed nägid seda looma tema käe küljes rippuvat, ütlesid nad isekeskis: „Vist on see mees inimesetapja, et õiguse jumalanna teda ei lase elada, ehk ta küll on pääsenud merest!”


“Utonpa ton Esuwerʉ amʉ', Epʉra'an payan nʉ'san, Esuwerʉ amʉ' pen nɨ nɨrɨ Papa namanin nan, etatɨ'! Urɨ'nokon iwano' pe kuru Papa uya epika'tɨn nɨto' eseru ennoko'pʉ. 	 Mehed, vennad, Aabrahami soo lapsed ja need, kes teie seast kardavad Jumalat, meile on selle pääste sõna läkitatud!


Mɨrɨpan uya tararan ereutanʉkʉ'pʉ. Mɨrɨ a'tai, asa'rɨ rɨ marɨ Piri' mɨrɨ awonsi'kɨ kwin pʉrataai esa' utɨ'pʉ tuna ka', mɨrɨpan pa'taisima'pʉ iya. 	 Ja ta käskis tõlla peatada, ja nad astusid mõlemad maha vette, Filippus ja kojaülem; ja ta ristis teda.


Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas uya Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' nɨmɨ koro'tau, ka'pon amʉ' uya to' kɨ'ma'pʉ Sapa' a'tai to' uye'to' pe miyarɨ parɨ serɨ ton ekamase'na. 	 Kui nad siis väljusid, paluti neid järgmisel hingamispäeval neile rääkida neid sõnu.


Mɨrɨ si'kɨrɨ, Sises uya tʉpoitorʉ ton pɨ' ekama'pʉ Surusiran pona tʉutɨto' oton nɨ, mɨrɨ yau tu'kan yau rɨ itepuru ton uya, Papa ena' use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton mɨrɨ awonsi'kɨ Main pɨ' enupanin nan uya rɨ tʉkota'mato' oton, mɨrɨpan kon uya tʉwɨto' oton, mɨrɨpan te'mʉ'sa'kato' oton itosorʉwano wʉi a'tai tʉuko'manton pe ekama'pʉ iya. 	 Sellest ajast hakkas Jeesus Kristus teatama Oma jüngritele, et Ta peab minema Jeruusalemma ja palju kannatama vanemate ja ülempreestrite ja kirjatundjate poolt, ja et Ta tapetakse ja kolmandal päeval äratatakse üles.


Papa, tanporon usenuminkato' i'tunin uya enpoika'pʉ Esuwerʉ amʉ' pen anʉmʉ tʉuya Wakʉ A'kwarʉ tʉrʉ tʉuya winɨ to' pona, urɨ'nokon pɨ' ikupʉ'pʉ tʉuya kasa. 	 Ja südametundja Jumal on neile andnud tunnistuse, andes neile Püha Vaimu otsekui meilegi,


Apʉne pʉra tikin nan nɨ ka'pon e'sa' pɨ' main awɨrɨ pʉra iporo tu'kan kon nɨ ena'pʉ tʉmakooikena' nan pe, mɨrɨ kasa rɨ marɨ tikin nan nɨ ka'pon esi pɨ' main awɨron pe tu'kan kon nɨ anʉmʉ Papa uya ipokena' ton pe. 	 Sest otsekui tolle ühe inimese sõnakuulmatuse läbi paljud on saanud patuseks, nõnda saavad ka selle ühe inimese sõnakuulelikkuse läbi paljud õigeks.


Tanporon kon nɨ nin esi tiwano' kon pɨ', Sises Kʉrai iwano' pɨ' pen nɨ nin. 	 Sest nad kõik otsivad eneste oma, aga mitte seda, mis on Kristuse Jeesuse Oma.


Mɨrɨ wenai, ukan ka'pon amʉ' enno'sa' auya a'tai, inke pʉra rɨ uye'nɨ pɨ' epori'ma'pʉ. Apʉne ekama'; ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' ukɨ'masa' auya?” ta'pʉ Pi'ta uya ipɨ'. 	 Sellepärast olen ma ka tõrkumata tulnud, kui mind kutsuti. Siis küsin ma nüüd: mis asja pärast te olete mind kutsunud?”


eke iwa pata eporo iya koro'tau, 10 kaisaron kon erekʉ'pa' nan uya eporo'pʉ. Ɨnnɨ Sises piyapai to' e'soto'ka'pʉ, 	 Ja kui Ta saabus ühte alevisse, tulid Temale vastu kümme pidalit


To' uya to' eposa' a'tai, to' ɨpʉrema'pʉ to' pona Wakʉ A'kwarʉ epoto' pe to' uya, 	 Kui need sinna said, palvetasid nad nende eest, et nad saaksid Püha Vaimu.


Isauro'tane rɨ marɨ, tu'kan kon uya rɨ apurɨto' tʉuya'nokon tʉrʉ'pʉ ipɨ'. 	 Kui Ta seda rääkis, uskusid paljud Temasse.


sa'man awɨrɨ iku'to' uya, eseru wannɨ; mɨrɨ awonsi'kɨ eseru wannɨ uya e'ku'nɨto' enpa'ka. 	 ja kannatlikkus saadab püsivuse ja püsivus lootuse;


Ɨyemiyatʉ tɨnkai' rɨ usepi'tɨn iku'kɨ, tɨwɨ i'tuto' ipɨkɨrɨ mɨrɨ awonsi'kɨ a'kwarʉpɨ'nin nɨrɨ iku'kɨ, wakʉ ɨpoitorʉ Sises ese' yau,” tukai' to' ɨpʉrema'pʉ. 	 Oma kätt sirutades selleks, et tervekssaamised ning tunnustähed ja imed sünniksid Sinu püha sulase Jeesuse nime läbi!”


Iweyu apurɨtɨ' moro ɨpiyau'nokon iyesi koro'tau, iweyu munkɨ amʉ' pe ɨyena kon pa,” ta'pʉ iya. Tʉusauro'to' nonkasa' tʉuya a'tai, Sises utɨ'pʉ, mɨrɨpan e'so'namʉ'pʉ to' piyapai. 	 Uskuge valgusesse, niikaua kui teil valgus on, et te saaksite valguse lapsiks!” Seda rääkis Jeesus ja läks ning, peitis Enese ära nende eest.


“Ɨnʉ' uya rɨ emenna' pon ke ipooi'pɨ pon a'si'tɨ pʉra rɨ iyesi mɨrɨ. Mɨrɨ kasa iyesi yau, emenna' pon uya ipooi'pɨ pon karaka eke pe rɨ iteuta tʉku'se. 	 Ūkski ei pane vanutamata riidetükki paigaks vanale kuuele, muidu augutäidis rebeneb selle küljest lahti, uus vana küljest, ja auk läheb pahemaks.


Mɨrɨ a'tai Sises san mɨrɨ awonsi'kɨ iyakon non uyee'pʉ ense'na, e'tane a'ko pe ipiya' to' utɨ poken pʉra rɨ iyesi'pʉ, apʉne pʉra anpisin esi wenai. 	 Aga Tema juure tulid Ta ema ja vennad ega v


Pʉre'po'si a'tai rɨ, mɨrɨ ema'sa' yau, pata eporo to' uya koro'tau, Pi'ta enuku'pʉ ai'tou pan ɨutɨ nakapu pona ɨpʉremai'. 	 Aga järgmisel päeval, kui nad teel olles lähenesid linnale, läks Peetrus katusele palvetama kuuendal tunnil.


Ɨkota'mato' kon pɨ' kenari'nʉntʉu. Etatɨ'! Makoi uya ɨi'tuto' kon oton pariki'si ta' ɨtonpa kon ta'sise. 10 kaisa rɨ wʉi ɨyekota'mato' kon oton. Wakʉ pe upɨ' tʉuta'sii' e'tɨ' ɨyeri'to' kon nɨ e'sepotane, mɨrɨ a'tai ɨuko'manto' kon arʉkooi ke ɨrepa uya 'nokon mɨrɨ. 	 Ära karda seda, mida sul tuleb kannatada! Vaata, kurat tahab visata mõned teie seast vangitorni, et teid kiusataks; ja teil on viletsust kümme päeva. Ole ustav surmani, siis Ma annan sulle elukrooni!


Tanporon kon nɨ esi'pʉ ɨpiyɨ'ke' pe to' koro'ta' enapai pʉra, ka'pon amʉ' uya ipan pe rɨ to' nama tane. 	 Muudest inimestest aga ei julgenud ükski liituda nende hulka, rahvas aga pidas neist suurt lugu.


Isose' upakasa' uya nin si, Meri mari'ma'pʉ mɨrɨ, Itepuru inserʉʉi uya tauro'ka'pʉ awɨrɨ, mɨrɨpan uya arɨ'pʉ tiwʉ' ta', 	 Kui Joosep unest ärkas, siis Ta tegi nõnda, kuidas Issanda Ingel Teda oli käskinud ning võttis Oma naise enese juure


Ipoitorʉ ton utɨ'pʉ ipiya' enpakase'na, ta'pʉ to' uya ipɨ', “Ina epuru! Ina ipika'tɨkɨ! Ina aputan pɨ' man!” ta'pʉ to' uya. 	 Siis jüngrid tulid Tema juure, äratasid Ta üles ja ütlesid: „Issand aita! Me hukkume!”


Pari'si amʉ' tonpa ton uyee'pʉ ipiya', mɨrɨpan kon uya i'tupɨtʉ'pʉ ekama'popɨtʉ tʉuya'nokon winɨ, “Main awɨrɨ rɨ e'nɨ pe rɨ pe' iyesi ka'pon uya tʉno'pʉ nonka a'tai?” ta'pʉ to' uya. 	 Ja varisere tuli Tema juure, ja Teda kiusates küsisid nad Temalt: „Kas on mehel luba oma naist enesest lahutada?”


Pokoi rɨ sa'ne urɨ! Ɨnʉ' uya upika'tɨ serɨ uma'tan nɨto' meruntɨrʉ apai uyau e'tʉrawasoman pɨ' na'ne'? 	 Oh mind viletsat inimest! Kes päästab mind sellest surma ihust?


Wakʉ kuru rɨ eka'tun nɨto' yau ɨyeka'tumʉ kon esi'pʉ. Ɨnʉ' uya ken ɨyereutanʉkʉ'pʉ kon mɨrɨ i'nairon apurɨto' auya'nokon piyapai? 	 Te jooksite hästi; kes on teid takistanud olemast tõele sõnakuulelikud?


E'tane Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas uya etasa' esi'pʉ, mɨrɨpan kon utɨ'pʉ tʉron nɨ pata pona, Restʉra, Terʉpi, mɨrɨ awonsi'kɨ iwoino' nan pata pona, Rai'koniya pata yau. 	 said nad seda teada ja põgenesid Lükaoonia linnadesse, Lüstrasse ja Derbesse ja nende ümbrusesse


mɨrɨpan kon uya tʉron kon ipoitorʉ ton enta'na ene'pʉ ɨri, ikorʉkasa' pen temiyatʉ kon ke. 	 ja nähes m


Serɨ ton e'kupʉ'pʉ tʉpo, Paarʉ e'kama'pʉ utɨn pɨ' Surusiran pona, Ma'sitoniya mɨrɨ awonsi'kɨ A'kaya poro, “Surusiran pona tʉutɨ'pʉ tʉpo, utɨ kuru mɨrɨ Ron pata pona,” ta'pʉ iya. 	 Kui see kõik oli sündinud, võttis Paulus vaimus ette minna Makedoonia ja Ahhaia kaudu Jeruusalemma ning ütles: „Kui ma seal olen ära käinud, pean ma näha saama ka Rooma linna!”


E'tane tʉron kon uta'kɨrɨ'pʉ to' pɨ' to' sapema pe rɨ. “To' e'taripasa' man,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga teised irvitasid ning ütlesid: „Nad on täis magusat viina!”


Pena sa'ne Tiyotas itese' ka'pon esi'pʉ ɨnʉ' pe rɨ e'kupʉ i'se. Tu'kan kon nɨ ka'pon amʉ', 400 kaisaron kon era'tɨ'pʉ ipoitorʉ pe. Iwɨnɨ'pʉ to' uya, mɨrɨpan poitorʉ ton nʉ'san e'ta'nʉkʉ'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ ɨ'rɨ pʉra rɨ iyesi'pʉ. 	 Sest mitte ammu tagasi tõusis Teudas ning ütles enese midagi olevat, ja temaga liitus arvult ligi nelisada meest; tema tapeti ja kõik, kes nõustusid temaga, hajutati ja hävisid.


Sises uya pʉreti anʉmʉ'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ tenki ta'pʉ iya, mɨrɨ awonsi'kɨ itʉpɨtʉ'pʉ iya iyereutasa' kon ka'pon amʉ' ena'. Mɨrɨ kasa rɨ marɨ moro' amʉ' kupʉ'pʉ iya. 	 Jeesus võttis nüüd leivad, tänas ja, andis neile, kes maas istusid, samuti kai neist kalukesist, niipalju kui nad tahtsid.


mɨrɨ awɨrɨ rɨ sa'ne ɨutɨ kon esi mɨrɨ e'suranman pɨ' uyenta'tʉine' awɨrɨ rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ serɨ pe eta auya'nokon urɨ rɨ esi e'suranman pɨ'. 	 ja võidelda sama võitlust, mida te olete näinud minust ja nüüd minust kuulete.


“Iya'tai pʉra, tʉpoitorʉ ke ɨtonpa e'sa' yau non anɨnin mɨrɨ pe pʉra karimeru amʉ' pa'simanin. Iyenna'posa' a'tai umɨ apai, ‘Ɨsi'kɨ ereutakɨ enta'nai',’ tawon pe' ɨmɨrɨ? Kane. 	 Aga kes teie seast, kellel sulane on kündmas v


Serɨ itekare ikupʉ uya tukai' isaurokʉ'pʉ rʉ'pʉ pena pu'kena' amʉ' imaimu pe tʉusauro'san poro Wakʉ iye'menukasa' itekare yau 	 mille Jumal on enne tõotanud Oma prohvetite kaudu pühades kirjades


Ukʉipʉnʉ kon uya main awɨron kon pe ukoneka kon aka'nero' pe rɨ, wakʉ pe tʉpona'nokon te'sen awɨrɨ; e'tane Papa uya main awɨron pe ukoneka kon wakʉ pe uku'nin kon pe, wakʉ pe iye'to' yau ipokon pe e'nɨto' pe. 	 Sest nemad on küll meid mõnd päeva oma heaksarvamist mööda karistanud, aga Tema karistab meid tõesti selle hea otstarbega, et me saaksime osa Tema pühadusest.


Mɨrɨpan pɨ', “Urɨ rɨ,” ta'pʉ Sises uya. “Ka'pon, Papa winon ereutasa' Meruntɨ pe te'sen emiya enwo'netʉ winɨ ento' auya'nokon oton, mɨrɨ awonsi'kɨ iyepʉ kapuru' yau Epʉn poi,” ta'pʉ iya. 	 Ja Jeesus ütles: „Mina olen See, ja te peate nägema Inimese Poja istuvat Jumala väe paremal poolel ja tulevat taeva pilvedega.”


wakʉ pe iku'nin pe, ikorʉka tʉuya winɨ tuna ke tʉmaimu winɨ, 	 et teda pühitseda, pestes puhtaks veepesemisega sõna sees,


Sapato yau rɨ e'tɨ'; tu'ke ipona ɨpon kon pʉro'pon yau ke'tʉu,” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 vaid sidugu paeltega kingad jalga ja ärgu pangu kaht kuube selga.


“E'tane ɨsɨ yau me'atʉi' ɨmɨrɨ'nokon ipʉrataaikena' ton, apʉne pʉra wakʉ epoka'sa' auya'nokon pɨ'. 	 Kuid häda teile rikastele! Sest teil on troost käes.


Paperan po pu'kena' amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ ton, mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo non po iwɨsa' kon mʉnʉ e'seporo'pʉ,” ta'pʉ iya. 	 Temast on leitud prohvetite ja pühade verd ja kõikide verd, kes on tapetud maa peal!”


Utonpa kon nʉ'kwɨ, Ʉru', ta'ta pe te'sen mɨrɨ awonsi'kɨ Temas miyarɨ ta pɨ' man. 	 Teid tervitab arst Luukas, kes mulle on armas, ja Deemas.


Uyenu kon yau si esii'ma ta serɨ, “Itepuru esi upika'tɨnin pe; enari'nʉmʉ pʉra rɨ iyesi. Ɨ'rɨ pe ken ka'pon uya ukupʉ?” ta'nokon. 	 Nii võime siis julgesti öelda: „Issand on minu abimees, ei ma karda! Mis võib inimene mulle teha?”


E'tane pʉra rɨ, Papa uya pu'kena' amʉ' auro'kasa' rʉ'pʉ pena rɨ awɨrɨ serɨ e'kupʉ'pʉ, pʉse rɨ Kʉrai ekota'mato' oton tawon. 	 Aga Jumal on nõnda lasknud täide minna, mis Tema kõigi Oma prohvetite suu kaudu on ette kuulutanud, et Tema võitu peab kannatama.


“I'napairon ekama uya serɨ ɨpɨ'nokon,” ta'pʉ Sises uya. “Apurɨto' auya'nokon esi a'tai, tʉkasimai' pʉra, mɨrɨ pi' e' pɨ' iku'sa' na'ne' rɨken kupʉ auya'nokon pen e'tane, ‘Ata'mo'kakɨ tuna ka',’ ta auya'nokon a'tai wʉ' pɨ', mɨrɨpan nɨ e'kupʉ. 	 Aga Jeesus kostis ning ütles neile: „Tõesti Ma ütlen teile, kui teil oleks usku ja te ei mõtleks kaksipidi, siis te ei teeks mitte ainult seda, mis viigipuule on sündinud, vaid kui te ka ütleksite sellele mäele: Tõuse paigast ja lange merre! siis see sünniks.


“E'tane ekama uya ɨpɨ'nokon uyetayatʉi'ne' nan: ɨyeyaton kon i'nʉnkatɨ', ɨyewaruma'tɨnin kon pɨ' wakʉ iku'tɨ'. 	 Aga teile, kes kuulete, ütlen Ma: Armastage oma vaenlasi, tehke head neile, kes teid vihkavad;


To' maimu eikʉ'pʉ iya, “Ayauro'kakaa'pʉ uya 'nokon, etasa' auya'nokon pʉra iyesi. Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' ɨnetapai kanan ɨwesi kon? Ipoitorʉ ton pe nɨrɨ pe' e'pai ɨwesi kon?” ta'pʉ iya. 	 Ta vastas neile: „Ma juba ütlesin teile, aga te ei võtnud kuulda. Miks te jälle tahate kuulda? Või tahate teiegi hakata Tema jüngreiks?”


“Mɨrɨ wenai i'tu auya'nokon i'se e'ai', serɨ epika'tɨn nɨto' ekareei esi mɨrɨ Esuwerʉ amʉ' pen iwano' pe, mɨrɨpan anʉnto' oton to' uya,” ta'pʉ iya. 	 Siis olgu teile teada, et see Jumala pääste on läkitatud paganaile ja nemad võtavad seda kuulda!”


“Ta uya etasa' auya'nokon, ‘Utɨ serɨ, uye'kapʉ rɨ marɨ ɨpiya'nokon.’ Ui'nʉnka auya'nokon yau, pori' pe rɨ ɨwesi kon mɨrɨ utɨ pɨ' ikʉipʉnʉ piya', apʉne pʉra ikʉipʉnʉ esi eke pe uyentai. 	 Te kuulsite Mind teile ütlevat: Ma lähen ära ja tulen taas teie juurde. Kui te Mind armastaksite, siis te rõõmutseksite, et Ma lähen Isa juure; sest Minu Isa on suurem kui Mind!


Mɨrɨpan kon pɨ' ta'pʉ iya, “Tetʉipɨ'se pʉra e'tɨ', tʉkasimai' pʉra, e'mʉ'sa'kasa' apurɨtɨ', 	 Ent Tema ütles neile: „Miks te olete nii väga ehmunud? Ja mispärast t


Saiman ewo'pʉ esi'pʉ e'kɨɨi'man pɨ', te'kwe' tau. Inke pʉra rɨ Sises uye'sa' a'tai, to' uya ekama'pʉ ipɨ'. 	 Aga Siimona ämm lamas maas palavikus, ja varsti üteldi Temale seda.


To' uyee'pʉ Piri', Pe'saita, Kiyarari airon winon piya', i'se te'to' kon ekama'poi' ipɨ', “Itepuru, Sises ɨnenpai ina man,” ta'pʉ to' uya. 	 Need tulid nüüd Filippuse juure, kes oli Betsaidast, Galilea linnast, ja palusid teda, üteldes: „Isand, me tahame Jeesust näha!”


Sises usaurokʉ koro'tau, ka'pon uyee'pʉ, Isairas iwʉ' tapai, mɨrɨpan uya ta'pʉ ipɨ', “Ɨyensi eri'ka'sa' man. Tɨwɨ nesii ti'sa kʉsanpokʉmai,” ta'pʉ iya. 	 Kui Tema alles rääkis, tuli kogudusekoja ülema perest keegi ning ütles: „Su tütar on surnud, ära tülita enam


Pʉsamoro 12 kaisaron kon tʉpoitorʉ ton ennoko'pʉ iya to' tauro'kai' se kasa: “Esuwerʉ amʉ' ton pen nɨ ka'pon amʉ' piya' kʉtɨtʉu, mɨrɨ pe pʉra kepa'katʉu Sameriya pata ton ya' rɨ. 	 Need kaksteistkümmend läkitas Jeesus, käskis neid ning ütles: „Ärge minge paganate teele ja ärge astuge samaarlaste linna,


Tʉwɨpʉrema kon tʉpo, to' e'nonkasa' a'tai, to' e'to' yau usi'ki'ma'pʉ. Tanporo to' uta'kwarʉ'tɨ'pʉ Wakʉ A'kwarʉ ke, mɨrɨpan kon uya Papa Maimu ekama'pʉ tepiyɨ'se pʉra. 	 Ja kui nad olid palvetanud, kõikus paik, kus nad koos olid, ning nad kõik said täis Püha Vaimu ja rääkisid Jumala sõna julgesti.


Ɨmɨrɨ'nokon pu'pʉnon Kare'siya pon kon! Ɨnʉ' uya ayawopasa' kon? Ɨyenu kon yau kuru Sises usene'pʉ kɨpo'po kurusu' pona ipokapɨ'sa' pe. 	 Oh te mõistmatud galaatlased, kes teid on võlunud? Teid, kelle silmade ette Jeesus Kristus oli joonistatud ristilööduna?


Mɨrɨ a'tai si, ɨri i'se te'sen entusa' a'tai, ɨri ton eseru ku'nin pe, mɨrɨ awonsi'kɨ si mɨrɨ ɨri ton eseru usemo'kasa' a'tai, uma'tan nɨto' ya' arɨ iya. 	 pärast, kui himu on rasestunud, toob ta patu ilmale, aga kui patt on täiesti tehtud, sünnitab ta surma.


Tu'kan kon ka'pon amʉ' koro'tawon uya ta'pʉ Sises pɨ', “Ti'sa, urui pɨ' ekamakɨ urepato' pe iya a'sa'mʉyai ina kʉipʉnʉ apuruui rʉ'pʉ ke,” ta'pʉ iya. 	 Siis keegi rahva seast ütles Talle: „


Serɨ si makoi amʉ' enpa'ka uya pe iyesi yau Pirɨsipupʉ winɨ, ɨnʉ' winɨ ken si ɨpɨkɨron kon uya to' enpa'ka? Mɨrɨ wenai si ɨyeseru kon aimenkanin pe to' esi mɨrɨ. 	 Aga kui Mina kurje vaime välja ajan Peeltsebuli abil, kelle abil ajavad teie pojad neid välja? Sellepärast saavad nemad teie kohtum


apʉne pʉra i'tu auya'nokon Itepuru uya tanporon kon e'ma wakʉ inkuu'pʉ pɨ', poitorʉ pe te'sen mɨrɨ pe pʉra ɨnʉ' enawon pen nɨ. 	 teades, et Issand selle hea, mis keegi on teinud, tasub igaühele, olgu ta ori või vaba.


Sises uya ta'pʉ ipɨ', “Mɨrɨ kasa uyei'sa' auya pɨ', enna'pokɨ pata pona; ɨri a'kwarʉ utɨkaa'pʉ man ɨmʉre yapai,” ta'pʉ iya. 	 Siis Ta ütles naisele: „Selle s


Main pɨ' enupanin nan tonpa uya eikʉ'pʉ, “Ti'sa, serɨ tasa' auya a'tai, ina piyɨ'nʉ'pɨ'pɨtʉ auya,” ta'pʉ iya. 	 Aga üks käsutundjaist kostis ja ütles Temale: „


Iyewonsa' na'ne' ita' ɨutɨ esa' mekama'potʉi', ‘Ti'sa man: Nai airɨ uiwʉ' oton nai To' Epoi Itɨ'pʉ Weyu Rʉ'pʉ pɨ' upoitorʉ ton pokon pe enta'nato' itau? ta pɨ',’ mʉkatʉi'. 	 Ja seal, kuhu ta sisse läheb, ütelge majaisandale: „


i'tu uya wenai ɨwɨpʉremato' kon winɨ mɨrɨ awonsi'kɨ epika'tɨto' esi Sises Kʉrai a'kwarʉ winɨ, serɨ iye'ku'sa' rʉ'pʉ upɨ' esi mɨrɨ upa'kanin pe. 	 sest ma tean, et see tuleb mulle päästeks teie palve kaudu ja Jeesuse Kristuse Vaimu abil


Mɨrɨpan tʉpo, Panapas utɨ'pʉ Tarʉsas pona Saarʉ epose'na. 	 Siis ta läks Tarsosesse Saulust otsima, ja kui ta tema leidis, tõi ta tema Antiookiasse.


Mɨrɨpan kon pika'tɨ'pʉ Papa uya. Itekare ekama pɨ' to' esi koro'tau, tu'kan kon nɨ Esuwerʉ amʉ' pen nɨ ena'pʉ Sises apurɨnin nan pe, mɨrɨpan kon era'tɨ'pʉ Papa winɨkʉi'. 	 Ja Issanda käsi oli nendega ning suur hulk uskus ja pöördus Issanda poole.


“Ewai', uyepuru, sapurɨyai' Kʉrai pe ɨwesi, Papa Mumu pe tʉuye'ton serɨ non pona, tasa' rʉ'pʉ,” ta'pʉ iya. 	 Ta ütleb Temale: „Jah, Issand, mul on see usk, et Sina oled Kristus Jumala Poeg, Kes maailma on tulemas!”


ta'pʉ iya to' pɨ', “Entantɨ', iyeri'sa' pen mɨrɨ; iye'nʉnsa' rɨ nin mɨrɨ,” ta'pʉ iya. E'tane to' uta'kɨrɨ'pʉ ipɨ'. 	 ütles Ta: „Minge ära, sest tütarlaps pole surnud, vaid magab!” Ja nad naersid Teda.


Mɨrɨpan uya anpisin ka'pon amʉ' nɨmɨ'pʉ, mɨrɨpan utɨ'pʉ itau te'to' ɨutɨ ta'. Ipoitorʉ ton utɨ'pʉ iya'kɨrɨ, mɨrɨpan kon uya, “Apʉne, ɨ'rɨ ta e'kwa pe wana' umɨ yawon esi tukai' ekama',” ta'pʉ to' uya. 	 Siis Jeesus laskis rahvahulgad ära minna ja tuli koju. Ja Ta jüngrid astusid Tema juure ning ütlesid: „Seleta meile tähendamissõna põllulustest.”


ipokena' pe e'nɨto' nepetanʉkʉnʉ ke itarʉ'tɨsa' pe tʉuye'sen Sises Kʉrai poro—eke pe Papa ku'to' mɨrɨ awonsi'kɨ apurɨpɨ'to' pe. 	 täis õiguse vilja, mis tuleb Jeesuse Kristuse läbi, Jumala austuseks ja kiituseks.


Serɨ pe si Papa uya ta'pʉ na'ne' penaro' kon ina tamokori ton pɨ' rɨ iyau e'ku'to' pɨkɨrɨ, serɨ pe uyekama'popɨtʉ auya na'ne'. 	 Ja nüüd ma seisan kohtu ees lootuse pärast selle tõotuse peale, mille Jumal on andnud meie esiisadele


Ɨ'rɨ pe tanporo rɨ pori' pe ɨwe'to' kon enasa' nai? Mɨrɨ rɨ ekama uya, mɨrɨ ku'sa' auya'nokon pe iyesi yau, ɨyenu kon nɨ mʉmo'katʉi'no uyena' itʉrʉ kon pa. 	 Kus on nüüd teie õndsuse kiitlus? Sest ma tunnistan teile, et teie, kui see oleks olnud võimalik, oleksite oma silmad kiskunud välja ja andnud minule.


Ɨyekama'poyai'ne'nokon irepatɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ kera'tɨi ɨnʉ' rɨ ɨyekama'ponin ɨiwano' pɨ' piyapai. 	 Anna sellele, kes sult palub, ja ära käändu kõrvale sellest, kes sult tahab laenata.


“Ɨserasu pe rɨ me'tʉi'. Ɨtʉto' oton kon mɨrɨ pata konsʉrʉʉi amʉ' ena', mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' tau ayari'po'pɨ'to' oton kon. Urɨ pɨkɨrɨ ɨye'soto'kato' oton kon kopʉna amʉ', mɨrɨ awonsi'kɨ kin amʉ' rau rɨ to' pana ya' urɨ ekama pɨ'. 	 Aga pidage silmas iseendid: teid antakse ära suurkohtute kätte ja kogudusekodades teid peksetakse, ja teid seatakse maavalitsejate ja kuningate ette Minu pärast neile tunnistuseks.


To' amʉrasa' tanporon nɨ ɨmeruntɨrʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ɨyeseru awɨrɨ iye'ku'to' pe ɨnkupʉ'pʉ ku'se'na. 	 et teha seda, mis Sinu käsi ja nõu oli enne määranud, et see pidi sündima.


Sises uya serɨ etasa' a'tai, isewansiuka'pʉ, mɨrɨpan uya ta'pʉ tʉpɨkɨrɨ te'san ka'pon amʉ' pɨ', “I'napairon ekama uya serɨ ɨpɨ'nokon, ɨnʉ' rɨ eposa' uya pʉra rɨ man Esuwerʉ po eke rɨ serɨ waraino apurɨto' esa'. 	 Kui Jeesus seda kuulis, imestas Ta ja ütles neile, kes Teda järgisid: „Tõesti Ma ütlen teile, mitte üheltki Iisraelis Ma ei ole leidnud nii suurt usku!


Sises uya ene'pʉ tekama'popai'nokon to' esi serɨ pɨ', mɨrɨpan uya ta'pʉ to' pɨ', “Ɨusekama'popɨtʉ kon ɨ'rɨ ta uya e'kwa pe iyesi, ‘Serɨ pe iwa rɨ mɨrɨ enta' uyento' auya'nokon oton pen, mɨrɨ awonsi'kɨ mɨrɨ tʉpo uyento' auya'nokon oton nɨ mɨrɨ’? 	 Siis Jeesus sai aru, et nad Temalt tahtsid küsida, ja ütles neile: „Seda te küsitlete isekeskis, et Ma ütlesin: Ūürikese aja pärast, siis te ei näe Mind, ja taas üürikese aja pärast te näete Mind!


ɨpiya'nokon iye'sa' na'ne'. Tanporo non poro serɨ wakʉ itekare esi epetan pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ epan nɨ pɨ', ɨ'koro'tau'nokon ne'ku'taine' kasa kuru eta'pʉ auya'nokon si'kɨrɨ mɨrɨ awonsi'kɨ Papa uya wakʉ nonkasa' to'ka'nʉkʉ'pʉ auya'nokon tanporo i'nai rɨ iye'to' yau. 	 mis on tulnud teie juurde ja nõnda kogu maailmas on kandmas vilja ning kasvab, nõnda ka teie seas alates sellest päevast, mil te kuulsite ja tunnetasite Jumala armu tõe sees,


Temiyatʉ tʉrʉ tʉpo to' pona, itɨ'pʉ mɨrɨ apai. 	 Ja Ta pani Oma käed nende peale ja läks sealt ära.


Tanporon kon ka'pon amʉ' uya urupere apurɨpɨtʉ'pʉ apʉne pʉra eke pe te'to' tʉsa' iya pɨ' ene ena'. Ene kanan apurɨpɨtʉ'pʉ to' uya, “Ɨnʉ' nai ene waraino? Ɨnʉ' uya ipanta'ma?” tai'ma. 	 ja nad kummardasid lohet, et ta metsalisele oli andnud selle võimu, ja kummardasid metsalist ning ütlesid: „Kes on metsalise sarnane ja kes suudab sõdida tema vastu?”


“Nai airɨ, Itepuru?” ta'pʉ to' uya. To' eikʉ'pʉ iya, “Eke' airɨ rɨ anwana amʉ' amʉrato' oton,” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Ja nad vastasid ning ütlesid Temale: „Kus, Issand?” Aga Ta ütles neile: „Kus on korjus, sinna kogunevad ka kotkad!”


Pʉsamoro uya main, Mosi' winon i'tu pʉra iyesi mɨrɨ; mɨrɨ wenai, Papa nʉpa'nʉkʉ'san pe to' esi mɨrɨ,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga see rahvahulk, kes ei tunne käsuõpetust, on neetud!”


Kʉrai rɨ nin uya e'ne' moronka nesii'no inke rɨ, non e'kaa'pʉ si'kɨrɨ rɨ. E'tane si isenpoikasa' tikin ite'kwa tʉnakonomaton pe pʉra rɨ nin, pata weyu u'matʉ a'tai makoi eno'ma pe tʉmɨrɨ ke tʉuse'ma ke. 	 sest muidu oleks Ta pidanud mitu korda kannatama maailma rajamisest alates; aga nüüd on Ta maailmaajastute lõpul korra ilmunud, et Oma ohvriga kaotada patt.


Sises uya ta'pʉ, “Tɨwɨ mʉre amʉ' nʉyepʉi upiya'; to' kʉsereutanʉ'tʉu, apʉne pʉra pʉsamoro waraino kon kuru iwano' mɨrɨ Papa e'to' esa' wannɨ pe,” ta'pʉ iya. 	 Ent Jeesus ütles: „Jätke lapsukesed rahule ja ärge keelake neid Minu juure tulemast, sest niisuguste päralt on Taevariik!”


Tu'kan kon ka'pon amʉ' anpisin koro'tawon kon uya serɨ ta iya eta'pʉ, mɨrɨpan kon uya, “Pʉserɨ rɨ esi serɨ Pu'kena' pe,” ta'pʉ to' uya. 	 Siis ütlesid paljud rahva seast, kes seda kõnet kuulsid: „Tema on tõesti see prohvet!”


Mɨrɨpan Papa ena' use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru mɨrɨ awonsi'kɨ tanporon kon iya'kɨrɨ te'san Satu'si amʉ' tonpa ton ɨkɨntato' esi'pʉ ipan pe to' pɨ'. 	 Aga ülempreester tõusis ning kõik ta kaaslased, saduseride lahk, ning said täis viha,


Pʉsamoro uyee'pʉ Isutiya winɨ, Surusiran winɨ, Itumiya winɨ, Isotan ratoi nono winɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ Taya mɨrɨ awonsi'kɨ Saitan nono winɨ'ne. Anpisin ton nɨ uyee'pʉ Sises piya', apʉne pʉra inkupʉnʉ etasa' tʉuya'nokon pɨ'. 	 ja Jeerusalemast ja Idumeast ja teiselt poolt Jordanit ja Tüürose ja Siidoni ümbrusest, suur rahvakogu, kes kuuldes, mis suuri asju Ta tegi, tuli Tema juure.


Panapas maimu apurɨsa' to' uya wenai, Sises apurɨnin nan Surusiran pon kon tonpa pe Saarʉ ena'pʉ, mɨrɨpan usarɨ'pʉ enari'mʉra rɨ Surusiran poro Sises ekareei ekama pɨ'. 	 Nii ta jäi nende juurde sisse ja välja käima Jeruusalemmas ja kuulutas avalikult Evangeeliumi Issanda nimel.


To' uyee'pʉ Sises piya', mɨrɨpan kon uya kʉrɨ rɨ anpisin kuwayau makoi a'kwarʉ yen pe te'sen ka'pon ene'pʉ iyepontɨsa', iyereutasa' esi'pʉ, wakʉ pe iya'kwarʉ. Tanporo enari'ke' pe to' ena'pʉ mɨrɨ pɨ'. 	 Ja nad tulid Jeesuse juure ja nägid seestunut, kelles oli olnud Leegion, istuvat, riietatud ja selge aruga olevat. Ja nad kartsid.


Kamoro si usauro'nɨ pɨ' te'san asakoropanin kon esi i'se e'ai' miyarɨ rɨ tʉ'ma'kai' akʉ'pɨtʉ pɨ'! 	 Oh et need, kes teid tülitavad, endid ära lõikaksid!


Main useta tʉpo, to' uya Sises ene'pʉ tikin sarɨ. Ipoitorʉ ton uya serɨ enkurunpa'pʉ tʉpiyau'nokon, mɨrɨ a'tai ɨnʉ' pɨ' rɨ to' uya tʉnene'pʉ kon ekama'pʉ pen nɨ. 	 Ja kui see hääl oli kostnud, leiti Jeesus üksi olevat. Ja nad olid vait ega kuulutanud neil päevil kellelegi midagi sellest, mida nad olid näinud.


“E'tane kin uye'sa' a'tai to' ense'na, ene'pʉ iya moro ka'pon emari'man pon pe pʉra ipon. 	 Siis kuningas läks sisse lauavõõraid vaatama ja nägi seal inimest, kellel ei olnud pulmariiet seljas.


Serɨ wenai, Ite'ma awɨron kon kota'mapɨtʉ'pʉ uya to' wɨto' pe to' ne'pɨtʉ'pʉ uya. Warawo' amʉ', uri'sami'si amʉ' nɨrɨ a'sipɨtʉ'pʉ uya pariki'si ta'. 	 Ja sellisena ma kiusasin taga seda õpetust vereni, köites ja viies vangi niihästi mehi kui naisi,


Eposa' tʉuya a'tai, tʉtonpa ton kɨ'ma iya, mɨrɨpan uya ta to' pɨ', ‘Epori'manpai'nokon, itano'masa' rʉ'pʉ upʉrataai eposa' uya man!’ 	 Ja kui ta selle on leidnud, siis ta kutsub kokku s


Pata wekupiri apon a'kʉ'tɨsa' esi'pʉ ɨ'si'tai rɨ epe'kena' ton tɨ' amʉ' ke. Wapiyaro' kuru iyapon esi'pʉ tɨ' isaspa tato', isakon esi'pʉ tɨ' sa'paya tato', itosorʉwano esi'pʉ tɨ' isarʉ'setoni tato', itasakɨrɨ'pano esi'pʉ tɨ' emɨrarʉ tato', 	 Ja linna müüri aluskivid olid ehitud kõiksuguste kalliskividega. Esimene aluskivi oli jaspis, teine safiir, kolmas kaltsedoon, neljas smaragd,


Mɨrɨ a'tai, Sises uya mɨrɨ pata nɨmɨ'pʉ, mɨrɨpan utɨ'pʉ Isutiya nono pe te'sen ya' tuna Isotan ratoi pon anpisin pe rɨ kanan ka'pon amʉ' uye'kaa'pʉ ipiya', mɨrɨpan kon enupa'pʉ iya, teseru yau rɨ. 	 Ja Tema läks sealt teele ja tuli Judea aladele ja maale sealpool Jordanit. Ja rahvast voolas jälle kokku Tema juure, ja Ta


“Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨyewan kon tʉnonkai' pʉra e'tɨ' ɨnɨkunʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnensinʉ kon pɨ'; ipɨ' kɨsewankamatʉu. 	 Ka teie ärge küsige, mida süüa v


Awanakʉi' kuru nin si suntaaka epiya'tɨ pe uri'sami'si amʉ' uya tʉnkoneka'pʉ kon a'po'na' nan arɨ esi'pʉ tɨ' akasa' uruwai' pe pona. 	 Aga nädala esimesel päeval puhteajal läksid naised hauale, viies ühes l


Inke parɨ iko'manto' pe to' uya ekama'po tane, e'pai pʉra iyesi'pʉ. 	 Aga kui nad teda palusid kauemaks eneste juurde jääda, ei olnud ta nõus,


To' uya eikʉ'pʉ, “Ɨ'rɨ eke Papa tʉrawasooi ɨi'tuto' ipɨkɨrɨ kupʉ auya ina nenton, ina uya ayapurɨto' pe? Ɨ'rɨ kupʉ auya? 	 Siis nad ütlesid Temale: „Mis tunnustähe sa Siis teed, et me näeksime ja usuksime Sind? Mis Sa teed?


‘Mɨrɨ wenai, warawo' uya tʉkʉipʉnʉ mɨrɨ awonsi'kɨ tʉsan nɨnto' esi, mɨrɨpan uta'sikʉ tʉno'pʉ ya', 	 Sellepärast loobub inimene oma isast ja emast,


Utonpa ton, ta'kwarʉ kenan kon auro'ka kasa ayauro'kato' uya 'nokon pʉra iyesi, e'tane serɨ non pon kon pe rɨ nin ayauro'ka uya 'nokon, amiyu amʉ' pe rɨ Kʉrai pona. 	 Kui ma inimeste ja inglite keeltega räägiksin, aga mul poleks armastust, oleksin ma vaid kumisev vask ja k


uye'nɨpai'nokon si a'ko pe Papa piya' wakʉ pe itewan, apurɨto' esa' pe uyewan kon yau, iyepai'pai'masa' ukorʉkanin kon pe ɨri ku'nin nʉ'pʉ pe usi'tun nɨto' apai mɨrɨ awonsi'kɨ upun kon iyekorʉkasa' pe esukenan tuna ke. 	 Astugem siis ligi tõelise südamega, täielikus usus, südame poolest piserdamisega puhastatud kurjast südametunnistusest,


Wapiyaro' inserʉ uya tʉwaai turunpa'pʉ. Mɨrɨ a'tai tuna tɨ'mooi ton mɨrɨ awonsi'kɨ apo' e'sumasa' mʉn pokon pe uta'pokʉ'pʉ non pona. Mɨrɨ yau ipʉ'kʉ pe rɨ, 1 3 e'to' airɨ non epo'tɨ'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ipʉ'kʉ pe rɨ, 1 3 e'to' airɨ rɨ yu' epo'tɨ'pʉ tanporo rɨ isenan nɨ wana' epo'tɨ'pʉ. 	 Ja esimene puhus pasunat. Siis tuli rahet ja tuld verega segamini ja paisati maa peale. Ja kolmas osa maad põles ära ja kolmas osa puid põles ära ja kõik haljas rohi põles ära.


Itɨ'pʉ ewarupɨ nau Sises piya', mɨrɨpan uya ta'pʉ ipɨ', “Ina uya ɨi'tu, Rapai, Papa nennoko'pʉ pe. Ɨnʉ' uya rɨ i'tuto' ipɨkɨrɨ kupʉ pʉra rɨ iyesi mɨrɨ mʉku'ai'ne', Papa pʉra iye'tane tʉpiyau,” ta'pʉ iya. 	 See tuli Jeesuse juure öösel ja ütles Temale: „Rabi, me teame, et Sa Jumalalt oled tulnud õpetajaks; sest keegi ei või teha neid imetähti, mida Sina teed, kui Jumal ei ole temaga!”


Mɨrɨ yau, Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas uya to' e'kamasa' i'tu'pʉ paka amʉ' wɨnɨ pɨ' tapurɨ kon pe to' po'tɨto' pe tʉuya'nokon, mɨrɨpan kon uya tʉpon kon pʉro'pon karapɨtʉ'pʉ, “Kane!” ta tʉuya'nokon e'kwa pe. To' eka'tumʉ'pʉ ka'pon amʉ' koro'ta' tʉukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉi'ma'nokon, 	 Aga kui Apostlid Barnabas ja Paulus seda kuulsid, rebestasid nad oma riided, kargasid hüüdes rahva sekka


Mɨrɨ yau, ka'pon eporo'pʉ iya, Eniyas itese'. Te'kwe' poi iye'mʉ'sa'ka pʉra iyesi'pʉ, 8 kaisa rɨ wʉipiya ise'mesa' uko'mansa' esi'pʉ. 	 Seal ta leidis ühe inimese, Aineas nimi, kes oli kaheksa aastat olnud voodis maas ja halvatud.


Karimeru mʉre uya itosorʉwano pe te'sen a'si'sa' a'kokasa' a'tai, ene amʉ' osorʉwano uya, “Ɨsi'kɨ!” ta eta'pʉ uya. Mɨrɨ yau, i'kʉrʉn kaware esi'pʉ. Ipo te'sen uya e'wemapɨ'nɨto' ipoi a'sisa' esi'pʉ tenau. 	 Ja kui Tall võttis lahti kolmanda pitseri, kuulsin ma kolmandat olendit ütlevat: „Tule!” Ja ma vaatasin, ja näe: must hobune, ja tema seljas istujal olid kaalud käes.


mɨrɨ awonsi'kɨ, “Iye'ku'to' oton to' pɨ', ‘Umunkɨ amʉ' pen nɨ ɨmɨrɨ'nokon,’ ta'pʉ yau kuru rɨ, ‘Papa, tʉuko'mansen munkɨ amʉ',’ tato' oton to' pɨ',” tasa' iya. 	 ja sünnib, et seal paigas, kus neile öeldi: teie ei ole Minu rahvas! hüütakse neid elava Jumala lasteks!”


Mɨrɨ a'tai, Sises uya, “Ɨnʉ' pɨ' rɨ kʉsekamai,” ta'pʉ, “e'tane enta ɨsenpoikata use'man nɨto' tʉrawasomanin ena', mɨrɨ awonsi'kɨ ɨntʉrʉnʉ pe te'sen Mosi' uya tasa' na'ne' awɨrɨ mʉtʉrʉi'. Mɨrɨ uya rɨ nin si ɨusepi'tɨsa' ekama mɨrɨ to' pɨ',” ta'pʉ iya. 	 Ja Jeesus ütles temale: „Katsu, et Sa seda ühelegi ei ütle, vaid mine näita ennast preestritele ja vii ohvriand, mille Mooses on seadnud, neile tunnistuseks!”


Kamoro to' rawɨrɨ tʉutɨsan mɨrɨ awonsi'kɨ kamoro to' e'ma'pʉ pe tʉutɨsan ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ, “Usana!” “Pori' rɨ kʉrɨ esi Itepuru ese' yau nʉye'ai'ne'!” 	 Ja need, kes käisid ees ja taga, hüüdsid: „Hoosianna!


Mɨrɨ a'tai, Sises piya' ipoitorʉ ton uyee'pʉ ama'ai, mɨrɨpan kon uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' ina uya enpa'ka pʉra iyesi?” ta'pʉ to' uya. 	 Siis tulid jüngrid Jeesuse juure isepäinis ja küsisid: „Miks meie ei võinud teda välja ajada?”


To' uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ pe ken si iyesi pɨ' e'nonkan nɨto' karetaai tʉmenukai' ɨno'pʉ inonkakɨ tasa' Mosi' uya?” ta'pʉ to' uya. 	 Nad ütlesid Temale: „Mispärast siis Mooses käskis anda lahutuskirja ja lahutada?”


To' esi'pʉ usekama'popɨ' nɨ pɨ', “Ɨ'rɨ ta iya e'kwa pe iyesi, ‘serɨ pe iwa rɨ’ nɨkayai'ne'? Ito'ka'nʉkʉ'nokon pʉra man,” ta'pʉ to' uya. 	 Nimelt nad küsisid: „Mis see on, mis Ta ütleb: üürikese aja pärast? Meie ei tea, mida Ta räägib.”


E'tane pana' pe kuru pʉra rɨ iyesi'pʉ, mɨrɨpan kon pata pʉra iyena'pʉ Epʉn po. 	 Ja ta ei saanud võimust ja nende aset ei leitud enam taevast.


Mɨrɨ a'tai, tanporon kon utunta'pʉ. 	 Ja igaüks läks koju.


Apʉne pʉra i'naino esi Ita'kwarʉ kaisaron pe pʉra rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ Ita'kwarʉ esi i'naino kaisaron pe pʉra rɨ nɨrɨ. Tʉusewa'nomasan pe rɨ to' esi; i'se ɨwe'to' kon kupʉ auya'nokon poken pʉra rɨ. 	 Sest liha himustab Vaimu vastu ja Vaim liha vastu; need on üksteise vastu, et te ei teeks seda, mida te tahate.


Tʉron nɨ uya rɨ marɨ kanan ta'pʉ, ‘Serɨ pe kuru emari'masa' man. Mɨrɨ wenai, utɨ poken pʉra man,’ tukai' to' usekama'pʉ. 	 Ja veel teine ütles: Ma olen v


Mɨrɨpan e'mʉ'sa'ka'pʉ tepʉrʉ piyapai, tʉpon pʉro'pon mo'ka'pʉ iya, mɨrɨpan uya towerʉ e'me'pʉ tʉworo'pai pɨ'. 	 tõuseb Ta üles õhtusöömaajalt ja võtab Oma kuue seljast ja võtab rätiku ja vöötub sellega.


Mɨrɨ a'tai si, Pari'si amʉ' uya serɨ ensa' a'tai, ta'pʉ to' uya Sises poitorʉ ton pɨ', “Ɨ'rɨto' pe ɨti'saai kon enta'na pʉrata amʉranʉ'nin nan mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmakooikena' nan pokon pe rɨ?” ta'pʉ to' uya. 	 Seda nähes ütlesid variserid Ta jüngritele: „Mispärast teie Õpetaja sööb ühes tölnerite ja patustega?”


To' ekama'po'pʉ iya, “Sises pe' esi Kiyarari ko' pe?” tukai', 	 Aga kui Pilaatus seda kuulis, küsis ta, kas See Inimene ei ole mitte galilealane?


Tʉron nɨ ton uta'pokʉ'pʉ tɨ' pona. Iya'ta koro'tau, iyaipʉtapɨtʉ'pʉ, apʉne pʉra tuna eporo iya pʉra iyesi wenai. 	 Ja muist kukkus kaljule. Ja kui see tärkas, kuivas see ära, sest sellel ei olnud niiskust.


Ta auya'nokon kanan, ‘Ɨnʉ' rɨ usauro'sa' yau, iku'to' pe uya tukai' Papa ena' use'man nɨto' apon tesa'pɨ'se uya iku'to' pe kuru pʉra rɨ iyesi, e'tane ɨnʉ' rɨ usauro'sa' pe iyesi yau, iku'to' pe tʉuya tukai' tʉntʉrʉnʉ Papa ena' use'man nɨto' apon tesa'pɨ'se ikupʉ uya tukai', tʉusaurokʉ'pʉ ku'to' iya pe kuru rɨ iyesi,’ ta auya'nokon. 	 Ja: Kes iganes vannub altari juures, sellel ei ole sest midagi; aga kes vannub annetuse juures, mis on seal peal, sellel on kohustus!


To' enno'sa' uya a'tai to' tewe'se pʉra pata pona to' nin utɨpɨtʉ mɨrɨ yai tʉutɨ kon koro'tau apʉne pʉra tʉron kon uye'sa' ɨnnɨ rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja kui Ma nad lasen koju minna söömata, n


Kamoro, Sises a'sinin nʉ'san uya arɨ'pʉ Kaya'pas, use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru piya', Main pɨ' enupanin nan mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' epuru ton amʉrasa' airɨ. 	 Aga need, kes Jeesuse olid kinni v


Sises esi'pʉ miyarɨ rɨ 12 kaisaron kon tʉpoitorʉ ton auro'ka pɨ'. Ta'pʉ iya to' pɨ', “Ɨyennoko uya 'nokon serɨ ɨri ton ka'pon amʉ' koro'ta', karimeru ennoko kasa ɨsɨ ton, ene amʉ' koro'tau. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', emepoke' pe me'tʉi' ɨkʉi kasa, mɨrɨ awonsi'kɨ ɨsɨ pe pʉra wako'wa kasa me'tʉi'. 	 Vaata, Mina läkitan teid nagu lambaid huntide keskele! Olge siis arukad nagu maod ja vagurad nagu tuvid!


Tɨwɨ wakʉ nonkasa' nesii kamo uyepuru kon Sises Kʉrai i'nʉnkato' to' uya usenkʉ'sa' pʉra na'ne' nan enakan pe. 	 Arm nende kõikidega, kes armastavad meie Issandat Jeesust Kristust kadumatuses.


Sises uya tʉtonpa kon epi'tɨ tʉuya tukai' apurɨto' to' uya ensa' a'tai, “Utonpa, amakooi pɨ' usentu'mayai',” ta'pʉ iya ipu'tɨka'sa' pɨ'. 	 Kui Tema nende usku nägi, ütles Ta: „Inimene, sinu patud on sulle andeks antud!”


“Apʉne, pʉrata pun enpoikatɨ' uyena'. Ɨnʉ' nai, ɨnʉ' ese' nai ipɨ'?” ta'pʉ iya. 	 Näidake Mulle teenariraha! Kelle kuju ja pealkiri sellel on?” Nemad vastasid: „Keisri!”


“Utɨyai' si uyenno'nin nʉ'pʉ piya', e'tane ɨnʉ' uya uyekama'po pʉra man, ‘Nai ya' ɨutɨ?’ tukai'. 	 Aga nüüd Ma lähen Selle juure, Kes Mind on läkitanud, ja keegi teie seast ei küsi Minult: Kuhu Sa lähed?


“Tikin nɨ nin si inennokonʉ e'nonkasa' esi'pʉ, imu rɨ nin si, ini'nʉnkanʉ. ‘Pʉse rɨ, umu nin si nama to' uya mɨrɨ,’ tai'ma nin si tanporon kon u'matʉ pe ennoko'pʉ iya. 	 Tal oli veel üks, ta armas poeg. Selle ta läkitas viimseks nende juure, üteldes: Ehk nad häbenevad mu poega?


Esa' wannɨ ton epantakapɨ'sa' yau, tiwano' pe rɨ ɨsewa'nomai' to' uko'mamʉ pen nɨ mɨrɨ. 	 Ja kui kuningriik on isekeskis riius, siis ei v


To' asakɨrɨ'pano rʉ'pʉ uya ti'sawʉ yawon i'kwamʉ'pʉ wʉi enu pona, mɨrɨpan a'ne' pe iyesi uya ka'pon amʉ' puto' pe iku'sa' esi'pʉ. 	 Ja neljas Ingel valas välja oma kausi päikese peale. Ja temale anti inimesi tulega kõrvetada.


mɨrɨpan kon uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ meruntɨrʉ winɨ serɨ ton kupʉ auya? Ɨnʉ' uya serɨ meruntɨ ke ɨrepasa' serɨ kupʉ pa?” ta'pʉ to' uya. 	 ja ütlesid Talle: „Missuguse meelevallaga Sa seda teed? Ja kes on Sulle annud selle meelevalla?”


Tʉmakooi kon ekama pɨ', mɨrɨpan kon pa'taisima'pʉ iya Isotan tuna tʉu'tɨsen kau. 	 ja ta ristis nad Jordani jões ning nad tunnistasid oma patud.


I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon; kʉrɨ apurɨpɨ' na'ne' uya tɨwɨrɨ rɨ uko'man nɨto' eposa'. 	 Tõesti, tõesti Ma ütlen teile: Kes usub, sellel on igavene elu!


Mɨrɨ e'tane rɨ, tʉron nɨ ton uta'pokʉ'pʉ wakʉ non ya'. Mɨrɨpan a'ta'pʉ, iyepeta'pʉ. Iyepeta'pʉ eke pe rɨ, 100 kaisa rɨ ite'kwa e'to' airɨ inpɨmɨ'pʉ entai rɨ,” ta'pʉ iya. Serɨ ta'pʉ iya a'tai, ikɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ, “Kʉrɨ tʉpana ke na'ne' etato' ike, tɨwɨ netai!” ta'pʉ iya. 	 Ja muist kukkus heale maale, ja kui see tärkas, kandis see sajakordse vilja.” Seda üteldes Ta hüüdis: „Kellel k


Ɨinɨ ka'nin pe' e'to' pe pʉra tʉmeruntɨrʉ yau iyesi mɨrɨ rɨ ɨinɨ pun ke eke pata weyu a'tai tapurɨsen mɨrɨ awonsi'kɨ tʉweyu ke pʉra rɨ tapurɨsen ka'nin pe? 	 Või ei ole potissepal meelevalda savi ühest ja samast segust teha ühe astja õilsaks, teise halvaks otstarbeks?


Isaan Pa'tes uya etasa' a'tai pariki'si tawonsi'kɨ Kʉrai nʉkupʉnʉ, tʉpoitorʉ ton ennoko'pʉ iya 	 Aga kui Johannes vangihoones olles kuulis Kristuse tegudest, läkitas ta oma jüngrite kaudu


Mɨrɨ tʉpo, Sises utɨ'pʉ, mɨrɨpan uya pʉrata amʉranʉ'nin kopʉna iwano' pe ene'pʉ, Ripai itese'. Iyereutasa' esi'pʉ pʉrata amʉranʉ'to' iwʉ' tau. “Uya'kɨrɨ utɨnpai,” ta'pʉ Sises uya ipɨ'. 	 Pärast seda Ta läks välja ja nägi tölnerit, Leevi nimi, tollihoones istuvat ja ütles temale: „Järgi Mind!”


To' uya aya'sisa' kon arɨ a'tai ko'tʉ ta', pena rɨ kɨsewankamatʉu, ‘Ɨ'rɨ kuru ta uya?’ tukai', amaimu'tɨsa' kon na'ne' ke rɨ ausaurokʉ kon mɨrɨ, ɨiwano' kon pe ausaurokʉ kon pen e'tane Wakʉ A'kwarʉ usaurokʉ. 	 Aga kui nad teid viivad ja annavad kohtu kätte, ärge muretsege enneaegu, mida teil tuleb rääkida, vaid mis teile antakse sel tunnil, seda rääkige. Sest teie pole rääkijad, vaid Püha Vaim.


Iye'menukasa' na'ne' kasa: “Ɨnʉ' rɨ pʉra iyesi ipokena' pe te'sen, tikin nan pʉra rɨ; 	 nõnda nagu on kirjutatud: „Ei ole kedagi, kes oleks õige, ei ühtainustki;


E'tane ta auya'nokon, ka'pon uya rɨ tʉkʉipʉnʉ pɨ' mɨrɨ pe pʉra tʉsan pɨ', ‘Ɨpika'tɨto' pe ɨneporonʉ uwinɨ tʉsa' man Papa ena',’ ta yau, 	 Kuid teie ütlete: Kes iganes isale või emale ütleb: Ohvrianniks läheb see, mis sul iganes on õigus minult saada!


Wʉi kaisarɨ rɨ tanporon kon use'man nɨto' tʉrawasomanin nan e'soto'kasa' uya tʉtʉrawasooi kon kupʉ; mɨrɨ rɨ marɨ akonomapɨtʉ pɨ', makoi mo'kanin pen nɨ. 	 Ja iga preester seisab päevast päeva oma ametis ja ohverdab sageli samu ohvreid, mis iialgi ei või patte ära võtta;


Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' sa'man pe rɨ umaimu esi ɨpona'nokon? Umaimu ɨnetapai pʉra ɨwesi kon pɨ' iyesi. 	 Mispärast te ei mõista Minu kõnet? Sellepärast et te ei või kuulda Minu sõna.


Sises uya imaimu eikʉ'pʉ, “Serɨ non po itesa' pe e'to' esi pen. Serɨ non po itesa' pe e'to' esi yau, upoitorʉ ton nepanta'mai'no Esuwerʉ amʉ' uya uya'si namai', e'tane serɨ po itesa' pe e'to' esi pen tʉron nɨ yau rɨ iyesi,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus kostis: „Minu Riik ei ole sellest maailmast; oleks Mu Riik sellest maailmast, küll Mu sulased oleksid võidelnud, et Mind ei oleks antud juutide kätte. Ent nüüd ei ole Mu Riik mitte siit!”


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', Papa uya to' nonkasa' piyɨ'nʉ'nin nɨ nɨkɨ eseru ya'. To' uri'samo ton nɨ uya i'naino pe rɨ e'nɨto' entakanoma i'naino pen nɨ ke. 	 Sellepärast on Jumal nad andnud häbematuisse ihadesse; sest nende naised on vahetanud loomuliku sugulise käitlemise loomuvastasega,


Apurɨpɨ'to' tʉpai'nokon Papa ena'! Pana' pe ɨye'mʉ'sa'ka kon apurɨ auya'nokon yau kupʉ iya, wakʉ itekare sekamayai'ne' kasa rɨ, itekare Sises Kʉrai pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ ama'aino i'nairon onansa' rʉ'pʉ pena rɨ usenpoikasa' na'ne' kasa rɨ. 	 Ent sellele, kes teid võib kinnitada minu Evangeeliumi ja Jeesuse Kristuse jutluse järgi selle saladuse ilmutust mööda, mis on olnud igavesest ajast varjul,


Amʉrapɨ'nɨto' eseru nonkapai'nokon pʉra, tʉron kon nʉnonkayai'ne' kasa, e'tane utonpa kon pori'mapɨ'pai'nokon—miyarɨ parɨ apʉne pʉra Iweyu e'seporo enkapʉ auya'nokon pɨ'. 	 Ning ärgem jätkem maha oma koguduse kooskäimisi, nõnda nagu mõnel on kombeks, vaid manitsegem üksteist, ja seda enam, et näete selle päeva lähenevat.


Papa apurɨnin kʉrɨ rɨ. Tɨwɨ Papa nʉpika'tɨi i'se tesi yau, ‘Papa Mumu urɨ,’ tasa' iya pɨ',” ta'pʉ to' uya. 	 Ta on lootnud Jumala peale, see päästku nüüd Tema, kui Ta tahab; sest Ta on ütelnud: Ma olen Jumala Poeg!”


E'tane rʉ'kwɨ nin si entu'manin itaan'pʉ ima'tasa' rʉ'pʉ uyee'pʉ, mɨrɨpan uya rʉ'kwɨ asa'ron pʉrata ka'pa muku'pɨ tʉrʉ'pʉ, peni punu'pɨ rʉ'kwɨ rɨ. 	 Siis tuli üks vaene lesknaine ja pani sisse kaks leptonit, see on üks veering.


14 kaisaron wʉi yau, parau Atʉriyati' po utɨn pɨ' ina e'tane, anomʉra' kanau anin nan uya a'mun pata eporo tukai' i'tu'pʉ. 	 Kui juba jõudis kätte neljateistkümnes öö, kui meid Aadria merel aeti sinna ja tänna, siis arvasid laevamehed kesköö ajal endid ühele maale lähenevat.


urɨ to' yau, ɨmɨrɨ nɨrɨ uyau. To' ekonekato' pe wakʉ pe tikin nan nɨ yau, uyenno'sa' auya tukai' orʉ pon kon uya i'tuto' pe, to' i'nʉnkasa' uya, ui'nʉnkasa' auya na'ne' kasa. 	 Mina nendes ja Sina Minus, et nad täielikult saaksid üheks ja maailm tunneks, et Sina oled Mind läkitanud ja oled armastanud neid, nõnda nagu Sa Mind oled armastanud.


Kamoro eri'pɨtʉ'pʉ pata'pʉ pe, to' no'pʉ rʉ'pʉ erikʉ'pʉ. 	 Kõige viimaks suri ka naine.


Tanporon kon uya kuru ene'pʉ pen; ina rɨken ennin nan pe anʉnsa' kon uya Sises ene'pʉ, tʉron kon ka'pon amʉ' auro'kanin nan pe ina e'to' pe. Ina iyenta'nasa' kon iya'kɨrɨ, ensinin nʉ'san nɨ iya'kɨrɨ, nurɨne iyenasa' a'tai terikʉ tʉpo, 	 mitte kõigele rahvale, vaid Jumala ennevalitud tunnistajaile, meile, kes Temaga oleme söönud ja joonud, pärast seda kui Ta oli surnuist üles tõusnud.


Ipoitorʉ ton enu ya' iyee'pʉ iye'menukasa' itekare, “Papa, ɨiwʉ' kuru wenai uta'kwarʉka ukɨrɨ'nʉkʉ pɨ' man,” tawon. 	 Tema jüngritele meenus, et on kirjutatud: „Püha viha Sinu koja pärast sööb Mind ära!”


mɨrɨpan kon esi namai' Esuwerʉ amʉ' pantomʉ mɨrɨ pe pʉra kamo i'nairon ewaruma'tɨnin nan uya apiyontɨn nɨsa' etanin pe. 	 ega paneks tähele juutide tühje jutte ja tõest eemalepöördunud inimeste käske!


Mɨrɨ si ɨutɨ tau me'tʉi', uta're'tɨn pɨ' to' uya ɨrepato' kon ike pɨ', apʉne pʉra tʉrawaso kʉrɨ rɨ tepe'pʉ warinpanin. Ɨutɨ kaisa rɨ ke'kwɨrɨ'pɨ'tʉu. 	 Aga sinna majasse jääge, sööge ja jooge, mis neil on, sest töötegija on oma palga väärt; ärge käige ühest majast teise.


E'tane kʉrɨ ipoi rɨ tenu tʉtʉse wakʉ main, mo'kanin wannɨ ennin mɨrɨ awonsi'kɨ tʉuko'mansen serɨ kupʉ pɨ' tʉneta'pʉ tʉpu'tɨka'nʉ'se pʉra e'tane ikupʉ pɨ'—kʉrɨ rɨ uya wakʉ epoto' oton mɨrɨ tʉnkupʉnʉ yau. 	 Aga kes vabaduse täiusliku käsu sisse kummardades on vaadanud ja jääb selle juurde, ei ole unustav kuulja, vaid on teo tegija; see on õnnis oma tegemises.


Sises e'sara'tɨ'pʉ Papa uya tʉtʉrawasooi'tɨ'pʉ kupʉ pɨ', 30 e'to' airɨ rɨ iwʉipiyaai esii'ma. Isose' mumu tato' ipɨ'. Isose' esi'pʉ Irai mu pe. 	 Ja Jeesus oli Oma tegevust alates umbes kolmkümmend aastat vana ja oli, nagu arvati, Joosepi Poeg, kes oli Eeli poeg.


Mɨrɨpan a'tai, Se'tan ewomʉ'pʉ Isutas, Eskariya' tato' ipɨ' ya', 12 kaisaron kon ipoitorʉ ton tonpa pe te'sen. 	 Aga saatan oli läinud Juudase sisse, keda liignimega hüüti Iskariotiks, kes oli nende kaheteistkümne arvust.


“Kʉrai yau wakʉ pe ekonekan nɨto' warinpa koro'tau iyesi yau, tʉmakooi ke si usi'tun nɨto' ya' enan, makoi rɨ tʉrawasoma Kʉrai uya, ta iya pe' e'kwa pe iyesi mɨ? Kane ku! 	 Aga kui otsides õigekssaamist Kristuses, meiegi osutume patusteks, kas on siis Kristus patu teenija? Ei sugugi mitte!


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ɨnʉ' rɨ anʉmʉ Papa uya pʉra iyesi ipokena' tukai' main kupʉ iya pɨ'; e'tane ru'ku, main poro makoi i'tunin pe enan. 	 sellepärast et käsu tegudest ei mõisteta õigeks ühtki liha tema ees; sest käsu kaudu tuleb patu tundmine.


“Mɨrɨ na'ne' kasa kuru Epʉn pon, ukʉipʉnʉ uya ɨmɨrɨ'nokon, ɨtonpa kon pɨ' ɨyewan kon yau tʉusentu'masan pen, ku'to' oton,” ta'pʉ Sises uya. 	 Nõnda teeb ka Minu taevane Isa teile, kui te igaüks omast südamest andeks ei anna oma vennale!”


Tepuru kon pe kin pe, iya'mu pʉn iteuta inserʉʉi ku'sa' to' uya esi'pʉ. Itese' Ipuru amʉ' maimu yau “Apatan,” mɨrɨ awonsi'kɨ Kiri' amʉ' maimu yau “A'poriyon”. 	 Ja neil oli kuningaks sügavuse Ingel; tema nimi on heebrea keeli Abadoon ja kreeka keeli Apollüon.


Karimeru mʉre uya isakon pe te'sen a'si'sa' a'kokasa' a'tai, ene isakon uya, “Ɨsi'kɨ!” ta eta'pʉ uya. 	 Ja kui Tall võttis lahti teise pitseri, kuulsin ma teist olendit ütlevat: „Tule!”


“Mɨrɨpan uya Karʉtiya pon kon nɨmɨ'pʉ. Eran po iyepatama'pʉ. Ikʉipʉnʉ uma'ta'pʉ tʉpo, Papa uya ennoko'pʉ serɨ mʉko'manyatʉi'ne' ya'. 	 Siis ta läks kaldealaste maalt ja asus elama Haaranisse. Ja kui tema isa suri, saatis Jumal tema sealt siia maale, kus teie nüüd elate,


Apʉne pʉra Papa uya to' ewan ya' ipata'tɨsa' pɨ' ɨ'rɨ rɨ i'se te'to' ku'to' pe to' uya, ɨsi'kaisa rɨ tekonekai' tʉpana'pano kon tʉto' pe to' uya ene ena', ikoneka pe itesa' pe iye'to' pe, Papa maimu uta'ku'tɨ pʉ'kʉ pona rɨ. 	 Sest Jumal on neile andnud südamesse teha Tema nõu järgi ja heita ühte nõusse ning anda Oma kuninglik valitsus metsalise kätte, kuni täituvad Jumala sõnad.


To' e'nonkasa' a'tai, Isens usaurokʉ'pʉ, “Utonpa ton, uyetatɨ'. 	 Kui nad siis olid jutu lõpetanud, võttis Jakoobus sõna ning ütles: „Mehed, vennad, kuulge mind!


Uwarinpato' auya'nokon oton e'tane uyepoto' auya'nokon oton pen, apʉne pʉra iyau e'ai'ne' ya' ɨutɨ kon pʉra iyesi,” ta'pʉ iya. 	 Siis te otsite Mind, aga ei leia, ja kus Ma olen, sinna Te ei või tulla!”


Makooi apai epika'tɨn nɨto' e'seposa' Sises poro rɨken, tanporo serɨ non po ɨnʉ' rɨ Papa nʉtʉrʉ'pʉ pika'tɨnin wannɨ pe pʉra rɨ iyesi mɨrɨ,” ta'pʉ Pi'ta uya. 	 Ja ühegi muu sees ei ole päästet; sest ei ole antud taeva all inimestele ühtki muud nime, kelles meid päästetakse!”


“Tɨwɨ nesii,” ta'pʉ Sises uya. “Inenkurunpa'pʉ mɨrɨ po'piyun uwu'na'tɨ weyu iwano' pe, tasa' iya rʉ'pʉ. 	 Siis ütles Jeesus: „Jäta ta rahule, et ta seda saaks hoida Minu matuse päevaks.


Iraisa esi'pʉ ka'pon uwarai'nokon nɨ. Iyɨpʉrema'pʉ tʉuta'kwarʉpɨ'se, tuna uyepʉ pʉra iye'to' pe, tuna uyepʉ pʉra si iyesi'pʉ non amankanin pe osorʉwawon pona a'sa'mʉyai wʉipiya airɨ rɨ. 	 Eelija oli samasugune nõder inimene nagu meiegi, ja ta palus kangesti, et ei sajaks vihma; ja kolm aastat ja kuus kuud ei sadanud vihma maa peale.


Isuta esi'pʉ Isowanan mu pe. Isowanan esi'pʉ Iri'sa mu pe. Iri'sa esi'pʉ Userupaperʉ mu pe. Userupaperʉ esi'pʉ Siya'tiyerʉ mu pe. Siya'tiyerʉ esi'pʉ Nirai mu pe. 	 see oli Joohanani, see oli Reesa, see oli Serubaabeli, see oli Sealtieli, see oli Neeri,


Ekama'pokapʉ uya kanan: To' rɨ pe' e'pi'po'pʉ tʉuta'mo'kai' te'mʉ'sa'ka ton kon pe pʉra? Pen nɨ! E'tane ru'ku, apʉne pʉra main pʉremekʉ to' uya pɨ', epika'tɨn nɨto' uye'sa' Esuwerʉ amʉ' pen piya', Esuwerʉ amʉ' ɨkɨntanʉ'nin pe. 	 Ma ütlen nüüd: ega nad ole komistanud selleks, et langeda? Ei sugugi mitte! Vaid nende eksimise läbi tuleb pääste paganaile, et paganad teeksid neid kadedaks.


Apʉne pʉra ka'pon pe ɨpiyau'nokon e'tane pʉra rɨ, uya'kwarʉ yau rɨ ɨpiyau'nokon esi mɨrɨ, wakʉ pe ɨwesi kon pɨ' epori'mapɨ' nɨ pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ pana' pe kuru Kʉrai apurɨto' auya'nokon esi pɨ'. 	 Sest kuigi mina liha poolest olen eemal, olen ma siiski vaimus teiega ühes ning olen rõõmus, nähes teie head korda ja teie kindlat usku Kristusesse.


Apʉne pʉra pun pokon pe mɨrɨ awonsi'kɨ mʉn pokon pe e'suranman pɨ' e'nɨ'nokon pen, e'tane esanon mɨrɨ awonsi'kɨ eke ton, mɨrɨ awonsi'kɨ serɨ ewarupɨ orʉ meruntɨrʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ɨri a'kwarʉ ton pana'pano, ka' eseru yawon kon pokon pe nin e'suranman. 	 Sest meil ei ole maadlemist vere ja lihaga, vaid valitsuste ja võimudega, selle pimeduse maailma valitsejatega, taevaaluste kurjuse vaimudega.


Mɨrɨpan ipoitorʉ ton usekama'popɨtʉ'pʉ, “Ɨnʉ' kuru rɨ si u'koro'tawon kon uya serɨ ku'to' oton?” ta'pʉ to' uya. 	 Ja nemad hakkasid küsima üksteiselt, kes see küll peaks nende seast olema, kes seda teeb.


Sises mɨrɨ pe pʉra ipoitorʉ ton ene tʉuya'nokon kasa pʉra, ka'pon amʉ' anpisin ton ekanwa'tɨpɨ'sa' kanau ton ya' utɨ'pʉ Ka'paneyan pona, iwarinpa pɨ'. 	 Kui nüüd rahvas nägi, et seal ei olnud Jeesust ega Tema jüngreid, läksid nad lootsikusse ja tulid Kapernauma ning otsisid Jeesust.


Ina uya Sire'kiyus eporo'pʉ. Mɨrɨ yau, osorʉwau wʉi ina uko'mamʉ'pʉ. 	 Me maabusime Sürakuusas ja olime seal kolm päeva paigal.


E'tane tʉron kon utɨ'pʉ Pari'si amʉ' piya' Sises nʉkupʉ'pʉ ekamai' to' pana ya'. 	 Aga mõned neist läksid variseride juure ja ütlesid neile, mis Jeesus oli teinud.


Mɨrɨpan kon utɨ'pʉ si peiruku amʉ' ya' ɨsentɨi'. Mɨrɨpan kon si e'tʉrʉ'kwa'pʉ parau ku'pɨri ka', mɨrɨpan kon aputa'pʉ. 	 Aga kui kurjad vaimud olid inimesest väljunud, läksid nad sigade sisse, ja seakari kukutas enese ülepeakaela kaldalt järve ning uppus.


“I'tu auya'nokon mɨrɨ Esuwerʉ amʉ' enta'na pʉra iyesi tʉron kon Esuwerʉ amʉ' pen a'kɨrɨ, to' rɨ ka'kʉranpa to' uya pʉra rɨ iyesi to' iwʉ' ta'. E'tane pʉra, Papa uya enpoikasa' man uyenu ya' tʉron kon wakʉ pe inkoneka'san pɨ' ɨri tukai' esi namai'. 	 ning ütles neile: „Te teate, et juuda mehel ei ole luba sõbrustada muulasega või minna tema juurde, aga Jumal on mulle näidanud, et ühtki inimest ei tohi pidada halvaks ega rüvedaks.


“Pʉse rɨ Mosi' Esuwerʉ amʉ' newaruma'tɨ'pʉ, ‘Ɨnʉ' uya ɨku'sa' ina epuru pe, ina eseru aimenkanin pe?’ ta'pʉ ipɨ' rʉ'pʉ, kʉrɨ rɨ ennoko'pʉ Papa uya to' epuru pe, to' pika'tɨnin pe nɨrɨ, inserʉ winɨ isenpoikasa' rʉ'pʉ yu' yau. 	 Selle Moosese, kelle nemad ära salgasid, öeldes: „Kes on sind seadnud ülemaks ja kohtumõistjaks?”, selle läkitas Jumal ülemaks ja lunastajaks selle ingli kaudu, kes temale ilmus kibuvitsapõõsas.


Apurɨto' winɨ Epʉra'an, tʉkɨ'masa' a'tai tʉutɨto' pe pata tʉpata'se' pe itʉton ya', uya apurɨ'pʉ mɨrɨpan utɨ'pʉ, mɨrɨ ya' utɨ tukai' i'tui'ma pʉra rɨ. 	 Usu läbi kuulas Aabraham sõna, kui teda kutsuti välja minema paika, mille ta pidi saama pärandiks; ja ta läks välja ilma teadmata, kuhu ta läheb.


“Serɨ serɨ ekonekan nɨto' mʉnʉ, Papa uya ayapiyontɨsa' kon na'ne' iyawɨrɨ ɨwesi kon pa,” ta'pʉ iya. 	 ning ütles: „See on selle lepingu veri, mille Jumal on seadnud teie jaoks!”


Apʉne pʉra tato' oton to' uya iweyu e'seposa' a'tai, ‘Wakʉ ton kuru rɨ kamoro uri'sami'si amʉ' mʉre a'sinin nan pen, mʉre yen pe itewan e'sa' kon pen, mʉre na'su'ka'pʉ pen imanatʉ ton.’ 	 Sest vaata, päevad tulevad, mil üteldakse:


I'ta amʉ' esi'pʉ karukuri epo'tɨ urentasa' kasa, mɨrɨ awonsi'kɨ tuna ena kasa imaimu useta'pʉ. 	 ja Tema jalad olid otsekui ahjus hõõguv, hiilgav vasemaak ja Tema hääl oli nagu suurte vete kohin.


Mɨrɨ ta iya koro'tau, Papa inserʉʉi uyee'pʉ ipiya' imeruntɨrʉ'tɨi'. 	 Siis ilmus Temale Ingel taevast ja kinnitas Teda.


Osorʉwau ite'kwa kʉra' emiya era'tɨsa' tʉpo'ne rɨ, ino'pʉ uyee'pʉ, ɨ'rɨ e'ku'sa' tukai' i'tu iya pʉra iyesi'pʉ. 	 Arvata kolme tunni pärast tuli tema naine ega teadnud, mis oli sündinud.


Mɨrɨ awonsi'kɨ tanporon kon tʉpataron kon pɨ' itekare usekamato' oton itese' yau, makoi apai era'tɨn nɨto' pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ makoi pɨ' usentu'man nɨto' pɨ', Surusiran po te'sara'tɨi'. 	 ja Tema nimel peab kuulutatama meeleparandust pattude andekssaamiseks k


Mɨrɨpan tʉron kon uya tato' oton wʉ' ton pɨ', ‘Ina iwasa'kakɨ,’ i'kʉrʉ ton pɨ', ‘Ina iu'na'tɨkɨ,’ tato' oton to' uya. 	 Siis hakatakse ütlema mägedele: Langege meie peale! ja mäekinkudele: Katke meid!


“Ɨri sɨ, apurɨnin nan pen nɨ serɨ a'taino kon! Ɨ'rɨ pʉ'kʉ pona rɨ ɨpiyau'nokon esi? Ɨ'rɨ pʉ'kʉ pona aya'kɨrɨ'nokon esi? Ine'tɨ' upiya',” ta'pʉ iya. 	 Aga Tema vastas neile ja ütles: „Oh sina uskmatu t


Sises uya ta'pʉ ipɨ', “Ɨpi kanan e'mʉ'sa'kato' oton,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus ütles talle: „Sinu vend tõuseb üles!”


Tʉusaurokʉ etanin nʉ'san esi koro'tau, panton ekama pɨ' rɨ Sises esi'pʉ, a'ko pe Surusiran epokapʉ to' uya rɨ esi'pʉ, mɨrɨpan ka'pon amʉ' usenuminka'pʉ Papa e'to' esa' wannɨ pe rɨ na'kɨ e'sara'tɨkapʉ serɨ pe rɨ ko tukai'. 	 Aga kui nad seda kuulsid, ütles Ta sinna juure veel tähendamiss


tikin nɨ enan pʉ'kʉ pona apurɨto' yau mɨrɨ awonsi'kɨ Papa Mumu i'tuto' yau mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ pe iyakʉ'pʉsa' pe, Kʉrai yau eke pe utarʉ'tɨn nɨto' wakʉ ke eponin pe. 	 seniks kui me kõik jõuame ühisele usule ja Jumala Poja tunnetusele ning täieks meheks saame Kristuse täiuse täisea mõõtu mööda,


Serɨ ta iya pɨ', “Ewai' rɨ ka'wa,” ta'pʉ to' uya. Enno'sa' kon kɨ'ma'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon ari'po'pɨtʉ'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon uya ta'pʉ to' pɨ', “Sises ese' yau kasauro'tʉu serɨ tʉpo,” ta'pʉ to' uya. To' utɨto' pe to' nonka'pʉ to' uya. 	 Ja kui Apostlid olid sisse kutsutud, peksid nad neid ja keelasid neid rääkimast Jeesuse nimel ja lasksid nad minna.


Mɨrɨ a'tai, Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Serɨ pe' panton to'ka'nʉkʉ auya'nokon pʉra rɨ iyesi? Ɨ'rɨ kasa ken si tʉron nɨ panton to'ka'nʉkʉ kon pa? 	 Ja Ta ütles neile: „Te ei taipa seda tähendamissõna, kuidas te siis tahate m


Tanporon kon e'tʉto' pe iyesi eke ton esa' wannɨ pe te'san ena', apʉne pʉra moro ɨnʉ' rɨ eke pʉra iyesi Papa nʉ'mʉ'sa'ka'pʉ pen. Eke pe na'ne' nan esi Papa nʉ'mʉ'sa'ka'san pe. 	 Iga hing olgu allaheitlik valitsemas olevaile ülemustele; sest ülemust ei ole muud kui Jumalalt; kus neid on, seal on nad Jumala poolt seatud.


Sises, Isustas tukai' tesa'sen kanan miyarɨ ta pɨ' man. Pʉsamoro rɨken Esuwerʉ amʉ' e'tʉrawasoma tonpa ton Papa e'to' esa' wannɨ pe iwano' pe, to' uya enpoikasa' upori'mato' tʉuya'nokon. 	 Ja teid tervitab Jeesus, keda hüütakse Justuseks. Need on ümberlõigatuist olnud ainsad kaastöölised Jumala Riigi alal, ja nad on olnud mulle troostiks.


Ina nama'pʉ to' uya tu'kan winɨ rɨ. Ina utɨto' e'seposa' a'tai, to' uya ina repapɨtʉ'pʉ tu'kan ke rɨ ina i'kiyari mɨrɨ awonsi'kɨ i'se ina e'to' ton nɨ kanau yau. 	 Ja nemad austasid meid mitmel viisil, ja kui me hakkasime ära minema, andsid nad teekonna jaoks, mis vaja oli.


Kamoro nɨrɨ eke pata epuru ton, Paarʉ mai'pʉremu ton uya main ennoko'pʉ itɨ namai'. 	 Ka mõned Aasiamaa ülemad, kes olid tema sõbrad, läkitasid tema juurde ning palusid teda, et ta ei läheks teatriväljakule.


Apʉne pʉra kurusu' ekareei esi se pe rɨ kamoro tʉuma'tasan pona, e'tane urɨ'nokon iyepika'tɨsa' kon pona Papa meruntɨrʉ pe iyesi. 	 Sest esmalt ma kuulen, et kui te kokku tulete Jumala koguduses, teil on l


eke pe kuru ipan pe upokoitato' man mɨrɨ awonsi'kɨ iyereuta pʉra uyewan yau upokoitato' esi. 	 et mul on suur kurbus ja lõpmatu valu mu südames.


Meri, tʉno'pʉ oton pokon pe rɨ to' utɨ'pʉ tese' kon menukai'. Mono' pe iyesi'pʉ (Papa A'kwarʉ mʉre yen pe). 	 ennast laskma kirja panna ühes Maarja, oma kihlatud naisega, kes oli käima peal.


Ka'pon esi i'nʉnkena' pe karimeru entai. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', Sapa' a'tai ka'pon pika'tɨsa' esi Main awɨrɨ e'nɨ pe rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Kui suur vahe on nüüd inimese ja lamba vahel! Sellepärast sünnib küll teha head hingamispäeval!”


Miyarɨ rɨ utɨn pɨ' ina esi'pʉ Taya apai. Ina ekanwaka'pʉ Toremes pona. Mɨrɨ yau te'san ina tonpa ton pɨ', “Miyarɨ,” ta'pʉ ina uya. To' piyau ina uko'mamʉ'pʉ tikin nɨ wʉi. 	 Tüürosest me sõitsime Ptolemaisse ja lõpetasime seal oma laevasõidu; me teretasime vendi ja jäime nende juurde üheks päevaks.


Kʉrɨ uyewaruma'tɨnin uya ukʉipʉnʉ rɨ marɨ ewaruma'tɨ mɨrɨ. 	 Kes vihkab Mind, see vihkab Mu Isa!


Ɨnʉ' rɨ usi'nʉnkato' pʉra rɨ iyesi mɨrɨ eke pe, kʉrɨ tʉtonpa ton iwano' pe tʉuko'manto' tʉnin entai. 	 Suuremat armastust ei ole kellelgi kui see, et ta jätab oma elu oma sõprade eest!


Serɨ ton esi mɨrɨ tʉuye'ton a'kwarʉ'pʉ pe rɨ; i'napairon kuru nin si e'seposa' mɨrɨ Kʉrai yau. 	 mis on vaid tulevaste asjade vari, kuna ihu on Kristuse oma.


E'tane Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “To' e'paka'sa' a'tai, tɨ' amʉ' rɨ nɨrɨ e'sara'tɨ mɨrɨ ukɨ'pɨ'nʉnpɨ' nɨ pɨ',” ta'pʉ iya. 	 Ta vastas ning ütles: „Ma ütlen teile, kui need vait jääksid, hakkaksid kivid kisendama!”


apʉne upokapɨtʉ'pʉ iyɨ rʉ'pʉ entɨ', uyemiyatʉ pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ u'ta pɨ'. Urɨ rɨ kʉrɨ rɨ, uya'kwarʉ'pʉ ensa' auya'nokon pen, uya'pɨ'tɨ', urɨ rɨ kʉrɨ rɨ. Urɨ kasa pe' tʉpun ke a'kwarʉ'pʉ esi pe ekama auya'nokon,” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Vaadake Mu käsi ja jalgu, et Mina see olen! Katsuge Mind kätega ja nähke, sest vaimul ei ole liha ega luid, n


Ka'pon, Papa winon, uyee'pʉ tenta'nasen mɨrɨ awonsi'kɨ ensinin, mɨrɨpan pɨ', ‘Pʉse eke pe tenta'nasen mɨrɨ awonsi'kɨ te'taripasen, pʉrata amʉranʉ'nin nan, tʉmakooikena' nan nɨrɨ tonpa pe iyesi,’ ta'pʉ auya'nokon. 	 Inimese Poeg on tulnud, ja ta sööb ja joob, ja te ütlete: Vaata, see inimene on söödik ja viinajoodik, tölnerite ja patuste s


Wapiyaro' inserʉ utɨ'pʉ, mɨrɨpan uya ti'sawʉ yawon i'kwamʉ'pʉ non pona. Ɨri mɨrɨ awonsi'kɨ e'ne' ton ere' amʉ' epa'ka'pʉ ene ma'kʉʉi eponin nʉ'san pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ ipe ika'sa' apurɨpɨ'nin nʉ'san pɨ'. 	 Ja esimene läks ja valas oma kausi välja maa peale. Ja kurje ning ilgeid mädapaiseid tekkis inimeste külge, kellel oli metsalise märk ja kes kummardasid tema kuju.


Iye'menukasa' na'ne' kasa pu'kena' Aisaya maimu karetaai yau, “Rɨmono' tau ukɨ'pɨ'nʉnpɨ' nɨ, ‘Itepuru e'ma ikonekatɨ'; to'sa rɨ ite'ma ikonekatɨ'. 	 nagu on kirjutatud prohvet Jesaja s


Emennʉ'pʉ tʉpo rɨ, kin Akʉri'pa mɨrɨ awonsi'kɨ ino'pʉ Pones utɨ'pʉ Sisariya pona. Pesʉ'tas apurɨpɨ'se'na to' utɨ'pʉ. 	 Aga mõne päeva pärast tulid kuningas Agrippas ja Berniike Kaisareasse Festust tervitama.


Mɨrɨ a'tai, tʉron nɨ main eta'pʉ uya Epʉn winɨpai se kasa tawon: “Iyapai epa'katɨ', umunkɨ amʉ'! imakooi yau ɨwesi kon namai', itonpa pe tenai', iteparan ton eporo auya'nokon namai'. 	 Ja ma kuulsin teist häält taevast ütlevat: „Minge välja temast, Minu rahvas, et te ei saaks tema pattude osaliseks ja et teid ei tabaks tema nuhtlused!