S liman daɣen i gɛac am ubeṛṛani di tmurt i s-yewɛed Sidi Ṛebbi, yezdeɣ deg iqiḍunen am nețța am warraw-is Isḥaq akk-d Yeɛqub iweṛten yid-es ayen akken i s-yewɛed Sidi Ṛebbi. 	 ved tro opholdt han sig som utlending i det lovede land som i et fremmed land, idet han bodde i telt sammen med Isak og Jakob, medarvingene til det samme løfte;


wid akken i gqeblen ad sebblen tudert-nsen fell-i ; mačči d nekkini kan i ten icekkṛen meɛna ula ț-țijmuyaɛ n imasiḥiyen n mkul amkan cekkṛent ten. 	 de som har våget sitt eget liv for mitt, og som ikke alene jeg takker, men også alle menigheter av hedningene,


Akken daɣen, ur nceɛɛel ara taftilt iwakken a ț-nɣumm s kra, meɛna a ț-nessers ɣef lmeṣbeḥ, iwakken aț-țfeǧǧeǧ i wid akk yellan deg wexxam. 	 en tender heller ikke et lys og setter det under en skjeppe, men i staken; så skinner det for alle i huset.


Tețmennim aṭas leḥwayeǧ lameɛna ur tezmirem ara tent-tesɛum ; tneqqem, tețțasmem ur d-tețțawim ayen tebɣam ; tețnaɣem yerna tețțemyenɣam, ur kkun-id-ițțaweḍ ara wayen tebɣam axaṭer ur tessuturem ara ɣer Sidi Ṛebbi. 	 I attrår, og har ikke; I slår ihjel og bærer avind, og kan ikke få; I ligger i strid og ufred. I har ikke, fordi I ikke beder;


Melya, Menna, Mattata, Natan, Dawed, 	 sønn av Melea, sønn av Mana, sønn av Mattata, sønn av Natan, sønn av David,


taɣect-agi tenna i lmelk wis sețța i geṭṭfen lbuq : Efsi-yasen ccedd i ṛebɛa lmalayekkat-nni yellan ɣef rrif n wasif ameqqran, iwumi qqaṛen « Lufrat ». 	 og den sa til den sjette engel, han som hadde basunen: Løs de fire engler som er bundet ved den store elv Eufrat!


Yenna yasen : Yiwen wergaz imawlan-is muceɛen, ițeddu ad iṛuḥ ɣer yiwet n tmurt ibeɛden iwakken a t-sbedden d agellid ɣef tmurt-is , imiren a d-yuɣal. 	 Han sa da: En mann av høi byrd drog til et land langt borte for å få kongemakt og så komme tilbake igjen.


Ayen akk s wayes i tețwajeṛbem, d ayen iwumi yezmer wemdan. Sidi Ṛebbi d bab n lḥeqq, ur yețɛemmid ara aț-țenɛețțabem sennig n tezmert nwen ; lameɛna m'ara tețwajeṛbem, a wen-d-yefk tazmert s wayes ara tṣebṛem d wamek ara teffɣem si tegniț n leɛtab. 	 Eder har ingen fristelse møtt som mennesker ikke kan bære; og Gud er trofast, som ikke skal la eder fristes over evne, men gjøre både fristelsen og dens utgang, så I kan tåle den.


Ataya lmelk n Sidi Ṛebbi iḍheṛ-asen-d, tamanegt n Sidi Ṛebbi tecceɛceɛ tezzi-yasen-d, ikcem-iten lxuf d ameqqran. 	 Og se, en Herrens engel stod for dem, og Herrens herlighet lyste om dem, og de blev meget forferdet.


Nutni daɣen bdan ḥekkun-asen ayen yedṛan yid-sen deg webrid d wamek i t-ɛeqlen mi sen-ifṛeq aɣṛum. 	 Og de fortalte hvad som var skjedd på veien, og hvorledes han blev kjent av dem da han brøt brødet.


Mi ɛeddan wussan-nni, nekker a nṛuḥ, ddan yid-nneɣ armi neffeɣ i temdint, nutni ț-țilawin-nsen d warraw-nsen. Mi newweḍ ɣer rrif n lebḥeṛ nuɣal ɣef tgecrar, nedɛa ɣer Sidi Ṛebbi. 	 Da nu disse dager var til ende, drog vi derfra og fór videre, og de fulgte oss alle med kvinner og barn helt utenfor byen; vi falt da på kne på stranden og bad;


Yeqqaṛ-as : A baba, a baba Ṛebbi ! Kečč tzemreḍ i kullec ; ssebɛed fell-i lkas-agi n leɛtab. Lameɛna d lebɣi-k kan ara yedṛun mačči d lebɣi-w. 	 og han sa: Abba, Fader! alt er mulig for dig; ta denne kalk fra mig! Dog, ikke hvad jeg vil, men hvad du vil!


Ma yella iḍlem-ik yiwen, tedduklem di sin ɣer wexxam n ccṛeɛ, ɣiwel msefham kečč yid-es deg ubrid, m'ulac axṣim-ik a k-yawi ɣer lḥakem, lḥakem a k-yefk i wɛessas, aɛessas-nni, a k-yerr ɣer lḥebs. 	 Skynd dig å være føielig mot din motstander så lenge du er med ham på veien, forat ikke motstanderen skal overgi dig til dommeren, og dommeren overgi dig til tjeneren, og du bli kastet i fengsel.


Walaɣ ffɣen-d seg uxenfuc n llafɛa, seg uxenfuc n leɛqiṛa, seg yimi n nnbi n lekdeb, tlata leṛwaḥ iɛefnen i gțemcabin ɣer imqerqaṛ. 	 Og jeg så at det av dragens munn og av dyrets munn og av den falske profets munn kom ut tre urene ånder som lignet padder;


Yiwen wass n ssebt yellan d ass n westeɛfu , Sidna Ɛisa yezger igran n yirden. Inelmaden-is teddun țekksen tigedrin. 	 Og det skjedde at han gikk igjennem en aker på sabbaten, og hans disipler begynte å plukke aks mens de gikk der.


Atan ihi tura leslak n Sidi Ṛebbi ad ițțunefk i leǧnas nniḍenur nelli ara n wat Isṛail axaṭer nutni a s-semḥessen yerna a t-qeblen. 	 Så være det eder da vitterlig at denne Guds frelse er blitt utsendt til hedningene; hos dem skal den også finne øre.


D iseɛdiyen wid ițțuqehṛen ɣef lḥeqq, aaxaṭer ddewla igenwan d ayla-nsen ! 	 Salige er de som er forfulgt for rettferdighets skyld; for himlenes rike er deres.


Mi nnejmaɛen imeqqranen n wegdud akk-d imeqqranen n lmuqedmin, msefhamen ad fken i iɛessasen-nni ssuma tameqqrant n yedrimen, 	 Da kom disse sammen med de eldste og rådslo, og de gav stridsmennene mange penger


Mi ț-id-ɣṛan, feṛḥen aṭas s lewṣayat yellan deg-s d yimeslayen i ten-isǧehden. 	 Da de hadde lest det, blev de glade over trøsten de fikk.


Ɛisa Lmasiḥ isellek-aɣ iwakken a nesɛu tilleli n tideț. Ihi ḥerzet tilelli-agi, ḥadret aț-țuɣalem d aklan ! 	 Til frihet har Kristus frigjort oss; stå derfor fast, og la eder ikke atter legge under trældoms åk!


Mi d-rsen ɣer lqaɛa, ufan-d aɣṛum akk-d lḥut s ufella n yirrij n tmes. 	 Da de var steget i land, så de glødende kull ligge der, og på dem fisk og brød.


Ihi amarezg n wid yeṭṭfen ur fcilen ara. Teslam ayen i d-qqaṛen ɣef ṣṣbeṛ n Sidna Yub, yerna twalam daɣen d acu i geqsed Sidi Ṛebbi a s-t-id-yefk, axaṭer Sidi Ṛebbi yeččuṛ d leḥnana akk-d ṛṛeḥma. 	 Se, vi priser dem salige som lider tålmodig. I har hørt om Jobs tålmod og sett den utgang som Herren gjorde; for Herren er overmåte miskunnelig og barmhjertig.


Ma yugi a sen-isel, ssiweḍ tamsalt ɣer tejmaɛt n watmaten, m'ur iḥess ara ula i tejmaɛt-nni, ḥseb-it am akken d akafriw neɣ d amekkas axabit ! 	 Men hører han ikke på dem, da si det til menigheten! men hører han heller ikke på menigheten, da skal han være for dig som en hedning og en tolder.


Ma ilaq ad zuxxeɣ, ad zuxxeɣ s wayen i d-ițbegginen belli ur sɛiɣ ara tazmert. 	 Må jeg endelig rose mig, da vil jeg rose mig av det som hører min skrøpelighet til.


Lmuqedmin imeqqranen d ifariziyen nnejmaɛen deg wexxam n ccṛeɛ, nnan : D acu ara nexdem ? Argaz-agi yexdem aṭas n lbeṛhanat, 	 Yppersteprestene og fariseerne kalte da rådet sammen til møte og sa: Hvad skal vi gjøre? for dette menneske gjør mange tegn.


Axaṭer kra win yesɛan, a s-nernu ad yili di tawant, ma d win ur nesɛi ara, a s-nekkes ula d ayen yesɛa. 	 For hver den som har, ham skal gis, og han skal ha overflod; men den som ikke har, fra ham skal tas endog det han har.


Mi wwḍen tmanya n wussan ɣef weqcic-nni, usan-d a s-sḍehṛen, bɣan a s-semmin s yisem n baba-s : Zakarya. 	 Og det skjedde på den åttende dag, da kom de for å omskjære barnet, og de vilde kalle ham Sakarias efter hans far.


Amarezg-nwen ma yella iɛedda fell-awen lbaṭel imi tumnem s Lmasiḥ ! Axaṭer Ṛṛuḥ iqedsen iččuṛen ț-țamanegt, Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi yella deg-wen ! 	 Om I hånes for Kristi navns skyld, er I salige, fordi herlighetens og Guds Ånd hviler over eder.


Ilaq-awen aț-țeẓrem belli Mmi-s n bunadem yesɛa tazmert ad yeɛfu ddnubat di ddunit-agi ! Yezzi ɣer wukrif-nni, yenna-yas : Kker ddem usu-inek tuɣaleḍ ɣer wexxam-ik ! 	 Men forat I skal vite at Menneskesønnen har makt på jorden til å forlate synder - så sa han til den verkbrudne: Jeg sier dig: Stå op og ta din seng og gå hjem til ditt hus!


Ad isnerni Ṛebbi leḥmala i tesɛam wway gar-awen, aț-țḥemmlem daɣen imdanen meṛṛa am akken i kkun nḥemmel nukni. 	 Og eder gi Herren rikdom og overflod av kjærlighet til hverandre og til alle, likesom vi har den til eder,


A tamdint n Babilun, ayen akken tețmenniḍ iṛuḥ-am ibɛed fell-am, lerbaḥ-im d wayen akk mucaɛen ɣuṛ-em, ṛuḥen-am ur tețțuɣaleḍ ara a ten-tafeḍ. 	 Og den frukt som din sjel hadde lyst til, er blitt borte for dig, og alt det fete og glimrende er blitt borte for dig, og aldri mere skal nogen finne det igjen.


Zeɛfen mi walan ṛṛusul sselmaden lɣaci yerna ssefhamen-ten ɣef ḥeggu n lmegtin qqaṛen-asen : -- Akken i d-yeḥya Sidna Ɛisa si ger lmegtin, akken daɣen ara d-ḥyun lmegtin. 	 de harmedes over at de lærte folket og forkynte i Jesus opstandelsen fra de døde,


Daymi deg wussan-nni, tagelda n igenwan aț-țecbu ɣer ɛecṛa telmeẓyin i geddmen tiftilin-nsent iwakken ad ṛuḥent ad mmagrent isli. 	 Da skal himlenes rike være å ligne med ti jomfruer som tok sine lamper og gikk ut for å møte brudgommen.


Yudas n Qeṛyut, yiwen seg inelmaden-is, win akken ara t-ixedɛen inṭeq-ed yenna : 	 En av hans disipler, Judas Iskariot, han som skulde forråde ham, sier da:


Ger lɣaci i s-d-yeslan, llan wid yeqqaṛen : Argaz-agi mbla ccekk d nețța i d nnbi-nni ara d-yasen ! 	 Nogen av folket sa nu, da de hørte disse ord: Dette er i sannhet profeten.


d ayen i xedmeɣ di temdint n Lquds, rriɣ aṭas imasiḥiyen ɣer lḥebs, yerna d lmuqedmin imeqqranen i yi-d-yefkan țesriḥ-agi. M'ara ḥekkmen fell-asen s lmut, nekkini qebbleɣ ; 	 det gjorde jeg også i Jerusalem, og både kastet jeg mange av de hellige i fengsel, efterat jeg hadde fått fullmakt av yppersteprestene, og når de skulde slåes ihjel, gav jeg min stemme til det,


Meɛna aṭas seg wid i gɣilen ad weṛten tagelda ara yețwaḍeggṛen ɣer beṛṛa, ɣer ṭṭlam anda ara ilin imeṭṭawen, nndama tameqqrant akk-d weqṛac n tuɣmas. 	 men rikets barn skal kastes ut i mørket utenfor; der skal være gråt og tenners gnidsel.


Baba Ṛebbi i yi-d-iceggɛen deg-s i tella tudert, d nețța i yi ssidiren. Akken daɣen win ara yeččen seg-i ad yidir yis-i. 	 Likesom den levende Fader har utsendt mig, og jeg lever ved Faderen, således skal også den som eter mig, leve ved mig.


Axaṭer ma uɣaleɣ ɣer ccariɛa nni i ǧǧiɣ, ihi rriɣ iman-iw d amɛaṣi ; 	 for hvis jeg igjen bygger op det jeg brøt ned, da viser jeg mig selv som en lovbryter.


Aṭas n lɣaci ssan iceṭṭiḍen-nsen deg ubrid, wiyaḍ țṛuẓun-d tiseḍwa si ttjuṛ, țessun-tent ula d nutni deg ubrid. 	 Og størstedelen av folket bredte sine klær på veien, andre hugg grener av trærne og strødde dem på veien,


Mi gečča, yuɣal-it-id lǧehd ; isɛedda kra wussan ɣer inelmaden i gellan di temdint n Dimecq. 	 og han tok føde til sig og blev styrket. Han blev da nogen dager hos disiplene i Damaskus.


Sidna Ɛisa iṛuḥ yid-es. Aṭas n lɣaci i t-itebɛen, ḥerṣen-t si mkul tama. 	 Og han gikk bort med ham, og meget folk fulgte ham, og de trengte ham.


a d-kkren yeɛdawen seg at wexxam. 	 og en manns husfolk skal bli hans fiender.


?riɣ anda i tzedɣeḍ, dinna i gella wemkan n lḥekma n Cciṭan. Teṭṭfeḍ deg isem-iw, ur tenkiṛeḍ ara liman i tesɛiḍ deg-i ula deg ussan i deg nɣan Antibas, inigi-inu n ṣṣeḥ, dinna ɣuṛ-wen anida yeṭṭef Cciṭan amkan. 	 Jeg vet hvor du bor, der hvor Satan har sin trone, og du holder fast ved mitt navn, og du fornektet ikke min tro i de dager da Antipas var mitt trofaste vidne, han som blev slått ihjel hos eder, der hvor Satan bor.


Axaṭer atan wayen yuran di tira iqedsen : Xtaṛeɣ-ed azṛu+ yesɛan azal d ameqqran+ , sserseɣ-t deg udrar n Siyun,+ d nețța i geṭṭfen lebni,+ win ara yamnen yis ur ineddem ara.+ 	 For det heter i Skriften: Se, jeg legger i Sion en hjørnesten, utvalgt, kostelig, og den som tror på ham, skal ingenlunde bli til skamme.


Yal lmuqeddem ameqqran yețwaxtaṛ-ed iwakken ad iqdec ɣef Sidi Ṛebbi ɣef ddemma n yemdanen, ad yețqeddim lewɛadi d iseflawen ɣef ddemma n ddnubat nsen. 	 For hver yppersteprest tas iblandt mennesker og innsettes for mennesker til tjeneste for Gud, for å frembære både gaver og slaktoffer for synder,


D ayen i xedmen ; ceggɛen Barnabas d Caɛul ad awin i imeqqranen n tejmaɛin n tmurt n Yahuda, ayen akk i d-jemɛen. 	 Dette gjorde de også, og de sendte det med Barnabas og Saulus til de eldste.


ṭṭalabeɣ-as iwakken s lɛaḍima-s tameqqrant, a kkun-isseǧhed s tezmert n Ṛṛuḥ-is iqedsen. 	 at han efter sin herlighets rikdom må gi eder å styrkes med kraft ved hans Ånd i eders innvortes menneske,


S tideț nniɣ awen : aqeddac ur yugar ara Ssid-is, amceggeɛ ur yugar ara win i t-id iceggɛen. 	 Sannelig, sannelig sier jeg eder: En tjener er ikke større enn sin herre, heller ikke en utsending større enn den som har sendt ham.


Weṣṣi-ten ad xeddmen lxiṛ, ad ilin d imeṛkantiyen s lecɣal lɛali, ad țseddiqen mbla cceḥḥa, ad bḍun d wiyaḍ ayen sɛan. 	 at de skal gjøre godt, være rike på gode gjerninger, gavmilde, godgjørende,


Sidna Ɛisa yerra yasen : Lǧil am-agi ijehlen ixedɛen Ṛebbi, yessutur lbeṛhan, ur a sen d-yețțunefkay ara lbeṛhan nniḍen anagar win n nnbi Yunes. 	 Men han svarte og sa til dem: En ond og utro slekt krever tegn, og tegn skal ikke gis den, uten profeten Jonas tegn.


Mi ṛuḥen akk lɣaci-nni, yuli weḥd-es ɣer wedrar iwakken ad iẓẓall, dɣa yeɣli-d yiḍ. 	 Og da han hadde latt folket fare, gikk han avsides op i fjellet for å bede; og da det var blitt aften, var han der alene.


Acuɣeṛ tețmuqquleḍ axeclaw yellan di tiṭ n gma-k, kečč ur nețwali ara tigejdit yellan di tiṭ-ik ? 	 Hvorfor ser du splinten i din brors øie, men bjelken i ditt eget øie blir du ikke var?


?as akken yesla s Laɛẓar yuḍen , yerna sin wussan deg wemkan-nni anda yella. 	 Da han nu hørte at han var syk, blev han ennu to dager på det sted hvor han var;


imi Sidi Ṛebbi Bab n tezmert, yexdem yis-i ayen issewhamen. Isem-is d imqeddes. 	 fordi han har gjort store ting imot mig, han, den mektige, og hellig er hans navn,


Ass-nni win ara yilin sufella n wexxam ur ilaq ara ad yekcem a d-iddem lqecc-is ; win i d-yufa lḥal di lexla ur ilaq ara ad yuɣal ɣer deffir ; 	 På den dag må den som er på taket og har sine ting i huset, ikke stige ned for å hente dem, og heller ikke den som er ute på marken, vende tilbake til sitt hjem.


Yeqqim dinna armi yemmut Hiṛudus, iwakken ad idṛu wayen i d-yenna Sidi Ṛebbi seg imi n nnbi Huceɛ : Ssawleɣ-as i Mmi a d-iffeɣ si tmurt n Maṣer. 	 og han blev der til Herodes' død, forat det skulde opfylles som er talt av Herren ved profeten, som sier: Fra Egypten kalte jeg min sønn.


A tawaɣit nwen asm'ara kkun-cekkṛen yemdanen, axaṭer akka i xedmen lejdud-nsen i lenbiya n lekdeb. 	 Ve eder når alle mennesker taler vel om eder! for på samme vis gjorde deres fedre med de falske profeter.


Mi llan inelmaden iman-nsen, qeṛṛben ɣer Sidna Ɛisa nnan-as : Acuɣeṛ nukkni ur nezmir ara a t-nessufeɣ ? 	 Da gikk disiplene til Jesus i enrum og sa: Hvorfor kunde ikke vi drive den ut?


Azemz 	 Dato


Bulus ikker-ed, iwehha-yasen s ufus-is, yenna : Ay at Isṛail ! A kunwi iḍuɛen Ṛebbi, ḥesset-iyi-d ! 	 Da stod Paulus op og slo til lyd med hånden og sa: Israelittiske menn og I som frykter Gud! Hør:


Ccɣel i xeddmen lmuqedmin n at Lewwi, d lsas n ccariɛa yețțunefken i wegdud n wat Isṛail ; meɛna lemmer yennekmal ccɣel-agi, acuɣeṛ ihi ara d-yili lmuqeddem nniḍen am Malxisadeq mačči am Haṛun n at Lewwi ? 	 Var det da fullkommenhet å vinne ved det levittiske prestedømme - for dette var folket bundet til ved loven - hvad trang hadde det da vært til at en annen prest skulde opstå efter Melkisedeks vis og ikke nevnes efter Arons vis?


Ewwḍen ɣer Sidna Ɛisa nnan-as : Iceggeɛ-aɣ-ed ɣuṛ-ek Yeḥya aɣeṭṭas iwakken a k-nesteqsi ma d kečč i d win akken ara d-yasen neɣ ilaq a neṛǧu wayeḍ. 	 Mennene kom da til ham og sa: Døperen Johannes har sendt oss til dig og lar si: Er du den som skal komme, eller skal vi vente en annen?


Imiren kan yeskkuɛ uyaziḍ tikkelt tis snat, imiren Buṭrus yemmekta-d awal i s-d-yenna Sidna Ɛisa : « uqbel ad yeskuɛ uyaziḍ tikkelt tis snat, a yi-tnekkṛeḍ tlata iberdan. » Dɣa yeṭṭerḍeq d imeṭṭawen. 	 Og straks gol hanen annen gang. Da kom Peter det ord i hu som Jesus hadde sagt til ham: Før hanen har galt to ganger, skal du fornekte mig tre ganger. Og han tok det til hjerte og gråt.


kra wayen kkiɣ dinna, imasiḥiyen n tejmuyaɛ n tmurt n Yahuda leɛmeṛ ẓrin udem-iw. 	 Jeg var av utseende ukjent for de kristne menigheter i Judea;


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Anta i d yemma, anwi i d aytma ? 	 Og han svarte dem og sa: Hvem er min mor og mine brødre?


ur țțuɣalen ad llaẓen, ur țțuɣalen ad ffaden, ur ten-yețḥaz yiṭij neɣ l eḥmu . 	 De skal ikke hungre mere, heller ikke tørste mere; solen skal heller ikke falle på dem, eller nogen hete;


Axaṭer ula d nukni zik txuṣṣ-aɣ tmusni, ur nețțaɣ ara awal ; nella nḍaɛ, nella d aklan n zzhu d wayen akk s wayes i ɣ-tesseḍmeɛ ddunit, nella d imcumen, nɛac di tismin, nekṛeh wiyaḍ, wiyaḍ keṛhen-aɣ. 	 For også vi var engang uforstandige, ulydige, villfarende, træler av mangehånde begjæringer og lyster, vi levde i ondskap og avind, vi var forhatt og hatet hverandre;


Ass amenzu n Tfaska n weɣṛum mbla tamtunt ( iɣes ), i deg zellun izimer n leslak, inelmaden nnan i Sidna Ɛisa : Anda tebɣiḍ a nheggi imensi n Tfaska ? 	 Og på den første dag av de usyrede brøds høitid, da de slaktet påskelammet, sa hans disipler til ham: Hvor vil du vi skal gå og gjøre i stand, så du kan ete påskelammet?


Kra ifariziyen di tlemmast lɣaci nnan i Sidna Ɛisa : A Sidi, ini-yasen i inelmaden-ik ad ssusmen. 	 Og nogen av fariseerne blandt mengden sa til ham: Mester! irettesett dine disipler!


?ɣennin yiwen ccna ajdid zdat wemkan n lḥekma, zdat ṛebɛa lexluq zdat lecyux-nni. Yiwen ur izmir ad yeḥfeḍ ccna-nni anagar meyya uṛebɛa uṛebɛin alef-nni i d-yețțuselken si ddunit. 	 Og de sang en ny sang for tronen og for de fire livsvesener og de eldste, og ingen kunde lære sangen uten de hundre og fire og firti tusen, de som er kjøpt fra jorden.


ini-asen ad xḍun i tmucuha f+ d umeslay n zzux ɣef yizuṛan n tjaddit ur nețfaka, ayagi yețțawi-d lehduṛ ur nesɛi lfayda i ɣ-issebɛaden ɣef liman d lebɣi n Sidi Ṛebbi. 	 og ikke å gi sig av med eventyr og endeløse ættetavler, som mere fører til stridigheter enn til å tjene som Guds husholdere i troen - så ber jeg dig også nu.


isallen 	 Nyheter


Kunwi ad as-tinim : « anaɣ nečča neswa yid-ek, teslemdeḍ deg yizenqan nneɣ ! » 	 Da skal I begynne å si: Vi åt og drakk for dine øine, og du lærte på våre gater!


Yekker Sidna Ɛisa yenna-yasen : Xedmeɣ zdat-wen aṭas n lecɣal yelhan yessewhamen, s tezmert n Baba ; ɣef wanwa deg-sen i tebɣam a yi-tenɣem s iblaḍen ? 	 Jesus svarte dem: Mange gode gjerninger har jeg vist eder fra min Fader; hvilken av dem er det I stener mig for?


Mi d-iffeɣ Sidna Ɛisa si lǧameɛ iqedsen, yiwen seg inelmaden-is yenna-yas : A Sidi, muqel acḥal yecbeḥ lebni-agi ! Acḥal cebḥen yedɣaɣen-is ! 	 Og da han gikk ut av templet, sa en av hans disipler til ham: Mester! se, hvilke stener og hvilke bygninger!


Imsebriden țhuzzun iqeṛṛay-nsen reggmen-t, 	 Og de som gikk forbi, spottet ham og rystet på hodet og sa:


Ma yella win yeẓran gma-s yedneb yili ddnub-is ur yețțawi ara ɣer lmut, ilaq ad yedɛu ɣer Sidi Ṛebbi, nețța a s-d-yefk tudert ; nniɣ-ed ayagi ɣef wid ixeddmen ddnub ur nețțawi ara ɣer lmut. Yella ddnub yețțawin ɣer lmut lameɛna mačči ɣef wid ixeddmen ddnub-agi i wen-d-nniɣ aț-țedɛum. 	 Dersom nogen ser sin bror gjøre en synd som ikke er til døden, da skal han bede, og han skal gi ham liv - jeg mener dem som ikke synder til døden. Der er synd til døden; det er ikke om den jeg sier at han skal bede.


Ur ssinen ara abrid n lehna ; 	 og freds vei kjenner de ikke.


A t-wwten s ujelkkaḍ ( s ucelliṭ ), a t-enɣen ; ass wis tlata a d-iḥyu si ger lmegtin. 	 og de skal hudstryke ham og slå ham ihjel, og på den tredje dag skal han opstå.


Sidna Ɛisa yeẓran ayen i țxemmimen, yenna-yasen : Yal tagelda anda țnaɣen lɣaci wway gar-asen, aț-țuɣal aț-țenger. YYal taddart neɣ yal axxam i deg țnaɣen imezdaɣ wway gar-asen, ur d-yețɣimi ara. 	 Men da Jesus visste deres tanker, sa han til dem: Hvert rike som kommer i strid med sig selv, legges øde, og ingen by og intet hus som kommer i strid med sig selv, kan bli stående.


Beddeɣ ass-agi di ccṛeɛ axaṭer ssarmeɣ aț-țwakmel lemɛahda-nni i gefka Sidi Ṛebbi i lejdud-nneɣ. 	 Og nu står jeg her og skal dømmes for håp på det løfte som av Gud er gitt fedrene,


Akken kan i d-yewweḍ, iqeṛṛeb ed ɣer Sidna Ɛisa yenna-yas : A Sidi ! Dɣa isellem fell-as. 	 Og da han kom, gikk han straks bort til ham og sa: Rabbi! og kysset ham.


Win ara yeččen si lǧețța-w, ara yeswen seg idammen-iw ad yili deg-i nekk ad iliɣ deg-s. 	 Den som eter mitt kjød og drikker mitt blod, han blir i mig og jeg i ham.


Andriyus yewwi Semɛun ɣer Sidna Ɛisa. Akken i t-iwala Sidna Ɛisa, imuqel-it yenna-yas : Kečč i d Semɛun mmi-s n Yunes. Sya d asawen aț-tețțusemmiḍ Sifas yeɛni : Buṭrus. 	 han finner først sin bror Simon, og sier til ham: Vi har funnet Messias, det er utlagt: Kristus.


Yeḥya yenna-yasen : Nekk d win akken ɣef i d-yenna nnbi Iceɛya : ț-țaɣect tețɛeggiḍ deg unezṛuf : Heggit abrid i Sidi Ṛebbi ! 	 Han sa: Jeg er en røst av en som roper i ørkenen: Gjør Herrens vei jevn, som profeten Esaias har sagt.


Bɣiɣ a d temmektim imeslayen i d-nnan lenbiya iqedsen akk-d lameṛ n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ amsellek nneɣ, i wen-slemden yakan imceggɛen n Sidi Ṛebbi. 	 til å minnes de ord som forut er talt av de hellige profeter, og Herrens og frelserens bud, som eders apostler har forkynt,


Llafɛa-nni tbedd ɣef ṛṛmel n lebḥeṛ. 	 Og jeg stod på sanden ved havet.


Di taddart-nni tella yiwet n tmeṭṭut yellan d yir tameṭṭut ; mi tesla s Sidna Ɛisa yella deg wexxam n wufarizi-nni, tekcem tewwi yid-es tabuqalt n leɛṭer. 	 Og se, det var en kvinne der i byen, som var en synderinne, og da hun fikk vite at han satt til bords i fariseerens hus, kom hun med en alabaster-krukke med salve


iwakken aț-țeččem aksum n igelliden, aksum n lɛeskeṛ d wid iḥekkmen fell-asen, aksum n iɛewdiwen d wid i ten-irekben, aksum n yemdanen, ama d iḥeṛṛiyen ama d aklan, s umeqqran s umeẓyan. 	 for å ete kjøtt av konger og kjøtt av krigshøvdinger og kjøtt av veldige og kjøtt av hester og av dem som satt på dem, og kjøtt av alle, frie menn og træler, små og store!


Sidna Ɛisa yewweḍ ɣer temdint n Lquds, yekcem ɣer lǧameɛ iqedsen. Imuqel ayen akk i gdeṛṛun dina, imiren mi geẓra ifut lḥal, iṛuḥ ɣer taddart n Bitanya nețța d tnac inelmaden-is. 	 Og han gikk inn i Jerusalem i templet og så sig om overalt, og da det alt var sent på dagen, gikk han ut til Betania med de tolv.


Nekk Bulus aqeddac n Sidi Ṛebbi, i d-iceggeɛ Ɛisa Lmasiḥ iwakken ad ssiwleɣ i wid akk yextaṛ Sidi Ṛebbi a d-uɣalen ɣer webrid-is yerna ad issinen tideț, 	 Paulus, Guds tjener og Jesu Kristi apostel til å føre Guds utvalgte til tro og til å kjenne den sannhet som hører til gudsfrykt,


Mi ț-iwala Sidna Ɛisa, tɣaḍ-it, yenna-yas : Ur țru ara ! 	 Og da Herren så henne, ynkedes han inderlig over henne og sa til henne: Gråt ikke!


Atan ihi lameṛ ara wen-d-fkeɣ : « Myeḥmalet wway gar-awen». 	 Dette byder jeg eder at I skal elske hverandre.


Wayeḍ yenṭeq yenna-yas : Ad dduɣ yid-ek a Sidi, lameɛna eǧǧ-iyi ad ṛuḥeɣ ad sellmeɣ ɣef wat wexxam-iw. 	 Også en annen sa: Jeg vil følge dig, Herre! men gi mig først lov til å si farvel til dem der hjemme!


Sidi Ṛebbi yekkes tazmert i lḥekmat ț-țzemmar n igenwan, ikcef itent-id zdat txelqit meṛṛa, iɣleb-itent s lmut n Mmi-s ɣef wumidag. 	 Han avvæbnet maktene og myndighetene og stilte dem åpenlyst til skue, idet han viste sig som seierherre over dem på korset.


Ay atmaten-iw, ulac taneqleț ara d-yefken azemmur, neɣ tara ara d-yefken tibexsisin, lɛinseṛ meṛṛiɣen ur yezmir ara a d-yefk aman yelhan. 	 Kan vel et fikentre, mine brødre, bære oljebær, eller et vintre fiken? Heller ikke kan en salt kilde gi søtt vann.


Zegren lebḥeṛ-nni, armi wwḍen ɣer tmurt n Jiniṣaret. 	 Og da de var faret over, kom de til Gennesarets land.


Ma yella ḥemdeɣ Sidi Ṛebbi ɣef wayen i tețțeɣ, acimi ara ǧǧeɣ iman-iw ad wwten deg-i ɣef lqut i ɣef ḥemdeɣ Sidi Ṛebbi ? 	 Dersom jeg nyter det med takk, hvorfor skal jeg da spottes for det som jeg takker for?


Nniɣ-awen-d akk ayagi tura iwakken asm'ara ssiwḍen ɣer wannect-agi, a d-mektim belli nniɣ-awen-t-id uqbel a d-yedṛu. Ur a wen-t-id-nniɣ ara si tazwara axaṭer mazal-iyi lliɣ yid-wen. 	 Men dette har jeg talt til eder, forat I, når timen kommer, da skal minnes at jeg sa eder det; men dette sa jeg eder ikke fra begynnelsen av, fordi jeg da var hos eder.


Lameɛna lmuqedmin imeqqranen sḥeṛcen lɣaci iwakken ad inin i Bilaṭus: « d Barabas iwumi ara d-tserrḥeḍ. » 	 Men yppersteprestene egget folket op til å be om at han heller skulde gi dem Barabbas fri.


M'ara teɣṛem tabṛaț-agi, fket-eț i watmaten n tejmaɛt n Ludikus a ț-ɣṛen, kunwi daɣen ɣṛet tabṛaț ara kkun-id-yawḍen s ɣuṛ-sen. 	 Og når dette brev er lest hos eder, da sørg for at det også blir lest i laodikeernes menighet, og at I får lese brevet fra Laodikea!


Imeslayen-agi mačči s ɣuṛ-i i d-kkan : Baba i yi-d-iceggɛen, d nețța i yi-d-yefkan ayen i glaqen a t-id-iniɣ d wayen ara slemdeɣ. 	 For jeg har ikke talt av mig selv, men Faderen, som har sendt mig, han har gitt mig befaling om hvad jeg skal si og hvad jeg skal tale,


Meryem tenna : Aql-i ț-țaqeddact n Sidi Ṛebbi, ad idṛu yid-i wayen i d-tenniḍ. Imiren Lmelk-nni yeǧǧa-ț, iṛuḥ. 	 Da sa Maria: Se, jeg er Herrens tjenerinne; mig skje efter ditt ord! Og engelen skiltes fra henne.


Atan wayen i ɣef ara tweṣṣiḍ imdanen d wayen ara sen-teslemḍeḍ. 	 Dette skal du byde og lære.


Amur nniḍen n zzerriɛa yeɣli ger yedɣaɣen , mi d-temɣi teqquṛ imi xuṣṣen waman. 	 Og noget falt på stengrunn; og da det var vokset op, visnet det, fordi det ikke hadde væte.


Yenna-yasen : Walaɣ Cciṭan yeɣli-d am lebṛaq seg yigenni. 	 Da sa han til dem: Jeg så Satan falle ned fra himmelen som et lyn.


Kra n win i yi-ḥeqṛen ur neḥsib ara imeslayen-iw, ițțuḥaseb yakan : d awal-agi i d-nniɣ ara t-iḥasben ass aneggaru. 	 den som forkaster mig og ikke tar imot mine ord, har den som dømmer ham: det ord jeg har talt, det skal dømme ham på den ytterste dag.


Meɛna kunwi atan wa yețcetki ɣef wa, yerna ɣer wid ur numin ara s Lmasiḥ ! 	 men bror fører sak mot bror, og det for vantros domstol!


ur yexdim ara lxilaf gar-aɣ d yid-sen, imi i gṣeffa ulawen-nsen s liman ula d nutni. 	 og han gjorde ingen forskjell mellem oss og dem, idet han ved troen renset deres hjerter.


Akken kan i geɛṛeḍ lxell-nni, Sidna Ɛisa yenna : Kullec yețwakemmel ! Yessekna aqeṛṛuy-is, yessufeɣ ṛṛuḥ. 	 Da nu Jesus hadde fått eddiken, sa han: Det er fullbragt. Og han bøide sitt hode og opgav sin ånd.


Sǧan abrid n lewqam, ɛeṛqen mi tebɛen abrid i gewwi Belɛam mmi-s n Biɛuṛ i gḥemmlen ad yerbeḥ idrimen s lexdeɛ. 	 De har forlatt den bene vei og faret vill, idet de har fulgt Bileams, Beors sønns vei, han som elsket urettferdighets lønn


S wakka ma yebɣa Sidi Ṛebbi, a n-awḍeɣ s lfeṛḥ, ad steɛfuɣ dinna ɣuṛ-wen. 	 så jeg kan komme til eder med glede, om Gud så vil, og få vederkvege mig sammen med eder.


Leɛqiṛa tețwaṭṭef nețțat d nnbi nni n lekdeb i gxeddmen lbeṛhanat seddaw n lḥekma-s, s wayes ikellex imdanen meṛṛa yețwaḍebɛen s ṭṭabeɛ n leɛqiṛa yerna țseǧǧiden zdat lmeṣnuɛ ines. ?waḍeggṛen i sin d imuddiren ɣer temda tameqqrant n tmes i deg iṛeqq ukubri. 	 Og dyret blev grepet, og sammen med det den falske profet, han som for dets øine hadde gjort de tegn hvormed han hadde forført dem som tok dyrets merke og tilbad dets billede; disse to blev kastet levende i ildsjøen som brenner med svovel.


Akud 	 Tid


Imiren yenna i iqeddacen-is : Imensi n tmeɣṛa ihegga, meɛna widak-nni ițwaɛeṛḍen ur t-uklalen ara ; 	 Derefter sier han til sine tjenere: Bryllupet er vel ferdig, men de innbudne var det ikke verd;


Tura ay atmaten, lemmer a n-aseɣ ɣuṛ-wen a wen-d mmeslayeɣ s tutlayt ur nețwassen ara, deg wacu ara kkun-nefɛeɣ ? A kkun-nefɛeɣ ma wwiɣ-awen-d ayen i yi-d-ițțuweḥḥan d wayen i yi-d-yețțuxebṛen s ɣuṛ Sidi Ṛebbi, neɣ țamusni akk-d uselmed ! 	 Og nu, brødre, om jeg kommer til eder og taler med tunger, hvad vil det da gagne eder, medmindre jeg taler til eder enten med åpenbaring eller med kunnskap, enten med profetiske ord eller med lære?


Ɣef wayagi i llan gar-awen aṭas n wid ihelken akk-d ineɛyuba, yerna aṭas deg-sen i gemmuten. 	 Derfor er det mange skrøpelige og syke iblandt eder, og mange sovner inn.


Ițmeslay-asen-d akka iwakken ad yedṛu wayen i d-nnan lenbiya : A sen-mmeslayeɣ s lemtul, a sen-beccṛeɣ tiɣawsiwin yeffren seg wasmi i d-texleq ddunit. cc 	 forat det skulde opfylles som er talt ved profeten, som sier: Jeg vil oplate min munn i lignelser, jeg vil utsi det som har vært skjult fra verdens grunnvoll blev lagt.


Daymi i nețkel, nezmer a d-nini : Sidi Ṛebbi d amɛawen-inu, ulac ayen ara aggadeɣ ;d acu i gezmer a yi-t-ixdem wemdan ? 	 så vi kan si med fritt mot: Herren er min hjelper, jeg vil ikke frykte; hvad kan et menneske gjøre mig?


Imiren leǧnas meṛṛa ad ssirmen ɣuṛ-es, fell-as ara țeklen. 	 Og til hans navn skal hedningene sette sitt håp.


Mi tesla heddṛen ɣef Sidna Ɛisa , tṛuḥ-ed deffir-es ger lɣaci, tennul ajellab-is. 	 da hun hadde hørt ryktet om Jesus, kom hun midt iblandt folket og rørte bakfra ved hans klædebon.


Axaṭer ma yella aɛzal n wat Isṛail isemṣalaḥ leǧnas nniḍen akk-d Sidi Ṛebbi, acu ara yedṛun ihi m'ara d-uɣalen nutni ɣer webrid n Sidi Ṛebbi ? Ad yili am akken d ḥeggu i d-ḥyan si ger lmegtin ! 	 For er verden blitt forlikt med Gud ved deres forkastelse, hvad annet vil da deres antagelse bli enn liv av døde?


Sselmaden lɛaddat ur nezmir a tent-neqbel neɣ a tent-netbeɛ nukkni yellan d iṛumaniyen. 	 og forkynner skikker som vi ikke har lov til å ta imot eller leve efter, vi som er romere.


Buṭrus d Yuḥenna kemmlen cehden ɣef Sidna Ɛisa, beccṛen awal n Sidi Ṛebbi, mbeɛd uɣalen ɣer temdint n Lquds. Deg webrid-nsen, țbecciṛen lexbaṛ n lxiṛ deg waṭas n tudrin n tmurt n Samarya. 	 Efterat de nu hadde vidnet og talt Herrens ord, vendte de tilbake til Jerusalem, og de forkynte evangeliet i mange av samaritanenes byer.


D iseɛdiyen wid ara yeɣṛen, ara yessemḥessen i lehḍuṛ n uweḥḥi-agi yerna ḥerzen-ten, axaṭer lweqt i deg ara yedṛu wannect-agi iqeṛṛeb-ed. 	 Salig er den som leser, og de som hører det profetiske ord og tar vare på det som er skrevet der; for tiden er nær.


Mi geẓra belli Sidna Ɛisa ajlili, n tmurt i ɣef yeḥkem Hiṛudus, iceggeɛ-as-t i Hiṛudus yellan ula d nețța di temdint n Lquds ussan-nni. 	 og da han fikk vite at han hørte under Herodes, sendte han ham til Herodes, som også var i Jerusalem i de dager.


ilaq ad issefhem s leɛqel wid i t-yețxalafen, ahat Sidi Ṛebbi a ten-id-yerr ɣer webrid iwakken ad issinen tideț, 	 så han med saktmodighet viser dem til rette som sier imot, om Gud dog engang vilde gi dem omvendelse, så de kunde kjenne sannheten


Ayen akken i tzerɛeḍ mačči d ayen i d-yemɣin meɛna d aɛeqqa kan n yired neɣ n zerriɛa nniḍen. 	 Og når du sår, sår du ikke det legeme som skal bli, men et nakent korn, kan hende av hvete eller av noget annet slag;


Win i yi-keṛhen yekṛeh daɣen Baba. 	 Den som hater mig, han hater også min Fader.


Taswiɛt kan, wid yellan dinna qeṛṛben daɣen ɣer Buṭrus nnan-as : Mbla ccekk, kečč telliḍ seg-sen, tameslayt-ik tbeggen-ed belli d ajlili i telliḍ ! 	 Men litt efter gikk de frem som stod der, og sa til Peter: Sannelig, også du er en av dem; ditt mål røber dig.


Yella yiwen n weɣḍas i yi-țṛaǧun... D leɛtab ameqqran yerna ɣeṣbeɣ melmi ara d-yas wass-nni ! 	 Men en dåp har jeg å døpes med; og hvor jeg gruer til den er fullført!


Ay atmaten, ur bɣiɣ ara aț-țeqqimem mbla tamusni ɣef wayen yeɛnan ayen i d-yețțak Ṛṛuḥ iqedsen. 	 Men om de åndelige gaver, brødre, vil jeg ikke at I skal være uvitende.


Sidna Ɛisa mi gwala annect-nni n lɣaci yezzi-yas-d, yumeṛ i inelmaden-is ad zegren ɣer ugemmaḍ n lebḥeṛ. 	 Men da Jesus så meget folk omkring sig, bød han disiplene å fare med ham over til hin side.


Agdud a d-yekker ɣer wayeḍ, tageldit aț-țennaɣ ț-țayeḍ, a d-ilint zzelzlat di kra imukan, a d-yili laẓ ; akkagi ara d-yebdu leɛtab di ddunit. 	 For folk skal reise sig mot folk, og rike mot rike; det skal være jordskjelv både her og der; det skal være hunger og oprør. Dette er begynnelsen til veene.


I nețța lḥekma si lǧil ɣer lǧil. Amin ! 	 ham tilhører makten i all evighet. Amen.


Sseḥlut imuḍan-nsen, init-asen : tageldit n Ṛebbi tewweḍ-ed ɣuṛ-wen. 	 og helbred de syke som er der, og si til dem: Guds rike er kommet nær til eder!


Eɛṛeḍ aț-țɛiwneḍ Zennac yellan d abugaṭu yesnen ccariɛa akk-d Abulus m'ara ṛuḥen ad safṛen, tefkeḍ-asen ayen ara ḥwiǧen. 	 Zenas, den lovkyndige, og Apollos skal du med omhu hjelpe på vei, forat intet skal fattes dem.


Lmelk wis tlata yesmar taqbuct-is ɣef yisaffen d leɛwanṣer n waman, uɣalen meṛṛa d idammen. 	 Og den tredje engel tømte sin skål ut i elvene og i vannkildene; og det blev til blod.


Am akken yura di tira iqedsen : Win yebɣan ad izuxx, ad izuxx s lecɣal n Ṛebbi. 	 forat, som skrevet er: Den som roser sig, han rose sig i Herren!


Yețṛaǧu tamdint ibedden ɣef lsas iǧehden, tin akken yebna Sidi Ṛebbi s yiman-is. 	 for han ventet på den stad som har de faste grunnvoller, og som Gud er byggmester og skaper til.


Mi d-ṣubben si teflukt, lɣaci yeɛqel Sidna Ɛisa imiren kan, 	 Og da de gikk ut av båten, kjente folket ham straks igjen,


Lɣaci i s-ițḥessisen wehmen deg uselmed ines axaṭer imeslayen-is sɛan tissas ( lhiba ), mačči am uselmed n lɛulama n ccariɛa. 	 Og de var slått av forundring over hans lære; for han lærte dem som en som hadde myndighet, og ikke som de skriftlærde.


Txeddem lbeṛhanat imeqqranen zdat yemdanen, tesseɣlay-ed times seg igenni ɣer lqaɛa. 	 og det gjør store tegn, så at det endog får ild til å falle ned fra himmelen på jorden for menneskenes øine.


Daymi i d-iffeɣ ɣuṛ-sen Bilaṭus, yesteqsa-ten yenna : D acu i gexdem wergaz-agi ? 	 Pilatus gikk da ut til dem og sa: Hvad klagemål fører I mot denne mann?


Nețța yenna-yasen : D acu yedṛan akka ? Rran-as : Ayen yedṛan d Ɛisa anaṣari nnbi-nni, yesɛan tazmert tameqqrant deg wayen ixeddem d wayen i d-iqqaṛ zdat Ṛebbi akk-d yemdanen. 	 Han sa til dem: Hvad da? Og de sa til ham: Det med Jesus fra Nasaret, som var en profet, mektig i gjerning og ord for Gud og alt folket,


Akersi-nni n lḥekma, zzin-as-d ṛebɛa uɛecrin ikursiyen nniḍen i ɣef qqimen ṛebɛa uɛecrin n lecyux yelsan llebsa tamellalt, sɛan ɣef yiqeṛṛay-nsen tiɛeṣṣabin n ddheb. 	 Og rundt omkring tronen var det fire og tyve troner, og på tronene så jeg fire og tyve eldste sitte, klædd i hvite klær, med gullkroner på sine hoder.


Dɣa yenna i inelmaden-is : Tamegra meqqṛet, meɛna drus ifellaḥen i gellan. 	 Da sa han til sine disipler: Høsten er stor, men arbeiderne få;


Daymi mi sliɣ s liman-nwen yeṛsan di Ɛisa Lmasiḥ d wamek i tḥemmlem wid akk i gextaṛ Sidi Ṛebbi, 	 Derfor, efterat jeg har hørt om eders tro på den Herre Jesus og om eders kjærlighet til alle de hellige,


Imi yiwen n weɣṛum kan i gellan, ula d nukni nuɣal d yiwet n lǧețța ɣas akken deg waṭas yid-nneɣ i nella, axaṭer ntețț meṛṛa seg yiwen n weɣṛum. 	 Fordi der er ett brød, er vi ett legeme, enda vi er mange; for vi har alle del i det ene brød.


Imi lbabuṛ ur s-izmir ara i tbuciḍant-nni, neǧǧa-t a t-yawi waḍu ɣer wanda i s-yehwa, 	 da skibet blev grepet av den og ikke kunde holde sig op mot vinden, gav vi det op og lot oss drive.


S wakka, aț-țleḥḥum s tikli yebɣa Sidi Ṛebbi iwakken a s tɛeǧbem di kullec, a d-tefkem lfakya yelhan, yerna aț-țnernim di tmusni n Sidi Ṛebbi, 	 at I kan vandre verdig for Herren til velbehag i alt, så I bærer frukt og vokser i all god gjerning ved kunnskapen om Gud,


Mi d-yewweḍ lweqt n tẓurin, iceggeɛ ɣuṛ-sen aqeddac iwakken a s-d-fken amur-is ; lameɛna ixemmasen-nni wwten-t, rrant-id ifassen d ilmawen. 	 Og da tiden kom, sendte han en tjener til vingårdsmennene, forat de skulde gi ham av vingårdens frukt; men vingårdsmennene slo ham, og lot ham gå bort med tomme hender.


Ay atmaten, ur nebɣi ara a kkun-neǧǧ di ccekk ɣef wayen yeɛnan wid yemmuten, iwakken ur tețțilim ara di leḥzen am wid ur nesɛi ara asirem n leslak n Sidna Ɛisa. 	 Men vi vil ikke, brødre, at I skal være uvitende om de hensovede, forat I ikke skal sørge således som de andre, som ikke har håp.


Imi yura : Ilit teṣfam axaṭer nekk ṣfiɣ. 	 for det er skrevet: I skal være hellige; for jeg er hellig.


Asmi gemmut Stifan, yekker uqehheṛ i gessemfaṛaqen inelmaden ɣer mkul amkan ; ṛuḥen armi ț-țamurt n Finisya, armi ț-țigzirt n Qubṛus ț-țemdint n Antyuc, țbecciṛen awal n Ṛebbi i wat Isṛail kan ; 	 De som nu var adspredt på grunn av den trengsel som opstod for Stefanus' skyld, drog omkring like til Fønikia og Kypern og Antiokia, men talte ikke ordet til andre enn jøder.


Ass-nni ilit di lfeṛḥ, friwset s lfeṛḥ axaṭer d ṛṛezq ameqqran i kkun-ițṛaǧun deg igenni ! Imi akka i xedmen lejdud-nsen i lenbiya. 	 Gled eder på den dag og spring av fryd! for se, eders lønn er stor i himmelen; for på samme vis gjorde deres fedre med profetene.


Ula d Yeɛqub akk-d Yuḥenna, arraw n Zabadi yellan d imdukkal n Semɛun wehmen. Sidna Ɛisa yenṭeq ɣer Semɛun yenna-yas : Ur țțagad ara, sya d asawen mačči d iselman ara d-țṣeggideḍ, meɛna d imdanen. 	 likeså Jakob og Johannes, Sebedeus' sønner, som var i lag med Simon. Og Jesus sa til Simon: Frykt ikke! fra nu av skal du fange mennesker.


Sidna Ɛisa yenna-yas : Ay amdakkel , ayen ɣef i d-tusiḍ a t-txedmeḍ, xdem-it ! DDɣa lɣaci-nni qeṛṛben ɣer Sidna Ɛisa ṭṭfen-t. 	 Men Jesus sa til ham: Venn, hvorfor er du her? Da trådte de til og la hånd på Jesus og grep ham.


Akken mazal Buṭrus yețxemmim ɣef lmeɛna n uweḥḥi-nni, wwḍen-d yergazen-nni i d-iceggeɛ Kurnilyus steqsayen ɣef wexxam n Semɛun. 	 Mens nu Peter var tvilrådig med sig selv om hvad det syn vel skulde bety som han hadde sett, se, da stod de menn som var utsendt av Kornelius, for porten, efterat de hadde spurt sig frem til Simons hus,


Sidna Ɛisa yenna yas : A Yudas, s sslam ara txedɛeḍ Mmi-s n bunadem ! 	 Men Jesus sa til ham: Judas! forråder du Menneskesønnen med et kyss?


Ula d Lmasiḥ yefka iman-is yiwet n tikkelt kan iwakken ad iɛebbi ddnubat n waṭas n yemdanen, a d yuɣal tikkelt tis snat, mačči iwakken ad yekkes daɣen ddnubat n yemdanen meɛna iwakken ad isellek wid i t-yețṛaǧun 	 således skal og Kristus, efter å være ofret en gang for å bortta manges synder, annen gang åpenbare sig, uten synd, til frelse for dem som venter på ham.


Lameɛna win akken iḍelmen wayeḍ idemmer Musa yenna-yas : Anwa i k-yerran d aqeṛṛuy neɣ d lḥakem fell-aɣ ? 	 Men han som gjorde sin næste urett, støtte ham fra sig og sa: Hvem har satt dig til høvding og dommer over oss?


Sidna Ɛisa idewweṛ ɣuṛ-es, yenna-yas : Beɛɛed akkin fell-i a Cciṭan ! Tebɣiḍ aț-țiliḍ d ugur deg webrid-iw ! Ixemmimen-ik ur d-kkan ara s ɣuṛ Ṛebbi, lameɛna d ixemmimen n yemdanen. 	 Men han vendte sig og sa til Peter: Vik bak mig, Satan! du er mig til anstøt; for du har ikke sans for det som hører Gud til, men bare for det som hører menneskene til.


Bdan țemcawaṛen wway gar asen qqaṛen : ma nerra-yas : « d Ṛebbi i t-id iceggɛen», a ɣ-d-yini : « acimi ihi ur tuminem ara s Yeḥya ? » 	 De tenkte da ved sig selv og sa: Sier vi: Fra himmelen, da sier han: Hvorfor trodde I ham da ikke?


Mi neqleɛ syenna, nɛedda rrif rrif n tegzirt n Qubṛus axaṭer iṣbeḥ-aɣ-d waḍu iǧehden si zdat. 	 Derfra fór vi videre og seilte inn under Kypern, fordi vinden var imot,


Yeqbel mi t-in-nceggeɛ, yerna uqbel a s-nini yella iqsed a n-iruḥ ɣuṛ wen s lfeṛḥ d ameqqran. 	 for han tok gjerne imot min tilskyndelse, ja, hans iver er så stor at han av egen drift drar ut til eder.


Win ur nqudeṛ ara ula d yiwen n lameṛ amecṭuḥ n ccariɛa, yerna isselmad i wiyaḍ ad xedmen am nețța, ad ițwaḥseb d amecṭuḥ akk di tgelda n igenwan. MMa d win ixeddmen ayen i d-tenna ccariɛa, yerna isselmad i wiyaḍ ad xedmen akken, ad yili d ameqqran di tgelda n igenwan. 	 Derfor, den som bryter et eneste av disse minste bud og lærer menneskene således, han skal kalles den minste i himlenes rike; men den som holder dem og lærer andre dem, han skal kalles stor i himlenes rike.


leqheṛ i țwaqehṛeɣ akk-d leɛtab-iw. Teẓriḍ lemḥayen i gɛeddan fell-i di temdinin n Antyuc, n Ikunyum d Listra ? Anwa leqheṛ iwumi ur ṣbiṛeɣ ara ? Meɛna Sidi Ṛebbi isellek-iyi seg-sen meṛṛa. 	 mine forfølgelser, mine lidelser, sådanne som møtte mig i Antiokia, i Ikonium, i Lystra, sådanne forfølgelser som jeg har utholdt, og Herren har fridd mig ut av dem alle sammen.


Nukni yețțawin deg iman-nneɣ agerruj-agi, necba ticmuxin n wakal, iwakken tazmert-agi tameqqrant a d-tban belli tusa-d s ɣuṛ Sidi Ṛebbi mačči s ɣuṛ-nneɣ. 	 Men vi har denne skatt i lerkar, forat den rike kraft skal være av Gud og ikke av oss,


Mi ɛeddan tlata wussan segmi yuɣal d lḥakem, Fistus yuli si temdint n Qiṣarya ɣer temdint n Lquds. 	 Da nu Festus hadde tiltrådt landshøvding-embedet, drog han tre dager derefter op til Jerusalem fra Cesarea.


Axaṭer ma nḥemmel Sidi Ṛebbi ilaq a neḥrez lumuṛat-is ; lumuṛat-is ur ẓẓayit ara, 	 For dette er kjærligheten til Gud at vi holder hans bud; og hans bud er ikke tunge.


Lameɛna at Isṛail sḥeṛcen imeqqranen n temdint akk-d d kra n tilawin timeṛkantiyin i gettabaɛen ddin n wat Isṛail ; sekkren-d aqehheṛ ameqqran ɣef Bulus d Barnabas, ssufɣen-ten si tmurt-nsen. 	 Men jødene satte op de fornemme kvinner som var tilhengere av jødenes tro, og de første menn i byen, og de reiste en forfølgelse mot Paulus og Barnabas, og drev dem bort fra sine landemerker.


Yuḥenna yenna i Sidna Ɛisa : A Sidi, neẓra yiwen wergaz yessuffuɣ leǧnun s yisem-ik, nebɣa a s-neqḍeɛ imi ur k-itbiɛ ara am nukni. 	 Da svarte Johannes og sa: Mester! vi så en som drev ut onde ånder i ditt navn, og vi forbød ham det, fordi han ikke er i følge med oss.


keyboard, delay 	 _Hastighet:keyboard, delay


Imi nuɣal tura d iḥeqqiyen ɣer Sidi Ṛebbi s idammen n Lmasiḥ yuzzlen fell-aɣ, yis daɣen ara nețțusellek seg urrif n Sidi Ṛebbi. 	 Så meget mere skal vi da, efterat vi nu er rettferdiggjort ved hans blod, ved ham bli frelst fra vreden.


Sidna Ɛisa yerra-yas : Win i yi-ḥemmlen ad ixdem ayen i d-nniɣ, ula d Baba a t iḥemmel ! A d-nas i sin ɣuṛ-es, a nezdeɣ ɣuṛ-es. 	 Jesus svarte og sa til ham: Om nogen elsker mig, da holder han mitt ord, og min Fader skal elske ham, og vi skal komme til ham og ta bolig hos ham.


win ara yilin s ufella n ssqef, ur ilaq ara ad ikcem ɣer wexxam iwakken a d-iddem lqecc-is, 	 og den som er på taket, ikke stige ned for å hente noget fra sitt hus,


Ddmen-d daɣen yiwet n telwiḥt, semmṛen-ț sennig uqeṛṛuy-is, uran deg-s : « wagi d agellid n wat Isṛail ». 	 Men det var også satt en innskrift over ham: Dette er jødenes konge.


Ma mazal lexbaṛ n lxiṛ i wen nbecceṛ ur ițwafhem ara, lmeɛna-ines tețwaffer kan ɣef wid iḍaɛen, 	 Er da enn vårt evangelium skjult, så er det skjult blandt dem som går fortapt,


Meɛna meyzet, qeblet ayen yelhan, 	 men prøv alt, hold fast på det gode,


Tura ilaq aț-țeẓrem belli yiwen ur izmir a d-yini : « ad yețwanɛel Ɛisa Lmasiḥ » ma yella s Ṛṛuḥ iqedsen i gețmeslay. Daɣen yiwen ur izmir ad iched belli Ɛisa Lmasiḥ d Ssid-is, ma yella mačči s Ṛṛuḥ iqedsen i t-id-yenna. 	 Derfor kunngjør jeg eder at ingen som taler i Guds Ånd, sier: Forbannet er Jesus! og ingen kan si: Jesus er Herre! uten i den Hellige Ånd.


Win yesɛan imeẓẓuɣen, isel-ed ! 	 Den som har ører, han høre!


mačči d ayen i gkeččmen seg imi n wemdan i t-yessamasen, meɛna d ayen i d-ițeffɣen seg-s. 	 Ikke det som kommer inn i munnen, gjør mennesket urent; men det som går ut av munnen, det gjør mennesket urent.


Timsalin-agi akk i sen-yedṛan, qqiment-ed d lemtel, uran-tent di tektabin, iwakken a nelmed nukni ițɛicin di taggara n lweqt. 	 Dette hendte dem som forbilleder, men det er skrevet til formaning for oss, til hvem de siste tider er kommet.


Mi uɣalen imeksawen-nni, țḥemmiden țcekkiṛen Sidi Ṛebbi ɣef wayen slan d wayen ẓran, imi ufan kullec akken i sen-d-ițțuxebbeṛ. 	 Og hyrdene vendte tilbake, og priste og lovet Gud for alt det de hadde hørt og sett, således som det var blitt sagt dem.


meɛna win izewǧen yețxemmim ɣef lecɣal n ddunit, yețnadi ad yeɛǧeb i tmeṭṭut-is ; ul-is yebḍa ɣef sin. 	 men den gifte har omsorg for det som hører verden til, hvorledes han kan tekkes sin hustru.


Lameɛna atan wayen yellan deg-ek ur iyi-neɛǧib ara : llan ɣuṛ-ek kra yemdanen mazal-iten ṭṭfen deg uselmed n Belɛam : isselmad i ugellid Balak ayen ara yilin d sebba n tuccḍa n warraw n wat Isṛail, isselmad-asen ad ččen aksum yețțunefken d iseflawen i ssadaț yerna a ten-tawi ccehwat n tnefsit-nsen. 	 Men jeg har nogen få ting imot dig: at du har nogen der som holder fast ved Bileams lære, han som lærte Balak å legge anstøt for Israels barn, å ete avguds-offer og drive hor;


Ayen i wen-d-uriɣ akka ț-țideț, zdat Ṛebbi ur skiddibeɣ ara. 	 Det jeg her skriver til eder - se, det vet Gud at jeg ikke lyver!


yeqqim-aɣ-ed kan a neṛǧu s lxuf ameqqran lḥisab i d-ițeddun ț-țmes iṛeqqen ara yeččen wid iɛuṣan Ṛebbi. 	 men bare en forferdelig gru for dom og en nidkjærhetens brand som skal fortære de gjenstridige.


Isellek tarwa n wat Isṛail yellan d iqeddacen-is, ur ițțu ara Ṛṛeḥma-s, 	 Han tok sig av Israel, sin tjener, for å komme miskunn i hu


Ɣuṛ-wat ihi, ɛasset iman-nwen ! Mmektit-ed belli azal n tlata iseggasen, ur ḥbiseɣ am yiḍ am ass, nehhuɣ mkul yiwen seg-wen s imeṭṭawen. 	 Våk derfor, og kom i hu at jeg i tre år ikke holdt op, hverken natt eller dag, å formane hver eneste en med tårer!


D lbaṭel zerɛen ara d-megren, țțafen lfeṛḥ-nsen mi xeddmen ɛinani lebɣi n tnefsit-nsen. Sčuṛen d lɛib akk-d lḥecma, yerna m' ara qqimen yid-wen ɣer lmakla, ur țsetḥin ara s lehduṛ-nsen d ukellex-nsen. 	 og få urettferdighets lønn. De setter sin lyst i å bruke dagen til vellevnet; disse styggelser og skamflekker, de fråtser i sin svik når de holder gilde med eder;


Ma yerra-yas-d si zdaxel n wexxam : « Ur iyi-țɛețțib ara, tawwurt tsekkeṛ, nekk d warraw-iw aql-aɣ neṭṭes, ur zmireɣ ara a d-kkreɣ iwakken a k-d-fkeɣ aɣṛum. » 	 - skulde da han der inne svare: Gjør mig ikke uleilighet! Døren er alt lukket, og mine småbarn er i seng med mig; jeg kan ikke stå op og gi dig det?


Kra seg wid yellan dinna nnan asen : D acu txeddmem akka ? Acuɣer i d-tserḥem i weɣyul-agi ? 	 Og nogen av dem som stod der, sa til dem: Hvad er det I gjør? løser I folen?


s wakka a ndukkel deg yiwen n liman akk-d yiwet n tmusni ɣef wayen yeɛnan Mmi-s n Sidi Ṛebbi, alamma nuɣal d imeqqranen di liman, imiren s tdukli-nneɣ a naweḍ ɣer lekmal yellan di Lmasiḥ. 	 inntil vi alle når frem til enhet i tro på Guds Sønn og i kjennskap til ham, til manns modenhet, til aldersmålet for Kristi fylde,


Mi t-tezzenzeḍ, idrimen-nni daɣen d ayla-k ! Amek armi i teṣṣawḍed aț-țxeḍmeḍ yiwet lḥaǧa am tagi ? Ihi mačči i yemdanen iwumi teskadbeḍ, lameɛna i Sidi Ṛebbi ! 	 Var den ikke din så lenge du hadde den, og var den ikke i din makt da den blev solgt? Hvorfor har du satt dig denne gjerning fore i ditt hjerte? Du har ikke løiet for mennesker, men for Gud.


Mi gesla i imeslayen-agi, yiwen seg inebgawen inṭeq-ed yenna i Sidna Ɛisa : Amasseɛd n win ara yeččen tiremt di tgelda n yigenwan! 	 Da en av dem som satt med til bords, hørte dette, sa han til ham: Salig er den som får sitte til bords i Guds rike.


walaɣ Sidna Ɛisa yenna-yi-d : Ffeɣ s lemɣawla si temdint n Lquds, axaṭer ur qebblen ara ayen s wayes ara tcehdeḍ fell-i. 	 og jeg så ham, og jeg hørte ham si til mig: Skynd dig og gå i hast ut av Jerusalem! for de kommer ikke til å ta imot ditt vidnesbyrd om mig.


Azekka-nni iwala sin yergazen n wat Isṛail țnaɣen wway gar-asen, iger iman-is, yeɛṛed a ten-ifru, yenna-yasen : Eɛni mačči d atmaten i tellam ? Acimi i tețțnaɣem wway gar-awen ? 	 Den næste dag kom han til dem mens de trettet, og han formante dem til å holde fred, han sa: I menn! I er brødre; hvorfor gjør I hverandre urett?


Meɛna kunwi teqqaṛem : win yefkan d lweɛda i Ṛebbi ayen s wacu i glaq ad iɛiwen imawlan-is, 	 men I sier: Den som sier til far eller mor: Det du skulde hatt til hjelp av mig, det gir jeg til templet - han skylder ikke å hedre sin far eller sin mor.


Sidi Ṛebbi iceggeɛ-ed amdan iwakken a d-yessiweḍ ccariɛa i wiyaḍ, meɛna ur iḥwaǧ ara amdan iwakken ad isbedd leɛqed yid-sen. 	 men en mellemmann er ikke bare for én; men Gud er én.


Eɛni ur teɣṛim ara awal-agi n tira iqedsen ? Adɣaɣ i ḍeggṛen wid ibennun, d nețța i guɣalen d azṛu alemmas yeṭṭfen lebni. 	 Og har I ikke lest dette sted i Skriften: Den sten som bygningsmennene forkastet, den er blitt hjørnesten;


Aɛessas n wemṛaḥ ileddi tawwurt i umeksa, ulli sellent i ṣṣut-is, issawal-asent s yismawen-nsent, yessufuɣ-itent ɣer beṛṛa. 	 For ham lukker dørvokteren op, og fårene hører hans røst, og han kaller sine får ved navn og fører dem ut.


S tideț acḥal meqqṛet lbaḍna n Lmasiḥ yellan d sebba n liman-nneɣ : win akken i d-yusan s ṣṣifa n wemdan, i ɣef d-icehhed Ṛṛuḥ iqedsen, tɛeǧǧbent deg-s lmalayekkat, yețwabecceṛ i leǧnas, umnen yis di ddunit meṛṛa, yețwarfed s tmanegt tameqqrant ɣer igenwan. 	 Og som enhver må bekjenne, stor er den gudsfryktens hemmelighet: Han som blev åpenbaret i kjød, rettferdiggjort i ånd, sett av engler, forkynt iblandt folkeslag, trodd i verden, optatt i herlighet.


mačči seg wemdan i d-lulen, mačči s lebɣi n tnefsit neɣ s lebɣi n wemdan, lameɛna d Ṛebbi i sen-yefkan tudert tajdiṭ. 	 og de er født ikke av blod, heller ikke av kjøds vilje, heller ikke av manns vilje, men av Gud.


S wakka Sidi Ṛebbi yeẓra amek ara isellek di teswiɛin iweɛṛen imdanen i gțeklen fell-as ; ma d imcumen a ten-yerr ɣer rrif i lɛiqab i d-iteddun ass n lḥisab. 	 så sant vet Herren å utfri de gudfryktige av fristelser, men å holde de urettferdige i varetekt med straff til dommens dag,


Aṭas deg-sen qqaṛen : Argaz-agi yezdeɣ-it lǧen, yedderwec, acuɣeṛ i s-tesmeḥsisem ? 	 og mange av dem sa: Han er besatt og gal; hvorfor hører I på ham?


axaṭer am lebṛaq m'ara yewwet seg yixef n igenni ɣer wayeḍ, akken ara yili Mmi-s n bunadem ass n tuɣalin-is. 	 For likesom lynet, når det lyner, skinner fra himmelbryn til himmelbryn, således skal Menneskesønnen være på sin dag.


Mi ɛeddan sin wussan, tella-d tmeɣṛa di tmurt n Jlili di taddart Kana, tella dinna yemma-s n Sidna Ɛisa. 	 Og på den tredje dag var det et bryllup i Kana i Galilea, og Jesu mor var der;


Ay atmaten, tlemdem s ɣuṛ-nneɣ amek ara teddum iwakken aț-țɛeǧbem i Sidi Ṛebbi ; a kkun nenhu s yisem n Sidna Ɛisa Lmasiḥ kemmlet ɣer zdat iwakken aț țimɣuṛem. 	 For øvrig altså, brødre, ber og formaner vi eder i den Herre Jesus at likesom I har lært av oss hvorledes I bør vandre og tekkes Gud, således som I også gjør, så må I enn mere gjøre fremgang deri.


Tella dinna yiwet n tmeṭṭut ihelken, tnac iseggasen nețțat tessaq d idammen. Texṣeṛ ayen akk i tesɛa ɣer ṭṭebba, yiwen ur ț-isseḥla. 	 og en kvinne som hadde hatt blodsott i tolv år og hadde kostet på læger alt det hun skulde leve av, og ikke kunnet bli helbredet av nogen,


Mi yi-beḥten, bɣan ad iyi serrḥen axaṭer ur ufin ara deg-i sebba s wayes ara ḥekmen fell-i s lmut. 	 da de hadde forhørt mig, vilde de late mig løs, fordi det ikke var nogen døds-sak mot mig.


Seg wasmi i d-nekcem tamurt n Masidunya ur nesteɛfa, nețwaḥṛes si mkul tama : ccwal di beṛṛa, tugdi deg ulawen-nneɣ. 	 For heller ikke da vi kom til Makedonia, hadde vårt kjød nogen ro, men vi trengtes på alle måter: utenfor oss var strid, inneni oss frykt;


Akken iteddu Butṛus ad yekcem, immuger-it-id Kurnilyus ɣer tewwurt n wefrag, yeɣli ɣer idaṛṛen-is, yekna zdat-es iwakken ad isṭerḥeb yis s leqdeṛ ameqqran. 	 Da nu Peter trådte inn, gikk Kornelius ham i møte og falt ned for hans føtter og tilbad ham.


Sidna Ɛisa yenna-yas : Hedṛeɣ ɛinani zdat lɣaci, slemdeɣ di leǧwameɛ n wat Isṛail, slemdeɣ daɣen deg wefrag n lǧameɛ iqedsen anda i gețnejmaɛ lɣaci, ur hdiṛeɣ ara s tuffra. 	 Jesus svarte ham: Jeg har talt fritt ut for alle og enhver; jeg har alltid lært i synagoger og i templet, der hvor alle jøder kommer sammen, og i lønndom har jeg intet talt.


Mačči d nețța i d mmi-s n win ineǧṛen ijegwa ? Eɛni yemma-s mačči ț-țin iwumi qqaṛen Meryem ? AAtmaten-is mačči d Yeɛqub, Yusef, Semɛun akk-d Yuda ? 	 Er ikke dette tømmermannens sønn? heter ikke hans mor Maria, og hans brødre Jakob og Josef og Simon og Judas?


Bɣan ad slemden i wiyaḍ ccariɛa n Sidi Ṛebbi, nutni s yiman-nsen ur fhimen d acu i d qqaṛen ur fhimen ayen i sselmaden. 	 idet de vil være lovlærere, enda de hverken skjønner det som de sier, eller de ting som de så selvsikkert taler om.


Kunwi ur neẓri ara d acu ara wen-yedṛun azekka ! Kunwi yecban tagut i d-ițalin tɣelli ! 	 I som ikke vet hvad som skal hende imorgen! For hvad er eders liv? I er jo en røk som viser sig en liten stund og så blir borte!


Ay atmaten ɛzizen ɣer Ṛebbi, ilaq-aɣ a nețḥemmid kull ass Sidi Ṛebbi fell-awen, axaṭer ixtaṛ-ikkun d imezwura iwakken aț-țețțusellkem s Ṛṛuḥ iqedsen i kkun-iṣeffan s liman di tideț. 	 Men vi er skyldige til å takke Gud alltid for eder, brødre, I som er elsket av Herren, fordi Gud fra først av tok eder ut til frelse ved helliggjørelse av Ånden og tro på sannheten,


Seg imiren, Yudas yețɛassa tagniț i deg ara yizmir ad izzenz Sidna Ɛisa. 	 Og fra den tid av søkte han leilighet til å forråde ham.


Ma d wid i t-iqeblen yumnen yis, widak iɛuzz-iten, uɣalen d arraw n Ṛebbi, 	 Men alle dem som tok imot ham, dem gav han rett til å bli Guds barn, dem som tror på hans navn;


M'ara yuɣal kullec ger ifassen n Lmasiḥ, imiren nețța yellan d mmi-s, ad yuɣal seddaw n lḥekma n win i s-d-yefkan kullec ; iwakken Sidi Ṛebbi ad yeḥkem ɣef kullec. 	 men når alt er ham underlagt, da skal og Sønnen selv underlegge sig ham som la alt under ham, forat Gud skal være alt i alle.


ilaq a sen-terrem tikmamin i yimawen-nsen. Skarayen lhul deg yexxamen m'ara sselmaden ayen ur nlaq ara, iwakken ad rebḥen leḥṛam. 	 Disse skal en målbinde; for de nedriver hele hus ved å føre utilbørlig lære for ussel vinnings skyld.


Imi tețțawim ddnub ɣef watmaten-nwen, tessexṛabem neyya-nsen, tdenbem ɣer Lmasiḥ. 	 Men når I således synder mot eders brødre og sårer deres skrøpelige samvittighet, da synder I mot Kristus.


Ɛaminadab, Admin, Aram, ?esṛun, Fares, Yahuda, 	 sønn av Aminadab, sønn av Ram, sønn av Hesron, sønn av Peres, sønn av Juda,


iwakken kra n win yumnen yis, ad yesɛu tudert n dayem. 	 forat hver den som tror på ham, skal ha evig liv.


Nniɣ-awen-t-id yakan : twalam yerna tugim aț-țamnem ! 	 Men jeg har sagt eder at I har sett mig og tror dog ikke.


Dɣa Sidna Ɛisa yenṭeq-ed yenna : A Baba eɛfu-yasen imi ur ẓrin ara d acu i xeddmen. Iɛsekṛiwen-nni gren tasɣaṛt ad feṛqen gar-asen llebsa-ines. 	 Men Jesus sa: Fader, forlat dem! for de vet ikke hvad de gjør. Og de delte hans klær mellem sig og kastet lodd om dem.


Nețța yerra-yasen : Win i yi-sseḥlan d nețța i yi-d yennan : « Ddem tagertilt-ik telḥuḍ. » 	 Han svarte dem: Han som gjorde mig frisk, han sa til mig: Ta din seng og gå!


Argaz-agi d țerka, iskker ccwal ger wat Isṛail n ddunit meṛṛa, d nețța i d ameqqran n tejmaɛt n inaṣariyen. 	 For vi har funnet at denne mann er en pest og en opvigler blandt alle jøder rundt om i verden og en leder for nasareernes sekt;


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Tidderɣelt-agi ur d-tekki ara si ddnub-is neɣ si ddnub n imawlan-is, lameɛna iwakken medden meṛṛa ad ẓren ayen i gezmer Ṛebbi a t-ixdem. 	 Jesus svarte: Hverken han har syndet eller hans foreldre, men det var forat Guds gjerninger skulde åpenbares på ham.


Meɛna ma yella axeddam-agi diri-t, ad yini deg ul-is : bab n wexxam iɛeṭṭel, mazal ur d-ițas ara ; 	 Men dersom den onde tjener sier i sitt hjerte: Min herre gir sig tid,


Kunwi ur nelli ara seg wegdud n wat Isṛail, iwumi qqaṛen wat Isṛail : « A wid ur neḍhiṛ » axaṭer nutni ḥesben iman-nsen ḍehṛen ɣef ddemma n ṭṭhaṛa-nni i sɛan di lɛadda-nsen, 	 Kom derfor i hu at I som fordum var hedninger i kjøttet og blev kalt uomskårne av den såkalte omskjærelse på kjøttet, den som gjøres med hånden,


Walaɣ daɣen yiwen ukersi n lḥekma ɛlayen d amellal akk-d Win yeqqimen fell-as, igenni d lqaɛa rewlen zdat-es ur sen-d-yeqqim ara wemkan. 	 Og jeg så en stor hvit trone, og ham som satt på den; og for hans åsyn vek jorden og himmelen bort, og det blev ikke funnet sted for dem.


Axaṭer ass n ḥeggu n lmegtin, irgazen ț-țlawin ur țemyezwaǧen ara, lameɛna ad ilin am lmalayekkat deg igenwan. 	 For når de står op fra de døde, da hverken tar de til ekte eller gis de til ekte, men de er som englene i himmelen.


ma yella xeddmeɣ ayen ur bɣiɣ ara ihi mačči d nekk i t-ixeddmen meɛna d ddnub-nni izedɣen deg-i. 	 Men gjør jeg det som jeg ikke vil, da er det ikke mere jeg som gjør det, men synden, som bor i mig.


Axaṭer wa yețḥiri ad yečč lqut-is, wa mazal-it yelluẓ wayeḍ yeṛwa, yeskkeṛ. 	 for idet I eter, tar hver på forhånd sin egen mat, og den ene er hungrig, og den annen er drukken.


Axaṭer a wen-iniɣ, ma yella ur tuɣem ara awal i Sidi Ṛebbi akteṛ n wakken tețțaɣem awal i yimusnawen n ccariɛa d ifariziyen, ur tkeččmem ara tagelda n igenwan. 	 For jeg sier eder: Dersom eders rettferdighet ikke overgår de skriftlærdes og fariseernes, kommer I ingenlunde inn i himlenes rike.


Mačči d lameṛ i bɣiɣ a wen-d fkeɣ ; ḥkiɣ-awen amek i zewṛen wiyaḍ, iwakken a kkun-jeṛṛbeɣ ma tesɛam leḥmala n tideț neɣ ala. 	 Dette sier jeg ikke som et bud, men ved andres iver vil jeg også prøve ektheten av eders kjærlighet.


Imezdaɣ n temdint mfaṛaqen : kra deg-sen tebɛen at Isṛail, ma d wiyaḍ ddan d ṛṛusul. 	 Og mengden i byen delte sig; nogen holdt med jødene, andre med apostlene.


Meɛna amek i guɣal yețwali tura neɣ anwa i s-d-yerran i?ri... ur neẓri ara ! Steqsit-eț nețța, d argaz i gella, izmer a d-yerr s yiman-is. 	 men hvorledes det er gått til at han nu ser, det vet vi ikke, eller hvem som har åpnet hans øine, det vet vi heller ikke; spør ham selv! han er gammel nok, han vil selv svare for sig.


Ass aneggaru n lɛid, yellan d ass yesɛan aṭas n lqima ; Sidna Ɛisa ibedden ger lɣaci iɛeggeḍ, yenna : Win iffuden a d-yas ɣuṛ-i ad isew ; win yumnen yis-i a d-yas ad isew. 	 Men på den siste, den store dag i høitiden stod Jesus og ropte ut: Om nogen tørster, han komme til mig og drikke!


ma d awal n Sidi Ṛebbi+ ițdumu i dayem+ . Awal-agi, d awal n lexbaṛ n lxiṛ i wen-d-ițțubecṛen. 	 men Herrens ord blir evindelig; og dette er det ord som er forkynt eder ved evangeliet.


Lameɛna Sidi Ṛebbi ihedden ul-iw fell-awen, țekleɣ belli ur tețxemmimem ara akken nniḍen. Lameɛna win i kkun-icewwlen, akken ibɣu yili, a t-iɛaqeb Sidi Ṛebbi. 	 Jeg har den tillit til eder i Herren at I ikke vil mene noget annet; men den som forvirrer eder, skal bære sin dom, hvem han så er.


Yella dinna yiwen umeṛkanti isem-is Zaci, d ameqqran n imekkasen n ddewla. 	 Og se, der var en mann som hette Sakkeus; han var overtolder og en rik mann.


a kkun-yawi d webrid yelhan, aț-țxedmem kra yellan d lebɣi-s. Ad yexdem deg-neɣ lebɣi-s s yisem n Ɛisa Lmasiḥ, nețța yesɛan tamanegt i dayem. Amin. 	 han gjøre eder fullt dyktige i all god gjerning, så I kan gjøre hans vilje, idet han virker i eder det som tekkes ham, ved Jesus Kristus; ham være æren i all evighet! Amen.


Ur d-usiɣ ara ad ssiwleɣ i iḥeqqiyen, usiɣ-ed ɣer yimednuben iwakken a d-uɣalen ɣer webrid. 	 jeg er ikke kommet for å kalle rettferdige, men syndere til omvendelse.


Nekk Ɛisa Lmasiḥ ceggɛeɣ-ed lmelk-iw iwakken ad ixebbeṛ tijmuyaɛ n imasiḥiyen s wayagi meṛṛa. Nekk seg iẓuṛan n ugellid Dawed, d axalaf i d-ikkan si lǧedra-ines, d itri yețfeǧǧiǧen taṣebḥit. 	 Jeg, Jesus, har sendt min engel for å vidne dette for eder om menighetene; jeg er Davids rotskudd og ætt, den klare morgenstjerne.


Yella dagi yiwen weqcic yesɛa xemsa n teḥbulin n weɣṛum n tem?in akk-d sin iselman (iḥutiwen), lameɛna d acu ara d-xedmen i wannect-agi n lɣaci ? 	 Her er en liten gutt som har fem byggbrød og to småfisker; men hvad er det til så mange?


Azekka-nni, lḥukkam, lecyux akk-d lɛulama n ccariɛa yellan di temdint n Lquds, nnejmaɛen. 	 Dagen efter skjedde det da at deres rådsherrer og eldste og skriftlærde samlet sig i Jerusalem,


Lameɛna di mkul lǧens, yal amdan i t-yețḍuɛun, ixeddmen ayen yellan d lḥeqq, iɛǧeb-as i Ṛebbi i gellan d Illu n yemdanen meṛṛa ; teslam belli iceggeɛ-ed awal-is i wat Isṛail, ibecceṛ-asen-d lehna s Ɛisa Lmasiḥ. 	 men blandt ethvert folkeslag tar han imot den som frykter ham og gjør rettferdighet.


Uliɣ, axaṭer d Sidi Ṛebbi i yi-t-id yumṛen deg uweḥḥi. Sfehmeɣ-asen lexbaṛ n lxiṛ i țbecciṛeɣ ger wid ur nelli ara n wat Isṛail ; mliɣ-asen-t weḥḥed-sen i yimeqqranen n tejmaɛt iwakken ayen xedmeɣ armi d ass-a ur ițṛuḥ ara baṭel. 	 men jeg gikk der op efter en åpenbaring. Og jeg forela dem, og særskilt dem som gjaldt mest, det evangelium som jeg forkynner iblandt hedningene, om jeg vel løp eller hadde løpet forgjeves.


Axaṭer ddnubat-is ɛeddan tilas wwḍen ɣer igenni, amek ara yețțu Sidi Ṛebbi lbaṭel i texdem. 	 For hennes synder når like til himmelen, og Gud har kommet hennes urettferdige gjerninger i hu.


Di țnaṣfa n yiḍ, Bulus d Silas deɛɛun ɣer Sidi Ṛebbi, cennun, țḥemmiden-t, imeḥbas nniḍen smeḥsisen-asen. 	 Men ved midnattstid holdt Paulus og Silas bønn og sang lovsanger til Gud, og fangene hørte på dem.


Imdanen-agi a ten-nweṣṣi s yisem n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ : ad xedmen akken ilaq iwakken a d-ḥeṛṛen aɣṛum nsen. 	 Men sådanne byder og formaner vi i den Herre Jesus Kristus at de skal arbeide i stillhet og ete sitt eget brød.


ḥadret iman-nwen ɣef wayen n diri. 	 avhold eder fra allslags ondt!


Meɛna akken kan ffɣen, bdan aberreḥ, lexbaṛ-nni yekka-d meṛṛa tamurt. 	 Men de gikk ut og utbredte ryktet om ham i hele landet deromkring.


Axaṭer sbedden yiwen uqiḍun n temlilit i deg llan sin imukan : Deg umkan amezwaru yețțusemman amkan iqedsen, yella lmeṣbeḥ akk-d ṭṭabla anda yețrusu weɣṛum yețțunefken d lweɛda. 	 For der blev laget et telt, det forreste, og i dette var både lysestaken og bordet og skuebrødene: dette kalles det Hellige.


Ur ssimɣuṛet ara iman-nwen ɣef wid i wen-d-iwekkel Sidi Ṛebbi, meɛna ilit d lemtel ara tebɛen. 	 heller ikke som de som vil herske over sine menigheter, men således at I blir mønster for hjorden;


Buṭrus yemmekta-d ayen iɛeddan, yenna i Sidna Ɛisa : A Sidi, muqel ! Tameɣṛust-nni iwumi tedɛiḍ teqquṛ ! 	 Og Peter kom det i hu og sa til ham: Rabbi! se, fikentreet som du forbannet, er visnet.


imdanen-agi ur ndimen ara ɣef tmegṛaḍ i neqqen, ɣef ssḥur ɣef tukeṛdiwin akk țecmatin i xeddmen, lameɛna țkemmilen di lecɣal-agi. 	 og de omvendte sig ikke fra sine mordgjerninger eller fra sine trolldomskunster eller fra sitt horelevnet eller fra sine tyverier.


D kunwi i d sebba n usirem d lfeṛḥ-nneɣ ɣer Sidi Ṛebbi, yis-wen ara nzuxx zdat Ssid-nneɣ Ɛisa asm'ara d-yuɣal. 	 For hvem er vel vårt håp eller vår glede eller vår hederskrans? er ikke også I det for vår Herre Jesu åsyn ved hans komme?


?ader ɣef yiman-ik d wayen i tesselmadeḍ i wiyaḍ, ma tkemmleḍ akken, d leslak ara d-tawiḍ i keččini akk-d wid i k-yesmeḥsisen. 	 Gi akt på dig selv og på læren, hold ved med det! for når du det gjør, da skal du frelse både dig selv og dem som hører dig.


nnan-asen : Init belli d inelmaden-is i d-yusan deg yiḍ, ukren lǧețța-s mi nella neṭṭes. 	 og sa: I skal si: Hans disipler kom om natten og stjal ham bort mens vi sov.


yerra-yaɣ d lmuqedmin iqeddcen ɣef Sidi Ṛebbi, Baba-s. Tamanegt tameqqrant d lḥekma i Sidna Ɛisa Lmasiḥ i dayem ! Amin ! 	 og som har gjort oss til et kongerike, til prester for Gud og sin Fader, ham tilhører æren og styrken i all evighet. Amen.


Neẓra belli Sidi Ṛebbi issufuɣ ɣer lxiṛ ayen akk i d-ideṛṛun d wid i t-iḥemmlen, wid yextaṛ s lebɣi-ines. 	 Og vi vet at alle ting tjener dem til gode som elsker Gud, dem som efter hans råd er kalt.


ssufɣet akkin argaz am wagi, sellmet-eț i tezmert n Cciṭan ad issenger lǧețța-s iwakken ṛṛuḥ-is ad ițwasellek ass n tuɣalin n Ssid-nneɣ Ɛisa. 	 overgis til Satan til kjødets ødeleggelse, forat hans ånd kan bli frelst på den Herre Jesu dag.


Llan daɣen leǧnun i d-ițeffɣen seg waṭas n yemdanen, țɛeggiḍen qqaṛen : « Kečč d Mmi-s n Ṛebbi ! » Lameɛna Sidna Ɛisa ițɛeggiḍ fell- asen, ur ten-ițțaga ara a d-hedṛen, axaṭer nutni ẓran d nețța i d Lmasiḥ. 	 Også onde ånder fór ut av mange, og de ropte: Du er Guds Sønn! Og han truet dem og tillot dem ikke å tale, fordi de visste at han var Messias.


Bulus ijmeɛ-ed kra n yesɣaṛen a ten-iger ɣer tmes, si leḥmu-nni n tmes yeffeɣ-ed yiwen n wezrem yenṭed deg ufus-is. 	 Men da Paulus sanket sammen en hop tørre kvister og kastet dem på ilden, krøp en orm ut på grunn av heten og bet sig fast i hans hånd.


Sidna Ɛisa yerna yenna-yasen : Nniɣ-awen-d d nekk ! Ma d nekk i ɣef tețnadim, ǧǧet widak-agi ad ṛuḥen. 	 Jesus svarte: Jeg sa eder jo at det er mig. Er det da mig I leter efter, så la disse gå!


Wid yellan d aklan yumnen s Lmasiḥ ilaq ad ẓren belli imɛellmen-nsen uklalen leqdeṛ, iwakken ur ițwargam f+ ara yisem n Sidi Ṛebbi, ur kkaten ara medden deg wayen i nesselmad. 	 Så mange som er træler under åket, skal akte sine herrer all ære verd, forat Guds navn og læren ikke skal bli spottet.


Mi lliɣ di temdint n Lquds, ccetkan fell-as imeqqranen n lmuqedmin d lɛuqal n wat Isṛail ; ssutren-iyi-d ad ḥekmeɣ fell-as. 	 da jeg kom til Jerusalem, førte yppersteprestene og jødenes eldste klage imot ham og bad om straff over ham.


Win ur neqbil ara ayen i d-nenna di tebṛaț-agi, jebdet iman-nwen fell-as, ur țeddut ara yid-es iwakken ad inneḥcam, ad issetḥi. 	 Men dersom nogen ikke lyder vårt ord her i brevet, da merk eder ham; ha ingen omgang med ham, forat han må gå i sig selv,


Imiren sliɣ i yiwen ṣṣut eɛlayen deg igenni, d ṣṣut n luluf n yemdanen, qqaṛen : Halliluya lḥemd i Ṛebbi ! Leslak, tamanegt ț-țezmert i Sidi Ṛebbi Illu-nneɣ, 	 Derefter hørte jeg likesom en sterk lyd av en stor skare i himmelen, som sa: Halleluja! Frelsen og æren og makten tilhører vår Gud!


Imiren kan irfed-iyi Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi. Walaɣ yiwen ukersi n lḥekma deg igenni, Win yeqqimen fell-as, yețfeǧǧiǧ am iɛeqcan ɣlayen iwumi qqaṛen azṛu n jasb akk-d sardwan. Tislit n wanẓar tezzi-yas-d i ukersi-nni n lḥekma tețfeǧǧiǧ am tizegzewt n wezṛu n zemṛud. 	 Straks var jeg bortrykket i ånden, og se, en trone var satt i himmelen, og det satt en på tronen.


axaṭer leǧnun țeffɣen s leɛyaḍ seg waṭas n yemdanen ițțumelken, aṭas daɣen n iquḍaṛen akk-d wid ikerfen i geḥlan. 	 For det var mange som hadde urene ånder, og de fór ut av dem med høie skrik, og mange verkbrudne og vanføre blev helbredet.


Nukni neḍmeɛ d nețța ara isellken wat Isṛail ; ass-agi d ass wis tlata segmi yedṛa wannect-a. 	 Men vi håpet at han var den som skulde forløse Israel. Og dog - med alt dette er det idag den tredje dag siden dette skjedde.


iqqaṛ-asen : Ɣuṛ-wat aț-țessufɣem lexbaṛ ! 	 Og han bød dem strengt at de ikke skulde gjøre ham kjent,


axaṭer Sidna Ɛisa i gṣeffun si ddnub akk-d wid i gețwaṣeffan, yiwen i ten-id-ifkan. Daymi ur yessetḥa ara yis-sen, isemma-yasen « atmaten-is » 	 For både den som helliggjør, og de som helliggjøres, er alle av en; derfor skammer han sig ikke ved å kalle dem brødre,


Yiwen yiḍ mi ṭṭsen akk medden, yusa-d weɛdaw-is izreɛ aẓekkun ger yirden, imiren iṛuḥ. 	 men mens folkene sov, kom hans fiende og sådde ugress blandt hveten, og gikk så bort.


Sidna Ɛisa yesseḥla aṭas n imuḍan i ghelken yal aṭan ; yessufeɣ aṭas n iṛuḥaniyen yerna ur ten-yețțaǧa ara a d-mmeslayen, axaṭer nutni ẓran d acu-t. 	 Og han helbredet mange som hadde ondt av forskjellige sykdommer, og drev ut mange onde ånder, og han tillot ikke de onde ånder å tale, fordi de kjente ham.


Lameɛna imi d nnbi i gella, yeẓra belli Sidi Ṛebbi ad iṭṭef di lemɛahda i s-d-yefka mi s-d-yenna : D yiwen si tarwa-k ara sbeddeɣ d agellid deg wemkan-ik. 	 da han nu var en profet og visste at Gud med en ed hadde tilsvoret ham at av hans lends frukt vilde han sette en på hans trone,


Nekk d ameksa n ṣṣeḥ, ssneɣ ulli-inu nutenti ssnent-iyi, 	 Jeg er den gode hyrde, og jeg kjenner mine og kjennes av mine,


Yis i nḥemmed Sidi Ṛebbi baba tneɣ, yis daɣen i nenneɛɛel imdanen i d-ixleq Sidi Ṛebbi ɣer ccbiha-s. 	 Med den velsigner vi Herren og Faderen, og med den forbanner vi menneskene, som er skapt efter Guds billede.


Lameɛna Bulus yenna : Ɣer ccṛeɛ n Qayṣer i beddeɣ, ɣuṛ-es ara țțucaṛɛeɣ. Ur xdimeɣ ula d acemma i gḍuṛṛen at Isṛail, akken teẓriḍ kečč s yiman-ik. 	 Da sa Paulus: Jeg står for keiserens domstol, og der er det min rett å dømmes. Mot jødene har jeg ingen urett gjort, som også du godt vet.


Di ccariɛa i d-yefka Sidi Ṛebbi i Sidna Musa, d wagi i d lameṛ amezwaru yesɛan lemɛahda : 	 Hedre din far og din mor - dette er det første bud med løfte -


Buṭrus yefka-yas afus-is iskker-iț-id, dɣa issawel i inelmaden nni akk-d tuǧǧal, ufan-ț-id tedder. 	 Og han rakte henne hånden og reiste henne op; og han kalte de hellige og enkene inn og stilte henne levende frem for dem.


Kra n win yessaramen deg-s ad yeṣfu akken yeṣfa Lmasiḥ. 	 Og hver den som har dette håp til ham, han renser sig selv, likesom han er ren.


Ay imɛellmen ddut s lḥeqq, ur xeddmet ara lxilaf ger iqeddacen nwen, axaṭer teẓram belli ula d kunwi tesɛam amɛellem deg igenwan. 	 I herrer! gjør imot eders tjenere det som rett og rimelig er, for I vet at også I har en herre i himlene!


Tafat-agi ț-țafat n tideț, tusa-d ɣer ddunit iwakken aț-țecṛeq ɣef yal amdan. 	 Det sanne lys, som oplyser hvert menneske, var i ferd med å komme til verden.


D ayen yeɛnan kan lɛaddat n ccariɛa ɣef wučči ț-țissit akk-d luḍu ; lɛaddat-agi llant-ed d lemtel kan armi d asmi yerra Sidi Ṛebbi kullec d ajdid. 	 som dog ikke makter å gjøre den fullkommen efter samvittigheten som tjener Gud, men som bare, sammen med mat og drikke og alle slags tvetninger, er kjødelige forskrifter, pålagt inntil tiden kom til å sette alt i rette skikk.


Ma yella tɛacem s lebɣi n ṭṭbiɛa nwen atan aț-țemtem, lameɛna ma tɣelbem lebɣi n ṭṭbiɛa-nwen s Ṛṛuḥ iqedsen, aț-țidirem. 	 for dersom I lever efter kjødet, da skal I dø; men dersom I døder legemets gjerninger ved Ånden, da skal I leve.


Yal tira iqedsen s ɣuṛ Ṛebbi i d-tekka yerna twulem i uselmed, i usefhem, i nehhu akk-d țṛebga deg webrid n lḥeqq, 	 Den hele Skrift er innblest av Gud av Gud og nyttig til lærdom, til overbevisning, til rettledning, til optuktelse i rettferdighet,


Ur tețneḥcamem ara ! Eɛni ulac ula d yiwen n wergaz ifehmen gar awen, i gzemren ad ifru timsalin ger watmaten ? 	 Til skam for eder sier jeg det. Så finnes det da ikke nogen vis mann iblandt eder, ikke en eneste én, som kan skille tretten for sin bror?


Kra n imusnawen n ccariɛa neṭqen-d nnan-as : A Sidi, d awal n lɛali i d-tenniḍ. 	 Da svarte nogen av de skriftlærde og sa: Mester! du taler vel.


Iṭij ad yuɣal d ṭṭlam, aggur ad yuɣal am idammen uqbel a d-yas wass n Sidi Ṛebbi ; ass-nni d ass ameqqran, yeččuṛen d lɛaḍima. 	 solen skal bli til mørke og månen til blod, før Herrens dag kommer, den store og herlige.


Yiwen ur yuli ɣer igenwan anagar Mmi-s n bunadem i d-iṣubben seg igenwan. 	 Og dog er ingen steget op til himmelen uten han som er steget ned fra himmelen, Menneskesønnen, som er i himmelen.


Yiwen wass, mi gella itețț yid-sen, yefka-yasen lameṛ-agi : Ur țeffɣet ara si temdint n Lquds, lameɛna eṛǧut lemɛahda n Baba Ṛebbi, tin akken i wen-d nniɣ ; 	 Og da han var sammen med dem, bød han dem at de ikke skulde vike fra Jerusalem, men bie på det som Faderen hadde lovt, som I, sa han, har hørt om av mig;


axaṭer imenɣi-nneɣ mačči akk d yemdanen i gella, lameɛna nețnaɣ ț-țgeldiwin akk-d tnezmarin n ṭṭlam iḥekmen di ddunit-agi, akk-d leṛwaḥ imcumen yellan deg igenwan. 	 for vi har ikke kamp mot blod og kjød, men mot makter, mot myndigheter, mot verdens herrer i dette mørke, mot ondskapens ånde-hær i himmelrummet.


Ass n ḥeggu n lmegtin, anwa ara ț-yesɛun ț-țameṭṭut-is imi ț-uɣen yiwen yiwen di sebɛa yid-sen ? 	 Hvem iblandt dem skal nu få kvinnen til hustru i opstandelsen? for alle syv har jo hatt henne til hustru.


Ay atmaten, imi uzzlen idammen n Ɛisa Lmasiḥ fell-aneɣ, nețkel a nekcem ɣer wemkan iqedsen, 	 Da vi altså, brødre, i Jesu blod har frimodighet til å gå inn i helligdommen,


Ihi ulac win yețɛicin i yiman-is, ulac daɣen win yemmuten i yiman-is. 	 For ingen av oss lever for sig selv, og ingen dør for sig selv;


Amdan yezmer ad iḥeṛṛeb yal ṣṣenf n lewḥuc : ama d wid iteddun ɣef ṛebɛa iḍaṛṛen, ama d ifṛax, ama d izerman ama d lewḥuc n lebḥeṛ yerna ț-țideț iɣleb-iten meṛṛa. 	 For all natur, både i dyr og i fugler, både i ormer og i sjødyr, temmes og er blitt temmet av den menneskelige natur;


Asmi nella yid-wen nenna-yawen yakan belli a d-yas wass i deg ara nețwaqehheṛ. Atan tura twalam belli d ayen ideṛṛun. 	 for da vi var hos eder, sa vi eder også forut at vi vilde komme til å lide trengsel, som det også gikk, og som I vet.


a ten-tbeddleḍ a m akken tețwabeddal llebsa, a ten-tețleḍ am ubeṛnus, ma d kečč ur tețbeddileḍ ar a, ussan-ik ur țfakan ara . 	 og som en kåpe skal du rulle dem sammen, og de skal omskiftes; men du er den samme, og dine år skal ikke få ende.


akken daɣen ara sen-d tețțunefk ula i nutni i t-iɛuṣan tura, ṛṛeḥma i wen-d-ițțunefken i kunwi. 	 så har også disse nu vært ulydige, forat de også skal få miskunn ved den miskunn som er blitt eder til del;


Mi slan watmaten s wannect-agi, srewlen-t ɣer temdint n Qiṣarya iwakken ad iṛuḥ syenna ɣer temdint n Sars. 	 men da brødrene fikk det å vite, førte de ham ned til Cesarea, og sendte ham derfra til Tarsus.


Lɣaci meṛṛa xelɛen, wa yeqqaṛ i wa : D acu-t wayagi ? D acu-t uselmed-agi ajdid yesɛan lhiba ? Argaz-agi yeḥkem ula ɣef yiṛuḥaniyen yerna țțaɣen-as awal ! 	 Og de blev alle forferdet, så de spurte hverandre: Hvad er dette? En ny lære! Med myndighet byder han endog de urene ånder, og de er ham lydige!


Uriɣ-ak-n tabṛaț-agi imi țekleɣ ad iyi-taɣeḍ awal, yerna ẓriɣ aț-țxedmeḍ nnig wayen i k-n-ssutreɣ. 	 I tillit til din lydighet skriver jeg til dig, viss på at du vil gjøre endog mere enn jeg sier.


Igenni d lqaɛa ad fnun ma d imeslayen-iw ur fennun ara. 	 Himmel og jord skal forgå, men mine ord skal ingenlunde forgå.


Lmelk-nni yeddem-ed timbexxeṛt nni n ddheb, yeččuṛ-iț-id ț-țirgin iṛeqqen yellan ɣef wudekkan-nni n ddheb, ideggeṛ-iț ɣer ddunit ; tebṛeq, terɛeḍ, sliɣ i tuɣac, tezlez lqaɛa. 	 Og engelen tok røkelsekaret og fylte det med ild fra alteret og kastet det på jorden; og det kom tordener og røster og lyn og jordskjelv.


imi nemmut akk-d Lmasiḥ, numen daɣen belli a nidir yid-es. 	 Men er vi død med Kristus, da tror vi at vi også skal leve med ham,


Mi gekker Bulus ad ihdeṛ, inṭeq Galyun yenna i wat Isṛail : Lemmer d lbaṭel neɣ d ayen n diri i gexdem, zemreɣ a wen ḥesseɣ am akken yella di lqanun ay at Isṛail ; 	 Da nu Paulus skulde til å oplate munnen, sa Gallio til jødene: Var det nogen misgjerning eller slem udåd, I jøder, da hadde jeg hatt god grunn til å høre tålmodig på eder;


Mi gewweḍ ɣer Semɛun Buṭrus yenna-yas-d : A Sidi d kečč ara yi-ssirden iḍaṛṛen ? 	 Han kommer da til Simon Peter, og han sier til ham: Herre! vasker du mine føtter?


Ur țțarat ara țțaṛ, ur țarrat ara rregmat i wid i kkun-iregmen ; meɛna ddɛut s lxiṛ i wiyaḍ axaṭer d annect-agi i gețṛaǧu deg-wen Sidi Ṛebbi, iwakken aț-țweṛtem lbaṛaka-ines. 	 så I ikke gjengjelder ondt med ondt eller skjellsord med skjellsord, men tvert imot velsigner; for dertil blev I kalt, at I skal arve velsignelse.


Bilaṭus isteqsa-t s imeslayen-agi : D kečč i d agellid n wat Isṛail ? Sidna Ɛisa yerra-yas : Tenniḍ-t-id. 	 Da spurte Pilatus ham: Er du jødenes konge? Han svarte ham: Du sier det.


A wen-d-iniɣ tideț, a t iwekkel ɣef wayen akk yesɛa. 	 Sannelig sier jeg eder: Han skal sette ham over alt det han eier.


Akken i d-iqeṛṛeb weqcic-nni, aṛuḥani isseglallez-it di lqaɛa armi i d-țeffɣent tkufta seg yimi-s. Sidna Ɛisa yefka lameṛ i uṛuḥani-nni iwakken a t-iffeɣ. Aqcic-nni yeḥla, Sidna Ɛisa yerra-t i baba-s. 	 Ennu mens han var på veien til ham, rev og slet den onde ånd i ham; men Jesus truet den urene ånd og helbredet gutten og gav ham tilbake til hans far.


Walaɣ daɣen mi gcerreg Izimer nni ṭṭabeɛ wis sețța ; tewwet zzelzla tameqqrant di lqaɛa, iṭij yuɣal d aberkan ; agur yuɣal am idammen, 	 Og jeg så da det åpnet det sjette segl, og se, det blev et stort jordskjelv, og solen blev sort som en hårsekk, og hele månen blev som blod,


A wid yextaṛ Sidi Ṛebbi, a wid i d-iceggeɛ ad beccṛen awal-is, a lenbiya, ay igenwan, ilit di lfeṛḥ ɣef wayen yedṛan yid-es, axaṭer Sidi Ṛebbi iɛuqeb-iț ɣef wayen i wen texdem. 	 Fryd dig over den, du himmel, og I hellige, og I apostler og profeter, fordi Gud har holdt dom over den for eder!


yeffeɣ si tmurt n at Yahuda. Iwakken ad yuɣal ɣer tmurt n Jlili, 	 da forlot han Judea og drog atter bort til Galilea.


Aql-i nniɣ-awen : Ilyas yusa-d, xedmen deg-s akken bɣan, am akken yețwakteb fell-as di tira iqedsen. 	 Men jeg sier eder at Elias er kommet, og de gjorde med ham alt det de vilde, som skrevet er om ham.


Yazun isṭerḥeb yis-sen. Xulfen lumuṛ n Qayṣer, qqaṛen belli yella ugellid nniḍen ițusemman Ɛisa. 	 og Jason har tatt imot dem; og alle disse gjør stikk imot keiserens bud og sier at en annen, en som heter Jesus, er konge.


Ṛṛuḥ iqedsen issefhem-aɣ-d belli ulac abrid ɣer wemkan iqedsen nezzeh skud mazal aqiḍun n temlilit. 	 idet den Hellige Ånd herved gir dette til kjenne at veien til helligdommen ennu ikke er åpenbaret så lenge det forreste telt ennu står,


Axaṭer ccariɛa teqqaṛ-ed kullec ad yeṣfu s idammen, ulac leɛfu mbla tazzla n idammen. 	 Og næsten alt blir efter loven renset med blod, og uten blod blir utgydt, skjer ikke forlatelse.


Atah wamek i d-isban Sidi Ṛebbi belli iḥemmel-aɣ : Sidi Ṛebbi iceggeɛ-ed Mmi-s awḥid ɣer ddunit iwakken yis a nesɛu tudert. 	 Ved dette er Guds kjærlighet åpenbaret iblandt oss at Gud har sendt sin Sønn, den enbårne, til verden, forat vi skal leve ved ham.


Acuɣeṛ ihi ur as-tsumḥeḍ ara i wemdakkel-ik akken i k-sumḥeɣ nekkini ? » 	 burde ikke også du forbarme dig over din medtjener, likesom jeg forbarmet mig over dig?


Sidna Ɛisa yenna i ?uma : Awi-d aḍad-ik atnan ifassen-iw, qeṛṛeb-ed afus-ik tserseḍ-t ɣef yidis-iw. Ur jehhel ara, amen ! 	 Derefter sier han til Tomas: Rekk din finger hit, og se mine hender, og rekk din hånd hit og stikk den i min side, og vær ikke vantro, men troende!


nnan : D acu ara nexdem s yemdanen agi ? Imezdaɣ n temdint n Lquds akk wwin-d s lexbaṛ belli xedmen lbeṛhan yerna ț-țideț ur nezmir ara a nenkeṛ ayagi. 	 Hvad skal vi gjøre med disse mennesker? for at et vitterlig tegn er gjort ved dem, det er åpenbart for alle som bor i Jerusalem, og det kan vi ikke nekte.


Urɛad d-tfuk ameslay tmuqel ɣer deffir, twala Sidna Ɛisa ibedd-ed, lameɛna ur teɛqil ara belli d nețța. 	 Da hun hadde sagt dette, vendte hun sig om og så Jesus stå der; og hun visste ikke at det var Jesus.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Eyyaw a nṛuḥet ɣer tudrin iqeṛben axaṭer ilaq ad beccṛeɣ daɣen dinna. ?ef wannect-agi i d-usiɣ. 	 Og han sa til dem: La oss gå annensteds, til småbyene heromkring, forat jeg kan forkynne ordet også der! for derfor er jeg gått ut.


?unnet ɣef wid yețcukkun sfehmetțen 	 Og nogen skal I tale til rette fordi de tviler,


Nnan-as : Acuɣeṛ ihi Sidna Musa yeǧǧa yaɣ-d lqanun belli m'ara yebru wergaz i tmeṭṭut-is, a s-yefk lkaɣeḍ n berru ? 	 De sa til ham: Hvorfor bød da Moses å gi hustruen skilsmissebrev og skille sig fra henne?


aț-țwalim tazmert-is tameqqrant i ɣ-d-ibeggen i nukni s wid yumnen yis. 	 og hvor overvettes stor hans makt er for oss som tror, efter virksomheten av hans veldige kraft,


Sidna Ɛisa yerra-yas : Yella yiwen i yi-d-innulen axaṭer ḥusseɣ i kra n tezmert teffeɣ seg-i. 	 Men Jesus sa: Det var nogen som rørte ved mig; for jeg kjente at en kraft gikk ut fra mig.


Imeqqranen n wat Isṛail nnan-as : Ur d-neṭṭif ula d yiwet n tebṛaț si tmurt n Yahuda ɣef wayen yeɛnan tamsalt-ik, ula d yiwen seg watmaten ur d-yusi ad iccetki neɣ a ɣ-d-yini ayen n diri fell-ak. 	 De sa da til ham: Hverken har vi fått noget brev om dig fra Judea, heller ikke er nogen av brødrene kommet og har meldt eller sagt noget ondt om dig.


Dɣa walaɣ lmegtin bedden zdat ukersi-nni n lḥekma am umeqqran am umeẓyan, ldint tektabin, teldi daɣen tektabt nniḍen yellan ț-țaktabt n tudert. Lmegtin țțuḥasben mkul yiwen ɣef leḥsab n wayen yexdem d wayen yuran di tektabin-agi. 	 Og jeg så de døde, små og store, stå for Gud, og bøker blev åpnet; og en annen bok blev åpnet, som er livsens bok; og de døde blev dømt efter det som var skrevet i bøkene, efter sine gjerninger.


Uɣalet-ed ɣer leɛqel nwen, xḍut i yir abrid ; axaṭer kra deg-wen țeddun am akken ur ssinen ara Ṛebbi ; ayagi nniɣ-t-id iwakken aț-țenneḥcamem. 	 Våkn op for alvor og synd ikke! for somme har ikke kjennskap til Gud; til skam for eder sier jeg det.


Iwala ṛwan lḥif mi kkaten imeqdafen, axaṭer aḍu yețțara-ten ɣer deffir. Mi qṛib ad yali wass iṛuḥ ɣuṛ-sen, iteddu ɣef waman, yebɣa a sen-iɛeddi. 	 Og da han så at de var i nød mens de rodde - for vinden var imot - kom han til dem ved den fjerde nattevakt, vandrende på sjøen, og han vilde gå forbi dem.


axaṭer sliɣ ɣef liman-ik meqṛen di Sidna Ɛisa Lmasiḥ akk-d leḥmala i tesɛiḍ ɣer yemqedsen meṛṛa. 	 da jeg hører om din kjærlighet og den tro som du har til den Herre Jesus og til alle de hellige,


M'ara bdunt fessunt, teẓram qṛib a d-yaweḍ unebdu. 	 Så snart de springer ut og I ser det, da vet I av eder selv at nu er sommeren nær.


Aṭas i gețɛeggiḍen fell-as iwakken ad issusem, meɛna nețța yețsuɣu akteṛ yeqqaṛ : A mmi-s n Sidna Dawed, ḥunn fell-i ! 	 Og mange truet ham at han skulde tie; men han ropte enda meget mere: Du Davids sønn! miskunn dig over mig!


Sidna Ɛisa yenna : A Semɛun sel-iyi-d ! Cciṭan yessuter a kkun-isserwet am yirden, 	 Simon! Simon! se, Satan krevde å få eder i sin vold for å sikte eder som hvete;


D kunwi i d lmelḥ n ddunit, lameɛna ma tṛuḥ-as lbenna i lmelḥ, s wacu ara s-ț-id-nerr ? Yelha kan ma nḍeggeṛ-it ɣer beṛṛa a t-rekkḍen yemdanen. 	 I er jordens salt; men når saltet mister sin kraft, hvad skal det så saltes med? Det duer ikke lenger til noget, uten til å kastes ut og tredes ned av menneskene.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : D Nekk i d aɣṛum yețțaken tudert. Win i d-yusan ɣuṛ-i ur yețțuɣal ara ad illaẓ, win yumnen yis-i ur yețțuɣal ara ad iffad. 	 Jesus sa til dem: Jeg er livsens brød; den som kommer til mig, skal ikke hungre, og den som tror på mig, skal aldri nogensinne tørste.


Nikudem yellan d yiwen seg-sen, win akken i gṛuḥen deg iḍ ɣer Sidna Ɛisa, yenna-yasen : 	 Nikodemus, han som før engang var kommet til ham, og som var en av dem, sier til dem:


Ɣef ḥeggu n Lmasiḥ i d-icar mi d-yenna lehduṛ-agi ; axaṭer ț-țideț, ur t-yeǧǧi di laxeṛt, ur t-yeǧǧi ad yerku.+ 	 så var det om Messias' opstandelse han fremsynt talte det ord at han ikke blev forlatt i dødsriket, ei heller så hans kjød tilintetgjørelse.


Mi ț-tufa aț-țessiwel i tmeddukal-is ț-țǧiratin-is a sent-tini : ufiɣ tawizeț-nni i yi-ṛuḥen ! Feṛḥemt yid-i ! 	 Og når hun har funnet den, kaller hun sine venninner og grannekvinner sammen og sier: Gled eder med mig, for jeg har funnet sølvpenningen som jeg hadde mistet!


isellek-aɣ mačči axaṭer d iḥeqqiyen i nella meɛna isellek-aɣ s ṛṛeḥma-s tameqqrant ; yessared-aɣ si ddnub-nneɣ s tezmert n Ṛṛuḥ iqedsen iwakken a d-nlal d ijdiden ; 	 frelste han oss, ikke for rettferdige gjerningers skyld som vi hadde gjort, men efter sin miskunn, ved badet til gjenfødelse og fornyelse ved den Hellige Ånd,


Mi sen-slan, ikcem-iten wurrif d ameqqran armi bɣan a ten-nɣen. 	 Da de hørte dette, skar det dem i hjertet, og de la råd op om å slå dem ihjel.


Ɛecṛa wacciwen nni i twalaḍ, țmettilen-d ɛecṛa igelliden urɛad nesɛi lḥekma, lameɛna a d-yas lweqt i deg ara ḥekmen azal n ssaɛa akk-d lweḥc. 	 Og de ti horn som du så, er ti konger som ennu ikke har fått rike, men de får makt som konger én time sammen med dyret.


Ma yella yiwen deg-wen yehlek, ad issiwel i imeqqranen n tejmaɛt, ad dɛun ɣer Ṛebbi fell-as, ad dehnen aqeṛṛuy-is s zzit s yisem n Sidi Ṛebbi ; 	 Er nogen iblandt eder syk, han kalle til sig menighetens eldste, og de skal bede over ham og salve ham med olje i Herrens navn,


Ass n lḥedd, ṣṣbeḥ zik qbel ad yali wass, Meryem tamagdalit tṛuḥ ɣer u?ekka. Twala azṛu-nni iqeflen imi n u?ekka yețwakkes. 	 Men på den første dag i uken kom Maria Magdalena tidlig til graven, mens det ennu var mørkt, og hun så at stenen var tatt bort fra graven.


Ma yella ulac daɣen laman deg-wen ɣef wayen i wen-iwekkel walebɛaḍ, amek ara wen-d-yefk Sidi Ṛebbi ayen i wen-ihegga i kunwi ? 	 Og dersom I ikke har vært tro i det som hører andre til, hvem vil da gi eder noget til eget eie?


Imi ur fhimen ara belli ɣef Baba Ṛebbi i sen-d-iheddeṛ, 	 De skjønte ikke at det var om Faderen han talte til dem.


Win i wumi i d-yețțunefk ad ihḍeṛ, ilaq ad ihḍeṛ s imeslayen i s-d-ițțasen s ɣuṛ Sidi Ṛebbi. Akken daɣen ma yella wayeḍ ițțunefk-as-ed ad iqdec, ad iqdec ɣef wiyaḍ s tezmert i s-d-ifka Sidi Ṛebbi. Iwakken di yal ccɣel, ad ițwaḥmed Sidi Ṛebbi s yisem n Ɛisa Lmasiḥ, bab n tezmert ț-țmanegt si lǧil ɣer lǧil. Amin ! 	 om nogen taler, han tale som Guds ord; om nogen tjener i menigheten, han tjene som av den kraft Gud gir, forat Gud må æres i alle ting ved Jesus Kristus, han som æren og makten tilhører i all evighet. Amen.


Mi lliɣ di temdint n Jafa, lliɣ deɛɛuɣ ɣer Sidi Ṛebbi ; taswiɛt kan, iṛuḥ leɛqel-iw, iweḥḥa-yi-d Sidi Ṛebbi , walaɣ taẓeṛbit tameqqrant tcudd si ṛebɛa n tɣemmaṛ, tețṣubbu-d seg igenni, tewweḍ-ed armi d ɣuṛ-i. 	 Jeg var i byen Joppe og bad; da så jeg i en henrykkelse et syn: Det dalte ned noget, likesom en stor duk, som blev senket ned fra himmelen efter de fire hjørner, og det kom like bort til mig;


Axaṭer ma yebda lsas yeǧǧa-t akken, kra n wid ara t-iẓren ad stehzin fell-as ad inin : 	 forat ikke, når han har lagt grunnen og ikke er i stand til å fullføre det, alle de som ser det, skal begynne å spotte ham og si:


Sidna Ɛisa yerra-yasen : ?ef ddemma n wulawen-nwen yeqquṛen i wen-d-yeǧǧa lameṛ-agi. 	 Men Jesus sa til dem: For eders hårde hjertes skyld har han skrevet eder dette bud.


Mi gesla s Sidna Ɛisa yuɣal-ed si tmurt n Yahuda ɣer tmurt n Jlili, iṛuḥ-ed ɣuṛ-es, iḥellel-it iwakken a d yas ad yesseḥlu mmi-s yețmețțaten. 	 da han fikk høre at Jesus var kommet fra Judea til Galilea, drog han til ham og bad at han vilde komme ned og helbrede hans sønn; for han var nær ved å dø.


Nnan-d ayagi axaṭer walan yid-es Trufim di temdint, ɣilen issekcem-it ɣer daxel n lǧameɛ iqedsen. 	 For de hadde før sett Trofimus fra Efesus ute i byen i følge med ham, og nu tenkte de at Paulus hadde ført ham inn i templet.


Leṛwaḥ-nni n leǧnun snejmaɛen-d igelliden n ddunit deg yiwen wemkan iwumi qqaṛen s tɛibṛanit « Harmagidun ». 	 Og han samlet dem på det sted som på hebraisk heter Harmageddon.


bɣiɣ axiṛ a k-ssutreɣ s leḥmala imi nekk Bulus yellan d amɣaṛ yerna tura d ameḥbus ɣef ddemma n Ɛisa Lmasiḥ, 	 så ber jeg dog heller, for kjærlighetens skyld. Slik som jeg er, den gamle Paulus, men nu også Kristi Jesu fange,


Ayen akk i gewɛed Sidi Ṛebbi d lweṛt di ddunit i Sidna Ibṛahim akk-d dderya n dderya-s, ur s-t-iwɛid ara imi i getbeɛ ccariɛa, meɛna imi i gețkel fell-as. Daymi i t-yeḥseb Sidi Ṛebbi d aḥeqqi. 	 For ikke ved loven fikk Abraham eller hans ætt det løfte at han skulde være arving til verden, men ved troens rettferdighet.


Ur nețnadi ara a wen-d-nesken ayen s wayes ara tamnem axaṭer neẓra tǧehdem di liman, lameɛna nebɣa a nexdem yid-wen iwakken a ndukkel di lfeṛḥ. 	 ikke at vi er herrer over eders tro, men vi arbeider med på eders glede; for I står i troen.


Di leɛnaya-nwen, ur iyi-ḥeṛṛset ara ad iwɛiṛeɣ m'ara iliɣ yid-wen ! Axaṭer lewɛaṛa-inu a ț-id-sbeggneɣ s lețkal yerna mbla lḥecma ɣer wid i ɣ-iḥesben nțeddu s lɛeqliya n ddunit. 	 men jeg ber om at når jeg nu kommer, må jeg slippe for å være djerv med den frimodighet hvormed jeg akter å gå dristig frem mot somme folk som akter oss for slike som vandrer på kjødelig vis.


Ɛasset iman-nwen ihi ɣef wayen i tsellem, axaṭer win i gḥerzen ayen yesɛa a s-nernu, ma d win ur nḥerrez ara a s-ițwakkes ula d ayen i gɣil yesɛa-t. 	 Se derfor til hvorledes I hører! for den som har, ham skal gis, og den som ikke har, fra ham skal endog tas det han tykkes sig å ha.


meɛna ur t-yețțaǧǧa ara ad iger izuṛan deg-s, ur yețțaṭṭaf ara. MM'ara d-tass lmeḥna neɣ aqehheṛ ɣef ddemma n wawal n Ṛebbi, ad yeǧǧ imiren kan liman-is. 	 men han har ikke rot i sig, og holder bare ut til en tid; blir det trengsel eller forfølgelse for ordets skyld, da tar han straks anstøt.


meɛna Sidi Ṛebbi yextaṛ ayen yellan d lehbala ɣer wemdan iwakken ad isneḥcam imusnawen, yextaṛ ayen ur nesɛi tazmert di ddunit iwakken ad isneḥcam wid iǧehden. 	 men det som er dårlig i verden, det utvalgte Gud sig for å gjøre de vise til skamme, og det som er svakt i verden, det utvalgte Gud sig for å gjøre det sterke til skamme,


Iɛedda-d syenna yiwen lmuqeddem n ccariɛa ; mi t-iwala iwwet iɛedda si tama nniḍen. 	 Men det traff sig så at en prest drog samme vei ned, og han så ham, og gikk like forbi.


Ad sekkren imenɣi akk-d Izimer meɛna a ten-yeɣleb imi d nețța i d Ssid n Ssyadi, i d agellid n igelliden ; wid i gextaṛ daɣen iwumi i d-yessawel, i t-iḍuɛen a ten-ɣelben ula d nutni. 	 Disse skal stride mot Lammet, og Lammet skal seire over dem, fordi det er herrers herre og kongers konge, og de som er med det, de kalte og utvalgte og trofaste.


Buṭrus iwehha-yasen s ufus-is ad ssusmen, yeḥka-yasen amek i t-id issufeɣ Sidi Ṛebbi si lḥebs, yenna yasen : Sṣiwḍet lexbaṛ-agi i Yeɛqub d watmaten. Dɣa iṛuḥ ibeddel amkan. 	 Han vinket da til dem med hånden at de skulde tie stille, og han fortalte dem hvorledes Herren hadde ført ham ut av fengslet, og sa: Fortell dette til Jakob og brødrene! Så gikk han bort og drog til et annet sted.


L eɛbada-nsen ur tesɛi ara azal axaṭer sselmaden ayen i d-yekkan seg imdanen. 	 men de dyrker mig forgjeves, idet de lærer lærdommer som er menneskebud.


yerna aț-țissinem leḥmala-agi yugaren yal tamusni yellan di ddunit, alamma yezdeɣ Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi deg-wen s lekmal. 	 og kjenne Kristi kjærlighet, som overgår all kunnskap, forat I kan fylles til all Guds fylde.


Ma yella win yessnen ad ixdem ayen yelhan ur t-yexdim ara, yedneb. 	 Den som altså vet å gjøre godt og ikke gjør det, han har synd av det.


Ilaq ameqqran n tejmaɛt ad yili yeṣfa di tikli-ines, imi d nețța i geṭṭfen lecɣal n Sidi Ṛebbi, ur ilaq ad yili d win yessimɣuṛen iman-is, ur ilaq ad ireffu, ur ilaq ad yili d asekṛan, ur ilaq ad yeskker ccwal, ur ilaq daɣen a t-ɣwun yedrimen n leḥṛam. 	 For en tilsynsmann skal være ulastelig som en Guds husholder, ikke selvgod, ikke vredladen, ikke drikkfeldig, ikke voldsom, ikke lysten efter ussel vinning,


Anwa i gzemren a ɣ-ifṛeq ɣef leḥmala n Lmasiḥ ? Eɛni d ddiq neɣ d ccedda, d leqheṛ neɣ d laẓ, d leɛra neɣ d ayen yessaggaden neɣ d ajenwi ? 	 hvem vil skille oss fra Kristi kjærlighet? Trengsel eller angst eller forfølgelse eller hunger eller nakenhet eller fare eller sverd?


Ayen txeddmem i Sidi Ṛebbi, ur t-id-sbegginet ara iwakken a kkun-walin medden, m'ulac ur tseɛɛum ara lfayda ɣer Baba-twen yellan deg igenwan. 	 Ta eder i vare at I ikke utøver eders rettferdighet for menneskenes øine, for å sees av dem; ellers har I ingen lønn hos eders Fader i himmelen.


ɣilen yedda-d ț-țerbaɛt nniḍen. Lḥan ass kamel dɣa bdan țqelliben fell-as. Steqsan wid akk i sen-yețțilin d wid meṛṛa ssnen, 	 Men da de trodde at han var i reisefølget, kom de en dags reise frem, og lette efter ham blandt slektninger og kjenninger;


D wagi i d lmuqeddem ameqqran i ɣ-ilaqen, d imqeddes, d azedgan, ur yesɛi ara lɛib, yemxalaf d imdanen idenben yerna ițwarfed sennig igenwan. 	 For en sådan yppersteprest måtte vi og ha, hellig, uskyldig, ren, skilt fra syndere og ophøiet over himlene


Lemmer si ccariɛa ara newṛet leslak, acuɣeṛ lemɛahda ? Axaṭer s lemɛahda-agi i d-ibeggen Sidi Ṛebbi ṛṛeḥma-s i Ibṛahim. 	 For får en arven ved lov, da får en den ikke lenger ved løfte; men Gud har gitt Abraham den ved løfte.


ṛebɛa uɛecrin n lecyux-nni țseǧǧiden daɣen zdat-es, srusun tiɛeṣṣabin-nsen zdat Win yeddren, țɛebbiden-t qqaṛen : 	 da faller de fire og tyve eldste ned for ham som sitter på tronen, og tilbeder ham som lever i all evighet, og kaster sine kroner ned for tronen og sier:


Xtaṛeɣ-k-id si ger wat Isṛail akk-d leǧnas nniḍen uɣuṛ ara k ceggɛeɣ. A sen-teldiḍ allen 	 idet jeg frir dig ut fra folket og hedningene, som jeg sender dig til


Anwa deg-wen ara yi-d-issuksen ula yiwet n lɣelṭa ? Ma nniɣ-ed tideț, iwacu ur iyi-tețțamnem ara ? 	 Hvem av eder kan overbevise mig om synd? Men sier jeg sannhet, hvorfor tror I mig da ikke?


Anfet-asen ad gmun di sin alamma ț-țamegra. Ass-nni, a sen iniɣ i wid imeggren : qelɛet-ed uqbel aẓekkun, cuddet-eț ț-țadliwin iwakken a tent-nesseṛɣ ma d irden jemɛet țen-id ɣer ikuffan-iw. 	 La dem begge vokse sammen inntil høsten, og når høsttiden kommer, vil jeg si til høstfolkene: Sank først ugresset sammen og bind det i bunter for å brenne det op; men samle hveten i min lade!


Yerra ɣer taddart i deg ițțuṛebba. Isselmad di lǧameɛ nsen, lɣaci akk iḥedṛen wehmen, qqaṛen : Ansi i s-d-tekka tmusni-yagi akk d tezmert s wayes ixeddem lbeṛhanat agi ? 	 Og han kom til sitt hjemsted og lærte dem i deres synagoge, så de blev slått av forundring og sa: Hvorfra har denne mann slik visdom og slike kraftige gjerninger?


Lameɛna « Lǧameɛ » i ɣef d-yehdeṛ Sidna Ɛisa d lǧețța-s. 	 Men han talte om sitt legemes tempel.


Ṛuḥemt tura, inimt-asen i inelmaden-is akk-d Buṭrus : atan yezwar ɣer tmurt n Jlili ; dinna ara t-teẓrem akken i wen-t-yenna. 	 Men gå bort og si til hans disipler og til Peter at han går i forveien for eder til Galilea; der skal I se ham, som han har sagt eder.


Mi gesla Sidna Ɛisa imeslayen-agi itɛeǧǧeb, yenna i wid yellan dinna : A wen-iniɣ tideț, ger wat Isṛail meṛṛa ur ufiɣ ara liman am wagi. 	 Men da Jesus hørte dette, undret han sig, og sa til dem som fulgte ham: Sannelig sier jeg eder: Ikke engang i Israel har jeg funnet så stor en tro.


Akka i d-yenna Sidi Ṛebbi i gxeddmen lecɣal-agi i d-ihegga si zik. 	 som er kjent av ham fra evighet av.


Mi slan i wayen i sen-d-yenna lmelk-nni, ṛuḥen ṣṣbeḥ zik ɣer lǧameɛ iqedsen, bdan sselmaden. Ma d lmuqeddem ameqqran d wid akk yellan yid-es, snejmaɛen-d lecyux akk-d imeqqranen n wat Isṛail ɣer unejmaɛ n ccṛeɛ ; imiren ceggɛen a d-awin ṛṛusul-nni si lḥebs. 	 Da de hørte dette, gikk de mot dagningen inn i templet og lærte. Da nu ypperstepresten og hans følge kom, kalte de sammen rådet og alle Israels barns eldste, og sendte bud til fengslet for å hente dem.


Teẓriḍ acḥal i yi-iɛawen asmi lliɣ di temdint n Ifasus. A d-yessers Ṛebbi fell-as ṛṛeḥma-s deg ass n tuɣalin n Ɛisa Lmasiḥ. 	 Herren gi han må finne miskunn hos Herren på hin dag! Og til hvor stor tjeneste han var i Efesus, det vet du selv best.


Imiren ad țțuselken wat Isṛail irkul asmi ara d-yedṛu wayen i d-nnant tira iqedsen : A d-iffeɣ umsellek seg wedrar n Siyun, a sen-yekkes i warraw n Yeɛqub lekfeṛ-nsen ; 	 og således skal hele Israel bli frelst, som skrevet er: Fra Sion skal redningsmannen komme, han skal bortrydde ugudelighet fra Jakob,


Kra ifariziyen qeṛṛben-d ɣuṛ-es iwakken a t-jeṛben, nnan-as : Eɛni ccariɛa-nneɣ tsumeḥ-as i wergaz ad yebru i tmeṭṭut-is ɣef yal sebba yellan ? 	 Og fariseerne kom til ham, fristet ham og sa: Har en mann lov til å skille sig fra sin hustru for enhver saks skyld?


Qqaṛen : « Mačči d Ɛisa mmi-s n Yusef wagi ? Nessen baba-s nessen yemma-s, amek i gezmer a d-yini tura : ṣubbeɣ-d seg igenni ? » 	 og de sa: Er ikke dette Jesus, Josefs sønn, hvis far og mor vi kjenner? Hvorledes kan han nu si: Jeg er kommet ned fra himmelen?


Fkan-as-d aftat n lḥut ikenfen. 	 Da gav de ham et stykke av en stekt fisk og noget av en honningkake,


Axaṭer nesla belli llan gar-awen imeɛdazen ur nebɣi ara ad xedmen meɛna ggaren iman-nsen di lecɣal i ten-ixḍan. 	 For vi hører at nogen iblandt eder vandrer utilbørlig og ikke arbeider, men gir sig av med ting som ikke kommer dem ved.


Seg wass-nni, Bilaṭus d Hiṛudus uɣalen d imdukkal nutni yellan zik d iɛdawen. 	 Den dag blev Pilatus og Herodes venner; før hadde de ligget i fiendskap med hverandre.


Ma yella daɣen ț-țiṭ-ik ara k-yawin ɣer ddnub, qleɛ-iț ḍeggeṛ-iț akkin fell-ak ; axiṛ-ik aț-țiliḍ di ddunit s yiwet n tiṭ wala aț-țesɛuḍ snat wallen, aț- țwaḍeggṛeḍ ɣer tmes n ǧahennama. 	 Og om ditt øie frister dig, da riv det ut og kast det fra dig! det er bedre for dig å gå enøiet inn til livet enn å ha to øine og bli kastet i helvedes ild.


?riɣ acḥal tebɣam aț țqedcem, daymi i țzuxxuɣ yis-wen zdat n tejmuyaɛ n Masidunya qqaṛeɣ asen : atmaten n tmurt n Akaya heggan iman-nsen ad ɛiwnen seg useggas iɛeddan. ?ẓwaṛa-nwen di leqdic tessaki aṭas deg-sen. 	 jeg kjenner jo eders redebonhet, som jeg roser eder for hos makedonierne, idet jeg sier: Akaia har vært rede like fra ifjor; og eders nidkjærhet tilskyndte så mange.


Xedmet i wiyaḍ ayen i tebɣam a wen-t xedmen i kunwi. 	 Og som I vil at menneskene skal gjøre imot eder, så skal og I gjøre imot dem.


Walaɣ daɣen yiwen lmelk nniḍen iǧehden, iṣubb-ed seg igenni, tețțel-it-id tagut ; tislit n wanẓar tezzi ɣef wuqeṛṛuy-is, udem-is yețfeǧǧiǧ am yiṭij, iḍaṛṛen-is am iḥeǧǧuǧa n tmes. 	 Og jeg så en annen veldig engel komme ned fra himmelen, klædd i en sky, og regnbuen var over hans hode, og hans åsyn var som solen, og hans føtter som ildstøtter;


Win yesɛan imeẓẓuɣen, ad ismeḥses i wayen i d-iqqaṛ Ṛṛuḥ n Ṛebbi i tejmuyaɛ n watmaten ! Win yeṭṭfen deg-i alamma ț țaggara, a t-id-ṛezqeɣ s tmana-nni yețwaḥerzen, a s-fkeɣ daɣen ablaḍ acebḥan i ɣef yura isem ajdid ur yessin yiwen, anagar win iwumi ara d-yețțunefk ublaḍ-nni. 	 Den som har øre, han høre hvad Ånden sier til menighetene: Den som seirer, ham vil jeg gi av den skjulte manna, og jeg vil gi ham en hvit sten og et nytt navn, skrevet på stenen, som ingen kjenner uten den som får det!


Lefhama am tagi ur d-tekki ara s ɣuṛ Ṛebbi meɛna d lefhama n ddunit akk-d yemdanen, tekka-d daɣen s ɣuṛ Cciṭan. 	 Denne visdom kommer ikke ovenfra, men er jordisk, sanselig, djevelsk;


Nekkini ẓriɣ tqebbleḍ-iyi daymen, lameɛna nniɣ-ed akka ɣef ddemma n wid i yi-d-yezzin dagi iwakken ad amnen belli d kečč i yi-d-iceggɛen. 	 Jeg visste jo at du alltid hører mig, men for folkets skyld som står omkring, sa jeg det, forat de skal tro at du har utsendt mig.