E'tane ayau'nokon Kʉrai esi yau, ɨpun kon esi iyeri'sa' pe apʉne pʉra makoi esi pɨ', e'tane aya'kwarʉ kon esi nurɨne apʉne pʉra Papa uya ayanʉmʉ kon pɨ' ipokena' ton pe. 	 Kui aga Kristus on teie sees, siis on küll ihu surnud patu pärast; aga vaim on elu õiguse pärast.


Ipɨ' rɨ te'ku'se umakoitan pɨ' uko'man nɨ yau i'nairon anʉnkapʉ tʉpo, mɨrɨ rupɨ makoi iwano' pe use'man nɨto' e'ku'sa' pʉra iyesi mɨrɨ, 	 Sest kui me meelega pattu teeme, pärast seda kui oleme saanud tõe tunnetuse, siis ei jää enam mingit ohvrit üle pattude eest;


Mɨrɨ pe pʉra, i'tu auya'nokon pʉra katɨ iyesi urɨ'nokon tanporo iyepa'taisimasa' kon Kʉrai Sises ya' epa'taisima'pʉ ima'tato' ya'? 	 Või te ei tea, et nii mitu, kui meid on ristitud Kristusesse Jeesusesse, oleme ristitud Tema surmasse?


Tɨwɨ wakʉ nonkasa' pe kuru amaimu kon nesii, ine'ne'masa' pe, tanporo ka'pon amʉ' maimu eikʉ eseru i'tu kon pa. 	 Teie kõne olgu alati armu sees, soolaga soolatud, et te teaksite, kuidas teil tuleb igaühele kosta.


“Tu'ke pʉra rɨ esii'ma, enari'ke' pe pʉra e'tɨ', apʉne pʉra ɨkʉipʉnʉ kon man pori' pe itesa' pe rɨ marɨ ɨwesi kon pa ɨrepa kon tʉuya pɨ'. 	 Ära karda, sa pisuke karjuke, sest teie Isa on heaks arvanud anda teile Kuningriigi!


Papa Maimu ɨpʉreme'sa' kasa iyesi pen. Apʉne pʉra tanporon kon Esuwerʉ apai iu'tɨsa' kon esi pen Esuwerʉ pe. 	 Aga ei või olla nõnda, et Jumala sõna oleks läinud tühja; sest mitte kõik need, kes põlvnevad Iisraelist, ei ole Iisrael;


So'si ne'tʉyai'ne' kasa Kʉrai ena', mɨrɨ kasa no'pʉ ton e'tʉto' pe iyesi tʉtaan'pʉ kon ena' tanporon yau rɨ. 	 Aga nõnda nagu Kogudus on allaheitlik Kristusele, nõnda olgu ka naised oma meestele kõigis asjus.


Apʉne pʉra kamoro tʉuko'mansan main awɨrɨ rɨken esi yau anʉnnin nan pe, apurɨto' esi mɨrɨ itepe' pe pʉra rɨ mɨrɨ awonsi'kɨ iku'to' pe uya tukai' usauro'nɨsa' esi mɨrɨ se pe rɨ, 	 Sest kui need, kes on käsust, on pärijad, siis on usk tühistatud ja tõotus on tehtud mõjutuks.


Upʉrataai rɨ sa'ne mʉtʉrʉi'no pʉrata e'tonpa'tɨto' iwʉ' ta'; enna'posa' a'tai, iye'tonpa'tɨsa' simo'kai'no,’ ta'pʉ iya. 	 Sa oleksid siis pidanud mu raha andma rahavahetajate kätte, ja tulles ma oleksin saanud enese oma kasuga tagasi.


Sises pokon pe kanan tamʉrasa' kon a'tai, to' uya ekama'po'pʉ, “Ina epuru, serɨ a'tai pe' urɨ'nokon Esuwerʉ amʉ' e'to' itesa' pe na'po auya serɨ?” ta'pʉ to' uya. 	 Siis küsisid Temalt need, kes olid kokku tulnud, ning ütlesid: „Issand, kas sa sel ajal jälle ehitad Iisraelile kuningriigi?”


Urɨ nɨrɨ esi uyenu yau Itepuru yau serɨ pe rɨ urɨ rɨ utɨto' oton pɨ'. 	 Ent mul on kindel lootus Issandas, et ma ka ise varsti tulen.


Serɨ ta'pʉ iya tʉpo, itanʉmʉ'pʉ to' enu airɨ rɨ, mɨrɨpan onamʉ'pʉ kapuru' uya to' enu apai. 	 Kui Ta seda oli öelnud, siis tõsteti Ta üles nende nähes ja pilv viis Ta nende silme eest ära.


Mɨrɨpan uya ta'pʉ to' pɨ', “Teseru ke kuru ɨwesi kon Papa Maimu nonka kon pa, ɨyeseru kon awɨrɨ ɨwesi kon pa! 	 Ja Ta ütles neile: „Ilus küll! Te heidate Jumala käsu k


Iye'u'na'tɨsa' pe rɨ e'nɨ'pʉ'nokon; mɨrɨ pe iyesi pɨ', ipokon pe epa'taisiman nɨto' poro uma'tan nɨto' ya', Kʉrai e'mʉ'sa'ka'pʉ terikʉ'pʉ apai kasa kuru eke pe Ikʉipʉnʉ ku'to' poro, urɨ'nokon nɨ nɨrɨ uko'manto' pe iyesi emenna' uko'man nɨto' yau. 	 Me oleme siis surmasse ristimise kaudu ühes Temaga maha maetud, et otsekui Kristus on surnuist üles äratatud Isa au läbi, nõnda meiegi käiksime uues elus.


Main e'tonpa'tɨ'pʉ ɨri e'kupʉ epanto' pe. E'tane makoi epansa' yau, wakʉ nonkasa' epansa' miyarɨ rɨ, 	 Aga käsk tuli kõrvalt sisse, et langemine saaks suuremaks. Ent kus patt on suurenenud, seal on ka arm saanud ülirohkeks,


Tu'kan kon amʉrasa' a'tai, Paire' uya to' ekama'po'pʉ, “Nai kʉrɨ rupɨ enpa'ka uya i'se me'atʉu ɨiwano' kon pe? Parapas, mɨrɨ pe pʉra Sises, Kʉrai tato' katɨ?” ta'pʉ iya. 	 Kui nad nüüd koos olid, ütles Pilaatus neile: „Kumma te tahate, et ma teile vabaks lasen, Barabase v


(Satu'si amʉ' uya, iyeri'sa' kon e'mʉ'sa'ka pʉra rɨ iyesi, inserʉ amʉ' pʉra rɨ iyesi, a'kwarʉ'san pʉra rɨ iyesi ta, e'tane Pari'si amʉ' uya moro rɨ iyesi, to' rɨ esi ta.) 	 Sest saduserid ei ütle ülestõusmist olevat, samuti Ingleid ja vaime; aga variserid tunnustavad mõlemaid.


Ɨnkupʉnʉ kon si'tuyai', ɨusi'nʉnkato' kon, i'napai rɨ ɨwe'to' kon, ɨyepika'tɨto' kon mɨrɨ awonsi'kɨ tʉuseta'kasen pe pʉra rɨ ɨwesi kon. Wapiya ikupʉ'pʉ auya'nokon entai serɨ pe mʉku'atʉi'. 	 Ma tean sinu tegusid ja armastust ja usku ja teenimist ja kannatlikkust, ja et sinu viimseid tegusid on rohkem kui esimesi.


Ite'kwanau pʉra rɨ iyepʉ ɨyepotɨ'nin, ɨye'nʉmʉ kon eponin. 	 et ta ei tuleks äkitselt ja ei leiaks teid magavat.


emenna' ɨyeseru kon ya' ɨyena kon pa, iye'ka'sa' rʉ'pʉ Papa kasa iye'to' pe i'nairon ipoken e'nɨto' yau mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ pe e'nɨto' yau. 	 ning riietuda uue inimesega, kes Jumala sarnaseks on loodud tõelise õiguse ja pühaduse sisse.


Enurikʉ serɨ mɨrɨ awonsi'kɨ e'ku'to' esi epiyɨ'to' pe pʉra, e'tane enari'ke' pʉra e'to' serɨ pe siya rɨ Kʉrai namato' pe upun yau, uko'manto' yau mɨrɨ pe pʉra eri'to' yau. 	 minu kindlat ootust ja lootust mööda, et ma milleski ei jää häbisse, vaid et Kristus nüüdki, nagu ikka, täie julgusega saab auliseks minu ihus, olgu elu või surma läbi.


Urupere a'si'pʉ iya, kʉrɨ rɨ esi penaro' rɨ ɨkʉi, Makoi, mɨrɨ pe pʉra Se'tan, mɨrɨpan auronpɨtʉ'pʉ iya 1,000 kaisa rɨ wʉipiya iye'to' pe. 	 Ja ta võttis kinni lohe, vana mao, see on Kuradi ehk Saatana, ja sidus ta ahelaisse tuhandeks aastaks


“Ɨ'rɨ ken si kupʉ ina uya, Papa uya tʉkota'ma kon namai'?” tukai' anpisin ka'pon amʉ' uya ekama'po'pʉ. 	 Ja rahvas küsis temalt ning ütles: „Mis meil siis tuleb teha?”


“Serɨ non pona tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' ne'sa' uya tukai' ke'tʉu,” ta'pʉ Sises uya. “Tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' ne'se'na uye'sa' pen, e'tane supara ne'sa' uya. 	 Ärge arvake, et Ma olen tulnud tooma rahu maa peale; Ma ei ole tulnud tooma rahu, vaid mõõka!


Apʉne pʉra wakʉ nonkasa' uyena' winɨ ta uya tanporo ɨmɨrɨ'nokon pɨ': Eke pe kuru rɨ ɨpɨ'nokon ke'ku'tʉu ɨwe'to' kon entai rɨ, e'tane ru'ku, eseru aimenkato' yai ɨsentɨ' nurɨnan yai, apurɨto' auya'nokon ke ti'tui' Papa uya ɨrepasa' kon na'ne' ike. 	 Sest selle armu läbi, mis mulle on antud, ma ütlen teile igaühele, et ta ei mõtleks üleolevalt selle kohta, mida tuleb mõelda, vaid mõtleks nõnda, et saaks arukaks sedamööda, kuidas Jumal igaühele usu mõõdu on jaganud.


A'pai i'po' tu'kanoro esi tanporo i'tusa' pe. 	 Aga teie juuksekarvadki on kõik ära loetud.


To' uya si a'ko pe eke iwa pata epokapʉ esi'pʉ mɨrɨ tʉutɨto' kon ya', e'tane Sises e'kupʉ'pʉ to' entawon ya' parɨ tʉutɨ pe itese'. 	 Ja kui nad lähenesid külale, kuhu nad olid minemas, tegi Ta Enese eemale minema.


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', serɨ pe na'ne' pɨ' kapai e'ai' ɨpɨ'nokon: tɨwɨ pʉsamoro warawo' amʉ' nesii; tɨwɨ to' nʉtɨi. Serɨ te'ku'sen esi a'tai ka'pon eseru pe, iye'kupʉ pʉra iyesi mɨrɨ. 	 Ja nüüd ma ütlen teile: jätke need inimesed rahule ja laske nad minna! Sest kui see nõu ja töö on inimestest, siis läheb see tühja,


Pori' pe Itepuru yau e'tɨ' tɨwɨrɨ rɨ. Takapʉ uya kanan: Pori' pe e'tɨ'! 	 Olge ikka rõõmsad Issandas! Ja taas ma ütlen: olge rõõmsad.


Rame' esi'pʉ Me'tusera mu pe. Me'tusera esi'pʉ Iino' mu pe. Iino' esi'pʉ Isaretʉ mu pe. Isaretʉ esi'pʉ Mararerʉ mu pe. Mararerʉ esi'pʉ Kenan mu pe. 	 see oli Metuusala, see oli Eenoki, see oli Jeredi, see oli Mahalaleli, see oli Keenani,


Pata ema'sa' a'tai, tʉpoitorʉ ton kɨ'ma'pʉ iya. 12 kaisa rɨ to' anʉmʉ'pʉ iya, itekare ekamai' enno'sa' kon pe to' koneka'pʉ iya. 	 Ja kui valgeks läks, kutsus Ta Oma jüngrid Enese juure ja valis nende seast kaksteistkümmend, kelled Ta nimetas ka apostliteks:


Isaan pon esi'pʉ kiyamerʉ i'po' konekasa', o' pi'pɨ konekasa' esi'pʉ ipokʉrʉʉi pe iworo'pai pɨ'. Iti'kiyari esi'pʉ kairau amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ teusan e'ku. 	 Aga Johannesel oli riie kaameli karvust ja nahkvöö vööl; ja tema toit oli rohutirtsud ja metsmesi.


Makoi a'kwarʉ uya e'se'ne' pe ka'pon i'ki'ma'pʉ, mɨrɨpan epa'ka'pʉ iyapai tʉupirorʉnse. 	 Ja rüve vaim raputas teda ja läks suure häälega kisendades temast välja.


Iteseru si esi'pʉ mɨrɨ, to' enta'nato' weyu a'tai a'sisa' nonkato' ka'pon amʉ' nekama'po'pʉ. 	 Aga igaks pühaks laskis ta neile vabaks ühe vangi, keda nad talt palusid.


Aka'nero' rɨ kiyari pɨ' ke'tʉrawasomatʉu; e'tʉrawasomatɨ' tɨwɨrɨ rɨ ɨuko'manto' kon pe ɨku'nin kon kiyari pɨ'. Serɨ kiyari ke Ka'pon, Papa winon uya ɨrepa kon mɨrɨ. Papa, ikʉipʉnʉ uya enpoikasa' ɨyena'nokon urɨ piyau meruntɨ esi,” ta'pʉ Sises uya. 	 Ärge hankige rooga, mis hävib, vaid rooga, mis jääb igaveseks eluks, mida Inimese Poeg tahab teile anda, sest Teda on Jumal Isa pitseriga kinnitanud!”


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', utonpa kon amʉ' eseru aimenkato' ereutanʉ'pai'nokon. E'tane ru'ku, ɨusenuminkato' kon ikonekatɨ' ɨtonpa kon e'pi'poto' ipona mɨrɨ pe pʉra iwa'kʉ'nin tʉrʉ auya'nokon namai' ite'ma ta'. 	 Ärgem siis enam mõistkem kohut üksteise üle, vaid pigemini otsustagem hoiduda saamast vennale komistuseks ja pahanduseks.


Mɨrɨ kasa rɨ marɨ, serɨ a'tai tu'ke pʉra to' tonpa'san esi wakʉ nonkasa' winɨ anʉnsa' kon. 	 Samuti on ka siis praegusel ajal jääk üle jäänud armuvalikut mööda.


“Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' uya rɨ pʉsamoro uyapurɨnin nan aiko ton nʉ'kwɨ tonpa e'makoima emapu'tɨsa' yau, wakʉ iwa pe rɨ iyesi parau ka' eno'ma eke rɨ a'nai' e'pato' ike ewa'tɨsa' i'mʉ pɨ' esa' pe. 	 Ja kes pahandab üht neist pisukesist, kes Minusse usuvad, sellele oleks parem, et veskikivi temale kaela pandaks ja ta merre visataks!


Pi'ta uya ta'pʉ, “Tanporon kon uya ɨnɨntane, ɨnɨmɨ uya pen nɨ nin mɨrɨ,” ta'pʉ iya. 	 Siis Peetrus ütleb Temale: „Kui ka k


Apʉne pʉra wʉi ton i'mʉnpʉ rawɨron yau, ka'pon amʉ' esi'pʉ uta're'tɨn pɨ', emari'man pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ e'tʉrʉn pɨ' emari'man nɨto' yau, Nowa ewomʉ a' ya' weyu pona rɨ. 	 Sest nõnda nagu inimesed olid noil päevil enne veeuputust: sõid ja jõid, võtsid naisi ja läksid mehele selle päevani, mil Noi läks laeva,


Mɨrɨ pɨ' ipoitorʉ ton uya, “Nai yau rɨ eke pe pʉreti eporo ina uya pʉsamoro ka'pon amʉ' a're'tɨto' ike serɨ ɨnnon nɨ pata yau?” ta'pʉ to' uya. 	 Siis ütlesid Ta jüngrid Temale: „Kust me võtame kõrves nii palju leibu, et nii hulga rahva kõhud täita?”


“I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon: Iweyu uye'nɨ pɨ' man, iye'ka'sa' rɨ, iyeri'sa' kon uya Papa Mumu maimu eta weyu, kamoro nin si etanin nan uko'manto' oton. 	 Tõesti, tõesti Ma ütlen teile, tund tuleb ja on juba käes, mil surnud peavad kuulma Jumala Poja häält, ja kes seda kuulevad, peavad elama!


Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' rɨ esi'pʉ mɨrɨ enta' ɨnekama'popɨ'pai pʉra. 	 Ei nad julgenud Temalt ka enam midagi küsida.


Usi'kapɨ' nɨ pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ utan nɨ pɨ' ɨwesi kon yau, ɨsiwano' pe rɨ auma'ta kon mɨrɨ. 	 Aga kui te isekeskis purelete ja üksteist sööte, siis katsuge, et te üksteist ära ei neela.


Mɨrɨpan yau uri'san esi'pʉ tɨmuipan, ɨri a'kwarʉ nʉtɨmuika'pʉ 18 kaisa rɨ wʉipiya iko'mansa'. Ipan pe iye'tɨmuikasa' to'sa rɨ iyena pʉra. 	 Ja vaata, seal oli naine, kellel oli olnud haiguse vaim kaheksateistkümmend aastat; naine oli küürus ega saanud ennast sugugi sirgeks ajada.


tai'ma, “Apʉne si Esuwerʉ amʉ' iwano' kin pe ɨwesi yau, ɨu'tɨkɨ kurusu' poi epika'tɨkɨ,” ta'pʉ to' uya ipɨ'. 	 ning ütlesid: „Kui Sina oled Juutide Kuningas, siis aita Iseennast!”


Ka'pon amʉ' e'soto'pɨ'sa' esi'pʉ enpɨtʉ pɨ', Esuwerʉ amʉ' epuru ton uya Sises sapema'pʉ, “Tʉron kon sa'ne si pika'tɨ'pʉ iya, tɨwɨ si nepika'tɨi tiwano' pe, i'napai rɨ Kʉrai pe tesi yau, Papa Nanʉmʉ'pʉ pe,” ta'pʉ to' uya. 	 Ja rahvas seisis seal vaatamas, ja ka ülemad irvitasid ühes nendega ning ütlesid: „Muid Ta on aidanud, aidaku Iseennast, kui Ta on Jumala V


E'tane rɨ Pi'ta uya, “Uma'tato' pe rɨ aya'kɨrɨ, ɨnonka uya pen nɨ mɨrɨ,” ta'pʉ. Mɨrɨ kasa rɨ marɨ itonpa ton uya ta'pʉ. 	 Peetrus ütleb Temale: „Kui ma Sinuga peaksin ka surema, ei salga ma Sind mitte!” Samuti ütlesid ka k


E'tane Panapas uya inee'pʉ itekare ekamase'na enno'sa' kon piya'. Panapas uya enpoika'pʉ to' pɨ', “Saarʉ utɨ koro'tau Tamaskas e'ma tau, Itepuru ene'pʉ iya, mɨrɨpan uya auro'ka'pʉ,” ta'pʉ iya. Panapas uya nɨrɨ to' auro'ka'pʉ, “Saarʉ uya Sises ekareei ekama'pʉ enari'mʉra Tamaskas pon kon ka'pon amʉ' pɨ',” ta'pʉ iya. 	 Kuid Barnabas võttis ta vastu ja viis ta Apostlite juurde ja rääkis neile, kuidas tema teel olles oli Issandat näinud ning temaga kõnelnud ja kuidas ta Damaskuses oli avalikult kuulutanud Evangeeliumi Jeesuse nimel.


E'tane ɨ'rɨ tukai' ennin pe iyenasa' tukai' ina uya i'tu pʉra iyesi. Ɨnʉ' uya itenu a'kokasa' tukai' nɨrɨ ina uya i'tu pʉra iyesi. Ekama'potɨ'. Eke pe iyesi; tiwano' pe tʉusauro'sen pe iyesi,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga kuidas ta nüüd näeb, seda me ei tea; või kes ta silmad avas, seda me ei tea. Ta on küllalt vana, küsige temalt eneselt, küllap ta ise kostab enese eest!”


E'tane Sises uya to' usenuminkato' i'tu'pʉ, mɨrɨpan uya ta'pʉ itemiyatʉ yaipʉtasa' amʉrasa' pɨ', “E'mʉ'sa'ka' tanporon kon rau,” ta'pʉ. Mɨrɨpan e'mʉ'sa'kasa' e'soto'ka'pʉ to' rau. 	 Tema aga teadis nende m


Serɨ ta pɨ' Sises esi'pʉ to' enupai'ma Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' pʉ'kʉ tau, to' use'mato' en ton pata piyau iwa esii'ma. E'tane ɨnʉ' uya a'si'pʉ pen nɨ, apʉne pʉra iweyu e'seposa' pʉra iyesi pɨ'. 	 Need sõnad rääkis Jeesus ohvriraha kirstu juures, kui Ta pühakojas õpetas. Ja ükski ei võtnud Teda kinni, sest Tema tund ei olnud veel tulnud.


Sises apurɨnin nan Sisariya winon kon utɨ'pʉ ina a'kɨrɨ, mɨrɨpan kon uya ina arɨ'pʉ Nasʉn itese' ka'pon iwʉ' ta'. Mɨrɨ yau, ina uko'mamʉ'pʉ ipiyau. Sai'pʉras winon pe iyesi'pʉ, pena si'kɨrɨ rɨ Sises apurɨnin pe iyesi'pʉ. 	 Ja meiega ühes tulid mõned jüngrid Kaisareast, kes meid viisid ühe vana jüngri Mnaasoni, Küprose mehe juurde, kelle külaliseks me pidime jääma.


apʉne pʉra tanporo ɨmɨrɨ'nokon ipokon pe iyenasa' kon ɨyepa'taisima kon yau Kʉrai ya' epontɨsa' mɨrɨ Kʉrai ke. 	 Sest nii paljud kui teid on Kristusesse ristitud, olete Kristusega riietatud!


Pʉrata amʉranʉ'nin nan nɨ kanan utɨ'pʉ Isaan uya tʉpa'taisimato' kon pe. To' uya ekama'po'pʉ, “Ti'sa, ɨ'rɨ ken si kupʉ ina uya?” ta'pʉ to' uya. 	 Ent ka tölnereid tuli endid laskma ristida, ja need ütlesid temale: „


A'ko pe rɨ tu'kan kon nɨ peiruku amʉ' esi'pʉ enta'nan pɨ' i'kʉrʉ po. 	 Ent seal oli mäe all suur seakari söömas.


Kʉrɨ rɨ tʉpana ke na'ne' tɨwɨ netai,” ta'pʉ Sises uya. 	 Kellel kõrvad on, see kuulgu!


Mɨrɨ kasa rɨ, Iya'kwarʉ uya upika'tɨ kon ɨ'sɨ'mʉra e'nɨto' yau. Ɨpʉreman nɨto' i'tu'nokon pʉra iyesi, e'tane Iya'kwarʉ rɨ ɨpʉrema upona'nokon ta'nʉnse main uya ekama poken pʉra rɨ. 	 Aga samuti tuleb ka Vaim appi meie nõtrusele; sest me ei tea seda, mida paluda, nõnda nagu peaks, ent Vaim Ise palvetab meie eest sõnades väljendamatute ohkamistega.


E'tane serɨ nin si pʉreti Epʉn poi iu'tɨsa'; ɨnʉ' rɨ ɨ'nin nʉ'pʉ erikʉ pen nɨ nin. 	 See on leib, mis taevast alla tuleb, et inimene seda sööks ega sureks.


Ɨri a'kwarʉ upirorʉmʉ'pʉ, mɨrɨpan uya warawo' mʉre ennoko'pʉ yai ipan pe, mɨrɨpan epa'ka'pʉ. Warawo' mʉre esi'pʉ eke' kasa, mɨrɨpan tu'kan kon uya, “Iyeri'sa',” ta'pʉ. 	 Siis see kisendas ja raputas teda väga ja väljus. Ja poiss jäi otsegu surnuks, n


Ipon ena'pʉ sirɨn pe aimu'ne, ipan pe rɨ aimu'ne ɨnʉ' rɨ serɨ non pon uya ikorʉkasa' uya aimu'nakasa' entai rɨ. 	 Tema riided läksid hiilgavaks, helevalgeks otsegu lumi, nagu neid ükski vanutaja maa peal ei suuda teha nii heledaks.


Kaya'pas kʉrɨ rɨ Esuwerʉ amʉ' pɨ' wakʉ pe iwa iyesi mɨrɨ tikin nan ka'pon uma'tasa' a'tai ka'pon amʉ' iwano' pe tawon nʉ'pʉ. 	 Kaifas aga oli see, kes juutidele nõu andes oli ütelnud: „Parem on, et üks inimene sureb rahva eest!”


“Ɨ'rɨ rɨ kʉsatʉu,” ta'pʉ iya to' pɨ'. “Teke'sen, paiki, wenamʉ', pʉrata, asa'rɨ ɨpon kon kʉsatʉu. 	 ja ütles neile: „Ärge v


Mɨrɨ a'tai, imaimu uya non i'ki'ma'pʉ, e'tane si serɨ pe isauro'sa' ikupʉ tʉuya pɨ', “Serɨ rɨken pe non nɨken i'ki'ma uya pen, e'tane ka' rɨ nɨrɨ,” tasa' iya. 	 Kelle hääl tookord pani kõikuma maa, aga Kes nüüd on tõotanud ja öelnud: „Veel kord Ma panen värisema mitte ainult maa, vaid ka taeva!”


Ɨmɨrɨ'nokon, Ka'paneyan pon kon, autanʉnto' oton kon pe' ka'takʉi'? Kane! I'na' auta'mo'kato' oton kon mɨrɨ ta'mu kenan pen nɨ ya'. Ɨ'koro'tau'nokon ne'ku'ai'ne' eke Papa tʉrawasooi e'ku'sa' pe iyesi yau Satan po, moro rɨ mɨrɨ pata nesii'no serɨ pʉ'kʉ pona rɨ. 	 Ja sina, Kapernaum, kas sa ei olnud ülendatud taevani? Kuni põrguni sa langed alla! Sest kui Soodomas oleksid sündinud need vägevad teod, mis on sündinud sinus, seisaks see veel tänapäeval!


Tikʉn non karimeru amʉ' pa'kasa' iya a'tai, to' wapiya itɨ, karimeru amʉ' uya nɨrɨ e'ma'pʉka, imaimu i'tu to' uya wenai. 	 Ja kui ta oma lambad on välja ajanud, käib ta nende ees ja lambad järgivad teda, sest nad tunnevad tema häält.


Serɨ ensa' tʉuya'nokon a'tai, ipan pe rɨ ka'pon amʉ' enari'nʉmʉ'pʉ. To' uya si Papa apurɨpɨtʉ'pʉ eke rɨ serɨ meruntɨ tʉsa' iya pɨ' ka'pon amʉ' ena'. 	 Aga kui rahvahulgad seda nägid, panid nad seda imeks ja andsid Jumalale au, Kes annab inimestele niisuguse meelevalla.


tʉmunkɨ pe e'nɨto' yau ku'nɨ'pʉ iya pena Sises Kʉrai poro, pori' pe te'to' mɨrɨ awonsi'kɨ teseru awɨrɨ. 	 meid ette ära määrates lapseõiguse osalisiks Jeesuse Kristuse kaudu Enese juurde Oma tahtmise heaksarvamisel,


Sameriya pon uri'san uyee'pʉ tuna kan, mɨrɨpan pɨ', “Uyuku tuna ɨntʉkɨ,” ta'pʉ Sises uya. 	 Siis tuleb Samaariast naine vett ammutama. Jeesus ütleb talle: „Anna Mulle juua!”


Ɨ'rɨ pe iyesi serɨ ku'sa' iya yau eke pe tʉku'to' ipɨ' usi'tuto' pe tʉusentu'mato' ton ipɨ', inkoneka'san pena eke pe to' e'to' pe— 	 ja teinud seda selleks, et ilmutada Oma au rikkust armuastjate vastu, mis Ta ette oli valmistanud aulisteks,


Sises uya si mɨrɨ pata nɨmɨ a'tai, ka'pon ereutasa' ene'pʉ iya pʉrata amʉranʉ'nin pe e'nɨ iwʉ' tau, Ma'siu itese'. Sises uya ta'pʉ ipɨ', “Ɨsi'kɨ upoitorʉ pe, Ma'siu,” ta'pʉ iya. Mɨrɨpan e'mʉ'sa'ka'pʉ, iya'kɨrɨ itɨ'pʉ. 	 Ja sealt mööda minnes nägi Jeesus meest, Matteus nimi, tolli juures istuvat, ja ütles temale: „Järgi mind!” Ja see tõusis ja järgis Teda.


Kaware pon kon soisa amʉ' tu'kanoro eta'pʉ uya, 200 meriyan kaisa rɨ to' esi'pʉ. 	 Ja ratsaväelaste arv on kakskümmend tuhat korda kümme tuhat; ma kuulsin nende arvu.


E'tane apurɨto' winɨ ina enurikʉ kuru serɨ Iya'kwarʉ poro ipokena' pe e'nɨto' epoto' pɨ' te'ku'to' kon pɨ'. 	 Sest me ootame usust õiguse lootust Vaimu kaudu.


Temi'tʉriyas uya tʉtonpa ton kɨ'ma'pʉ, mɨrɨ waraino rɨ marɨ itʉrawasooi ton to' pokon pe tʉusauro'to' pe. Ta'pʉ iya, “Mi'tuyatʉu pe' utonpa ton, serɨ utʉrawasooi kon ikupʉ na'ne' winɨ eke pe pʉrata eporo uya'nokon? 	 Need ta kogus kokku ja teisi, kes seda tööd tegid, ning ütles: „Mehed, te teate, et meil sellest tööst on hea tulu,


Se kasa ta'pʉ to' uya: “Itepuru Papa Meruntɨ pe kuru te'sen ye', moro na'ne', moro iye'sa' rʉ'pʉ; tenki ta pɨ' ina man apana'pano apurɨsa' auya pɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ esa' pe ɨwesi pa ɨye'sara'tɨsa' pɨ'. 	 ning ütlesid: „Me täname Sind, Issand, kõigeväeline Jumal, Kes oled ja Kes olid, et sa oled võtnud kätte Oma suure väe ja oled saanud kuningaks.


Iyesi na'ne' kasa, urɨ pe iyesi pen nʉku'ai'ne', e'tane makoi uyau nʉko'manyai'ne'. 	 Nii ei tee seda enam mitte mina, vaid patt, mis minus elab.


Mɨrɨ 1,000 kaisaron wʉipiya ton u'ma'sa' a'tai, Se'tan e'nonkato' oton pariki'si tapai, 	 Ja kui need tuhat aastat täis saavad, siis lastakse saatan lahti oma vangist.


Esuwerʉ amʉ' esi i'tuto' ipɨkɨrɨ e'kupʉ ɨnenpai, Kiri' amʉ' esi ipu'ketʉ ɨnenpai, 	 Kas teil ei ole kodasid, kus te v


Mɨrɨ tʉpo, Sises usenpoika'pʉ tʉron nɨ pe tenai' asa'ron kon utɨ koro'tau pata ya'. 	 Selle järele Ta ilmus teisel näol kahele nende seast, kui need olid teel maale minemas.


Mɨrɨpan uya Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Sairas pɨ', “Itepuru amʉ' uya uyapiyontɨsa' man ɨyenno'to' kon pe uya, mɨrɨpan yau entantɨ' rɨ si, tʉusewankamai' pʉra,” ta'pʉ iya. 	 Siis vangihoidja teatas need sõnad Paulusele, öeldes: „Pealikud on siia läkitanud sõna, et teid tuleb lahti lasta; seepärast väljuge nüüd ja minge rahuga!”


Se kasa ta uya e'kwa pe iyesi: Main, 430 kaisa rɨ wʉipiya tʉpo isekamasa' rʉ'pʉ uya Papa ekoneka'pʉ ka'pon amʉ' pokon pe iye'sara'tɨsa' rʉ'pʉ kuka pʉra iyesi, ikupʉ tukai' usauro'nɨ'pʉ eno'manin pe. 	 Aga ma ütlen seda: lepingut, mille Jumal on enne kinnitanud, ei tee nelisada kolmkümmend aastat hiljemini tekkinud käsk mitte tühjaks, nii et see hävitaks tõotuse.


Tʉron nɨ kanan Sapa' a'tai, itɨ'pʉ Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' ta' to' enupase'na. Mɨrɨ yau, ka'pon esi'pʉ enwo'ne' itemiyatʉ yaipʉtasa' amʉrasa'. 	 Aga juhtus ühel teisel hingamispäeval, et ta läks kogudusekotta ja


“Kʉrɨ rɨ ka'tapai tʉuye'sen esi mɨrɨ tanporon kon entai rɨ; kʉrɨ rɨ non winon esi mɨrɨ non pon pe rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ non pɨ' nɨrɨ isaurokʉ. Kʉrɨ rɨ ka'tapai tʉuye'sen esi tanporon kon entai. 	 Kes tuleb ülalt, see on üle kõikide! Kes on maast, see on maast ja räägib maast; Kes tuleb taevast, on üle kõikide


Uta'mo'ka'pʉ non pona, main eta'pʉ uya, ‘Saarʉ, Saarʉ, ɨ'rɨto' pe ukota'ma auya?’ tawon. 	 Ma kukkusin maha ja kuulsin häält mulle ütlevat: Saul! Saul! Miks sa Mind taga kiusad?


Sises uya eikʉ'pʉ, “Ito'ka'nʉkʉ auya pʉra iyesi mɨrɨ siku'ai'ne', e'tane emennʉ'pʉ ito'ka'nʉ'to' auya oton,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus vastas ütles temale: „Mida Mina teen, seda sina nüüd ei tea, aga pärast seda sa pead teada saama!”


Mɨrɨ awonsi'kɨ ɨpʉrematɨ' Iya'kwarʉ yau tanporo te'ku'sen a'tai rɨ, ti'tui' pʉra rɨ ɨpʉreman nɨto' mɨrɨ awonsi'kɨ esa'to' yai. Serɨ itewan yau esii'ma, tenu ke esii'ma mɨrɨ awonsi'kɨ tɨwɨrɨ rɨ ɨpʉremai'ma tanporon kon wakʉ ton pona. 	 iga palve ja anumise kaudu, palvetage igal ajal Vaimus, ning olge selleks valvel kõige püsivusega ja eestpalvetega kõigi pühade eest,


Mɨrɨ pɨ', main esi wakʉ pe, mɨrɨ awonsi'kɨ apiyontɨn nɨto' esi wakʉ pe, ipokena' pe, mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ pe. 	 Nõnda on siis käsk püha ja käsusõna püha ja õige ja hea.


“Amen! Apurɨpɨ'to' mɨrɨ awonsi'kɨ eke pe iku'to', ipu'ketʉ, tenki tato', inamato', imeruntɨrʉ, ipana'pano nesii Papa iwano' pe tɨwɨrɨ rɨ. Amen!” ta'pʉ to' uya. 	 ning ütlesid: „Aamen, kiitus ja austus ja tarkus ja tänu ja au ja vägi ja ramm meie Jumalale ajastute ajastuteni! Aamen.”


apʉne pʉra Itepuru kʉrɨ rɨ tʉni'nʉnkanʉ ton konekanin main awɨron kon pe, mɨrɨ awonsi'kɨ tanporon kon tʉmu pe tʉnanʉmʉnʉ ton kota'ma iya,” tawon. 	 Sest keda Issand armastab, seda Ta karistab; Ta peksab igat poega, keda Ta vastu võtab.”


“Ito'ka'nʉ'nin nan pe pʉra rɨ pe' ɨwesi kon? Ene auya'nokon pʉra pe' iyesi, ɨ'rɨ rɨ kɨpo'ponsi'kɨ tewonsen ka'pon ya' uya, ɨri pe ikupʉ pʉra iyesi? 	 Ja ta ütles neile: „Kas teiegi olete m


Arami' pe isaurokʉ eta to' uya a'tai, e'pana parɨ to' ena'pʉ. Paarʉ uya ta'pʉ mɨrɨ a'tai, 	 Kui nad kuulsid, et ta neile räägib heebrea keeli, jäid nad veel vaiksemaks. Ja tema ütles:


“Mɨrɨpan poitorʉ uye'sa' uya ta'pʉ ipɨ', ‘Uyapiyo'ma'pʉ auya siku'kapʉi, e'tane moro rɨ marɨ ɨutɨ man, iyarʉ pʉra,’ ta'pʉ iya. 	 Ja sulane ütles: Isand, see on tehtud, n


(Tanporo A'tens mɨrɨ tʉpo ka'kʉran amʉ' mɨrɨ yau tʉuko'mansan esi'pʉ tʉweyu kon enno'pɨtʉ pɨ' emenna' itekare pɨ' usauro'nɨ pɨ'.) 	 Sest kõik ateenlased ja muulased, kes nende juures elasid, ei olnud millelegi nii himukad kui jutustama ja kuulama uudiseid.


teposen ekare pɨ' uta'kwarʉka epoto' pe uya, Papa uya ukɨ'masa' na'ne' ipona Epʉn winɨkʉi' Kʉrai Sises awɨrɨ. 	 ma pürin seatud eesmärgi poole, taevase kutsumise võiduhinna poole Kristuses Jeesuses.


I'napairon ekama uya ɨpɨ'nokon, ipoitorʉ esi pʉra rɨ iyesi eke pe tesa' entai, mɨrɨ pe pʉra main anin nɨ esi pʉra iyesi eke pe tenno'nin nʉ'pʉ entai. 	 Tõesti, tõesti Ma ütlen teile: Ei ole ori suurem kui tema isand ega käskjalg suurem kui tema läkitaja!


Pari'si amʉ' uya ta'pʉ ipɨ', “Mɨrɨ si ɨiwano' pe ɨusekama, mʉkayai'ne' esi mɨrɨ i'napai rɨ pʉra rɨ,” ta'pʉ to' uya. 	 Siis variserid ütlesid Talle: „Sina tunnistad Iseenesest, Sinu tunnistus ei ole tõsi!”


Ɨnʉ' rɨ kʉrɨ rɨ Itepuru ekama'ponin nʉ'pʉ tʉpika'tɨnin pe, epika'tɨto' oton tasa' iya,’ ta'pʉ rʉ'pʉ Isowerʉ uya. 	 Ja sünnib, et igaüks, kes appi hüüab Issanda nime, pääseb!”


Eke, ka'tawon iwekupiri esi'pʉ, 12 kaisa rɨ imʉra'taai ton mɨrɨ awonsi'kɨ 12 kaisa rɨ inserʉ amʉ' esi 12 kaisaron mʉra'ta amʉ' airɨ'ne. Mʉra'ta pɨ'ne 12 kaisaron kon Esuwerʉ pon kon ese' ton e'menukasa' esi'pʉ. 	 Linnal on suur ja kõrge müür ja kaksteist väravat ja väravate peal kaksteist Inglit; ja väravate peale on kirjutatud nimed. Need on kaheteistkümne Iisraeli laste suguharu nimed.


Sises utɨ'pʉ Are' Wʉpʉ airɨ'ne te'pɨ'to' kasa rɨ ipoitorʉ ton uya e'ma'pʉka'pʉ. 	 Ja Ta läks välja ja tuli Oma viisi järele


Iyapiyo' pe e'tɨ' ari'kena' pe, Itepuru apiyo' pe ɨwesi kon pe, ka'pon amʉ' pen, 	 orjates hea meelega otsekui Issandat ja mitte inimesi,


“Mɨrɨ a'tai ɨtʉto' oton kon ɨkota'mato' kon pe mɨrɨ awonsi'kɨ uma'tan nɨto' ya'. Tanporo tʉpataron kon uya ɨyewaruma'tɨto' oton kon urɨ uriya'. 	 Siis antakse teid viletsusse ja teid tapetakse ja te olete kõigi rahvaste all Minu nime pärast.


Wapiyaro' ene usene'pʉ rayan kasa, mɨrɨ awonsi'kɨ ite'ma'pʉ winon esi'pʉ paka mʉre kasa, to' osorʉwano esi'pʉ ka'pon emʉ' ke, mɨrɨ awonsi'kɨ to' asakɨrɨ'pano esi'pʉ imisimɨ arinta kasa. 	 Ja esimene olend oli lõukoera sarnane, ja teine olend oli härja sarnane, ja kolmandal olendil oli nägu otsekui inimesel, ja neljas olend oli lendava kotka sarnane.


Mɨrɨ wenai, kenari'nʉntʉu, i'nʉnkena' ton ɨmɨrɨ'nokon, tu'kan kon toron amʉ' entaino kon. 	 Ärge siis kartke; teie olete kallihinnalisemad kui palju varblasi!


Mɨrɨ a'tai, tu'kan kon esi'pʉ ipan pe Piri' maimu ɨnetapai, wakʉ i'tuto' ipɨ' inkupʉnʉ ensa' tʉuya'nokon pɨ'. 	 Ja rahvas pani ühel meelel seda tähele, mida Filippus ütles, kuuldes teda ning nähes imetähti, mida ta tegi.


Pari'si amʉ' uya eta'pʉ Sises uya tu'ke kuru tʉpoitorʉ ton eporo mɨrɨ awonsi'kɨ to' pa'taisimapɨtʉ iya Isaan entai kuru tawon. 	 Kui nüüd Issand sai teada, et variserid olid kuulnud, et Jeesus rohkem jüngreid tegevat ja ristivat kui Johannes -


Serɨ etasa' mɨrɨ yau te'san tonpa uya a'tai, ta'pʉ iya Sises pɨ', “Pori' pe kuru kamoro esi mɨrɨ enta'nan pɨ' te'ton kon Papa e'to' esa' wannɨ pe yau,” ta'pʉ iya. 	 Kui üks lauas kaasistujaist seda kuulis, ütles ta Temale: „


mɨrɨ kasa Kʉrai yau urɨ'nokon, tu'kan kon nɨ ena tikin nɨ ipun pe, mɨrɨpan esi ɨsipʉ'kʉ pe'ne. 	 nõnda oleme meiegi paljud üks ihu Kristuses, aga üksikult igaüks üksteise liikmed.


“E'tane si ɨmɨrɨ'nokon, ɨnʉ' pe ken si esi mʉkayatʉu?” ta'pʉ iya to' pɨ'. Pi'ta uya eikʉ'pʉ, “Ɨmɨrɨ kʉrɨ rɨ Kʉrai!” tukai'. 	 Siis Ta küsis neilt: „Aga teie, kelle teie ütlete Mind olevat?” Peetrus vastas ning ütles Temale: „Sina oled Kristus!”


to' wei'tɨnin pe kamo ewarupɨ yau tʉuko'mansan uma'tan nɨto' pɨ' tenari'nʉnsan. Uyanin kon pe usewankaman nɨto' pen e'ma tawɨrɨ,” ta'pʉ Sakaraya uya tʉmu pɨ'. 	 paistma meile, kes istume pimeduses ja surma varjus, ja juhtima meie jalgu rahuteele!”


Mɨrɨ tʉpo to' asakɨrɨ'pano uya tʉwaai turunpa'pʉ. Mɨrɨ a'tai, 1 3 e'to' airɨ wʉi enu pʉ'kʉ, 1 3 e'to' airɨ kapʉi pʉ'kʉ mɨrɨ awonsi'kɨ 1 3 e'to' airɨ sirikɨ amʉ' tonpa ton e'wɨnɨ'pʉ, 1 3 e'to' airɨ rɨ. A'kwa pe iye'to' pʉra to' esi'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ 1 3 e'to' airɨ wʉi naino pʉ'kʉ esi'pʉ iweyu pʉra, 1 3 e'to' airɨ kanan ewarupɨ pʉ'kʉ. 	 Ja neljas Ingel puhus pasunat. Siis löödi kolmas osa päikest ja kolmas osa kuud ja kolmas osa tähti, nii et kolmas osa neist pimeneks ja kolmas osa päeva ei paistaks, ja ööd niisamuti.


ento' ipɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ eke Papa tʉrawasooi meruntɨrʉ winɨ, Iya'kwarʉ meruntɨrʉ poro. Mɨrɨ pɨ' si Surusiran ponsi'kɨ siyarɨ Iriri'kun pona rɨ, wakʉ itekare Kʉrai iwano' ekama pɨ' e'sa' serɨ tanporo kuru rɨ. 	 tunnustähtede ja imetegude väel, Püha Vaimu väel, nõnda et mina Jeruusalemmast ja selle ümberkaudsest maast alates Illürikonini olen täide viinud Kristuse Evangeeliumi kuulutamise;


Tikin nɨ suntaaka pata'pʉ pe, ipoitorʉ ton kanan esi'pʉ ɨutɨ tau, Tamas nin si esi'pʉ mɨrɨ to' piyau. Mʉra'ta rɨ uta'kosa' e'tane, Sises uyee'pʉ to' koro'ta' e'soto'kai', mɨrɨpan uya ta'pʉ, “Miyarɨ'nokon!” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 Ja kaheksa päeva pärast olid Tema jüngrid jälle toas ja Toomas nendega. Siis tuli Jeesus uste lukus olles ja seisis nende keskel ja ütles: „Rahu olgu teile!”


Mɨrɨ a'tai rɨ, itekare ekama pɨ' iye'sara'tɨ'pʉ, “Sises esi Papa Mu pe,” tukai'. 	 ja kuulutas varsti kogudusekodades Kristust, tunnistades, et Seesama on Jumala Poeg.


“Isi' pon pen pe' ɨmɨrɨ manenpanin sara'tɨnin nʉ'pʉ, 4,000 kaisaron kon wɨnin nan anin nʉ'pʉ rɨmono' ta' pena?” ta'pʉ iya. 	 Kas sina ei olegi see egiptlane, kes mõni aeg tagasi mässu tõstis ja viis välja kõrbe neli tuhat mõrtsukat?”


Serɨ iweyu pʉ'kʉ pona rɨ ina esi iwan pe mɨrɨ awonsi'kɨ tuna'kiri' ke, ipooi'pɨ rɨ esi ina pon pe, tʉwɨpɨ'san pe rɨ ina esi, ipata pʉra rɨ ina esi. 	 Kui mina nüüd ei tunne hääliku tähendust, olen ma sellele, kes räägib, umbkeelne ja rääkija on mulle umbkeelne.


E'tane inmenuka'pʉ apurɨ auya'nokon pʉra iyesi pɨ', ɨ'rɨ tukai' umaimu apurɨ auya'nokon?” ta'pʉ iya. 	 Aga kui te tema kirju ei usu, kuidas te siis usuksite Minu sõnu?”


Apana'tɨ uya 'nokon serɨ ɨnʉ' uya rɨ wakʉ pe rɨ tʉusauro'se ɨyenku'tɨ kon namai'. 	 Seda ma ütlen selleks, et keegi teid ei petaks meelitavate kõnedega.


Apʉne pʉra Mosi' pɨ' ta iya, “Ɨsentu'mapai rɨ e'to' ipɨ' pɨ' usentu'ma, aiko kapai rɨ e'to' ipɨ' pɨ' aiko ta uya,” tasa' iya. 	 Sest Ta ütleb Moosesele: „Ma olen armuline, kellele Ma olen armuline, ja halastan, kelle peale Ma halastan!”


Meri Mataren nin si utɨ'pʉ mɨrɨ itekareei esa' pe ipoitorʉ ton piya', “Itepuru ene'pʉ uya,” ta'pʉ iya. Tauro'ka'pʉ iya ke to' pana'tɨ'pʉ iya. 	 Maarja Magdaleena tuleb ja teatab jüngritele, et ta on Issandat näinud ja et Ta temale seda on ütelnud.


Pi'ta uya ta'pʉ Sises pɨ', “Uyepuru! Wakʉ rɨ pan pe serɨ yau ina man! I'se ɨwesi yau, osorʉwau ɨiwʉ' kon amɨ uya mɨrɨ; tikin nɨ ɨiwano' pe, Mosi' iwano' pe, mɨrɨ awonsi'kɨ Iraisa iwano' pe,” ta'pʉ iya. 	 Aga Peetrus hakkas rääkima ja ütles Jeesusele: „Issand, siin on hea olla; kui Sa tahad, siis ma teen siia kolm telki, ühe Sinule, uhe Moosesele ja ühe Eelijale?”


mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' rɨ esi yau wapiyaro' e' pe e'pai, tɨwɨ nesii ɨpoitorʉ kon pe. 	 ja kes teie seast tahab olla kõige esimene, see olgu teie ori;


mɨrɨ awonsi'kɨ ɨnʉ' rɨ esi yau wapiyaro' e' pe e'pai, tɨwɨ nesii tanporon kon apiyo' pe. 	 ja kes teie seast tahab olla k


Sises utɨ'pʉ ipiya', itemiyatʉ pɨ' ta'sii' i'mʉ'sa'ka'pʉ iya. Iye'kɨɨi'mato' ereuta'pʉ, mɨrɨpan uya to' mʉta'napa'pʉ. 	 Ja Ta läks tema juure ja aitas ta üles, kinni hakates ta käest. Ja palavik lahkus temast, ja ta ümmardas neid,


Tenna'posa' kon a'tai, tɨ' akasa' uruwai' apai, 11 pan kon ipoitorʉ ton mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron kon ipoitorʉ ton pana'tɨ'pʉ to' uya tanporon nɨ iye'ku'sa' rʉ'pʉ ke. 	 ja läksid tagasi haua juurest ja kuulutasid seda k


Ɨko'manse'na utɨto' e'ma enpoikasa' auya man; pori' pe uku'to' auya oton, apʉne pʉra tɨwɨ rɨ upiyau ɨwesi pɨ',’ ta'pʉ Tepi' uya,” ta'pʉ iya. 	 Sa annad mulle teada elutee, Sa täidad mind rõõmuga Oma palge ees!”


Ɨmɨrɨ'nokon, utonpa ton kɨ'masa' a'sisa' pe ɨwesi kon pa pen, e'tane a'sisa' pe pʉra ɨwe'to' kon ɨku'tɨ' nin ɨri eseru kupʉ pɨ'; e'tane ru'ku, ɨsiyapiyo' pe e'tɨ' ɨusi'nʉnkato' kon yau. 	 Sest teie, vennad, olete kutsutud vabaduseks; aga mitte lihale ajet andvaks vabaduseks, vaid teenige üksteist armastuses.


Wʉ' ponsi'kɨ ɨu'tɨi'ma rɨ, Sises uya to' panama'pʉ, “Ɨnʉ' pɨ' rɨ ɨnene'pʉ kon kʉsekamatʉu, Ka'pon, Papa winon eri'sa' e'mʉ'sa'kasa' pʉ'kʉ pona rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Ja mäelt alla tulles keelas Jeesus neid ning ütles: „Ärge rääkige kellelegi sellest nägemusest, kuni Inimese Poeg surnuist üles tõuseb!”


Mɨrɨpan kon utɨ'pʉ umɨ ya' e'tʉrawasomase'na. “Non esa' kanan utɨkaa'pʉ kʉrʉpo'po pɨ' e'nɨto' pata'se' ya' 12 a'kʉra' a'tai, mɨrɨ awonsi'kɨ 3 a'kʉra' kanan ka'pon amʉ' anʉnse'na to' e'tʉrawasomato' pe tʉmainarʉ yau. 	 Ja nad läksid ära. Taas läks ta välja kuuendal ja üheksandal tunnil ja tegi nõndasamuti.


Mɨrɨ a'tai, a'sisa' kon esa' upaka'pʉ, mɨrɨpan mʉra'ta amʉ' uta'kokapɨ'sa' tense, tʉsuparaai mo'ka'pʉ tʉutapurukato' pe ike, apʉne pʉra a'sisa' kon utɨpɨtʉ'pʉ tukai' tʉusenuminka ke. 	 Kui nüüd vangihoidja unest ärkas ja nägi vangitorni uksed avatud olevat, tõmbas ta mõõga ja tahtis enesele otsa teha, sest ta mõtles, et vangid on ära karanud.


Mɨrɨ koro'tau, pana' pe tʉrʉ'pʉnʉ esi'pʉ, pariki'si usi'ki'ma'pʉ mɨrɨ, iyapon nɨ usi'ki'ma'pʉ. Inke pʉra rɨ, pariki'si mʉra'ta amʉ' uta'kokapɨtʉ'pʉ, mɨrɨ awonsi'kɨ a'sisa' kon auronpɨ'to' ike i'sen amʉ' emo'kapɨtʉ'pʉ. 	 Siis äkitselt sündis suur maavärisemine, nii et vangihoone alused vabisesid; ja sedamaid läksid kõik uksed lahti, ka kõikide köidikud pääsesid valla.


Auro'kanin nʉ'pʉ inserʉ utɨ'pʉ a'tai, Koneriyas uya asa'rɨ tʉpoitorʉ ton kɨ'ma'pʉ. Tikin nɨ soisa kɨ'ma'pʉ iya nɨrɨ, Papa apurɨnin, tʉtonpa pe te'sen. 	 Kui siis Ingel oli ära läinud, kes Korneeliusega rääkis, kutsus ta kaks oma perest ja ühe vaga sõjamehe neist, kes alati ta juures olid,


Tu'ke rɨ pata wannɨ man ukʉipʉnʉ iwʉ' tau; sekamai'no mɨrɨ pe pʉra iyesi yau. Mɨrɨ ya' utɨ serɨ apata'se' kon oton konekai'. 	 Minu Isa majas on palju eluasemeid. Kui see nii ei oleks, kas Ma oleksin teile ütelnud: Ma lähen teile aset valmistama?


Upʉrataai ke pe' i'se e'to' rɨ kupʉ uya pen? Upɨ' rɨ katɨ ɨyɨkɨnta amʉre'mʉra esi pɨ'?’ ta'pʉ iya,” ta'pʉ Sises uya. 	 Kas ei ole mul luba enese omaga teha, mida ma tahan? Või on sinu silm kade, et mina hea olen?


kʉrɨ rɨ uya ina auro'kasa' itekare ekamanin pe ina e'to' pe ka'pon amʉ' pɨ'. Kʉrɨ rɨ kʉrɨ rɨ Papa Nanʉmʉ'pʉ tanporon kon eseru aimenkanin pe tanporo nurɨnan kon, iyeri'sa' kon nɨ nɨrɨ. 	 Ja Tema on meid käskinud rahvale kuulutada ja tunnistada, et Tema on Jumala poolt seatud elavate ja surnute kohtumõistja.


Mɨrɨ a'tai si, ipoitorʉ Sises ni'nʉnkanʉ uya Pi'ta pɨ', “Itepuru pe man!” ta'pʉ mɨrɨ. “Itepuru pe man,” ta iya etasa' tʉuya pe rɨ, Saiman Pi'ta uya tʉpon pʉro'pon e'me'pʉ tʉwoi (imo'kasa' iya esi'pʉ), mɨrɨpan e'sanʉmʉ'pʉ tuna ka'. 	 Siis ütles see jünger, keda Jeesus armastas, Peetrusele: „See on Issand!” Kui nüüd Siimon Peetrus kuulis, et see on Issand, pani ta kuue selga, sest ta oli alasti, ja heitis enese merre.


Mɨrɨ wʉi awonsi'kɨ, tu'kan kon nɨ ipɨkɨrɨ tʉutɨsan enna'po'pʉ, iya'kɨrɨ to' utɨ pʉra. 	 Sellest ajast läksid paljud Tema jüngrid ära Ta järelt ega kõndinud enam Temaga.


I'tu auya'nokon pʉra rɨ iyesi ɨ'rɨ e'kupʉ awanapai rɨ tukai'. Ɨ'rɨ mɨ ɨuko'manto' kon? Ɨmɨrɨ'nokon esi kapuru' pe, aka'ne' pe rɨ tʉusenpoikasen mɨrɨ awonsi'kɨ tapasen kasa. 	 teie, kes ei teagi, missugune on homme teie elu; sest te olete suits, mida pisut aega nähakse ja mis siis haihtub —


Inke pʉra ipoitorʉ ton ipana'tɨtantɨ': ‘Iye'mʉ'sa'kasa' man terikʉ'pʉ apai, mɨrɨpan utɨn pɨ' man arawɨrɨ'nokon Kiyarari pona. Mɨrɨ yau ene auya'nokon mɨrɨ.’ Apana'tɨsa' uya 'nokon si mɨrɨ,” ta'pʉ inserʉ uya. 	 ja minge usinasti ütlema Tema jüngritele, et Ta on surnuist üles t


Ka'pon tiwano' pe rɨ nʉsauro'ai'ne' esi tapurɨto' ipɨkɨrɨ rɨ i'se, kʉrɨ tenno'nin nʉ'pʉ apurɨto' ipɨkɨrɨ i'se te'sen esi mɨrɨ, usenku'tɨn ipɨ' pen nɨ. 	 Kes iseenesest räägib, see otsib iseenese austust; aga Kes otsib selle austust, Kes Teda on läkitanud, See on tõeline ja Temas ei ole ülekohut.


“Tanporon nɨ to' nʉkupʉ'pʉ pe na'ne' esi mɨrɨ ka'pon amʉ' uya tento' kon ipɨ' pe: tʉwɨpʉremato' kon yen konepɨtʉ to' uya eke ton pe ika'ta, mɨrɨ awonsi'kɨ tʉpon kon sousowʉ pe te'sen kanan ɨnkapɨtʉ to' uya kusan ton pe. 	 Kõik oma teod nad teevad selleks, et inimesed neid näeksid; sest nad teevad oma palvekaukad laiad ja oma rüüde tupsud suured.


Se'tan epantakapɨtʉ pe iyesi yau tʉpokon pe rɨ ɨsewa'nomai', nai kasa esa' wannɨ pe iye'to' esi moro? Serɨ ta uya apʉne pʉra makoi a'kwarʉ ton enpa'kapɨtʉ uya Pirɨsipupʉ winɨ tukai' ɨye'kupʉ kon pɨ'. 	 Kui saatangi on riius isekeskis, kuidas v


Mɨrɨ yau, tʉron nɨ esi uyekamanin i'napai rɨ uyekama iya tukai' i'tu uya. 	 On Teine, Kes Minust tunnistab, ja Ma tean, et see tunnistus, mida Ta Minust tunnistab, on tõsi.


Mɨrɨ a'tai rɨ, erasu ton epuru utɨ'pʉ tʉtonpa ton pokon pe enno'sa' kon ne'se'na. To' ta'kwarʉkai' to' ɨnne'pai pʉra to' esi'pʉ, apʉne pʉra ka'pon amʉ' uya tʉwɨnɨ kon tɨ' ke tukai' to' usenari'pa'pʉ. 	 Siis läks pealik sulastega ja tõi nad ära; aga mitte vägisi, sest nad kartsid, et rahvas nad kividega surnuks viskab.


“Tʉron nɨ kanan panton etatɨ': Moro non esa' ka'pon esi'pʉ kiyari ye' si'na' pe te'sen patama'pʉ iya. Iwoi iwa'kʉtʉi pe iwekupiri'tɨ'pʉ iya. Non aka'pʉ iya tʉmainarʉ yau ikasu'kato' yai, mɨrɨ awonsi'kɨ ipa'simato' ponsi'kɨ ka'tawon soto'pan ɨutɨ amɨ'pʉ iya. Mɨrɨpan uya umɨ pɨ' te'san ena' tʉmainarʉ tʉrʉ'pʉ, mɨrɨpan utɨ'pʉ ɨnnon pata ya'. 	 Kuulge teist tähendamissõna: Oli majaisand, kes istutas viinamäe ja tegi selle ümber aia ja kaevas sinna surutõrre ja ehitas torni ja andis selle rendile aednike kätte ja läks võõrale maale.


To' maimu eikʉ'pʉ iya, “Sises tukai' tesa'sen uya tawa koneka'pʉ. Mɨrɨ tʉpo, uyenu pona itʉrʉ'pʉ iya. Ta'pʉ iya upɨ', ‘Ekumi'ta Sairon ku'pɨri ka'.’ Utɨ'pʉ ekumi'se'na, mɨrɨ tʉpo ene'pʉ uya,” ta'pʉ iya. 	 Tema vastas: „Inimene, Keda kutsutakse Jeesuseks, tegi muda ja võidis sellega mu silmi ja ütles mulle: Mine Siiloa tiigi ääre ja pese silmi! Aga kui ma sinna läksin ja pesin, sain ma nägijaks!”


Papa munkɨ amʉ' pokon pe tʉkota'mato' pe iye'kuu'pʉ, makoi eseru yau pori' pe tʉuko'mamʉ namai' aka'ne' pe rɨ. 	 pidades paremaks ühes Jumala rahvaga kannatada viletsust kui üürikest aega nautida paturõõmu,


To' enei'ma, Sises uya ta'pʉ to' pɨ', “Ka'pon pona sa'man pe iyesi, e'tane Papa pona tanporo sa'man pe pʉra iyesi,” ta'pʉ iya. 	 Aga Jeesus vaatas neile otsa ja ütles neile: „Inimestel on see võimatu, kuid Jumalal on kõik võimalik!”


“Sisa,” tukai' to' uya imaimu eikʉ'pʉ. Mɨrɨ a'tai, ta'pʉ iya to' pɨ', “Sisa iwano' itʉtɨ' itena' rɨ, mɨrɨ awonsi'kɨ Papa iwano' rɨ itʉtɨ' Papa ena' rɨ,” ta'pʉ Sises uya. 	 Nad vastasid Temale: „Keisri.” Siis Ta ütles neile: „Andke siis keisrile, mis kuulub keisrile, ja Jumalale, mis kutsub Jumalale!”


apʉne pʉra mɨrɨ waraino ewankamanin e'ku'sa' pʉra rɨ iyesi iyepiya'tɨ'pʉ si'kɨrɨ, Papa uya non kaa'pʉ si'kɨrɨ serɨ pʉ'kʉ pona, mɨrɨ waraino kanan e'ku'to' oton pen nɨ. 	 Sest neil päevil on niisugune viletsus, millist ei ole olnud loodu algusest, mille Jumal on loonud, kuni siiamaani, ega tulegi.


Epuru ton, ayapiyo' kon amʉ' irepatɨ' ipokena' ke mɨrɨ awonsi'kɨ wakʉ ke, apʉne pʉra i'tu auya'nokon ɨyepuru kon kanan esi Epʉn po. 	 Isandad, tehke oma orjadele, mis on õige ja kohus, ja teadke, et ka teil on Issand taevas.


Ɨpʉreman pɨ' ɨye'mʉ'sa'kasa' kon a'tai, mɨrɨ koro'tau ekamʉra rɨ ɨnʉ' pɨ' rɨ ɨwesi kon yau, ipɨ' ɨsentu'matɨ', ɨkʉipʉnʉ kon, Epʉn pon usentu'mato' pe amakooi kon pɨ',” ta'pʉ Sises uya. 	 Ja kui te seisate ja palvetate, siis andke andeks, kui teil midagi on kellegi vastu, et ka teie Isa, Kes on taevas, annaks teile andeks teie üleastumised.


Ipan pe Main i'tunin e'mʉ'sa'ka'pʉ Sises i'tupɨ'se. “Ti'sa, ɨ'rɨ kupʉ uya tɨwɨrɨ rɨ uko'manto' epoto' pe uya?” ta'pʉ iya. 	 Ja vaata, keegi käsutundja astus esile, kiusas Teda ja ütles: „


Apʉne pʉra enku'tɨnin nan kʉrai amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ enku'tɨnin nan pu'kena' amʉ' usenpoikato' oton, eke ton nɨ i'tuto' ipɨ' ton mɨrɨ awonsi'kɨ eke Papa tʉrawasooi ton ku'to' oton to' uya, Papa nanʉmʉ'san enku'tɨnin pe—ikupʉ tʉuya'nokon pe iyesi yau. 	 Sest valekristusi ja valeprohveteid tõuseb ja need teevad suuri tunnustähti ja imesid, et eksitada, kui võimalik, ka äravalituid.


Ɨ'rɨ ken si eporo'pʉ utamokori kon Epʉra'an uya serɨ rupɨ pɨ' ta serɨ? 	 Mis me siis ütleme oma lihase esiisa Aabrahami saavutanud olevat?


Eke pata pʉrorooi po pero amʉ'; enwoke' eseru ku'nin nan, ekumanpɨ' te'san, te'wɨsan, ika'sa' apurɨnin nan, mɨrɨ awonsi'kɨ kasi ye' ton, main ke mɨrɨ awonsi'kɨ tʉku'se esi. 	 Väljaspool on koerad ja nõiad ja hoorajad ja tapjad ja ebajumalateenijad ja kõik, kes valet armastavad ja teevad.


Kʉrɨ rɨ ene moro iye'sa' rʉ'pʉ, e'tane ima'tasa' rʉ'pʉ esi mɨrɨ 8 pe kin amʉ' ku'nin pe, mɨrɨpan esi wapiyaro' 7 pan kon tonpa, mɨrɨpan utɨto' oton ama'tase'na. 	 Ja metsaline, kes on olnud ja keda ei ole enam, on ise kaheksas ja ühtlasi üks neist seitsmest, ja ta läheb hukatusse.


Pʉse rɨ si kʉrɨ rɨ unekama'pʉ, ‘Uye'ma'pʉ tau ka'pon uyepʉ eke kuru uyentaino, penaro' uwapiyaro' rʉ'pʉ rɨ,’ ukataine'. 	 See on, Kellest ma ütlesin: Pärast mind tuleb Mees, Kes on olnud enne mind, sest Ta oli enne kui mina!


Uyenu tʉrʉ'pʉ uya, mɨrɨ a'tai tu'kan kon nɨ inserʉ amʉ' maimu eta'pʉ uya, tu'kan kon nɨ, tu'kan kon nɨ, 1,000 kaisaron kon pona rɨ 1,000 e'to' airɨ, 10,000 ite'kwa rɨ 10,000 kaisaron kon. To' e'soto'pɨ'sa' esi'pʉ apono' woi, ene amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ itepuru ton woi. 	 Ja ma nägin ja kuulsin paljude Inglite häält aujärje ja olendite ja vanemate ümbert; ja nende arv oli kümme tuhat korda kümme tuhat ja tuhat korda tuhat.


12,000 kaisa rɨ Sepuran ko' amʉ', 12,000 kaisa rɨ Isose' ko' amʉ', mɨrɨ awonsi'kɨ 12,000 kaisa rɨ Pensiman ko' amʉ'. 	 Sebuloni suguharust kaksteist tuhat; Joosepi suguharust kaksteist tuhat; Benjamini suguharust kaksteist tuhat pitseriga märgitut.


Serɨ winɨ Itepuru Sises ekareei utɨ'pʉ miyarɨ rɨ pata yau, mɨrɨpan nɨrɨ usemo'ka'pʉ meruntɨ pe kuru. 	 Nii võimsasti kasvas Issanda sõna ja avaldas oma väge.


enno'sa' kon ena', mɨrɨpan ekanpɨtʉ'pʉ to' uya to' kaisa rɨ ipʉra kuru to' esi pɨ' tense. 	 ja panid selle Apostlite jalgade ette. Igaühele jagati siis sedamööda, kuidas ta vajas.


Inserʉ uya tʉu'tɨsen tuna uko'man nɨto' tuna'kwaai enpoika'pʉ uyena', awai'nan tɨ' kʉrestarʉ tato' warai, Papa apon mɨrɨ awonsi'kɨ karimeru mʉre apon winɨpai, 	 Ja ta näitas mulle puhast eluveejõge, selget nagu mägikristall. See voolas välja Jumala ja Talle aujärjest.


Mɨrɨpan pɨ', “Enkɨ si, Papa apurɨ auya uya rɨ ɨyepi'tɨsa' man,” ta'pʉ Sises uya ipɨ'. 	 Ja Jeesus ütles temale: „Näe jälle! Sinu usk on sind aidanud!”


mɨrɨ awonsi'kɨ eyaton, wana' pɨnnin nʉ'pʉ esi Makoi. Kiyari akʉ'pʉsa' anʉmʉ esi non weyu u'ma'sa' a'taino, kiyari anʉnnin nan esi inserʉ amʉ'. 	 Vaenlane, kes neid külvab, on kurat. Aga lõikus on maailma-ajastu lõpp; lõikajad on Inglid.


Anpisin ton kuru rɨ takuru'kena' nan ɨpɨrinpɨ'sa' esi'pʉ mɨrɨ tau'ne, tenku'na' nan, sekentei'pa' nan ipu'tɨka'sa' kon nɨ. (Tuna e'tʉkʉi'tʉkʉi'ma enupɨkɨrɨ to' enurikʉ, 	 s lamas hulk haigeid, pimedaid, jalutumaid, kõhetuid, [kes ootasid vee liikumist.


To' enpa'ka'pʉ iya pariki'si tapai, mɨrɨpan kon pɨ', “Ɨ'rɨ kuru tʉku'se epika'tɨto' pe iyesi?” ta'pʉ iya to' pɨ'. 	 tõi nad ka välja ning ütles: „Isandad, mis ma pean tegema, et ma õndsaks saaksin?”


Anpisin ton apiyo'ma'pʉ iya to' ereutapɨ'to' pe non pona, mɨrɨpan 7 kaisaron nʉ'kwɨ rɨken itekiino pʉreti anʉmʉ'pʉ iya, tenki ta'pʉ iya Papa pɨ', mɨrɨpan i'kwɨ'pɨtʉ'pʉ iya. Itʉrʉ'pʉ iya tʉpoitorʉ ton ena', to' uya ekanto' pe anpisin ton ena', mɨrɨpan nɨ kupʉ'pʉ ipoitorʉ ton uya. 	 Ja Ta käskis rahva istuda maa peale. Siis Ta v


mɨrɨ ton ipanta ton pɨ' katapurɨi. Ikupʉ auya yau, se pɨ' ɨsenuminka': Imi' esa' pe ɨwesi pen, e'tane imi' esi ɨyesa' pe. 	 siis ära kiitle okste vastu. Ja kui sa kiitled, siis mõtle, et sina ei kanna juurt, vaid juur kannab sind.


Karimeru pa'simanin nan enna'po'pʉ tʉuserenka kon pe eke pe Papa esi pɨ'. Tanporo tʉneta'pʉ kon pɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ tʉnene'pʉ kon pɨ' nɨrɨ, inserʉ uya ekama'pʉ kasa. 	 Ja karjased läksid tagasi Jumalale au andes ja Teda kiites k


Itaan'pʉ ima'tasa' rʉ'san iwʉ' mo'kanin nan to' enapai, mɨrɨpan kon ɨpʉrema kusan pe, mɨ pe te'kupʉ kon pe. Pʉsamoro waraino kon kota'ma mɨrɨ ɨsɨ pe kuru rɨ,” ta'pʉ iya. 	 kes söövad leskede hooned ja loevad silmakirjaks pikki palveid! Need saavad seda raskema hukatuse!”


Ko'mamʉ pe rɨ iyenaka'tane, ipoitorʉ ton uyee'pʉ ipiya', mɨrɨpan kon uya ta'pʉ ipɨ', “Ɨnnon sa'ne serɨ pata ko, mɨrɨ awonsi'kɨ pata kanan uko'manka'sa'. Ka'pon amʉ' ipana'tɨ' tiwano' kon pe ti'kiyari kon epose'na to' utɨto' pe eke iwa ton pata pona'ne,” ta'pʉ to' uya. 	 Ent õhtu tulles astusid jüngrid Tema juure ning ütlesid: „See on tühi paik ja aeg on juba möödas; lase rahvas minna, et nad läheksid küladesse ja ostaksid enestele toidupoolist.”


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', utonpa ton, ɨmɨrɨ'nokon uni'nʉnkanʉ ton mɨrɨ awonsi'kɨ itenupɨkɨrɨ e'to' ton, pori' pe uku'nin nan mɨrɨ awonsi'kɨ uyarʉko kʉron ton, mɨrɨ kasa kuru meruntɨ pe Itepuru yau te'mʉ'sa'kai' e'tɨ', utonpa ton nʉ'kwɨ! 	 Nõnda, mu armsad ja igatsetud vennad, minu rõõm ja pärg, seiske siis Issandas kindlatena, armsad!


Mɨrɨ a'tai, inke pʉra rɨ Sises uya temiyatʉ ɨnka'pʉ a'sise'na, mɨrɨpan uya ta'pʉ Pi'ta pɨ', “Aiko pe kuru anapurɨnʉ man! Ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' ikasima'pʉ auya?” ta'pʉ iya ipɨ'. 	 Ja Jeesus sirutas sedamaid Oma käe, haaras temast kinni ja ütles talle: „Sa nõdrausuline, miks sa kahtlesid?”


12 kaisa rɨ wʉipiya Sises enasa' a'tai, to' utɨ'pʉ iweyu rʉ'pʉ pɨ', tʉutɨpɨ'to' kon kasa rɨ. 	 Ja kui Ta sai kaheteistkümneaastaseks, läksid nad üles Jeruusalemma pühadeaja kommet mööda.


Ite'ma i'tu auya'nokon mɨrɨ utɨn nɨto' ya' utɨyai'ne' ya',” ta'pʉ iya. 	 Ja kuhu Mina lähen, seda teed te teate!”


Konsʉrʉ amʉ' uya to' enpa'ka'pʉ tiwʉ' kon tapai, mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ usauro'nɨ pɨ' tʉtonpa kon amʉ' pokon pe, 	 vaid nad käskisid neid välja minna Suurkohtust, pidasid isekeskis nõu


Era' uya soisa amʉ' apiyo'ma'pʉ Pi'ta warinpato' pe to' uya, e'tane to' uya eporo pʉra iyesi'pʉ. Mɨrɨ pɨ' to' ekama'popɨtʉ'pʉ iya, ɨ'rɨ kasa Pi'ta epa'ka'pʉ tukai', e'tane to' nekama ton pʉra rɨ iyesi'pʉ, mɨrɨpan uya tʉron kon soisa amʉ' apiyo'ma'pʉ Pi'ta erasuntɨnin nan pe iku'sa' kon nʉ'san wɨto' pe to' uya. Mɨrɨ tʉpo, Era' utɨ'pʉ Sisariya pona Isutiya ponsi'kɨ, mɨrɨpan uko'mamʉ'pʉ inke rʉ'kwɨ rɨ. 	 Ja kui Heroodes teda otsis ega leidnud, laskis ta valvuritele kohut mõista ja käskis nad ära hukata. Ise ta läks siis Juudamaalt Kaisareasse ja viibis seal.


mɨrɨpan kon uya Papa teri'sen pen ku'to' eke pe entakanoma'pʉ to' uya ipe iye'to' pe ika'sa' ke ka'pon teri'sen pe rɨ nin mɨrɨ awonsi'kɨ toron amʉ' pe mɨrɨ awonsi'kɨ o' amʉ' pe mɨrɨ awonsi'kɨ ene amʉ' rɨ. 	 ja on kadumatu Jumala au vahetanud kaduva inimese ja lindude ja neljajalgsete ja roomajate sarnase kuju vastu.


Mɨrɨ a'tai, to' auro'ka'pʉ iya, ‘Ɨmɨrɨ'nokon nɨ marɨ, itɨtɨ' umainarʉ ya' e'tʉrawasomai'. Ɨye'ma uya 'nokon mɨrɨ iye'to' awɨrɨ rɨ,’ ta'pʉ iya. 	 ja ütles neile: Minge ka teie viinamäele ja mis iganes õige on, annan ma teile!


Kamoro si 7 pan kon inserʉ amʉ' 7 kaisaron tʉronpi' esanon e'kama'pʉ iturunpato' pe tʉuya'nokon. 	 Ja need seitse Inglit, kelle käes oli seitse pasunat, valmistusid pasunat puhuma.


Mɨrɨ a'tai, tʉron kon Pari'si amʉ' uya ta'pʉ, “Papa winon pe pʉra pʉse rɨ ka'pon esi, apʉne pʉra Sapa' apurɨ iya pʉra iyesi,” ta'pʉ to' uya. “Ɨ'rɨ tukai' i'tuto' ipɨkɨrɨ kupʉ tʉmakooikenan nɨ ka'pon uya?” ta'pʉ tʉron kon ka'pon amʉ' uya, mɨrɨpan kon epantakapɨtʉ'pʉ. 	 Siis ütlesid mõned variseridest: „See inimene ei ole Jumalast, sest ta ei pea hingamispäeva!” Teised ütlesid: „Kuidas võib patune inimene teha niisuguseid tunnustähti?” Ja nende seas oli lahkmeel.


Apurɨto' winɨ Epʉra'an, Papa uya ti'tupɨtʉ a'tai, uya Aisi' tʉrʉ'pʉ tʉuse'mato' ike pe. Kʉrɨ rɨ si usauro'nɨsa' rʉ'pʉ eponin nʉ'pʉ esi'pʉ tikin nan nɨken tʉmu ke use'man pɨ', 	 Usu läbi viis Aabraham ohvriks Iisaki, kui teda katsuti, ja ohverdas selle ainusündinu, kui ta oli saanud tõotused


Mɨrɨ pe iyesi pɨ', wakʉ pe e'tɨ', ɨkʉipʉnʉ kon, Epʉn pon esi wakʉ pe kasa.” 	 Teie olge siis täiuslikud, nõnda nagu teie taevane Isa on täiuslik.


Mɨrɨ kasa, tɨwɨ ɨweyu pe na'ne' ne'wei'tɨi ka'pon amʉ' uya ento' pe. Mɨrɨ a'tai, wakʉ ɨnkupʉnʉ ento' pe to' uya, mɨrɨ awonsi'kɨ Papa, ɨkʉipʉnʉ, Epʉn pon apurɨpɨ'to' pe to' uya nɨrɨ. 	 Nõnda paistku teie valgus inimeste ees, et nad näeksid teie häid tegusid ja annaksid au teie Isale, kes on taevas.


Pi'ta mɨrɨ awonsi'kɨ Isaan pokon ewontane tʉpʉrataai oton pɨ' to' ekama'po'pʉ iya. 	 Kui see nägi, et Peetrus ja Johannes tahavad minna pühakotta, palus ta neilt andi.


Papa ena' use'man nɨto' tʉrawasomanin nan, Esuwerʉ amʉ' use'mato', ɨpʉremato' iwʉ' erasu ton epuru, mɨrɨ awonsi'kɨ Satu'si amʉ' uyee'pʉ, Pi'ta mɨrɨ awonsi'kɨ Isaan pokon nɨ marɨ usaurokʉ koro'tau. 	 Aga kui nad rahvale rääkisid, astusid nende juurde preestrid ja pühakoja pealik ja saduserid,


Ausaurokʉ'pʉ Wakʉ A'kwarʉ awɨrɨ ina tamokori, ɨpoitorʉ Tepi' poro rɨ, se kasa tukai': “‘Ɨ'rɨ pɨ' Esuwerʉ amʉ' pen usakorota; ɨ'rɨ pɨ' ka'pon amʉ' e'kama, epoton kon kasa rɨ? 	 Kes oled Püha Vaimu läbi Oma sulase Taaveti suu kaudu öelnud: „Miks paganad möllavad ja rahvad mõtlevad tühja?


Upun esi pɨ' i'napairon kuru kiyari pe, umʉnʉ nɨrɨ i'napairon tensisen pe. 	 Sest Mu Liha on tõeline roog ja Mu Veri on tõeline jook.


Mɨrɨpan pɨ' to' usenuminka koro'tau, ite'kwanau pʉra rɨ, asa'ron kon ka'pon amʉ' e'soto'ka'pʉ to' piyau, to' pon ton e'wei'tɨpɨtʉ'pʉ a'kwa pe, kamiri' kasa. 	 Ja kui nad selle pärast kahevahel olid, vaata, siis seisis kaks meest nende k


Mɨrɨpan pɨ' ta'pʉ iya, “Tɨwɨ kamoro Papa ese' pokon kon pen tekepu kon u'na'tɨi, e'tane enta Papa e'to' esa' wannɨ pe ekareei ekamai',” ta'pʉ iya. 	 Aga Ta ütles temale: „Lase surnuid oma surnud matta, sina aga mine ja kuuluta Jumala Riiki!”


Asauro'tɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ iku'tɨ', kamo Main, mo'kanin wannɨ yai, iteseru aimenkato' naimenkaton kon pe, 	 Nõnda rääkige ja nõnda toimige kui need, kellele tuleb kohut mõista vabaduse käsu järgi.


Sises uya ta'pʉ, “Eke iwa pata ya' ɨutɨ kon a'tai, wakʉ pe tiwʉ' kon ta' ɨyereutanʉ'nin kon mɨnentʉi'. Itiwʉ' tau me'tʉi' inɨmɨ auya'nokon pona rɨ. 	 Aga kui te kuhugi linna või külasse astute, siis kuulake, kes seal on vääriline, ja sinna jääge, seni kui sealt ära lähete.


Tʉron kon Sises apurɨnin nan utɨ'pʉ Isutiya yapai Antiyo' pona tʉtonpa kon enupase'na, “Ɨyun kon pi'pɨ puturʉkasa' auya'nokon a'tai rɨken, Mosi' nekama'pʉ awɨrɨ, Papa uya ɨpika'tɨ kon,” tase'na. 	 Ja mõned, kes olid tulnud Juudamaalt, õpetasid vendi nõnda: „Kui te ei lase endid ümber lõigata Moosese kombe järgi, siis te ei või õndsaks saada!”


Iyee'pʉ mɨrɨpan uya tʉusewankamai' pʉra e'nɨto' ekama'pʉ ɨmɨrɨ'nokon ɨnnɨ te'san pɨ' mɨrɨ awonsi'kɨ a'ko pan kon nʉ'san pɨ'. 	 Ja Tema tuli ning kuulutas rahu teile, kes kaugel olite, ja rahu neile, kes lähedal olid,


Resipe' uya Meri maimu etasa' a'tai, imʉre utama'pʉ itewan yau. Resipe' nin si uta'kwarʉ'tɨ'pʉ, Papa A'kwarʉ ke, 	 Ja sündis, kui Eliisabet kuulis Maarja teretust, et laps hüppas tema ihus. Ja Eliisabet sai täis Püha Vaimu


“Uyauro'kapai pʉra si ɨwesi?” ta'pʉ iya ipɨ'. “I'tu auya pʉra pe' iyesi tʉmeruntɨrʉ ke esi ɨmo'kato' ike mɨrɨ pe pʉra kurusu' pona ɨpokapɨ'to' ike?” ta'pʉ iya. 	 Siis ütleb Pilaatus Temale: „Kas Sa ei räägi minuga? Eks Sa tea, et mul on meelevald Sind vabaks lasta ja meelevald Sind risti lüüa?”


E'tane ipʉra man serɨ yau. Iye'mʉ'sa'ka'pʉ ta'pʉ tʉuya kasa rɨ. Apʉne, ipata'pʉ entanʉ'tɨ'. 	 Teda ei ole siin, sest Ta on üles t


“Itepuru, ɨnʉ' pʉra rɨ man,” ta'pʉ iya. “Urɨ uya rɨ nɨrɨ si ɨri ta pe ɨyeno'mato' pʉra man. Enta si, makoi yau ɨuko'manto' tʉnonkai',” ta'pʉ iya. 	 Naine vastas: „Mitte keegi, Issand!” Jeesus ütles: „Ega Minagi sind hukka mõista; mine ja ära tee enam pattu!”


“Ɨmɨrɨ'nokon 12 kaisaron kon tonpa, tʉyu kipʉ pɨ' na'ne' pʉsau ya' upokon pe. 	 Tema ütles neile: „Ūks neist kaheteistkümnest, kes ühes Minuga pistab käe vaagnasse, annab Mind ära.


Ta'pʉ to' uya ipɨ', “Isaan poitorʉ ton useruma tenta'nai' pʉra, to' ɨpʉrema nɨrɨ ɨsipɨkɨrɨ, mɨrɨ kasa rɨ Pari'si amʉ' poitorʉ ton. E'tane, ɨpoitorʉ ton enta'na,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga nemad ütlesid Temale: „Johannese jüngrid paastuvad sagedasti ja peavad palveid, samuti variseridegi omad, aga Sinu jüngrid söövad ja joovad!”


Sises si epa'kakaa'pʉ Iseri'ko pona, mɨrɨpan utɨ esi'pʉ iyawɨrɨ. 	 Ja tema tuli Jeeriko linna ja läks sealt läbi.


A'kwarʉpɨ'nin ku'to' uya oton ka' yau, mɨrɨ awonsi'kɨ i'tuto' ipɨ' non po kanan. Mɨrɨ a'tai, mɨrɨ yau mʉn e'to' oton, apo' mɨrɨ awonsi'kɨ ipun pe ikɨrɨsin e'to' oton. 	 ja Ma annan näha imesid ülal taevas ja tunnustähti all maa peal, verd ja tuld ja suitsusambaid!


Neyasan esi'pʉ Aminatapu mu pe. Aminatapu esi'pʉ A'min mu pe. A'min esi'pʉ Arʉni mu pe. Arʉni esi'pʉ Esuran mu pe. Esuran esi'pʉ Peres mu pe. Peres esi'pʉ Isuta mu pe. 	 see oli Amminaadabi, see oli Admini, see oli Arni, see oli Hesromi, see oli Peretsi, see oli Juuda,


Pʉsamoro kamoro ka'pon amʉ' ata'nʉ'nin kon, tʉpun kon eseru awɨron kon Iya'kwarʉ esanon pen. 	 Need on need, kes tekitavad lõhenemisi, maised, kellel ei ole Vaimu.


Tai'tas enakan, i'nairon kuru umu apurɨto' uya'nokon yau: Wakʉ nonkasa' mɨrɨ awonsi'kɨ tʉusewankamai' pʉra e'nɨto', Papa, Ikʉipʉnʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Kʉrai Sises, urɨ'nokon pika'tɨnin winon. 	 Tiitusele, tõelisele pojale meie ühise usu poolest: armu ja rahu Jumalalt Isalt ja Issandalt Kristuselt Jeesuselt, meie Õnnistegijalt!


Soisa amʉ' epuru esi'pʉ ɨni'tupai ɨ'rɨ pɨ' Esuwerʉ amʉ' uya, ɨri ku'sa' Paarʉ uya ta, tukai'. Mɨrɨ pɨ', itepuru uya soisa amʉ' apiyo'ma'pʉ Paarʉ auronpɨ'sa' ara'ka pɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton eke ton kuru mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo Esuwerʉ amʉ' Konsʉrʉʉi ton kanan amʉrato' pe amʉran iwʉ' ta' ekama'pʉ iya, mɨrɨpan kon amʉra'pʉ. Mɨrɨpan itepuru uya Paarʉ nee'pʉ to' amʉrasa' koro'ta', mɨrɨpan uya iye'mʉ'sa'kato' pe ikupʉ'pʉ to' rau. 	 Aga järgmisel päeval, tahtes õieti teada saada, mis asja pärast juudid Paulust süüdistasid, päästis ta tema köidikuist lahti ja käskis ülempreestreid ja kogu nende Suurkohtu kokku tulla, viis Pauluse sinna ja seadis ta nende ette.


Mɨrɨ wenai utonpa ton, kenari'nʉntʉu! Papa apurɨto' uya esi pɨ' iye'kupʉ rɨ inserʉ nekama'pʉ awɨrɨ. Mɨrɨ kasa kuru inserʉ uya uyauro'ka'pʉ mɨrɨ. 	 Sellepärast, mehed, olge julges meeles, sest ma usun Jumalat, et nõnda sünnib, nagu mulle on öeldud!


Mɨrɨ entai, tanporon to'ka'nʉkʉ uya teposen pe pʉra rɨ, i'tu tanporo eke pe te'sen entai Kʉrai Sises uyepuru i'tuto' esi, kʉrɨ rɨ uriya' tanporon nɨ nonka'pʉ uya serɨ. Eno'masa' pe rɨ ene uya, Kʉrai epoto' pe uya 	 Jah tõesti, mina arvan kõik kahjuks oma Issanda Kristuse Jeesuse ülivõimsa tunnetuse vastu, Kelle pärast ma olen minetanud kõik selle ja pean kõike pühkmeiks, et kasuks saada Kristust


Tikin nɨ ene i'pai tonpa kuntɨpɨ'sa' ɨsɨ pe poken isene'pʉ, e'tane isepi'tɨsa' esi'pʉ. Tanporo non usewansiuka'pʉ mɨrɨpan kon utɨ'pʉ ene pɨkɨrɨ. 	 Ja ma nägin ühe tema peadest olevat nagu surmavalt haavatud; ja tema surmahaav paranes. Ja kogu ilmamaa imetles jälgides metsalist,


Awanakʉi' kuru, ewarupɨ pe rɨ marɨ pata e'tane, Sises e'mʉ'sa'ka'pʉ, mɨrɨpan utɨ'pʉ ɨutɨ tapai tʉ'kenan pata ya' ɨpʉremase'na. 	 Ja vara hommikul enne valget t


mɨrɨ si ɨ'rɨ rɨ kupʉ iya poken pʉra tʉkʉipʉnʉ mɨrɨ pe pʉra tʉsan iwano' pe ikupʉ auya'nokon. 	 siis te ei lase teda enam ühtki head teha oma isale ega emale


Kayas, tewakiri kon pe urɨ mɨrɨ awonsi'kɨ tanporo rɨ so'si na'ne' serɨ yau itiwʉ' tau te'san miyarɨ nɨkayan ɨpɨ'nokon. Erastas, eke pata pʉrataai esa' pe te'sen, mɨrɨ awonsi'kɨ utonpa kon Kuwarʉ'tas miyarɨ nɨkayan ɨpɨ'nokon. 	 Teid tervitab Gaajus, kes on olnud külalislahke minule ja kõigele kogudusele. Teid tervitab Erastos, linna laekur, ja vend Kvartus.


Ewarupɨ pʉra rɨ iye'to' oton, raan'pu i'se pʉra rɨ to' e'to' oton mɨrɨ pe pʉra wʉi enu rɨ, apʉne pʉra Itepuru Papa e'to' oton to' weyu pe, mɨrɨpan kon e'to' oton esa' wannɨ, kin amʉ' pe inke rɨ, inke rɨ. 	 Ja ööd ei ole enam, ja neile ei ole vaja lambivalgust ega päevavalget, sest Issand Jumal valgustab neid, ja nemad valitsevad ajastute ajastuteni.


To' uye'sa' a'tai Surusiran pona, to' ereutanʉkʉ'pʉ apurɨnin nan uya, enno'sa' kon mɨrɨ awonsi'kɨ so'si epuru ton uya. Mɨrɨ a'tai, Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas uya to' pɨ' ekama'pʉ tanporo Papa nʉkupʉ'pʉ tʉporo'nokon Esuwerʉ amʉ' pen koro'tau. 	 Kui nad saabusid Jeruusalemma, võtsid kogudus, Apostlid ja vanemad nad vastu. Ja nemad jutustasid, mis suuri asju Jumal oli teinud, olles nendega.


Ɨri a'kwarʉ uya a'sipɨ'pɨtʉ, mɨrɨ uya ipirorʉnpapɨtʉ, iyai enno'pɨtʉ iya, mɨrɨpan mʉta a'koronta. Inonka iya pʉra iyesi, ima'tanʉkʉ iya rɨ. 	 Ja vaata, vaim haarab teda, ja ta karjatab äkki, ja vaim raputab teda, n


Ekama'pokapʉ uya kanan: Esuwerʉ uya pe' ito'ka'nʉkʉ pʉra iyesi'pʉ? Wapiya rɨ, Mosi' uya ta, “Ɨyɨkɨntanʉkʉ uya 'nokon mɨrɨ kamoro tʉpataron kon pen nɨ winɨ; asakoropa uya 'nokon mɨrɨ ito'ka'nʉ'nin nan pen nɨ tʉpataron kon winɨ,” ta. 	 Aga ma küsin: kas Iisrael ei ole teada saanud? Esimesena ütleb Mooses: „Mina ärritan teid rahvaga, kes ei ole rahvas, ja vihastan teid mõistmatu rahvaga!”


Mɨrɨ yau, uri'san esi'pʉ 12 kaisa rɨ wʉipiya mʉn ennoko pɨ' iko'mansa'. 	 Ja seal oli naine, kes oli kaksteistkümmend aastat olnud verit


Mɨrɨpan Sises e'sara'tɨ'pʉ iya'kɨrɨ. Mɨrɨ a'tai, tu'kan kon nɨ ka'pon amʉ' utɨ'pʉ iya'kɨrɨ, to' uya iwontɨ'pʉ sen winɨ'ne rɨ. 	 Ja Ta läks temaga. Ja palju rahvast käis Tema järel ja r


Itɨkaa'pʉ ɨpʉremase'na mɨrɨ kasa rɨ marɨ kanan. 	 Ja Ta läks jälle ära ja palvetas sama palvet.


Sises uya Pari'si amʉ' mɨrɨ awonsi'kɨ Main pɨ' enupanin nan ekama'po'pʉ, “Main awɨrɨ pe' e'nɨ pe iyesi Sapa' a'tai takuru'kenan ka'pon epi'tɨ yau, mɨrɨ pe pʉra kane katɨ?” ta'pʉ iya. 	 Ja Jeesus hakkas rääkima kirjatundjatele ja variseridele ning ütles: „Kas on luba hingamispäeval terveks teha?”


E'tane Sises uya imaimu eikʉ pʉra iyesi pɨ', ipoitorʉ ton uyee'pʉ ipiya' mɨrɨpan kon uya ta'pʉ ipɨ', “Enno'kɨ, apʉne pʉra ɨkɨ'pɨ'nʉnpɨtʉi'ma uye'ma'pʉkapɨtʉ kon pɨ' man,” ta'pʉ to' uya. 	 Aga Ta ei vastanud temale sõnagi. Siis Tema jüngrid astusid Ta juure, palusid Teda ning ütlesid: „Saada ta ära, sest ta kisendab meie taga!”


Utonpa ton nʉ'kwɨ, ɨmenukapai'nokon esa' e'tane, ina nekamanʉ epika'tɨn nɨto' ekareei pɨ', ɨmenukato' kon pe uya kuru e'kupʉ'pʉ mɨrɨ awonsi'kɨ ipan pe kuru ɨyekama'po kon pe apurɨto' Kʉri'san pe e'nɨ pɨ' wenai ɨyetokʉ kon pa Papa nʉtʉrʉ'pʉ tikin nan parɨ rɨ, tʉusensimaton pe pʉra rɨ wakʉ ton ena'. 	 Armsad, et mul oli kange hool kirjutada teile meie ühisest õndsusest, siis oli mul tungiv vajadus manitseda teid võitlemisele pühadele kord antud usu poolest.


Kʉrɨ rɨ si 5 kaisaron paiki pʉrata eponin nʉ'pʉ utɨ'pʉ inke pʉra rɨ mɨrɨ pʉrata e'tonpa'tɨto' pe itʉrawasomase'na, emennʉ'pʉ tʉpoi'ne rɨ nin si, 5 kaisarɨ rɨ marɨ iye'tonpa'tɨsa' esi'pʉ. 	 Kes viis talenti oli saanud, läks kohe ja kauples nendega ning saavutas teist viis lisaks.


Ita'mo'ka'pʉ non pona. Mɨrɨ a'tai, main eta'pʉ iya, “Saarʉ, Saarʉ, ɨ'rɨ pe iyesi pɨ' ukota'ma auya?” tawon. 	 ja ta kukkus maha maa peale ning kuulis üht häält temale ütlevat: „Saul, Saul, miks sa Mind taga kiusad?”


E'tane sa'ne, Kʉrai uye'sa' a'tai, ɨnʉ' uya rɨ mɨrɨ winon tukai' i'tuto' pʉra rɨ nin iyesi. E'tane i'tu'nokon mɨrɨ winon pe tukai',” ta'pʉ to' uya. 	 Ometi me teame, kust Ta on. Aga kui Kristus tuleb, siis ei tea ükski, kust Ta on!”


“E'tane ɨusesa'to' kon pʉra iyesi ‘Ti'sa’ tukai', apʉne pʉra tikin nan nɨ esi ɨyepuru kon pe, mɨrɨ awonsi'kɨ ɨsitonpa pe rɨ nin ɨwesi kon. 	 Aga teie ärge laske endid hüüda rabiks, sest üks on teie õpetaja; aga teie kõik olete vennad.


Sapa' pata'pʉ pe, Meri Mataren, Meri, Isens san, mɨrɨ awonsi'kɨ Saromi uya a'po'nan enna'pʉ Sises ekepu karapaimai' tʉutɨto' kon pe. 	 Ja kui hingamispäev oli möödunud, ostsid Maarja Magdaleena ja Maarja, Jakoobuse ema, ja Saloome l


Pi'sitiya itese' pata poro tʉutɨ kon tʉpo, Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ Panapas utɨ'pʉ Panperiya pona. 	 Siis nad käisid läbi Pisiidiamaa ja saabusid Pamfüüliasse.


“Kʉrɨ rɨ urɨ, ukayai'ne ko,” ta'pʉ Sises uya. “Uwarinpa auya'nokon pe iyesi yau, tɨwɨ pʉsamoro ka'pon amʉ' nʉtɨi,” ta'pʉ iya. 	 Jeesus vastas: „Ma olen teile ütelnud, et Mina See olen! Kui te nüüd Mind otsite, siis laske need ära minna!”


Mɨrɨ awonsi'kɨ Tepi' uya ta: “Tɨwɨ to' tepʉrʉʉi nesii mare pe mɨrɨ awonsi'kɨ to' sa'manin pe, to' e'pi'poto' ipona pe mɨrɨ awonsi'kɨ to' kota'manin pe. 	 Ja Taavet ütleb: „Nende laud saagu neile püüdepaelaks ja lõksuks ja pahanduseks ja kättemaksuks!


Mɨrɨ pe iyesi pɨ' ipan pe pori' pe kuru e'tɨ', apʉne pʉra eke rɨ ɨyepe'pʉ kon esi pɨ' Epʉn po, apʉne pʉra mɨrɨ kasa rɨ arawɨron kon pu'kena' amʉ' kota'mapɨtʉ'pʉ to' uya mɨrɨ. 	 Olge rõõmsad ja ilutsege, sest teie palk on suur taevas; samuti on nad taga kiusanud prohveteid enne teid.


Mɨrɨpan kon si e'sara'tɨ'pʉ tiwano' kon pe rɨ e'sei'pɨ' nɨ pɨ' ɨnʉ' kuru e'to' oton eke pe tukai'. 	 Aga nende seas t


“Ti'sa, nai kuru esi eke pe iyawɨrɨ e'nɨto' pe Main, Mosi' winon yau?” ta'pʉ iya. 	 „Õpetaja, missugune käsk on suur käsuõpetuses?”


Asa'rɨ rɨ marɨ ɨri ku'nin nʉ'san ka'pon amʉ' enpa'ka'pʉ soisa amʉ' uya pata apai Sises pokon pe kurusu' pona to' pokapɨ'to' pe. 	 Aga ka kaks muud kurjategijat viidi ühes Temaga välja hukkamiseks.


Mɨrɨ kasa si serɨ non pon pʉrata mɨrɨ awonsi'kɨ mamin ma'tanʉ'nin pe ɨwesi yau, Papa uya wakʉ nin si ɨimamin ke Epʉn pon ke ɨrepa pʉra rɨ iyesi mɨrɨ. 	 Kui te nüüd ülekohtuses mammonas ei ole ustavad olnud, kes v


a'sito' ipɨkɨrɨ warinpa pɨ' to' esi'pʉ, e'tane anpisin ka'pon amʉ' pɨ' to' enari'nʉmʉ'pʉ, apʉne pʉra ka'pon amʉ' uya apurɨ pɨ' pu'kena' pe iyesi tukai'. 	 Ja nad oleksid Ta hea meelega kinni võtnud, aga kartsid rahvast, sest see pidas Teda prohvetiks.


“Mɨrɨ awonsi'kɨ 7 kaisaron pʉreti si'kwɨ'pɨ'taine' a'tai 4,000 kaisaron kon ka'pon amʉ' iwano' pe, ɨ'rɨ kaisa rɨ pa'siki'ti amʉ' tʉpe'tɨpɨ'se ipʉ'kʉ rʉ'san e'nonkasa' mentɨta'tʉi?” ta'pʉ iya. “7 kaisa rɨ,” tukai' to' uya eikʉ'pʉ. 	 „Kui Ma seitse murdsin neljale tuhandele, mitu korvitäit palukesi te siis korjasite?” Nad ütlesid: „Seitse.”


E'tane e'mʉ'sa'kasa' tʉpo, utɨ mɨrɨ arawɨrɨ'nokon Kiyarari pona,” ta'pʉ iya. 	 Aga pärast Oma ülest


Main pɨ' enupanin nan mɨrɨ awonsi'kɨ use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton esi'pʉ inke pʉra a'sito' tʉuya'nokon ipɨkɨrɨ warinpa pɨ', apʉne pʉra serɨ panton ekamasa' iya tʉpɨ'nokon ta iya e'kwa pe tukai', e'tane to' enari'nʉmʉ'pʉ ka'pon amʉ' pɨ'. 	 Ja ülempreestrid ja kirjatundjad püüdsid selsamal tunnil pista käed Tema külge, kuid nad kartsid rahvast, sest nad said aru, et Ta nende kohta oli ütelnud selle tähendamiss


(Ɨ'rɨ ta e'kwa pe “Iyenu'sa'” ta? Iu'tɨ'pʉ pe rɨ marɨ iyesi non pona, non pe te'sen ya'. 	 Aga et Ta on läinud üles, mis on see muud kui et Ta ka enne on läinud alla maa alamaisse paikadesse?


I'tunin nan pe pʉra ɨwesi kon i'se pʉra esi, utonpa ton, ekonepɨtʉ'pʉ inke rɨ ɨpiya'nokon utɨto' pe (e'tane mɨrɨ namai' uwa'kʉ'pɨ'sa' serɨ pona rɨ nin si) ɨ'koro'tau'nokon iyakʉ'pʉsa' anʉnto' pe uya, tʉron kon Papa pʉnon kon koro'tau eporo'pʉ uya kasa. 	 Ja ma ei taha, vennad, et teil oleks teadmata, et ma sageli olen ette võtnud tulla teie juurde, et ma ka teie seas võiksin saata mõnd kasu, nõnda nagu muude paganate seas; aga ma olin tänini takistatud.


Isaan uya epa'taisiman ekareei ekama'pʉ si'kɨrɨ mɨrɨ awonsi'kɨ Sises enuku pʉ'kʉ pona rɨ iye'sa' rʉ'pʉ, mɨrɨpan e'to' pe utonpa kon pe Sises e'mʉ'sa'kasa' ene'pʉ tʉuya ekamanin pe,” ta'pʉ iya. 	 alates Johannese ristimisest kuni selle päevani, mil Ta meilt võeti üles, saama Tema ülestõusmise tunnistajaks ühes meiega!”


mɨrɨ awonsi'kɨ tʉron nɨ kanan iye'menukasa', “Tʉnapuruka'pʉ kon enpɨ'to' oton to' uya,” tawon. 	 Ja taas ütleb teine Kiri: „Nad saavad näha, Kellesse nad on pistnud!” 38. Aga pärast seda Joosep Arimaatiast, kes oli Jeesuse jünger, kuid salaja, kartusest juutide eest, palus Pilaatuselt, ei ta tohiks maha võtta Jeesuse ihu. Ja Pilaatus andis temale loa. Siis ta tuli ja võttis Jeesuse ihu maha.


Mɨrɨpan pʉsamoro asa'ron kon uya Emeas e'ma tau iye'ku'sa' rʉ'pʉ ekama'pʉ kanan to' pɨ', ito'ka'nʉkʉ'pʉ tʉuya'nokon pʉreti i'kwɨtʉ iya a'tai. 	 Ja nemad ise jutustasid, mis teel oli sündinud ja kuidas nad Tema olid leiva murdmisest ära tunnud.


Kɨpu'tɨka'tʉu ka'kʉran amʉ' ereutanʉ'to' pɨ', mɨrɨ ku'nin nan tʉron kon ka'pon amʉ' uya inserʉ amʉ' ereutanʉkʉ'pʉ mɨrɨ i'tui'ma pʉra. 	 Ärge unustage külalislahkust, sest selle läbi on mõningad ilma teadmata külalisteks vastu võtnud Ingleid.


12 kaisaron kon ipoitorʉ ton tonpa, Isutas Eskariya' tato' ipɨ', utɨ'pʉ use'man nɨto' tʉrawasomanin nan epuru ton eke ton kuru piya'. 	 Siis läks üks neist kaheteistkümnest, nimega Juudas Iskariot, ülempreestrite juure


Tepi' uya esakʉ ‘uyepuru’ tukai'; nai kasa ken si Tepi' pa rʉ'pʉ pe iyesi?” ta'pʉ iya. 	 Taavet nimetab siis Teda Issandaks, ja kuidas Ta on tema Poeg?”


Mɨrɨ a'tai, ka'pon amʉ' usewansiuka'pʉ, mɨrɨpan kon uya, “Tepi' pa rʉ'pʉ pe pe' iyesi serɨ, itenupɨkɨrɨ e'nɨto' Me'saya?” ta'pʉ to' uya. 	 Ja kõik rahvas hämmastus ning ütles: „Kas see vahest ei ole Taaveti poeg?”


Pari'si amʉ' uyee'pʉ mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ Sises ekama'popɨtʉ pɨ'. I'tupɨtʉ pe to' uya ekama'po'pʉ i'tuto' ipɨkɨrɨ Epʉn winon pɨ'. 	 Ja variserid tulid välja ja hakkasid Temaga vaidlema ning n


Ɨkʉipʉnʉ kon, Epʉra'an esi'pʉ pori' pe uweyu ento' oton tʉuya pɨ'; mɨrɨpan uya ensa' epori'ma'pʉ,” ta'pʉ iya. 	 Aabraham, teie isa, hakkas rõõmutsema, et tema saab näha Minu päeva. Ja Ta nägi seda ja oli rõõmus!”


Entɨ'! Kapuru' yau iyepʉ! Tanporon kon uya rɨ ento' oton, apurupɨ'nin nʉ'san pokon pe rɨ. Tanporon kon non po te'san ka'pon amʉ' ukaranto' oton tʉuta'kwarʉkai' iwenai. Mɨrɨ kasa iye'to' oton! Amen. 	 Vaata, Tema tuleb pilvedega ja kõik silmad saavad Teda näha, ja need, kes Tema läbi pistsid, ja kõik maa suguharud tõstavad kaebehäält Tema pärast. Tõepoolest, aamen!


Sarʉman esi'pʉ Powas kʉipʉnʉ pe, Reyapu esi'pʉ na'ne' isan pe, Powas esi'pʉ Ope' kʉipʉnʉ pe, Ru' esi'pʉ na'ne' isan pe, Ope' esi'pʉ Ise'si kʉipʉnʉ pe, 	 Salmonile sündis Raahabist Boas, Boasele sündis Rutist Oobed, Oobedile sündis Jesse;


Mɨrɨ pɨ' entu'manin nan repa auya'nokon a'tai, eke pe kʉsekamai, wakʉ pe te'ku'san uya ikupʉ kasa Esuwerʉ amʉ' usenupato' iwʉ' tau, mɨrɨ awonsi'kɨ asanta tawɨrɨ rɨ, tapurɨto' kon pe ka'pon amʉ' uya tukai'. I'napairon nɨ ekama uya serɨ ɨpɨ'nokon, to' uya tepe'pʉ kon epoka'sa' rɨ mɨrɨ. 	 Seepärast, kui sa armastuseande annad, siis ära lase enese ees sarve puhuda, nagu silmakirjatsejad teevad kogudusekodades ja uulitsail, et inimesed neid ülistaksid. Tõesti Ma ütlen teile, et neil on oma palk käes!


Miyarɨ rɨ ka'pon amʉ' enupa'pʉ Sises uya, “Papa e'to' esa' wannɨ pe esi i'nʉnkena' mamin umɨ yau onansa' te'sen kasa. Mɨrɨpan eposa' ka'pon uya a'tai, iu'na'tɨkapʉ iya kanan, mɨrɨpan esi pori' pe, mɨrɨpan uya tanporo timamin kʉrʉpo'poma, mɨrɨpan epe'pʉ ke mɨrɨ non e'ma iya. 	 Taevariik on põllusse peidetud varanduse sarnane, mille mees leidis ning kinni kattis, ja läks sealt ära rõõmsana selle üle ja müüs ära kõik, mis tal oli, ja ostis selle põllu.


Mɨrɨ e'tane rɨ, tʉron kon ka'pon amʉ' esi mɨrɨ ite' tikʉkenan nʉ'ta' ipa'karakasa' kasa, main etanin nan, 	 Ja teised on ohakate sekka külvatud. Need on, kes s


Eke pe isaurokʉ'pʉ, “Papa inamatɨ', eke pe iye'to' apurɨpɨ'tɨ', ka'pon amʉ' eseru aimenkato' iya e'seposa' man, apurɨtɨ'. Kʉrɨ rɨ apurɨpɨ'tɨ' Epʉn, non, parau mɨrɨ awonsi'kɨ non yai tepa'kasen tuna konekanin nʉ'pʉ,” ta'pʉ iya. 	 Ja ta ütles suure häälega: „Kartke Jumalat ja andke Temale austust, sest on tulnud Tema kohtutund, ja kummardage Teda, Kes on teinud taeva ja maa ja mere ja veteallikad!”


Mɨrɨ a'tai'ne, Sises apurɨnin nan, pu'kena' amʉ' utɨ'pʉ Antiyo' pona, Surusiran apai. 	 Noil päevil tuli Jeruusalemmast prohveteid Antiookiasse.


Mɨrɨpan kon uya tʉtonpa kon amʉ' tʉron nɨ kanau yawon kon kɨ'ma'pʉ tʉpika'tɨnin kon pe. Mɨrɨpan kon uyee'pʉ, to' uya si asa'rɨ rɨ marɨ tʉkanwa kon pe'tɨ'pʉ. Mɨrɨpan kon kanwa e'sʉnkaiwa'pʉ rɨ. 	 Ja nad viipasid oma kaaslastele teises paadis, et nad tuleksid ja neid aitaksid. Ja nad tulid ja täitsid m


Tanporo mɨrɨ opa'wʉ ti'ma'kai' to' usarɨ'pʉ, Pa'pos itese' pata eporo tʉuya'nokon pona rɨ. Mɨrɨ pata yau, Esuwerʉ enwoke' pe esii'ma akono pe te'sen esi'pʉ Parʉ-Sises itese'. 	 Aga kui nad olid saare läbi käinud Paafosest saadik, kohtasid nad üht juudi nõida ja valeprohvetit, Barjeesus nimi;


Miyarɨ rɨ nin si Sises esi'pʉ to' enupa pɨ', “Pana'pan ka'pon esi a'tai tepaai ton ke esii'ma tiwʉ' erasu pe, itapuruui ton esi mɨrɨ wakʉ pe rɨ. 	 Kui vägev relvastatud mees valvab oma elamut, siis on ta vara rahus.


Apurɨto' winɨ Nowa esi'pʉ, tʉpanama a'tai tʉusensen pen nɨ pɨ', Papa nama tʉuya pɨ' a' kaa'pʉ iya tamʉtʉ pokon pe tepika'tɨto' yau. Iko'manto' winɨ apurɨto' yau non pon kon eno'ma'pʉ iya, e'tane Papa uya tanʉmʉ kuu'pʉ iya ipokena' pe e'nɨto' anʉnnin pe apurɨto' iya winɨ. 	 Usu kaudu sai Noa ilmutuse sellest, mida veel ei olnud näha, ja ehitas pühas kartuses laeva oma perekonna päästmiseks; ja selle kaudu ta mõistis hukka maailma ning sai selle õiguse pärijaks, mis tuleb usust.


Serɨ ta'pʉ Sises uya mɨrɨ, A'kwarʉ pɨ' kamoro tapurɨnin nan pe te'san nepoton pɨ'. Mɨrɨ a'tai, A'kwarʉ e'tʉsa' pʉra rɨ marɨ iyesi'pʉ, apʉne pʉra Sises enasa' pʉra iyesi'pʉ tapurɨpɨ'to' ya'. 	 Aga seda Ta ütles Vaimust, Kelle pidid saama need, kes Temasse usuvad; sest veel ei olnud Vaimu, ei olnud ju Jeesust veel mitte austatud.


“Ɨsi'kaisa rɨ a'ta kon e'ma ikonekatɨ',” ise'mesa' pe te'sen utakonomapɨtʉ namai', e'tane isepi'tɨto' pe. 	 ja õgvendage teerajad oma jalgadele, et see, mis lonkav, ei nikastuks, vaid ennemini saaks terveks.


To' uya iponka'pʉ, mɨrɨpan tʉtariren pon ke to' uya ipontɨ'pʉ, 	 Nad v


“Ipʉrorooi rɨken kʉsi'tui, apʉne pʉra Esuwerʉ amʉ' pen ena' iye'tʉsa' mɨrɨ, mɨrɨpan kon uya Wakʉ Pata wasa'pɨ'to' oton 42 kaisa rɨ kapʉi yau. 	 aga väljaspool templit olev õu jäta kõrvale ja ära seda mõõda, sest see on antud paganaile. Ja nad tallavad püha linna nelikümmend ja kaks kuud.


Sises esi koro'tau enta'nan pɨ' Ripai iwʉ' tau tu'kan kon nɨ pʉrata amʉranʉ'nin nan mɨrɨ awonsi'kɨ tʉmakooikena' nan esi'pʉ enta'nan pɨ' ipokon pe, mɨrɨ awonsi'kɨ ipoitorʉ ton pokon pe rɨ, apʉne pʉra tu'ke rɨ ipɨkɨrɨ to' esi ke. 	 Ja sündis, kui Ta lauas istus tema majas, et istus ka palju tölnereid ja patuseid lauas ühes Jeesuse ja Ta jüngritega; sest palju oli neid, kes Teda järgisid.


Mɨrɨ a'tai, Sises apurɨnin nan Isutiya, Kiyarari, mɨrɨ awonsi'kɨ Sameriya pon kon uko'mamʉ'pʉ ewankamanin pʉra, ɨnʉ' uya rɨ to' kota'ma pʉra iyesi wenai. Wakʉ A'kwarʉ uya to' meruntɨtanʉkʉ'pʉ, to' pori'ma'pʉ iya rɨ. Miyarɨ rɨ Sises apurɨ pɨ' tu'ke to' ena'pʉ. Mɨrɨpan kon uko'mamʉ'pʉ Itepuru nama pɨ' rɨ tʉuko'mamʉ kon kaisa rɨ. 	 Siis oli nüüd kogudusel rahu kogu Juuda- ja Galilea- ja Samaariamaal, ja see kasvas ja täienes ja edenes Issanda kartuses ning Püha Vaimu julgustusel.


“Kin amʉ' non pon kon ɨri pe iya'kɨrɨ iyekumasa' kon mɨrɨ awonsi'kɨ iya'kɨrɨ iye'sa' kon wakʉ ton kuru rɨ itapuruui ton pɨkɨrɨ ukaranto' oton tʉuta'kwarʉkai', to' ukaranto' oton ipan pe pata wenai iyepo'tɨ kɨrɨsin ene tʉuya'nokon a'tai. 	 Ja teda uluvad taga ja kaebavad ilmamaa kuningad, kes temaga on hooranud ja toredasti elanud, kui nad näevad tema põlemise suitsu,


Mɨrɨ a'tai, ta'pʉ to' uya, “Ɨ'rɨto' pe miyarɨ ekamanin i'se e'nɨ? Etaka'sa' sa'ne mɨrɨ ko inta apai,” ta'pʉ to' uya. 	 Siis nad ütlesid: „Mis tunnistust me veel vajame? Oleme ju ise seda kuulnud Tema suust!”


Serɨ ekama uya ɨpɨ'nokon, Papa uya ka'pon amʉ' aimenkato' oton tanporon nɨ tʉusenuminkai' pʉra rɨ to' usauro'sa' rʉ'pʉ pɨ'. 	 Ent Ma ütlen teile, et inimesed peavad kohtupäeval aru andma igaühest tühjast sõnast, mis nad on rääkinud.


Ɨnʉ' rɨ itesa' pe te'sen repa mɨrɨ miyarɨ rɨ. Ɨnʉ' rɨ ɨ'rɨ esa' pen nɨ enapai imo'ka mɨrɨ, itenawon nʉ'kwɨ rɨ,” ta'pʉ iya. 	 Sest kellel on, sellele antakse; ja kellel ei ole, sellelt v


Esuwerʉ amʉ' epuru ton usekama'po'pʉ tʉtonpa kon amʉ' pokon pe esii'ma, “Nai ya' mairɨ itɨ eporo poken pʉra? Kiri' amʉ' pata'se' airɨ katɨ itɨ Esuwerʉ amʉ' na'ne' airɨ, Kiri' amʉ' enupai'? 	 Siis ütlesid juudid isekeskis: „Kuhu Ta tahab minna, et me Teda ei peaks leidma? Mõtleb Ta minna hajuvil asuvate kreeklaste juure ja õpetada kreeklasi?


Paarʉ mɨrɨ awonsi'kɨ iya'kɨrɨ te'san uya Maisa itese' pata eposa' a'tai, Pi'tiniya itese' pata ya' itɨpai to' esi'pʉ, e'tane Sises A'kwarʉ esi'pʉ mɨrɨ ya' to' utɨ i'se pʉra. 	 Jõudes Müüsiani üritasid nad matkata Bitüüniasse, kuid Jeesuse Vaim ei lasknud neid mitte.


Mɨrɨpan kon uya asa'rɨ ka'pon amʉ' anʉmʉ'pʉ; Isose', Parʉsapas tukai' to' nesakʉnʉ, Isu'su'tas tato' to' uya ipɨ', mɨrɨ awonsi'kɨ Ma'tayas. 	 Ja nad seadsid üles kaks meest: Joosepi, keda hüütakse Barsabaseks, lisanimega Justuseks, ja Mattiase.


Mɨrɨ a'tai, Piri' esi ene'pʉ to' uya itekare ekama pɨ' Aso'tas po, siya rɨ pata kaisa rɨ'ne Sisariya pona rɨ. 	 Aga Filippus leiti Asdodist ja ta käis mööda maad ning kuulutas Evangeeliumi kõigile linnadele, kuni ta jõudis Kaisareasse.


E'tane Sises tʉrawasooi ineporo'pʉ esi eke pe Mosi' tʉrawasooi entai, wakʉ kuru ekonekan nɨsa' Papa winon eposa' iya tʉntʉton eke pe penaro' entai, mɨrɨpan e'tʉsa' wakʉ ton kuru nin e'ku'to' pɨ' isauro'sa' po. 	 Aga nüüd on Tema saanud seda kallima ameti, mida parema lepingu vahemees Ta ka on, mis on rajatud parematele tõotustele.


apʉne pʉra, “Tanporon kon Itepuru ese' esa'nin nan epika'tɨto' oton,” tasa' iya. 	 Sest igaüks, kes hüüab appi Issanda nime, päästetakse.


Ɨsi'kaisa rɨ to' ekoneka pʉra iyesi'pʉ, mɨrɨpan kon e'sara'tɨ'pʉ inɨmɨ pɨ', iu'matʉ pe rɨ se tawon ekama iya tʉpo, “Wakʉ A'kwarʉ usaurokʉ'pʉ rɨ i'napairon pɨ' ukʉipʉnʉ kon pɨ'. Ta'pʉ iya na'ne' Aisaya pu'kena' awɨrɨ: 	 Aga kui nad isekeskis ei olnud üksmeelsed, läksid nad ära, kui Paulus oli öelnud selle sõna: „Püha Vaim on hästi rääkinud prohvet Jesaja kaudu teie esiisadele


Ɨnkupʉnʉ kon si'tuyai', i'tu uya ikomi' pe pʉra ɨwesi kon mɨrɨ awonsi'kɨ a'ne' pe pʉra nɨrɨ. Tisakonʉ'kai' ɨwesi kon i'se e'ai'. 	 Ma tean sinu tegusid, et sa pole külm ega kuum. Oh, oleksid sa külm või kuum!


Serɨ etanin nʉ'san uya nin si ekama'po'pʉ mɨrɨ, “Ɨnʉ' kuru ken si epika'tɨ?” ta'pʉ to' uya. 	 Ent kuuljad ütlesid: „Kes siis v