Mɨrɨ tʉpo, ene usenpo ene'pʉ uya parau kapai. 10 kaisa rɨ iretʉ amʉ' esi'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ 7 kaisa rɨ i'pai amʉ', 10 kaisa rɨ aro', kʉron tato' amʉ' esi'pʉ iretʉ po'ne, mɨrɨ awonsi'kɨ Papa sapemato' ese' ton e'menukasa' esi'pʉ i'pai pɨ'ne. 	 Ja ma nägin metsalist tõusvat merest. Sel oli seitse pead ja kümme sarve ja tema sarvede peal kümme ehissidet ja tema peade peal Jumala pilkenimesid.


Utamokori kon pe' Epʉra'an pɨ' ipokena' e' ta'pʉ pen pe' inkupʉ'pʉ wenai Aisi' tʉmu tʉsa' iya a'tai, Papa ena' use'man nɨto' apon po? 	 Eks Aabraham, meie isa, mõistetud õigeks tegudest, kui ta oma poja Iisaki viis ohvrialtarile?


Asakɨrɨ'nan kon warawo' amʉ' ennoko'pʉ to' uya Antiyo' pata pona. To' amʉrasa' a'tai tanporo so'si ta', kareta tʉrʉ'pʉ to' uya to' ena', 	 Nii nad saadeti teele ja nad saabusid Antiookiasse. Seal nad kogusid rahvahulga kokku ja andsid kirja neile kätte.


To' eikʉ'pʉ iya, “Apurɨto' auya'nokon esi yau, aiko rʉ'kwɨ mosta' ena'pɨ kasa, ta auya'nokon nɨ mɨrɨ yʉi, morʉperi tato' ye' pɨ', ‘Ekuru'ka', parau ka' ɨye'pɨmɨ pa,’ ta auya a'tai, amaimu awɨrɨ rɨ iyesi. 	 Aga Issand ütles: „Kui teil usku oleks sinepiivakese v


apʉne pʉra pana' pe tʉusaurokʉ winɨ Esuwerʉ amʉ' a'kɨrɨ ipoken pʉra to' e'sa' tukai'. Iye'menukasa' itekare winɨpai enpoika'pʉ iya Sises esi Kʉrai pe tukai'. 	 Sest suure osavusega lükkas ta avalikult juutide väited ümber ja näitas Kirjast, et Jeesus on Messias.


Tʉron kon esi'pʉ Sises eseru'tɨto' tʉuya'nokon iwenai kupʉ iya ene i'se, mɨrɨpan kon uya a'ko pe esii'ma enpɨtʉ'pʉ, Sapa' a'tai pe' epi'tɨ iya tukai'. 	 Ja nad varitsesid Teda, kas Ta hingamispäeval peaks terveks tegema, et kaevata Tema peale.


Isutas uya pʉreti a'si pe rɨ, iyepa'ka'pʉ nin si. Ewarupɨ nau serɨ esi'pʉ. 	 Kui ta nüüd palukese oli võtnud, läks ta sedamaid välja. Aga oli öö.


To' e'kwɨrɨtʉ koro'tau, Sises e'nʉmʉ'pʉ. Mɨrɨ a'tai, ɨsɨ pe a'setun uyepʉ parau ku'pɨri ka' uya, to' kanwa rawoirawoima'pʉ to' kuruuka poken. 	 Ja kui nad paadiga purjetasid, uinus Ta magama. Siis t


Uye'masa' iya 'nokon, Epʉra'an pʉremasa' rʉ'pʉ utɨto' pe Esuwerʉ amʉ' pen pona Kʉrai Sises poro, mɨrɨpan apurɨto' winɨ Ita'kwarʉ usauro'nɨsa' rʉ'pʉ ipɨ' epoto' pe. 	 et Aabrahami õnnistus saaks paganaile osaks Jeesuses Kristuses ja me usu kaudu saaksime Vaimu tõotuse.


Asa'ron kon, osorʉwawon kon nʉ'kwɨ rɨ amʉrasa' a'tai, uyese' yau, to' piyau rɨ esi,” ta'pʉ iya. 	 Sest kus kaks või kolm koos on Minu nimel, seal olen Mina nende keskel.”


Mɨrɨpan kon utɨsa' uya isa'ka'si mʉre eporo'pʉ pʉroroi po asanta tau ewa'tɨsa' mʉra'ta piyau. Euka pɨ' to' esi koro'tau, 	 Ja nad läksid ja leidsid sälu ukse ääre kinniseotuna väljas teeharul ja päästsid ta lahti.


e'tane ɨnʉ' uya rɨ ani enupanka pʉra iyesi. Tereutasen pen nɨ ɨri pe kuru rɨ iyesi, eke pe rɨ eri'nʉ'kanin paisin yen pe iyesi. 	 kuid keelt ei suuda ükski inimene talitseda, seda rahutut pahategijat, täis surmavat mürki.


Ina e'pakapʉ poken pʉra man ina nene'pʉ ton, mɨrɨ awonsi'kɨ ina neta'pʉ ekamato' tʉuya'nokon piyapai,” ta'pʉ to' uya. 	 Sest me ei või jätta rääkimata seda, mida oleme näinud ja kuulnud!”


Atamokori kon amʉ' uya mana tato' ɨ'pɨtʉ'pʉ rɨmono' tau, e'tane to' eri'pɨtʉ'pʉ. 	 Teie esiisad sõid kõrves mannat ja surid.


Mɨrɨ pɨ' ekama uya ɨpɨ'nokon, ɨ'rɨ rɨ ekama'po auya'nokon a'tai ɨwɨpʉremato' kon yau, apurɨtɨ' eposa' auya'nokon tukai', mɨrɨ a'tai ɨiwano' kon pe rɨ iyesi. 	 Sellepärast Ma ütlen teile: K


e'tane imu ensa' tʉuya'nokon a'tai, ta'pʉ to' uya tʉtonpa kon pɨ', ‘Pʉse rɨ kuru pʉse rɨ kiyari pata'se' anʉnton. Apʉne, iwɨpai'nokon, inanʉmʉnʉ anʉnto' kon pe,’ ta'pʉ to' uya. 	 Aga kui aednikud nägid poega, ütlesid nad isekeskis: See on see pärija, tulge, tapame ta ära, siis saame tema pärandi enestele!


Tanporo kamoro wapiya iye'sa' kon esi ama' e' ton, rapumanin nan pe nɨrɨ, e'tane karimeru amʉ' uya to' maimu eta pʉra iyesi'pʉ. 	 Kõik, kes on tulnud enne Mind, on vargad ja röövlid; lambad aga ei ole neid kuulnud!


Sises uya ta'pʉ, “Tanporon kon ka'pon amʉ', ‘Uyepuru, uyepuru!’ tawon nan upɨ' epa'kato' oton pen nɨ Papa e'to' esa' wannɨ pe pata'se' ya', e'tane kʉrɨ rɨken ukʉipʉnʉ, Epʉn pon e'to' i'se ku'nin. 	 Mitte igaüks, kes Minule ütleb: Issand, Issand, ei saa Taevariiki, vaid kes teeb Mu Isa tahtmist, Kes on taevas.


“I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon, kamo uri'sami'si amʉ' nentunʉkʉ'san koro'tau pʉra iyesi mɨrɨ eke Isaan Pa'tes entaino; mɨrɨ e'tane, kʉrɨ aiko pe te'sen Epʉn po esa' wannɨ pe e'nɨto' yawon esi eke pe Isaan entai. 	 Tõesti, Ma ütlen teile, ei ole naistest sündinute seast tõusnud suuremat kui Ristija Johannes, aga väiksem Taevariigis on suurem temast!


E'tane tʉron kon ka'pon amʉ' Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' tau te'san tonpa ton Inonkasa' Kon tukai' tesa'san, Esuwerʉ amʉ' pe rɨ te'san, Sairini mɨrɨ awonsi'kɨ Arisantiriya winon kon ena'pʉ ewa'noma pɨ'. Kamoro mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' Siri'siya mɨrɨ awonsi'kɨ Eisa Mʉre'pʉ winon kon pokon pe te'sepose Si'tipʉn pokon pe to' e'sei'pɨtʉ'pʉ. 	 Siis tõusid nõndanimetatud libertiinide ja küreenlaste ja aleksandrialaste kogudustest ja Kiliikia ja Aasia poolt mõned, kes vaidlesid Stefanosega,


Miyarɨ ka'tɨ' ɨyepuru kon amʉ' pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo Papa munkɨ amʉ' pɨ'. Kamoro I'tari winon kon miyarɨ nɨkayan ɨpɨ'nokon. 	 Tervitage kõiki oma juhatajaid ja kõiki pühasid! Teid tervitavad Itaalia vennad.


mɨrɨpan kon anʉmʉ'pʉ iya 12 kaisa rɨ. To' koneka'pʉ iya itekare ekamai' enno'sa' kon pe, tʉpiyau to' e'to' pe mɨrɨ awonsi'kɨ to' enno'to' pe tʉuya itekare ekamase'na, 	 Ja Ta määras kaksteistkümmend, et need oleksid Tema juures ja Ta v


Apʉne pʉra nari' pe te'san pen ton nɨ kamoro esanon wannɨ ipokena' ku'nin nan pona, e'tane kamoro nin ipokena' pen ku'nin nan. Eke pɨ' pe' enari'mʉra e'pai me'atʉu? Ipokena' ken si iku'tɨ' ayapurɨpɨ'to' kon pe iya nin si. 	 Sest valitsejad ei ole hirmuks headele tegudele, vaid kurjadele. Kui sina aga ei taha tunda hirmu ülemuse ees, siis tee head, ja siis sa saad temalt kiitust.


To' uya tʉweyu kon koneka'pʉ tʉron nɨ wʉi a'tai kanan etato' pe tʉuya'nokon, mɨrɨpan kon uyee'pʉ tu'ke parɨ Paarʉ pata'se' ya'. Awanakʉi' si'kɨrɨ iko'mamʉ pona rɨ, Papa e'to' esa' wannɨ pe enpoika pɨ' iyesi'pʉ to' pana ya', ɨ'rɨ tukai' mɨrɨ ya' ewon nɨto' esi tukai' nɨrɨ. Main, Mosi' winon apai mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon nɨ pu'kena' ton eseru apai'ne rɨ to' uya Sises apurɨto' pe ikupʉ i'se iyesi'pʉ. 	 Ja nad määrasid temale päeva ja siis tuli tema juurde majasse veel rohkem inimesi. Neile ta seletas asja ja tunnistas Jumala Riiki ning meelitas hommikust õhtuni neid uskuma Moosese käsuõpetusest ja prohvetitest seda, mis Jeesusest on kirjutatud.


inapurɨ'pʉ Kʉrai yau i'mʉ'sa'ka'pʉ iya a'tai iyerikʉ'pʉ apai, mɨrɨpan aponontɨ tʉuya a'tai temiyatʉ enwo'netʉ winɨ Epʉn po e'nɨ pata yau; 	 millega Ta on olnud mõjuv Kristuses, kui Ta Tema surnuist üles äratas ja pani istuma Oma paremale käele taevas,


Wakʉ pe, ipoken e'nɨto' pe itenu awɨrɨ uko'man nɨ kaisa rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Teda teenida pühaduses ja


Sises uya nin si panton ekama'pʉ tʉpoitorʉ ton enupanin pe tɨwɨrɨ rɨ tʉwɨpʉremasan pe to' e'to' pe tʉuseta'kai' pʉra rɨ. 	 Aga ta ütles neile tähendamiss


I'napai rɨ Era' mɨrɨ awonsi'kɨ kopʉna Ponsiyas Paire' pokon amʉra'pʉ Esuwerʉ amʉ' pen ka'pon amʉ' Esuwerʉ pon kon pokon pe serɨ pata yau, wakʉ ayapiyo' Sises ananʉmʉ'pʉ ewa'noma pɨ' te'to' kon pe ekonekai'. 	 Sest tõepoolest on selles linnas Sinu püha sulase Jeesuse vastu, Kelle Sa oled võidnud, kogunenud ühte paganatega ja Iisraeli rahvaga Heroodes ja Pontius Pilaatus,


“Ɨyekareei man ina netapɨtʉnʉ pe pʉra rɨ; mɨrɨ wenai, ɨ'rɨ kuru ta auya e'kwa pe iyesi tukai' ina pɨ' enpoikakɨ,” ta'pʉ to' uya. 	 Sest sa tood meie kõrvade ette võõrastavaid asju; sellepärast tahamegi nüüd teada, mis need õige on!”


Tanporon kon uya rɨ main awɨrɨ ɨwe'to' kon etasa' man, mɨrɨ wenai ipan pe rɨ pori' pe e'ai' ɨpɨ'nokon; e'tane wakʉ pe te'sen ti'tui' ɨwesi kon i'se e'ai', mɨrɨ awonsi'kɨ ɨri ku'nin nan ye' pe pʉra. 	 Sest teie sõnakuulmine on saanud kõigile teatavaks; seepärast ma rõõmustun teist, kuid tahan, et teie oleksite targad heale, aga kohtlased pahale.


Mɨrɨ awonsi'kɨ, ɨnku'pai pʉra e'to' kupʉ uya yau, wakʉ pe main esi ta uya rɨ. 	 Kui ma aga teen, mida ma ei taha, siis ma möönan, et käsk on hea.


mɨrɨpan isakon Kiriyo'pas itese' uya ta'pʉ Sises pɨ', “Ɨmɨrɨ rɨken na'kɨ si nai serɨ ton, Surusiran po iye'ku'sa' rʉ'pʉ i'tunin pe pʉra,” ta'pʉ ipɨ'. 	 Aga teine, nimega Kleopas, vastas ning ütles Temale: „Sinaks üksi elad kui v


Ipan pe to' usewansiuka'pʉ, mɨrɨpan kon uya ta'pʉ, “Pʉsamoro nʉsauro'ai'ne' nan sa'ne Kiyarari ko' amʉ' ko! 	 Ja nad hämmastusid kõik ja panid imeks ning ütlesid üksteisele: „Vaata, eks need kõik, kes räägivad, ole Galilea mehed?


Apurɨto' winɨ tʉpata oton koneka'pʉ iya usauro'nɨsa' rʉ'pʉ ipɨ' nono yau, ka'kʉran pe rɨ ɨnnon nɨ pata yau; ta'porin tau iko'manpɨtʉ'pʉ, Aisi' mɨrɨ awonsi'kɨ Seko' pokon nɨ nɨrɨ uko'mamʉ'pʉ mɨrɨ kasa, mɨrɨ rɨ marɨ usauro'nɨsa' rʉ'pʉ ipɨ' eponin nan ipokon pe, 	 Usu läbi asus ta võõrana elama tõotusemaale otsekui võõrale maale ja elas telkides ühes Iisaki ja Jaakobiga, kes olid sama tõotuse kaaspärijad;


“E'tane, ‘Kane, wana' na auya'nokon koro'tau, iya'tai pʉra kiyari ye' kanan na auya'nokon esi,’ ta'pʉ to' epuru uya to' pɨ'. 	 Aga tema ütles: Ei, et te lustet katkudes ühes sellega ei kisuks välja ka nisu.


E'tane inserʉ uya ta'pʉ to' pɨ', “Kɨsi'nʉ'tʉu! Wakʉ itekare ne'sa' uya serɨ ɨiwano' kon pe, tanporon kon nɨ ka'pon amʉ' pori'ma pɨ' te'ton. 	 Ja Ingel ütles neile: „Ärge kartke! Sest vaata, ma kuulutan teile suurt r


Uiwano' pe usauro'sa' kasa pʉra, e'tane ikʉipʉnʉ uyenno'nin nʉ'pʉ uya uyapiyo'masa' usauro'to' pe umaimu'tɨsa' iya rɨ. 	 Sest Ma ei ole rääkinud Iseenesest, vaid Isa, Kes Mind on läkitanud, on Mulle annud kasu, mida Ma pean rääkima.


“Utonpa ton, ɨsɨ yau kuru e'nɨ tukai' senyai'. A'setun uya kanau, apuru, urɨ'nokon nɨ nɨrɨ ma'tanʉkʉ poken iyesi,” ta'pʉ iya. 	 ning ütles: „Mehed, ma näen, et laevasõit ähvardab tuua raskusi ja suurt hädaohtu mitte ainult koormale ja laevale, vaid ka meie elule!”


Ɨmɨrɨ, uisakon pe te'tʉrawasomasen ekama'po uya pʉsamoro uri'sami'si amʉ' ipika'tɨkɨ uya'kɨrɨ wakʉ itekare pɨ' ita'sisa' kon, Kʉremen pokon pe mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon e'tʉrawasoma tonpa ton, to' ese' e'menukapɨ'sa' na'ne' uko'man nɨto' karetaai pɨ'. 	 Ja ma palun ka sind, tõsine kaastööline, aita neid naisi, kes on võidelnud Evangeeliumi eest ühes minuga ja Kleemensiga ja mu teiste abimeestega, kelle nimed on eluraamatus.


Ti'tui' kuru e'tɨ' ɨ'rɨ rɨ kupʉ auya'nokon a'tai so'si tawon kon pen pɨ'; wakʉ pe ɨweyu kon tapurɨi' e'tɨ'. 	 Kohelge targasti neid, kes on väljaspool, ja pidage aega kalliks.


Ka'pon pe si tʉusene pɨ', se pe rɨ iyena'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ uma'tan nɨto' maimu awɨrɨ rɨ iyesi'pʉ—kurusu' po rɨ uma'tan nɨto'! 	 Ta alandas iseennast, saades sõnakuulelikuks surmani, pealegi ristisurmani.


Paire' piya' itɨ'pʉ Sises ekepu ekama'pose, ato' pe tʉuya. Paire' uya tʉsoisaai ton apiyo'ma'pʉ Sises ekepu tʉto' pe to' uya itena'. 	 See läks Pilaatuse juure ja palus Jeesuse ihu. Siis Pilaatus käskis selle anda.


Ima'tato' yau ipokon pe uta'si'nɨsa' yau, ipokon pe kuru rɨ marɨ uta'si'nɨ'nokon mɨrɨ iye'mʉ'sa'kato' yau. 	 Sest kui me oleme kasvanud ühte Tema surma sarnasusega, siis saame üheks ka Tema ülestõusmise sarnasusega,


To' uya nɨrɨ i'tu Si'tipʉn, itekare ekamanin pe te'sen mʉnʉ utɨ a'tai, e'mʉ'sa'kasa' esi'pʉ mɨrɨ yau iwɨtɨ' rɨ ta pe iwɨnin nan pon esa' pe esi'pʉ,’ ta'pʉ uya Itepuru pɨ'. 	 Ja kui Stefanose, Su tunnistaja veri ära valati, siis minagi juures olles kiitsin seda heaks ja hoidsin nende riideid, kes teda tapsid.


Isaan pʉse rɨ pu'kena' Aisaya usaurokʉ'pʉ rʉ'pʉ ipɨ': “Rɨmono' tau ka'pon ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ, ‘Itepuru e'ma ikonekatɨ', to'sa rɨ ite'ma ikonekatɨ',’ tawon,” ta'pʉ rʉ'pʉ ipɨ'. 	 Tema on nimelt see, kellest prohvet Jesaja on rääkinud, üteldes: „Hüüdja hääl on kõrves: Valmistage Issanda teed, õgvendage Tema teerajad!”


No'pʉ ton, ataan'pʉ kon ena' e'tʉtɨ', serɨ esi pɨ' wakʉ pe Itepuru pona. 	 Naised, olge meestele allaheitlikud, nõnda nagu on kohus Issandas.


Ɨmɨrɨ'nokon uya etato' oton tʉusewa'nomasan, usewa'noman man tawon nɨ, e'tane serɨ ton pɨ' rɨ ketʉipɨ'tʉu. Serɨ warai'nan nɨ e'ku'to' pe iyesi, e'tane apʉne rɨ pata weyu u'ma'to' uye'tane rɨ iyesi. 	 Aga te saate kuulda sõdadest ja sõnumeid sõjast; katsuge, et te ei ehmuks! Sest see peab sündima, aga ots ei ole veel käes.


Ipoitorʉ ton uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ pe ken si iyesi pɨ' Main pɨ' enupanin nan uya Iraisa kuru uye'to' oton wapiya ta?” ta'pʉ to' uya. 	 Ja jüngrid küsisid Temalt ning ütlesid: „Miks siis kirjatundjad ütlevad, et Eelija peab tulema enne?”


Pari'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Satu'si amʉ' uyee'pʉ Sises piya' i'tupɨ'se'na ti'tuto' ipɨkɨrɨ Epʉn poino ku'to' pe iya. 	 Siis tulid variserid ja saduserid Ta juure Teda kiusama ja nõudsid, et Ta neile näitaks mõne tunnustähe taevast.


“Ɨpunwerʉ kon eno'matɨ' kanau enwo'netʉ winɨkʉi'; mɨrɨ a'tai, to' rɨ eporo auya'nokon mɨrɨ,” ta'pʉ iya. To' uya iku'sa' a'tai, to' uya ipi'sikʉ poken pʉra rɨ to' punwerʉ esi'pʉ, apʉne pʉra tu'ke rɨ moro' amʉ' esi ke. 	 Aga Tema ütles neile: „Heitke võrk välja paremale poole paati, siis te leiate!” Nad heitsid selle siis välja ega suutnud seda enam vedada kalade hulga pärast!


Kairau amʉ' u'tɨ'pʉ ikɨrɨsin koro'tau non pona, mɨrɨpan kon upana'panta'pʉ mɨnɨ' amʉ' pana'pano kasa. 	 Ja suitsust väljusid rohutirtsud maa peale ja neile anti meelevald, nagu skorpionidel on meelevald maa peal.


Kʉrɨ rɨ entakanin nʉ'pʉ epontɨto' oton aimu'nan ya', to' kasa. Moro uko'man nɨto' ese' apon yapai itese' kukato' uya oton pen. E'tane Ukʉipʉnʉ mɨrɨ awonsi'kɨ itinserʉʉi ton uya eta tane uni'tunʉ kʉrɨ rɨ tato' uya oton. 	 Kes võidab, see riietatakse nõnda valgete riietega ja Mina ei kustuta tema nime eluraamatust, ja Ma tahan tunnistada tema nime Oma Isa ees ja kõigi Tema Inglite ees.


Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' tau ka'pon amʉ' enupai'ma eke pe tʉmaimu tʉku'se Sises uya, “Ui'tu auya'nokon kuru rɨ si, mɨrɨ winon tukai' kuru rɨ nɨrɨ. E'tane sa'ne uiwano' pe uye'sa' pen, e'tane rɨ uyenno'nin nʉ'pʉ esi ikasima auya'nokon pokena' pen nɨ. Ɨni'tunʉ kon pen nɨ, 	 Siis Jeesus hüüdis pühakojas õpetades ning ütles: „Küll te tunnete Mind ja teate, kust Ma olen, ja Ma ei ole tulnud iseenesest; aga tõeline on See, Kes Mind on läkitanud, Keda te ei tunne.


Ɨpɨ' inkupʉ'pʉ rɨ marɨ iku'kɨ ipɨ', asa' ite'kwa iye'to' airɨ ɨpɨ' inkupʉ'pʉ iku'kɨ ipɨ'. I'sawʉ ipe'tɨkɨ ɨuku pe inkoneka'pʉ kata'pano entai asa' ite'kwa ikata'pano e'to' airɨ. 	 Makske temale kätte, nõnda nagu tema on kätte maksnud, ja tasuge temale kahekordselt tema tegusid mööda; karikasse, mille tema on täis valanud, valage temale kahekordselt;


mɨrɨpan ekanwa'tɨ'pʉ kanau ya' mɨrɨ a'tai rɨ tʉpoitorʉ ton pokon pe, mɨrɨpan kon utɨ'pʉ Tarʉmanu'ta nono pʉ'kʉ pona. 	 Ja varsti Ta astus ühes oma jüngritega paati ja j


Reta po Pi'ta esi a'tai, e'ne' pe tenai', uri'san Tarʉ'kas erikʉ'pʉ. Iyeri'sa' ekepu korʉka'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon uya ka'tawon ɨutɨ tau inonka'pʉ. 	 Ja neil päevil sündis, et ta jäi haigeks ja suri. Ja nad pesid teda ja panid ta ülemisse tuppa.


mɨrɨpan uya use'man nɨto' tʉrawasomanin nan pe uku'sa' kon Papa itese' pɨ' te'to' mɨrɨ awonsi'kɨ tʉkʉipʉnʉ, apiyo' pe e'nɨto' pe—tɨwɨ Sises Kʉrai ku'to' eke pe mɨrɨ awonsi'kɨ meruntɨ pe iye'to' nesii, itiwano' pe inke rɨ! Amen. 	 ja on meid teinud kuningriigiks, preestriks Jumalale ja Oma Isale, Temale olgu au ja vägi ajastute ajastuteni! Aamen.


Ɨmɨrɨ'nokon, Ka'paneyan pon kon, autanʉnto' oton kon pe' ka'takʉi'? Kane, auta'mo'kato' oton kon mɨrɨ ta'mu kenan pen nɨ ya',” ta'pʉ iya. 	 Ja sina, Kapernaum, eks sa olnud ülendatud taevani? Sind t


Mɨrɨ a'tai, Paarʉ uko'mamʉ'pʉ tikin nɨ wʉipiya mɨrɨ awonsi'kɨ 6 kaisa rɨ kapʉi ipona Papa maimu ke to' enupa pɨ'. 	 Siis ta viibis seal ühe aasta ja kuus kuud ja õpetas nende seas Jumala sõna.


Epʉn mɨrɨ awonsi'kɨ non pʉra iyenato' oton, e'tane umaimu mɨrɨ tereutaton pen nɨ. 	 Taevas ja maa hävivad, kuid Minu s


(apʉne pʉra iweyu eperu pe e'nɨ esi tanporo wakʉ pe e'nɨto' yau, ipoken e'nɨto' yau mɨrɨ awonsi'kɨ i'nairon yau) 	 sest valguse vili on kõiksugune headus ja õigus ja tõde —


Ɨyemiyatʉ mɨrɨ pe pʉra a'ta uya ɨye'makoima emapu'tɨ pe iyesi yau, a'tɨkɨ eno'ma pa; wakʉ iwa pe iyesi itemiyatʉ pʉra mɨrɨ awonsi'kɨ i'ta pʉra esii'ma tɨwɨrɨ rɨ ɨuko'manto' ya' ɨyepa'ka a'tai, tanporo ɨpun eno'ma apo', tɨwɨro' rɨ ya' entai. 	 Aga kui su käsi või su jalg sind pahandab, siis raiu ta maha ja heida enesest ära. Parem on sulle, et sa vigasena või jalutuna lähed elusse, kui et sul on kaks kätt ja kaks jalga ja sind heidetakse igavesse tulle.


Miyarɨ ka'tɨ' Meri pɨ', sa'man pe kuru ɨiwano' kon pe iye'tʉrawasomasa' rʉ'pʉ. 	 Tervitage Maarjat, kes on palju vaeva näinud teie eest.


Ka'pon amʉ' usewansiuka'pʉ, mɨrɨpan kon usekama'popɨtʉ'pʉ tiwano' kon pe, “Ɨ'rɨ si serɨ? Emenna' usenupan nɨto'—meruntɨ a'kɨron! Makoi a'kwarʉ ton nɨ apiyo'manin, mɨrɨpan kon esi imaimu awɨrɨ!” ta'pʉ to' uya. 	 Ja nad kõik kohkusid väga, nii et nad üksteiselt küsisid: „Mis see on? Uus v


Sairas mɨrɨ awonsi'kɨ Temu'ti uye'sa' a'tai Paarʉ piya' Ma'sitoniya pata apai, Paarʉ uya tʉweyu ennoko'pʉ itekare rɨken ekama pɨ' Esuwerʉ amʉ' pɨ', Sises, kʉrɨ rɨ Kʉrai, tukai' enpoika'pʉ iya. 	 Kui siis Siilas ja Timoteos Makedooniast sinna jõudsid, oli Paulus andunud sõna kuulutamisele ning tunnistas juutidele, et Jeesus on Messias.


Mɨrɨ a'tai'ne, Sises utɨ'pʉ wʉ' poi rɨ ɨpʉremai', ewarupɨ nau ɨpʉreman pɨ' iyesi'pʉ Papa pɨ' pata tema'kwai'. 	 Neil päevil sündis ka, et Ta läks välja mäele palvetama ja viibis kogu öö Jumala palumises.


Mɨrɨ tʉpo utɨ'pʉ Siriya itese' pata pona mɨrɨ awonsi'kɨ Siri'siya itese' pata pona. 	 Pärast ma tulin Süüria ja Kiliikia maakohtadesse.


Inke pʉra, tʉkanwa kon mɨrɨ awonsi'kɨ tʉkʉipʉnʉ kon tʉnɨnse to' utɨ'pʉ ipɨkɨrɨ. 	 Ja nad jätsid kohe maha paadi ja oma isa ning järgisid Teda.


“E'tane Iweyu Rʉ'pʉ a'tai pen, ka'pon amʉ' nin e'sara'tɨ esi usewa'noman pɨ',” ta'pʉ to' uya. 	 Sest nad ütlesid: „Mitte pühade ajal, et ei t


Utonpa ton, a'kwa yawon Uyepuru kon Sises Kʉrai apurɨnin pe ɨwesi kon koro'tau, tenu yawon ke ke'tʉu. 	 Mu vennad, pidage usku meie au Issandasse Jeesusesse Kristusesse, sõltumata isikute lugupidamisest.


Ɨpɨ' enari'nʉmʉ'pʉ, apʉne pʉra sa'man pe rɨ ɨwesi pɨ'. Anpata'tɨ'pʉ pen nɨ mo'kanin mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnpɨmɨ'pʉ pen nɨ anʉnnin,’ ta'pʉ iya. 	 sest ma kartsin sind, et sa oled vali inimene; sa v


Mɨrɨ a'tai, Sises san mɨrɨ awonsi'kɨ iyakon non uyee'pʉ. Te'soto'pɨ'se pʉroroi po ikɨ'manin ennoko'pʉ to' uya. 	 Siis tulid Tema Ema ja vennad ja seisid


Sises uya eikʉ'pʉ, “Mata, tu'kan pɨ' rɨ sa'ne ɨusewankama, 	 Aga Issand vastas ning ütles talle: „Marta, Marta, sa muretsed ja teed enesele tüli paljude asjadega;


E'tane rɨ, upiya' ɨsi'pai pʉra ɨwesi kon ɨuko'manto' kon epose'na. 	 ja te ei taha tulla Minu juure, et te saaksite elu.


Kʉrɨ tʉpana ke na'ne' etato' ike, tɨwɨ netai!” ta'pʉ iya. 	 Kui kellelgi k


Osorʉwau kapʉi tʉpo, kanau epotorʉ'pʉ yau parau po ina utɨ'pʉ iko'mansa' komi' weyu pe pata esi wenai. Arisantiriya winon pe kanau esi'pʉ. Kanau putu pɨ' Munui' Amʉ' Papa tato' ipɨ' pe yʉi ewa'pɨ'sa' ton esi'pʉ. 	 Aga kolme kuu pärast me läksime sealt minema Aleksandria laevaga, mis oli ületalve olnud sellel saarel ja mille tunnuseks oli Dioskuuride märk.


To' uta'kɨrɨ'pʉ ipɨ', iyeri'sa' tukai' i'tu tʉuya'nokon pɨ'. 	 Ja nad naersid Teda, teades, et lapsuke on surnud.


E'tane Ita'kwarʉ eperu ton esi usi'nʉnkan nɨto', pori' pe e'nɨto', tʉusewankamai' pʉra e'nɨto', tʉuseta'kai' pʉra e'nɨto', mannʉ' pe e'nɨto', wakʉ pe e'nɨto', main nʉ'pʉ awɨrɨ e'nɨto', 	 Aga Vaimu vili on armastus, rõõm, rahu, pikk meel, lahkus, heatahtlikkus, ustavus,


Sises ekanwakasa' koro'tau, ka'pon uruwai' apai iyepa'kasa' uya eporo'pʉ. Pʉse rɨ ka'pon yau makoi a'kwarʉ esi'pʉ, 	 Ja kui Ta paadist väljus, kohtas Teda varsti haudadest tulnud mees, kellel oli rüve vaim.


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', amakooi kon inonkatɨ', Papa winɨkʉi' era'tɨtɨ'. Mɨrɨ a'tai, Papa usentu'ma ɨpɨ'nokon uya tanporo amakooi kon korʉkato' pe. Mɨrɨ a'tai, wakʉ pe rɨ Papa uya ɨmeruntɨtanʉkʉ kon mɨrɨ, 	 Sellepärast parandage meelt ja pöörduge, et teie patud kustutataks, et hingamiseajad tuleksid Issanda palgest


Sises uya eikʉ'pʉ, “Iye'menukasa' rɨ nɨrɨ, ‘Itepuru, Papa, itese' pɨ' ɨwe'to' kʉsi'tupɨtʉi,’ tasa',” ta'pʉ iya ipɨ'. 	 Jeesus ütles temale: „Taas on kirjutatud: Ära kiusa Issandat, Oma Jumalat!”


tʉrawaso winɨ pen e'tane kʉrɨ ikɨ'manin winɨ—ta'pʉ ipɨ', “Irui e'to' oton takon apiyo' pe,” ta'pʉ. 	 öeldi temale: „Vanem orjab nooremat!”,


Ɨnʉ' uya rɨ amɨ pe iyesi yau, serɨ iyapon po, korʉ ke rɨ, sirʉpa ke rɨ, epe'kena' ton nɨ tɨ' amʉ' ke, yʉi ke, iyaipʉtasa' wana' ke, 	 Sest nüüd me näeme nagu peeglis tuhmi kujutist, aga siis palgest palgesse; nüüd ma tunnetan poolikult, aga siis ma tunnetan täiesti, nagu minagi olen täiesti tunnetatud.


E'tane kʉrɨ rɨ pana' pe te'sen tʉnapurɨnʉ yau iu'matʉ pʉ'kʉ pona, kʉrɨ rɨ si epika'tɨto' oton. 	 Aga kes otsani vastu peab, see pääseb!


Apʉne pʉra ka'pon ewan yapai ɨri pɨ' isenuminkato' uyepʉ; e'wɨn, tʉron kon no'pʉ a'kɨrɨ te'sen pe, tʉnmari'ma'pʉ pen nɨ a'kɨrɨ tekumasen pe, ama' e' pe rɨ, kasi ye' pe rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ ɨri pe tʉron kon pɨ' tʉusauro'sen pe. 	 Sest südamest lähtub kurje mõtteid, mõrvu, abielurikkumisi, hoorust, vargusi, valetunnistusi, jumalapilget.


Mɨrɨ yau, Anas, Papa ena' use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru pe te'sen esi'pʉ, Kaya'pas a'kɨrɨ te'san, Isaan, Arisanta mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon nɨ esi'pʉ itepuru tonpa ton pe te'san. 	 ka ülempreester Annas ja Kaifas ja Johannes ja Aleksandros ja niipalju kui neid oli ülempreestri soost.


mɨrɨpan utɨto' oton Itepuru rawɨrɨ meruntɨ pe, Iraisa esi'pʉ kasa, tʉmunkɨ kon i'nʉnkanin nan pe ikʉipʉnʉ ton e'to' pe to' ewan ensimato' iya oton, main awɨron kon pen nɨrɨ ipokena' pu'ketʉ yau te'ton kon pe. Ka'pon amʉ' konekanin pe itepuru e'ma ta',” ta'pʉ inserʉ uya. 	 ja ta käib Tema eel Eeiija vaimus ja väes, et käänata isade südamed laste poole ja s


Parau po Siri'siya mɨrɨ awonsi'kɨ Panperiya poro iwa rɨ ina e'kwɨrɨtʉ'pʉ. Ina uya Maira eporo'pʉ Iri'siya awon. 	 ja kui olime purjetanud läbi Kiliikia ja Pamfüülia- äärse mere, saabusime Mürrasse Lüükiamaal.


Mosi' kʉrɨ rɨ utamokori kon amʉ' anin nʉ'pʉ ɨnnɨ Isi' apai, a'kwarʉpɨ'nin mɨrɨ awonsi'kɨ i'tuto' ipɨkɨrɨ rɨ kupʉ'pʉ iya, Papa uya imeruntɨɨi tʉsa' esi'pʉ. Mɨrɨ ton kupʉ'pʉ iya Isi' po, Isuweyu Parau kau mɨrɨ awonsi'kɨ rɨmono' tau nɨrɨ 40 kaisa rɨ wʉipiya yau. 	 See viis nad välja ja tegi imetegusid ja tunnustähti Egiptuses ja Punases meres ja kõrbes nelikümmend aastat.


Kʉrai uya uye'masa' kon, main uya pa'nʉ'nɨsa' apai, ipa'nʉ'sa' pe urɨ'nokon pe tenai', apʉne pʉra iye'menukasa', “Ipa'nʉ'sa' kon kamoro yʉi pɨ' isinkasa' kon,” tukai'. 	 Kristus on meid lahti ostnud käsu needusest, kui ta sai needuseks meie eest — sest on kirjutatud: „Neetud on igaüks, kes puu küljes ripub” —


Awanapairo' pɨ' kɨsewankamai, tʉponaron nɨ mɨrɨ awanapairo' pɨ' usewankaman; wʉi kaisa rɨ iponaro' rɨ usewankaman nɨto' esi,” ta'pʉ Sises uya. 	 Ärge siis olge mures homse pärast, sest küll homne päev muretseb enese eest. Igale päevale saab küllalt omast vaevast!


Mɨrɨpan uya eke tʉpana'pano wapiyaro' ene winɨ tʉneporo'pʉ apurɨ'pʉ eke ton kupʉ pɨ'. Non mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo iyau te'san apiyo'ma'pʉ iya wapiyaro' ene ikuntɨpɨ'sa' usepi'tɨsa' rʉ'pʉ apurɨpɨ'to' pe to' uya. 	 Ja ta teeb kõik esimese metsalise võimuga tema ees. Ja ta teeb, et maa ja need, kes seal peal elavad, kummardavad esimest metsalist, kelle surmahaav oli paranenud.


Piri', mɨrɨ awonsi'kɨ Pa'taramiu; Tamas, mɨrɨ awonsi'kɨ Ma'siu, Roman kopʉnaai ena' use'man nɨto' amʉranʉ'nin; Isens (Arʉ'piyas mu), mɨrɨ awonsi'kɨ Tatiyas; 	 Filippus ja Bartolomeus, Toomas ja Matteus, tölner; Jakoobus, Alfeuse poeg, ja Taddeus;


Mɨrɨpan uya ka'pon amʉ' ekama'po'pʉ, “Nai esi Main, Mosi' winon awɨrɨ Sapa' a'tai tʉku'sen pe: wakʉ kupʉ, mɨrɨ pe pʉra ɨri kupʉ katɨ? Ka'pon pika'tɨ ima'ta namai', mɨrɨ pe pʉra iwɨnɨ katɨ?” ta'pʉ iya. E'tane e'pana to' esi'pʉ. 	 Ja Ta küsis neilt: „Kas tohib hingamispäeval teha head v


“Iye'menukasa', ‘Uiwʉ' e'to' esi ɨpʉreman nɨto' iwʉ' pe,’ tawon; e'tane ‘ama' amʉ' en pe rɨ’ iku'sa' auya'nokon man!” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 ning ütles neile: „Kirjutatud on: Minu koda on palvekoda, aga teie olete ta teinud röövliauguks!”


E'tane makoi, iku'to' uya iwinɨ ta'sii' apiyontɨn nɨto' winɨ, uya uyau tanporon nɨ i'se ipan pe esi ku'sa'. Apʉne pʉra main pʉra iyesi a'tai, makoi esi iyeri'sa' pe. 	 Aga patt, saades tõuget käsust, äratas minus kõiksugu himusid; sest ilma käsuta on patt surnud.


Mɨrɨ a'tai, Sises e'mʉ'sa'ka'pʉ ite'kwe' piyau. Mɨrɨpan uya pana' pe ikɨɨi'manin pɨ', “Ereuta'!” ta'pʉ. Mɨrɨ a'tai rɨ, iyereuta'pʉ. Inke pʉra rɨ iye'mʉ'sa'ka'pʉ to' mʉta'napai'. 	 Ja Ta astus tema juure ja ähvardas palavikku, ja see lahkus temast. Ja sedamaid t


mɨrɨ awonsi'kɨ Isowana, Kusa no'pʉ (Kusa esi'pʉ Era' esen o'non pe), mɨrɨ tʉpo Susana; mɨrɨ awonsi'kɨ tu'ke rɨ tʉron kon esi'pʉ. Pʉsamoro uri'sami'si amʉ' esi'pʉ mɨrɨ Sises pokon pika'tɨ pɨ' to' e'to' i'se ke rɨ tiwano' kon pe te'sen apai. 	 ja Johanna, Heroodese varahoidja Kuusa naine, ja Susanna ja palju muid, kes Teda toetasid oma varaga.


Epika'tɨn nɨto' anʉntɨ' ayarʉkooi kon pe mɨrɨ awonsi'kɨ ɨsuparaai kon pe Iya'kwarʉ, Papa Maimu pe te'sen. 	 Ja võtke enesele päästekiiver ja vaimumõõk, see on Jumala sõna,


Mɨrɨ a'tai, Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Ɨri sɨ! Ɨri ton nɨ, apurɨnin nan pen nɨ serɨ a'taino kon! Ɨ'rɨ pʉ'kʉ pona ɨpiyau'nokon uko'mamʉ? Ɨ'rɨ pʉ'kʉ pona aya'kɨrɨ'nokon esi? Ɨmu ine'kɨ se ya',” ta'pʉ iya. 	 Aga Jeesus vastas ning ütles: „Oh sa uskmatu ja pöörane t


Inke pʉra, tikin nɨ to' tonpa pe te'sen si eka'tumʉ'pʉ mɨrɨ su'pa epose, waain maku'pɨ peneka ka' ikii'pʉ iya, yʉi pɨ' tepu'tɨi' Sises uya ensito' pe ikupʉ'pʉ. 	 Ja varsti jooksis üks nende seast, v


Isan uya nin si ta'pʉ mɨrɨ to' poitorʉ ton pɨ', “Mɨrɨ iku'tɨ' ta iya mʉku'tʉi',” ta'pʉ iya. 	 Tema Ema ütles teenijaile: „Mis Tema teile iganes ütleb, seda tehke!”


Pori' pe te'ton kon kamoro iwan pe, mɨrɨ awonsi'kɨ tuna'kiri' ke na'ne' nan ipokena' i'se, apʉne pʉra to' rɨ a'wetato' oton. 	 Õndsad on need, kelledel nälg ja janu on õiguse järele, sest nemad rahuldatakse.


Mɨrɨ wʉi a'tai si, Sises epa'ka'pʉ ɨutɨ tapai, mɨrɨpan utɨsa' ereuta'pʉ parau ku'pɨri e'pi po. 	 Sel päeval väljus Jeesus sealt kojast ja istus maha mere ääre.


Kasi ye' pe ɨtonpa kon pɨ' ke'tʉu, penaro' ɨyeseru kon mo'ka'pʉ auya'nokon pɨ' mɨrɨ tanporo iteseru amʉ' a'kɨrɨ, 	 Ärge rääkige valet üksteisest, sest te olete endid lahti riietanud vanast inimesest tema tegudega,


Eikʉ'pʉ iya, “Se'tan uta'mo'ka senei kamiri' kasa ka' apai. 	 Aga Ta ütles neile: „Ma nägin saatana nagu välgu taevast maha langevat!


Mɨrɨpan enna'po'pʉ tʉpoitorʉ ton piya', mɨrɨpan uya to' e'nʉmʉ eporo'pʉ. “Saiman,” ta'pʉ iya Pi'ta pɨ', “ɨye'nʉnsa' si mɨrɨ? Tenu ke pe' ɨwesi poken pʉra iyesi mara rʉ'kwɨ rɨ? 	 Ja Ta tuleb ja leiab nad magamast, ja ütleb Peetrusele: „Siimon, kas sa magad? Kas sa ei suuda ühtki tundi valvata?


Wakʉ A'kwarʉ uya rɨ nɨrɨ serɨ ekamasa' upɨ'nokon. Ta iya wapiya: 	 Seda tunnistab meile ju ka Püha Vaim; sest kui Ta oli öelnud:


Mɨrɨ yau, tikin nan itepuru ton tonpa uya uyekama'po'pʉ, “Ɨnʉ' yan pʉsamoro aimu'nan ya' to' epontɨpɨ'sa' na'ne' nan? Nai yawon kon uye'sa'?” ta'pʉ iya. 	 Ja üks vanemaist hakkas kõnelema ning ütles minule: „Need seal valgeis rüüdes, kes nad on ja kust nad tulid?”


Temiyatʉ kon yau to' uya ayanʉmʉ, tɨ' pona a'ta wɨnɨ auya namai',’ tukai',” ta'pʉ iya. 	 ja et nad Sind kätel kannaksid, et Sa Oma jalga vastu kivi ei t


Inke rɨ ɨ'koro'tau'nokon te'san kamoro entu'manin nan, e'tane inke ɨpiyau'nokon esi pen nin,” ta'pʉ iya. 	 Sest vaeseid on ikka teie juures, aga Mind ei ole teil ikka!”


Tʉusewankamai' te'san i'nɨ'panʉ'pɨ'nin nan, usewankaman nɨto' yau pʉra te'pɨnsan uya ipoken e'nɨto' akʉ'pʉsa' anʉmʉ. 	 Õiguse vilja aga külvatakse rahus nende heaks, kes peavad rahu!


Mɨrɨ a'tai kuru rɨ, ɨsɨ pe tʉrʉ'pʉnʉ esi'pʉ. 1 10 kaisa rɨ eke pata uta'morʉka'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ 7,000 kaisa rɨ ka'pon amʉ' wɨnɨ'pʉ tʉrʉ'pʉnʉ uya. Ka'pon amʉ' tonpa'san enari'nʉmʉ'pʉ ipan pe, mɨrɨpan kon uya eke pe Papa, Epʉn pon e'to' apurɨpɨtʉ'pʉ. 	 Ja samal tunnil sündis suur maavärisemine, ja kümnes osa linna langes maha, ja selles maavärisemises sai surma inimesi seitse tuhat nime. Siis teised lõid kartma ja andsid taeva Jumalale austust.


“Kɨsenuminkatʉu urɨ uya ikʉipʉnʉ ena' ɨyeseru'tɨ kon tukai', Mosi' rɨken kʉrɨ rɨ ɨyeseru'tɨnin kon, kʉrɨ rɨ anapurɨ'pʉ kon. 	 Ärge mõtelge, et Mina kaebaksin teie peale Isa ees, on olemas, kes teie peale kaebab - Mooses, kelle peale te loodate.


ɨu'tɨkɨ si kurusu' poi, epika'tɨkɨ ɨiwano' pe!” tai'ma. 	 aita Iseennast ja astu ristilt maha!”


Sises e'takʉ'ka'pʉ, mɨrɨpan uya, “Ikɨ'matɨ',” ta'pʉ. Mɨrɨpan kon uya nin si ikɨ'ma'pʉ, “Epori'ma'! E'mʉ'sa'ka'! Ɨkɨ'ma iya,” ta'pʉ to' uya ipɨ'. 	 Ja Jeesus jäi seisma ja ütles: „Kutsuge ta siia!” Ja nad kutsusid pimedat ja ütlesid temale: „Ole julge, t


Sises uya eikʉ'pʉ, “Ui'tu auya pʉra pe' iyesi, Piri', ɨpiyau'nokon nɨ inke rɨ uko'manka'sa' e'tane? Ɨnʉ' rɨ kʉrɨ uyennin pe na'ne' uya rɨ ukʉipʉnʉ ensa' pe iyesi. Nai pe mairɨ, ‘Ikʉipʉnʉ enpoikakɨ ina ena',’ ta auya? 	 Jeesus ütleb temale: „Niikaua aega olen Ma teie juures ja sa ei ole Mind tunnud, Filippus? Kes Mind on näinud, see on näinud Isa. Kuidas sa ütled: Näita meile Isa!?


Mɨrɨpan o'pa'pʉ to' uya waain sumasa' i'ne' mɨrʉ itese' ke, e'tane ensi iya pʉra iyesi'pʉ. 	 Ja nad pakkusid Temale juua mürriga segatud viina. Kuid Tema ei v


Papa A'kwarʉ uya amaimu ke ɨrepa mɨrɨ, mɨrɨ a'tai,” ta'pʉ Sises uya. 	 sest Püha Vaim


To' koro'tau Meri Mataren; Meri, Isens mɨrɨ awonsi'kɨ Isose' san; mɨrɨ awonsi'kɨ Sepiti munkɨ amʉ' san. 	 nende seas oli Maarja Magdaleena ja Maarja, Jakoobuse ja Joosese ema, ja Sebedeuse poegade ema.


Mɨrɨ pɨ' ta uya ɨpɨ', eke rɨ imakooi pɨ' usentu'masa' wenai, eke pe isi'nʉnkato' esi. E'tane si, kʉrɨ mararon imakooi pɨ' usentu'masa' na'ne' uya nin si, mara rɨ i'nʉnkan,” ta'pʉ iya. 	 Sellepärast, ütlen Ma sulle, on tema rohked patud andeks antud, sest ta on palju armastanud. Aga kellele pisut andeks antakse, see armastab pisut!”


Soisa amʉ' epuru uya kareta menuka'pʉ se kasa: 	 Ka kirjutas ta kirja nende sõnadega:


Serɨ rupɨ ton kupʉ to' uya mɨrɨ, apʉne pʉra to' uya ikʉipʉnʉ mɨrɨ pe pʉra urɨ i'tu pʉra iyesi pɨ'. 	 Ja seda nad teevad, sellepärast et nad ei tunne Isa ega Mind.


Eri'nɨ tʉpo, e'mʉ'sa'kan a'tai, ɨnʉ' kuru no'pʉ pe ken si iyesi, 7 kaisaron kon koro'tapai, apʉne pʉra 7 kaisaron kon uya imari'masa' pɨ'?” ta'pʉ to' uya. 	 Ent ülestõusmises, kelle naiseks ta jääb nende seitsme seast, sest ta on kõikidel olnud?”


e'tane tʉron nɨ main e'tʉrawasoma ene uya upun pʉ'kʉ ton yau, usenuminkato' iwano' main pokon pe usewa'noma kupʉ iya, mɨrɨpan uya ukoneka main iwano' makoi na'si'pʉ pe, te'tʉrawasomasen upun pʉ'kʉ ton yau. 	 aga oma liikmetes ma tunnen teist käsku, mis paneb vastu mu mõistuse käsule ja võtab mind vangi patu käsu alla, mis on mu liikmetes.


Papa, tʉmu, Sises Kʉrai pokon pe ɨwesi kon pa ɨkɨ'manin nʉ'pʉ kon esi, tʉusaurokʉ'pʉ awɨron pe. 	 Meest ei loodud ka mitte naise pärast, vaid naine loodi mehe pärast.


Ikʉipʉnʉ uya i'tu'pʉ mɨrɨ a'kʉra' kuru rɨ Sises uya, “Ɨmu rɨ uto'pamʉ mɨrɨ,” ta'pʉ rʉ'pʉ. Mɨrɨ pɨ' kʉrɨ rɨ mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo itonpa ton ena'pʉ apurɨnin nan pe. 	 Siis isa märkas, et see oli sündinud samal tunnil, mil Jeesus talle ütles: „Su poeg elab!” Ja tema uskus, samuti kõik ta pere.


Tikin ite'kwa kʉra' emiya era'tɨto' a'tai rɨ eke kuru itimamin uma'ta'pʉ!’ “Tanporo eke kanau anin pe te'san, kanau yau tʉutɨsan, yau te'tʉrawasomasan mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon nɨ parau kau te'tʉrawasomasan e'mʉ'sa'kato' oton ɨnnɨ. 	 Ja kõik tüürimehed ja kõik rannasõidu-laevnikud ja meremehed ja kõik, kes merel sõidavad, seisid eemal


To' kasa ke'tʉu, ɨkʉipʉnʉ uya rɨ i'tuka'sa' i'se ɨwe'to' tekama'po auya wapiya rɨ. 	 Ärge siis saage nende sarnaseks, sest Jumal, teie Isa, teab, mida te vajate, enne kui te Teda palute.


E'tane ɨ'rɨ rɨ eposa' uya pʉra iyesi iwɨto' iwenai, mɨrɨ awonsi'kɨ a'sito' pariki'si ta', mɨrɨ awonsi'kɨ main tʉusenupato' kon pɨ' rɨ nin to' uya eseru'tɨ. 	 ja leidsin, et ta peale kaevati nende käsuõpetusse puutuvate vaidluste pärast; aga ükski kaebus ei olnud niisugune, mis oleks olnud surma või vangistust väärt.


E'tane kʉrɨ, i'napairon A'kwarʉ uye'sa' a'tai, ayarɨ iya 'nokon mɨrɨ i'napairon ya'. Tiwano' pe isauro'to' oton pen, tʉneta'pʉ pɨ' rɨken isauro'to' oton, mɨrɨ awonsi'kɨ ekamato' iya oton miyarɨ rɨ tʉuye'sen. 	 Aga kui Tema, tõe Vaim, tuleb, siis Ta juhatab teid kõigesse tõtte, sest Tema ei räägi Iseenesest, vaid mida Ta kuuleb, seda ta räägib ja tulevasi asju Ta kuulutab teile.


e'tane uni'tunʉ, apʉne pʉra iwinon pe esi, mɨrɨ awonsi'kɨ inennoko'pʉ pe esi,” ta'pʉ iya. 	 Mina tunnen Teda, sest Ma olen Temast, ja Tema on Mind läkitanud!”


Satu'si amʉ' tonpa ton eri'nɨ tʉpo e'mʉ'sa'kan pʉra iyesi tawon nan uyee'pʉ Sises piya' ekama'pose'na. 	 Ent Ta juure tuli m


Itɨ koro'tau, kʉrɨ rɨ ka'pon uya Sises pawana'tɨ'pʉ iya'kɨrɨ tʉutɨto' pe, e'tane Sises uya ta'pʉ, 	 Aga mees, kellest kurjad vaimud olid välja läinud, palus Teda, et ta v


Wakʉ pe ɨseseru yau tʉko'mansan pe e'tɨ'. Mɨ pe te'ku'san pe pʉra e'tɨ', e'tane se pe te'san pokon pe te'san pe e'tɨ'. Tʉutaperʉkasan pe pʉra e'tɨ'. 	 Mõtelge ühesuguselt üksteise suhtes! Ärge nõudke kõrgeid asju, vaid hoiduge madaluse poole; ärge olge eneste meelest targad!


Anpisin auro'ka pɨ' Sises esi koro'tau rɨ marɨ, isan mɨrɨ awonsi'kɨ iyakon non e'soto'pɨ'sa' esi'pʉ pʉroroi po. Iya'kɨrɨ asauro'pai to' esi'pʉ. 	 Kui Ta rahvale veel rääkis, vaata, siis seisid Ta Ema ja Ta vennad õues ja tahtsid Temaga rääkida.


Apʉne pʉra Esuwerʉ amʉ' esi tʉron nɨ pe Esuwerʉ amʉ' pen kasa pʉra tato' pʉra rɨ iyesi—kʉrɨ rɨ rɨ epuru esi tanporon kon epuru pe, mɨrɨpan uya eke pe rɨ wakʉ tʉrʉ tanporon kon tesa'nin nan pona, 	 Siin ei ole vahet juudi ja kreeklase vahel, sest üks ja sama on kõikide Issand, rikas kõikide heaks, kes Teda appi hüüavad.


Mɨrɨpan kon utɨ'pʉ eke iwa ton pata kaisa rɨ'ne, wakʉ itekare ekama pɨ', e'ne' ton nɨ nɨrɨ epi'tɨ pɨ'. 	 Nii nad läksid teele ja käisid mööda külasid, kuulutades Evangeeliumi ja tehes haigeid terveks igal pool.


Mɨrɨ tʉpo kanan to' uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ kupʉ'pʉ iya ɨpɨ'? Ɨ'rɨ tukai' ɨyenu a'koka'pʉ iya?” 	 Nad küsisid nüüd temalt: „Mis Ta tegi sulle? Kuidas Ta su silmad avas?”


Inke pʉra tʉpoitorʉ ton ekanwa'tɨto' pe kanau ya' ikuu'pʉ iya, to' utɨto' pe tʉrawɨrɨ Pe'saita pona, anpisin enno'tane tʉuya. 	 Ja sedamaid sundis Ta Oma jüngreid astuma paati ja s


Mɨrɨpan uya, Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' pʉ'kʉ tau, ka'pon amʉ' uya paka amʉ', karimeru amʉ', wako'wa amʉ' kʉrʉpo'poma eporo'pʉ, pʉrata ensimapɨ'nin nan nɨ ereutapɨ'sa' esi'pʉ tʉtepʉrʉʉi kon piyau'ne. 	 Seal Ta leidis pühakojas neid, kes müüsid härgi ja lambaid ja tuvisid, ja rahavahetajaid istumas.


Apurɨnin nan uya to' ennoko'pʉ. To' utɨ koro'tau Pini'siya, Sameriya yawɨrɨ, Sises apurɨnin nan auro'ka'pʉ to' uya, “Esuwerʉ amʉ' pen enasa' man Sises apurɨnin nan pe,” tukai'. Tanporon kon epori'ma'pʉ ipan pe eta tʉuya'nokon a'tai. 	 Siis kogudus saatis nad teele, ja nemad läksid Foiniikiast ja Samaariast läbi ning jutustasid paganate pöördumisest ja tegid sellega suure rõõmu kõigile vendadele.


Tʉuserumasen urɨ tenta'nai' pʉra asa'rɨ wʉi suntaaka a'sanau'ne, mɨrɨpan ɨrepato' tʉnin urɨ tasa' auya awɨrɨ uneporo'pʉ apai,’ tukai' iyɨpʉrema'pʉ. 	 Ma paastun kaks korda nädalas; ma annan kümnist k


Nari'pa' rɨ iyesi'pʉ, Mosi' uya, “Etʉipɨtʉ utɨtɨtɨma pɨ' man,” ta'pʉ mɨrɨ pɨ'. 	 ja nii hirmus oli see nähtus, et Mooses ütles: „Ma olen ehmunud ja värisen!”;


Mɨrɨpan ekonekasa' utɨ koro'tau, ka'pon eporo'pʉ iya mɨrɨ asanta tau tʉutɨsen, eke kuru rɨ I'tiyo'piya pata kwin pʉrataai esa', Surusiran pona itɨsa' rʉ'pʉ ɨpʉremai'. 	 Ja ta tõusis ning läks. Ja vaata, üks Etioopia mees, etiooplaste kuninganna Kandake suur kojaülem, kogu ta varanduse hooldaja, kes oli tulnud Jeruusalemma Jumalat kummardama,


Sises uya ta'pʉ ka'pon iyaipʉtasa' amʉrasa' itemiyatʉ pɨ', “E'mʉ'sa'ka' tanporon kon rau,” ta'pʉ iya. 	 Siis Ta ütles mehele, kellel oli kuivanud käsi: „T


Tanporon kon Ron pon kon enakan Papa ni'nʉnkanʉ ton mɨrɨ awonsi'kɨ ikɨ'masa' kon wakʉ ton pe to' e'to' pe: Wakʉ nonkasa' mɨrɨ awonsi'kɨ tʉusewankamai' pʉra ɨwe'to' kon Papa, ukʉipʉnʉ kon mɨrɨ awonsi'kɨ Itepuru Sises Kʉrai winon nesii ɨyenakan kon pe. 	 kõigile Roomas olevaile Jumala armastatuile, kutsutud pühadele: armu teile ja rahu Jumalalt, meie Isalt, ja Issandalt Jeesuselt Kristuselt.


Mɨrɨ pe si iyesi pɨ', tu'ke kuru rɨ kamoro iye'kupʉ tʉnene'pʉ kon ekamanin nan esi pɨ' uwoi'nokon, eno'mapai'nokon tanporon nɨ uko'manʉkʉ kon pɨ' na'ne' mɨrɨ awonsi'kɨ makoi upɨ'nokon ita'sisa' na'ne' sa'man pe rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ eka'tun nɨpai'nokon ikupʉ uya kuru tai'ma eka'tun nɨto' iyawɨrɨ pe iye'ma'kʉmasa' na'ne' awɨrɨ. 	 Sellepärast meiegi, et nii suur pilv tunnistajaid on meie ümber, pangem maha kõik koorem ja meid nii hõlpsasti takerdav patt ning jookskem kannatlikkusega meile määratud võidujooksmist,


“Ɨ'rɨto' pe ɨye'nʉmʉ kon? Te'mʉ'sa'kai' ɨpʉrematɨ', i'tupɨ'nɨto' ya' auta'mo'ka kon namai',” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Ja Ta ütles neile: „Miks te magate? T


“‘Epʉn esi uyapon pe, non esi u'ta apon pe. Ɨ'rɨ warai ɨutɨ amɨ auya'nokon uiwʉ' pe? ta Itepuru uya. Mɨrɨ pe pʉra nai yau umoronka'to' pata'se' esi? 	 „Taevas on Minu aujärg ja maa Minu jalgealune järg! Mis koda te Mulle tahate ehitada”, ütleb Issand, „või mis on Mu hingamise ase?


Tepi' esi'pʉ Ise'si mu pe. Ise'si esi'pʉ Ope' mu pe. Ope' esi'pʉ Powas mu pe. Powas esi'pʉ Sarʉman mu pe. Sarʉman esi'pʉ Neyasan mu pe. 	 see oli Jesse, see oli Oobedi, see oli Boase, see oli Salma, see oli Nahsoni,


mɨrɨpan kon ekonekasa' tʉuse'mai' pʉra wakʉ nonkasa' iya winɨ e'man nɨto' poro iye'sa' Kʉrai Sises winɨ. 	 ning mõistetakse õigeks täiesti muidu, Tema armust, lunastuse läbi, mis on Kristuses Jeesuses,


Mɨrɨ rɨ mʉta apai apurɨpɨ'to' mɨrɨ awonsi'kɨ e'pa'nʉ'nɨto' epa'ka. Utonpa ton, serɨ kʉse'ku'nin! 	 Samast suust lähtuvad tänu ja sajatus! Nii ei tohi olla, mu vennad!


Paire' uya imaimu eikʉ'pʉ, “Esuwerʉ pe' urɨ? Ɨtonpa ton, use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton eke ton kuru uya ɨtʉsa' uyena'. Ɨ'rɨ kupʉ'pʉ auya?” ta'pʉ iya. 	 Pilaatus vastas: „Egas ma juut ole! Sinu Oma rahvas ja ülempreestrid on Sind annud minu kätte. Mis Sa oled teinud?”


Enno'sa' kon nin si, warawo' amʉ' enna'po'pʉ ɨutɨ ta' takuru'kenan usepi'tɨsa' tepose. 	 Ja kui need, kes olid läkitatud, jälle koju said, leidsid nad sulase terve olevat.


Serɨ airɨ, Paarʉ wanʉ'tɨpa'pʉ kopʉna Pesʉ'tas uya isekama koro'tau. Ikɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ, “Ta'kwarʉ ke pʉra me'ai', Paarʉ!” tukai'. “Eke pe kuru ɨusenupasa' ayano'ma pɨ' man. Mɨrɨ uya aya'kwarʉ pʉra ɨku'sa' man,” ta'pʉ iya. 	 Aga kui ta nõnda enese eest kostis, ütles Festus suure häälega: „Paulus, sa jampsid! Suur kirjatarkus paneb sind jampsima!”


Mosi' nʉmenuka'pʉ i'tu auya: ‘Iyemari'masa' uri'san kʉsekumankai, ɨnʉ' rɨ kʉ'wɨnɨi, ama' pe kesii, kasi pe ka'pon pɨ' kasaurokʉi, ɨkʉipʉnʉ mɨrɨ awonsi'kɨ asan nɨrɨ inamakɨ,’ tawon,” ta'pʉ Sises uya. 	 Käsud sa tead: Sa ei tohi abielu rikkuda; sa ei tohi tappa; sa ei tohi varastada; sa ei tohi valet tunnistada; sa pead oma isa ja ema austama!”


“E'tane imu uya, ‘Kane,’ tukai' imaimu eikʉ'pʉ. Mɨrɨ ta tʉpo, teseru ensima'pʉ iya, mɨrɨpan utɨ'pʉ. 	 Aga tema kostis ning ütles: Küll ma lähen, isand! Ja ta ei läinud mitte.


Sises uya imaimu eikʉ'pʉ, “Ewai', ta auya na'ne' kasa rɨ, e'tane tanporo ɨpɨ'nokon ta uya; Serɨ enta', Ka'pon, Papa winon ento' auya'nokon oton iyereutasa' Meruntɨ pe Te'sen enwo'netʉ winɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ iyepʉ Epʉn poi kapuru' yau,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus ütleb temale „Jah, olen! Ometi Ma ütlen teile: Sellest ajast te näete Inimese Poega istuvat Jumala väe paremal pool ja tulevat taeva pilvede peal!”


Apʉne pʉra mɨrɨ a'tai eke rɨ usewankaman e'to' oton pena pata epiya'tɨ'pʉ si'kɨrɨ iye'ku'sa' rʉ'pʉ kasa pʉra rɨ serɨ pʉ'kʉ pona, mɨrɨ awonsi'kɨ mɨrɨ kasa iye'to' oton pen nɨ kanan serɨ enta'. 	 Sest siis tuleb suur viletsus, mille sarnast ei ole olnud maailma algusest kuni praeguse ajani ega tulegi.


“Mɨrɨ pɨ' Papa e'to' esa' wannɨ pe emo'kato' oton ɨpiyapai'nokon, mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ pe epetanʉ'nin nan ena' iye'tʉto' oton. 	 Seepärast Ma ütlen teile: Jumala Riik võetakse teilt ära ja antakse sellele rahvale, kes selle vilja kannab.


“Ina uya kanan si serɨ wakʉ kuru itekare ekama serɨ ɨpɨ'nokon. ‘Mɨrɨ kupʉ uya,’ ta'pʉ Papa uya utamokori kon pɨ' uta'ku'tɨsa' rʉ'pʉ 	 Ja me kuulutame teile selle hea sõnumi, tõotuse, mis anti meie esiisadele,


Sises uya eikʉ'pʉ, “Maikan amʉ' kamoro tenkena' nan, mɨrɨ awonsi'kɨ toron amʉ' kanan esi tʉpon ke, e'tane Ka'pon, Papa winon esi mɨrɨ ti'pai nonkato' iya yau pʉn nɨ,” ta'pʉ iya. 	 Siis Jeesus ütles temale: „Rebastel on augud ja taeva lindudel on pesad, kuid Inimese Pojal ei ole, kuhu Ta Oma pea võiks panna!”


Apʉne pʉra Isutas esi'pʉ pʉrata esa' pe, tʉron kon nɨ nin si usenuminka'pʉ mɨrɨ, i'se te'to' kon Iweyu Rʉ'pʉ pɨ' e'nɨ iwano' pe rɨ na'kɨ ennato' pe iya, mɨrɨ pe pʉra entu'manin nan irepakɨ ta iya rɨ na'kɨ ta'pʉ to' uya. 	 Sest mõned mõtlesid, et Jeesus, kuna Juuda käes seisis kukkur, temale ütleb: „0sta, mis meile pühiks vaja on!” Või et ta midagi vaestele annaks.


E'tane Papa usakorotasa' era'tɨ'pʉ to' piyapai, apʉne pʉra papa tato' ipɨ' ika'sa' konekasa' to' uya wenai. To' nonka'pʉ iya to' ɨpʉremato' pe wʉi enu, kapʉi, mɨrɨ awonsi'kɨ sirikɨ amʉ' pɨ'. Serɨ e'menukasa' esi'pʉ pu'kena' karetaai yau: “‘Esuwerʉ amʉ' rʉ'kwɨ, serɨ ɨuse'mato' kon nepʉ auya'nokon pʉra iyesi'pʉ uyena' 40 kaisa rɨ wʉipiya rɨmono' tau ɨwesi kon a'tai. 	 Kuid Jumal pöördus neist ära ja jättis nad teenima taeva vägesid, nõnda nagu on kirjutatud prohvetite raamatus: „Kas teie, Iisraeli sugu, nelikümmend aastat kõrbes tõite Mulle tapaohvreid ja muid ohvreid?


Mɨrɨ uriya', Sises uya ka'pon amʉ' kɨ'ma'pʉ tʉpiya'. Mɨrɨ yau, panton ekama'pʉ iya to' pɨ': “Nai kasa Se'tan nɨrɨ enpa'ka Se'tan uya tukai'? 	 Tema kutsus need Enese juure ja ütles neile v


Itosorʉwano ite'kwa pe to' auro'ka'pʉ iya, “Ɨ'rɨto' pe? Ɨ'rɨ ɨri ku'sa' pʉse rɨ ka'pon uya? Ɨ'rɨ rɨ ima'tato' ipɨkɨrɨ eposa' uya pʉra man. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ikota'mato' pe ikupʉ uya, mɨrɨ awonsi'kɨ inonkato' pe,” ta'pʉ iya. 	 Siis ta ütles neile kolmat puhku: „Mis Ta siis on kurja teinud? Ma pole Temast leidnud ühtki surmasüüd. Sellepärast ma karistan teda ja lasen ta vabaks!”


Papa, urɨ'nokon Esuwerʉ amʉ' napurɨnʉ uya utamokori kon anʉmʉ'pʉ, mɨrɨpan kon epankasa' tʉuya, ka'kʉran pe to' esi koro'tau Isi' po. Inke rɨ tʉuko'mamʉ tʉpo, Papa uya tʉmeruntɨrʉ ke to' enpa'ka'pʉ mɨrɨ pata apai. 	 Selle rahva, Iisraeli, Jumal valis ära meie esiisad ja ülendas rahva, kui nad võõrastena olid Egiptuses, ja tõi nad sealt välja kõrgele tõstetud käsivarrega,


Papa uya ta'pʉ uyeyaton kon enapai umo'ka kon tʉuya pɨ', tʉmaimu awɨrɨ e'nɨto' pe tenari'nʉnse pʉra. 	 et ta laseb meid päästetuina meie vaenlaste käest kartmatult


e'tane ekama uya ɨpɨ'nokon; ɨnʉ' rɨ tʉno'pʉ nonkayai'ne', iyekumasa' pen nɨ e'tane uya tekumasen pe iyesi emapu'tɨ mɨrɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' rɨ inonkasa' rʉ'pʉ mari'mayai'ne', ekuma pe iyesi mɨrɨ. 	 Aga Mina ütlen teile, et igaüks, kes oma naise enesest lahutab muidu kui hooruse pärast, see teeb, et naisega abielu rikutaks, ja kes iganes lahutatud naisega abiellub, rikub abielu.


Era'tɨtɨ' amakooi kon apai. Ikupʉ auya'nokon pʉra iyesi yau, inke pʉra uyepʉ mɨrɨ ɨpiya'nokon to' ewa'nomase'na, mɨrɨ unta apai tepa'kasen supara ke. 	 Paranda siis meelt; aga kui mitte, siis Ma tulen su juurde nobedasti ja sõdin nende vastu oma suu mõõgaga!


Mɨrɨ a'tai, Pari'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Main pɨ' enupanin nan tonpa ton utɨ'pʉ Sises piya' Surusiran poi, mɨrɨpan kon uya, 	 Siis tuli varisere ja kirjatundjaid Jeruusalemast Jeesuse juure ja need ütlesid:


Kʉrɨ rɨ ipoitorʉ epuru uye'to' oton wʉi a'tai itenupɨkɨrɨ iye'tane pʉra, mɨrɨ a'kʉra' iyepʉ ta tane iya pʉra rɨ. 	 siis selle sulase isand tuleb päeval, mil ta teda ei oota, ja tunnil, mil ta ei tea arvata,


Apʉne pʉra ɨyeri'sa' kon mɨrɨ, mɨrɨpan ɨuko'manto' kon e'so'nansa' Kʉrai pokon pe Papa yau. 	 Sest teie olete surnud ja teie elu on varjul ühes Kristusega Jumalas.


Isaan uya pa'taisiman nɨto'—Epʉn winon pe pe' iyesi'pʉ, ka'pon winon pe katɨ iyesi'pʉ?” ta'pʉ iya. 	 Kas oli Johannese ristimine taevast v


Mɨrɨpan Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Ekamasa' auya'nokon pʉra iyesi ke, ekama uya pʉra rɨ kanan iyesi ɨpɨ'nokon ɨ'rɨ meruntɨrʉ winɨ serɨ ton kupʉ uya tukai',” ta'pʉ iya. 	 Siis Jeesus ütles neile: „Ega Minagi ütle teile, missuguse meelevallaga Ma seda teen!”


Ɨyenno'sa' uya 'nokon kiyari akʉ'pʉsa' anʉnse'na, umɨ ɨye'tʉrawasoma'pʉ kon pen nɨ yawon ya'. Tʉron kon e'tʉrawasoma'pʉ mɨrɨ yau, mɨrɨpan kon tʉrawasooi otori'pɨ nin si eporo auya'nokon,” ta'pʉ Sises uya. 	 Mina olen teid läkitanud lõikama seda, mille kallal teie pole vaeva näinud, teised on vaeva näinud, ja teie olete tulnud nende vaevavilja lõikama!”


E'tane use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru rɨken ewomʉ i'nawon iwa'kʉ'sa' ta' tikin ite'kwa rɨken wʉipiya yau, mʉn esa' pe kuru itɨto' pe iyesi tʉntʉton pe tʉmakooi epe'pʉ pe mɨrɨ awonsi'kɨ ka'pon amʉ' makooi epe'pʉ pe to' nʉkupʉ'pʉ i'tui'ma pʉra rɨ. 	 aga teise läheb korra aastas üksnes ülempreester, mitte ilma vereta, mille ta ohverdab oma ja rahva eksimuste eest.


Mɨrɨ awonsi'kɨ serɨ si iku'tɨ', serɨ pe e'nɨto' to'ka'nʉkʉ pe. Iweyu e'seposa' man aupakato' kon ɨye'nʉnto' kon apai, apʉne pʉra a'ko pe si epika'tɨn nɨto' esi pɨ' wapiya apurɨ a'tai iyesi'pʉ entai. 	 Ja seda tehke sellepärast et te teate tunni juba käes olevat unest üles ärgata; sest nüüd on meie pääste lähemal kui siis, kui me usklikuks saime.


mɨrɨpan kon ukɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ, “Sises, ina epuru, ina pɨ' ɨsentu'ma'!” ta'pʉ to' uya. 	 ja nad t


I'tunin pe pʉra kanan iye'ku'kaa'pʉ. Mara rɨ iyesi tʉpo, kamoro a'ko pe iye'soto'pɨ'sa' kon uya ta'pʉ Pi'ta pɨ', “I'napai rɨ kuru rɨ ɨmɨrɨ kʉrɨ rɨ to' tonpa, apʉne pʉra Kiyarari pon pe ɨwesi,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga ta salgas taas. Ja vähe aja pärast ütlesid juuresseisjad jälle Peetrusele: „T


Paire' kanan ewonkaa'pʉ tiwʉ' ta', mɨrɨpan uya Sises kɨ'ma'pʉ, mɨrɨpan uya ekama'po'pʉ, “Esuwerʉ amʉ' kin pe' ɨmɨrɨ?” tukai'. 	 Siis käis Pilaatus jälle kohtukotta ja kutsus Jeesuse ning ütles Temale: „0led Sina Juutide Kuningas?”


Mɨrɨ pɨ' si Pari'si amʉ' uya ta'pʉ mɨrɨ tʉtonpa kon pɨ', “Menyatʉu, ɨ'rɨ kupʉ poken pʉra rɨ iyesi. Entɨ', tanporo pata yawon kon utɨ ipɨkɨrɨ!” ta'pʉ to' uya. 	 Siis variserid rääkisid isekeskis: „Eks te näe, et te ei saa midagi teha? Vaata, maailm jookseb Tema järele!”


(Pari'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Esuwerʉ amʉ' kamoro tenta'nasan pen temiyatʉ kon korʉkasa' tʉuya'nokon pʉra iye'tane tepuru kon eseru awɨrɨ. 	 sest variserid ja ükski juut ei söö enne, kui nad on hoolsasti käsi pesnud, nii pidades esivanemate pärimust;


Sises mɨrɨ awonsi'kɨ ipoitorʉ ton utɨ'pʉ parau ku'pɨri ka'. Tu'ke rɨ anpisin Kiyarari winon kon utɨ'pʉ ipɨkɨrɨ. 	 Aga Jeesus läks ära ühes Oma jüngritega mere poole, ja suurrahvahulk järgis Teda Galileast ja Judeast,


E'tane, itentaino pana'pan ka'pon uye'sa' a'tai, itentai iyena mɨrɨ. Mɨrɨpan uya itamataai ton inapurɨnʉ pe te'sen mo'ka, mɨrɨpan uya itapuruui ton tʉneporo'pʉ pantakapɨtʉ tʉtonpa ton ena'. 	 Aga kui temast vägevam peale tuleb ja v


Ɨyemiyatʉ uya ɨye'makoima emapu'tɨ pe iyesi yau, a'tɨkɨ. Wakʉ iwa pe rɨ iyesi itemiyatʉ pʉra esii'ma tɨwɨrɨ rɨ uko'man nɨto' ya' ɨyepa'ka a'tai, tanporo temiyatʉ ke ekota'man nɨto' ya' ɨutɨ entai, apo' usenkʉ'to' pen nɨ ya'. 	 Ja kui su käsi sind pahandab, raiu ta maha; parem on sul vigasena minna ellu kui et sul on kaks kätt ja pead minema p


Sises uya tʉron nɨ panton ekama'pʉ ka'pon amʉ' pɨ', “Papa e'to' esa' wannɨ pe esi ka'pon tʉpa'karakai' wakʉ kiyari ye' pɨnnin nʉ'pʉ tʉmainarʉ yau kasa. 	 Teise tähendamissõna esitas Ta neile ning ütles: „Taevariik on mehe sarnane, kes oma põllule külvas hea seemne.


Serɨ kasa si iye'to' oton pata weyu u'ma'sa' a'tai. Inserʉ amʉ' uye'to' oton, mɨrɨpan kon uya ɨri ton ka'pon amʉ' menkato' oton ipokena' ton piyapai, 	 Nõnda sünnib maailma-ajastu lõpul: Inglid väljuvad ja eraldavad kurjad õigete hulgast


Miyarɨ ka'tɨ' Pʉre'sira mɨrɨ awonsi'kɨ A'kira pɨ', e'tʉrawasoma Kʉrai Sises yau tonpa ton pɨ'. 	 Tervitage minu kaastöölisi Kristuses Jeesuses, Priskat ja Akvilat,


Sises piya' tʉuye'sa' kon a'tai, tʉuta'kwarʉpɨ'se kuru, “Tʉpika'tɨsen ye' pe kuru pʉse rɨ ka'pon esi. Ipika'tɨkɨ kuru, 	 Kui need saabusid Jeesuse juure, palusid nad Teda üliväga ning ütlesid: „Ta on seda väärt, et Sa temale seda teed;


Ka'pon amʉ' mɨrɨ tawon nan esi tʉpata kon kuru enupɨkɨrɨ te'san pe. 	 Sest need, kes seda ütlevad, näitavad, et nad otsivad kodumaad.


Kamoro nin si kanau yawon kon uya apurɨpɨtʉ'pʉ mɨrɨ, “I'napairɨ rɨ Papa Mumu pe ɨwesi,” ta'pʉ to' uya. 	 Siis paadis olijad tulid ja kummardasid Teda ning ütlesid: „Tõesti, Sa oled Jumala Poeg!”


Isaan Pa'tes mɨrɨ awonsi'kɨ Pari'si amʉ' poitorʉ ton useruma esi'pʉ tenta'nai' pʉra. Tʉron kon ka'pon amʉ' uyee'pʉ Sises piya' ekama'pose'na, “Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' Isaan Pa'tes poitorʉ ton mɨrɨ awonsi'kɨ Pari'si amʉ' poitorʉ ton useruma tenta'nai' pʉra, e'tane ɨpoitorʉ ton useruma pʉra rɨ iyesi?” ta'pʉ to' uya. 	 Ja Johannese ja variseride jüngrid pidasid paastu. Siis tuldi ja üteldi Temale: „Miks Johannese ja variseride jüngrid paastuvad, aga Sinu jüngrid ei paastu?”


Pori' kʉrɨ rɨ ka'pon ti'tupɨ'to' entakanin, uko'man nɨto' arʉkooi, kʉron tato' epoto' iya oton, Papa nekama'pʉ kamoro ti'nʉnkanin nan pɨ'. 	 Õnnis see mees, kes ära kannatab kiusatuse; sest kui ta on läbi katsutud, saab ta elukrooni, mille Issand on tõotanud neile, kes Teda armastavad.


Tʉmakooi winɨpai iyera'tɨto' pe iweyu ke irepa'pʉ uya e'tane tekumato' ɨnnonkapai pʉra iyesi. 	 Ma olen temale andnud aega meeleparanduseks, aga ta ei taha pöörduda oma porduelust.


I'napairon ekama uya ɨpɨ'; moine pe iwa ɨwesi a'tai, ɨiwano' pe rɨ ɨyepontɨpɨtʉ'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ɨutɨpɨtʉ'pʉ i'se ɨwe'to' ya'; e'tane ɨukɨɨi'pansa' a'tai, ɨyemiyatʉ ton ɨnka auya mɨrɨ awonsi'kɨ ka'pon uya nin si ɨpontɨ mɨrɨ, mɨrɨpan uya ayarɨ itɨpai ɨwe'to' pen nɨ ya',” ta'pʉ iya ipɨ'. 	 Tõesti, tõesti Ma ütlen sulle: Kui sa olid noorem, siis sa vöötasid ennast ise ja läksid, kuhu sa tahtsid. Aga kui sa saad vanaks, siis sa sirutad oma käed ja keegi teine vöötab sind ja viib sind, kuhu sa ei taha!”


E'tane wakʉ pe rɨ upika'tɨ pɨ' ɨwe'sa' kon man ekamʉn yau esi koro'tau. 	 Siiski te tegite hästi, et mind toetasite minu viletsuses.


“Ɨsɨ sɨ, Main pɨ' enupanin nan mɨrɨ awonsi'kɨ Pari'si amʉ', ɨmɨrɨ'nokon wakʉ pe te'ku'san! Pu'kena' amʉ' uruwasii oton tɨ' akapɨtʉ'pʉ auya'nokon mɨrɨ awonsi'kɨ ipokena' ton uruwasii ipʉrʉ'tɨpɨtʉ auya'nokon. 	 Häda teile, kirjatundjad ja variserid, te silmakirjatsejad, et te ehitate prohvetite haudu ja kaunistate õigete hauasambaid


Miyarɨ ta to' uya utonpa ton Ʉrawote'siya pon kon pɨ', ekamatɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ Ninpa pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ itiwʉ' tau so'si pɨ' te'san pɨ'. 	 Tervitage vendi Laodikeas ja Nümfat ja kogudust ta majas.


Ɨnʉ' uya rɨ ta'kwarʉkai' ayarɨ ta'kɨrɨ a'tai 1 mayirʉ, enta 2 mayirʉ e'to' airɨ. 	 ja kes sind sunnib kaasas käima ühe penikoorma, sellega mine kaks.


E'tane ekama uya ɨpɨ'nokon kʉrɨ rɨ ɨyenari'nʉnto' kon ipɨ'. Kʉrɨ rɨ pɨ' rɨken enari'nʉntɨ', ama'tanʉkʉ tʉpo, a'kwarʉ wannɨ kuru rɨ eno'manin kʉrɨ rɨ, ekota'man nɨto' ya'. Ewai', apana'tɨ uya 'nokon, kʉrɨ rɨ rɨken pɨ' enari'nʉntɨ'. 	 Ent Ma näitan teile, keda teil tuleb karta: kartke teda, kellel on meelevald pärast tapmist heita p


Mɨrɨ a'tai, apono' amʉ' ene'pʉ uya mɨrɨ awonsi'kɨ ipo'ne iyereutapɨ'sa' kon kamoro eke pe to' e'to' pe eseru aimenkanin nan pe irepasa' kon. I'mʉrʉpɨ'sa' kon a'kwarʉ kanan ene'pʉ uya i'napairon Sises nenpoika'pʉ ekama to' uya pɨkɨrɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ Papa Maimu pɨkɨrɨ. Ene apurɨpɨ'sa' to' uya pʉra iyesi, mɨrɨ awonsi'kɨ ipe ika'sa' ene ma'kʉʉi eposa' to' uya pʉra iyesi tʉpee'pɨ kon pɨ', mɨrɨ pe pʉra temiyatʉ kon pɨ'. Mɨrɨpan kon e'mʉ'sa'kasa' terikʉ kon tʉpo esi'pʉ kin pe Kʉrai pokon pe 1,000 kaisa rɨ wʉipiya. 	 Ja ma nägin aujärgi ja neid, kes nendel istusid; ja kohus anti nende kätte; ja ma nägin nende hingi, kelle pead olid ära raiutud Jeesuse tunnistuse ja Jumala sõna pärast ja kes ei olnud kummardanud metsalist ega tema kuju ega olnud võtnud tema märki oma otsaesisele ja oma käe peale. Ja nad virgusid ellu usus ja valitsesid kuningikult ühes Kristusega tuhat aastat.


“Papa e'to' esa' wannɨ pe esi kin, tʉmu emari'ma i'kiyari konekanin nʉ'pʉ kasa, 	 „Taevariik on kuninga sarnane, kes oma pojale pulmad tegi.


Mɨrɨ pe pʉra katɨ, eke pe rɨ ɨsi'nʉnke' pe iye'to' iku'tane auya, ɨyenpɨ'to' iya, mɨrɨ awonsi'kɨ tʉuseta'kai' pʉra iye'to' nurunpa auya, i'tui'ma pʉra Papa e'to' ɨsi'nʉnke' pe uya ayato' esi ɨyera'tɨto' ya'? 	 Või põlgad sa Tema helduse ja kannatlikkuse ja pika meele rohkust ega saa aru, et Jumala heldus sind ajab meelt parandama?


Kaware pon kon soisa amʉ' uya Sisariya pata eposa' a'tai, kareta mɨrɨ awonsi'kɨ Paarʉ tʉrʉ'pʉ kopʉna ena', mɨrɨpan kon enna'po'pʉ Surusiran pona. 	 Kui need Kaisareasse jõudsid, andsid nad kirja ära maavalitseja kätte ja viisid ka Pauluse tema ette.


Isaan uya ta'pʉ anpisin ton ka'pon amʉ' pɨ' tʉpa'taisimato' kon pe iya tʉpiya' tʉuye'san pɨ', “Ɨmɨrɨ'nokon ɨsɨ ton ɨkʉi munkɨ ton! Ɨnʉ' uya apana'tɨsa' kon ayainʉmʉ kon pa nʉye'ai'ne' kota'man nɨto' piyapai? 	 Siis ta ütles rahvale, kes tuli välja ennast laskma tema poolt ristida: „Te rästikute sigitis, kes on teile annud märku p


Mɨrɨ a'tai, temiyatʉ tʉrʉ'pʉ iya ipona, mɨrɨ a'tai rɨ nin si, to'sa rɨ iyena'pʉ mɨrɨ. Mɨrɨpan uya Papa apurɨpɨtʉ'pʉ. 	 Ja Ta pani oma käed tema peale; ja kohe ajas naine enese sirgeks ja andis Jumalale au.


Sises uya tanporon nɨ nonkasa' ikʉipʉnʉ uya tena' tukai' i'tu'pʉ; tʉuye'sa' Papa winɨ, mɨrɨpan enna'po Papa piya' tukai' rɨ. 	 ja kui Jeesus teadis et Isa kõik Tema kätte oli annud ja et Tema oli lähtunud Jumalast Ja läheb Jumala juure,


Iweyu e'sepoka'sa' a'tai, Sises mɨrɨ awonsi'kɨ ipoitorʉ ton enapɨtʉ'pʉ tʉteire' kon po tepʉrʉ piyau. 	 Ja kui tund kätte j


Kopʉna uya si isauro'to' pe iku'sa' a'tai, Paarʉ uya eikʉ'pʉ, “Si'tuyai' pena rɨ serɨ pata yawon kon eseru aimenka pɨ' ɨuko'mamʉ'pʉ tukai'. Mɨrɨ pɨ', pori' pe kuru esii'ma usekama serɨ. 	 Kui siis maavalitseja Paulusele käega märku andis, et ta räägiks, vastas ta: „Et ma sind mitu aastat kui selle rahva kohtunikku tunnen, siis tahan seda julgemini kosta enese eest.


Paire' uya ta'pʉ, “Kin pe ka'si ɨwesi wa!” ta'pʉ iya. Sises uya imaimu eikʉ'pʉ, “Ipoken nɨ ɨwesi, kin pe esi mʉkayai'ne'. I'nai rɨ, entu'pʉ serɨ wenai, serɨ pɨ' uyee'pʉ serɨ non pona, i'napairon ekamai'. Tanporon kon i'napairon winɨ na'ne' uya umaimu eta,” ta'pʉ iya. 	 Siis ütles Pilaatus Temale: „Siis oled Sina ometi Kuningas?” Jeesus vastas: „Jah, olen, sest Mina olen Kuningas!” Ma olen selleks sündinud ja selleks tulnud maailma, et Ma tõele tunnistus annaksin. Kes tõe seest on, see kuuleb Minu häält!”


To' kanan ekama'pokaa'pʉ iya, “Ɨnʉ' i'se ɨwesi kon?” ta'pʉ iya. Mɨrɨpan kon uya, “Sises, Nasare' pon,” ta'pʉ. 	 Siis Ta küsis taas neilt: „Keda te otsite?” Nemad ütlesid: „Jeesust Naatsaretlast!”


Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Mosi' uya serɨ main menuka'pʉ, apʉne pʉra sa'man pe rɨ ɨyewan kon esi pɨ'. 	 Aga Jeesus kostis ja ütles: „Teie südame kanguse pärast ta kirjutas teile selle käsu,


Ɨusekama kon atamokori kon nʉkupʉ'pʉ pɨ' i'napairon ta auya'nokon; pu'kena' amʉ' tʉ'ka'pʉ to' uya, mɨrɨpan to' uruwasii oton tɨ' akapɨtʉ'pʉ auya'nokon. 	 Nii te olete ise tunnistajad, et teil on hea meel oma isade tegudest; sest nemad tapsid nad, aga teie ehitate nende hauamärke!


E'tane si Pari'si amʉ' epa'kasa' utɨ'pʉ, mɨrɨpan kon ekoneka'pʉ iwɨto' tʉuya'nokon pɨ'. 	 Siis variserid läksid välja ja pidasid nõu Tema vastu, kuidas Teda hukka saata.


Te'nonkasa' a'tai, tʉkaretaai e'mepɨtʉ'pʉ iya. Mɨrɨpan na'po'pʉ iya itʉrawasomanin ena'. Mɨrɨ tʉpo iyereuta'pʉ to' enupase'na. Tanporon kon esi'pʉ enpɨtʉ pɨ'. 	 Ja kui Ta raamatu oli kokku keeranud, andis Ta selle kojasulase kätte ja istus maha; ja k


Pari'si amʉ' amʉrasa' koro'tau, Sises uya to' ekama'popɨtʉ'pʉ, 	 Aga kui variserid üheskoos olid, küsis neilt Jeesus


Apʉne pʉra imunkɨ pe ɨwesi kon pɨ', Papa uya Tʉmu A'kwarʉ ennoko'pʉ uyewan kon ya', Ita'kwarʉ tʉukɨ'pɨ'nʉnsen, “Apa, Papai,” tukai'. 	 Aga et te nüüd olete lapsed, on Jumal läkitanud teie südamesse Oma Poja Vaimu, Kes hüüab: „Abba, Isa!”


To' uya tʉpoitorʉ kon ennoko'pʉ Sises piya'. Kin pe te'sen, Era' pɨkɨron kon pokon pe rɨ, mɨrɨpan kon uya ta'pʉ Sises pɨ', “Ti'sa, ina i'tupɨ' man i'napairon ye' pe ɨwesi tukai', mɨrɨ awonsi'kɨ Papa eseru pɨ' enupan auya i'napairon awɨrɨ. Ka'pon amʉ' rɨ nensimanʉ pe pʉra ɨyeseru esi, apʉne pʉra ɨnʉ' pe rɨ to' esi pɨ' te'namasen pe pʉra ɨwesi. 	 Ja nad läkitavad Tema juure oma jüngrid ühes Heroodese seltsiga ja lasevad ütelda: „Õpetaja, me teame, et Sa oled tõemeelne ja õpetad Jumala teed tões ega hooli ühestki, sest Sa ei vaata inimese isikule.


Isaan uya to' eikʉ'pʉ, “Ɨnʉ' rɨ kʉrɨ asa'rɨ na'ne' ipon uya, isakon tʉto' pe iyesi ipon pʉn ena', kʉrɨ kanan ti'kiyari ke na'ne' uya mɨrɨ rɨ marɨ ku'to' pe iyesi,” ta'pʉ iya. 	 Tema vastas ning ütles neile: „Kellel on kaks vammust, see andku sellele, kellel ei ole, ja kellel on rooga, see tehku n


E'tane i'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon: Wakʉ pe ɨwesi kon pa utɨ serɨ. Utɨsa' pʉra iyesi yau, Ɨpika'tɨnin kon uyepʉ pʉra iyesi ɨpiya'nokon; e'tane utɨsa' yau, ennoko uya mɨrɨ ɨpiya'nokon. 	 Aga Mina ütlen teile tõtt: See tuleb teile heaks, et Mina lähen ära. Sest kui Ma ei läheks, ei tuleks Trööstija teie juure. Aga kui Ma lähen, siis Ma läkitan Tema teie juure.


Mɨrɨ kasa Papa uya wana' rɨ pontɨ pe iyesi yau, wana' serɨ pe na'ne' mɨrɨ awonsi'kɨ awanapairɨ eno'ma apo' ya', mɨrɨ entai rɨ ɨpontɨ iya 'nokon. Aiko sɨ, aiko pe rʉ'kwɨ apurɨto' auya'nokon esi! 	 Kui nüüd Jumal rohtu, mis täna kasvab ja homme visatakse ahju, n


Iwan pe te'san a're'tɨsa' iya wakʉ ke, imaminkena' ton ennokoi'ma itemiyatʉ arʉ pʉra. 	 näljased on Ta täitnud heade andidega, aga rikkad tühjalt minema saatnud;


Tenki ta Papa pɨ'—Sises Kʉrai, uyepuru kon poro! Mɨrɨ pɨ' si, urɨ rɨ usenuminkato' yau esi Papa iwano' main poitorʉ pe, e'tane u'naino makoi yau makoi iwano' main poitorʉ pe esi. 	 Tänu olgu Jumalale Jeesuse Kristuse, meie Issanda läbi! Nii ma siis teenin oma mõistusega Jumala käsku, aga lihaga patu käsku.


mɨrɨpan kon ukɨ'pɨ'nʉnpɨ'to' oton: “‘Ɨsɨ kusa! Ɨsɨ kusa mɨrɨ eke pata, tepontɨsen pe iye'sa' rʉ'pʉ epe'kena' pon renen tato' ya', tʉtariren mɨrɨ awonsi'kɨ isuweyu pon ya', mɨrɨ awonsi'kɨ iye'wontɨpɨ'sa' rʉ'pʉ korʉ konekasa' a'kʉ pe ke, epe'kena' ton tɨ' ke, mɨrɨ awonsi'kɨ mokon ke! 	 ja ütlevad: „Häda, häda, sa suur linn, kes olid riietatud kalli lõuendi ja purpuri ja helkjaspunase riidega ning olid ilustatud kulla ja kalliskivide ja pärlitega, sest ühe silmapilguga on nii suur rikkus hävitatud!”


Kasi ye' pe to' e'sa' pʉra rɨ iyesi, ɨ'rɨ rɨ ɨri pʉra rɨ to' esi. 	 ja nende suust ei ole leitud kavalust; nemad on veatud.


Sises uya ta'pʉ, “Ɨsɨ sɨ, Korasin pon kon! Ɨsɨ sɨ, Pe'saita pon kon! Apʉne pʉra eke Papa tʉrawasooi e'ku'sa' na'ne' apata'se' kon yau, e'ku'sa' yau, Taya mɨrɨ awonsi'kɨ Saitan pon kon koro'tau, pena rɨ to' era'tɨ'pʉ nesii'no tʉmakooi kon apai isa'ka'si ya' tepontɨi' to' ereutasa' nesii'no urumɨrʉ'pʉ yau. 	 Häda sulle, Korasin, häda sulle, Betsaida! Sest kui Tüüroses ja Siidonis oleksid sündinud need vägevad teod, mis teie juures on sündinud, küll nad oleksid ammu kotiriides ja tuhas istudes parandanud meelt!


Mɨrɨpan piyapai Makoi utɨ'pʉ. Inserʉ amʉ' uyee'pʉ ipika'tɨi'. 	 Siis kurat jättis Ta rahule. Ja vaata, Ingleid tuli Tema juure, ja Need teenisid Teda.


Pata, Sises pokapɨtʉ'pʉ to' uya kurusu' pona na'ne' airɨ iyesi'pʉ umɨ, mɨrɨ umɨ yau emenna' pe tɨ' akasa' uruwai' pe esi'pʉ ɨnʉ' rɨ emaikasa' rʉ'pʉ pen nɨ ya'. 	 Aga seal paigas, kus Ta oli risti löödud, oli aed ja aias uus haud, kuhu veel iialgi ei olnud kedagi pandud.


Serɨ ton pɨ' si enupan auya mɨrɨ. Tanporon ɨmeruntɨrʉ ke ɨnenupanʉ ton ipori'ma' mɨrɨ awonsi'kɨ to' esereme'kɨ. Ɨnʉ' rɨ tenu yau pʉra ɨku'nin. 	 Seda räägi ja manitse ning veena kõige nõudlikkusega. Keegi ärgu põlaku sind!


Pata ema'tane, Sises utɨ'pʉ tʉ'kenan pata ya'. Ka'pon amʉ' esi'pʉ iwarinpa pɨ'. Mɨrɨpan eposa' tʉuya'nokon a'tai, ereutanʉkʉ i'se to' esi'pʉ, itɨ namai'. 	 Ja päeva tulles väljus Ta ja läks tühja paika; kuid rahvahulgad otsisid Teda ning tulid Tema juure. Ja nad pidasid Teda kinni, et Ta ei läheks ära nende juurest.


E'tane, esa' wannɨ pe iye'to' iwarinpatɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ serɨ ton nɨ nin si e'tʉrʉ mɨrɨ ɨyena'nokon nɨ nɨrɨ. 	 Otsige vaid Tema Riiki, ja see k


Mɨrɨ awonsi'kɨ kʉrɨ uyewan kon warinpanin uya Iya'kwarʉ usenuminkato' i'tu, apʉne pʉra Iya'kwarʉ ɨpʉrema wakʉ ton Papa nʉkupʉ'san pona Papa e'to' i'se awɨrɨ. 	 Aga südamete uurija teab, mis Vaimul on mõttes, et Ta kooskõlas Jumalaga kostab pühade eest.


“Kʉrʉpo'po pɨ' te'san uya se kasa tato' oton ipɨ', ‘Tanporo wakʉ ton i'se ɨwe'sa' rʉ'pʉ utɨ'pʉ man, tanporo ɨimamin ton, wakʉ pe ɨwe'to' utɨ'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ epoto' auya oton pen nɨ.’ 	 Ja puuvili, mida su hing ihaldas, on su käest ära läinud, ja kõik, mis lihav ja läikiv, on su käest ära läinud, ja seda sa enam ei leia!


tʉpun winɨ main, Mosi' winon nonka'pʉ tʉuya winɨ apiyontɨn nɨto' iya mɨrɨ awonsi'kɨ iyawɨrɨ e'nɨto' ton pokon pe. Ika'to' pe tʉuya iye'ku'to' esi'pʉ tikin nan pe asa'ron apai, usewankaman pʉra si iyesi tʉku'se; 	 kaotas käsusõnade käsu seadlustega, et Ta need kaks looks Enese sees üheks uueks inimeseks, tehes rahu,


Wʉ' ponsi'kɨ tʉu'tɨ kon koro'tau, Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Ɨnʉ' pɨ' rɨ ɨnene'pʉ kon kʉsekamatʉu, Ka'pon, Papa winon eri'sa' e'mʉ'sa'ka pʉ'kʉ pona rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja kui nad mäelt alla läksid, keelas Ta neid, et nad ühelegi ei jutustaks, mis nad olid näinud, enne kui Inimese Poeg on surnuist üles t


Mɨrɨ pata nɨmɨ'pʉ to' uya, mɨrɨpan kon utɨ'pʉ Kiyarari poro. Sises esi'pʉ mɨrɨ yau tesi tukai' ɨnʉ' uya rɨ ti'tu i'se pʉra, 	 Ja nad läksid sealt ära ja rändasid läbi Galilea. Ja Ta ei tahtnud, et keegi saaks teada.


“To' ma'tanʉkʉ'pʉ iya, kamoro ɨri ton, mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon nʉ'san ena' nin si kiyari e'kwa tʉrʉ iya tʉrepanin nan nin si ena', umɨ winɨ tʉneporonʉ kon yapai,” ta'pʉ to' uya. 	 Nad ütlesid Temale: „Need kurjad ta hukkab ära kurjasti ja annab viinamäe teiste aednike kätte, kes annavad temale vilja omal ajal.”


Urɨ kʉsapurɨtʉu, ukʉipʉnʉ tʉrawasooi ku'tane uya pʉra rɨ. 	 Kui Ma ei tee Oma Isa tegusid, siis ärge Mind uskuge;


Mɨrɨ tʉpo, Paarʉ nee'pʉ to' uya Areyo'pakas itese' pata'se' ya'. Mɨrɨ yau, “Ina auro'ka' serɨ emenna' ɨyekareei ke,” ta'pʉ to' uya ipɨ'. 	 Ja nad võtsid ta kinni ja viisid ta Areopaagi ning ütlesid: „Kas me võiksime teada saada, mis uus õpetus see on, mida sa õpetad?


Sises uya eikʉ'pʉ, “Ekama uya serɨ ɨpɨ', Pi'ta, kɨrɨtɨkɨ uturumʉ rawɨrɨ serɨ pe, osorʉwau ite'kwa ui'tunin pe pʉra ɨye'ku'to' oton,” ta'pʉ iya. 	 Kuid Ta ütles: „Ma ütlen sulle, Peetrus: kukk ei laula täna mitte enne, kui sina oled kolm korda salanud, et sa Mind tunned!”


Soisa amʉ' epuru uya serɨ etasa' a'tai, itɨ'pʉ eke soisa amʉ' epuru piya' ekamase'na, “Ɨ'rɨ kupʉ auya? Roman pe sa'ne man ko!” ta'pʉ iya. 	 Kui pealik seda kuulis, läks ta ja teatas seda ülempealikule ning ütles: „Mis sa nüüd teed? See inimene on ju Rooma kodanik!”


Tʉron kon uya ipoitorʉ ton a'si'pʉ, ipan pe rɨ to' kota'ma'pʉ to' uya, mɨrɨ awonsi'kɨ to' wɨnɨ'pʉ rɨ to' uya. 	 veel teised võtsid tema sulased kinni, kohtlesid neid ülbesti ja tapsid nad ära.


Mɨrɨ rɨ ta tane, auta'tɨsa' pe iyesi yau are' e' apai mɨ airon nɨ i'naino airon, mɨrɨ awonsi'kɨ i'naino waraino pen nɨ utare'na'tɨsa' ipatamasa' are' e' ya', mɨrɨ entai kuru rɨ nin serɨ ton, i'naino ton ipanta ton, esi mɨrɨ itare'na'tɨ tʉye' are' e' kuru rɨ nin pona! 	 Sest kui sina loomulikust metsõlipuust oled ära lõigatud ja loomu vastu oled jätkatud väärisõlipuu külge, saati siis, et nemad kui loodud oksad, jätkatakse iseeneste õlipuu külge.


Mɨrɨpan tʉtaan'pʉ nonka iya pe iyesi yau mɨrɨpan uya tʉron nɨ warawo' mari'ma yau, iyekuma pe rɨ iyesi mɨrɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja kui naine enese lahutab oma mehest ja läheb teisele, siis ta rikub abielu!”


Isapema tʉpo, to' uya iponka'pʉ, mɨrɨpan pontɨ'pʉ to' uya ipon ya', mɨrɨpan arɨ'pʉ to' uya kurusu' pona ipokapɨ'se'na. 	 Ja kui nemad Teda olid naernud, v


Non a'kwarʉ eposa' uya'nokon pʉra iyesi, e'tane iya'kwarʉ Papa winɨpaino, ito'ka'nʉ'to' kon pe Papa uya urepa'pʉ kon ike. 	 Sest otsekui ihu on üks ja tal on palju liikmeid, aga k


Main uyee'pʉ kapuru' apai, “Umu pʉse rɨ, Unanʉmʉ'pʉ. Imaimu etatɨ',” tawon. 	 Ja hääl kostis pilvest ning ütles: „See on Minu Äravalitud Poeg, Teda kuulake!”


“Itepuru uya ta'pʉ ipɨ', ‘Wakʉ kuru rɨ ku'sa' auya man, upoitorʉ, wakʉ mɨrɨ awonsi'kɨ usauro'nɨsa' awɨron! Tu'kan pen nʉ'kwɨ rɨ pɨ' yawɨrɨ ɨwe'sa' man. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', tu'kan nɨ esa' pe ɨnonka uya. Ɨsi'kɨ, pori' pe ɨyepuru esi pokon pe e'tanʉ'kɨ,’ ta'pʉ iya. 	 Tema isand ütles talle: See on hea, sa hea ja ustav sulane! Sa oled pisku üle ustav olnud, ma panen sind palju üle; mine oma Issanda r


E'tane pʉra rɨ ekama uya ɨpɨ'nokon, Satan pon kon uya parɨ imoronkato' oton eseru aimenka weyu e'seposa' a'tai ɨmɨrɨ'nokon entai,” ta'pʉ iya. 	 Aga Ma ütlen teile: Soodomamaal on hõlpsam põli kohtupäeval kui sinul!”


Ito'ka'nʉkʉ auya'nokon pʉra iyesi wakʉ iwa pe iyesi ɨpona'nokon tikin nɨ ka'pon eri'to' pe ka'pon amʉ' iwano' pe, tanporon kon ka'pon amʉ' ekota'ma entai,” ta'pʉ iya. 	 ega sellele, et teile on parem, et üks inimene sureb rahva eest kui et kogu rahvas hukkub!”


Roman amʉ' soisaai ton epuru uya ensa' a'tai, Papa apurɨpɨtʉ'pʉ iya, “I'napai rɨ kuru rɨ ka'si, pʉse rɨ esi'pʉ mɨrɨ wa ipokena' e' pe,” ta'pʉ iya. 	 Aga kui pealik nägi, mis sündis, andis ta Jumalale au ning ütles: „See inimene oli t


Moro tʉron kon karimeru amʉ' esi mɨrɨ, serɨ yau pʉra rɨ marɨ. Kamoro nɨrɨ nepʉ uya. To' uya nɨrɨ umaimu eta, mɨrɨ awonsi'kɨ tikin nɨ iten to' esi, tikin nɨ nɨrɨ to' pa'simanin esi. 	 Ja Mul on veel teisi lambaid, kes ei ole sellest tarast; needki ma pean tooma siia, ja nad kuulevad Minu häält, ja siis on üks kari ja üks Karjane.


Mɨrɨ pɨ' nin si Papa itese' pɨ' e'to' uya tanporon nɨ i'se ɨwe'to' kon ke ɨrepa kon mɨrɨ eke pe rɨ itesa' pe te'to' ke Kʉrai Sises yawɨrɨ. 	 Aga küll minu Jumal täidab kõik teie vajaduse Oma rikkust mööda auga Kristuses Jeesuses.


Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨmɨrɨ'nokon nɨ nɨrɨ si esi kamoro Sises Kʉrai iwano' pe ikɨ'masa' kon koro'tau. 	 kelle seast ka teie olete Jeesuse Kristuse poolt kutsutud,


a'sito' tʉuya'nokon ipɨkɨrɨ oton nɨ imaimu eta i'se to' esi'pʉ. 	 et kavaldamisega midagi Tema suust kätte saada.


Moine ka'pon ereutasa' esi'pʉ winto po, Iu'tai'kos itese'. Kʉrɨ rɨ e'nʉnpɨtʉ'pʉ, miyarɨ rɨ Paarʉ usaurokʉ koro'tau, mɨrɨpan e'nʉnkaa'pʉ ipan pe, nʉta'mo'kai osorʉwawon ikawono ɨutɨ apai. Mɨrɨpan uma'tasa' anʉmʉ'pʉ to' uya eke' pe. 	 Aga üks noor mees, Eutühhos nimi, istus aknal; ja kui Paulus kauemini kõneles, tuli raske uni tema peale ja ta kukkus magades kolmandalt korralt alla ja tõsteti üles surnuna.


Kamoro uya nin si isapema mɨrɨ, to' eta'tapɨtʉ ipona, to' uya ari'po'pɨtʉ; mɨrɨ awonsi'kɨ to' uya iwɨnɨ. Osorʉwau wʉi pata'pʉ pe, iye'mʉ'sa'kato' oton,” ta'pʉ iya. 	 Ja need pilkavad Teda ja sülitavad Ta peale ja peksavad Teda rooskadega ja tapavad Tema, ja kolme päeva pärast t


Mɨrɨpan enna'po'pʉ tʉpoitorʉ ton piya', mɨrɨpan uya ta'pʉ to' pɨ', “Mɨrɨ si e'nʉn nɨ pɨ' rɨ mɨrɨ awonsi'kɨ umoronka'nɨ pɨ' rɨ ɨwesi kon? Apʉne entɨ'! Iweyu e'seposa' man! Ka'pon, Papa winon eparankasa' man tʉmakooikena' nan ena'! 	 Siis tuleb Ta Oma jüngrite juure ja ütleb neile: „Te ikka veel magate ja puhkate! Vaata, tund on ligi ja Inimese Poeg antakse patuste kätte!


Ikʉrʉpo'poma auya wapiya pe' ɨiwano' pe iyesi'pʉ pen mɨrɨ? Mɨrɨ awonsi'kɨ ikʉrʉpo'poma tʉpo, itepe'pʉ esi'pʉ ɨiwano' pe pen nɨ pe' mɨrɨ? Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' tʉku'sen pen nɨ kupʉ'pʉ auya? Ka'pon amʉ' pɨ' pe' kasi pe ɨwe'sa' pe ekama auya e'tane, kasi pe ɨwe'sa' Papa pɨ',” ta'pʉ iya. 	 Eks see su käes olles olnud sinu oma, ja kui see oli müüdud, eks see olnud ka siis sinu meelevallas? Mispärast oled sa seda ette võtnud oma südames? Sina ei ole valetanud inimestele, vaid Jumalale!”


upika'tɨ'pʉ iya 'nokon, ipokena' ku'sa' wenai pen, e'tane ɨsentu'ke' pe tesi wenai. Upika'tɨ'pʉ iya 'nokon entuka'nɨ pe kanan e'nɨ ekorʉka winɨ mɨrɨ awonsi'kɨ emenna' pe Wakʉ A'kwarʉ winɨ ekonekan ke, 	 siis Ta päästis meid, ei mitte õiguse tegude tõttu, mida me oleksime teinud, vaid Oma halastust mööda uuestisünni pesemise ja Püha Vaimu uuendamise kaudu,


Miyarɨ rɨ Sises esi'pʉ tʉpoitorʉ ton auro'ka pɨ', mɨrɨpan uya ta'pʉ, “Ɨri pe ɨtonpa uya ɨku'sa' yau, ɨri inkupʉ'pʉ ekama ta ipɨ', asa'ken esii'ma. Amaimu etasa' iya yau, mɨrɨ nin si ɨtonpa pe ina'posa' auya. 	 Aga kui su vend eksib sinu vastu, siis mine ja noomi teda nelja silma all. Kui ta sind kuulab, siis sa oled oma venna võitnud.


Sises uya ekama'po'pʉ, “Ɨ'rɨ i'se me'an?” ta'pʉ iya. Mɨrɨpan eikʉ'pʉ iya, “Pʉsamoro asa'ron kon umunkɨ amʉ' iku'kɨ to' ereutato' pe ɨyenwo'netʉ winɨ, tʉron nɨ akamisi winɨ esa' wannɨ pe ɨwe'to' yau,” ta'pʉ iya. 	 Aga Ta ütles naisele: „Mida sa tahad?” Tema ütles Temale: „Ūtle, et need mu kaks poega istuksid üks Su paremale ja teine Su vasakule käele Sinu Kuningriigis!”


Mɨrɨ a'tai i'napairon i'tuto' auya'nokon oton, mɨrɨpan uya imo'kasa' pe ɨkupʉ kon mɨrɨ,” ta'pʉ iya. 	 ja tunnetate tõe, ja tõde teeb teid vabaks!”


Iye'ku'sa' rʉ'pʉ etasa' tʉuya a'tai, Sises ekanwa'tɨ'pʉ kanau ya', mɨrɨpan kon utɨ'pʉ tʉpoitorʉ ton pokon pe tʉ'kena'pɨ ya'. Tu'kan kon nɨ ka'pon amʉ' uya serɨ eta'pʉ, mɨrɨpan kon utɨ'pʉ tʉ'ta kon po Sises pɨkɨrɨ pata ton apai'ne. 	 Kui Jeesus seda kuulis, läks Ta sealt paadiga ära tühja paika üksipäini. Ja kui rahvahulgad seda kuulsid, käisid nad linnadest jala Tema järel.


Koneriyas uya enari'ke' pe esii'ma ene'pʉ, “Ɨ'rɨ na'kɨ i'se me'ai', uyepuru?” ta'pʉ iya ipɨ'. Inserʉ uya ta'pʉ ipɨ', “Papa epori'masa' man entu'manin nan repasa' auya pɨ', ɨwɨpʉremasa' pɨ' tʉpɨ'. 	 Tema aga vaatas Inglile otsa, lõi kartma ning ütles: „Isand, mis on?” See ütles talle: „Sinu palved ja su annid on tõusnud Jumala ette sind meelde tuletama.


mɨrɨpan uya, “Main uya, ‘Ka'pon pɨ' ɨri ta pʉra iyesi eta tʉpo pʉra rɨ mɨrɨ awonsi'kɨ inkupʉ'pʉ eposa' pen nɨ e'tane,’ tasa',” ta'pʉ iya. 	 „Kas meie seadus inimese hukka mõistab, enne kui ta tema üle kuulab ja teada saab, mis ta on teinud?”


Tʉron kon uya inekamanʉ apurɨ'pʉ, e'tane tʉron kon uya apurɨ'pʉ pen. 	 Siis ühed veendusid tema sõnus, teised aga ei uskunud mitte.


Isose' esi'pʉ Ma'ta'tayas mu pe. Ma'ta'tayas esi'pʉ Emos mu pe. Emos esi'pʉ Ne'an mu pe. Ne'an esi'pʉ E'sʉrai mu pe. E'sʉrai esi'pʉ Nakei mu pe. 	 see oli Matatia, see oli Aamose, see oli Nahumi, see oli Esli, see oli Nangai,


Mɨrɨ a'tai, tʉron nɨ inserʉ uyepʉ ene'pʉ uya wʉi enu uye'to' winɨpai, Papa nurɨnan uya a'si'pɨ'nɨto' ike esa' pe, mɨrɨpan ukɨ'pɨ'nʉnpɨtʉ'pʉ eke pe asakɨrɨ'nan kon inserʉ amʉ' pana ya' Papa nʉrepa'san to' pana'pano ke non mɨrɨ awonsi'kɨ parau kota'mato' pe to' uya. 	 Ja ma nägin teist Inglit tõusvat päevatõusu poolt, ning ta käes oli elava Jumala pitsat, ja tema hüüdis suure häälega nendele neljale Inglile, kellele oli antud teha kahju maale ja merele,


Mɨrɨ ema'sa' yau, anpisin ton kuru rɨ iye'sa' kon nʉ'san Iweyu Rʉ'pʉ pɨ' uya Surusiran pona Sises utɨ etasa' esi'pʉ. 	 Järgmisel päeval, kui palju rahvast, kes oli tulnud pühi pidama, kuulis, et Jeesus tuleb Jeruusalemma,


Epoka'sa' auya'nokon nɨ sa'ne tanporo i'se ɨwe'to' kon ta auya'nokon! Tanporon esa' pe rɨ ɨyenaka'sa' kon ta auya'nokon! Kin pe rɨ ɨyenapɨ'ka'sa' kon ina a'kɨrɨ pʉra rɨ ta auya'nokon! Kin pe kuru rɨ ɨyenapɨ'sa' kon i'se e'ai', ɨpokon pe ina e'to' pe kin pe! 	 Samuti kui pasun annab segast häält, kes siis hakkab valmistama s


Miyarɨ ka'tɨ' A'peres pɨ', wakʉ ye' pe Kʉrai yau i'tusa'. Miyarɨ ka'tɨ' Arestoporos tonpa ton pɨ'. 	 Tervitage Apellest, kes on läbi katsutud Kristuses. Tervitage Aristobulose perekonda.


Papa A'kwarʉ uya uko'man nɨto' tʉrʉ; se pe rɨ nin ka'pon meruntɨrʉ esi mɨrɨ. Main ton ayauro'kasa' uya 'nokon na'ne' ike esi, a'kwarʉ wannɨ mɨrɨ awonsi'kɨ uko'man nɨto' ku'nin. 	 Vaim on, kes teeb elavaks; lihast ei ole kasu millekski; sõnad, mis mina teile olen rääkinud, on vaim ja on elu.


“10 kaisaron iretʉ amʉ' meneine' nan esi 10 pan kon kin amʉ', apʉne rɨ itepuru pe to' enasa' pʉra rɨ marɨ iyesi. E'tane kin pe to' e'to' oton tikin ite'kwa kʉra' emiya era'tɨto' airɨ rɨken ene pokon pe. 	 Ja need kümme sarve, mis sa nägid, on kümme kuningat, kes ei ole veel saanud valitsust, aga nad saavad võimu kui kuningad üheks tunniks ühes metsalisega.


E'tane to' utɨsa' pariki'si ta' a'tai, to' eporo to' uya pʉra iyesi'pʉ. Mɨrɨ pɨ' to' enna'po'pʉ ɨsekamase'na, 	 Kui nüüd sulased kohale jõudsid, ei leidnud nad neid vangihoonest. Nad tulid tagasi ja andsid seda teada,


“‘Serɨ tʉpo, enna'poto' oton Tepi' iwʉ' rʉ'pʉ uta'mo'kasa' konekase'na, mɨrɨpan a'motasa' amɨ uya emenna' pe, inna'po uya pena iyesi'pʉ kasa. 	 „Pärast seda Ma tulen jälle ja ehitan üles Taaveti lagunenud maja ning parandan ära tema varemed ja püstitan ta uuesti,


Mɨrɨ a'tai, iwan pe iyesi'pʉ, enta'napai iyesi'pʉ. Iti'kiyari ekoneka koro'tau, Papa uya itenu a'kwaka'pʉ. 	 Ja temale tuli nälg ning ta tahtis süüa. Aga kui talle rooga valmistati, jäi ta otsekui enesest ära


Wakʉ pe pe' ka'pon esi tanporo non pon eponin ta'kwarʉ nonkai'ma? Kane ku! 	 Sest mis kasu on inimesel sellest, kui ta kogu maailma kasuks saaks, aga oma hingele kahju teeks?


E'tane Pi'ta esi'pʉ mʉra'ta nau itenupɨkɨrɨ e'nɨ pɨ'. Tʉron nɨ ipoitorʉ use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ni'tunʉ, enna'posa' uyee'pʉ, mɨrɨpan uya mɨrɨ yawon uri'san auro'ka'pʉ, mɨrɨpan uya Pi'ta ewonnʉkʉ'pʉ. 	 Ja Peetrus seisis väljas ukse ees. Siis läks teine jünger, kes oli tuttav ülempreestrile, välja ja rääkis uksehoidjaga ning viis Peetruse sisse.


Pʉse rɨ si umʉre ima'tasa' kasa, iye'sa' rʉ'pʉ e'mʉ'sa'kasa' pe rɨ upona iyesi pɨ'. Itano'masa' rʉ'pʉ e'seposa',’ ta'pʉ iya to' pɨ'. Mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ enta'nan pɨ'. 	 sest see mu poeg oli surnud ja on ellu virgunud, ta oli kadunud ja on leitud! Ja nemad hakkasid r


Mɨrɨ yau nin si, iweyu e'sepokaa'pʉ mɨrɨ. Tentu'pʉ weyu rʉ'pʉ a'tai, Era' uya enta'nan kupʉ'pʉ eke ton itepuru ton, soisa amʉ' epuru ton, mɨrɨ awonsi'kɨ eke ton Kiyarari pata yawon kon ewe'to' iya. 	 Kui nüüd paras aeg oli tulnud, mil Heroodes oma sünnipäeval tegi söömaaja oma suurtele isandatele ja pealikuile ning Galilea ülemaile,


Inke pʉra rɨ etasa' tʉuya a'tai, aiko rʉ'kwɨ makoi a'kwarʉ yen imʉre uri'san uyee'pʉ i'ta piya' ata'mo'kai'. 	 Sest üks naine, kelle tütrekesel oli rüve vaim, oli Temast kohe kuulda saanud ja tuli ning heitis ta jalge ette maha.


Iyapiyo' ton esi tepuru kon enupɨkɨrɨ kasa e'tɨ'. Iye'sa' a'tai, mʉra'ta wɨpɨtʉ iya a'tai, inke pʉra to' uya a'koka iyewonto' pe. 	 Ja teie olge inimeste sarnased, kes ootavad oma isandat, millal ta lahkub pulmast, et kui ta tuleb ja koputab, nad kohe temale avaksid.


“Ɨnʉ' uya Itepuru usenuminkato' i'tu'pʉ? Mɨrɨ pe pʉra, ɨnʉ' rɨ esi'pʉ ipana'tɨnin pe?” 	 Sest kes on ära tundnud Issanda meele? Või kes on olnud Tema nõuandja?


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', ɨ'koro'ta'nokon pu'kena' amʉ', ta'kwarʉkena' nan mɨrɨ awonsi'kɨ ti'sa amʉ' ennoko uya to' tonpa ton tʉ'kato' auya'nokon oton mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon pokapɨ'to' auya'nokon kurusu' pona mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon nɨ ari'po'pɨ'to' auya'nokon oton ɨusenupato' kon iwʉ' tau, mɨrɨpan kon nɨ e'ma'pʉkapɨ'to' auya'nokon oton tʉron nɨ pata yapai'ne tʉron nɨ pata ya'ne. 	 Seepärast, vaata, Ma läkitan teie juure prohveteid ja tarku ja kirjatundjaid! Ja muist neist te tapate ja lööte risti, ja muist neist te piitsutate oma kogudusekodades ja kiusate neid taga ühest linnast teise,


Pata eposa' tʉuya'nokon a'tai, pata tʉto' tʉuya'nokon itau, ka'tawon ɨutɨ ta' to' utɨ'pʉ. Pʉsamoro iyamʉrasa' kon esi'pʉ; Pi'ta, Isaan, Isens, Anturu, Piri', Tamas, Pa'taramiu, Ma'siu, Isens (Arʉ'piyas mu), Saiman (Usera' tukai' tesa'sen), mɨrɨ awonsi'kɨ Isutas (tʉron nɨ Isens mu). 	 Ja kui nad olid jõudnud linna, siis nad läksid ülemisse tuppa, kus nad olid asumas, Peetrus ja Jakoobus ja Johannes ja Andreas, Filippus ja Toomas, Bartolomeus ja Matteus, Jakoobus, Alfeuse poeg ja Siimon Selootes ja Juudas, Jakoobuse vend.


Ɨyenu kon yau nesii iweyu anʉnsa' auya'nokon a'taino rʉ'pʉ, meruntɨ pe ɨye'soto'ka'pʉ kon eke rɨ sa'man usi'tun nɨto' annawɨrɨ rɨ. 	 Aga tuletage meelde endisi päevi, mil teie, olles valgustatud, talusite palju kannatamiste võitlust,


Piri' esi'pʉ Pe'saita winon, Anturu mɨrɨ awonsi'kɨ Pi'ta pata'se' winon pe. 	 Aga Filippus oli pärit Betsaidast, Andrease ja Peetruse linnast.


Esuwerʉ amʉ' pen weyu pe te'ton to' ena' ɨyeseru enpoikanin pe, Esuwerʉ amʉ' apurɨto' ipɨkɨrɨ pe kanan,” ta'pʉ iya. 	 valguseks, mis peab ilmuma paganaile ja auhiilguseks Oma rahvale Iisraelile!”


“Tʉrawaso amʉ' iye'sara'tɨsa' kon e'tʉrawasoman pɨ' 5 a'kʉra' a'tai uyee'pʉ tʉpʉrataai kon ipun si epose'na. 	 Kui nüüd need tulid, kes üheteistkümnendal tunnil olid palgatud, said nad igaüks ühe teenari.


Tʉusentu'masan pe e'tɨ', ɨkʉipʉnʉ kon esi tʉusentu'masen pe kasa. 	 Olge armulised, n


Ɨ'rɨ rɨ kʉsatʉu; ɨpʉrataai kon yen nɨ, apaikii kon nɨ, asapatooi kon nɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ asanta tawon kon pɨ', ‘Miyarɨ,’ ta'pʉ auya'nokon si'kɨrɨ rɨ kereutatʉu. 	 Ärge kandke kukrut ega pauna ega jalatseid ja teel ärge kedagi teretage.


Mɨrɨ kasa rɨ Satan mɨrɨ awonsi'kɨ Komora mɨrɨ awonsi'kɨ pata ton ipiyawo'nan yawon kon e'tʉrʉ'pʉ ekuman mɨrɨ awonsi'kɨ nɨkɨ eseru ya'. Apo' inkero' ke ekota'man nɨto' ento' ipɨ' pe to' esi'pʉ. 	 nagu Soodoma ja Gomorra ja nende ümberkaudsed linnad, kes samal kombel kui needki elasid porduelu ja ajasid taga teist liha, on hoiatavaks näiteks, kannatades igavese tule nuhtlust.


Pʉsamoro esi ɨri pe iteseru usi'nʉnkan pe usewe'nɨto' yau, enta'nan pɨ' aya'kɨrɨ'nokon, mara rʉ'kwɨ rɨ to' ɨpiyɨ'to' pʉra rɨ—karimeru amʉ' pa'simanin nan tiwano' kon pe tʉuta're'tɨsan pe rɨ to' esi. Kapuru' tuna a'kɨron pen pe rɨ to' esi, a'setun nʉposi'manʉ; wʉi a'taino yʉi ton, iteperu pʉnon, mɨrɨ awonsi'kɨ ikuru'kasa'—asa' ite'kwa ima'tasa' pe to' esi. 	 Nemad on teie armastussöömaaegadel mustuselaigud, kes kartmatult ühes pidutsevad iseendid nuumates; nad on tuulte aetavad veeta pilved, sügisesed viljata puud, kahekordselt surnud, juurtega välja kistud,


Apʉne pʉra Papa esi'pʉ pori' pe tanporo rɨ tʉmɨrɨ rɨ esi pɨ' iyau, 	 Sest Jumal arvas heaks kõik täiuse lasta elada Temas


enuri'nɨ koro'tau wakʉ e'ku'nɨto' enupɨkɨrɨ—a'kwa yau eke Papa, itese' pɨ' e'nɨto' mɨrɨ awonsi'kɨ upika'tɨnin kon, Sises Kʉrai usenpoika, 	 oodates õndsa lootuse täitumist ja suure Jumala ning meie Õnnistegija Jeesuse Kristuse auhiilguse ilmumist,


Ewai' ta auya a'tai, ewai' ka'kɨ; kane ta auya a'tai, kane ka'kɨ rɨ nɨrɨ. Tʉron nɨ pe ausaurokʉ a'tai mɨrɨ esi Makoi winon pe. 	 vaid teie kõne olgu: Jah, jah, või: Ei, ei; aga mis üle selle on, see on kurjast.


Tʉtonpa ton pokon pe na'kɨ iyesi tukai' to' utɨ'pʉ tikin nɨ wʉi rɨ. Mɨrɨ a'tai, iwarinpa pɨ' to' e'sara'tɨ'pʉ tʉtonpa kon amʉ' koro'tau. 	 Nad arvasid Tema olevat kaasteekäijate seas, ja käisid ühe ühe päeva tee ning otsisid Teda sugulaste ja tuttavate juurest;


5 kaisa rɨ eponin nʉ'pʉ uya 5 kaisarɨ rɨ marɨ ipona tʉneporo'pʉ tʉrʉ'pʉ itena'. ‘Uyepuru, 5 kaisa rɨ ipaikii urepa'pʉ auya, mɨrɨpan tonpa'tɨsa' uya man mɨrɨ rɨ tʉtʉrawasomai', 5 kaisarɨ rɨ marɨ ipona,’ ta'pʉ iya. 	 Siis astus esile see, kes oli saanud viis talenti, ja lisas teist viis talenti juure ja ütles: Isand, viis talenti sa usaldasid mu kätte; vaata, ma olen nendega saavutanud teist viis!


Ɨ'rɨ ken si ku'nin pe main esi mɨrɨ? Iponantɨsa' mɨrɨ makoi esi pɨ', ekamasa' rʉ'pʉ Epʉra'an pa rʉ'pʉ uyepʉ pona rɨ. Papa uya main tʉrʉ'pʉ inserʉ amʉ' poro Mosi', ka'sanawon wannɨ ena' ka'pon amʉ' enakan pe. 	 Milleks on siis käsk? See on üleastumiste pärast juurde lisatud seniks, kui tuleb sugu, kellele oli antud tõotus; ja käsk seati inglite kaudu vahemehe käe läbi.


“Esuwerʉ amʉ' kin pe' ɨmɨrɨ?” tukai' Paire' uya ekama'po'pʉ. “Ewai', mʉkayai'ne' kasa rɨ,” tukai' Sises uya eikʉ'pʉ. 	 Ja Pilaatus küsis Temalt: „Oled Sa Juutide Kuningas?” Tema vastas ning ütles Temale: „Jah, olen!”


Main, uneta'pʉ Epʉn winɨpai uya kanan uyauro'kakaa'pʉ, “Enta mɨrɨ kareta amon imo'ka ta inserʉ enapai kʉrɨ rɨ parau mɨrɨ awonsi'kɨ non po iye'mʉ'sa'kasa' na'ne',” tawon. 	 Ja hääl, mida ma taevast kuulsin, rääkis jälle minuga ja ütles: „Mine võta avatud raamatuke Ingli käest, kes seisab mere ja maa peal!”


To' e'kama'pʉ ama'ai Sises a'si pɨ' iwɨto' pe tʉuya'nokon. 	 ja pidasid isekeskis n


Tʉron nɨ a'tai nin si, tʉweyu kon e'seposa' a'tai, tamʉtʉ ton pokon pe Sakaraya e'tʉrawasoma esi'pʉ, use'man nɨto' Papa ena' tʉrawasoma pɨ' Surusiran po, Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' tau. 	 Aga sündis, kui ta oma teenistuse järjekorras oli preestritalitusi toimetamas Jumala ees,


Mɨrɨpan pɨ' panton ekama'pʉ iya se tawon: “Ka'pon eke ton mʉre pe iyentusa' rʉ'pʉ utɨ'pʉ ɨnnon nɨ pata ya' kin pe tanʉnto' pe mɨrɨ awonsi'kɨ tenna'poto' pe. 	 Sellepärast Ta ütles: „Ūks suursugune inimene läks teele kaugele maale, et omandada kuningriik ja tulla tagasi.


Mɨrɨ a'tai, karimeru mʉre ene'pʉ uya. Iye'mʉ'sa'kasa' esi'pʉ apono' aporo' po, asakɨrɨ'nan kon ene amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ itepuru ton esi'pʉ iwoi. Karimeru mʉre usene'pʉ iwɨsa' rʉ'pʉ pe, 7 kaisa rɨ iretʉ mɨrɨ awonsi'kɨ 7 kaisa rɨ itenu ton esi'pʉ. Mɨrɨ ton esi'pʉ 7 kaisaron kon Papa A'kwarʉ amʉ' serɨ non emʉ' kaisa rɨ enno'sa' kon. 	 Ja ma nägin keset aujärge ja nelja olendit ja keset vanemaid seismas Talle, Kes oli otsekui tapetud; ja Tal oli seitse sarve ja seitse silma, mis on Jumala seitse vaimu, kes on läkitatud kogu ilmamaale.


Eke pe rɨ tanporon yau rɨ! Tanporon wapiya, Papa maimu kuru rɨ e'nonka'pʉ mɨrɨ to' ena'. 	 On paljugi kõikepidi! Kõigepealt see, et nende kätte on usaldatud, mida Jumal on rääkinud.


makoi pɨ', apʉne pʉra ka'pon amʉ' uya uyapurɨ pʉra iyesi pɨ'; 	 patu kohta, et nad ei usu Minusse,


Ɨmɨrɨ si, tʉron kon enupanin, ɨiwano' pe pe' ɨusenupa pen nɨ? Ɨmɨrɨ ama' pe e'nɨ namai' itekare ekamanin, ama'manin pe' ɨmɨrɨ? 	 kuidas sa siis, kes teist õpetad, iseennast ei õpeta; kes kuulutad, et ei tohi varastada, ise varastad;


Ta'pʉ to' uya ɨpɨ'nokon, “Iweyu u'matʉ a'tai, sapeman pe tʉuta'kɨrɨsan e'to' oton, ɨri eseru i'se te'to' kon awɨrɨ te'san,” tawon. 	 kui nad teile ütlesid, et viimsel ajal tuleb pilkajaid, kes käivad oma õelate himude järgi.


Tanporo ka'pon amʉ' mɨrɨ yawon kon aiko ton mɨrɨ awonsi'kɨ eke ton nɨ uya apurɨ'pʉ. “Pʉse rɨ ka'pon esi Papa meruntɨrʉ yau,” ta'pʉ to' uya. Eke kuru tukai' ka'pon amʉ' uya esakʉ'pʉ. 	 Teda panid tähele kõik, nii pisukesed kui suured, ning ütlesid: „See on Jumala vägi, mida kutsutakse Suureks!”


Itisakon nʉ'pʉ uya wapiyaro' inserʉ e'ma'pʉka'pʉ, “Ita'mo'kasa' man! Eke Paperan uta'mo'kasa' man! Tanporon kon ka'pon amʉ' o'pasa' iya tʉyuku waain ke to' uya ensito' pe. Kata'pan tekuma euku, waain ke to' o'pasa' iya,” ta'pʉ iya. 	 Ja veel teine Ingel järgnes temale ning ütles: „Langenud, langenud on suur linn Baabülon, kes oma hooruskiima viinaga on jootnud kõiki rahvaid!”


“Itepuru, pu'kena' pe kɨnyi'tuyai'. 	 Naine ütleb Temale: „Issand, ma näen, et Sa oled prohvet!


Serɨ e'ku'sa' a'tai, tʉron kon e'ne' ton uyee'pʉ ipiya', mɨrɨpan kon usepi'tɨpɨtʉ'pʉ. 	 Kui see oli sündinud, tulid ka teised haiged saarelt ligi ja said terveks.


To' uya enno'sa' kon a'si'pʉ, mɨrɨpan kon uya to' tʉrʉ'pʉ pariki'si ta'. 	 ja pistsid oma käed Apostlite külge ning panid nad üldisesse vanglasse.


“Ɨ'rɨ kupʉ uya i'se me'an ɨiwano' pe?” ta'pʉ iya. “Uyepuru, ennin pe e'pai e'ai',” ta'pʉ iya. 	 „Mis sa tahad, et Ma sulle teeksin?” Tema ütles: „Issand, et ma jälle näeksin!”


To' uya nɨrɨ i'tusa' serɨ tanporon urepa'pʉ auya esi ɨwinon pe tukai'. 	 Nüüd nad teavad, et kõik, mis Sina Mulle oled annud, on Sinult.


Apʉne pʉra iya'kwarʉ eposa' auya'nokon pʉra iyesi enari'ke' pe e'nɨ poitorʉ pe kanan ɨwesi kon pa pen, e'tane Iya'kwarʉ eposa' auya'nokon imunkɨ pe ɨkonekanin kon, mɨrɨpan winɨ, “Apa, Papai,” ta'nokon. 	 Sest te ei ole saanud orjapõlve vaimu, et peaksite jälle kartma, vaid te olete saanud lapsepõlve Vaimu, kelles me hüüame: „Abba! Isa!”


Uma'tan nɨto' iyerikʉ'pʉ na'ne' yau, iyerikʉ'pʉ makoi ya' tikin ite'kwa tʉnakonomaton pe pʉra rɨ; e'tane si iko'manto' nʉko'manʉ'ai'ne', iko'mamʉ Papa iwano' pe i'se iye'to' awɨrɨ. 	 Sest mis Ta suri, seda Ta suri patule ühe korra; aga mis Ta elab, elab Ta Jumalale.


Iyɨpʉrema koro'tau, tʉron nɨ pe itemʉ' ena'pʉ, mɨrɨpan pon ena'pʉ aimu'ne sirɨn pe kamiri' e'wei'tɨ kasa. 	 Ja kui Ta palvetas, muutus Tema näoilme teissuguseks ja Tema riietus läks valgeks ja hiilgavaks.


“E'tane to' eikʉ'pʉ iya, ‘I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon, ɨi'tu uya 'nokon pʉra man,’ ta'pʉ iya. 	 Aga tema vastas ning ütles: T


Mɨrɨpan kon pɨ' panton ekama'pʉ iya, “Ka'pon uya kʉre' itese' si'na' pe te'sen kiyari ye' patama'pʉ tʉmainarʉ yau, mɨrɨpan tʉrʉ'pʉ iya umɨ pɨ' te'san ena'. Mɨrɨpan utɨ'pʉ tʉron nɨ pata ya' ɨko'manse'na inke rɨ. 	 Aga Ta hakkas rääkima rahvale seda tähendamiss


e'tane iyera'tɨ'pʉ to' piyapai, mɨrɨpan utɨ'pʉ. 	 Aga Tema sammus nende keskelt läbi ja läks Oma teed.


Mɨrɨpan uya Parapas nonka'pʉ to' ena', e'tane ari'po'pɨ'to' pe Sises kupʉ'pʉ iya, mɨrɨ awonsi'kɨ itʉrʉ'pʉ iya kurusu' pona to' uya ipokapɨ'to' pe. 	 Siis ta vabastas neile Barabase, aga Jeesust ta laskis rooskadega peksta ja andis Ta risti lüüa.


“Ɨ'rɨ ken kupʉ uya i'se me'atʉu ɨiwano' kon pe?” ta'pʉ iya. 	 Aga Tema ütles neile: „Mida te tahate, et ma teile teeksin?” 37. Nemad ütlesid Talle: „Anna meile, et me üks Sinu paremal ja teine Sinu vasakui pool saaksime istuda Sinu auhiilguses!”


Main pɨ' enupanin nan mɨrɨ awonsi'kɨ Pari'si amʉ' uya uri'san nee'pʉ, iyekuma koro'tau tʉneporo'pʉ kon, mɨrɨpan soto'ka'pʉ to' uya tu'kan kon annau, 	 Seal kirjatundjad ja variserid tõid Tema juure naise, kes oli tabatud abielurikkumiselt. Ja nad panid ta keskpaika seisma


Papa esi mɨrɨ ka'pon uya tʉrepa enupɨkɨron pen, apʉne pʉra tanporon nɨ i'se iye'to' esi ipiyau, apʉne pʉra Papa kʉrɨ rɨ tanporon kon nɨ repanin uko'man nɨ a'kwarʉ ke. 	 Teda ei teenita ka mitte inimeste kätega, otsekui oleks Temale midagi vaja; Tema annab Ise kõigile elu ja õhu ja kõik.


Kamoro si enno'sa' kon uya eporo'pʉ mɨrɨ tasa' iya rʉ'pʉ awɨrɨ. 	 Aga need, kes olid läkitatud, läksid ja leidsid k


E'tane ewarupɨ yau ka'pon usarɨ a'tai, ita'mo'ka, apʉne pʉra a'kwa pe pʉra iyesi ke,” ta'pʉ iya. 	 Aga kui keegi kõnnib öösel siis ta komistab, sest temas ei ole valjust!”


Ina'po uya ɨpiya'—uyewan pe kuru rɨ nin te'sen. 	 tema, see on, mu oma südame!


Mɨrɨ a'tai, Satu'si amʉ', eri'nɨ tʉpo e'mʉ'sa'kan pʉra rɨ iyesi tawon nan uyee'pʉ Sises ekama'pose'na. 	 Ja Tema juure tuleb sadusere, kes ütlevad, et ei ole ülest


Mɨrɨpan ukɨ'pɨ'nʉmʉ'pʉ eke pe: “Ita'mo'kasa' man! Eke Paperan uta'mo'kasa'! Mɨrɨpan enasa' makoi amʉ' pata'se' pe, mɨrɨ awonsi'kɨ makoi a'kwarʉ amʉ', ɨri ton, i'se e'nɨto' kon pen nɨ toron amʉ' pata'se' pe iyenasa'. 	 Ja tema hüüdis võimsa häälega ning ütles: „Langenud, langenud on suur Baabülon ja on saanud kurjade vaimude eluasemeks ja kõigi rüvedate vaimude ulualuseks ja kõigi rüvedate ja vihatud lindude pesapaigaks!


Paire' uya use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton eke ton kuru, ka'pon amʉ' epuru ton mɨrɨ awonsi'kɨ ka'pon amʉ' rɨ nɨrɨ amʉranʉkʉ'pʉ. 	 Siis Pilaatus kutsus kokku ülempreestrid ning rahvaülemad ja rahva


“Nai yau inonkasa' auya'nokon?” ta'pʉ iya to' pɨ'. “Itepuru, entanʉ'kɨ,” ta'pʉ to' uya. 	 Ja Ta ütles: „Kuhu te olete ta pannud?” Nad ütlesid Temale: „Issand, tule ja vaata!”


Tʉron nɨ a'tai, Esuwerʉ amʉ' ɨpʉremato' ya' ina utɨ a'tai, to' poitorʉ pe te'sen uri'san eporo'pʉ ina uya, makoi a'kwarʉ yen pe iyesi'pʉ, mɨrɨpan esi'pʉ pena rɨ te'ku'ton i'tunin pe. Itesa' pe te'san uya eke pe pʉrata eporo esi'pʉ, apʉne pʉra ka'pon amʉ' uya e'ma'pʉ to' ena' te'ku'sen ekamato' pe iya. 	 Aga sündis, kui me läksime palvusele, et meile tuli vastu tüdruk, kellel oli lausuja vaim. See tõi oma isandaile palju kasu lausumisega.


Tɨ' ke to' uya tʉwɨnɨ koro'tau, Si'tipʉn ɨpʉrema'pʉ, “Uyepuru, Sises, uya'kwarʉ anʉnkɨ!” ta'pʉ iya. 	 Ja nad viskasid Stefanost kividega, kuna tema palus Jumalat ja ütles: „Issand Jeesus, võta minu vaim vastu!”


Mɨrɨ ken pe' si wakʉ pe te'sen ena'pʉ mɨrɨ upona uma'tan nɨto' pe? Kane ku! E'tane makoi e'to'ka'nʉ'to' pe makoi pe, uma'tan nɨto' ku'sa' iya uyau wakʉ pe te'sen poro rɨ, main uya apiyontɨn nɨto' poro makoi enato' pe ti'tusen pe ɨri pe kuru rɨ. 	 Kas siis nüüd see, mis on hea, on saanud mulle surmaks? Mitte sugugi! Vaid patt, et ta ilmneks patuna, on selle hea kaudu mulle toonud surma, et patt ise saaks üliväga patuseks käsusõna läbi.


Mɨrɨ a'tai, tʉron kon ka'pon amʉ' Surusiran pon kon usekama'po'pʉ, “Pʉse rɨ pen pe' iwɨnɨ i'se to' na'ne'? 	 Siis ütlesid mõned Jeruusalema elanikest: „Eks See ole See, Keda nad püüavad tappa?


Mɨrɨpan utɨ'pʉ Papa iwʉ' ta', mɨrɨpan enta'na'pʉ ipʉremasa' pʉreti pɨ'. Serɨ e'kupʉ'pʉ Apiya'ta, Papa ena' use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru a'tai. Use'man nɨto' tʉrawasomanin nan nɨken nɨkunʉ Main uya tasa' awɨrɨ. E'tane Tepi' enta'na'pʉ ipɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ tʉtonpa ton nɨ nɨrɨ repapɨtʉ'pʉ iya,” ta'pʉ iya. 	 kuidas ta läks Jumala kotta ülempreester Ebjatari ajal ja s


Era' uma'ta'pʉ tʉpo, inserʉ usenpoika'pʉ iye'ne'pɨtʉ yau Isose' piya', Isi' po, 	 Aga kui Heroodes oli surnud, vaata, siis ilmus Issanda Ingel Joosepile unes Egiptuses


Mɨrɨ yau, Panapas esakʉ'pʉ to' uya Isus tukai', “Eke pe iyesi,” ta'pʉ to' uya, mɨrɨpan Paarʉ esakʉ'pʉ to' uya Ɨrʉmes tukai', apʉne pʉra tʉusauro'sen pe iyesi pɨ'. 	 Ja nad nimetasid Barnabast Zeusiks ja Paulust Hermeseks, sest tema oli see, kes kõneles.


Pʉse rɨ sa'ne si kʉrɨ rɨ ko iye'menukasa' itekare usauro'sa' rʉ'pʉ ipɨ', “‘Umaimu ekamanin ennoko uya mɨrɨ arawɨrɨ, ɨye'ma konekanin pe awapiya,’ ta'pʉ rʉ'pʉ ipɨ'. 	 Tema on see, kellest on kirjutatud: Vaata, Mina läkitan Sinu palge eele Oma Ingli, kes Sulle tee valmistab Sinu ees!


E'tane kʉrɨ rɨ ite' ita'po'sa' rʉ'pʉ wakʉ non ya' esi ka'pon Main etanin mɨrɨ awonsi'kɨ ito'ka'nʉ'nin nɨrɨ, mɨrɨpan epeta 100 kaisa rɨ'ne rɨ, 60 kaisa rɨ'ne rɨ, mɨrɨ pe pʉra 30 kaisa rɨ'ne rɨ ite'kwa ipa'karakasa' rʉ'pʉ entai,” ta'pʉ iya. 	 Ent mis külvati hea maa peale, tähendab seda, kes sõna kuuleb ning saab sellest aru ja kannab ka vilja; ja mõni annab sada seemet, mõni kuuskümmend, mõni kolmkümmend!”


“Umakoitasa' man, imakooi pʉn nɨ mʉnʉ teparankai',” ta'pʉ iya. “Ɨ'rɨ pe ken si mɨrɨ uya ina kupʉ? Ɨiwano' sa'ne mɨrɨ ko!” ta'pʉ to' uya ipɨ'. 	 ning ütles: „Ma olen pattu teinud, et ma ära andsin süütuma vere!” Aga nemad ütlesid: „Mis see meisse puutub? Vaata ise!”


Taukʉ ke'ne to' esi'pʉ, si'pon nɨto' ike ipɨ'ne mɨnɨ' kasa. To' aukʉ yau to' pana'pano esi'pʉ ka'pon amʉ' kota'mato' to' uya ike 5 kaisa rɨ kapʉi yau. 	 Ja neil olid sabad ja astlad nagu skorpionidel, ja nende sabades oli võim inimestele kahju teha viis kuud.


Sises usentu'ma'pʉ ipɨ'. Temiyatʉ ɨnka'pʉ iya, mɨrɨpan uya a'pɨtʉ'pʉ. “Ɨnku'pai rɨ e'ai'. Wakʉ pe e'kɨ!” ta'pʉ iya ipɨ'. 	 Ja Jeesusel hakkas temast hale meel, Ta sirutas Oma käe, puudutas teda ja ütles talle: „Ma tahan, saa puhtaks!”


E'tane tu'kan kon anpisin tonpa ton uya rɨ apurɨ'pʉ, mɨrɨpan kon uya, “Kʉrai uye'sa' a'tai, pʉse rɨ nʉku'ai'ne' entai kuru nɨrɨ ken pe' eke Papa tʉrawasooi ti'tuto' ipɨkɨrɨ ku'to' iya oton?” ta'pʉ to' uya. 	 Aga paljud rahva seast uskusid Temasse ja ütlesid: „Kui Kristus tuleb, kas Ta peaks tegema veel rohkem tunnustähti kui See on teinud?”


Tʉwɨpʉrema tʉpo, iye'mʉ'sa'kasa' utɨ'pʉ tʉpoitorʉ ton piya'. To' e'nʉnpɨ'sa' eporo'pʉ iya, pokoi uya to' eketu'kasa'. 	 Ja Ta t


mɨrɨ pɨ' ɨnkupʉnʉ e'to' pe nesii ama'ai, ɨkʉipʉnʉ, ama'ai ɨnkupʉnʉ ennin nʉ'pʉ uya ɨye'mato' pe. 	 et su armastuseannid oleksid salajas; ja su Isa, kes näeb salajasse, tasub sinule.


Apurɨto' winɨ Eperʉ uya wakʉ tʉuse'mato' tʉrʉ'pʉ Papa ena' wakʉ Keen nʉtʉrʉnʉ entaino. Apurɨto' winɨ apurɨpɨtʉ'pʉ ipokena' e' pe te'sen tukai', Papa usauro'sa' a'tai wakʉ pe intʉrʉnʉ ton pɨ'. Mɨrɨ awonsi'kɨ apurɨto' winɨ isaurokʉ rɨ, teri'sa' rɨ e'tane. 	 Usu läbi tõi Aabel Jumalale parema ohvri kui Kain, ja usu kaudu ta sai tunnistuse, et tema oli õige, kui Jumal andis tunnistuse tema andide kohta, ja usu kaudu ta räägib veel pärast surmagi.


Itosorʉwano wʉi a'tai, kanau apuruui amʉ' ma'kɨrɨ'pʉ to' uya kanau yapai asi'ono pe parɨ kanau e'to' pe. 	 Ja kolmandal päeval viskasid nad oma käega laeva riistad välja.


Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' rɨ serɨ pu'kena' pe ekamanin kareta yapai imo'kanin esi yau, Papa uya rɨ ineporonʉ uko'man nɨto' e' mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ eke pata yau isekamasa' na'ne' serɨ kareta yau mo'ka mɨrɨ ipiyapai. 	 Ja kui keegi võtab midagi ära selle prohvetiraamatu sõnadest, siis Jumal võtab ära tema osa elupuust ja pühast linnast, millest on kirjutatud selles raamatus!


Apurɨto' winɨ ito'ka'nʉkʉ tanporo non ekoneka'pʉ Papa maimu ke, tensen pe na'ne' ekoneka'pʉ tensen pen apai. 	 Usu kaudu me tunneme, et maailmad on valmistatud Jumala sõna läbi, nii et mitte sellest, mida võib näha, ei ole tekkinud see, mida nähakse.


Papa A'kwarʉ yen pe te'sen ka'pon uya rɨ tanporon nɨ aimenka, e'tane ɨnʉ' uya nin iteseru aimenkato' pe pʉra iyesi: 	 Kui jalg ütleks: „Et ma ei ole käsi, siis ma ei kuulu ihusse!” kas ta sellepärast ei kuulu ihusse?


“‘Kane, Uyepuru, ikupʉ uya pʉra iyesi, apʉne pʉra kamoro warai'nan o' amʉ' ansa' uya pʉra kuru rɨ iyesi,’ tukai' imaimu eikʉ'pʉ uya. 	 Aga ma ütlesin: ei ilmaski, Issand; sest minu suhu ei ole elades saanud midagi keelatut ehk roojast!


Tɨ' akasa' uruwai' pe ya' to' ewomʉ koro'tau, moine, aimu'nan ipon ereutasa' enwo'ne' winɨ ene'pʉ to' uya, mɨrɨpan pɨ' to' etʉipɨtʉ'pʉ. 	 Ja nad läksid hauakoopasse ja nägid paremal poolel noore mehe istuvat, pikk valge rüü seljas. Ja nad kohkusid väga.


Mɨrɨ kasa rɨ marɨ, ta'porin mɨrɨ awonsi'kɨ itau tapurɨsen ɨ'rɨ e'kupʉ yau pai'pai'ma'pʉ iya mʉn ke. 	 Ja samuti ta piserdas verd ka telgi ja kõigi Jumalateenistuseriistade peale.


Serɨ e'kupʉ'pʉ pena Papa usaurokʉ'pʉ pu'kena' Aisaya awɨrɨ a'ku'tɨnin pe: 	 Aga see kõik on sündinud, et läheks täide, mis Issand on rääkinud prohveti kaudu, kes ütleb:


Apiyo' pe iyesi yau, tɨwɨ apiyo' pe nesii; enupanin pe iyesi yau, tɨwɨ enupan pɨ' nesii; 	 olgu hoolekanne, mis toimugu hoolekandeametis; olgu keegi õpetaja, siis toimigu ta õpetamisametis;


Sises uya to' panama'pʉ ɨnʉ' pɨ' rɨ to' uya tekama namai'. 	 Ja Ta hoiatas neid k


Tʉusewankamai' pʉra ɨwe'to' kon nɨmɨ uya serɨ ɨpiyau'nokon; uiwano' pe te'sen tʉrʉ uya ɨyena'nokon. Serɨ non nʉtʉyai'ne' kasa itʉrʉ uya pen. Kɨsewankamatʉu, kenari'nʉntʉu. 	 Rahu Ma jätan teile; Oma rahu Ma annan teile; Mina ei anna teile nõnda nagu maailm annab. Teie süda ärgu ehmugu ja ärgu mingu araks!


“To' maimu pe' metayan?” ta'pʉ to' uya Sises pɨ'. “Ewai',” ta'pʉ Sises uya. “Iye'menukasa' pe' ene auya'nokon pʉra nai: “‘Apurɨpɨ'nin pe eke ton nʉ'kwɨ mʉre amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ mana' pokon kon mʉre amʉ' ku'sa',’ tawon?” ta'pʉ iya. 	 ja nad ütlesid Temale: „Kas Sa kuuled, mida need ütlevad?” Jeesus ütles neile: „Jah, kuulen! Kas te iganes pole lugenud: Laste ja imikute suust oled Sa Enesele valmistanud kiituse?”


Mɨrɨ a'tai, kopʉna Era' uya ka'pon amʉ' nekamanʉ eta'pʉ mɨrɨ kupʉ Sises uya tukai'. 	 Sel ajal kuulis nelivürst Heroodes Jeesusest räägitavat.


To' uya wakʉ ton mɨrɨ awonsi'kɨ pu'kena' amʉ' mʉnʉ ennoko'pʉ. Mɨrɨ pe iyesi pɨ', mʉn ensito' pe to' uya iku'sa' auya, tepe'pʉ kon eporo to' uya,” ta'pʉ iya. 	 Sest nemad on pühade ja prohvetite verd valanud, ja verd oled ka Sina neile juua andnud; nad on seda väärt!”


Sises uya to' eikʉ'pʉ, “Nai kasa warawo' temari'masen nʉkɨ'ma'san esi tʉuta'kwarʉkai' ukaran nɨ pɨ' tʉpiyau'nokon nɨ iye'tane? Iweyu rɨ e'seporo mɨrɨ temari'masen utanʉnto' oton to' piyapai, mɨrɨ a'tai nin si to' useruma mɨrɨ tenta'nai' pʉra,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus ütles neile: „Ega peiupoisid või olla kurvad, niikaua kui peig on nende juures? Ent päevad tulevad, mil peig neilt võetakse, ja siis nad paastuvad.


Mɨrɨ yau eke main eta'pʉ uya Papa ena' use'man nɨto' iwʉ' tapai 7 pan kon inserʉ amʉ' auro'ka iya, “Entantɨ', Papa uya kota'man nɨto' en amʉ' 7 kaisaron i'kwanpɨ'tantɨ' non pona,” ta'pʉ iya. 	 Ja ma kuulsin suurt häält templis ütlevat seitsmele Inglile: „Minge ja valage Jumala kange viha kausid välja maa peale!”


Kɨɨyi' amʉ' iwa enupakɨ itenu entai ɨ'rɨ rɨ ku'nin pe to' esi namai', tʉnamasan pe, tiwano' kon pe tʉuse'se'tɨi' te'san pe, mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ pe apurɨto' yau te'san pe, usi'nʉnkan nɨto' yau mɨrɨ awonsi'kɨ sa'man a'kʉre'tɨto' yau. 	 Vanad mehed olgu karsked, ausad, mõistlikud, terved usus, armastuses, kannatlikkuses.


Sises uya anpisin pe ka'pon amʉ' ensa' a'tai, iyekainʉmʉ'pʉ i'kʉrʉ pona, mɨrɨpan ereuta'pʉ. Ipoitorʉ ton amʉra'pʉ ipiya', 	 Nähes rahvahulki, läks Ta üles mäele. Ja kui Ta oli maha istunud, tulid Ta jüngrid Tema juure.


Apʉne pʉra i'tu'nokon pɨ' Kʉrai e'mʉ'sa'kasa' pɨ' eri'nɨsa' apai, iyeri'kapʉ pen kanan; itentai uma'tan nɨto' esi pen. 	 Sest me teame, et Kristus pärast seda, kui Ta surnuist üles äratati, enam ei sure; surm ei valitse enam Tema üle.


Sa'man annawɨrɨ rɨ ɨutɨto' kon pe iyesi te'nonkai' pʉra, Papa e'to' i'se ku'sa' auya'nokon a'tai, isaurokʉ'pʉ rʉ'pʉ iye'ku'to' pe eporo kon pa. 	 Sest kannatlikkust läheb teile tarvis, et teie, tehes Jumala tahtmist, saaksite kätte tõotuse.


Wakʉ A'kwarʉ uya tasa' esi'pʉ ipɨ', “Ɨyerikʉ pen unekama'pʉ Kʉrai entu rawɨrɨ,” tukai'. 	 Temale oli Püha Vaim ilmutanud, et ta ei näe surma, enne kui ta on näinud Issanda V


Papa apurɨpɨ'to' esi yau, iyau, Papa uya rɨ nɨrɨ tʉmu apurɨpɨtʉ mɨrɨ tʉyau, inke pʉra apurɨpɨtʉ iya mɨrɨ. 	 0ns Jumal Temas austatud, siis austab Teda ka Jumal Eneses ja austab Teda varsti!


Ɨnnɨ iwa rʉ'kwɨ itɨsa' a'tai, Isens ene'pʉ iya, Sepiti mu mɨrɨ awonsi'kɨ Isaan, iyakon kanau yau, tʉpunwerʉ kon konepɨtʉ pɨ'. 	 Ja pisut eemale minnes nägi Ta Jakoobust, Sebedeuse poega, ja Johannest, ta venda, neidki paadis v


Ka'pon ipɨnnin mɨrɨ awonsi'kɨ ka'pon inanʉ'nin esi mɨrɨ tʉpona rɨ'ne pʉra rɨ, mɨrɨpan kon e'mato' oton esi mɨrɨ itʉrawasooi rʉ'pʉ pɨkɨrɨ rɨ. 	 Armastus ei hävi ilmaski! Aga olgu prohveti ennustused, need kaovad; olgu keeled, need lakkavad; olgu tunnetus, see l


Epʉra'an awonsi'kɨ Tepi', kin pe te'sen pʉ'kʉ pona, 14 kaisa rɨ itamokori ton u'tɨsa' esi'pʉ mɨrɨ. Tepi', kin pe te'sen awonsi'kɨ, to' eyaton non uya Esuwerʉ amʉ' a'sisa' arɨ Paperan pona pʉ'kʉ pona, 14 kaisa rɨ itamokori ton u'tɨsa' esi'pʉ mɨrɨ. To' eyaton non uya Esuwerʉ amʉ' a'sisa' arɨ'pʉ Paperan pona awonsi'kɨ, Kʉrai entu pʉ'kʉ pona, 14 kaisa rɨ itamokori ton u'tɨsa' esi'pʉ mɨrɨ. 	 Kõiki põlvi Aabrahamist Taavetini on siis neliteistkümmend põlve; ja Taavetist Baabüloni vangipõlve ajani on neliteistkümmend põlve; ja Baabüloni vangipõlvest Kristuseni on neliteistkümmend põlve.


Ɨ'rɨ ken si ta mɨrɨ a'tai? Ɨri pe pe' Papa esi ta? Pen kuru rɨ! 	 Mida me nüüd ütleme? Kas Jumal teeb ülekohut? Mitte sugugi!


E'tane uiwano' kon pe e'nɨ na'ne' kaisa rɨ wakʉ nonkasa' e'tʉsa' upona'nokon Kʉrai uya iku'sa' na'ne' awɨrɨ. 	 Aga igaühele meist on antud armu Kristuse annetuse mõõtu mööda.


Mɨrɨ ema'sa' yau, mɨrɨ yau rɨ marɨ Isaan esi'pʉ, asa'ron kon tʉpoitorʉ ton pokon pe. 	 Järgmisel päeval seisis Johannes jälle seal, ja kaks tema jüngrit.


Wʉi kaisarɨ rɨ ɨpiyau'nokon esi'pʉ, enupan pɨ' Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' pʉ'kʉ tau, uya'si auya'nokon pʉra rɨ. E'tane imenukasa' itekare uta'ku'tɨto' pe rɨ iyesi,” ta'pʉ iya. 	 Ma olen olnud iga päev teie juures pühakojas


I'tu auya'nokon i'se e'ai', utonpa ton, sekamayai'ne' wakʉ itekare esi ka'pon nʉkoneka'pʉ pen. 	 Sest ma annan teile teada, vennad, et Evangeelium, mida mina olen kuulutanud, ei ole inimestelt.


Apʉne pʉra eke pe rɨ ɨri epamʉ uriya', tu'kan kon nɨ usi'nʉnkato' e'nɨ'panto' oton. 	 Ja et ülekohus läheb väga võimsaks, jaheneb paljude armastus.


Utonpa ton, uyewan e'to' i'se mɨrɨ awonsi'kɨ ɨpʉremato' Papa pɨ' esi Esuwerʉ amʉ' epika'tɨto' pe. 	 Vennad, minu südame hea meel ja palve Jumala poole nende eest on, et nad õndsaks saaksid!


Mɨrɨ a'tai, Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' to' uya Kʉrai esi Tepi' pa rʉ'pʉ pe ta? 	 Aga Ta ütles neile: „Kuidas üteldakse Kristus olevat Taaveti Poeg,