Dɣa urzen-t, wwin-t i Bilaṭus, yellan d lḥakem n Ṛuman yesteɛemṛen tamurt. 	 og de bandt ham og førte ham bort og overgav ham til landshøvdingen Pilatus.


Deg umkan-agi iqedsen yella yiwen n leḥjab ifeṛqen amkan iqedsen d umkan iqedsen nezzeh, 	 Og bak det annet forheng var det telt som kalles det Aller-helligste,


Tețțaǧǧam lumuṛat i d-yefka Sidi Ṛebbi akken aț-țtebɛem leɛwayed n yemdanen . 	 I forlater Guds bud og holder fast ved menneskers vedtekt.


Sidna Ɛisa mi s-yesla i wergaz-nni, yenna i Jayṛus : Ur țțagad ara ! Amen kan, yelli-k aț-țeslek. 	 Men da Jesus hørte det, svarte han ham: Frykt ikke, bare tro, så skal hun bli frelst!


Eɛni ur aɣ-d-iṣaḥ ara a nečč, a nsew nukni s imceggɛen n Lmasiḥ ? 	 Har vi ikke rett til å ete og drikke?


ḥkan-d zdat n tejmaɛt ɣef leḥmala-inek. ayen yelhan daɣen ma terniḍ tɛawneḍ-ten s wayen i tzemreḍ iwakken ad kemmlen abrid-nsen ; 	 og de har vidnet om din kjærlighet for menigheten. Du vil gjøre vel om du hjelper dem på vei, således som det sømmer sig for Gud;


?ɛeggiḍen-as : ?emmeṛ-it ɣef wumidag ! 	 De ropte igjen: Korsfest ham!


Acuɣeṛ inelmaden-ik țṛuẓun lɛadda i d-ǧǧan lejdud-nneɣ ? M'ara qeṛṛben ɣer lqut, ur ssiriden ara ifassen-nsen. 	 Hvorfor bryter dine disipler de gamles vedtekt? de vasker jo ikke sine hender når de holder måltid.


Ma yella ɣef ddemma n ccan n yemdanen i nnuɣeɣ d lewḥuc di temdint n Ifasus, acu n lfayda i sɛiɣ ? Ihi m'ur d-ḥeggun ara lmegtin : a nṛuḥ kan a nečč, a nsew axaṭer azekka a nemmet akken i t-id-iqqaṛ yiwen n lemtel. 	 Var det på menneskelig vis jeg stred med ville dyr i Efesus, hvad vinning har jeg da av det? Dersom de døde ikke opstår, da la oss ete og drikke, for imorgen dør vi!


Ur ilaq ara a neṭṭixeṛ si tejmaɛt n watmaten akken uɣen tannumi kra nniḍen, meɛna a nțemyenhut wway gar-aneɣ imi ass n tuɣalin n Ssid nneɣ iqeṛṛeb-ed. 	 og ikke forlater vår egen forsamling, som nogen har for skikk, men formaner hverandre, og det så meget mere som I ser dagen nærme sig.


Mi walan ayagi, lɣaci akk ikcem-iten lxuf, țḥemmiden Sidi Ṛebbi, imi i d-ifka tazmert am tagi i yemdanen. 	 Men da folket så det, blev de forferdet og priste Gud, som hadde gitt mennesker en sådan makt.


Ma d gma-tneɣ Abulus, nhiɣ-t aṭas iwakken a n-iddu d watmaten nniḍen ara n-yuɣalen ɣuṛ-wen, meɛna ur yebɣi ara a n-iṛuḥ tura ; a n-yas m'ara s-iserreḥ lḥal. 	 Vedkommende broderen Apollos, da bad jeg ham meget at han skulde fare til eder sammen med brødrene; han var aldeles ikke villig til å komme nu, men han vil komme når han får tid.


A wen-iniɣ tideț : llan kra seg wid yellan dagi, ur țmețțaten ara alamma ẓran Mmi-s n bunadem yusa-d am ugellid. 	 Sannelig sier jeg eder: Nogen av dem som her står, skal ikke smake døden før de ser Menneskesønnen komme i sitt rike.


Walaɣ daɣen yiwen lmelk iṣubb-ed seg igenni, yewwi-d deg ufus-is tasaruț n tesraft lqayen akk-d yiwet ssnesla tameqqrant. 	 Og jeg så en engel stige ned fra himmelen, som hadde nøkkelen til avgrunnen og en stor lenke i sin hånd.


Ma yella nerra aleggam deg yimi n uɛewdiw iwakken a ɣ-yaɣ awal, lǧețța-ines meṛṛa txeddem akken nebɣa. 	 Når vi legger bissel i munnen på hestene, forat de skal lyde oss, så styrer vi og hele deres legeme.


A d-iceggeɛ lmalayekkat-is ad berrḥent s ṣṣut n lbuq, a d snejmaɛent wid akk yextaṛ Sidi Ṛebbi, si yal amkan, seg ixef n ddunit ɣer wayeḍ. 	 Og han skal sende ut sine engler med basunens veldige røst, og de skal samle hans utvalgte fra de fire verdenshjørner, fra himmelbryn til himmelbryn.


Bilaṭus yenna-yas : Amek ! Ur iyi-d-țarraḍ ara awal ? Ur teẓriḍ ara belli zemreɣ a k-serḥeɣ, zemreɣ daɣen ad fkeɣ lameṛ a k-semmṛeɣ ɣef wumidag ? 	 Pilatus sier da til ham: Vil du ikke tale med mig? Vet du ikke at jeg har makt til å gi dig fri og har makt til å korsfeste dig?


Yiwen wass, Sidna Ɛisa yuli ɣer yiwet n teflukt nețța d yinelmaden-is. Yenna-yasen : Eyyaw a nzegret ɣer tama nniḍen n lebḥeṛ n Jlili. Dɣa ṛuḥen. 	 Og det skjedde en av dagene at han gikk ut i en båt, og hans disipler med ham, og han sa til dem: La oss fare over til hin side av sjøen! Og de la fra land.


Bilaṭus yerra-yasen : Ayen uriɣ ad yeqqim akken i t-uriɣ. 	 Pilatus svarte: Det jeg skrev, det skrev jeg.


A wen-iniɣ tideț : a t-yerr d lewkil ɣef wayla-s meṛṛa ! 	 Sannelig sier jeg eder: Han skal sette ham over alt det han eier.


daymi argaz ilaq ad yeǧǧ baba-s d yemma-s iwakken ad iɛic ț-țmeṭṭut-is, dɣa di sin yid-sen ad uɣalen d yiwen. 	 Derfor skal mannen forlate far og mor og holde sig til sin hustru, og de to skal være ett kjød.


Wwin-d ajḥiḥ-nni, ssersen fell-as ibeṛnyas-nsen, srekben Sidna Ɛisa. 	 Og de førte den til Jesus, og de la sine klær på folen og lot Jesus sette sig på den.


Yiwen si sebɛa lmalayekkat-nni yeṭṭfen sebɛa teqbucin yeččuṛen d sebɛa lmuṣibat tineggura yusa-d yenna-yi-d : Eyya-d a k-d-sekneɣ tislit, tameṭṭut n Izimer. 	 Og en av de syv engler som hadde de syv skåler, fulle av de syv siste plager, kom til mig og talte med mig og sa: Kom, jeg vil vise dig bruden, Lammets hustru.


Ay atmaten, ẓewṛet, sǧehdet iman-nwen deg wannect-agi imi d Sidi Ṛebbi i wen-d-issawlen, d nețța i kkun-ixtaṛen. Ma txedmem ayagi, ur tɣellim ara. 	 Derfor, brødre, legg enn mere vinn på å gjøre eders kall og utvelgelse fast! for når I gjør disse ting, da skal I ingensinne snuble;


Axaṭer lliɣ lluẓeɣ ur iyi tesseččem ara, ffudeɣ ur iyi-tefkim ara ad sweɣ, 	 For jeg var hungrig, og I gav gav mig ikke å ete; jeg var tørst, og I gav mig ikke å drikke;


A wen-d-fkeɣ ṛṛay-iw deg wayagi axaṭer d ayen i wen-ilhan : aseggas iɛeddan, d kunwi i d imezwura i gebɣan aț-țɛiwnem atmaten n tmurt n Yahuda yellan di lexṣaṣ, d kunwi daɣen i d imezwura i gebdan tjemmɛem-d ssadaqa-agi ; 	 Og jeg sier min mening i denne sak; for dette er til gagn for eder, I som alt før, fra ifjor av, begynte ikke bare å virke, men og å ville.


Akken yura di lkutub : D isaffen n waman ara d-ițfeggiḍen seg-s. 	 Den som tror på mig, av hans liv skal det, som Skriften har sagt, rinne strømmer av levende vann.


Ihi ay atmaten, asmi ara tennejmaɛem iwakken aț-țeččem, myeṛǧut wway gar-awen. 	 Derfor, mine brødre, når I kommer sammen for å ete, da del med hverandre;


Isteqsa-t yiwen yenna-yas : A Sidi, drus n yemdanen ara yețțuselken ? 	 En sa da til ham: Herre! er det få som blir frelst? Da sa han til dem:


?er Sidi Ṛebbi ulac lxilaf ger yemdanen. 	 For Gud gjør ikke forskjell på folk:


Di lǧameɛ-nni, qeṛṛben-d ɣuṛ-es iderɣalen d iquḍaren, dɣa yesseḥla ten. 	 Og det kom blinde og halte til ham i templet, og han helbredet dem.


Bulus iḥudd iman-is yenna : Ur ɛuṣaɣ ccariɛa n wat Isṛail, ur skecmeɣ leḥṛam ɣer lǧameɛ iqedsen, ur xulfeɣ Qayṣer. 	 da Paulus forsvarte sig og sa: Hverken mot jødenes lov eller mot templet eller mot keiseren har jeg syndet i noget stykke.


iḥka-yasen-d ayen akk yedṛan; dɣa iceggeɛ-iten ɣer temdint n Jafa. 	 og han fortalte dem det alt sammen, og sendte dem avsted til Joppe.


Bɣiɣ a wen-d-iniɣ belli ayagi d lbaḍna tameqqrant yeɛnan Lmasiḥ akk-d tejmaɛt n imasiḥiyen. 	 Denne hemmelighet er stor; men jeg tenker hermed på Kristus og på menigheten.


S liman, ?ara tesɛa-d dderya ɣas akken ț-țiɛiqeṛt yerna meqqeṛt di leɛmeṛ, tumen belli win i s-yefkan lɛahed, ad iṭṭef deg wawal-is. 	 Ved tro fikk også Sara kraft til å grunnlegge en ætt, og det til tross for sin alder, da hun aktet ham trofast som gav løftet;


Ma yella țnaɣen imezdaɣ n tmurt wway gar-asen, tamurt-nni ur tețdum ara. 	 Om et rike kommer i strid med sig selv, kan dette rike ikke bli stående,


Axaṭer a d-yaweḍ lweqt anda kra n yemdanen ur zemmren ara ad slen i uselmed n tideț, lameɛna ad tebɛen lebɣi n tnefsit-nsen, a d-sbedden lecyux ara sen-d-ihedṛen ayen kan i sen-iɛeǧben ; 	 For det skal komme en tid da de ikke skal tåle den sunde lære, men efter sine egne lyster ta sig selv lærere i hopetall, fordi det klør dem i øret,


Ihi ḥadret a wen-iṛuḥ laman i tesɛam ɣer Ṛebbi axaṭer a wen-d-yawi rrbeḥ d ameqqran. 	 Kast derfor ikke bort eders frimodighet, som har stor lønn!


Zzuɣṛen-t beṛṛa n temdint, ṛejmen-t s iblaḍen iwakken a t-nɣen. Inigan ǧǧan leḥwayeǧ-nsen ɣer yiwen ilemẓi isem-is Caɛul, iwakken a ten-iɛas. 	 og drev ham ut av byen og stenet ham; og vidnene la sine klær av sig ved en ung manns føtter som hette Saulus.


mi teɛqel taɣect n Buṭrus, di lfeṛḥ-nni i deg tella ur teldi ara tawwurt, tuzzel aț-țissiweḍ lexbaṛ belli Butṛus atan ibedd zdat tewwurt. 	 og da hun kjente Peters røst, blev hun så glad at hun ikke åpnet porten, men løp inn og fortalte at Peter stod utenfor


Mi tewweḍ Meryem ɣer wemkan anda yella Sidna Ɛisa, akken kan i t-twala, teɣli ɣer iḍaṛṛen-is tenna : A Sidi, lemmer dagi i telliḍ tili gma ur yemmut ara. 	 Da nu Maria kom dit hvor Jesus var, og så ham, falt hun ned for hans føtter og sa til ham: Herre! hadde du vært her, da var min bror ikke død.


Kra n win yeṭṭfen deg-s ixeṭṭu i ddnub ; kra n win yețɛicin di ddnub ur t-iwala ur t-yessin. 	 Hver den som blir i ham, synder ikke; hver den som synder, har ikke sett ham og ikke kjent ham.


Mi ṭṭfen Sidna Ɛisa, wwin-t ɣer wexxam n lmuqeddem ameqqran. Buṭrus itbeɛ-iten s lebɛid. 	 Da de nu hadde grepet ham, drog de avsted med ham og førte ham inn i yppersteprestens hus; og Peter fulgte langt bakefter.


Nkemmel rrif rrif s leɛtab, armi newweḍ ɣer yiwen wemkan isem-is « Lemraṣi icebḥen », zdat temdint n Lazaya. 	 og det var så vidt vi kom der forbi og nådde frem til et sted som kalles Godhavn, nær ved en by Lasea.


Imi lmeṛṣa-nni ur telhi ara iwakken ad sɛeddin deg-s ccetwa, azgen ameqqran n ibeḥriyen bɣan ad ṛuḥen, iwakken ma yella wamek, ad awḍen ɣer lmeṛṣa n Finikus yellan di tegzirt n Kritus ; lmeṛṣa-yagi tqubel lǧiha taɣeṛbit, bɣan ad sɛeddin deg-s ccetwa. 	 Og da havnen var uhøvelig til vinterleie, blev de fleste enige om at de skulde fare ut også derfra, om de måskje kunde vinne frem og ta vinterhavn i Føniks, en havn på Kreta, som vender mot sydvest og nordvest.


Yuɣ lḥal llan ɣuṛ-nneɣ sebɛa watmaten, amezwaru izewǧen yemmut ur d-yeǧǧi dderya, dɣa gma-s yerra ( yuɣa ) tameṭṭut-nni. 	 Nu var det hos oss syv brødre; og den første giftet sig og døde, og da han ikke hadde avkom, efterlot han sin hustru til broren.


Yiwen ur izmir ad issers lsas nniḍen deg wemkan n win yersen yakan : Ɛisa Lmasiḥ. 	 For ingen kan legge en annen grunnvoll enn den som er lagt, det er Jesus Kristus.


Inelmaden-is ur fhimen acemma deg wayen i sen-d-yenna, lmeɛna n imeslayen-agi tețwaffer fell-asen. Ur ẓrin ara d acu i gebɣa a t-id-yini. 	 Og de forstod ikke noget av dette, og dette ord var skjult for dem, og de skjønte ikke det han sa.


Ihi kečč a mmi, sseǧhed iman-ik s ṛṛeḥma i gellan di Ɛisa Lmasiḥ. 	 Så bli da du, min sønn, sterk ved nåden i Kristus Jesus,


Tețțakem lqima i leɛyudat n kra wussan, kra wagguren, kra lewqat d kra yiseggasen ! 	 I tar vare på dager og måneder og tider og år;


Amarezg n wuqeddac agi ara d-yaf bab-is ibedd ɣer cceɣl-is ! 	 Salig er den tjener som hans husbond finner å gjøre så når han kommer.


Ay atmaten, ilaq a d-yedṛu wayen i d-yenna Ṛṛuḥ iqedsen si zik seg yimi n Sidna Dawed, ɣef wayen yeɛnan Yudas i d-yezwaren zdat n wid i geṭṭfen Sidna Ɛisa. 	 Brødre! Det skriftord måtte opfylles som den Hellige Ånd forut talte ved Davids munn om Judas, som blev veiviser for dem som grep Jesus;


Lmuqedmin imeqqranen akk-d imeqqranen n wegdud sseḍlamen deg-s, ma d nețța ur sen-d-yerri ula d acemma. 	 Og på alle yppersteprestenes og de eldstes klagemål svarte han intet.


Țmeslayeɣ awen-d am akken țmeslayen i wid ifehmen ; meyyzet kunwi s yiman nwen ɣef wayen i d-qqaṛeɣ. 	 Jeg taler til eder som til forstandige; døm selv det jeg sier!


anelmad werǧin yugar ccix-is, lameɛna anelmad ara yawḍen am ccix-is di tmusni, ad yili am nețța. 	 En disippel er ikke over sin mester, men enhver som er full-lært, blir som sin mester.


Sidna Ɛisa yenna : D wagi i d lḥisab ɣef wacu i d-usiɣ ɣer ddunit : wid ur nețwali ara ad walin, wid yețwalin ad uɣalen d iderɣalen. 	 Og Jesus sa: Til dom er jeg kommet til denne verden, forat de som ikke ser, skal se, og de som ser, skal bli blinde.


zzna, yir ccehwat, cceṛ, tiḥila, lexdeɛ, tismin, lekfeṛ, zzux, d wayen akk yellan d lehbala. 	 hor, havesyke, ondskap, svik, skamløshet, ondt øie, bespottelse, overmot, uforstand.


Axaṭer ur nudaɣ ara a d mmeslayeɣ gar-awen ɣef wayen nniḍen anagar ɣef Ɛisa Lmasiḥ ; Ɛisa Lmasiḥ i gețwaṣemmṛen ɣef wumidag. 	 for jeg vilde ikke vite noget iblandt eder uten Jesus Kristus og ham korsfestet.


Yenna-d daɣen lemtel-agi ɣef kra n yemdanen iḥesben iman-nsen d iḥeqqiyen ɣer Ṛebbi, iḥeqqṛen wiyaḍ : 	 Han sa også denne lignelse til nogen som stolte på sig selv at de var rettferdige, og foraktet de andre:


?čan armi ṛwan. Rnan sagren-d azal n sebɛa iqecwalen. 	 Og de åt og blev mette; og de tok op det som blev tilovers av stykkene, syv kurver.


Mi d-yewweḍ lweqt n tẓurin, iceggeɛ aqeddac-is ɣer ixemmasen-nni iwakken a s-d-fken amur-is. 	 Og da tiden kom, sendte han en tjener til vingårdsmennene for å ta imot hans del av vingårdens frukt hos vingårdsmennene;


Ayen i wen-qqaṛeɣ deg iḍ, init-eț ɛinani deg wass, ayen slan imeẓẓuɣen-nwen di sser, berrḥet-eț deg iberdan. 	 det jeg sier eder i mørket, det skal I si i lyset, og det som hviskes eder i øret, det skal I forkynne på takene.


Yuɣ-iț daɣen wis tlata, akken armi d wis sebɛa ; mmuten meṛṛa, yiwen ur d-yeǧǧi yid-es dderya. 	 og den tredje tok henne, og likeså alle syv; de efterlot ikke barn, og døde.


Taqsiṭ-agi tesɛa lmeɛna nniḍen : snat n tilawin-agi țusemmant d sin leɛqud : yiwen n leɛqed d win n wedrar n Sinay i d-ițaǧǧan aklan, yeɛni : d Haǧiṛa. 	 I dette ligger en dypere mening under; for disse kvinner er to pakter, den ene fra berget Sinai, og den føder barn til trældom; dette er Hagar.


d izumal n lɣaci i s-d-izzin, dɣa yuli ɣer teflukt, yeqqim. LLɣaci ibedd ɣef rrif n lebḥeṛ, 	 og meget folk samlet sig om ham, så at han gikk ut i en båt og satte sig der; og alt folket stod på stranden.


Lemmer leɛqed amezwaru ur ixuṣṣ ara tili ur d-yețțili ara wayeḍ. 	 For hadde hin første vært ulastelig, da var det ikke søkt rum for en annen;


Ihi, idammen n iḥeqqiyen yuzzlen di lqaɛa, si Habil aḥeqqi mmi-s n Adem armi d Zakarya mmi-s n Birikya, i tenɣam ger lǧameɛ iqedsen d udekkan iseflawen, a d-uɣalen ɣer yiri-nwen. 	 forat det skal komme over eder alt det rettferdige blod som er utøst på jorden, fra den rettferdige Abels blod inntil Sakarias', Barakias' sønns blod, han som I slo ihjel mellem templet og alteret;


Yerra-yasen : Kunwi yețțunefk-awen-d aț țissinem lbaḍna n tgelda igenwan, ma d wiyaḍ, ur sen-d-ițțunefk ara. 	 Han svarte og sa til dem: Fordi eder er det gitt å få vite himlenes rikes hemmeligheter; men dem er det ikke gitt.


Dɣa Barnabas yewwi-t ɣer ṛṛusul, yeḥka-yasen amek i s-d-iban Sidna Ɛisa deg webrid, amek i s-d-ihḍeṛ d wamek i gbecceṛ s yisem n Sidna Ɛisa ɛinani mbla akukru di temdint n Dimecq. 	 Men Barnabas tok sig av ham og førte ham til apostlene, og han fortalte dem hvorledes han hadde sett Herren på veien, og at han hadde talt til ham, og hvorledes han i Damaskus hadde lært frimodig i Jesu navn.


Leɛmeṛ ur nqelleb ad yali ccan-nneɣ ama ɣuṛ-wen ama ɣer wiyaḍ ; yerna lemmer nebɣi, nezmer a nḥettem iman-nneɣ fell-awen imi d imceggɛen n Lmasiḥ i nella ! 	 heller ikke søkte vi ære av mennesker, hverken av eder eller av andre, enda vi hadde kunnet kreve ære som Kristi apostler;


Mi d-yenna imeslayen-agi, aṭas i gumnen yis. 	 Da han talte dette, trodde mange på ham.


?emyenhut wway gar-awen yal ass, skud nezmer a d-nini « ass-a » am akken i gura di tira iqedsen iwakken yiwen deg-wen ur t-ițkellix ddnub, ur yesɣaṛay ul-is. 	 men forman hverandre hver dag, så lenge det heter idag, forat ikke nogen av eder skal forherdes ved syndens svik;


Mazal ur tefhimem ara ? Eɛni tețțum yakan xemsa teḥbulin-nni n weɣṛum i bḍiɣ i xemsa alaf n yergazen ? D wacḥal n tqecwalin i d-yegran ? 	 Skjønner I ennu ikke, og kommer I ikke i hu de fem brød til de fem tusen, og hvor mange kurver I da fikk,


Wwin-d taɣyult-nni d mmi-s, sburren-asen llebsa-nsen, dɣa srekben Sidna Ɛisa. 	 de hentet aseninnen og folen, og la sine klær på dem; og han satte sig oppå.


Sidna Ɛisa yessnen ixemmimen-nsen yenna yasen : Yal tagelda i deg ara țnaɣen imezdaɣ-is wway gar-asen tețțeddu ɣer nnger, ixxamen-is ad ɣlin. 	 Men da han visste deres tanker, sa han til dem: Hvert rike som kommer i strid med sig selv, legges øde, og hus faller på hus.


Țnejmaɛen s yiwen n ṛṛay iwakken ad deɛɛun ɣer Sidi Ṛebbi nutni d kra n tlawin, llan yid-sen daɣen watmaten n Sidna Ɛisa akk-d yemma-s, Meryem. 	 alle disse holdt samdrektig ved i bønnen sammen med nogen kvinner og Maria, Jesu mor, og hans brødre.


Sidna Ɛisa akk-d inelmaden-is wḍen ɣer temdint n Yiriku. Mi d-ffɣen si temdint, ddan-d yid-sen aṭas n lɣaci. Ataya yiwen uderɣal isem-is Baṛtimay mmi-s n Timay, yeqqim ṭṭerf n webrid yessutur tin n Ṛebbi. 	 Og de kom til Jeriko; og da han gikk ut fra Jeriko med sine disipler og meget folk, satt Timeus' sønn, Bartimeus, en blind tigger, ved veien,


Akken yebda yețțali wass, ataya Sidna Ɛisa ibedd-ed ɣef rrif n lebḥeṛ ; inelmaden ur t-eɛqilen ara d nețța. 	 Da det alt led mot morgenen, stod Jesus ved stranden; men disiplene visste ikke at det var Jesus.


Axaṭer Sidi Ṛebbi ur aɣ-ixtaṛ ara iwakken a nețwaɛaqeb, meɛna yebɣa a nesɛu leslak s Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ 	 for Gud bestemte oss ikke til vrede, men til å vinne frelse ved vår Herre Jesus Kristus,


?eggṛen-t beṛṛa n tfeṛṛant, nɣan-t. D acu ara sen-yexdem tura bab n tfeṛṛant-agi ? 	 Og de kastet ham ut av vingården og slo ham ihjel. Hvad skal nu vingårdens herre gjøre med dem?


Kunwi yellan zik-nni d ibeṛṛaniyen, d iɛdawen n Sidi Ṛebbi s ixemmimen-nwen d yir lecɣal nwen 	 Også eder, som fordum var fremmede og fiender ved eders sinnelag, i de onde gjerninger,


a d-isseɣli daɣen ccedda ț-țwaɣit ɣef yal amdan ixeddmen cceṛ, di tazwara ɣef wat Isṛail, a d-ḍefṛen leǧnas nniḍen. 	 Trengsel og angst skal komme over hver menneskesjel som gjør det onde, både jøde først og så greker;


Neɣ anwa ara iṣubben ɣer laxeṛt ? amakken ur d-yeḥyi ara Lmasiḥ si ger lmegtin . 	 eller: Hvem skal fare ned i avgrunnen - det vil si: for å hente Kristus op fra de døde - ?


A nceggeɛ yid-es yiwen seg watmaten-nneɣ i cekkṛent akk tejmuyaɛ n watmaten ɣef lxedma-ines deg ubecceṛ n lexbaṛ n lxiṛ ; 	 Og med ham sender vi og den bror som ved sin virksomhet for evangeliet har vunnet ros i alle menigheter,


Ihi tura, eɛni d lemziya n yemdanen i țnadiɣ ? Xaṭi ! D lemziya n Sidi Ṛebbi i țnadiɣ. Neɣ eɛni țnadiɣ ad ɛeǧbeɣ i yemdanen ? Lemmer i mazal țnadiɣ ad ɛeǧbeɣ i yemdanen, tili ur țțilliɣ ara d aqeddac n Lmasiḥ. 	 Taler jeg nu mennesker til vilje, eller Gud? eller søker jeg å tekkes mennesker? Søkte jeg ennu å tekkes mennesker, da var jeg ikke Kristi tjener.


Bulus d Silas wwḍen ɣer temdinin n Derba d Listra ; ufan dinna yiwen unelmad isem-is Timuti, baba-s d ayunani, ma d yemma-s n wat Isṛail, nețțat daɣen tumen s Lmasiḥ. 	 Han kom da til Derbe og Lystra, og se, der var en disippel ved navn Timoteus, sønn av en jødisk kvinne som hadde tatt ved troen, og av en gresk far;


Asmi yemmut uẓawali-nni, ddment-eț lmalayekkat wwint-eț ɣer igenni ɣer wanda yella Ibṛahim. Ameṛkanti-nni yemmut ula d nețța, meḍlen-t. 	 Men det skjedde at den fattige døde, og at han blev båret bort av engler i Abrahams skjød; men også den rike døde og blev begravet.


Iḍ iɛeddan, Sidi Ṛebbi i ɛebbdeɣ iceggeɛ-ed yiwen lmelk ibedd-ed ɣuṛ-i 	 For i denne natt stod for mig en engel fra den Gud som jeg tilhører, som jeg også tjener, og sa:


Imi d lmuḥal idammen n iɛejmiyen d iqelwacen ad kksen ddnubat. 	 for det er umulig at blod av okser og bukker kan bortta synder.


Daymi, win yețmeslayen tutlayt ur netwassen ara ilaq ad issuter i Ṛebbi a s-d-yefk ad yessefhem ayen i d-iqqaṛ. 	 Derfor, den som taler med tunge, han bede om at han må kunne tyde det!


Daymi i wen-d-qqaṛeɣ : ur țḥebbiṛet ara i tudert-nwen, ɣef wayen ara teččem d wayen ara teswem akk-d wayen ara telsem. Acu i gesɛan azal, ț-țudert neɣ d lqut ? D lǧețța neɣ d llebsa ? Tudert tugar lqut, lǧețța tugar llebsa ! 	 Derfor sier jeg eder: Vær ikke bekymret for eders liv, hvad I skal ete og hvad I skal drikke, eller for eders legeme, hvad I skal klæ eder med! Er ikke livet mere enn maten, og legemet mere enn klærne?


iwakken ad ikellex leǧnas meṛṛa yellan di ṛebɛa yixfawen n ddunit, Haǧuǧ Maǧuǧ yeɛni wid yellan d iɛdawen n Ṛebbi, a ten-id-ijmeɛ i umenɣi ț-țirebbaɛ ur nezmir a neḥseb, am ṛṛmel n lebḥeṛ. 	 Og han skal gå ut for å forføre de folk som bor ved jordens fire hjørner, Gog og Magog, for å samle dem til strid, og deres tall er som havets sand.


Deg-s i tella tudert ; tudert-agi tella ț-țafat i yemdanen. 	 I ham var liv, og livet var menneskenes lys.


Di lǧameɛ, yebda ițmeslay d wat Isṛail akk-d iyunaniyen iḍuɛen Sidi Ṛebbi. Ițmeslay daɣen akk-d wid i d-ițemlili kull ass di tejmaɛt n temdint. 	 Han holdt da samtaler i synagogen med jødene og dem som dyrket Gud, og på torvet hver dag med dem han traff på.


Ur țțilit ara d imeɛdazen meɛna ɛandet wid iweṛten s liman d ṣṣbeṛ nsen lweṛt i gewɛed Sidi Ṛebbi. 	 forat I ikke skal bli trege, men efterfølge dem som ved tro og tålmod arver løftene.


Aql-ikkun d inigan-iw. 	 I er vidner om dette.


axaṭer asmi yemmuger Malxisadeq Sidna Ibṛahim, Lewwi urɛad d-ilul. 	 for han var ennu i sin fars lend dengang da Melkisedek møtte ham.


Axaṭer a nɛeddi meṛṛa di ccṛeɛ n Lmasiḥ, iwakken mkul yiwen ad ițțuḥaseb ɣef lxiṛ neɣ cceṛ i gexdem asmi yella di ddunit. 	 For vi skal alle åpenbares for Kristi domstol, forat enhver kan få igjen det som er skjedd ved legemet, efter det som han har gjort, enten godt eller ondt.


Yenna-d daɣen ɣef lmalayekkat : Yesseqdac lmalayekkat-is am aḍu, iqeddacen-is am uḥeǧǧaǧu n tmes . 	 Og om englene sier han: Han som gjør sine engler til vinder og sine tjenere til ildslue,


Axaṭer wid yettabaɛen ccariɛa iwakken ad țwaqeblen ɣer Ṛebbi, deɛwessu tezga fell-asen imi yura : ad ițwanɛel kra n win yettabaɛen ccariɛa, ur nxeddem ara ayen akk yuran deg-s. 	 For så mange som holder sig til lov-gjerninger, er under forbannelse; for det er skrevet: Forbannet er hver den som ikke blir ved i alt som er skrevet i lovens bok, så han gjør det!


Yezzi ɣer Sidna Ɛisa yenna-yas : A Ɛisa, mmekti-yi-d m'ara d-tas lḥekma n tgeldit-ik. 	 Og han sa: Jesus! kom mig i hu når du kommer i ditt rike!


Ɛeddan kra n wussan, Sidna Ɛisa yuli ɣer temdint n Lquds akken ad yeḥdeṛ i lɛid n wat Isṛail. 	 Derefter var det en av jødenes høitider, og Jesus drog op til Jerusalem.


Daymi i s-ilaq a d-yas s ṣṣifa n wemdan am atmaten-is iwakken ad yuɣal d lmuqeddem ameqqran i ɣef yella lețkal, yeččuṛen d ṛṛeḥma, ad iqdec ɣef Sidi Ṛebbi seg ul yerna ad ikkes ddnubat n yemdanen meṛṛa. 	 derfor måtte han i alle ting bli sine brødre lik, forat han kunde bli en miskunnelig og trofast yppersteprest for Gud til å gjøre soning for folkets synder.


Sseǧhed iman-ik deg umenɣi ɣef liman, eṭṭef di tudert n dayem i ɣer k-d-issawel Sidi Ṛebbi, asm'akken i d-cehdeḍ s wayen tumneḍ zdat yemdanen meṛṛa. 	 Strid troens gode strid, grip det evige liv, som du blev kalt til, du som og har avlagt den gode bekjennelse for mange vidner!


yugin ad amnen, asm' akken i ten-ițṛaǧu Sidi Ṛebbi s ṣṣbeṛ akken a d-uɣalen ɣer webrid-is ; asmi i gexdem Sidna Nuḥ lbabuṛ i ɣer kecmen anagar tmanya yemdanen i gmenɛen si lḥemla n waman. 	 de som fordum hadde vært gjenstridige, dengang da Guds langmodighet ventet i Noahs dager, mens arken blev bygget, i hvilken nogen få - åtte sjeler - blev frelst ved vann,


Sṣiwḍet sslam-iw i watmaten meṛṛa. 	 Hils alle brødrene med et hellig kyss!


meɛna ɣuṛ-nneɣ nukni yiwen kan n Ṛebbi i gellan, d baba-tneɣ Ṛebbi i d-ixelqen kullec, ula d nukni d ayla-s. Anagar yiwen n Ssid i gellan : d Ɛisa Lmasiḥ, yis i d-yella kullec, yis daɣen i nedder ula d nukni. 	 så er det dog for oss bare én Gud, Faderen, av hvem alt er, og vi til ham, og én Herre, Jesus Kristus, ved hvem alt er, og vi ved ham.


Imi tellam deg wulawen-nneɣ, mačči kan d lexbaṛ n lxiṛ n Sidi Ṛebbi i nebɣa a wen-nbecceṛ, meɛna nezmer a nsebbel ula ț-țiṛwiḥin-nneɣ fell-awen, axaṭer teɛzizem fell-aɣ aṭas. 	 således vilde vi gjerne i inderlig kjærlighet til eder gi eder ikke bare Guds evangelium, men og vårt eget liv, fordi I var blitt oss kjære.


Di snat lǧihat-agi ɛewqeɣ : deg yiwet n tama, bɣiɣ ad ṛuḥeɣ iwakken ad iliɣ akk-d Lmasiḥ, axaṭer d ayen ifazen aṭas , 	 men står rådvill mellem de to ting, idet jeg har lyst til å fare herfra og være med Kristus for dette er meget, meget bedre;


D iseɛdiyen wid illuẓen, iffuden lḥeqq, axaṭer ad ṛwun ! 	 Salige er de som hungrer og tørster efter rettferdighet; for de skal mettes.


Yuḥanan, Rica, Zurubabil, Calatyel, Niri, 	 sønn av Johanan, sønn av Resa, sønn av Serubabel, sønn av Sealtiel, sønn av Neri,


yerna sɛiɣ lețkal di Ssid-nneɣ belli qṛib a n-aseɣ s yiman-iw ɣuṛ-wen. 	 Men jeg har den tillit i Herren at jeg og selv skal komme snart.


Imiren irfed-iyi Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi, ufiɣ-ed iman-iw ɣef yiwen wedrar ɛlayen. Isken-iyi-d tamdint n Lquds tețṣubbu-d seg igenni s ɣuṛ Sidi Ṛebbi. 	 Og han førte mig i ånden bort på et stort og høit fjell og viste mig den hellige stad Jerusalem, som steg ned av himmelen fra Gud;


D acu i gebɣa a d-yini mi d-iqqaṛ : « aț-țqellbem fell-i, ur iyi-tețțafem ara axaṭer ur tezmirem ara a d-tasem ɣer wanda ara yiliɣ.» 	 Hvad er dette for et ord han sa: I skal lete efter mig og ikke finne mig, og der hvor jeg er, kan I ikke komme?


Skud mazal nezmer a nekcem ɣer westeɛfu i ɣ-yewɛed Sidi Ṛebbi, ilaq a naggad ur aɣ-ițfat ara lḥal, iwakken yiwen deg-wen ur s-yeqqaṛ ḍelmeɣ, iɛedda lweqt ur zmireɣ ara ad kecmeɣ. 	 La oss derfor ta oss i vare for at nogen av eder skal synes å være blitt liggende efter, da et løfte om å komme inn til hans hvile ennu er forhånden.


Ihi, Sidi Ṛebbi yefka lemɛahda i Ibṛahim akk-d win ara d-ilalen seg-s, ( ur d-yenni ara : i wid ara d-ilalen seg-s am akken aṭas i gellan ). Di tira iqedsen yura : i win ara d-ilalen seg-k ; win i ɣef yura wayagi, d Lmasiḥ. 	 Nu blev løftene gitt Abraham og hans ætt; han sier ikke: Og dine ætlinger, som om mange, men som om én: Og din ætt, og dette er Kristus.


Acuɣer i yi-d-tessawalem « A Sidi, a Sidi », ur txeddmem ara ayen i wen-d-qqaṛeɣ ? 	 Men hvorfor kaller I mig Herre, Herre, og gjør ikke det jeg sier?


Aṭas ara yeǧǧen liman-nsen, ad msekṛahen, ad țemyexdaɛen wway gar-asen. 	 Og da skal mange ta anstøt, og de skal forråde hverandre og hate hverandre;


Ɣas wiyaḍ ur iyi-ḥsiben ara d amceggeɛ n Lmasiḥ, kunwi ur tezmirem ara a yi-tnekkṛem axaṭer ț-țikli-nwen akk-d Lmasiḥ i d țbut belli d Lmasiḥ i yi-d-iceggɛen. 	 Er jeg ikke apostel for andre, så er jeg det i det minste for eder; for I er innseglet på mitt apostel-embede i Herren.


Nețwaḥṛes s leḥmala n Lmasiḥ yeččuṛen ulawen-nneɣ, axaṭer neẓra imi yemmut yiwen wemdan ɣef yemdanen meṛṛa, ihi mmuten meṛṛa. 	 For Kristi kjærlighet tvinger oss,


Dɣa ɣliɣ ɣer iḍaṛṛen-is iwakken a t-ɛebdeɣ, meɛna yenna-yi-d : ?ader a d-seǧǧdeḍ zdat-i, axaṭer nekk d aqeddac n Sidi Ṛebbi am kečč am atmaten-ik i geṭṭfen di lexbaṛ n lxiṛ n Ɛisa Lmasiḥ, d Sidi Ṛebbi kan ara tɛebdeḍ. Tideț-agi i d-ibeggen Ɛisa Lmasiḥ, ț-țin i gețwellihen lenbiya. 	 Og jeg falt ned for hans føtter for å tilbede ham; og han sier til mig: Var dig for det! jeg er din og dine brødres medtjener, de som har Jesu vidnesbyrd. Gud skal du tilbede! For Jesu vidnesbyrd er profet-ordets ånd.


Ur ilaq ara ad yili wannect-agi gar-awen. Ma yella yiwen seg-wen yebɣa ad yuɣal d ameqqran, ilaq ad yili d aqeddac-nwen. 	 Så skal det ikke være blandt eder; men den som vil bli stor iblandt eder, han skal være eders tjener,


Bɣiɣ ihi ad ilin di mkul amkan yergazen ireffden ifassen ɣer Ṛebbi s wul yeṣfan, mbla lɣecc d yir axemmem. 	 Jeg vil altså at mennene på hvert sted skal bede så at de opløfter hellige hender, uten vrede og trette;


Win ara yegallen daɣen s lǧameɛ, yeggul s lǧameɛ akk-d Win i gellan deg-s. 	 og den som sverger ved templet, han sverger ved det og ved ham som bor i det,


Imeslayen-agi sxelɛen Bilaṭus. 	 Da nu Pilatus hørte dette ord, blev han ennu mere redd,


Ay atmaten-iw, ur țgallat s igenni, ur țgallat s lqaɛa neɣ s wayen nniḍen, meɛna init kan ih neɣ ala, iwakken ur kkun-ițḥasab ara Sidi Ṛebbi. 	 Men fremfor alt, mine brødre, sverg ikke, hverken ved himmelen eller ved jorden eller nogen annen ed! men eders ja være ja, og eders nei være nei, forat I ikke skal falle under dommen!


Dɣa yenna-yasen : ?riɣ belli a yi-d-tinim lemtel-agi : « A ṭṭbib sseḥlu iman-ik,» neɣ « xdem dagi di tmurt-ik ayen i nesla txedmeḍ-t di temdint n Kafernaḥum.» 	 Og han sa til dem: I vil visst si til mig dette ordsprog: Læge, læg dig selv! Hvad vi har hørt du gjorde i Kapernaum, gjør det også her på ditt hjemsted!


Lɣaci wehmen, tɛeǧǧben deg wayen ixeddem, qqaṛen-as : Ayen ixeddem akk igerrez ; yețțarra-d ula ț-țimesliwt i iɛeẓẓugen yessenṭaq-ed ula d igugamen ! 	 Og de var overvettes forundret og sa: Han har gjort alle ting vel; både gjør han at de døve hører, og at de målløse taler.


Sidna Ɛisa iṛuḥ syenna, iteddu ɣer tmura n Sur akk-d Sidun. 	 Og Jesus gikk bort derfra, og trakk sig tilbake til landet ved Tyrus og Sidon.


Dinna, aṭas n lɣaci i gumnen yis. 	 Og mange trodde på ham der.


Ur qqaṛet ara i yiman-nwen : « Sidna Ibṛahim d jeddi-tneɣ » ! Axaṭer, a wen-iniɣ : SSidi Ṛebbi yezmer a d-yefk dderya i Ibṛahim seg idɣaɣen-agi. 	 og tro ikke at I kan si ved eder selv: Vi har Abraham til far! for jeg sier eder at Gud kan opvekke Abraham barn av disse stener.


Qeṛṛbet ɣuṛ-es nețța yellan d-azṛu nni yeddren i ḍeggṛen yemdanen, meɛna Sidi Ṛebbi ixtaṛ-it, axaṭer azal-is meqqeṛ. 	 Kom til ham, den levende sten, som vel blev forkastet av mennesker, men er utvalgt og kostelig for Gud,


Ur ilaq a nessimɣuṛ iman nneɣ, ur ilaq a nețnaɣ neɣ a nețțemyasam wway-gar-aneɣ. 	 La oss ikke ha lyst til tom ære, så vi egger hverandre og bærer avind imot hverandre!


yerna tudert-nwen aț-țeččaṛ s wayen yellan d lḥeqq i gxeddem yis-wen Ɛisa Lmasiḥ, i tmanegt akk-d lḥemd n Sidi Ṛebbi. 	 fylt med rettferdighets frukt, som virkes ved Jesus Kristus, Gud til ære og lov.


Sidna Ɛisa yerra-yas : Tenniḍ-t-id ! Yerna a wen-iniɣ, ssya d asawen : Mmi-s n bunadem aa d iḥkem ɣɣ er uyeffus n Bab n tezmert, a t-twalim iteddu-d ɣef wusigna seg yigenni. 	 Jesus sa til ham: Du har sagt det. Dog, jeg sier eder: Fra nu av skal I se Menneskesønnen sitte ved kraftens høire hånd og komme i himmelens skyer.


Nekk Bulus aqeddac n Ɛisa Lmasiḥ s lebɣi n Sidi Ṛebbi, țwaceggɛeɣ ad beccṛeɣ tudert i ɣ-iwɛed Sidi Ṛebbi di Ɛisa Lmasiḥ. 	 Paulus, ved Guds vilje Kristi Jesu apostel til å kunngjøre løftet om livet i Kristus Jesus


Zdat umidag, tbedd yemma-s n Sidna Ɛisa, weltma-s n yemma-s, Meryem tameṭṭut n Klufas akk-d Meryem tamagdalit. 	 Men ved Jesu kors stod hans mor og hans mors søster, Maria, Klopas' hustru, og Maria Magdalena.


Imiren kan argaz-nni yeḥla, yeddem tagertilt-is yebda tikli. Ayagi yedṛa deg wass n ssebt yellan d ass n westeɛfu. 	 Og straks blev mannen frisk og han tok sin seng og gikk. Men det var sabbat den dag.


Teẓriḍ belli wid akk yellan yid-i di tmurt n Asya ǧǧan-iyi weḥd-i, llan gar-asen Figilus d ?irmujinus. 	 Du vet dette at alle de i Asia vendte sig fra mig; blandt disse er Fygelus og Hermogenes.


Ilaq aț-țiḥninem ɣer yemdanen meṛṛa, Ssid-nneɣ qṛib a d-yuɣal. 	 Eders saktmodighet bli vitterlig for alle mennesker! Herren er nær.


Deg ussan-nni imdanen ad nadin ɣef lmut ur ț-țafen ara, ad bɣun ad mmten lameɛna lmut aț-țerwel fell asen. 	 Og i de dager skal menneskene søke døden og ikke finne den, og stunde efter å få dø, og døden skal fly fra dem.


Qqaṛen : Yețțubarek ugellid i d-yusan s yisem n Sidi Ṛebbi ! Lehna deg igenwan, tamanegt i Sidi Ṛebbi deg imukan ɛlayen. 	 Velsignet være kongen som kommer i Herrens navn! Fred i himmelen, og ære i det høieste!


Nniɣ-awen-d akk annect-agi iwakken ur tɣellim ara. 	 Dette har jeg talt til eder forat I ikke skal ta anstøt.


Mačči ɣef neyya-nwen i d-nniɣ akka, lameɛna ɣef neyya n win i kkun-iɛerḍen. Ihi, acimi ara ǧǧeɣ wayeḍ ad idebbeṛ deg ixemmimen-iw ? 	 Jeg mener ikke ens egen samvittighet, men næstens. For hvorfor skal min frihet dømmes av en annens samvittighet?


Neggul deg-wen ur tețțuɣalem aț-țeslemdem s yisem-agi ; lameɛna kunwi tessufɣem aselmed nwen di temdint n Lquds meṛṛa ! Tura tebɣam a d-terrem ɣer yirawen nneɣ tamgeṛṭ n wergaz-agi ! 	 Vi bød eder strengt at I ikke skulde lære i dette navn, og nu har I fylt Jerusalem med eders lære og vil føre dette menneskes blod over oss!


Tagelda n igenwan tețțemcabi daɣen ɣer yiwen umetjaṛ ițqelliben tiɛeqcin ifazen. 	 Atter er himlenes rike likt en kjøpmann som søkte efter gode perler,


Akka, yiwen deg-wen ur izmir a d-yini belli yețwaɣḍes s yisem-iw. 	 for at ikke nogen skal si at I blev døpt til mitt navn.


?-țideț abrid n Sidi Ṛebbi yețțawi-d rrbeḥ ameqqran, meɛna ma yella nesteqniɛ s wayen nesɛa. 	 Ja, gudsfrykt med nøisomhet er en stor vinning;


Llan sin iderɣalen qqimen rrif n webrid, mi slan belli d Sidna Ɛisa i d-iɛeddan bdan țɛeggiḍen : A Sidi ! A mmi-s n Sidna Dawed ! Ḥunn fell-aɣ ! 	 Og se, to blinde satt ved veien, og da de hørte at det var Jesus som gikk forbi, ropte de: Miskunn dig over oss, Herre, du Davids sønn!


Mi guli wass, at Isṛail xedmen tiḥileț, msefhamen, gullen ur ččin ur swin alamma nɣan Bulus. 	 Men da det var blitt dag, la jødene sig sammen mot ham, og forbannet sig på at de hverken vilde ete eller drikke før de hadde drept Paulus.


Mi gekfa, yuɣal-ed ɣer inelmaden-is, yufa-ten-id yewwi-ten yiḍes axaṭer yeɣli-d fell-asen leḥzen ameqqran ; 	 Så stod han op fra bønnen og kom til sine disipler og fant dem sovende av bedrøvelse,


Ilaq ihi at Isṛail meṛṛa ad ẓren s tideț belli Ɛisa-nni i tsemmṛem ɣef lluḥ, d nețța i gerra Sidi Ṛebbi d Agellid ameqqran, d Lmasiḥ. 	 Så skal da hele Israels hus vite for visst at Gud har gjort ham både til Herre og til Messias, denne Jesus som I korsfestet.


Ihi yebda yețxemmim deg iman-is yenna : « acḥal n ixeddamen yellan ɣer baba ṛwan aɣṛum, nekk yenɣa-yi laẓ dagi. 	 Men da kom han til sig selv og sa: Hvor mange leiefolk hos min far har fullt op av brød, men jeg setter livet til her av sult!


Ma d win iqesden s lebɣi-ines ur izeggej ara, ma yella yeẓra iman-is yezmer ad iṣbeṛ, d ayen yelhan i gexdem m'ur yezwiǧ ara. 	 Men den som står fast i sitt hjerte og ikke har noget som tvinger ham, men har frihet til å følge sin egen vilje og har satt sig dette fore i sitt hjerte at han vil holde sin datter ugift, han gjør vel.


Tumneḍ belli yiwen n Ṛebbi kan i gellan ? d ayen yelhan ; ula d ccwaṭen umnen yis yerna țergigin seg-s. 	 Du tror at Gud er én; du gjør vel; djevlene tror det også og skjelver.


Daymi, nukkni tura newwi yawen-d lexbaṛ-agi n lxiṛ. Ayen akken i gewɛed Sidi Ṛebbi i lejdud nneɣ, yedṛa-d tura gar-aneɣ, nukkni yellan d dderya-nsen. 	 Og vi forkynner eder evangeliet om det løfte som blev gitt til fedrene, at dette har Gud opfylt for oss, deres barn, idet han opreiste Jesus,


Dɣa kra seg inelmaden-is țmesteqsayen, qqaṛen : D acu i gebɣa a ɣ-d-yini mi i d-yeqqaṛ : « Kra n lweqt ur iyi tețwalim ara, kra n lweqt daɣen aț-țuɣalem a yi-twalim », neɣ mi ɣ-d yenna : «Ad ṛuḥeɣ ɣer Baba»? 	 Nogen av hans disipler sa da til hverandre: Hvad er dette han sier til oss: Om en liten stund ser I mig ikke, og atter om en liten stund skal I se mig; og: Jeg går til Faderen?


Mi qṛib ad yaweḍ ɣer tuddar n Bitfaji akk-d Bitani, ɣer tama n yiwen yiɣil ițțusemman « Iɣil Uzemmur, » Sidna Ɛisa iceggeɛ sin seg inelmaden-is, 	 Og det skjedde da han kom nær til Betfage og Betania, til det berg som kalles Oljeberget, da sendte han to av sine disipler avsted og sa:


Daymi i wen-qqaṛeɣ : Mkul ddnub d mkul rregmat zemren ad țwasemmḥen i yemdanen, ma d rregmat ɣef Ṛṛuḥ iqedsen ur țwasemmaḥent ara ! 	 Derfor sier jeg eder: Hver synd og bespottelse skal bli menneskene forlatt; men bespottelse mot Ånden skal ikke bli forlatt.


Mi sliɣ i tuɣac n sebɛa ṛɛudat nni țedduɣ ad aruɣ ayen i d-nnan, lameɛna sliɣ i yiwet taɣect i d-yekkan seg igenni tenna-yi-d : Eǧǧ di lbaḍna ayen akka i d-nnan sebɛa ṛɛudat-agi, ur tețțaru ara. 	 Og da de syv tordener hadde talt, vilde jeg til å skrive; og jeg hørte en røst fra himmelen si: Sett segl for det som de syv tordener talte, og skriv det ikke!


Zik-nni, tellam am wid yemmuten ɣef ddemma n tuccḍa-nwen akk-d ddnubat-nwen ; 	 Også eder har han gjort levende, I som var døde ved eders overtredelser og synder,


Lmelk wis xemsa yesmar taqbuct-is ɣef wukersi n lḥekma n leɛqiṛa-nni. Yeɣli-d ṭṭlam ɣef tgelda-s ; imdanen țkerricen ilsawen-nsen seg weqṛaḥ, 	 Og den femte engel tømte sin skål ut over dyrets trone; og dets rike blev formørket, og de tygget sine tunger av pine,


D udayen-agi i genɣan Ssid nneɣ Ɛisa Lmasiḥ akk-d lenbiya, d nutni daɣen i ɣ-iqehṛen. Ɛuṣan Sidi Ṛebbi yerna d iɛdawen n yemdanen. 	 som og slo den Herre Jesus og profetene ihjel og forfulgte oss og ikke tekkes Gud og står alle mennesker imot,


Ayagi akk yedṛa iwakken ad ițwakemmel wayen i d-yenna Sidi Ṛebbi seg imi n nnbi Iceɛya : 	 Men alt dette skjedde forat det skulde opfylles som er talt av Herren ved profeten, som sier:


meɛna nețbeggin-ed belli d iqeddacen n Sidi Ṛebbi i nella deg wayen akk nxeddem : nṣebbeṛ i teswiɛin n ceddat, i lḥif, i tugdi, 	 men viser oss i alt som Guds tjenere: ved stort tålmod i trengsler, i nød, i angst,


Mi gesla Sidna Ɛisa i imeslayen agi, yenna-yas : Ihi txuṣṣ-ik yiwet lḥaǧa kan : ṛuḥ zzenz ayen akk tesɛiḍ, seddeq-it i yigellilen iwakken aț-țesɛuḍ agerruj deg igenni, tuɣaleḍ-ed aț-țedduḍ yid-i. 	 Da Jesus hørte det, sa han til ham: Ett fattes dig ennu: selg alt det du har, og del det ut til fattige, så skal du få en skatt i himmelen; kom så og følg mig!


Ay at sin wudmawen ! Ț-țideț i d-yenna nnbi Iceɛya mi d-icar fell awen : 	 I hyklere! rett spådde Esaias om eder da han sa:


Widak-nni i d-ițwaceggɛen, mi uɣalen ɣer wexxam ufan aqeddac-nni yeḥla. 	 Og da de som var utsendt, kom hjem igjen, fant de den syke tjener aldeles frisk.


Lemmer ur yessenqes ara Sidi Ṛebbi kra seg wussan-nni, yiwen ur yezmir ad imneɛ. Meɛna issenqes seg-sen ɣef ddemma n wid yextaṛ. 	 Og dersom ikke Herren forkortet de dager, da blev intet kjød frelst; men for de utvalgtes skyld, for deres skyld som han har utvalgt, har han forkortet de dager.


A wen-iniɣ tideț : ass n lḥisab, imezdaɣ n temdint-agi ad țțuɛaqben akteṛ n temdinin n Sudum akk-d Gumuṛ. 	 Sannelig sier jeg eder: Det skal gå Sodomas og Gomorras land tåleligere på dommens dag enn den by.


yenna-yas : Ṛuḥ aț-țessirdeḍ di tala n Silwi (Silwi lmeɛna-ines «amceggeɛ»). Aderɣal-nni iṛuḥ a d-issired, mi d-yuɣal, yețwali. 	 og han sa til ham: Gå og vask dig i dammen Siloa, det er utlagt: utsendt. Han gikk da bort og vasket sig, og kom tilbake seende.


Yers-ed fell-awen Ṛṛuḥ iqedsen asmi i tumnem ? Rran-as : Leɛmeṛ nesli s Ṛṛuḥ-agi iqedsen. 	 Der fant han nogen disipler og sa til dem: Fikk I den Hellige Ånd da I kom til troen? De svarte ham: Vi har ikke engang hørt om den Hellige Ånd er kommet.


Nnan-iyi-d : Ilaq aț-țcireḍ daɣen ɣef wayen twalaḍ i waṭas n yegduden d leǧnas d igelliden n mkul tutlayt. 	 Og de sier til mig: Du skal atter spå om mange folk og ætter og tunger og konger.


Qqaṛen s ṣṣut ɛlayen : Izimer yemmezlen yuklal tazmert d lekyasa, lerbaḥ d lǧehd, ccan d lɛaḍima akk-d ucekkeṛ. 	 og de sa med høi røst: Verdig er Lammet, som er slaktet, til å få makt og rikdom og visdom og styrke og ære og pris og velsignelse!


Ay atmaten, ayen akka i d-nniɣ fell-i akk-d Abulus nniɣ-t-id iwakken aț-țfehmem lmeɛna n lemtel-agi : « Ur țɛeddit ara akkin i tilas n wayen yuran » ; ilaq yiwen ur ixeddem lxilaf ger yemdanen, iwakken ad izuxx s yiwen deg-sen. 	 Dette, brødre, har jeg overført på mig selv og Apollos for eders skyld, forat I ved oss må lære ikke å gå ut over det som skrevet er, forat ingen av eder skal bli opblåst, for den ene mot den andre.


Mačči d wid ixeddmen lxiṛ ara yaggaden imdebbṛen n lḥukuma meɛna d wid ixeddmen cceṛ. M'ur tebɣiḍ ara aț-țaggaḍeḍ lḥukuma, xdem ayen yelhan, a k-fken lehna. 	 For de styrende er ikke til redsel for den gode gjerning, men for den onde. Men vil du slippe å frykte for øvrigheten? Gjør det som godt er, så skal du ha ros av den;


M'ara d-iban Lmasiḥ yellan ț-țudert-nwen, kunwi daɣen a d tbanem yid-es. 	 når Kristus, vårt liv, åpenbares, da skal og I åpenbares med ham i herlighet.


Ula d yiwen ur izmir ad yuɣal d aḥeqqi zdat Ṛebbi s ccariɛa, ayagi d ayen ibanen imi yura : Aḥeqqi ad yidir s liman. 	 Og at ingen blir rettferdiggjort for Gud ved loven, er åpenbart; for: Den rettferdige, ved tro skal han leve;


Bɣan a t-ṭṭfen imiren, meɛna yiwen ur yesris afus-is fell-as imi ass-is urɛad d-yewwiḍ. 	 De søkte da å få grepet ham; men ingen la hånd på ham, for hans time var ennu ikke kommet.


Ṛṛeḥma ț-țalwit a wen-d țțunefkent s ɣuṛ Sidi Ṛebbi. 	 Nåde være med eder og fred fra Gud vår Fader og den Herre Jesus Kristus!


Yal ass efk-aɣ-d aɣṛum-nneɣ. 	 gi oss hver dag vårt daglige brød;


Nnan-as daɣen : D acu i k-ixdem ? Amek i k-d-yeldi allen-ik ? 	 De sa da til ham: Hvad gjorde han med dig? hvorledes åpnet han dine øine?


Ur zmiren ara a d-awin țțbut n wayen akka i ɣef d-ccetkan fell-i. 	 heller ikke kan de godtgjøre for dig disse sine klager imot mig.


Ma d kunwi tesselmadem belli yezmer yiwen ad yini i baba-s neɣ i yemma-s : « Ayen s wacu ilaq a kkun-refdeɣ, fkiɣ-t d lqeṛban, ( yeɛni d lweɛda i Ṛebbi ). » 	 men I sier: Om et menneske sier til far eller mor: Det du skulde ha hatt til hjelp av mig, det skal være en korban, det er en gave til templet,


Ihi a kkun-nhuɣ a s-d-beggnem belli tḥemmlem-t. 	 Derfor ber jeg eder å la kjærlighet råde mot ham.


Anwa deg sen i gxedmen lebɣi n baba-s ? RRran-as-ed : D amezwaru a Sidi ! SSidna Ɛisa yenna-yasen : A wen-d-iniɣ tideț, imekkasen imakaren akk-d yir tilawin a kkun zwiren ɣer tgelda n igenwan ! 	 Hvem av de to gjorde nu farens vilje? De sier: Den første. Jesus sier til dem: Sannelig sier jeg eder at toldere og skjøger kommer før inn i Guds rike enn I.


Lameɛna, ma yella allen-ik ur seḥḥant ara, aț-țiliḍ di ṭṭlam. Ma yella dɣa allen-ik ur seḥḥant ara, tafat yellan deg-k d ṭṭlam, acḥal ihi berrik ṭṭlam i deg telliḍ. 	 men er ditt øie sykt, da blir hele ditt legeme mørkt. Er altså lyset i dig mørke, hvor stort blir da mørket!


Imi i wen-d-nniɣ akka, leḥzen yeččuṛ ulawen-nwen. 	 Men fordi jeg har talt dette til eder, har sorg fylt eders hjerte.


S wakka, ikkes fell-awen uzaglu n tkelwa, tuɣalem seg warraw-is ; ma tellam seg warraw-is, d kunwi ara iweṛten ayen i wen-iwɛed Sidi Ṛebbi s ṛṛeḥma-ines. 	 Så er du da ikke lenger træl, men sønn; men er du sønn, da er du og arving ved Gud.


Lmelk wis sebɛa yesmar taqbuct is ger igenni d lqaɛa. Teffeɣ-ed si lǧameɛ iqedsen yiwet taɣect ɛlayen, i d-yekkan seg ukersi n lḥekma teqqaṛ : Dayen kullec yețwakemmel ! 	 Og den syvende engel tømte sin skål ut i luften; og en høi røst kom fra templet i himmelen, fra tronen, og sa: Det er skjedd!


teqqaṛem lemmer i nɛac di zzman n lejdud-nneɣ, tili ur neqbil ara a nțekki yid-sen deg ussizel n idammen n lenbiya. 	 Hadde vi levd i våre fedres dager, da hadde vi ikke vært medskyldige med dem i profetenes blod!


Andriyus, Filbas, Bartelmay, Matta, Tuma, Yeɛqub mmi-s n ?alfi, Taddi, Semɛun akenɛani ( awaṭani ) 	 og Andreas og Filip og Bartolomeus og Matteus og Tomas og Jakob, Alfeus' sønn, og Taddeus og Simon Kananeus


Buṭrus yenna-yas : A Sidi, acuɣeṛ ur zmireɣ ara ad dduɣ tura ? Aql-iyi wejdeɣ ad sebbleɣ iman-iw fell-ak. 	 Peter sier til ham: Herre! hvorfor kan jeg ikke følge dig nu? Jeg vil sette mitt liv til for dig.


Ur gganet ara, ɛasset iman-nwen imi ur teẓrim ara melmi ara d-yaweḍ lweqt-nni. 	 Ta eder i vare, våk! For I vet ikke når tiden er.


Sǧehdet ihi iɣallen-nwen yeɛyan akk ț-țgecrar-nwen ifeclen. 	 Derfor, rett de hengende hender og de maktløse knær,


ad issexdem lekdeb d lbaṭel iwakken ad ikellex wid iḍaɛen, axaṭer ur qbilen ara leḥmala n tideț s wayes ara țwaselken. 	 og med all urettferdighetens forførelse for dem som går fortapt fordi de ikke tok imot kjærlighet til sannheten, så de kunde bli frelst.


Ihi imi tqeblem Ɛisa Lmasiḥ d Ssid-nwen, ddut di lebɣi-ines. 	 Likesom I altså mottok Kristus Jesus som Herre, så vandre i ham,


Ataya yiwen wubeṛṛani n tmurt n Samarya, iwweḍ-ed ɣuṛ-es, mi t-iwala iɣaḍ-it. 	 Men en samaritan som var på reise, kom dit hvor han var, og da han så ham, ynkedes han inderlig,


S wakka liman ițțas-ed seg wayen i nsell yeɛnan awal n Lmasiḥ. 	 Så kommer da troen av forkynnelsen, og forkynnelsen ved Kristi ord;


Baba Ṛebbi iḥemmel Mmi-s, yerra kullec ger ifassen-is. 	 Faderen elsker Sønnen, og alt har han gitt i hans hånd.


Anda akken i sen-qqaṛen : « Ur tellim ara d agdud n Sidi Ṛebbi», dinna ara țțusemmin d arraw n Sidi Ṛebbi yeddren. 	 og det skal skje: På det sted hvor det blev sagt til dem: I er ikke mitt folk, der skal de kalles den levende Guds barn.


Axaṭer wid ittabaɛen lebɣi n wemdan uɣalen d iɛdawen n Sidi Ṛebbi imi ur ḍuɛen ara ccariɛa-ines, axaṭer ṭṭbiɛa n wemdan ur tezmir ara aț-țḍuɛ ccariɛa n Sidi Ṛebbi. 	 fordi kjødets attrå er fiendskap mot Gud - for det er ikke Guds lov lydig, kan heller ikke være det -


Lameɛna mkul taddart ara tkecmem m'ur stṛeḥben ara yis-wen, effɣet ɣer yizenqan-nsen init : 	 Men hvor I kommer inn i en by og de ikke tar imot eder, der skal I gå ut på dens gater og si:


Zik-nni, win i d-ilulen s lebɣi n wemdan ițqehhiṛ win i d-ilulen s lebɣi n Ṛṛuḥ n Ṛebbi, akka i gella lḥal ar ass-a. 	 Men likesom dengang han som var født efter kjødet, forfulgte ham som var født efter Ånden, således og nu.


Ḥemmdet, cekkṛet s lfeṛḥ Sidi Ṛebbi Baba-tneɣ i wen-d-yefkan amur di lweṛt i d-ihegga i warraw n tafat. 	 så I med glede takker Faderen, som gjorde oss skikkede til å få del i de helliges arvelodd i lyset,


Lebɣi n tnefsit yețțawi-d ddnub, ddnub mi gețwaxdem, yețțawi-d lmut. 	 derefter, når lysten har undfanget, føder den synd; men når synden er blitt fullmoden, føder den død.


Ass n Sidi Ṛebbi a d-yas akken i d-ițțas umakar. Igenwan ad negren s yiwen zzhir d ameqqran, ayen yellan deg igenwan a t-tečč tmes, lqaɛa d wayen i ț-iɛemmṛen ad fnun. 	 Men Herrens dag skal komme som en tyv, og da skal himlene forgå med stort brak, og himmellegemene skal komme i brand og opløses, og jorden og tingene på den skal opbrennes.


Ur țḥebbiṛet ara ihi ! Ur țqellibet ara ɣef wayen ara teččem d wayen ara teswem, 	 Så skal da I heller ikke søke efter hvad I skal ete, eller hvad I skal drikke, og ikke la eders tanker fare hit og dit.


S wakka, lameṛ i glaqen ad iyi-ssiweḍ ɣer tudert, yewwi-yi ɣer lmut 	 jeg derimot døde; og budet, som var til liv, det blev funnet å være mig til død;


Yesteqsa-ten anta ssaɛa i deg yeḥla, rran-as-ed : Iḍelli ɣef lweḥda n tmeddit i t-teffeɣ tawla. 	 Han spurte dem da om den time da det var blitt bedre med ham; de sa til ham: Igår ved den syvende time forlot feberen ham.


Mi walan ayen yexdem Bulus, lɣaci n tmurt n Likawnya țɛeggiḍen s tutlayt nsen : Iṛebbiten ṣubben-d ɣuṛ-nneɣ s ṣṣifa n yemdanen ! 	 Men da folket så det som Paulus hadde gjort, ropte de med høi røst på lykaonisk og sa: Gudene er blitt mennesker lik og er kommet ned til oss.


Sidna Ɛisa iṛuḥ syenna ɣer tmurt-is, ddan yid-es inelmaden is. 	 Og han gikk ut derfra og kom til sitt hjemsted, og hans disipler fulgte ham.


Mačči akka ara s-yini, meɛna a s-yini : « ɣiwel beddel lqecc-ik tawiḍ-iyi-d ad ččeɣ ad sweɣ, mi ččiɣ ṛwiɣ, imiren aț-țeččeḍ aț-țesweḍ ula d keččini. » 	 Vil han ikke heller si til ham: Gjør i stand det jeg skal ha til aftensmat, og bind op om dig og gå mig til hånde til jeg får ett og drukket, så skal du få ete og drikke?


Imi ur nezmir ara a neṣbeṛ fell-awen nnig wannect-a, nufa-d yiwen ṛṛay : nukni a neqqim di temdint n Atinya, 	 Derfor, da vi ikke lenger kunde holde det ut, fant vi det best å bli alene tilbake i Aten,


A wen-iniɣ tideț : skud mazal igenwan d lqaɛa, ula d yiwen wawal neɣ usekkil n ccariɛa ur imeḥḥu, alamma yedṛa wayen akk yuran deg-s. 	 For sannelig sier jeg eder: Før himmel og jord forgår, skal ikke den minste bokstav eller en eneste tøddel forgå av loven, før det er skjedd alt sammen.


Lameɛna llan ɣuṛ-ek kra yemdanen ur sneǧsen ara llebsa-nsen ; ad ilin yid-i s llebsa tamellalt axaṭer uklalen-ț. 	 Dog har du nogen få navn i Sardes som ikke har smittet sine klær, og de skal gå med mig i hvite klær; for de er det verd.


daymi i geggul Sidi Ṛebbi i wid ara iweṛten ayen i sen-yewɛed, iwakken a d-ibeggen belli ur yețbeddil ara ṛṛay. 	 Derfor, da Gud vilde enn mere vise løftets arvinger hvor uryggelig hans vilje var, gikk han imellem med en ed,


M'ara tessutrem kra ur a wen-d- țunefk ara, axaṭer ur tessutrem ara akken ilaq, tessutrem kan wayen yellan d nnfeɛ-nwen. 	 I beder og får ikke, fordi I beder ille, for å øde det i eders lyster.


Nnan-as : A Sidi, neṭṭef tameṭṭut-agi mi txeddem zzna. 	 og sa til ham: Mester! denne kvinne er grepet på fersk gjerning i hor.


Yiwen wass atmaten nnejmaɛen iwakken ad uẓummen yerna ad dɛun ɣer Sidi Ṛebbi. Ṛṛuḥ iqedsen yenna-yasen-d : Swejdet-iyi-d Barnabas akk-d Caɛul i ccɣel-nni iwumi i ten-heggaɣ. 	 Mens de holdt gudstjeneste og fastet, sa den Hellige Ånd: Ta ut for mig Barnabas og Saulus til den gjerning som jeg har kalt dem til!


Aql-aɣ d inigan n wayen akk i gexdem di tmurt n wat Isṛail ț-țemdint n Lquds anda i t-nɣan mi t-semmṛen ɣef wumidag, 	 Og vi er vidner om alt det han gjorde både i jødenes land og i Jerusalem, han som de slo ihjel, idet de hengte ham på et tre.


Ay aḥbib, ur țɛanad ara wid ixeddmen cceṛ meɛna ɛaned wid ixeddmen lxiṛ. Win ixeddmen ayen yelhan, n Ṛebbi ; ma d win ixeddmen cceṛ ur yessin ara Ṛebbi. 	 Du elskede! ta ikke efter det onde, men det gode! Den som gjør det gode, er av Gud; den som gjør det onde, har ikke sett Gud.


iwakken yal aqeddac n Sidi Ṛebbi ad yili d amdan ikemlen i gwulmen i yal ccɣel yelhan. 	 forat det Guds menneske kan være fullkommen, duelig til all god gjerning.


Di tejmaɛt n temdint n Antyuc llan lenbiya d lɛulama : Barnabas, Semɛun ițusemman Aberkan, Lusyus n temdint n Qiṛwan, Manahen i d-ițțuṛebban d Hiṛudus Antibas, akk-d Caɛul. 	 I Antiokia, i menigheten der, var det profeter og lærere: Barnabas og Simeon, som kaltes Niger, og LUKius fra Kyrene og Manaen, fosterbror til fjerdingsfyrsten Herodes, og Saulus.


Yenna-yas : A yell-i, d liman-im i kkem-yesseḥlan ; ṛuḥ di lehna, aql-ikkem teṣfiḍ si lehlak-im. 	 Da sa han til henne: Datter! din tro har frelst dig; gå bort i fred, og vær helbredet for din plage!


seg yidammen n Habil mmi-s n Adem armi d idammen n Zakarya i nɣan ger udekkan n iseflawen d lǧameɛ iqedsen. Lǧil-agi ad ițțuḥaseb ɣef ayagi meṛṛa. 	 fra Abels blod til Sakarias' blod, han som blev drept mellem alteret og templet. Ja, sier jeg eder, det skal bli krevd av denne slekt.


Yufa lxedma ɣer yiwen umezdaɣ n tmurt nni, iceggeɛ-it ad yeks taqeḍɛit n yilfan. 	 Da gikk han bort og holdt sig til en av borgerne der i landet, og han sendte ham ut på sine marker for å gjæte svin;


Ma d at Isṛail yețnadin ad uɣalen d iḥeqqiyen s ccariɛa, ur wwiḍen ara ɣer lmeqṣud-nsen s ccariɛa. 	 Israel derimot, som søkte rettferdighetens lov, de vant ikke frem til denne lov.


Ay agellid, tumneḍ s wayen i d-nnan lenbiya ? Sriɣ tumneḍ yis-sen ! 	 Tror du, kong Agrippa, profetene? Jeg vet at du tror.


Ma d wid yettabaɛen cci n ddunit ɣellin deg ujeṛṛeb akk-d tfextin n yir ccehwat n tnefsit-nsen, i gețțawin imdanen ɣer txeṣṣart akk-d nnger. 	 men de som vil bli rike, faller i fristelse og snare og mange dårlige og skadelige lyster, som senker menneskene ned i undergang og fortapelse.


Tɣilem ayen akken yuran di tira iqedsen ur yesɛi ara lqima : belli Sidi Ṛebbi iḥemmel Ṛṛuḥ iqedsen i d-iceggeɛ ad izdeɣ deg-wen armi yețțasem seg win ara iṭṭfen amkan-is ? 	 Eller mener I at Skriften taler fåfengt? Med nidkjærhet attrår han den ånd han lot bo i oss, men dess større er den nåde han gir.


Leḥjab n wemkan iqedsen n lǧameɛ, icerreg ɣef sin seg yixef ufella, armi d ixef n wadda. 	 Og forhenget i templet revnet i to stykker fra øverst til nederst.


Tijmaɛin n watmaten țimɣuṛent di liman, leḥsab n widak yumnen s Lmasiḥ yețnerni kull ass. 	 Så blev da menighetene styrket i troen, og vokste i tall for hver dag.


Ay atmaten, bɣiɣ a wen-d smektiɣ tura lexbaṛ n lxiṛ i wen-d-ssawḍeɣ, win akken i tqeblem yerna tḥerzem-t ; 	 Jeg kunngjør eder, brødre, det evangelium som jeg forkynte eder, som I og tok imot, som I og står fast i,


Ugin a sen-serrḥen i Yazun d watmaten nniḍen armi xellṣen lexṭiya. 	 og efterat de hadde latt Jason og de andre innestå for dem, lot de dem fare.


?ef wayagi, ilaq-aɣ a nḍuɛ imdebbṛen n lḥukuma, mačči ɣef ddemma n lɛiqab kan meɛna i lmend n lxaṭer-nneɣ. 	 Derfor er det nødvendig å være lydig mot den, ikke bare for straffens skyld, men også for samvittighetens.


Tura wehmen imi teṭṭaxṛem fell-asen ur tețțeddum ara deg webrid nsen i gețțawin ɣer nnger, daymi i kkaten deg-wen. 	 derfor undrer de sig når I ikke renner med dem ut i den samme strøm av ryggesløshet, og spotter eder;


ma yella tuzzlem ɣer umeṛkanti-nni yelsan llebsa ifazen tefkam-as lqima tennam-as : eyya-d aț-țeqqimeḍ dagi, d amkan n lɛali ; ma d igellil-nni tennam-as : kečč bedd kan dagi neɣ qqim-ed dagi ɣer iḍaṛṛen-nneɣ. 	 og I ser på ham som bærer den skinnende klædning, og sier: Sett du dig her på en god plass! og sier til den fattige: Stå du der, eller sett dig her nede ved min fotskammel! -


A wen-d-iniɣ lmeɛna n lemtel n win izerrɛen : 	 Så hør da I lignelsen om såmannen:


Steqsan-ten nnan-asen : Argaz-agi, ț-țideț d mmi-twen ? D ṣṣeḥ ilul-ed d aderɣal ? Amek armi i guɣal yețwali tura ? 	 og de spurte dem: Er dette eders sønn som I sier er født blind? Hvorledes går det da til at han nu ser?


Amdebbar ameqqran yenna : Nekk aṭas n yedrimen i fkiɣ iwakken ad uɣaleɣ d aṛumani. Bulus yerra-yas : Nekk, seg wasmi i d-luleɣ i rseɣ di lekwaɣeḍ d aṛumani. 	 Den øverste høvedsmann sa: Jeg har kjøpt denne borgerrett for mange penger. Men Paulus svarte: Men jeg er endog født til den.


Ula d kunwi daɣen ay ilmeẓyen, qadṛet imeqqranen di liman ! Ddut s leqdeṛ d wannuz, axaṭer Sidi Ṛebbi ur iqebbel ara wid ițzuxxun, meɛna ițțak ṛṛeḥma-s i wid ițțanzen. 	 Likeså skal I yngre underordne eder under de eldre, og I alle skal iklæ eder ydmykhet mot hverandre; for Gud står de stolte imot, men de ydmyke gir han nåde.


?-țideț yesɛa lḥeqq ! Neɣ m'ulac amek ara iḥaseb ddunit ? 	 Langt derifra! hvorledes kunde Gud da dømme verden?


A wen-d-rnuɣ daɣen lemtel nniḍen : yella yiwen umɛellem, yeẓẓa tafeṛṛant, izzi-yas-ed s zzeṛb, yeɣza amkan i tɛeṣṣart n tẓurin, yebna taɛrict i tɛessast, issekra tafeṛṛant-is i ixemmasen, imiren iṛuḥ ɣer lɣeṛba. 	 Hør en annen lignelse: Det var en husbond som plantet en vingård, og han satte et gjerde omkring den og gravde en vinperse i den og bygget et tårn, og så leide han den ut til vingårdsmenn og drog utenlands.


Imiren Yudas n Qeṛyut, yiwen si tnac-nni inelmaden n Sidna Ɛisa, iṛuḥ ɣer lmuqedmin imeqqranen, 	 Da gikk en av de tolv, som hette Judas Iskariot, til yppersteprestene


Yenna yasen daɣen : S tideț qqaṛeɣ-awen, d nekk i ț-țawwurt ansi țɛeddayent wulli. 	 Jesus sa da atter til dem: Sannelig, sannelig sier jeg eder: Jeg er døren til fårene.


S liman, Ṛaḥab yellan d yir tameṭṭut ur temmut ara akk-d wid ur numin ara s Ṛebbi axaṭer testeṛḥeb akken ilaq s wid i d-yusan ad ssiwḍen lexbaṛ i wat Isṛail a sen-awin lexbaṛ. 	 Ved tro undgikk skjøgen Rahab å gå til grunne med de vantro, da hun hadde tatt imot speiderne med fred.


Ekkset si gar-awen : ddɣel, taɛdawit, zzɛaf, urrif, leɛyaḍ, rregmat d wayen akk n diri. 	 Allslags bitterhet og hissighet og vrede og skrik og spott være langt borte fra eder, likesom all ondskap;


Sidna Ɛisa iɛeggeḍ fell-as yenna : Ssusem ! Effeɣ seg wergaz-agi ! 	 Og Jesus truet den og sa: Ti og far ut av ham!


Ayen akk i d-ixleq Sidi Ṛebbi yelha, ur ilaq ara a nerr kra di rrif, acu kan ilaq a t-ncekkeṛ ɣef wayen i ɣ-d-ițțak, 	 For all Guds skapning er god, og intet er å forkaste når det mottas med takk;


Axaṭer mačči d kunwi ara imeslayen, meɛna d Ṛṛuḥ n Baba Ṛebbi ara d-imeslayen seg-wen. 	 For det er ikke I som taler, men det er eders Faders Ånd som taler i eder.


?riɣ belli kunwi ț-țarwa n Ibṛahim, lameɛna tețnadim a yi tenɣem axaṭer awal-iw ur ikeččem ara ulawen-nwen. 	 Jeg vet at I er av Abrahams ætt; men I står mig efter livet, fordi mitt ord ikke finner rum i eder.


axaṭer iḥemmel agdud nneɣ ; d nețța i gebnan lǧameɛ-nneɣ. 	 for han elsker vårt folk, og det er han som har bygget synagogen for oss.


Llan dinna kra lɛulama qqimen țxemmimen deg ulawen-nsen qqaṛen : 	 Men nogen skriftlærde satt der og tenkte i sine hjerter:


yenna-yas : Ma d Mmi-s n Ṛebbi i telliḍ, ḍeggeṛ iman-ik d akessar, anaɣ yura : Sidi Ṛebbi ad yefk lameṛ i lmalayekkat-is fell-ak, aa k-awint ger ifassen-nsent iwakken ad ḥadrent aḍar-ik ɣef yedɣaɣe n . 	 Er du Guds Sønn, da kast dig ned! for det er skrevet: Han skal gi sine engler befaling om dig, og de skal bære dig på hendene, forat du ikke skal støte din fot på nogen sten.


Ihi leɛtab i nesɛedday tura, ur nezmir ara a t-nmettel ɣer lɛaḍima ara d-ibeggen Sidi Ṛebbi deg-nneɣ. 	 For jeg holder for at den nærværende tids lidelser ikke er å akte mot den herlighet som skal åpenbares på oss.


S wakka ihi, gma-k-agi ur neǧhid ara di liman, i ɣef yemmut Lmasiḥ , ɣef ddemma n tmusni-nni inek i geɣli. 	 da går jo den skrøpelige fortapt for din kunnskaps skyld, den bror for hvem Kristus er død!


S liman i gqeddem Habil asfel i Sidi Ṛebbi axiṛ n wesfel n gma-s Kahin, ɣef ddemma n liman-ines Sidi Ṛebbi yeqbel asfel-ines yerna iḥseb-it d aḥeqqi ; daymi ɣas yemmut yeqqim-ed d lemtel ɣef liman. 	 Ved tro bar Abel frem for Gud et bedre offer enn Kain; ved den fikk han det vidnesbyrd at han var rettferdig, idet Gud vidnet om hans gaver, og ved den taler han ennu efter sin død.


Yekcem ɣer wexxam yenna-yasen : Iwacu lehwel d imeṭṭawen-agi ? Taqcict ur temmut ara, teṭṭes kan. 	 og han gikk inn og sa til dem: Hvorfor larmer og gråter I? Barnet er ikke død; hun sover.


Mi slan i imeslayen-agi, wehmen, dɣa ṛuḥen ǧǧan-t. 	 Og da de hørte det, undret de sig, og forlot ham og gikk bort.


Llant dinna sețța n tsebbalin ( icmuxen ) yețwaxedmen s wedɣaɣ, țțawint si tmanyin ar meyya uɛecrin n litrat, seg-sent i d-țɛemmiṛen wat Isṛail aman i luḍu. 	 Nu stod der, efter jødenes renselsesskikk, seks vannkar av sten, hvert på to eller tre anker.


Dɣa yemma-s tenna i iqeddacen : Xedmet ayen akk ara wen-d yini ! 	 Hans mor sa til tjenerne: Hvad han sier eder, det skal I gjøre.


Axaṭer akken yura di tira iqedsen : ?ef ddemma-nwen i gețwargem yisem n Sidi Ṛebbi ger leǧnas. 	 For for eders skyld spottes Guds navn blandt hedningene, som skrevet er.


Kra n yemdanen țnadin ad țwaɣedṣen ɣas lukan ad awḍen ɣer lmut,f+ lemmer ț-țideț lmegtin ur d-ḥeggun ara, acuɣeṛ ihi i țnadin ad țwaɣedṣen ? 	 Hvad gjør da de som lar sig døpe for de døde? Dersom de døde i det hele tatt ikke opstår, hvorfor lar de sig da døpe for dem?


Axaṭer asmi i glum Sidi Ṛebbi ɣef wegdud-is yenna : A d-asen wussan i deg ara sbeddeɣ leɛqed ajdid akk-d wegdud n Isṛail d wegdud n Yahuda. 	 det er jo lastende ord han taler til dem når han sier: Se, de dager kommer, sier Herren, da jeg vil oprette en ny pakt med Israels hus og med Judas hus,


Axaṭer tudert-nwen tugar lqut, lǧețța-nwen tugar llebsa. 	 Livet er mere enn maten, og legemet mere enn klærne.


Yeḥya iceggeɛ sin seg yinelmaden-is ɣer Sidna Ɛisa iwakken a s-inin ma d nețța i d win akken ara d-yasen, neɣ ilaq ad ṛǧun wayeḍ. 	 og sendte dem til Herren og lot si: Er du den som skal komme, eller skal vi vente en annen?


Ma d kunwi ay atmaten xedmet lxiṛ, ur ɛeggut ara ! 	 Men I, brødre, bli ikke trette av å gjøre det som rett er!


Kra ifariziyen akk-d kra seg wid yellan si terbaɛt n Hiṛudus, ceggɛen ɣer Sidna Ɛisa iwakken a t-id-sseɣlin deg wawal akken a t-ṭṭfen s imeslayen-is. 	 Og de sendte nogen av fariseerne og herodianerne til ham for å fange ham med ord.


Am akken inneɛtab Lmasiḥ di lǧețța-s, kunwi daɣen ilaq-awen aț-țheggim iman-nwen ; axaṭer win i genneɛtaben di lǧețța-s iṭṭaxeṛ ɣef ddnub ; 	 Da nu Kristus har lidt i kjødet, så væbne og I eder med den samme tanke, at den som har lidt i kjødet, er ferdig med synden,


A lḥukkam d lecyux n wat Isṛail ! Imi ɣef lxiṛ i nexdem i wergaz-agi aɛiban d wamek i geḥla i ɣ-d-testeqsayem ass-agi, 	 Når vi idag blir tatt i forhør for en velgjerning mot et sykt menneske, om hvad han er helbredet ved,


Sidna Ɛisa yesla belli qecɛen argaz-nni ɣer beṛṛa. Iṛuḥ ɣuṛ-es, yenna-yas : Ini-yi-d, tumneḍ s Mmi-s n bunadem ? 	 Jesus fikk høre at de hadde kastet ham ut, og da han traff ham, sa han: Tror du på Guds Sønn?


Nețța ur nednib, leɛmeṛ ur d-iffiɣ lekdeb seg imi-s. 	 han som ikke gjorde synd, og i hvis munn det ikke blev funnet svik,


Yella win ixelṣen fell-awen iwakken aț-țilim d iḥuṛṛiyen, ihi ur țțuɣalet ara d aklan n yemdanen. 	 I er dyrt kjøpt; bli ikke menneskers træler!


Uriɣ-ak-n meṛṛa annect-agi ɣas akken ssarameɣ a n-aseɣ ɣuṛ-ek, 	 Dette skriver jeg til dig skjønt jeg håper snart å komme til dig,


Daɣen argaz ur d-yețwaxleq ara i tmeṭṭut, lameɛna ț-țameṭṭut i d yețwaxelqen i wergaz. 	 mannen blev jo heller ikke skapt for kvinnens skyld, men kvinnen for mannens skyld.


Meɛna nutni rnan ɛeggḍen : Enɣ-it ! Enɣ-it ! Semmeṛ-it ɣef wumidag ! Bilaṭus yenna-yasen : Amek ! Ad semmṛeɣ agellid nwen ? Lecyux n wat Isṛail rran-as : D Qayṣer i d agellid-nneɣ, ur nesɛi ara agellid nniḍen. 	 De ropte da: Bort, bort med ham! Korsfest ham! Pilatus sier til dem: Skal jeg korsfeste eders konge? Yppersteprestene svarte: Vi har ingen annen konge enn keiseren.


Mi gesla s Yeḥya yețwaḥbes, Sidna Ɛisa yuɣal ɣer tmurt n Jlili. 	 Men da han fikk høre at Johannes var kastet i fengsel, drog han bort til Galilea.


lameɛna s ṛṛeḥma n Sidna Ɛisa swayes i numen, i nețțusellek am akken țțusellken ula d nutni. 	 Men ved den Herre Jesu nåde tror vi at vi blir frelst, på samme måte som de.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Di leɛmeṛ teɣṛim wayen yexdem ugellid Dawed asmi i ten-yeṭṭef laẓ nețța d irfiqen-is ? 	 Og han sa til dem: Har I aldri lest hvad David gjorde da han var i nød og sultet, han selv og de som var med ham,


Ay iɛzizen ! Ɣuṛ-wat aț-țețțum ayagi : ɣer Sidi Ṛebbi alef n iseggasen am yiwen wass, yiwen wass am alef n iseggasen. 	 Men dette ene må I ikke være blinde for, I elskede, at én dag er i Herrens øine som tusen år, og tusen år som én dag.


Mi gewweḍ Sidna Ɛisa agemmaḍ i lebḥeṛ, ɣer tmurt n at Gadaṛa, a ten-aya sin yergazen yețwazedɣen, ffɣen-d si tmeqbeṛt, mmugren-t-id. Yiwen ur izmir ad iɛeddi seg webrid-nni axaṭer weɛṛen aṭas. 	 Og da han kom over på hin side, til gadarenernes bygd, møtte der ham to besatte, som kom ut av gravene, meget ville, så ingen var i stand til å komme frem den vei.


Tessnem Stifanas ț-țwacult-is, teẓram belli di tmurt n Akaya d nutni i gumnen d imezwura, yerna uɣalen d iqeddacen ɣef wegdud n Sidi Ṛebbi. Ad ssutreɣ deg-wen ay atmaten, 	 Jeg formaner eder, brødre: I kjenner Stefanas' hus, at det er førstegrøden av Akaia, og at de har stilt sig til tjeneste for de hellige;


Lameɛna yal yiwen deg-nneɣ yețɛedday deg ujeṛṛeb axaṭer d ccehwat n tnefsit-nneɣ i ɣ-ițɣuṛṛun. 	 Men hver fristes idet han drages og lokkes av sin egen lyst;


Ma d kunwi, ayen teslam si tazwara ilaq aț-țeṭṭfem deg-s ; ma yella tjemɛem-t deg ulawen-nwen, ula d kunwi aț-țilim di tdukkli akk-d Baba Ṛebbi d Mmi-s. 	 La det bli i eder som I hørte fra begynnelsen! Dersom det I hørte fra begynnelsen, blir i eder, skal og I bli i Sønnen og i Faderen.


Amdan am wagi ɣas ur iṭṭamaɛ ara di Sidi Ṛebbi a s-d-yefk kra, 	 For ikke må det menneske tro at han skal få noget av Herren,


A d-yeɣli ṭṭlam ɣef wallen-nsen iwakken ur țwalin ara, lqedd-nsen ad yeknu i dayem ! 	 la deres øine bli formørket, så de ikke ser, og bøi alltid deres rygg!


Imi i ten-ixuṣṣ ccṛab, yemma-s n Sidna Ɛisa tusa-d ɣuṛ-es tenna-yas : Ifuk-asen ccṛab ! 	 Og da det blev mangel på vin, sa Jesu mor til ham: De har ikke vin.


S ṛṛeḥma i yi-d-yefka Sidi Ṛebbi, am umusnaw n lebni, nekk sserseɣ lsas, wayeḍ yebna fell-as ; meɛna yal yiwen ad iḥader amek ara yebnu. 	 Efter den Guds nåde som er mig gitt, har jeg lagt grunnvoll som en vis byggmester, og en annen bygger videre; men enhver se til hvorledes han bygger videre!


Ma yella akka, atan txeddmem lxilaf wway gar-awen, eɛni mačči d lbaṭel i d itekken seg yir ixemmimen-nwen ? 	 gjør I da ikke forskjell hos eder selv og er blitt dommere med onde tanker?


Argaz ilaq ad ixdem lebɣi i tmeṭṭut-is, tameṭṭut daɣen ilaq aț-țexdem lebɣi i wergaz-is. 	 Mannen gjøre sin skyldighet mot hustruen, og likeså hustruen mot mannen;


Dɣa Bilaṭus yefka-yasen-t akken a t-semmṛen ɣef wumidag. ?ṭfen-d Sidna Ɛisa 	 Da overgav han ham til dem til å korsfestes.


Dɣa Bulus yenna i lqebṭan d lɛeskeṛ-is : M'ur qqimen ara yergazen-agi di lbabuṛ, ur tezmirem ara aț-țmenɛem ! S 	 da sa Paulus til høvedsmannen og til krigsfolket: Dersom ikke disse blir ombord i skibet, kan I ikke bli berget.


Ass m'ara twalim lmuṣiba tameqqrant tella deg umkan anda ur ilaq ara aț-țili, « win ara yeɣṛen ayagi ilaq ad imeyyez ! » ass-nni wid ara yilin di tmurt n Yahuda ad rewlen ɣer idurar ; 	 Men når I ser ødeleggelsens vederstyggelighet stå der hvor den ikke bør - den som leser det, han se til å skjønne det! - da må de som er i Judea, fly til fjells,


Imi ur yesɛi ara s wacu ara ixelleṣ, agellid-nni ifka lameṛ a ten-zzenzen d aklan, s nețța s tmeṭṭut-is, s warraw-is d wayen akk yesɛa, iwakken ad ixelleṣ ṭṭlaba-ines. 	 Men da han ikke hadde noget å betale med, bød hans herre at han skulde selges, han og hans hustru og barn og alt det han hadde, og at der skulde betales.


Di leɛnaya-nwen ay atmaten, s yisem n Ɛisa Lmasiḥ Ssid-nneɣ d leḥmala i d-yețțak Ṛṛuḥ iqedsen, a wen-ssutreɣ a yi-tɛiwnem aț-țdeɛɛum ɣer Sidi Ṛebbi fell-i 	 Men jeg formaner eder, brødre, ved vår Herre Jesus Kristus og ved Åndens kjærlighet at I strider sammen med mig i eders bønner for mig til Gud,


?as akken ẓran lḥisab n Sidi Ṛebbi yețṛaǧu wid ixeddmen annect-agi yerna uklalen lmut, țkemmilen di tikli-nsen yerna feṛḥen s wid ixeddmen am nutni. 	 slike som godt kjenner Guds dom at de som gjør sådant, fortjener døden, og dog ikke bare gjør det, men endog holder med dem som gjør det.


S wakka ihi, ama d nekk ama d nutni, atah wayen i nețbecciṛ yerna d ayen s wayes i tumnem. 	 Hvad enten det da er jeg eller de andre, så forkynner vi således, og således kom I til troen.


Yiwen lqebṭan aṛumani yesɛa aqeddac i gḥemmel aṭas ; aqeddac-agi yuḍen, ițmețțat. 	 Og en høvedsmann hadde en tjener som var syk og nær ved å dø, og han var ham meget kjær.


beccṛen awal n Ṛebbi di temdint n Barja, imiren ṣubben-d ɣer temdint n Aṭalya. 	 og da de hadde talt ordet i Perge, drog de ned til Attalia,


Issenger sebɛa leǧnas di tmurt n Kenɛan, iwakken a sen-yefk tamurt-nni i lejdud-nneɣ. 	 og han utryddet syv folkeslag i Kana'ans land og skiftet deres land ut til arv for dem, i omkring fire hundre og femti år.


ayen tesɛam d zzyada ad yenfeɛ wid ixuṣṣen tura, iwakken asm'ara txuṣṣem kunwi, a kkun-ɛiwnen s wayen sɛan d zzyada ; s wakka ihi aț-țemɛadalem, 	 men forat det skal være likelighet; i den nuværende tid kommer eders overflod deres trang til hjelp, forat også deres overflod må komme eders trang til hjelp, forat det må være likelighet,


Ass n Lɛid n wass wis xemsin, inelmaden llan nnejmaɛen akk deg yiwen n wemkan. 	 Og da pinsefestens dag var kommet, var de alle samlet på samme sted.


Iṛuḥ, yebda yețberriḥ di ɛecṛa n temdinin-nni ayen akk i s-yexdem Sidna Ɛisa. Kra win i s-yeslan yetɛeǧǧeb. 	 Og han gikk bort og begynte å kunngjøre i Dekapolis hvor store ting Jesus hadde gjort imot ham; og alle undret sig.


iwakken ad țțuselken, jebdet-țen-id si tmes. Llan daɣen wiyaḍ ilaq aț-țḥunnem fell-asen meɛna ɣuṛ-wat aț-țennalem ulamma d llebsa-nsen i tessenǧes lǧețța-nsen. 	 andre skal I frelse ved å rive dem ut av ilden, andre igjen skal I miskunne eder over med frykt, idet I hater endog den av kjødet smittede kjortel.


Yekcem yiwet n tikkelt kan ɣer wemkan iqedsen nezzeh, mačči d idammen n iɛejmiyen neɣ n iqelwacen i gewwi yid-es lameɛna d idammen-is nețța, s wannect-a i ɣ-d-yefda i dayem. 	 og ikke med blod av bukker og kalver, men med sitt eget blod, en gang inn i helligdommen og fant en evig forløsning.


Yeddem-ed daɣen aɣṛum, iḥmed Sidi Ṛebbi, yebḍa-t yefka-yasen-t, yenna : Aɣṛum-agi d lǧețța-w ara fkeɣ fell-awen, feṛqet-eț gar-awen. Sya d asawen xeddmet akkagi akken ad iyi-d-tețmektayem. 	 Og han tok et brød, takket og brøt det, gav dem og sa: Dette er mitt legeme, som gis for eder; gjør dette til minne om mig!


Ssnen-iyi si zik ma bɣan ad cehden fell-i. Lliɣ d afarizi, tebɛeɣ leqwanen iweɛṛen yeɛnan ddin-nneɣ di tejmaɛt n ifariziyen. 	 da de forut vet om mig, like fra først av, om de bare vil komme frem med sitt vidnesbyrd, at jeg levde efter det strengeste parti av vår gudsdyrkelse, som fariseer.


Axaṭer akken numen belli Sidna Ɛisa yemmut yuɣal yeḥya-d, numen daɣen belli Sidi Ṛebbi a d-isseḥyu wid yemmuten, imi umnen s Sidna Ɛisa. 	 For så sant Vi tror at Jesus døde og stod op, så skal og Gud ved Jesus føre de hensovede sammen med ham.


Ma d win ara yeṭṭfen di liman-is alamma ț-țaggara, ad ițțusellek. 	 Men den som holder ut inntil enden, han skal bli frelst.


Sidna Ɛisa yessawel i lɣaci akk-d inelmaden-is, yenna-yasen : Ma yella win yebɣan ad iddu yid-i, ur ilaq ara ad ixemmem ɣef yiman-is, meɛna ilaq ad iqbel leɛtab ɣef ddemma n yisem-iw, ad ibbib amidag-is, a yi-d-itbeɛ. 	 Og han kalte folket til sig tillikemed sine disipler og sa til dem: Den som vil følge efter mig, han må fornekte sig selv og ta sitt kors op og følge mig.


Ifariziyen ffɣen, ṛuḥen mcawaṛen wway gar-asen amek ara a s-d-afen sebba s wayes ara t-nɣen. 	 Men fariseerne gikk ut og holdt råd imot ham, hvorledes de skulde få ryddet ham av veien.


Imiren Sidna Ɛisa yenna-yas i wergaz-nni : Sleq-ed afus-ik ! YYeḍleq afus-is, dɣa yuɣal iṣeḥḥa am ufus nniḍen. 	 Derefter sier han til mannen: Rekk din hånd ut! Og han rakte den ut, og den blev frisk igjen som den andre.


Yuzzel ɣer zdat, yuli ɣef ttejṛa iwakken a t-iwali m'ara d-iɛeddi syenna. 	 Da sprang han i forveien og steg op i et morbærtre for å få se ham; for hans vei gikk der forbi.


Mi qṛib ad fakken sebɛa wussan-nni n usizdeg, at Isṛail n tmurt n Asya walan Bulus di lǧameɛ iqedsen. Sekkren ccwal ger lɣaci dɣa ṭṭfen-t. 	 Da nu de syv dager led til ende, fikk jødene fra Asia se ham i templet, og de satte op hele hopen og la hånd på ham


Nekk Bulus amceggeɛ n Sidna Ɛisa Lmasiḥ s lebɣi n Sidi Ṛebbi, akk-d gma-tneɣ Timuti, i watmaten n tejmaɛt n Sidi Ṛebbi yellan di temdint n Kurintus akk-d wid meṛṛa i gextaṛ Sidi Ṛebbi di mkul amkan n tmurt n Akaya. 	 Paulus, ved Guds vilje Kristi Jesu apostel, og broderen Timoteus - til den Guds menighet som er i Korint, tillikemed alle de hellige som er i hele Akaia:


Imiren kan ḥebsen idammen-nni, tḥulfa ( tḥuss ) i yiman-is teḥla seg waṭan-is. 	 Og straks uttørkedes hennes blods kilde, og hun kjente i sitt legeme at hun var helbredet for sin plage.


Imiren, iqeṛṛeb ɣer Sidna Ɛisa yenna-yas : Sslam fell-ak a Sidi ! DDɣa isellem fell-as. 	 Og straks gikk han bort til Jesus og sa: Vær hilset, rabbi! og kysset ham.


Ur tezmirem ara aț-țeswem si teqbuct n Sidi Ṛebbi ma yella tețțessem si țeqbuct n leǧnun ; ur tezmirem ara daɣen aț-țeččem seg weɣṛum n Sidi Ṛebbi ma yella tețțețțem seg weɣṛum n leǧnun. 	 I kan ikke drikke Herrens kalk og onde ånders kalk; I kan ikke ha del I Herrens bord og i onde ånders bord.


Di tudert-agi tajdiṭ ulac lxilaf ger wat Isṛail d leǧnas nniḍen, ger win iḍehṛen d win ur neḍhiṛ, ger wid itqeddmen d wid ur netqeddem, neɣ ger wakli d uḥeṛṛi, imi d Lmasiḥ i gellan d kullec di mkul yiwen. 	 her er ikke greker og jøde, omskjærelse og forhud, barbar, skyter, træl, fri, men Kristus er alt og i alle.


Sidna Ɛisa yerfed allen-is ɣer inelmaden-is yenna : Amarezg-nwen kunwi yellan d iẓawaliyen, tagelda n Sidi Ṛebbi d ayla-nwen. 	 Og han løftet sine øine på sine disipler og sa: Salige er I fattige; for Guds rike er eders.


Mi t-iwala Zakarya, yedhec ikcem-it lxuf. 	 Og da Sakarias så ham, blev han forferdet, og frykt falt på ham.


A neḥmed Sidi Ṛebbi i ɣ-d-yefkan tazmert-is s Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ ! 	 men Gud være takk, som gir oss seier ved vår Herre Jesus Kristus!


Imi d-yehdeṛ ɣef leɛqed ajdid, leɛqed amezwaru yuɣal d aqdim ; ayen yellan d aqdim qṛib ad ițwakkes. 	 Idet han sier: en ny, har han dømt den første å være gammel; men det som blir gammelt og foreldes, er nær ved å bli borte.


Ma d nekk aql-i nniɣ awen-d : nnbi Ilyas yusa-d yakan, lameɛna imdanen ur t-ɛqilen ara yerna xedmen deg-s akken i sen ihwa. Akka daɣen ara inɛețțab Mmi-s n bunadem ger ifassen-nsen ! 	 men jeg sier eder at Elias er alt kommet, og de kjente ham ikke, men gjorde med ham hvad de vilde. Det samme skal også Menneskesønnen lide av dem.


M'ara d-yaweḍ wass i deg ara nsel i ṣṣut n lbuq n lmelk wis sebɛa, imiren kra wayen yellan di lbaḍna n Sidi Ṛebbi ad yețwakemmel akken i t-id yenna i lenbiya. 	 men i de dager da den syvende engels røst blir hørt, når han skal blåse i basunen, da skal Guds hemmelighet være fullbyrdet, således som han forkynte for sine tjenere profetene.


Iɣezṛan, idurar ț-țɣaltin ad uɣalen d izuɣaṛ ! Iberdan iɛewjen ad țțuseggmen, wid ixesṛen ad qeɛden . 	 Hver dal skal fylles, og hvert fjell og hver haug skal senkes, og det krokete skal rettes, og de knudrete veier jevnes,


Win iḥeṛcen yesɛan tamusni d leɛqel, a d-yaf lmeɛna n numṛu n leɛqiṛa yellan d isem n yiwen wergaz, numṛu-agi : d sețțemeyya usețța usețțin. 	 Her er visdommen. Den som har forstand, han regne ut dyrets tall! for det er et menneskes tall, og dets tall er seks hundre og seks og seksti.


kunwi tesɛam kullec deg-s, nețța yellan sennig lḥekmat ț-țzemmar. 	 Og I er fylt i ham, som er hovedet for all makt og myndighet,


Ɣliɣ ɣer lqaɛa, sliɣ i yiwen n ṣṣut i yi-d-iqqaṛen : Caɛul, a Caɛul, acuɣeṛ i yi tețqehhiṛeḍ ? 	 og jeg falt til jorden og hørte en røst som sa til mig: Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig?


Daɣen yiwen ur ismaray ccṛab ajdid ɣer yiyeddiden iqdimen , neɣ m'ulac ccṛab-nni ajdid ad icerreg iyeddiden nni ; ur d-ițɣimi ccṛab ur d-țɣimin iyeddiden. 	 Og ingen fyller ny vin i gamle skinnsekker; ellers vil den nye vin sprenge sekkene, og den selv spilles og sekkene ødelegges;


Ma yella nețkemmil nețɛici di ddnub s lebɣi-nneɣ yili nukni nessen tideț, ur d-yeqqim ara wesfel ara ɣ-yekksen ddnub-nneɣ, 	 For synder vi med vilje efter å ha lært sannheten å kjenne, da er det ikke mere tilbake noget offer for synder,


Meryem teqqim ɣer Ilicaba azal n tlata wagguren d wamek i tuɣal ɣer taddart-is. 	 Og Maria blev hos henne omkring tre måneder, og vendte så hjem igjen til sitt hus.


Win yesɛan leḥmala deg wul-is ur ițḍuṛṛu ara wiyaḍ, ihi win iḥemmlen wiyaḍ, yexdem ayen akk i d-tenna ccariɛa. 	 Kjærligheten gjør ikke næsten noget ondt; derfor er kjærligheten lovens opfyllelse.


Isaduqiyen yellan d wid ur nețțamen ara s ḥeggu n lmegtin, usan-d ɣer Sidna Ɛisa steqsan-t : 	 Og det kom nogen sadduseere til ham, de som sier at det ikke er nogen opstandelse, og de spurte ham og sa:


Wayeḍ yenna-yas : « aql-i uɣeɣ-d xemsa n tyugiwin n yezgaren bɣiɣ ad ṛuḥeɣ a tent-ɛerḍeɣ, di leɛnaya-k semmeḥ iyi ». 	 Og en annen sa: Jeg har kjøpt fem par okser og går ut for å prøve dem; jeg ber dig, ha mig undskyldt!


Nutni rran-as : Ula d kečč d ajlili ? Qelleb mliḥ di tira iqedsen aț-țafeḍ : « Ulac nnbi ara d-yekken si tmurt n Jlili.» 	 De svarte ham: Kanskje du også er fra Galilea? Ransak, så skal du se at ingen profet kommer fra Galilea!


Sɛiɣ daɣen ulli nniḍen ur nelli ara seg wemṛaḥ agi. Tigi daɣen ilaq a tent-id-awiɣ, a d-ḥessent i ṣṣut-iw, s wakka aț-țili anagar yiwet n tqeḍɛit s yiwen umeksa. 	 Jeg har også andre får, som ikke hører til denne sti; også dem skal jeg føre frem, og de skal høre min røst, og det skal bli én hjord, én hyrde.


Axaṭer kra n win yessalayen iman-is a t-id-yessers Ṛebbi , ma d win yesrusuyen iman-is a t-yerfed. 	 for hver den sig selv ophøier, skal fornedres, og den sig selv fornedrer, skal ophøies.


-- S tideț a wen-d-iniɣ, win ur nkeččem ara si tewwurt ɣer wemṛaḥ ( leɛzib ) n wulli, iɛedda si ẓẓeṛb, winna d amakar yerna d aqeṭṭaɛ. 	 Sannelig, sannelig sier jeg eder: Den som ikke går inn i fårestien gjennem døren, men stiger over annensteds, han er en tyv og en røver;


Heggit iman-nwen ula d kunwi imi di lweqt i ɣef ur tebnim (tedmim) ara a d-yas Mmi-s n bunadem. 	 Vær da også I rede! for Menneskesønnen kommer i den time I ikke tenker.


At Lewwi-agi yețțawin leɛcuṛ, d imdanen yețmețțaten, ma d Malxisadeq d win i ɣef d-nnant tira iqedsen : Mazal idder. 	 Og her er det dødelige mennesker som tar tiende, men der en som har det vidnesbyrd at han lever.


iwakken ssadaqa-inek aț-țeqqim di sser, akka ara tețwaqebleḍ ɣer Baba Ṛebbi yețwalin ayen txeddmeḍ di sser. 	 forat din almisse kan være i lønndom, og din Fader, som ser i lønndom, han skal lønne dig i det åpenbare.


M'ara ɛeddin wussan n twaɣit-nni, tafat n yiṭij aț-țenqes, aggur ur d-yețțak ara tiziri-ines, 	 Men i de dager, efter den trengsel, skal solen bli formørket og månen ikke gi sitt skinn,


Axaṭer wiyaḍ seddqen seg wayen sɛan d zzyada, ma d nețțat tseddeq ciṭṭuh-nni s wacu ara tɛic. 	 For de la alle av sin overflod, men hun la av sin fattigdom alt det hun eide, hele sitt livsophold.


Axaṭer ur d-newwi yid-nneɣ acemma ɣer ddunit, akken daɣen ur nezmir a nawi acemma yid-nneɣ m'ara nemmet. 	 for vi har ikke hatt noget med oss til verden; det er åpenbart at vi heller ikke kan ta noget med oss derfra;


Axaṭer ayagi d imejhal i gețḥebbiṛen fell-as. Ma d Baba-twen yellan deg igenwan, yeẓra ayen akk teḥwaǧem ! 	 For alt slikt søker hedningene efter, og eders himmelske Fader vet at I trenger til alt dette.


Bulus iṣubb-ed, yekna ɣuṛ-es, iddem-it ger iɣallen-is yenna : Ur țțaggadet ara, mazal deg-s taṛwiḥt, idder. 	 Men Paulus gikk ned og kastet sig over ham og favnet ham og sa: Vær ikke urolige! hans sjel er i ham.


Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi yers-ed fell-i, axaṭer yextaṛ-iyi iwakken ad beccṛeɣ lexbaṛ n lxiṛ i yimeɣban, ad beccṛeɣ i yimeḥbas tilelli, iwakken a d-rreɣ iẓri i yiderɣalen , a d kkseɣ lḥif ɣef wid ițwaḍelmen, 	 Herrens Ånd er over mig, fordi han salvet mig til å forkynne evangeliet for fattige; han har utsendt mig for å forkynne fanger at de skal få frihet, og blinde at de skal få syn, for å sette undertrykte i frihet,


Meɛna a d-ițțunefk lɛezz d lḥeṛma akk-d lehna i kra n win ixeddmen lxiṛ, i wat Isṛail uqbel, a d-ḍefṛen leǧnas nniḍen. 	 men herlighet og ære og fred skal times hver den som gjør det gode, både jøde først og så greker.


Bdan țɛeggiḍen : D acu i tebɣiḍ ɣuṛ-nneɣ a Mmi-s n Ṛebbi ? Tusiḍ-ed iwakken a ɣ-tɛețbeḍ uqbel lweqt ? 	 Og se, de ropte: Hvad har vi med dig å gjøre, du Guds Sønn? Er du kommet hit for å pine oss før tiden?


Imiren kan, iḥettem ɣef yinelmaden-is ad zegren s teflukt agummaḍ i lebḥeṛ, ad zwiren ɣer temdint n Bitsayda, ma d nețța ad iqqim ad yerr lɣaci. 	 Og straks nødde han sine disipler til å gå i båten og fare i forveien over til hin side, til Betsaida, mens han selv sendte folket avsted.


Meɛna mi gesla belli d Aṛxilyus mmi-s n Hiṛudus, i gellan d agellid ɣef tmurt n Yahuda, yuggad. SSidi Ṛebbi iɛeggen-as-ed di targit, iṛuḥ ɣer tmurt n Jlili, 	 Men da han hørte at Arkelaus var konge i Judea efter sin far Herodes, fryktet han for å dra dit; men han blev varslet av Gud i en drøm og drog bort til Galilea.


Axaṭer aql-i a wen-iniɣ : ur tețțuɣalem ara a yi-twalim, alamma d ass i deg ara d-tinim : Yețțubarek win i d-yusan s yisem n Sidi Ṛebbi ! 	 For jeg sier eder: Fra nu av skal I ikke se mig før I sier: Velsignet være han som kommer i Herrens navn!


S wakka nniɣ-awen : ad yili lfeṛḥ d ameqqran deg igenni ɣef yiwen umednub i d-yuɣalen ɣer webrid wala ɣef țesɛa uțesɛin nniḍen ur neɛṛiq ara. 	 Jeg sier eder: Således skal det være glede i himmelen over én synder som omvender sig, mere enn over ni og nitti rettferdige som ikke trenger til omvendelse.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : Ur teẓrim ara ayen akka i yi-d tessuturem. Eɛni tzemrem aț-țeswem lkas-agi n lemṛaṛ ara sweɣ ? Neɣ tzemrem a d-tɛeddim seg weɣḍas-agi s wayes ara țwaɣeḍseɣ ? 	 Men Jesus sa til dem: I vet ikke hvad det er I ber om. Kan I drikke den kalk jeg drikker, eller døpes med den dåp jeg døpes med?


Ur tecfim ara mi bḍiɣ xemsa teḥbulin-nni n weɣṛum i xemsa alaf n yergazen, acḥal n iḍellaɛen n tsigar i tjemɛem ? Rran-as : Tnac iḍellaɛen. 	 da jeg brøt de fem brød til de fem tusen, hvor mange kurver fulle av stykker I da tok op? De sa til ham: Tolv.


Qqimen-d sin wussan i Tfaska n izimer n leslak i deg xeddmen aɣṛum mbla tamtunt ( iɣes ). Lmuqedmin imeqqranen d lɛulama, țnadin s tḥila, sebba s wayes ara ḥebbsen Sidna Ɛisa iwakken a t-nɣen. 	 Men to dager derefter var det påske og de usyrede brøds høitid. Og yppersteprestene og de skriftlærde søkte råd til å gripe ham med list og slå ham ihjel;


At Isṛail akk-d iyunaniyen meṛṛa izedɣen tamdint n Ifasus slan s wayagi, ikcem-iten meṛṛa lxuf, ḥemmden isem n Sidna Ɛisa. 	 Dette blev da vitterlig for alle dem som bodde i Efesus, både jøder og grekere, og det falt frykt over dem alle, og den Herre Jesu navn blev prist,


Imiren, walaɣ deg ufus ayeffus n Win yeqqimen ɣef wukersi n lḥekma, yiwen wedlis yețwakteb si beṛṛa si zdaxel, yețwalṣeq s sebɛa ṭṭwabeɛ. 	 Og jeg så i hans høire hånd som satt på tronen, en bokrull, skrevet innvendig og utvendig, og forseglet med syv segl.


Ma yella yewwi-d lḥal ad ḥekmeɣ, ad ḥekkmeɣ s lḥeqq axaṭer ur lliɣ ara weḥd-i, Baba Ṛebbi i yi-d-iceggɛen yella yid-i. 	 Men om jeg også dømmer, da er min dom rett; for jeg er ikke alene, men jeg og Faderen, som har sendt mig;


sseɣlayen-d fell-aɣ leḥzen, lameɛna nețțili daymen di lfeṛḥ. ?esben-aɣ d igellilen, lameɛna nesserbaḥ aṭas n yemdanen, ɣilen ur nesɛi acemma, lameɛna nukni ur aɣ-ixuṣṣ ula d kra. 	 som bedrøvede, men alltid glade, som fattige, som dog gjør mange rike, som de som intet har og dog eier alt.


Yeqqim tlata wussan ur iwala, ur ičči, ur yeswi. Caɛul yumen s Ɛisa Lmasiḥ 	 Og i tre dager var han uten syn og hverken åt eller drakk.


Ilemẓi-nni, wwin-t yedder ; dɣa yers-ed lfeṛḥ deg ulawen-nsen. 	 De førte da gutten levende bort og blev høilig trøstet.


Mazal Sidna Ɛisa ițmeslay, yusa-d yiwen n ccix n lǧameɛ iseǧǧed zdat-es, yenna-yas : Tura kan i temmut yelli, di leɛnaya-k as-ed aț-țserseḍ afus-ik fell-as, a d-teḥyu ! 	 Mens han talte dette til dem, se, da kom en synagoge-forstander og falt ned for ham og sa: Min datter er nettop død; men kom og legg din hånd på henne, så vil hun leve.


Edit 	 Avslutt denne applikasjonenEdit


Asmi i d-yeḥya Sidna Ɛisa si lmut ɣer tudert, inelmaden-is mmektan-d awal-agi i d-yenna, dɣa umnen s wayen yuran di tira iqedsen d wayen i d-yenna Sidna Ɛisa. 	 Da han nu var opstanden fra de døde, kom hans disipler i hu at han hadde sagt dette, og de trodde Skriften og det ord som Jesus hadde sagt.


Mmi-s amenzu yella di lexla. Mi d-yuɣal, akken qṛib a d-yaweḍ ɣer wexxam, yesla i ccna d ccḍeḥ. 	 Men hans eldste sønn var ute på marken, og da han gikk hjemover og kom nær til huset, hørte han spill og dans;


Mi wwḍen ɣer dinna, Yuḥenna yeǧǧa-ten yuɣal ɣer temdint n Lquds ; ma d nutni kemmlen abrid-nsen si temdint n Barja, wwḍen ɣer temdint n Antyuc yellan di tmurt n Bisidya. Deg wass n westeɛfu, i deg țnejmaɛen wat Isṛail di leǧwameɛ, kecmen ɣer lǧameɛ, qqimen. 	 Men de drog videre fra Perge og kom til Antiokia i Pisidia, og gikk inn i synagogen på sabbatsdagen og satte sig der.


Tura ceggeɛ irgazen ɣer temdint n Jafa, ɣer Semɛun, win iwumi qqaṛen Butṛus, iwakken a d-yas. 	 Og nu, send nogen menn til Joppe og hent til dig en mann ved navn Simon, som kalles med tilnavn Peter;


Ɛisa Lmasiḥ, d win yellan iḍelli, i gellan ass-a, ara yilin i dayem. 	 Jesus Kristus er igår og idag den samme, ja til evig tid.


Mi sɛeddan dinna kra n wussan, serrḥen-asen watmaten ad uɣalen di lehna ɣer wid i ten-id-iceggɛen ; 	 og efterat de hadde vært en tid der, lot brødrene dem fare med fred til dem som hadde utsendt dem.


iwakken a d ffɣen si ṭṭlam ɣer tafat, si tezmert n Cciṭan ɣer tezmert n Ṛebbi, ad amnen yis-i, iwakken a sen-neɛfuɣ ddnubat-nsen, ad sɛun amkan ger wid i gextaṛ Sidi Ṛebbi. 	 for å oplate deres øine, så de kan vende sig fra mørke til lys og fra Satans makt til Gud, forat de kan få syndenes forlatelse og arvelodd blandt dem som er helliget ved troen på mig.


Akken i t-iqsed Baba Ṛebbi, tețwaxtaṛem si tazwara s tezmert n Ṛṛuḥ iqedsen iwakken aț-țḍuɛem Ɛisa Lmasiḥ, a kkun-iṣfu s idammen-is yuzzlen. Ṛṛeḥma ț-țalwit a wen-d tețțunefkent s tugeț. 	 efter Gud Faders forutviten, i Åndens helliggjørelse, til lydighet og oversprengning med Jesu Kristi blod: Nåde og fred bli eder mangfoldig til del!


Mi gella Sidna Ɛisa di taddart n Bitanya, deg wexxam n Semɛun abeṛsi, 	 Men da Jesus var kommet til Betania og var i Simon den spedalskes hus,


Tella s tadist, yewweḍ-ed lweqt i deg ara d-tarew, tebda tețɛeggiḍ seg weqṛaḥ n tarrawt. 	 og hun var fruktsommelig og skrek i barnsnød og fødsels-veer.


Kfiɣ ccɣel-iw yerna ṭṭfeɣ di liman ar tura, nnuɣeɣ imenɣi n tideț armi ț-țaggara. 	 Jeg har stridt den gode strid, fullendt løpet, bevart troen.


Bdan țcetkin fell-as, qqaṛen : -- Nufa argaz-agi yeskker ccwal ger lɣaci-nneɣ, yeqqaṛ-asen : « ur țxelliṣet ara leɣṛama i Qayṣer », yeqqaṛ daɣen : « d nețța i d Lmasiḥ, i d agellid ». 	 og de begynte å føre klagemål imot ham og sa: Denne mann har vi funnet vill-leder vårt folk og forbyder å gi keiseren skatt, og sier om sig selv at han er Messias, en konge.


M'ara d-yali yiṭij s leḥmu-ines yesseṛɣayen, imɣi ad iqqaṛ, ajeǧǧig-is ad iɣli, ccbaḥa-ines a s-tṛuḥ. Akka ara tedṛu d umeṛkanti , ad iṛuḥ a d-yeǧǧ deffir-es wayen akk yesɛa. 	 solen gikk op med sin brand og tørket gresset bort, og blomsten på det falt av, og dets fagre skikkelse blev ødelagt; således skal og den rike visne bort på sine veier.


Akken daɣen win ur nețkil ara ɣef lxiṛ i gxeddem, meɛna yețkel ɣef Ṛebbi i gețțarran amednub d aḥeqqi, ad yețwaḥseb d aḥeqqi ɣef ddemma n liman-is. 	 den derimot som ikke har gjerninger, men tror på ham som rettferdiggjør den ugudelige, ham regnes hans tro til rettferdighet.


Imiren Sidna Ɛisa yenna i lɣaci : Kull ass țțiliɣ yid-wen di lǧameɛ sselmadeɣ, ur iyi-teṭṭifem ara, ass-agi tusam-d ɣuṛ-i s iɛekkzan d ijenwiyen am akken d bu tmegṛaḍ i lliɣ ! 	 I samme stund sa Jesus til hopen: I er gått ut som mot en røver med sverd og stokker for å gripe mig; daglig satt jeg i templet og lærte, og I grep mig ikke.


Ay arraw-iw imeẓyanen, uriɣ awen ayagi iwakken aț-țexḍum i ddnub, meɛna ma yeɣli yiwen di ddnub, nesɛa win yețḥuddun fell-aɣ ɣer Baba Ṛebbi, d Ɛisa Lmasiḥ yellan d aḥeqqi. 	 Mine barn! dette skriver jeg til eder forat I ikke skal synde; og om nogen synder, da har vi en talsmann hos Faderen, Jesus Kristus, den rettferdige,


Win yesɛan imeẓẓuɣen, ad ismeḥses i wayen i d-yeqqaṛ Ṛṛuḥ n Ṛebbi i tejmuyaɛ n watmaten ! 	 Den som har øre, han høre hvad Ånden sier til menighetene!


Lɣaci-nni țlumun-ten, qqaṛen asen ad ssusmen, ma d nutni țkemmilen leɛyaḍ : Ḥunn fell-aɣ a Sidi, a mmi-s n Sidna Dawed ! 	 Folket truet dem at de skulde tie; men de ropte enda mere og sa: Herre, miskunn dig over oss, du Davids sønn!


Iqeddacen akk-d iɛessasen ceɛlen times di lkanun, zzin-as iwakken ad sseḥmun axaṭer d asemmiḍ. Buṭrus iqeṛṛeb ɣuṛ-sen ad yeẓẓiẓen ( ad isseḥmu ) ula d nețța. 	 Men tjenerne og drengene hadde gjort op en kull-ild, fordi det var koldt, og de stod og varmet sig; men også Peter stod der med dem og varmet sig.


Mi gcerreg ṭṭabeɛ wis sin, sliɣ i lxelq wi sin yenna-d : As-ed ! 	 Og da det åpnet det annet segl, hørte jeg det annet livsvesen si: Kom!


Axaṭer uggadeɣ m'ara n-aseɣ ɣuṛ-wen, ur kkun-țțafeɣ ara akken bɣiɣ, kunwi daɣen ur iyi-tețțafem ara akken tenwam ; uggadeɣ a n-afeɣ gar-awen amennuɣ, tismin, zzɛaf, amḥezwer, zzux, ccwal, aqeṛṛeḍ, wid yekkaten deg wiyaḍ. 	 For jeg frykter for at når jeg kommer, skal jeg ikke finne eder slik som jeg ønsker, og at jeg skal finnes av eder slik som I ikke ønsker - at det skal være kiv, avind, vrede, stridigheter, baktalelse, sladder, opblåsthet, uorden -


Mi gebɛed ɣef lɣaci, wid i s-d yezzin akk-d tnac-nni inelmaden ssutren-as a sen-yessefhem lemtul i sen d-yewwi. 	 Og da han var blitt alene, spurte de tolv og de andre som var med ham, om lignelsene.


Anejmaɛ-nni yexṛeb, kra țɛeggiḍen akka, wiyaḍ akken nniḍen yerna aṭas deg-sen ur ẓrin ara acu i d sebba n unejmaɛ-nni. 	 Nogen skrek nu ett, andre et annet; for forsamlingen var i et røre, og størstedelen visste ikke hvad de var kommet sammen for.


Nukni daɣen, zik-nni am nutni i nella ; nettabaɛ ixemmimen-nneɣ, ccehwat-nneɣ, nxeddem lebɣi n tnefsit-nneɣ, nella nuklal urrif n Sidi Ṛebbi am wiyaḍ. 	 blandt hvilke også vi alle fordum vandret i vårt kjøds lyster, idet vi gjorde kjødets og tankenes vilje, og vi var av naturen vredens barn likesom de andre.


Tṣebṛeḍ, tɛetbeḍ ɣef ddemma n yisem-iw, ur tefcileḍ ara. 	 og du har tålmod og har hatt meget å bære for mitt navns skyld, og du er ikke blitt trett.


Asmi i d-yusa Buṭrus ɣer temdint n Antyuc, qubleɣ-t ɣer wudem-is zdat lɣaci, axaṭer yeɣleḍ. 	 Men da Kefas kom til Antiokia, sa jeg ham imot like op i øinene, fordi det var ført klagemål imot ham.


?riɣ belli deg wulawen-nwen ur tḥemmlem ara Ṛebbi. 	 men jeg kjenner eder og vet at I ikke har kjærligheten til Gud i eder.


Ulac fell-ak ssmaḥ a win ițḥasaben wiyaḍ, axaṭer akken tebɣuḍ tiliḍ, mi tețḥasabeḍ wiyaḍ, d iman-ik i tḥusbeḍ, imi kečč i ten-ițḥasaben txeddmeḍ am nutni. 	 Derfor er du uten undskyldning, menneske, hvem du enn er som dømmer. For idet du dømmer din næste, fordømmer du dig selv; for du gjør det samme, du som dog dømmer;


Meɛna kunwi, mačči d ayagi i tlemdem ɣef wayen yeɛnan Lmasiḥ. 	 Men I har ikke lært Kristus således å kjenne,


Argaz iǧehden yesɛan leslaḥ, ițɛassan ɣef wexxam-is, ṛṛezq-is ad yili di laman. 	 Når den sterke med våben vokter sin egen gård, da får hans eiendom være i fred;


Wid yuɣ lḥal dinna slan i ṣṣut nni, ɣilen d ṛɛud. Wiyaḍ qqaṛen d lmalayekkat i s-d yemmeslayen. 	 Folket som stod der og hørte det, sa da at det hadde tordnet; andre sa: Det var en engel som talte til ham.


Dɣa atmaten srewlen imiren Bulus ɣer lǧiha n lebḥeṛ, ma d Silas d Timuti qqimen di temdint n Biri. 	 Straks sendte da brødrene Paulus avsted på veien til havet; men både Silas og Timoteus blev tilbake der.


Mi mfaṛaqen, aṭas n wat Isṛail akk-d wid i gkecmen ddin-nsen, tebɛen-d Bulus akk-d Barnabas i sen-ițmeslayen, i ten-inehhun ad ṭṭfen di ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi. 	 Og da synagoge-tjenesten var til ende, fulgte mange av jødene og av de gudsdyrkere som hadde tatt ved jødenes tro, med Paulus og Barnabas; disse talte da med dem og formante dem til å holde fast ved Guds nåde.


twala snat lmalayekkat s llebsa tamellalt, qqimen deg wemkan-nni anda akken i ssersen lǧețța n Sidna Ɛisa, yiwen ɣer uqeṛṛuy wayeḍ ɣer iḍaṛṛen, 	 og hun fikk se to engler sitte i hvite klær, en ved hodet og en ved føttene, der hvor Jesu legeme hadde ligget.


Axaṭer deg ussan-nni uqbel a d-neflen waman ɣef ddunit, imdanen llan tețțen, tessen, țemyezwaǧen, zeggjen i warraw-nsen, armi d ass i deg yekcem nnbi Nuḥ ɣer lbabuṛ. 	 for likesom de i dagene før vannflommen åt og drakk, tok til ekte og gav til ekte, like til den dag da Noah gikk inn i arken,


Butṛus iṣubb-ed ɣuṛ-sen, yenna yasen : Aql-i ! D nekk i d Buṭrus ! D acu akka i kkun-id-yewwin ɣuṛ-i ? 	 Da gikk Peter ned til mennene og sa: Se, jeg er den som I leter efter; hvad er årsaken til at I er kommet hit?


Neẓra belli d arraw n Sidi Ṛebbi i nella, ma d ddunit teɣli ger ifassen n wemcum. 	 Vi vet at vi er av Gud, og hele verden ligger i det onde;


Ula d Hiṛudus ur s-d yessukkes acemma imi i ɣ-t-id-yerra. Ihi argaz-agi ur yexdim ara ayen yuklalen lmut. 	 Herodes heller ikke; for jeg sendte eder til ham; og se, han har ikke gjort noget som fortjener døden.


Icehhed-ed ɣef wayen yeẓra d wayen yesla, lameɛna yiwen ur iqbil cchada-ines. 	 det han har sett og hørt, det vidner han, og ingen tar imot hans vidnesbyrd;


Ur i yi-tewqiɛ ara, axaṭer akken yebɣu yili lḥal, ama s tḥila ama s wul yeṣfan Lmasiḥ yețwabecceṛ ; ɣef wayagi feṛḥeɣ yerna mazal ad feṛḥeɣ, 	 Hvad da? Kristus forkynnes dog på enhver måte, enten det skjer for syns skyld eller i sannhet, og det gleder jeg mig over; ja, jeg vil og fremdeles glede mig;


Sidna Ɛisa yessawel i tnac inelmaden-is, yefka-yasen tazmert s wayes ara ssufuɣen leǧnun, ara seḥluyen mkul aṭan d mkul lɛib. 	 Og han kalte sine tolv disipler til sig og gav dem makt over urene ånder, til å drive dem ut, og til å helbrede all sykdom og all skrøpelighet.


Ihi ur țțaggadet ara : tesɛam azal akteṛ n waṭas n iẓiwcen ! 	 Frykt derfor ikke! I er mere enn mange spurver.


Lameɛna atan wayen i yi-iɛeǧben deg-k : tkeṛheḍ lecɣal n inikulaten, akken i ten-keṛheɣ ula d nekk. 	 Men dette har du at du hater nikolaittenes gjerninger, som jeg og hater.


Axaṭer ay atmaten, irgazen n wexxam n Kluwi ṣṣawḍen-iyi-d lexbaṛ belli ițțili-d umennuɣ gar-awen. 	 For det er av Kloes folk blitt mig fortalt om eder, mine brødre, at det er tretter iblandt eder.


S wakka tserrḥem-as ur yețɛawan ara imawlan-is. 	 så lar I ham ikke lenger få lov til å gjøre noget for far eller mor,


Tqeṛṛbem daɣen ɣer Ɛisa i ɣ-ildin abrid ɣer Ṛebbi s lemɛahda tajdiṭ akk-d idammen-is yuzzlen, yesɛan azal akteṛ n wid n Habil. 	 og til Jesus, mellemmann for en ny pakt, og til oversprengningens blod, som taler bedre enn Abels.


Imiren kan lmelk n Sidi Ṛebbi yesseɣli-d fell-as aṭan, axaṭer yeqbel a t-ḥesben yemdanen am Ṛebbi, iceggeɛ-as-d abeɛɛuc i t-yeččan dɣa yemmut ; 	 Straks slo en Herrens engel ham, fordi han ikke gav Gud æren, og han blev fortært av ormer og opgav ånden.


Yal ass nețḥemmid Sidi Ṛebbi fell-awen ; mkul m'ara nedɛu ɣuṛ-es, nețțader-ikkun-id di tẓallit-nneɣ. 	 Vi takker alltid Gud for eder alle når vi kommer eder i hu i våre bønner,


Asmi i n-usiɣ ɣuṛ-wen tikkelt tis snat nniɣ-awen-t-id, tura daɣen ɣas ur lliɣ ara yid-wen, a t-id-ɛiwdeɣ ama i wid-nni yeɣlin di ddnub deg wayen iɛeddan, ama i wiyaḍ : asm'ara n-aseɣ ɣuṛ-wen ur țqileɣ ula d yiwen, 	 Jeg har sagt det forut og sier forut, likesom ved mitt annet nærvær, så og nu i mitt fravær, til dem som før har syndet, og til alle de andre at når jeg nu atter kommer, vil jeg ikke vise skånsel -


Lmelk amezwaru iṛuḥ, yesmar taqbuct-is ɣef ddunit. Yiwen udeddi iweɛṛen iqerriḥen, yenṭeḍ imdanen meṛṛa yesɛan ticṛeṭ n leɛqiṛa yerna țseǧǧiden zdat lmeṣnuɛ-ines. 	 Og den første gikk avsted og tømte sin skål ut på jorden; og det kom en ond og farlig byld på de mennesker som hadde dyrets merke, og som tilbad dets billede.


Ihi, d wigi i d-yețțawin lxilaf ger yemdanen, țxemmimen anagar ɣef wayen yeɛnan ddunit, ur sɛin ara Ṛṛuḥ iqedsen n Sidi Ṛebbi deg wulawen-nsen. 	 Disse er de som skiller sig ut, naturlige mennesker, som ikke har ånd.


Sidi Ṛebbi iqebbel ssadaqa-nneɣ, lameɛna s wakken tella tezmert-nneɣ, mačči sennig wayen nezmer. 	 For er redebonheten forhånden, da er den velbehagelig efter det den har, og ikke efter det den ikke har.


Ur kkun-țțaǧǧaɣ ara d igujilen, a d-uɣaleɣ ɣuṛ-wen. 	 Jeg vil ikke efterlate eder farløse; jeg kommer til eder.


Mi gwala ḥekmen ɣef Sidna Ɛisa, Yudas-nni i t-ixedɛen yendem. DDi nndama-nni-ines tameqqrant, iṛuḥ ɣer imeqqranen n lmuqedmin d imeqqranen n wegdud, yerra-yasen tlatin-nni twiztin n lfeṭṭa, dɣa 	 Da nu Judas, som forrådte ham, så at han var blitt domfelt, angret han det, og han kom tilbake til yppersteprestene og de eldste med de tretti sølvpenninger og sa:


Yewweḍ-ed wass i deg ara d-yini Hiṛudus lxeṭba i lɣaci. Mi d-yewweḍ wass n temlilit, Hiṛudus yelsa llebsa n ugellid, yuli ɣer wemkan n lxeṭba ad immeslay i lɣaci. 	 På en fastsatt dag klædde da Herodes sig i kongelig skrud og satte sig på sin trone og holdt en tale til dem,


Kra n win ixeddmen cceṛ, yekṛeh tafat yerna ur ițqeṛṛib ara ɣuṛ-es, ițțaggad a d-tessedheṛ yir lecɣal-is. 	 For hver den som gjør ondt, hater lyset og kommer ikke til lyset, forat hans gjerninger ikke skal bli refset;


Sidna Ɛisa yerra-yas : S tideț a k-d-iniɣ : yiwen ur izmir ad iẓer tagelda n Ṛebbi m'ur d-iɛawed ara talalit. 	 Jesus svarte og sa til ham: Sannelig, sannelig sier jeg dig: Uten at nogen blir født på ny, kan han ikke se Guds rike.


ur ilaq ara aț-țḥeqṛeḍ tiseḍwa-nni yețwagezmen. ?ader iman-ik ɣef zzux, axaṭer mačči d kečč i geṭṭfen aẓar meɛna d aẓar i k-iṭṭfen. 	 da ros dig ikke mot grenene! men hvis du roser dig, så er det dog ikke du som bærer roten, men roten som bærer dig.


Sidna Ɛisa yexdem daɣen aṭas n lecɣal nniḍen. Lemmer a ten-id neḥku yiwen yiwen, ur cukkeɣ ara ddunit meṛṛa aț-țawi tiktabin ara naru. 	 Men det er også meget annet som Jesus har gjort; skulde det skrives, hver ting for sig, da mener jeg at ikke hele verden vilde rumme de bøker som da måtte skrives.


A k-ḥelleleɣ ɣef ddemma n gma-tneɣ Unizim, i guɣalen d mmi axaṭer wwiɣ-t-id ɣer webrid n Lmasiḥ dagi di lḥebs. 	 ber jeg dig for min sønn, som jeg har avlet i mine lenker, Onesimus,


lameɛna iwakken ur k-nețɛeṭṭil ara aṭas, di leɛnaya-k semḥess-ed i kra n yimeslayen-agi ara k-d-nini : 	 Men forat jeg ikke skal hefte dig for lenge, ber jeg dig at du efter din mildhet vil høre på nogen få ord av oss.


Ɛisa Lmasiḥ, d win akken i d-yusan ɣer ddunit s waman d idammen, mačči kan s waman n weɣḍas-is lameɛna s waman akk-d idammen-is yuzzlen mi gemmut fell-aneɣ ; yerna d Ṛṛuḥ iqedsen i d-icehden fell-as axaṭer Ṛṛuḥ iqedsen, d Ṛṛuḥ n tideț. 	 Han er den som kom med vann og blod, Jesus Kristus; ikke bare med vannet, men med vannet og med blodet, og Ånden er den som vidner, fordi Ånden er sannheten.