imi ulac wayen iwumi ur izmir Sidi Ṛebbi. 	 For ingen ting er umulig for Gud.


D iseɛdiyen wid ițeddun s neyya, aaxaṭer tagelda n igenwan d ayla-nsen ! 	 Salige er de fattige i ånden; for himlenes rike er deres.


yerna ur uliɣ ara ɣer temdint Lquds ɣer wid yellan d ṛṛusul uqbel-iw, lameɛna ṛuḥeɣ ɣer tmurt n waɛṛaben ; syenna uɣaleɣ-ed daɣen ɣer temdint n Dimacq. 	 heller ikke drog jeg op til Jerusalem til dem som var apostler før mig; men jeg drog straks bort til Arabia og vendte tilbake til Damaskus.


Ula d nukni ihi imi i ɣ-d zwaren waṭas inagan agi, a nḍeggeṛ taɛkumt-nneɣ akk-d ddnub i ɣ-iɣummen, a nexdem s ṣṣbeṛ ccɣel-agi i ɣ-d-ițțunefken. 	 Derfor, la og oss, da vi har så stor en sky av vidner omkring oss, avlegge alt som tynger, og synden som henger så fast ved oss, og med tålmodighet løpe i den kamp som er oss foresatt,


Neɣ ma yessuter-as tamellalt a s-yefk tiɣirdemt ? 	 eller når han ber om et egg, gi ham en skorpion?


Sidna Ɛisa ibda ițlumu timdinin nni i deg ixdem aṭas n lbeṛhanat, axaṭer imezdaɣ-is ur d-uɣalen ara ɣer webrid n Ṛebbi. 	 Da begynte han å refse de byer hvor hans fleste kraftige gjerninger var gjort, fordi de ikke hadde omvendt sig:


ɣelben tazmert n tmes, menɛen i ujenwi qeṭṭiɛen, ḥlan si lehlakat-nsen, zewṛen deg umenɣi, lɛeskeṛ n tmura nniḍen rewlen zdat-sen. 	 slukket ilds kraft, slapp fra sverds egg, fikk styrke igjen efter sykdom, blev veldige i krig, fikk fienders hærer til å vike;


Zik ur k-yenfiɛ ara, meɛna tura infeɛ-aɣ di sin am kečč am nekk. 	 som fordum var unyttig for dig, men nu er nyttig for dig og for mig, han som jeg sender tilbake til dig.


Mmi-s n bunadem a d-iceggeɛ lmalayekkat-is, ad ssufɣen si tgelda-s wid akk yesseɣlayen wiyaḍ di ddnub akk-d wid ixeddmen cceṛ, 	 Menneskesønnen skal utsende sine engler, og de skal sanke ut av hans rike alt det som volder anstøt, og dem som gjør urett,


Amusnaw n ccariɛa yerra-yas : D win akken iḥunnen fell-as, i s ixedmen lxiṛ. Sidna Ɛisa yenna-yas : Ṛuḥ ula d kečč exdem akken. 	 Han sa: Den som gjorde barmhjertighet imot ham. Da sa Jesus til ham: Gå du bort og gjør likeså!


simmal ad yețzad lbaṭel, simmal lmaḥibba n waṭas n yemdanen aț-țenqes. 	 Og fordi urettferdigheten tar overhånd, skal kjærligheten bli kold hos de fleste.


Ini-yaɣ-d ma d leḥlal a nxelleṣ tabzert i Qayṣer (isteɛmṛen tamurt)? 	 er det oss tillatt å gi keiseren skatt, eller ikke?


Bulus yenna-yas : Xaṭi ! Nekk n wat Isṛail, luleɣ di temdint n Sars yellan di tmurt n Silisya ; d amezdaɣ n temdint mechuṛen. Di leɛnaya-k serreḥ-iyi ad hedṛeɣ i lɣaci-yagi. 	 Da sa Paulus: Jeg er en jøde, fra Tarsus, borger av en ikke ukjent by i Kilikia; men jeg ber dig: Gi mig lov å tale til folket!


Imiren amcum-nni amejhul a d- ban, dɣa Sidna Ɛisa a t-iṣuḍ s nnefs-is a t-issenger, a t-imḥu s ufeǧǧeǧ n lɛaḍima-s asm'ara d-yuɣal. 	 og da skal den lovløse åpenbares, han som den Herre Jesus skal fortære med sin munns ånde og gjøre til intet ved åpenbarelsen av sitt komme.


Atan wayen yuran di tira : Sidi Ṛebbi yenna-d : A d-mmeslayeɣ i wegdud-agi+ seg imawen n ibeṛṛaniyen + s tutlayin nniḍen+ , meɛna ur iyi-d-smeḥsisen ara.+ + 	 Det er skrevet i loven: Ved folk med fremmed tungemål og ved fremmedes leber vil jeg tale til dette folk, og enda skal de ikke høre på mig, sier Herren.


Akka i glaq aț-țecceɛceɛ tafat-nwen zdat yemdanen, iwakken ad walin lecɣal-nwen ilhan, yerna ad ḥemden Baba-twen yellan deg igenwan. 	 La således eders lys skinne for menneskene, forat de kan se eders gode gjerninger og prise eders Fader i himmelen!


Ṛebbi mačči d Ṛebbi n wid yemmuten meɛna d Ṛebbi n wid yeddren imi ɣuṛ-es ddren irkulli ɣas akken mmuten. 	 men han er ikke de dødes Gud, men de levendes; for de lever alle for ham.


Uɣaleɣ d aqeddac n lexbaṛ-agi n lxiṛ n Lmasiḥ s ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi ț-țezmert-is ixeddmen deg-i ; 	 hvis tjener jeg er blitt efter den Guds nådes gave som er mig gitt ved virksomheten av hans makt.


Ihi qesdeɣ ur n-țuɣaleɣ ara ɣuṛ wen, imi ur bɣiɣ ara a kkun sḥezneɣ daɣen. 	 Men også for min egen skyld foresatte jeg mig at jeg ikke atter vilde komme til eder med sorg.


Yiwen ur yeẓri Sidi Ṛebbi, Mmi-s awḥid yellan ɣuṛ-es, d nețța i ɣ-t-id isbeggnen. 	 Ingen har nogensinne sett Gud; den enbårne Sønn, som er i Faderens skjød, han har forklaret ham.


Ma d nukni ay atmaten seg wasmi i d-nṛuḥ s ɣuṛ-wen, ɣas akken ur kkun-ẓerrent ara wallen, tellam deg wulawen-nneɣ ; nxaq fell-awen aṭas, daymi i neɛṛeḍ a d-nas iwakken a kkun-nẓer. 	 Men da vi, brødre, hadde vært skilt fra eder en kort stund, med vårt åsyn, ikke med hjertet, gjorde vi oss i vår store lengsel så meget mere umak for å få se eders åsyn,


Sidi Ṛebbi ițkel fell-aɣ, daymi i ɣ-iceggeɛ iwakken a nbecceṛ awal-is. Axaṭer iẓra nețmeslay mačči iwakken a neɛǧeb i yemdanen, meɛna iwakken a s-neɛǧeb i nețța yessnen ulawen-nneɣ. 	 men likesom vi av Gud er aktet verdige til at evangeliet blev oss betrodd, således taler vi, ikke som de som vil tekkes mennesker, men Gud, som prøver våre hjerter.


Nețțat tenna-yas : A Sidi, ɛeqleɣ-k d nnbi i telliḍ. 	 Kvinnen sier til ham: Herre! jeg ser at du er en profet.


Ṛṛuḥ iqedsen yenna-yi-d : ddu kan yid-sen ur țțaggad ara. Wwiɣ yid-i sețța watmaten-agi i tețwalim, dɣa nṛuḥ. 	 Og Ånden sa til mig at jeg skulde gå med dem uten å tvile; disse seks brødre drog også med mig; og vi kom inn i mannens hus.


Daymi ṣebṛeɣ i kullec ɣef ddemma n wid yețwaxtaṛen iwakken ula d nutni ad sɛun leslak i gellan di Ɛisa Lmasiḥ akk-d țmanegt n dayem. 	 Derfor tåler jeg alt for de utvalgtes skyld, forat også de skal vinne frelsen i Kristus Jesus med evig herlighet.


Imiren inelmaden-is fehmen belli mačči ɣef yiɣes n temtunt i sen-d-immeslay, lameɛna ad ḥadren iman-nsen ɣef wuselmed n ifariziyen d isaduqiyen. 	 Da forstod de at han ikke hadde talt om at de skulde ta sig i vare for surdeigen i brød, men for fariseernes og sadduseernes lære.


meɛna sḍehṛent-ț-id lenbiya s wayen uran akken i sen-t-id-yumeṛ Sidi Ṛebbi, Illu n dayem. Tura leǧnas meṛṛa slan i lexbaṛ-agi n lxiṛ iwakken a ten-id-yawi ɣer ṭṭaɛa-ines s liman. 	 men nu er kommet for lyset og ved profetiske skrifter efter den evige Guds befaling kunngjort for alle folk for å virke troens lydighet,


Ilaq ad ḥerzen s wul yeṣfan lbaḍna n liman i d-yețwakecfen. 	 sådanne som har troens hemmelighet i en ren samvittighet.


Yuɣ lḥal urɛad i d-yekcim ɣer taddart, mazal-it deg umkan-nni anda akken i t-temmuger Marṭa. 	 men Jesus var ennu ikke kommet inn i byen, han var på det sted hvor Marta hadde møtt ham.


Rnan ḥeṛsen-t nnan-as : Anwa-k ihi ? Ilaq a nerr lexbaṛ i wid i ɣ-d-iceggɛen. D acu i teqqaṛeḍ ɣef yiman-ik ? 	 De sa da til ham: Hvem er du? så vi kan gi dem svar som har sendt oss; hvad sier du om dig selv?


Ɣas zemreɣ ad mmeslayeɣ timeslayin n ddunit meṛṛa, ad rnuɣ tid n lmalayekkat, m'ur sɛiɣ ara leḥmala n tideț, ad iliɣ am ṭṭbel yeddendunen neɣ nnaqus yeṭṭenṭunen. 	 Om jeg taler med menneskers og englers tunger, men ikke har kjærlighet, da er jeg en lydende malm eller en klingende bjelle.


Filibus yerra-yas : A Sidi ur d-keffunt ara mitin alef iwakken mkul yiwen deg-sen a t-id-iṣaḥ ciṭṭuḥ n weɣṛum. 	 Filip svarte ham: Brød for to hundre penninger er ikke nok for dem så hver av dem kan få et lite stykke.


Win iwumi sselmaden awal n Ṛebbi ilaq ad yeǧǧ amur deg wayen akk yesɛa i win i t-isselmaden. 	 Den som oplæres i ordet, skal dele alt godt med den som lærer ham.


Syenna, Sidna Ɛisa yezger lebḥeṛ n Jlili ( iwumi qqaṛen daɣen lebḥeṛ n Tiberyas ). 	 Derefter drog Jesus bort til hin side av den Galileiske Sjø, Tiberias-sjøen;


Ma nenna-d : « d imdanen i t-id iceggɛen... » Uggaden ma nnan-d akken, axaṭer lɣaci umnen akk belli Yeḥya d nnbi. 	 Eller skal vi si: Fra mennesker? De fryktet for folket; for alle mente om Johannes at han i sannhet var en profet.


Yuɣal Cciṭan yewwi-t ɣer yiwen wemkan eɛlayen, deg yiwet n teswiɛt yesken-as-ed akk tigeldiwin n ddunit, 	 Og djevelen førte ham op på et høit fjell og viste ham alle verdens riker i et øieblikk.


Nnan-as i tmeṭṭut-nni : Tura numen yis mačči kan ɣef wayen i ɣ-d-tenniḍ fell-as, nesla yas s yiman-nneɣ, neẓra belli d nețța i d amcafeɛ n ddunit. 	 og de sa til kvinnen: Nu tror vi ikke lenger for din tales skyld; for vi har selv hørt, og vi vet nu at han sannelig er verdens frelser.


Ilaq-awen aț-țesɛum ṣṣbeṛ iwakken aț-țxedmem lebɣi n Ṛebbi iwakken a wen-d-yefk ayen i wen yewɛed. 	 For I trenger til tålmod, forat I, når I har gjort Guds vilje, kan opnå det som er lovt.


Lɛid i deg xedmen aɣṛum mbla iɣes n temtunt ițțusemman « Tafaska n izimer n leslak » tqeṛb-ed. 	 Men de usyrede brøds høitid, som kalles påske, var nær;


Nniɣ-d akka iwakken ur kkun ițkellix yiwen s imeslayen yețɣuṛṛun. 	 Dette sier jeg forat ingen skal dåre eder ved lokkende tale.


Dɣa usan-d kra seg wat Isṛail si temdinin n Antyuc akk-d Ikunyum, sekkren ccwal ger lɣaci, sḥeṛcen-ten ad ṛejmen Bulus iwakken a t-nɣen. Mi t-ṛejmen, zzuɣṛen-t ɣer beṛṛa n temdint, axaṭer ɣilen yemmut. 	 Men det kom jøder til fra Antiokia og Ikonium og overtalte folket, og de stenet Paulus og slepte ham utenfor byen, da de trodde at han var død;


Yella wayen i d-ibeggnen annect agi, axaṭer yeffeɣ-ed lmuqeddem nniḍen yecban Malxisadeq. 	 Og enn mere klart er det når det opstår en annen prest efter Melkisedeks vis,


Ṛebɛa lxuluq-nni mkul yiwen seg-sen yesɛa sețța wafriwen, yerna ččuṛen d allen s wadda s ufella, am yiḍ am ass ur țsusumen ara qqaṛen : D imqeddes, d imqeddes, d imqeddes i gella Yillu, Sidi Ṛebbi Bab n tezmert, Win yellan si tazwara, yellan ass-a, ara d-yasen ! 	 Og de fire livsvesener har, hvert især av dem, seks vinger; rundt omkring og innenfor er de fulle av øine; og de holder ikke op dag eller natt med å si: Hellig, hellig, hellig er Herren Gud, den allmektige, han som var og som er og som kommer!


Ilaq aț-țeẓrem belli win i gzerɛen cwiṭ a d-imger cwiṭ ; ma d win izerɛen aṭas, a d-imger aṭas. 	 Men dette sier jeg: Den som karrig sår, skal karrig høste, og den som sår med velsignelser, skal høste med velsignelser.


Mi d-yenna annect-agi mačči d igellilen i t-iɣaḍen meɛna yebɣa ad yawi idrimen-nni, axaṭer d amakar i gella. D nețța i d amdebbeṛ ɣef yidrimen-nsen, yețțaker-iten. 	 Men dette sa han, ikke fordi de fattige lå ham på hjerte, men fordi han var en tyv og hadde pungen og tok det som blev lagt i den.


Mi llan ifariziyen nnejmaɛen, Sidna Ɛisa isteqsa-ten yenna : 	 Men mens fariseerne var samlet, spurte Jesus dem:


Am akken i tẓewṛem di kullec, ama di liman neɣ deg wawal, ama di tmusni neɣ di lemḥibba i tesɛam ɣuṛ-nneɣ, ẓewṛet daɣen di temsalt yeɛnan ssadaqa. 	 Men likesom I er rike i alle måter, på tro og på tale og på kunnskap og på all iver og på kjærlighet som I har vakt hos oss, så bli nu og rike i dette kjærlighetsverk!


Lameɛna s ṛṛeḥma-ines, yerra-ten d iḥeqqiyen mbla lexlaṣ, s Ɛisa Lmasiḥ i ten-id-icufeɛ. 	 og de blir rettferdiggjort uforskyldt av hans nåde ved forløsningen i Kristus Jesus,


Meɛna imdanen-agi reggmen ayen ur ssinen ara, ula d ayen akken ssnen i gessen ula d lmal ur nefhim ara, yețțawi-ten anagar ɣer nnger-nsen. 	 Disse derimot spotter det de ikke kjenner; men det de av naturen skjønner, likesom de ufornuftige dyr, med det ødelegger de sig.


Sidna Ɛisa yeṭṭef afus i uderɣal-nni, yewwi-t beṛṛa n taddart. Yessers imetman ɣef wallen n uderɣal-nni, yessers ifassen is fell-as yesteqsa-t : Yella kra tețwaliḍ ? 	 Og han tok den blinde ved hånden og førte ham utenfor byen, og han spyttet i hans øine og la sine hender på ham, og spurte ham om han så noget.


Ur ɣefflet ara, meɛna deɛɛut țḥemmidet daymen Sidi Ṛebbi. 	 Vær vedholdende i bønnen, så I våker i den med takksigelse,


Mi nemfaṛaq yid-sen, nerkeb lbabuṛ nṛuḥ qbala ɣer temdint n Kus, azekka-nni ɣer temdint n Ṛudus ; syenna nkemmel abrid ɣer temdint n Batara. 	 Da vi nu hadde revet oss løs fra dem og hadde seilt avsted, kom vi rett frem til Kos, næste dag til Rodus, og derfra til Patara.


Sidna Ɛisa yenna i inelmaden-is : Eɛni ula d kunwi txuṣṣ-ikkun lefhama ? 	 Men han sa: Er også I ennu uforstandige?


Win yesɛan imeẓẓuɣen isel-ed ! 	 Dersom nogen har øre, han høre!


Tameṭṭut-nni tenna-yas : A Sidi, efk-iyi-d seg waman-agi iwakken ur țțuɣaleɣ ara ad ffadeɣ neɣ a d-aseɣ ɣer lbir-agi ad agmeɣ. 	 Kvinnen sier til ham: Herre! gi mig dette vann, så jeg kan slippe å tørste og å gå hit for å dra op vann!


Ihi tura a tajmaɛt n Kirya, ayen i nețṛaǧu deg-wen : a nemyeḥmal wway gar-aneɣ, mačči d lameṛ ajdid i wen-d-wwiɣ lameɛna d lameṛ yellan yakan si tazwara. 	 Og nu ber jeg dig, frue, ikke som om jeg skrev dig et nytt bud, men det som vi hadde fra begynnelsen, at vi skal elske hverandre.


Tețțusellkem-d si ddnub tuɣalem d aklan n lḥeqq. 	 Men idet I er blitt frigjort fra synden, er I trådt i rettferdighetens tjeneste.


Akken i ncuba ɣer wemdan n ddunit ara ncabi ɣer wemdan n igenwan. 	 og likesom vi har båret den jordiskes billede, så skal vi og bære den himmelskes billede.


Yeɛqub, Buṭrus akk-d Yuḥenna yețwaḥesben d imeqqranen n tejmaɛt, setɛeṛfen belli d Sidi Ṛebbi i yi-d ifkan ccɣel-agi, dɣa selmen fell-aneɣ afus deg ufus iwakken a ɣ-d-beggnen belli qeblen ayagi. Imiren nemsefham : nutni ad ṛuḥen ad beccṛen i wat Isṛail, ma d nekk akk-d Barnabas, a nṛuḥ a nbecceṛ i wid ur nelli ara n wat Isṛail ; 	 og da de fikk vite om den nåde som var mig gitt, da gav Jakob og Kefas og Johannes, de som gjaldt for å være støttene, mig og Barnabas samfunds-hånd, at vi skulde gå til hedningene, men de til de omskårne,


Mi geffeɣ Yudas, Sidna Ɛisa yenna : Tura ara d-tban tmanegt n Mmi-s n bunadem, yis ara yețwaɛuzz Ṛebbi. 	 Da han nu var gått ut, sier Jesus: Nu er Menneskesønnen herliggjort, og Gud er herliggjort i ham.


Wigi zwaren ɣer zdat, eṛǧan-aɣ di temdint n Truwas, 	 Disse drog i forveien og bidde på oss i Troas;


Sidna Ɛisa yebda yesselmad-iten yeqqaṛ : Mmi-s n bunadem ilaq ad yenɛețțab aṭas ; a t-nekkṛen lecyux d lmuqedmin imeqqranen akk-d lɛulama n ccariɛa. A t-nɣen, m'ara ɛeddin tlata wussan, a d-iḥyu si ger lmegtin. 	 Og han begynte å lære dem at Menneskesønnen skulde lide meget og forkastes av de eldste og yppersteprestene og de skriftlærde og ihjelslåes og opstå tre dager efter.


?adret iman-nwen ɣef lɛulama n ccariɛa i gḥemmlen ad țḥewwisen s ijellaben iɣezfanen, ḥemmlen ad țsellimen fell-asen yemdanen di leswaq, ad ṭṭfen imukan imezwura di leǧwameɛ d imukan lɛali di tmeɣṛa. 	 Vokt eder for de skriftlærde, som gjerne vil gå i side klær og gjerne vil la sig hilse på torvene og ha de øverste seter i synagogene og sitte øverst ved gjestebudene;


Amarezg-nwen kunwi yumnen yis. Ma d wid ur numin ara : Adɣaɣ-nni ḍeggṛen wid ibennun,+ d nețța i guɣalen d azṛu alemmas,+ Win yeṭṭfen lebni. + 	 Eder altså som tror, hører æren til; men for de vantro er den sten som bygningsmennene forkastet, blitt til hjørnesten og snublesten og anstøtsklippe,


?elṭen ɣef wayen yeɛnan ddnub, imi ugin ad amnen yis-i ; 	 om synd, fordi de ikke tror på mig;


Sidi Ṛebbi yeččuṛ-aɣ s Ṛṛuḥ iqedsen s Ɛisa Lmasiḥ amsellek-nneɣ, 	 som han rikelig har utøst over oss ved Jesus Kristus, vår frelser.


Ad ilḥu s leɛnaya n Sidi Ṛebbi, s ṛṛuḥ ț-țezmert n nnbi Ilyas. Ad issemlil imawlan d warraw-nsen, a d-yerr wid ijehlen ɣer webrid n iḥeqqiyen, akken ad iheggi i Sidi Ṛebbi agdud ara t-iḍuɛen. 	 og han skal gå i forveien for ham i Elias' ånd og kraft, for å vende fedres hjerter til barn og ulydige til rettferdiges sinnelag, for å berede Herren et velskikket folk.


Lmelk nniḍen iḥekkmen ɣef tmes, yeffeɣ-ed seg wemkan anda yella udekkan n iseflawen, yenna s ṣṣut ɛlayen i lmelk-nni yesɛan amger iqeḍɛen : Ssexdem amger-ik tgezmeḍ iguza n tfeṛṛant n ddunit, axaṭer wwant tẓuṛin. 	 Og ennu en annen engel kom ut fra alteret, og han hadde makt over ilden, og ropte med høi røst til ham som hadde den skarpe sigd: Send ut din skarpe sigd og høst druene av vintreet på jorden! for dets bær er modne.


Axaṭer anda yella ugerruj-ik, dinna ara yili wul-ik. 	 For hvor din skatt er, der vil også ditt hjerte være.


?ebṛet, axaṭer s ṣṣbeṛ-nwen ara tsellkem tiṛwiḥin-nwen. 	 Vær tålmodige, så skal I vinne eders sjeler!


Lɣaci meṛṛa wehmen di tezmert n Sidi Ṛebbi. Imi tɛeǧǧben akk s wayen i gxeddem, Sidna Ɛisa yenṭeq ɣer yinelmaden-is yenna : 	 Og alle var slått av forundring over Guds storhet.


Sidi Ṛebbi yețțaṭaf deg wawal-is ; d nețța i wen-d-issawlen iwakken aț-țɛicem s tdukli akk-d Mmi-s, Ɛisa Lmasiḥ Ssid-nneɣ. 	 Gud er trofast, han ved hvem I blev kalt til samfund med hans Sønn, Jesus Kristus, vår Herre.


Yal yiwen tețțunefk-as-d tukci n Ṛṛuḥ iqedsen i nnfeɛ-nneɣ meṛṛa. 	 Men Åndens åpenbarelse gis enhver til det som er gagnlig.


Dɣa yenna-yasen : Acḥal n teḥbulin n weɣṛum i tesɛam ? Ṛuḥet aț-țwalim . Mi d-ẓran, nnan-as : ?uṛ-nneɣ xemsa n teḥbulin n weɣṛum d sin iḥewtiwen (iselman ). 	 Men han sa til dem: Hvor mange brød har I? Gå bort og se efter! Og da de hadde sett efter, sa de: Fem, og to fisker.


Ur țqellibeɣ ara ad sɛuɣ cciɛa ɣer yemdanen, 	 Jeg tar ikke ære av mennesker;


Tagelda n igenwan tcuba ɣer yiwen ugellid i gxedmen tameɣṛa i mmi-s. 	 Himlenes rike er å ligne med en konge som gjorde bryllup for sin sønn.


a kem-snegren kemm d warraw-im, ur țțaǧan deg-m azṛu ɣef wayeḍ ; axaṭer ur teɛqileḍ ara usan i deg i d-yusa leslak n Sidi Ṛebbi ɣuṛ-em. 	 og slå dig til jorden og dine barn i dig, og ikke levne sten på sten i dig, fordi du ikke kjente din besøkelses tid.


Ṛṛeḥma-agi n Sidi Ṛebbi mačči am ddnub n yiwen wemdan. Axaṭer yiwen n ddnub yewwi-d lḥisab d lɛiqab, ma d ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi, tețțekkes lḥisab d lɛiqab ɣef waṭas n ddnubat. 	 Og ikke er det med gaven således som det blev da én syndet; for dommen blev til fordømmelse for éns skyld, men nådegaven til frifinnelsesdom for mange falls skyld.


Meɛna nețṛaǧu am akken i ɣ-t-id-iɛuhed Sidi Ṛebbi : Igenwan d lqaɛa imaynuten ( ijdiden ), i deg ara izdeɣ lḥeqq. 	 Men vi venter efter hans løfte nye himler og en ny jord, hvor rettferdighet bor.


Kunwi s imasiḥiyen xḍut i zzna, i wayen ur neṣfi ara, i ṭṭmeɛ ; ayagi meṛṛa ur ilaq ara a d-ițwabdar gar-awen ulamma d abdar ; 	 Men utukt og all urenhet og havesyke må ikke engang nevnes iblandt eder, således som det sømmer sig for hellige,


Yessezwer imceggɛen zdat-es iwakken a s-heggin ayen ilaqen. Kecmen ɣer yiwet n taddart n yisamariyen, 	 og han sendte bud foran sig. De gikk da avsted, og kom inn i en samaritansk by for å gjøre i stand for ham;


Tajmaɛt n watmaten yellan di tmura n Yahuda d Jlili akk-d Samarya tethenna, tețțimɣuṛ di liman, tețțeddu s tugdi n Sidi Ṛebbi, tețnerni s lemɛawna n Ṛṛuḥ iqedsen. 	 Menigheten hadde nu fred over hele Judea og Galilea og Samaria; den opbyggedes og vandret i Herrens frykt, og vokste ved den Hellige Ånds hjelp.


Meɛna m'ara d-nini tideț s lmaḥibba, a nennerni di kullec di tikli-nneɣ akk-d Lmasiḥ yellan d aqeṛṛuy n tejmaɛt n watmaten. 	 men at vi, sannheten tro i kjærlighet, i alle måter skal vokse op til ham som er hovedet, Kristus,


Axaṭer akken i gegzem tiseḍwa n laṣel n tzemmurt iwakken a k-ileqqem fell-as, i gezmer a k-igzem ula d kečč. 	 for sparte Gud ikke de naturlige grener, da vil han heller ikke spare dig.


Ur teqbileḍ iseflawen n lmal i tețțeț tmes, ur teqbileḍ iseflawen itekksen ddnub ; 	 brennoffer og syndoffer hadde du ikke lyst til.


Ay arraw-iw, aql-i nɛețțabeɣ tura daɣen ɣef ddemma-nwen am tmeṭṭut yeṭṭfen addud, alamma iban-ed Lmasiḥ deg-wen. 	 Mine barn, som jeg atter føder med smerte, inntil Kristus vinner skikkelse i eder!


Ad ḍsen fell-as, a t-ssusfen, a t-wten s ujelkkaḍ, a t-nɣen, m'ara ɛeddin tlata wussan, a d-iḥyu si ger lmegtin. 	 og de skal spotte ham og spytte på ham og hudstryke ham og slå ham ihjel, og tre dager efter skal han opstå.


Imiren yenna i lɣaci ad qqimen ɣer lqaɛa. 	 Da bød han folket sette sig ned på jorden,


Ma ț-țura ad ṛuḥeɣ ɣer temdint n Lquds, ad awiɣ ayen ara iɛawnen iqeddacen n Sidi Ṛebbi yellan dinna. 	 Men nu drar jeg til Jerusalem i de helliges tjeneste.


Lemfaṣel n lǧețța iwumi ur nefki ara lqima, d nutni i nețḥadar akteṛ n wiyaḍ ; ihi d lemfaṣel ur nezmir ara a d-nebder i nețḥadar aṭas, 	 Og de lemmer på legemet som vi synes er mindre ære verd, dem klær vi med større ære, og de lemmer som vi blues ved, dem klær vi med større bluferdighet,


Ur iḥunn ara daɣen ɣef yemdanen n zzman aqdim asm' akken i sen-d iceggeɛ lḥemla n waman i lɣaci amcum ; issemneɛ seg-sen anagar Sidna Nuḥ ițbecciṛen lḥeqq n Sidi Ṛebbi, akk-d sebɛa n yemdanen yid-es. 	 og ikke sparte den gamle verden, men opholdt rettferdighetens forkynner Noah selv åttende, dengang han førte vannflommen over en verden av ugudelige,


Ṛuḥen syenna, zegren tamurt n Jlili. Sidna Ɛisa ur yebɣi ara ad ẓren lɣaci anda i gella, 	 Og da de gikk derfra, drog de gjennem Galilea, og han vilde ikke at nogen skulde få vite om det;


Ad iniɣ : eɛni Sidi Ṛebbi inkeṛ agdud-is ? Xaṭi ! Imi nekk s yiman-iw n wat Isṛail, si dderya n Sidna Ibṛahim, seg wedrum n Benyamin. 	 Jeg sier altså: Har da Gud forkastet sitt folk? Langt derifra! også jeg er jo en israelitt, av Abrahams ætt, av Benjamins stamme;


Akken yura di tira iqedsen : Anwa i gessnen ixemmimen n+ Sidi Ṛebbi,+ anwa i gzemren a t-yenhu + ? Ma d nukni, nesɛa axemmem n Lmasiḥ. 	 for hvem har kjent Herrens sinn, så at han skulde lære ham? men vi har Kristi sinn.


Amek akka, tɣilem Lmasiḥ yebḍa ? Eɛni d Bulus i gețwasemmṛen fell-awen neɣ s yisem n Bulus i tețwaɣeḍsem ? 	 Er Kristus blitt delt? var det Paulus som blev korsfestet for eder, eller var det til Paulus' navn I blev døpt?


Axaṭer sɛiɣ wid i gṭebbiṛen fell-i, sɛiɣ daɣen lɛeskeṛ seddaw lḥekma-w. Ad iniɣ i yiwen ṛuḥ ad iṛuḥ ; i wayeḍ as-ed, a d-yas ; ad iniɣ i wqeddac-iw xdem ayagi, a t-ixdem. 	 For jeg er også en mann som står under overordnede, men har stridsmenn under mig igjen; og sier jeg til den ene: Gå! så går han, og til en annen: Kom! så kommer han, og til min tjener: Gjør dette! så gjør han det.


Ur neḍmiɛ ula deg yiwen aɣṛum-nneɣ, lameɛna nețɛețțib iman-nneɣ di lxedma iḍ d wass, iwakken ur nețțili ț-țaɛekkumt ula i yiwen. 	 heller ikke åt vi brød hos nogen for intet, men med strev og møie arbeidet vi natt og dag, forat vi ikke skulde være nogen av eder til byrde;


Ihi ɣef wayen i kkun-yeɛnan nețkel, nekkes anezgum, axaṭer neẓra akken i tețțekkim di lemḥayen-nneɣ, ara tețțekkim daɣen di ṣṣbeṛ i ɣ-d ițțunefken. 	 og vårt håp om eder er fast, da vi vet at likesom I har del i lidelsene, så skal I og ha del i trøsten.


Amdebbar ameqqran mi d-yusa ɣer Bulus, yenna-yas : Ț-țideț kečč d aṛumani ? Ih, d aṛumani i lliɣ ! 	 Den øverste høvedsmann gikk da bort til ham og sa: Si mig: Er du romersk borger? Han svarte: Ja.


Ihi imi sen-d yefka Sidi Ṛebbi tikci am nukkni yumnen s Sidna Ɛisa Lmasiḥ, d acu-yi nekk iwakken ad xalfeɣ lebɣi n Sidi Ṛebbi ? 	 Gav nu altså Gud dem den samme gave som han gav oss, da de var kommet til troen på den Herre Jesus Kristus, hvem var da vel jeg, at jeg skulde være i stand til å hindre Gud?


Uqbel a t-ṭṭfen ɣer lḥebs iwakken a t-nɣen, Yeḥya yenna i lɣaci : Nekk ur lliɣ ara d win akken i tɣilem ; lameɛna a d-yas deffir-i yiwen, ur uklaleɣ ara ad fsiɣ ula d lexyuḍ n warkasen-is. 	 Men da Johannes fullendte sitt løp, sa han: Den I holder mig for å være, er jeg ikke; men se, det kommer en efter mig, hvis sko jeg ikke er verdig til å løse av hans føtter.


Yella win i d-icehden ɣef wayagi di tira iqedsen, yenna-d : D acu-t wemdan iwakken a t-id-temmektiḍ , a d-terreḍ ddehn-ik ɣuṛ-es ; d acu-t mmi-s n wemdan iwakken a d-telhiḍ yid-es ? 	 Men en har på et sted vidnet så: Hvad er et menneske, at du kommer ham i hu, eller et menneskes sønn, at du akter på ham?


ma d awal n Sidi Ṛebbi țbecciṛen-t, yewweḍ ɣer mkul amkan. 	 Men Guds ord hadde fremgang og utbredte sig.


Mi gebda Sidna Ɛisa aselmed, ad yili yesɛa tlatin iseggasen di leɛmeṛ-is. ?er yemdanen yella : d mmi-s n Yusef atnan lejdud-is : Heli, 	 Og Jesus selv var omkring tretti år da han begynte sin gjerning, og han var, efter det folk holdt ham for, sønn av Josef, sønn av Eli,


Ițsellim-ed daɣen fell-awen Ɛisa iwumi qqaṛen Yustus. Ger wat Isṛail anagar tlata watmaten-agi i gxeddmen yid-i i tgeldit n Sidi Ṛebbi, d nutni kan i yufiɣ ɣer tama-w. 	 og Jesus med tilnavnet Justus; iblandt de omskårne er disse de eneste medarbeidere for Guds rike som er blitt mig en trøst.


Mazal-it iheddeṛ, ataya yiwen wergaz yusa-d seg wexxam n Jayṛus, yewwi-yas-d lexbaṛ-agi : Yelli-k temmut ! Ur țɛețțib ara Sidna Ɛisa. 	 Mens han ennu taler, kommer en fra synagoge-forstanderen og sier til ham: Din datter er død; umak ikke mesteren!


țțuba d leɛfu n ddnubat ad țwabeccṛen s yisem-is i leǧnas meṛṛa, a d-bdun si temdint n Lquds ». 	 og at i hans navn skal omvendelse og syndenes forlatelse forkynnes for alle folkeslag, fra Jerusalem av.


Ḥesset-ed : atan a nali ɣer temdint n Lquds, anda ara ițțusellem Mmi-s n bunadem ger ifassen n lmuqedmin imeqqranen akk-d lɛulama n ccariɛa. Ad ḥekmen fell-as s lmut, 	 Se, vi går op til Jerusalem, og Menneskesønnen skal overgis til yppersteprestene og de skriftlærde, og de skal dømme ham til døden


Lameɛna d acu yuran di tira iqedsen ? Enfu taklit d mmi-s ;axaṭer mmi-s n taklit ur ilaq ara ad iwṛet akk-d mmi-s n tmeṭṭut taḥeṛṛit . 	 Men hvad sier Skriften? Driv ut trælkvinnen og hennes sønn! for trælkvinnens sønn skal ingenlunde arve med den frie kvinnes sønn.


Ṛṛuḥ-agi yefka daɣen i wayeḍ liman iǧehden, i wayeḍ tazmert s wayes ara yesseḥlu imuḍan ; 	 en annen tro ved den samme Ånd, en annen nådegaver til å helbrede ved den samme Ånd,


Sidi Ṛebbi d bab n lḥeqq, ur itețțu ara lecɣal-nwen d leḥmala nwen ɣef ddemma n yisem-is akk-d lxiṛ i mazal txeddmem-t i watmaten di liman. 	 For Gud er ikke urettferdig, så han skulde glemme eders verk og den kjærlighet I har vist mot hans navn, idet I har tjent og ennu tjener de hellige.


axaṭer d imdanen ur nețțamen ara s Ṛebbi i gețqelliben ɣef wayagi meṛṛa. Baba-twen yellan deg yigenwan yeẓra ayen teḥwaǧem. 	 For alt slikt søker hedningene i verden efter; men eders Fader vet at I trenger til det.


A wid isbeddayen iɛenqiqen nsen ! Tesɣaṛayem ulawen-nwen, tqeflem imeẓẓuɣen-nwen, tețțeddum di nneqma i Ṛṛuḥ iqedsen am kunwi am lejdud-nwen ! 	 I hårde halser og uomskårne på hjerte og ører! I står alltid den Hellige Ånd imot, som eders fedre, således også I.


akken daɣen nukni, ɣas deg waṭas yid-nneɣ i nella, s tdukli-nneɣ nețțili d yiwet n lǧețța di Lmasiḥ, aql-aɣ meṛṛa d lemfaṣel wway gar-aneɣ, wa yeḥwaǧ wayeḍ. 	 således er vi mange ett legeme i Kristus, men hver for sig er vi hverandres lemmer.


Medden akk ẓran belli Ṛebbi ur d-iqebbel ara ddeɛwat n yemcumen, lameɛna iqebbel-ed win i t-iḍuɛen, ixeddmen lbɣi-is. 	 Vi vet at Gud hører ikke syndere, men den som er gudfryktig og gjør hans vilje, ham hører han.


Dɣa yezzi ɣer yinelmaden-is yenna-yasen : Amarezg n wid iwalan ayen tețwalim ! 	 Og han vendte sig særlig til sine disipler og sa: Salige er de øine som ser det I ser;


Semmṛen daɣen sin yemcumen, yiwen ɣer uyeffus-is wayeḍ ɣer uẓelmaḍ-is. 	 Og sammen med ham korsfestet de to røvere, en på hans høire og en på hans venstre side;


Imiren kan ukrif-nni yekker zdat-sen, yeddem usu i deg yeḍleq, yuɣal ɣer wexxam-is, ițḥemmid Sidi Ṛebbi. 	 Og straks stod han op for deres øine og tok det han lå på, og gikk hjem til sitt hus og priste Gud.


Err ddehn-ik ɣer wayagi txedmeḍ-t akken ilaq, iwakken imdanen meṛṛa ad walin amek i tețnerniḍ di tikli-inek di Lmasiḥ. 	 Tenk på dette, lev i dette, forat din fremgang kan bli åpenbar for alle!


A wen-d-țɛawadeɣ dayem annect-agi meṛṛa ɣas akken tesnem tideț-agi yerna teṭṭfem deg-s. 	 Derfor vil jeg alltid komme til å minne eder om dette, enda I vet det og er grunnfestet i sannheten, som er hos eder;


Yenna-yasen : A wen-iniɣ : ma ssusmen nutni, d idɣaɣen ara d-iɛeggḍen. 	 Men han svarte og sa til dem: Jeg sier eder: Om disse tier, skal stenene rope.


Nețța yerra-yasen : Argaz-nni iwumi qqaṛen Ɛisa yexleḍ akal s tsusaf-is, yeḍla-t i wallen-iw, yenna-yi-d : « Ṛuḥ aț-țessirdeḍ di tala n Silwi.» Mi ṛuḥeɣ ssardeɣ, imiren kan yuɣal iyi-d yeẓri. 	 Han svarte: Den mann som heter Jesus, gjorde en deig og smurte på mine øine og sa til mig: Gå til Siloa og vask dig! Da jeg så gikk bort og vasket mig, fikk jeg mitt syn.


Ḥadret ad yili win ara kkun-ikellxen s lehduṛ ur nesɛi lmeɛna ; axaṭer ɣef wayagi i d-ițrusu wurrif n Sidi Ṛebbi ɣef wid i t ițɛuṣun. 	 La ingen dåre eder med tomme ord! for på grunn av disse ting kommer Guds vrede over vantroens barn;


Izimer-agi iqeṛṛeb ɣer Win yeqqimen ɣef wukersi n lḥekma iwakken a d-iṭṭef seg ufus-is ayeffus adlis-nni. 	 Og det kom og tok den av hans høire hånd som satt på tronen.


Ass-nni aț-țfehmem belli nekk lliɣ di Baba, aț-țeẓrem daɣen belli kunwi tellam deg-i nekk lliɣ deg-wen. 	 På den dag skal I kjenne at jeg er i min Fader, og I i mig, og jeg i eder.


Mi gesla ilemẓi-nni i imeslayen n Sidna Ɛisa, yennuɣna. Iṛuḥ s leḥzen axaṭer yesɛa aṭas n cci. 	 Men han blev ille til mote over den tale og gikk bedrøvet bort; for han var meget rik.


Ur wen-d-nniɣ ara ayagi iwakken a kkun-kellxeɣ meɛna nniɣ awen-t-id i nnfeɛ-nwen axaṭer bɣiɣ aț-țeddum s tikli yelhan, yeṣfan iwakken aț-țeṭṭfem deg webrid n Lmasiḥ mačči deg wayen nniḍen. 	 Dette sier jeg til eders eget gagn, ikke for å sette en snare for eder, men for å fremme det som sømmer sig: å henge fast ved Herren.


Bilaṭus yerra-yasen-d : Tebɣam a wen-d-serrḥeɣ i ugellid n wat Isṛail ? 	 Da svarte han dem og sa: Vil I jeg skal gi eder jødenes konge fri?


Ilaq a neṭṭef deg usirem-nneɣ s wayes i nețcehhid, axaṭer win i ɣ-iɛuhden iteṭṭef deg wawal-is. 	 la oss holde uryggelig fast ved bekjennelsen av vårt håp - for han er trofast som gav løftet -


Axaṭer nesla-yak tețmeslayeḍ-ed ɣef temsalin yessewhamen. Nebɣa a nissin lmeɛna-nsent. 	 for underlige ting fører du frem for våre ører; vi ønsker derfor å få vite hvad dette skal bety.


Di temdint n Listra, yella yiwen wergaz ikerfen seg-wasmi i d-ilul, di leɛmeṛ-is ur yelḥi. 	 Og i Lystra satt det en mann som ikke hadde makt i føttene, da han var vanfør fra mors liv av, og som aldri hadde kunnet gå.


Sidna Ɛisa iweṣṣa-ten, yenna-yasen : ?adret iman-nwen ɣef temtunt ( iɣes ) n ifariziyen akk-d win n Hiṛudus. 	 Og han bød dem: Se eder for, ta eder i vare for fariseernes surdeig og for Herodes' surdeig!


Ula d kunwi, m'ara twalim yewweḍ-ed wannect-agi meṛṛa, ḥṣut belli Mmi-s n bunadem ițeddu-d, atan ɣer tewwurt. 	 således skal også I, når I ser alt dette, vite at han er nær for døren.


Wid akk yellan yid-i țsellimen-d fell-ak. Sellem ɣef wid i ɣ-ihemmlen i gḍuɛen Sidi Ṛebbi. Ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi a d-ters fell-awen ! 	 Alle som er hos mig, hilser dig. Hils dem som elsker oss i troen! Nåden være med eder alle!


Ilaq-iyi ad ṛuḥeɣ ɣer yemdanen n ddunit meṛṛa, ɣer leǧnas itqeddmen akk-d wid ur netqeddem ara, ɣer wid yeɣṛan d wid ur neɣṛi ara. 	 Jeg står i gjeld både til grekere og til barbarer, både til vise og uvise;


M'ara d-yas, a d-isbeggen i yemdanen belli ɣelṭen ɣef wayen yeɛnan ddnub, lḥeqq, d lḥisab n Ṛebbi. 	 Og når han kommer, skal han overbevise verden om synd og om rettferdighet og om dom:


Ma d win iwumi yefka meyya, iṛuḥ yeɣza di lqaɛa, yeffer tiwiztin-nni i s-d-ifka umɛellem-is. 	 Men den som hadde fått den ene, gikk bort og gravde i jorden og gjemte sin herres penger.


Anwa i geẓran ayen yellan deg wul n wemdan ? Anagar ṛṛuḥ-ines i geẓran ayen yellan deg wul-is. Yiwen ur yessin daɣen ixemmimen n Ṛebbi anagar Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi. 	 for hvem iblandt mennesker vet hvad som bor i mennesket, uten menneskets ånd, som er i ham? Således vet heller ingen hvad som bor i Gud, uten Guds Ånd;


Lameɛna iteddu-d lweqt yerna yewweḍ-ed, anda lmumnin n ṣṣeḥ ad ɛebbden Baba Ṛebbi s Ṛṛuḥ, s tideț, axaṭer d lmumnin-agi n ṣṣeḥ i gebɣa Baba Ṛebbi. 	 men den time kommer, og er nu, da de sanne tilbedere skal tilbede Faderen i ånd og sannhet; for det er sådanne tilbedere Faderen vil ha.


Semɛun Buṭrus yejbed-ed ajenwi, yewwet yis aqeddac n lmuqeddem ameqqran, igzem-as ame??uɣ ayeffus. Aqeddac-agi isem-is Maṛxus. 	 Simon Peter hadde et sverd, og han drog det ut og slo til yppersteprestens tjener og hugg det høire øre av ham. Tjeneren hette Malkus.


Wid ițɛicin s ṭṭbiɛa n wemdan țeddun ɣer lmut, ma d wid ițɛicin s lebɣi n Ṛṛuḥ iqedsen țeddun ɣer tudert d lehna. 	 For kjødets attrå er død, men Åndens attrå er liv og fred,


Kra inelmaden n Qiṣarya ddan yid-nneɣ, wwin-aɣ ɣer yiwen wergaz wuɣuṛ ara nili, isem-is Mansun, n tegzirt n Qubṛus, d yiwen seg inelmaden imezwura. 	 og sammen med oss reiste også nogen av disiplene fra Cesarea; de førte oss til en som hette Mnason, fra Kypern, en gammel disippel, som vi skulde bo hos.


Lmelk-nni yerra-yas-d : Nekk d Jebrayil, d aqeddac n Sidi Ṛebbi ; usiɣ-ed s ɣuṛ-es iwakken a k-d-awiɣ lexbaṛ-agi n lxiṛ. 	 Og engelen svarte ham: Jeg er Gabriel, som står for Guds åsyn, og jeg er utsendt for å tale til dig og forkynne dig dette glade budskap;


Uggadeɣ a yi-isḥeznen kra seg wid i glaq a yi-isfeṛḥen, daymi i wen-d-zzewreɣ tabṛaț-nni, axaṭer ẓriɣ ma yella feṛḥeɣ aț-țfeṛḥem ula d kunwi. 	 Og just i det øiemed skrev jeg, forat jeg ikke, når jeg kom, skulde få sorg av dem som jeg burde ha glede av, idet jeg har den tillit til eder alle at min glede er eders alles glede.


D ayen yedṛan di zzman n Nuḥ ara yedṛun deg ussan n tuɣalin n Mmi-s n bunadem. 	 Og likesom det gikk i Noahs dager, så skal det også gå i Menneskesønnens dager:


Imi yis i tesɛam liman ɣer Sidi Ṛebbi i t-id-isseḥyan si ger lmegtin, i s-ifkan tamanegt tameqqrant, iwakken lsas n usirem-nwen akk-d liman-nwen ad ilin di Sidi Ṛebbi. 	 I som ved ham tror på Gud, som opvakte ham fra de døde og gav ham herlighet, så at eders tro også er håp til Gud.


Qeflen imeẓẓuɣen-nsen, bdan țɛeggiḍen, ẓedmen fell-as akken ma llan. 	 Da skrek de med høi røst og holdt for sine ører, og stormet alle som en inn på ham


Baba-twen d Cciṭan yerna tebɣam aț-țxedmem lebɣi-s. Nețța d bu-tmegṛaḍ si tazwara, ur yeṭṭif ara di tideț axaṭer ulac deg-s tideț. M'ara yeskiddib, yețmeslay-ed seg ul-is imi d ameskaddab i gella ; d nețța i d bab n lekdeb. 	 I har djevelen til far, og I vil gjøre eders fars lyster; han var en manndraper fra begynnelsen og står ikke i sannheten; for sannhet er ikke i ham. Når han taler løgn, taler han av sitt eget, for han er en løgner og løgnens far.


yal ass deɛɛut ɣer Sidi Ṛebbi, 	 bed uavlatelig,


Qeblet-aɣ deg wulawen-nwen ! Ur neḍlim yiwen, ur nexdim cceṛ ula i yiwen, ur nečči lḥeqq n yiwen. 	 Gi oss rum! Ingen har vi gjort urett, ingen har vi ødelagt, ingen har vi gått for nær.


Ilicaba i m-ițțilin, ula d nețțat ațan s tadist a d-tesɛu aqcic ɣas akken meqqṛet di leɛmeṛ. Tin akken iwumi semman tiɛiqeṛt, ațan deg waggur wis sețța, 	 Og se, Elisabet, din slektning, har også undfanget en sønn i sin alderdom, og hun, som kaltes ufruktbar, er nu i sin sjette måned.


Deg ussan-nni, leḥsab n widak yumnen s Sidna Ɛisa yețzid irennu. At Isṛail i d-yusan si tmura nniḍen, yețmeslayen s tyunanit, ccetkan ɣef wat Isṛail yellan di tmurt, axaṭer m'ara feṛqen lmakla, ur d-țelhayen ara ț-țuǧǧal-nsen. 	 I disse dager da disiplenes tall øket, gav de gresktalende jøder sig til å knurre mot hebreerne over at deres enker blev satt til side ved den daglige utdeling.


Anwa deg-wen ara yefken i mmi-s adɣaɣ ma yessuter-as aɣṛum ? Neɣ a s-yefk azrem ma yessuter-as aslem ? 	 Men hvem av eder som er far, vil gi sin sønn en sten når han ber om brød, eller når han ber om en fisk, gi ham en orm i stedet for fisken,


Ma d ayen yeɛnan ḥeggu n lmegtin, leɛmeṛ ur teɣṛim di tektabt n Musa, mi t-id-iluɛa Sidi Ṛebbi zdat udarnu ireqqen ? Yenna-yas-d : Nekk d Illu n Ibṛahim, d Illu n Isḥaq, d Illu n Yeɛqub. 	 Men om de døde, at de står op, har I da ikke lest i Mose bok, der hvor det tales om tornebusken, hvorledes Gud talte til ham og sa: Jeg er Abrahams Gud og Isaks Gud og Jakobs Gud?


axaṭer ayen akk yellan di ddunit, lebɣi n tnefsit, ṭṭmeɛ di kra n wayen i gɛeǧben i wallen akk-d zzux i d ițekken si cci n ddunit, mačči s ɣuṛ Baba Ṛebbi i d-kkan lameɛna si ddunit. 	 for alt det som er i verden, kjødets lyst og øinenes lyst og storaktighet i levnet, er ikke av Faderen, men av verden.


Lmut tețțawi imdanen yiwet n tikkelt kan imiren a d-yili lḥisab. 	 Og likesom det er menneskenes lodd en gang å dø, og derefter dom,


Mi d-yuɣal Sidna Ɛisa, lɣaci meṛṛa i t-ițṛaǧun mmugren-t-id. 	 Men da Jesus kom tilbake, tok folket imot ham; for alle ventet på ham.


Nutni ur tuklal ara ddunit, țmenṭaren deg unezṛuf, deg idurar, deg ifran d mkul amkan n ddunit. 	 - verden var dem ikke verd - de vanket om i utørkener og fjell og huler og jordkløfter.


Ihi am akken ɛeṣṣu n yiwen wemdan, yerra aṭas n yemdanen d imednuben, akken daɣen ṭṭaɛa n yiwen wemdan terra aṭas n yemdanen d iḥeqqiyen. 	 for likesom de mange er blitt syndere ved det ene menneskes ulydighet, så skal også de mange bli rettferdige ved den enes lydighet.


Ma yella wanda ur sṭerḥben ara yis-wen, ur bɣin ara a wen-slen, ṛuḥet syenna, zwit aɣebbaṛ n warkasen-nwen, ddnub i yirawen-nsen. 	 Og hvor de ikke tar imot eder og ikke hører på eder, der skal I gå ut fra det sted og ryste av støvet under eders føtter til et vidnesbyrd mot dem.


Yiwen wass, Sidna Ɛisa akk-d inelmaden-is zegren igran n yirden deg wass n westeɛfu. Tekksen d tigedrin, țḥukkun-tent ger ifassen nsen, tețțen-tent. 	 Det skjedde på den næst-første sabbat at han gikk gjennem en aker, og hans disipler plukket aks og gned dem ut med hendene og åt.


Yeɣli ɣer lqaɛa, yesla i yiwen n ṣṣut i s-d-yeqqaṛen : Caɛul ! A Caɛul ! Acuɣeṛ i yi tețqehhiṛeḍ ? 	 og han falt til jorden og hørte en røst som sa til ham: Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig?


Asmi lliɣ ɣuṛ-wen, ɣas akken xuṣṣeɣ ur lliɣ ț-țaɛkumt ɣef yiwen, axaṭer atmaten i d-yusan si tmurt n Masidunya fkan-iyi-d ayen akk i ḥwaǧeɣ. Di yal lḥaǧa, ḥudreɣ iman-iw iwakken ur țțiliɣ ara ț-țaɛekkumt fell-awen, yerna mazal ad ḥadreɣ iman-iw. 	 for det jeg manglet, det utfylte brødrene som kom fra Makedonia, og i alle måter har jeg holdt mig og vil holde mig fra å falle eder til byrde.


Isnejmaɛ-iten nutni d wid i gxeddmen lfeṭṭa am nețța, yenna yasen : Ay atmaten ! Teẓram belli rrbeḥ-nneɣ itekk-ed si lxedma-agi ; 	 sammenkalte disse og de arbeidere som syslet med dette, og sa til dem: I menn! I vet at av dette arbeid har vi vår velstand,


si temdint n Lquds, si tmurt n Idum, si tmurt akkin i wasif n Urdun, si leǧwahi n temdinin n ?ur akk-d Sidun. Mi slan s wayen ixeddem, aṭas n lɣaci i d-yețțasen ɣuṛ-es. 	 og fra Jerusalem og fra Idumea og fra landet på hin side Jordan og omkring Tyrus og Sidon kom de til ham, en stor mengde, da de hørte hvor store gjerninger han gjorde.


Daymi ay atmaten mi n-ṛuḥeɣ ɣuṛ wen iwakken a wen mmeslayeɣ ɣef lbaḍna n Sidi Ṛebbi, ur a wen mmeslayeɣ ara s yimeslayen yeččuṛen d zzux neɣ s tmusni yessewhamen. 	 Og jeg, da jeg kom til eder, brødre, kom jeg ikke med mesterskap i tale eller i visdom og forkynte eder Guds vidnesbyrd;


Ma yella temmutem akk-d Lmasiḥ, teṭṭaxṛem ɣef wayen akk yeɛnan tudert n ddunit, acimi ihi am akken di ddunit i tellam, tqebblem ad ḥețțmen fell-awen leɛwayed n ddunit m'ara wen-qqaṛen : 	 Er I avdød med Kristus fra verdens barnelærdom, hvorfor gir de eder da, som om I levde i verden, slike bud:


Yudas iḍeggeṛ tiwiztin-nni di lǧameɛ iqedsen, imiren iṛuḥ iɛelleq iman-is. 	 Da kastet han sølvpengene inn i templet, og gikk bort og hengte sig.


Zḍan taɛeṣṣabt s isennanen, ssersen-as-ț ɣef wuqeṛṛuy is, fkan-as aɣanim ɣer ufus-is ayeffus. Bdan kennun zdat-es, stehzayen fell-as, qqaṛen-as : Sslam fell-ak ay agellid n wat Isṛail ! 	 og de flettet en krone av torner og satte på hans hode, og gav ham et rør i hans høire hånd, og de falt på kne for ham og hånte ham og sa: Vær hilset, du jødenes konge!


Ur sṭuqqutet ara awal mbla lmeɛna ɣef wayen yeɛnan izuṛan n lejdud neɣ čaqlalat d umenɣi ɣef ddemma n ccariɛa, axaṭer d ayen ur nesɛi azal, ur neṣliḥ. 	 men dårlige stridsspørsmål og ættetavler og kiv og trette om loven skal du holde dig fra; for de er unyttige og gagnløse.


A wen-iniɣ tideț : win iḥerzen awal-iw ur yețmețțat ara maḍi. 	 Sannelig, sannelig sier jeg eder: Om nogen holder mitt ord, skal han aldri i evighet se døden.


Axaṭer nukni ur nețnadi ara ɣef wayen țwalint wallen, lameɛna nețnadi ɣef leḥwayeǧ ur țwalint ara ; axaṭer leḥwayeǧ i țwalint wallen fennunt, ma d ayen ur țwalint ara, yețdumu i dayem. 	 såsom vi ikke har det synlige for øie, men det usynlige; for det synlige er timelig, men det usynlige evig


Lameɛna at Isṛail usmen, dɣa wwin yid-sen kra n yergazen n diri ițmenṭaṛen deg iberdan, sekkren ccwal ger lɣaci, cewwlen tamdint meṛṛa, zeḍmen ɣer wexxam n Yazun, qellben ɣef Bulus d Silas iwakken a ten-caṛɛen zdat lɣaci. 	 Men jødene blev nidkjære og tok med sig nogen onde mennesker, nogen dagdrivere, og gjorde et opløp og satte byen i røre, og de trengte frem imot Jasons hus og søkte å få dem ut til folket;


Win yebnan ɣef lsas, ur t-tečči ara tmes wayen akken yebna, a t-id-yaweḍ lxiṛ ameqqran ; 	 Om det verk som en har bygget, står sig, da skal han få lønn;


Mačči d ayen ikečmen ɣer daxel n wemdan ara t-yesneǧsen, meɛna d ayen i d-ițeffɣen seg ul-is. 	 Det er intet utenfor mennesket som kan gjøre ham uren når det kommer inn i ham; men det som går ut av mennesket, det er det som gjør mennesket urent.


Inelmaden ṛuḥen ad beccṛen di mkul amkan ; Sidi Ṛebbi yețțili yid sen, yețbeggin-ed s waṭas lbeṛhanat, tideț n wayen țbecciṛen. 	 Men de gikk ut og forkynte ordet allesteds, og Herren virket med og stadfestet ordet ved de tegn som fulgte med.


a d-kkren daɣen gar-awen yergazen ara islemden leḥwayeǧ iɛewjen iwakken ad jebden inelmaden ɣuṛ-sen. 	 ja, blandt eder selv skal det fremstå menn som fører forvendt tale for å lokke disiplene efter sig.


Seg imiren, aṭas i t-yeǧǧan seg inelmaden-is , rewlen fell-as. 	 Derfor drog mange av hans disipler sig tilbake og gikk ikke lenger omkring med ham.


Sidi Ṛebbi iḥseb-aɣ d iḥeqqiyen imi numen s Ɛisa Lmasiḥ, 	 det vil si Guds rettferdighet ved troen på Jesus Kristus for alle og over alle som tror. For det er ingen forskjell;


Win ara yessizdgen iman-is yexḍa i lecɣal-agi n diri, ad yili am weqbuc-nni n ddheb neɣ n lfeṭṭa i sseqdacen deg wass n tmeɣṛa, yewjed ad yenfeɛ i wass m'ara t-yeḥwiǧ umɛellem-is. 	 Holder da nogen sig ren fra disse, da vil han være et kar til ære, helliget, nyttig for husbonden, rede til all god gjerning.


Bulus ibedd di tlemmast n Laryufaj yenna : Ay irgazen n temdint n Atinya, ẓriɣ-kkun tẓewṛem yerna tettabaɛem ddin di mkul ḥaǧa; 	 Så stod da Paulus frem midt på Areopagus og sa: Atenske menn! I alle måter ser jeg at I er ivrige i eders gudsfrykt.


Atan wamek țțaraɣ i wid i yi-sseḍlamen : 	 Dette er mitt forsvar mot dem som dømmer mig.


?ef wayen yeɛnan ḥeggu n lmegtin ula d nnbi Musa ihḍeṛ-ed fell-as mi gessawel i Sidi Ṛebbi zdat udarnu iṛeqqen : a Ṛebbi, Illu n Ibṛahim, Illu n Isḥaq, Illu n Yeɛqub. 	 Men at de døde står op, det har også Moses gitt til kjenne, der hvor det tales om tornebusken, når han kaller Herren Abrahams Gud og Isaks Gud og Jakobs Gud;


D nutni daɣen i greggmen isem eɛzizen s wayes i tneddhem ɣer Sidi Ṛebbi. 	 Er det ikke de som spotter det gode navn I er nevnt med?


Mi wwḍen iɛessasen ɣer lḥebs, ur ten-ufin ara dinna ; uɣalen-d ɣer unejmaɛ, nnan-asen : 	 Men de tjenere som kom dit, fant dem ikke i fengslet; de kom da tilbake og meldte:


axaṭer tafat tețțawi ɣer wayen yelhan, ɣer lḥeqq akk-d tideț. 	 for lysets frukt viser sig i all godhet og rettferdighet og sannhet -


Lameɛna ayagi yedṛan d ayen i d-icar nnbi Yuwil : 	 men dette er det som er sagt ved profeten Joel:


Sin inigan-agi sɛan tazmert ad ɣelqen tiwwura igenwan iwakken ur d-yekkat ara ugeffur deg ussan i deg ara țcirin awal n Ṛebbi ; sɛan daɣen tazmert ad rren aman d idammen, ad sexḍen lqaɛa s mkul lebla mkul tikkelt i deg ara bɣun. 	 Disse har makt til å lukke himmelen, så det ikke skal falle noget regn i de dager de er profeter, og de har makt over vannene til å omskape dem til blod, og til å slå jorden med allslags plage, så ofte de vil.


Mi sen-yesla Sidna Ɛisa, yenna yasen : Mačči d wid iṣeḥḥan i geḥwaǧen ṭṭbib, meɛna d imuḍan. Ur d-usiɣ ara ad ssiwleɣ i iḥeqqiyen, meɛna i imednuben. 	 Og da Jesus hørte det, sa han til dem: De friske trenger ikke til læge, men de som har ondt; jeg er ikke kommet for å kalle rettferdige, men for å kalle syndere.


Argaz-nni i seg d-ffɣen leǧnun, issuter a t-yeǧǧ ad yeddu yid-es, meɛna Sidna Ɛisa yenna-yas : 	 Mannen som de onde ånder var faret ut av, bad om å få være med ham. Men han sendte ham fra sig og sa:


M'ara tețẓallam, ur xeddmet ara am at sin wudmawen iḥemmlen ad ẓallen s ibeddi di leǧwameɛ neɣ deg iberdan iwakken a ten-walin medden. AA wen-iniɣ tideț : d ayagi kan i d lfayda-nsen. 	 Og når I beder, skal I ikke være som hyklerne; for de vil gjerne stå og bede i synagogene og på gatehjørnene, for å vise sig for menneskene; sannelig sier jeg eder: De har allerede fått sin lønn.


Igenni d amkan n lḥekma-w, ma d lqaɛa ț-țaḥsiṛt i ɣef srusuɣ idaṛṛen-iw. Sidi Ṛebbi yenna-d : Acu n wexxam i tzemrem a yi-tebnum, neɣ anda-t wemkan i deg zemreɣ ad steɛfuɣ ? 	 Himmelen er min trone, og jorden en skammel for mine føtter; hvad hus vil I bygge mig, sier Herren, eller hvor er det sted jeg skal hvile på?


Sidna Ɛisa iṣubb-ed yid-sen seg wedrar, ḥebsen di luḍa anda nnejmaɛen aṭas n yinelmaden-is d waṭas n lɣaci i d-yusan si tmurt n Yahuda, si temdint n Lquds, si temdinin n ?ur akk-d Sidun yellan rrif n lebḥeṛ. 	 Og han gikk ned med dem, og han blev stående på en slette, og med ham en stor flokk av hans disipler og en stor mengde folk fra hele Judea og Jerusalem og fra havkanten ved Tyrus og Sidon,


Yenna-yasen daɣen : S tideț a wen-iniɣ : ulac nnbi yețwaqeblen di tmurt-is. 	 Men han sa: Sannelig sier jeg eder: Ingen profet blir vel mottatt på sitt hjemsted.


Dɣa Buṭrus yekker yuzzel ɣer uẓekka. Mi gewweḍ, imuqel ɣer daxel, iwala anagar lekfen di lqaɛa. Yuɣal syenna, iwhem deg wayen yedṛan. 	 Men Peter stod op og løp til graven, og da han bøide sig ned, så han bare liksvøpet; og han gikk hjem og undret sig over det som var skjedd.


Ma d kunwi ay iqeddacen, țțaɣet awal i imɛellmen-nwen di ddunit-agi mačči kan zdat-nsen akken a sen tɛeǧbem meɛna ɣas ulac-iten xedmet ccɣel-nwen seg wul, am akken i Sidi Ṛebbi. 	 I tjenere! vær lydige i alle ting imot eders herrer efter kjødet, ikke med øientjeneste, som de som vil tekkes mennesker, men i hjertets enfold, idet I frykter Herren!


M'ara k-id-yeɛreḍ yiwen ɣer tmeɣṛa, ɣurek ur țțaṭṭaf ara amkan amezwaru ! Axaṭer yezmer ad yili yiwen ger inebgawen yesɛan leqdeṛ akteṛ-ik , 	 Når du blir buden av nogen til bryllups, da sett dig ikke øverst ved bordet, forat ikke en gjævere enn du skal være buden,


A Tawfilus, di tektabt-inu tamezwarut, ḥkiɣ-ed ayen ixdem Sidna Ɛisa d wayen yesselmed seg wass amezwaru armi d ass i deg yețwarfed ɣer igenni. 	 Den første bok skrev jeg, Teofilus, om alt det som Jesus begynte med både å gjøre og å lære,


Ma yella tenhiḍ tikkelt neɣ snat win i d-yeskaren ccwal, ur k-d-ismeḥses ara, ssebɛed-it fell-ak ; 	 Et menneske som gir sig av med vranglære, skal du vise fra dig, efterat du har formant ham én gang og én gang til,


Mi d-nemneɛ si lebḥeṛ, nesla belli tigzirt-nni isem-is Malṭa. 	 Da vi nu hadde berget oss, fikk vi vite at øen hette Malta.


Arraw n weltma-m yextaṛ Ṛebbi, țsellimen fell-am. 	 Din utvalgte søsters barn hilser dig.


Iwala si lbeɛd tameɣṛust yesɛan iferrawen, iṛuḥ ad iqelleb kra ibakuṛen ara yečč. Mi gqeṛṛeb ɣuṛ-es, yufa deg-s anagar iferrawen, axaṭer mačči d lawan n lexṛif. 	 Og da han så et fikentre langt borte, som hadde blad, gikk han dit, om han kanskje kunde finne noget på det, og da han kom bort til det, fant han ikke noget uten blad; for det var ikke fikentid.


Sidna Ɛisa yenna i tmeṭṭut-nni : Imi tumneḍ yis-i tețțusellkeḍ, ṛuḥ di lehna. 	 Men han sa til kvinnen: Din tro har frelst dig; gå bort i fred!


Daymi Mmi-s n bunadem yeḥkem ula ɣef wass n westeɛfu. 	 Så er da Menneskesønnen herre også over sabbaten.


Rran-as : Amen s Sidna Ɛisa, aț-țețusellkeḍ s kečč s wat wexxam-ik. 	 De sa da: Tro på den Herre Jesus, sa skal du bli frelst, du og ditt hus!


Sidna Ɛisa yenna yasen : Baba Ṛebbi ixeddem ar tura, nekk daɣen aql-i xeddmeɣ ! 	 Men Jesus svarte dem: Min Fader arbeider inntil nu; også jeg arbeider.


Yiwen si lecyux-nni yenṭeq-ed yenna-yi-d : Wid yelsan ijellaben icebḥanen, anwa-ten ? Ansi i d-usan ? 	 Og en av de eldste tok til orde og sa til mig: Disse som er klædd i de lange hvite kjortler, hvem er de, og hvor er de kommet fra?


Sidna Ɛisa yesselmad mkul ass di lǧameɛ iqedsen. Lmuqedmin imeqqranen, lɛulama d imeqqranen n wegdud țnadin a t-nɣen, 	 Og han lærte daglig i templet. Men yppersteprestene og de skriftlærde og de første blandt folket søkte å få ryddet ham av veien.


Ulac win ikeṛhen lǧețța-s, lameɛna ițɛeyyic-iț, ițḥadar-iț am akken i gxeddem Lmasiḥ i tejmaɛt n imasiḥiyen, 	 ingen har jo nogensinne hatet sitt eget kjød, men han før og varmer det, likesom Kristus gjør med menigheten;


Buṭrus yerra-yasen : Tubet, beddlet tikli ! Mkul yiwen deg-wen ad yețwaɣḍes s yisem n Sidna Ɛisa Lmasiḥ iwakken a wen-țwasemmḥen ddnubat-nwen, yerna a wen-d yețțunefk Ṛṛuḥ iqedsen. 	 Peter sa da til dem: Omvend eder, og enhver av eder la sig døpe på Jesu Kristi navn til syndenes forlatelse, så skal I få den Hellige Ånds gave!


Lmuqedmin imeqqranen d lɛulama n ccariɛa țqelliben amek ara nɣen Sidna Ɛisa lameɛna uggaden lɣaci. 	 og yppersteprestene og de skriftlærde søkte råd til å få ryddet ham av veien; for de fryktet for folket.


Nnan i Haṛun gma-s n Sidna Musa : Xdem-aɣ-d iṛebbiten am wid n imaṣriyen, ara nezzwer zdat-nneɣ, axaṭer Musa-agi i ɣ-d-yessufɣen si tmurt n Maṣeṛ, ur neẓri ara d acu i gedṛan yid-es. 	 Gjør oss guder som kan dra foran oss! for denne Moses som førte oss ut av Egyptens land vi vet ikke hvad det er blitt av ham.


Win yețțaken azal i wussan akteṛ n wiyaḍ, ixeddem ayagi i Sidi Ṛebbi, win itețțen kullec, itețț s wul yeṣfan axaṭer yețḥemmid Sidi Ṛebbi ɣef wayen itețț ; win ur ntețț ara kullec, yexdem ayagi s wul yeṣfan imi ula d nețța ițḥemmid Sidi Ṛebbi ɣef wayen itețț. 	 Den som akter på dagen, gjør det for Herren, og den som ikke akter på dagen, gjør det for Herren. Og den som eter, gjør det for Herren, for han takker Gud; og den som ikke eter, gjør det for Herren og takker Gud.


Ad ṛuḥeɣ meɛna a wen-d ǧǧeɣ lehna, d lehna-w ara wen-d fkeɣ. Lehna ara wen-d-fkeɣ mačči am lehna i d-tețțak ddunit. Daymi i wen-d-qqaṛeɣ ur țțaggadet ara, kkset anezgum seg wulawen-nwen. 	 Fred efterlater jeg eder, min fred gir jeg eder; ikke som verden gir, gir jeg eder. Eders hjerte forferdes ikke og reddes ikke!


Sidna Ɛisa iṛuḥ ɣer wexxam n Buṭrus, yufa taḍeggalt n Buṭrus deg usu tuɣ-iț tawla. 	 Og da Jesus kom inn i Peters hus, så han at hans svigermor lå til sengs og hadde feber;


?elleleɣ inelmaden-ik a t-ssufɣen seg-s, lameɛna ur zmiren ara. 	 og jeg bad dine disipler at de skulde drive den ut, men de kunde ikke.


Tajmaɛt meṛṛa tekker, wwin Sidna Ɛisa ɣer lḥakem Bilaṭus. 	 Og hele hopen stod op og førte ham for Pilatus;


Yiwen lɛalem n ccariɛa iqeṛṛeb ɣer Sidna Ɛisa, yenna-yas : A Sidi, anda teddiḍ ad dduɣ. 	 Og en skriftlærd kom og sa til ham: Mester! Jeg vil følge dig hvorhen du går.


Meɛna ɣef wakken walaɣ ma teqqim akken tella axiṛ-as, akken ara tesɛu lehna. Wagi d ṛṛay-iw nekk, ẓriɣ ula d nekk sɛiɣ Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi. 	 Men lykkeligere er hun om hun blir som hun er, efter min mening; men jeg tror også å ha Guds Ånd.


Lameɛna kunwi ay imawlan ur sserfuyet ara dderya-nwen neɣ m'ulac ad feclen. 	 I fedre! opegg ikke eders barn, forat de ikke skal tape motet!


Meɛna d kunwi i d imesbaṭliyen, tețɛerrim wiyaḍ ɣas akken d atmaten-nwen ! 	 Men I gjør urett og skade, og det mot brødre!


Yebda yețgalla yeqqaṛ : A yi-inɛel Ṛebbi ma skaddbeɣ ! Ur ssineɣ ara argaz-agi i ɣef tețmeslayem. 	 Men han gav sig til å forbanne sig og sverge: Jeg kjenner ikke det menneske I taler om.


Sidna Ɛisa mi t-iwala yeḍleq, yeẓra belli aṭas aya segmi yuḍen, yenna-yas: Tebɣiḍ aț-țeḥluḍ ? 	 da Jesus så ham ligge der, og visste at han allerede hadde vært syk i lang tid, sa han til ham: Vil du bli frisk?


Walaɣ daɣen deg uweḥḥi nniḍen tawwurt n igenni teldi. Taɣect-nni yecban ṣṣut n lbuq iwumi sliɣ tikkelt tamezwarut, tenna-yi-d : Ali-d ɣer dagi a k-d-sekneɣ ayen ara yeḍrun sya ɣer zdat. 	 Derefter så jeg, og se, det var en dør åpnet i himmelen, og den første røst, som jeg hadde hørt likesom av en basun, som talte med mig, sa: Stig op her, og jeg vil vise dig det som skal skje herefter.


Yiwen lmelk nniḍen yeffeɣ-ed si lǧameɛ iqedsen, yețɛeggiḍ s ṣṣut ɛlayen i win yeqqimen ɣef wusigna yeqqaṛ-as : Ssexdem amger-ik tmegreḍ, axaṭer yewweḍ-ed lweqt n tmegra, imi ddunit tewjed i tmegra. 	 Og en annen engel kom ut av templet og ropte med høi røst til ham som satt på skyen: Send ut din sigd og høst! Timen til å høste er kommet; for høsten på jorden er overmoden.


Axaṭer ssadaqa-agi, ur tețțili ara kan d lemɛawna i watmaten, lameɛna iwakken a d-ilin daɣen waṭas n yemdanen ara iḥemden Sidi Ṛebbi. 	 For den hjelp som ydes ved denne tjeneste, råder ikke bare bot på de helliges trang, men bærer også rik frukt ved manges takksigelser til Gud,


Mačči fell-awen meṛṛa i d-nniɣ ayagi : ssneɣ widak i xtaṛeɣ. Lameɛna ayen yuran ad yețwakemmel : « Win yeččan aɣṛum yid-i, yuɣal-iyi-d d aɛdaw.» 	 Ikke om eder alle taler jeg; jeg vet hvem jeg har utvalgt; men Skriften skulde opfylles: Den som eter sitt brød med mig, har løftet sin hæl mot mig.


M'ara twalim deg wemkan iqedsen win iwumi semman lmuṣiba issengaren i ɣef d-ihḍeṛ nnbi Danyel ; ( win ara yeɣṛen taktabt-agi n nnbi Danyel ad ifhem !) 	 Når I da ser ødeleggelsens vederstyggelighet, som profeten Daniel har talt om, stå på hellig grunn - den som leser det, han se til å skjønne det! -


Acḥal bɣiɣ ad iqqim dagi ɣuṛ-i iwakken ad iyi-iqdec deg umkan-ik, m'akka țwaḥebseɣ ɣef ddemma n lexbaṛ n lxiṛ. 	 Jeg hadde lyst til å la ham bli her hos mig, forat han i ditt sted kunde tjene mig i mine lenker for evangeliet,


Issuter asen-d talwiḥt, yura-yasen-d deg-s : « Yeḥya i d isem-is ». Dɣa wehmen meṛṛa. 	 Og han bad om en tavle og skrev disse ord: Johannes er hans navn. Og de undret sig alle.


Mi ṭṭfen lexlaṣ-nsen, iɣaḍ-iten lḥal, nnan i bab n tfeṛṛant-nni : 	 Men da de fikk den, knurret de mot husbonden og sa:


Inelmaden n Yeḥya aɣeṭṭas usan-d ɣer Sidna Ɛisa nnan-as : Acuɣeṛ nukkni akk-d ifariziyen nețțuẓum ma d inelmaden-ik ur țțuẓumen ara ? 	 Da kom Johannes' disipler til ham og sa: Hvorfor faster vi og fariseerne så meget, men dine disipler faster ikke?


Rran-as : Nebɣa a ɣ-d-yuɣal yeẓri a Sidi ! 	 De sa: Herre! at våre øine må bli oplatt!


Buṭrus yellan akk-d ḥdac n ṛṛusul-nni, issaɛli taɣect-is yenna i lɣaci : Ay imezdaɣ n temdint n Lquds akk-d kunwi meṛṛa isɛeddayen ussan di temdint-agi, slet-ed mliḥ i wayen ara wen-d-iniɣ, ilaq aț-țeẓrem ayagi : 	 Da stod Peter frem med de elleve, og løftet sin røst og talte til dem: I jødiske menn og alle I som bor i Jerusalem! Dette være eder vitterlig, og lån øre til mine ord!


Mkul ass lliɣ yid-wen sselmadeɣ di lǧameɛ, yiwen ur yessers afus-is fell-i. Meɛna ayagi yedṛa-d, iwakken ad nnekmalent tira iqedsen. 	 daglig var jeg hos eder og lærte i templet, og I grep mig ikke; men dette er skjedd forat skriftene skal opfylles.


m'ara d-inin ayen n diri fell-aneɣ nenehhu-ten. Ar tura ḥesben-aɣ am iḍumman n ddunit, am ineggura n yemdanen. 	 Vi blir spottet - og vi formaner; vi er blitt som utskudd i verden, en vemmelse for alle, inntil nu.


Ixeddamen-agi ineggura xedmen yiwet n ssaɛa kan, txellṣeḍ ten am nukkni yenɛețțaben ass kamel i wezɣal ? 	 Disse siste har bare vært her en time, og du har gjort dem like med oss som har båret dagens byrde og hete.


Skud mazal lliɣ di ddunit d nekk i ț-țafat n ddunit. 	 Mens jeg er i verden, er jeg verdens lys.


Wiyaḍ cban akal yeččuṛen d idɣaɣen, akken ara slen i wawal n Ṛebbi, qebblen-t s lfeṛḥ ; 	 Og på samme måte de som såes på stengrunn; det er de som straks tar imot ordet med glede når de får høre det,


Mi ț-iwala Sidna Ɛisa, iluɛa-ț yenna-yas : A tameṭṭut, teḥliḍ seg wekraf-im. 	 Da Jesus så henne, kalte han henne til sig og sa til henne: Kvinne! du er løst fra din vanmakt.


Ma d kečč acuɣeṛ i tețḥasabeḍ gma-k ? Acuɣer i t-tḥeqṛeḍ ? Eɛni ur nețɛeddi ara akk di ccṛeɛ zdat Sidi Ṛebbi iwakken a ɣ-iḥaseb ? 	 Men du, hvorfor dømmer du din bror? eller du, hvorfor ringeakter du din bror? vi skal jo alle stilles frem for Guds domstol.


Mi kkren ad ffɣen si lǧameɛ, ḥellelen Bulus d Barnabas iwakken a d-uɣalen ass n ssebt i d-iteddun a d-rnun a d-mmeslayen ɣef wannect nni. 	 Da de gikk ut, bad folk dem om at disse ord måtte bli talt til dem den følgende sabbat.


qadeṛ baba-k d yemma-k, tḥemmleḍ lɣiṛ-ik am yiman-ik ! 	 hedre din far og din mor, og: du skal elske din næste som dig selv.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : S tideț qqaṛeɣ-awen : Mmi-s n Ṛebbi ur ixeddem acemma s yiman is, ixeddem ala ayen yeẓra ixeddem-it Baba-s. Kra n wayen ixeddem Baba-s ixeddem-it Mmi-s daɣen. 	 Jesus svarte da og sa til dem: Sannelig, sannelig sier jeg eder: Sønnen kan ikke gjøre noget av sig selv, men bare det han ser Faderen gjør; for det han gjør, det gjør Sønnen likeså;


Ṛuḥeɣ ɣer lmelk-nni, ssutreɣ-as a yi-d-yefk taktabt-nni tamecṭuḥt. Yenna-yi-d : Eddem-iț, sebleɛ-iț ; deg imi-k aț-țili ț-țaẓidant am tammemt, meɛna m'ara taweḍ ɣer uɛebbuḍ-ik, aț-țuɣal ț-țarẓagant. 	 Og jeg gikk bort til engelen og sa til ham at han skulde gi mig den lille bok. Og han sier til mig: Ta og et den! og den skal svi i din buk, men i din munn skal den være søt som honning.


Amek ! Yezmer Lmasiḥ ad imsefham akk-d Cciṭan ? Acu n tdukli yellan ger win yețțamnen s Ṛebbi d win ur nețțamen ara ? 	 Og hvad samklang er det mellem Kristus og Belial, eller hvad lodd og del har en troende med en vantro?


Atan iteddu-d lweqt yerna yewweḍ-ed, aț țemfaṛaqem ɣer mkul tama a yi teǧǧem iman-iw. Lameɛna ur lliɣ ara weḥd-i axaṭer Baba yella yid-i. 	 se, den stund kommer, og er kommet, da I skal spredes hver til sitt og late mig alene; men jeg er ikke alene, for Faderen er med mig.


axaṭer, nekk s yiman-iw mačči d amdan i yi-t-id-issawḍen neɣ i yi t-islemden, lameɛna d Sidna Ɛisa Lmasiḥ i yi-t-id-iweḥḥan. 	 for heller ikke jeg har mottatt det eller lært det av noget menneske, men ved Jesu Kristi åpenbaring.


Ceɛlen times di tlemmast n wefrag, qqimen. Buṭrus yella yid-sen. 	 De hadde tendt en ild midt i gårdsrummet og satt der sammen, og Peter satt midt iblandt dem.


sennig igelliden meṛṛa n ddunit, sennig imdebbṛen ț-țnezmarin, sennig tgeldiwin akk-d yismawen meṛṛa yellan mačči kan di lǧil-agi meɛna ula di lǧil i d-iteddun. 	 over enhver makt og myndighet og velde og herredom og ethvert navn som nevnes, ikke bare i denne verden, men også i den kommende,


Leḥsab n yergazen ț-țilawin yumnen s Sidna Ɛisa yețzad irennu. 	 og dess flere troende blev vunnet for Herren, menn og kvinner i hopetall,


Matatya, Ɛamus, Naḥun, ?esli, Naggay, 	 sønn av Mattatias, sønn av Amos, sønn av Nahum, sønn av Esli, sønn av Naggai,


Sidna Ɛisa yenṭeq ɣuṛ-es yenna-yas : Ssusem ! Effeɣ seg wergaz-agi ! Aṛuḥani iḍeggeṛ argaz-nni ɣer lqaɛa di tlemmast-nsen, dɣa iffeɣ seg-s mbla ma iḍuṛṛ-it. 	 Og Jesus truet den og sa: Ti, og far ut av ham! Og den onde ånd kastet ham ned midt iblandt dem og fór ut av ham uten å skade ham.


Dexxan n lebxuṛ-nni yuli akk-d ddeɛwat n yimqedsen yeṣfan, seg ufus n lmelk ibedden zdat Ṛebbi. 	 Og røken av røkelsen steg fra engelens hånd op for Gud med de helliges bønner.


Ad huddeɣ ikuffan-iw, ad bnuɣ wiyaḍ d imeqqranen iwakken ad jemɛeɣ irden-iw d leṛẓaq-iw meṛṛa. 	 Og han sa: Jo, dette vil jeg gjøre: Jeg vil rive mine lader ned og bygge dem større, og der vil jeg samle hele min avling og mitt gods;


Win i gɣilen yessen kra, urɛad yessin akken i glaq ad yissin. 	 om nogen tykkes sig å kjenne noget, han har aldri kjent noget således som en bør kjenne det;


Di mkul amkan nesla yedṛa leḥṛam d ameqqran gar-awen, d ayen ur nețțaf ara ulamma ger leǧnas nniḍen, tessawḍem armi yiwen deg-wen yețɛic di leḥṛam akk ț-țmeṭṭut n baba-s ! 	 I det hele høres det om hor iblandt eder, og det slikt hor som ikke engang nevnes blandt hedningene: at en holder sig til sin fars hustru.


Di leǧwahi-nni, tella yiwet n tqeḍɛit tameqqrant n yilfan i gkessen dinna. 	 Men et langt stykke fra dem gikk en stor svinehjord og beitet;


akken i tella di lɛadda n lmuqedmin, gren tasɣaṛt, tṣaḥ-ed Zakarya iwakken ad ikcem ɣer wemkan iqedsen ad isseṛɣ lebxuṛ. 	 at det efter preste-tjenestens sedvane tilfalt ham å gå inn i Herrens tempel og ofre røkelse;


Iɛsekṛiwen daɣen țmesxiṛen fell as, qeṛṛben ɣuṛ-es bɣan a s-sswen lxell, 	 Også stridsmennene hånte ham, de gikk bort til ham og rakte ham eddik og sa:


Imiren ad iṛuḥ a d-yawi sebɛa iṛuḥaniyen nniḍen i gweɛṛen akteṛ-is, ad kecmen ɣer dinna, ad zedɣen. Lḥala n wergaz-nni aț-țenṭaṛ akteṛ n tikkelt tamezwarut. Akka ara tedṛu d lǧil-agi ijehlen. 	 Så går den bort og tar med sig syv andre ånder, verre enn den selv, og de går inn og bor der, og det siste blir verre med det menneske enn det første. Således skal det også gå denne onde slekt.


Ma yella ayen ur nețdum ara yesɛa ccan, acḥal ihi i t-yugar di ccan wayen yețdumun. 	 For når det som svinner, var i herlighet, da skal meget mere det som blir, være i herlighet.


Sidi Ṛebbi yessnen ulawen, ibeggen-ed belli iqbel-iten imi i sen-yefka Ṛṛuḥ iqedsen am akken i ɣ-t-id-yefka i nukkni ; 	 Og Gud, som kjenner hjertene, gav dem vidnesbyrd, idet han gav dem likesom oss den Hellige Ånd,


Ma d kra deg-sen qqaṛen : Nețța i d-yerran iẓri i uderɣal, ur yezmir ara ad issemneɛ Laɛẓar si lmut ! 	 Men nogen av dem sa: kunde ikke han som har åpnet den blindes øine, også ha gjort at denne ikke var død?


Imawlan-nneɣ țṛebbin-aɣ dagi di ddunit akken i sen yehwa, lameɛna Baba-tneɣ n igenwan yețțak-aɣ tiɣṛit di nnfeɛ-nneɣ iwakken a nuɣal d izedganen am nețța. 	 For hine tuktet oss for nogen få dager efter sitt tykke, men han tukter til vårt gagn, forat vi skal få del i hans hellighet.


Ifecka n unagraw 	 Systemverktøy


Iceggeɛ iqeddacen-is ad ssiwlen i wid yețwaɛeṛden, meɛna ugin a d-asen. 	 Og han sendte sine tjenere ut for å be de innbudne komme til bryllupet; men de vilde ikke komme.


S wakka win ur neqbil ara lewṣayat-agi, mačči d amdan i gɛuṣa, meɛna iɛuṣa Sidi Ṛebbi i wen-d-ițțaken Ṛṛuḥ-is iqedsen. 	 Den altså som ringeakter dette, han ringeakter ikke et menneske, men Gud, som også gir sin Hellige Ånd i eder.


nnan-as belli d Ɛisa Anaṣari i d-iɛeddan. 	 De fortalte ham da at Jesus fra Nasaret gikk forbi.


Ṛṛeḥma ț-țalwit a wen-d țțunefkent s ɣuṛ baba-tneɣ Ṛebbi akk-d Ɛisa Lmasiḥ Ssid-nneɣ ! 	 Nåde være med eder og fred fra Gud vår Fader og den Herre Jesus Kristus!


Yiwen ad yefk gma-s ɣer lmut, wayeḍ ad yefk mmi-s ; dderya a d-kkren ɣer imawlan-nsen a ten-ssiwḍen ɣer lmut. 	 Og bror skal overgi bror til døden, og en far sitt barn, og barn skal reise sig mot foreldre og volde deres død.


Umṛen-ten ad ffɣen seg unejmaɛ n ccṛeɛ iwakken ad mcawaṛen wway gar-asen, 	 De bød dem da gå ut fra rådet, og de rådførte sig med hverandre og sa:


Win yesɛan imeẓẓuɣen, ad ismeḥses i wayen i d-yeqqaṛ Ṛṛuḥ n Ṛebbi i tejmuyaɛ n watmaten : win ara yeṭṭfen deg-i alamma ț-țaggara, ur t-tețțawi ara lmut tis snat. 	 Den som har øre, han høre hvad Ånden sier til menighetene: Den som seirer, skal slett ikke skades av den annen død!


Lameɛna Sidi Ṛebbi yenna-d : Ad uɣalen a d-ffɣen si tmurt-nni, ad iyi-ɛebden deg wemkan-agi ; ma d lǧens-nni i ten-yerran d aklan, d nekk ara ten-iḥasben. 	 og det folk som de skal træle under, vil jeg dømme, sa Gud, og derefter skal de dra ut derfra og tjene mig på dette sted.


Nfeṛṛeḥ s wefcal-nneɣ ma yella kunwi tǧehdem ; m'ara ndeɛɛu ɣer Sidi Ṛebbi fell-awen, nessaram aț-țennernim di liman. 	 For vi gleder oss når vi er skrøpelige, I derimot sterke; dette beder vi og om, at I må bli fullkomne.


Yusa-d a wen-ibecceṛ lexbaṛ n lxiṛ , yewwi-awen-d lehna ama i kunwi yellan tbeɛdem ɣef Ṛebbi, ama i wat Isṛail iqeṛben ɣuṛ-es ; 	 Og han kom og forkynte fred for eder som var langt borte, og fred for dem som var nær ved;


S wakka, s lecɣal-nsen ara tɛeqlem lenbiya n lekdeb. 	 Derfor skal I kjenne dem av deres frukter.


Dawed s yiman-is yenna-d di tektabt n ?abur : Sidi Ṛebbi yenna i Ssid-iw : qqim aț-țḥekmeḍ ɣer tama- w tayeffust 	 David selv sier jo i Salmenes bok: Herren sa til min herre: Sett dig ved min høire hånd,


Ilaq ula d wid ur numin ara s Ɛisa Lmasiḥ a d-cehden fell-as s lxiṛ ur țțafen ara deg-s wayen ara s-d ssukksen, iwakken ur iɣelli ara di tecṛektin n Cciṭan. 	 Men han skal og ha godt vidnesbyrd av dem som er utenfor, forat han ikke skal bli hånet og falle i djevelens snare.


Axaṭer tagelda n Sidi Ṛebbi mačči d lmakla neɣ ț-țissit meɛna d lḥeqq, d lehna akk-d lfeṛḥ s Ṛṛuḥ iqedsen. 	 Guds rike består jo ikke i å ete og drikke, men i rettferdighet og fred og glede i den Hellige Ånd;


Lweɛd i d-yefka Sidi Ṛebbi i Sidna Ibṛahim, yebna ɣef liman iwakken ad yili d lemziya, ad țekkin deg-s dderya n dderya-s mačči d wid kan yessnen ccariɛa lameɛna wid akk yumnen am nețța, yuɣal d jeddi-tneɣ nukni akk s wid yumnen. 	 Derfor fikk han løftet ved troen, forat det kunde være som en nåde, så løftet kunde stå fast for hele ætten, ikke bare for den som har loven, men også for den som har Abrahams tro, han som er far til oss alle


a wen-d-qqaṛen : anaɣ yenna-yawen a d-uɣaleɣ, ihi anda yella tura ? Lejdud-nneɣ ɛeddan mmuten, ulac ayen i gbeddlen seg wasmi i d-texleq ddunit. 	 og sier: Hvor er løftet om hans gjenkomst? for fra den tid fedrene sov inn, vedblir jo alle ting som de var fra skapningens begynnelse.


Lmelk amezwaru yewwet lbuq, imiren kan yeɣli-d ɣef lqaɛa webruri akk ț-țmes ixelḍen d idammen, times nni tečča țelt n lqaɛa, țelt n ttjuṛ, d kra wayen yellan d leḥcic azegzaw. 	 Og den første engel blåste, og det kom hagl og ild, blandet med blod, og blev kastet ned på jorden, og tredjedelen av jorden blev opbrent, og tredjedelen av trærne blev opbrent, og alt grønt gress blev opbrent.


Llafɛa-nni tameqqrant tețțuḍeggeṛ ɣer ddunit nețțat d lmalayekkat-is, tin akken yellan d azrem-nni n zik yețțusemman Iblis, Cciṭan, tin i gxedɛen ddunit meṛṛa. 	 Og den store drage blev kastet ned, den gamle slange, han som kalles djevelen og Satan, han som forfører hele jorderike; han blev kastet ned på jorden, og hans engler blev kastet ned med ham.


Sbeggnet-ed s lecɣal-nwen belli tettubem, tbeddlem tikli. 	 Bær derfor frukt som er omvendelsen verdig,


axaṭer yis i kkun-id yeṛzeq s mkul lxiṛ, ama s wawal-is ama s tmusni-ines, 	 at I i ham er gjort rike på alt, på all lære og all kunnskap,


Ilit d iḥninen msamaḥet wway gar-awen, akken i wen-isemmeḥ Sidi Ṛebbi s Lmasiḥ. 	 men vær gode mot hverandre, barmhjertige, så I tilgir hverandre, likesom Gud har tilgitt eder i Kristus!


?adret a kkun-id-yaf teṭṭsem imi ur teẓrim ara melmi ara d-yas. 	 forat han ikke skal finne eder sovende, når han kommer uforvarende.


Leǧnas ur nessin ara ccariɛa, i gxeddmen s nneya-nsen ayen i d-tenna, uɣalen d ccariɛa i yiman-nsen ɣas akken ur ț-sɛin ara. 	 For når hedningene, som ikke har loven, av naturen gjør det loven byder, da er disse, som dog ikke har loven, sig selv en lov;


meɛna ass wis tlata Sidi Ṛebbi isseḥya-t-id si ger lmegtin ; yefka-yas tazmert s wayes i d-isbeggen iman-is, 	 Ham opvakte Gud på den tredje dag, og gav ham å åpenbare sig,


Sidi Ṛebbi ibeggen-aɣ-t-id i nukni s Ṛṛuḥ iqedsen. Axaṭer Ṛṛuḥ iqedsen yezmer ad iẓer ulamma d lecɣal yeffren n Sidi Ṛebbi. 	 Men oss har Gud åpenbaret det ved sin Ånd. For Ånden ransaker alle ting, også dybdene i Gud;


si lɛeṛc n Azer, tnac n alef ; si lɛeṛc n Naftali, ṭnac n alef ; si lɛeṛc n Manasi, ṭnac n alef ; 	 av Asers stamme tolv tusen, av Naftali stamme tolv tusen, av Manasse stamme tolv tusen,


Sidna Ɛisa yesteqsa-ten daɣen yenna : ?ef wanwa i tețnadim ? Nutni rran-as : ?ef Ɛisa anaṣari ! 	 Han spurte dem da atter: Hvem leter I efter? De sa: Efter Jesus fra Nasaret.


wwin-as-t-id i teqcict-nni deg uḍebsi, nețțat tefka-t i yemma-s. 	 Og de kom med hans hode på et fat og gav det til piken, og hun bar det til sin mor.


Deg wussan-nni, Meryem tekker tṛuḥ s lemɣawla ɣer yiwet n taddart yellan deg idurar n tmurt n Yahuda. 	 Men Maria stod op i de dager og skyndte sig til fjellbygdene, til en by i Juda,


Daymi aṭas n lɣaci i d-yusan ɣer Marṭa d Meryem a tent-ṣebbṛen ɣef lmut n gma-tsent. 	 og mange av jødene var kommet til Marta og Maria for å trøste dem i sorgen over deres bror.


Kra win ara yi-nekṛen zdat yemdanen, a t-nekkṛeɣ ula d nekk zdat Baba yellan deg igenwan. 	 men den som fornekter mig for menneskene, ham skal også jeg fornekte for min Fader i himmelen.


Ay atmaten, a wen-ssutreɣ aț-țqeblem s ṣṣbeṛ ayagi akk i ɣef kkun-weṣṣaɣ ; atan tabṛaț-agi i wen-uriɣ ț-țamecṭuḥt. 	 Jeg ber eder, brødre, ta dette formaningens ord vel op; for jeg har skrevet til eder i korthet.


Ṛṛusul țcehhiden-d ɣef ḥeggu n Sidna Ɛisa s tezmert tameqqrant yerna ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi txeddem deg-sen s lǧehd. 	 Og med stor kraft bar apostlene frem vidnesbyrdet om den Herre Jesu opstandelse, og det var stor nåde over dem alle.


Acu ara d-nini ihi ? A neǧǧ ddnub ad idebbeṛ fell-aɣ tura imi nella seddaw n ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi mačči seddaw n ccariɛa ? A ɣ-imneɛ Ṛebbi deg wannect-agi ! 	 Hvad da? skal vi synde, siden vi ikke er under loven, men under nåden? Langt derifra!


Ay atmaten di leɛnaya-nwen, uɣalet am nekkini, imi ula d nekk lliɣ am kunwi. Ur iyi-texdimem acemma n diri. 	 Vær som jeg! for jeg er jo som I. Brødre! jeg ber eder. I har ingen urett gjort mig;


nukkni nkemmel abrid s lbabuṛ si temdint n Sur armi ț-țamdint n Bṭulimays, neẓra dinna atmaten, neqqim yid-sen yiwen wass. 	 Vi endte nu sjøferden og kom fra Tyrus til Ptolemais; der hilste vi på brødrene og blev en dag hos dem.


Atnaya kra n yemdanen wwin-d yiwen wukrif akken deg wusu-ines. ?qelliben amek ara t-skecmen iwakken a t-ssersen zdat Sidna Ɛisa. 	 se, da kom nogen menn som bar en mann på en seng, han var verkbrudden; og de søkte å få ham inn og legge ham ned foran ham.


Win ara yamnen, ara yețwaɣeḍsen, ad ițțusellek ; ma d win ur nețțamen ara, ur yețwasellak ara. 	 Den som tror og blir døpt, skal bli frelst; men den som ikke tror, skal bli fordømt.


Tessexdam tazmert n leɛqiṛa tamezwarut ɣer tama-ines, teṣṣaweḍ armi terra imezdaɣ n ddunit meṛṛa țseǧǧiden zdat leɛqiṛa-nni tamezwarut i geḥlan si lǧerḥ-is. 	 Og det bruker det første dyrs hele makt for dets øine, og gjør at jorden og de som bor på den, tilbeder det første dyr, hvis dødssår blev lægt,


Mi gemfaṛaq yid-sen, yuli ɣer wedrar iwakken ad iẓẓall. 	 Og da han skiltes fra dem, gikk han op i fjellet for å bede.


di tama nniḍen, ɣef ddemma-nwen yenfeɛ axiṛ ad idireɣ di ddunit ; ayagi tḥeqqeqeɣ deg-s. 	 men å bli i kjødet er nødvendigere for eders skyld.


Yis i ɣ-ixdem Sidi Ṛebbi lemziya a nili d imceggɛen, iwakken a d-nawi s yisem-is imdanen n leǧnas meṛṛa ad amnen yis yerna ad aɣen awal-is. 	 ved hvem vi fikk nåde og apostelembede for å virke troens lydighet blandt alle hedningefolkene til hans navns ære,


?-țideț mi qqaṛen : « ma yella win yebɣan ad yuɣal d amdebbeṛ di tejmaɛt d ayen yelhan i gețmenni ». 	 Det er et troverdig ord: Om nogen attrår et tilsyns-embede, da har han lyst til en god gjerning.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : Mačči d nekk i kkun-ixtaṛen di tnac yid-wen ? ?as akken yiwen gar awen d Cciṭan . 	 Jesus svarte dem: Har ikke jeg utvalgt eder tolv? Og én av eder er en djevel.


Win iḍebbṛen di leqdic n tmeɣṛa yeɛṛeḍ aman-nni i guɣalen d ccṛab. Nețța ur yeẓri ansi i d-yekka ccṛab-agi, ma d iqeddacen-is ẓran axaṭer d nutni i ten-id-yewwin. Iṛuḥ yessawel i yesli, 	 Men da kjøkemesteren smakte vannet som var blitt til vin, og ikke visste hvor den kom fra - men tjenerne som hadde øst vannet, de visste det - da kalte kjøkemesteren på brudgommen og sa til ham:


Buṭrus d Yuḥenna, ṛeṣṣan allen-nsen fell-as, nnan-as : Muqel-ed ɣuṛ-nneɣ ! 	 Men Peter så skarpt på ham sammen med Johannes og sa: Se på oss!


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Eɛni inebgawen n tmeɣṛa zemren ad ilin di leḥzen skud yella yesli yid-sen ? A d-yas wass i deg ara sen-ițwakkes yesli, imiren ad uẓummen. 	 Og Jesus sa til dem: Kan vel brudesvennene sørge så lenge brudgommen er hos dem? Men de dager skal komme da brudgommen blir tatt fra dem, og da skal de faste.


țcewwiqen acewwiq n Sidna Musa, aqeddac n Sidi Ṛebbi akk-d ucewwiq n Izimer, qqaṛen : Lecɣal-ik meqqeṛ-it steɛǧiben a Sidi Ṛebbi a Bab n tezmert ! Iberdan-ik, d iberdan n lḥeqq ț-țideț ay Agellid n leǧnas. 	 og de sang Moses', Guds tjeners sang og Lammets sang og sa: Store og underfulle er dine gjerninger, Herre Gud, du allmektige! rettferdige og sanne er dine veier, du folkenes konge!


Wwin Sidna Ɛisa ɣer wexxam n lmuqeddem ameqqran, anda nnejmaɛen imeqqranen n lmuqedmin, lɛulama n ccariɛa akk-d imeqqranen n wegdud. 	 Og de førte Jesus til ypperstepresten, og der kom alle yppersteprestene og de eldste og de skriftlærde sammen.


Ɣef wayagi i qeddceɣ s tezmert n Lmasiḥ yellan deg-i. 	 For dette arbeider jeg og, idet jeg strider ved hans kraft, som virker i mig med styrke.


Imiren kan, Sidna Ɛisa yeččuṛ-it Ṛṛuḥ iqedsen s lfeṛḥ, yenṭeq yenna : Tanemmirt a Baba, kečč yellan d Bab n yigenwan d lqaɛa, imi ayen akk i teffreḍ ɣef lɛuqal d yimusnawen tbeggneḍ-t-id i yimecṭuḥen. Tanemmirt a Baba Ṛebbi aḥnin axaṭer d wagi i d lebɣi-k. 	 I den samme stund frydet han sig i den Hellige Ånd og sa: Jeg priser dig, Fader, himmelens og jordens herre, fordi du har skjult dette for de vise og forstandige og åpenbaret det for de umyndige; ja, Fader, fordi således skjedde det som var velbehagelig for dig.


A Timuti a mmi, a k-weṣṣiɣ ɣef wayen i d-caren fell-ak s ɣuṛ Ṛebbi si zik. Eṭṭef deg imeslayen-nni, sseǧhed iman-ik di liman s wul yeṣfan tedduḍ akken ilaq, 	 Dette bud overgir jeg dig, min sønn Timoteus, efter de tidligere profetiske ord om dig, forat du ved dem skal stride den gode strid,


Imi d Ṛṛuḥ iqedsen i ɣ-d ifkan tudert, ilaq-aɣ ihi a neddu di lebɣi ines. 	 Dersom vi lever i Ånden, da la oss og vandre i Ånden!


Axaṭer ma yella tḥemdeḍ Ṛebbi s ṛṛuḥ-ik kan s tutlayt ur nețwassen ara, win yeqqimen gar-awen, ur nessin ara, amek ara d-yini « amin » i yimeslayen-ik, m'ur yefhim ara d acu i d-teqqaṛeḍ ? 	 For dersom du lover Gud med din ånd, hvorledes skal da nogen blandt de ukyndige kunne si amen til din takkebønn? han vet jo ikke hvad du sier;


Sidna Ɛisa yezzi, imuqel inelmaden-is, yenna i Buṭrus : Wexxeṛ akkin fell-i a Cciṭan ! Ixemmimen-ik mačči n Ṛebbi, meɛna n yemdanen ! 	 Men han vendte sig om og så på sine disipler og irettesatte Peter og sa: Vik bak mig, Satan! for du har ikke sans for det som hører Gud til, men bare for det som hører menneskene til.


Ayagi yedṛa-d iwakken s Ɛisa Lmasiḥ, leǧnas ur nelli ara n wat Isṛail ad weṛten lbaṛaka i gefka Sidi Ṛebbi i Ibṛahim ; s liman ara ɣ-d ițțunefk Ṛṛuḥ iqedsen i ɣ-iwɛed Sidi Ṛebbi. 	 forat Abrahams velsignelse kunde komme over hedningene i Kristus Jesus, så vi ved troen kunde få Ånden, som var oss lovt.


Țwaɣeḍsen meṛṛa di tagut-nni akk-d lebḥeṛ mi ddan d Sidna Musa, 	 og blev alle døpt til Moses i skyen og i havet,


tețțen ayla n tuǧǧal ; ssiɣzifen taẓallit iwakken a ten-id-walin yemdanen. Lɛiqab-nsen ad yili d ameqqran ! 	 de som opeter enkers hus og for et syns skyld holder lange bønner! Disse skal få dess hårdere dom.


Launchpad Contributions: Kabyle https://launchpad.net/~dezairs 	 Kjartan Maraas <kmaraas\@gnome\.org> Launchpad Contributions: Billionstar https://launchpad.net/~billionstar Kjartan Maraas https://launchpad.net/~kmaraas Terance Edward Sola https://launchpad.net/~tedsola


M'ara tețwaqehṛem deg yiwet n temdint, rewlet ɣer tayeḍ. A wen-iniɣ tideț : Mmi-s n bunadem a d-yuɣal uqbel a d-tekkem tudrin meṛṛa n tmurt n wat Isṛail. 	 Men når de forfølger eder i den ene by, da fly til den andre! for sannelig sier jeg eder: I skal ikke komme til ende med Israels byer før Menneskesønnen kommer.


Imeslayen-nsen am lehlak i teddun di lǧețța armi yečča-ț meṛṛa. Llan gar-asen ?imnayus d Filitus 	 og deres ord vil ete om sig som dødt kjøtt. Blandt disse er Hymeneus og Filetus,


qadṛet ineɣlafen-is imi d nețța i ten-isbedden iwakken ad ɛaqben imcumen, ad cekkṛen wid i gțeddun s lḥeqq. 	 eller landshøvdinger som utsendinger fra ham til straff for ugjerningsmenn, men til ros for dem som gjør godt.


axaṭer acḥal d abrid i t-qqnen s ixelxalen n wuzzal deg iḍaṛṛen, s ssnasel deg ifassen, meɛna yesseɣṛas-iten akk, daymi ur yezmir yiwen a t-iṭṭef. 	 for han hadde ofte vært bundet med fot-jern og lenker, og lenkene hadde han revet av sig, og fot-jernene hadde han sønderslitt, og ingen kunde rå med ham,


Tețțen ayla n tuǧǧal, ssiɣzifen taẓallit iwakken a ten-id-walin wiyaḍ. ?ef wannect-agi, Sidi Ṛebbi ihegga-yasen-d lɛiqab d ameqqran. 	 de som opeter enkers hus og for et syns skyld holder lange bønner! Disse skal få dess hårdere dom.


Mi gwala Semɛun yețțunefk-ed Ṛṛuḥ iqedsen i lɣaci imi ssersen ṛṛusul ifassen-nsen fell-asen, yewwi-yasen-d idrimen yenna-yasen : 	 Men da Simon så at Ånden blev gitt ved apostlenes håndspåleggelse, kom han til dem med penger og sa:


Ṛuḥen, țeddun si taddart ɣer tayeḍ, țbecciṛen lexbaṛ n lxiṛ, sseḥlayen imuḍan di mkul amkan. 	 Så gikk de ut og drog omkring fra by til by og forkynte evangeliet og helbredet folk allesteds.


Dɣa Bulus yerra-yasen : Acu i kkun-yuɣen mi tețrum akka armi tgezmem tasa-w ? Nekk qebleɣ mačči kan ad țwacuddeɣ, lameɛna qebleɣ ula d lmut di temdint n Lquds ɣef ddemma n yisem n Sidna Ɛisa. 	 Men Paulus svarte: Hvorfor gråter I og sønderriver mitt hjerte? Jeg er rede ikke bare til å bindes, men også til å dø i Jerusalem for den Herre Jesu navn.


Yerfed allen-is yenna : ?waliɣ imdanen am akken d ttjuṛ i gleḥḥun. 	 Og han så op og sa: Jeg kan se mennesker; for jeg ser folk gå omkring likesom trær.


Axaṭer ur qbilen ara imeslayen-agi : ?as d yiwen si lmal ara d-iqeṛṛben ɣer wedrar-agi, ad immet s weṛjam. 	 for de kunde ikke bære dette bud: Om det så bare er et dyr som rører ved fjellet, skal det stenes,


Akken yella si zik di leqsed n Sidi Ṛebbi ; argaz-agi tezzenzem-t, d kunwi i t-yenɣan mi t-tsellmem ger ifassen n ikafriwen i t-isemmṛen ɣef lluḥ. 	 han som blev forrådt efter Guds besluttede råd og forutviden, ham slo I ihjel, idet I naglet ham til korset ved urettferdiges hender;


Imi i d-tbeggnem belli tqeddcem ɣef lexbaṛ n lxiṛ n Lmasiḥ yerna tfeṛṛqem ayen akk tesɛam akk-d watmaten nniḍen, țḥemmiden Sidi Ṛebbi țcekkiṛen-t ɣef liman d ṭṭaɛa nwen. 	 idet de ved det hjertelag som denne hjelp viser, kommer til å prise Gud for eders lydighet til å bekjenne Kristi evangelium og for opriktigheten i eders samfund med dem og med alle,


Mi bdiɣ ameslay, Ṛṛuḥ iqedsen yers-ed fell-asen, akken i d-yers fell-aɣ ass amezwaru. 	 Men da jeg begynte å tale, falt den Hellige Ånd på dem, likesom på oss i begynnelsen.


Ay atmaten, ayen i țmenniɣ deg ul-iw, d leslak n wat Isṛail meṛṛa, acḥal i ssutreɣ di Ṛebbi ɣef ddemma-nsen iwakken ad țțuselken. 	 Brødre! mitt hjertes ønske og min bønn til Gud for dem er at de må bli frelst.


Di yal tamdint i deg ɛeddan, țxebbiṛen atmaten s lewṣayat yellan di tebṛaț i d-fkan ṛṛusul d imeqqranen n temdint n Lquds, nehhun-ten ad tebɛen lewṣayat-agi. 	 Efter som de nu drog fra by til by, påla de brødrene å holde de bud som var vedtatt av apostlene og de eldste i Jerusalem.


Yeɛqub akk-d gma-s Yuḥenna yellan d arraw n Zabadi iwumi isemma Buneṛǧes ( yeɛni arraw n ṛṛɛud ). 	 og Jakob, Sebedeus' sønn, og Johannes, Jakobs bror, og han gav dem navnet Boanerges, det er tordensønner,


Baba-s d yemma-s n weqcic-nni tɛeǧǧben ɣef wayen i d-qqaṛen fell-as. 	 Og hans far og hans mor undret sig over det som blev talt om ham.


Mačči ɣef ddemma-nneɣ i d-yenna akka ? Ț-țideț, d nukni iwumi i d-yenna imeslayen-agi ! Ilaq win ikerrzen akk-d win yesserwaten ad ssirmen ad sɛun amur di lɣella nsen. 	 eller sier han ikke dette bare for vår skyld? For vår skyld er det jo skrevet at den som pløier, skal pløie med håp, og den som tresker, skal gjøre det med håp om å få sin del.


imi i wen-beccṛeɣ ayen akk yellan di leqsed n Sidi Ṛebbi, ur ffireɣ ula d acemma fell-awen. 	 for jeg holdt ikke noget tilbake, men forkynte eder hele Guds råd.


?ef wayagi i rfiɣ ɣef lǧil-agi , dɣa nniɣ : Ulawen-nsen beɛden fell-i, zgan ɛeṛqen, ugin ad fehmen iberdan-iw. 	 derfor harmedes jeg på denne slekt og sa: De farer alltid vill i hjertet; men de kjente ikke mine veier,


Mi qṛib ad yaweḍ ɣer dinna, Sidna Ɛisa yesla belli ṛebɛa wussan aya segmi i meḍlen Laɛẓar. 	 Da nu Jesus kom, fant han at han allerede hadde ligget fire dager i graven.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Tura tumnem ! 	 Jesus svarte dem: Nu tror I;


Nufa lḥebs isekkeṛ, iɛessasen bedden zdat n tewwurt, lameɛna mi nekcem, ur nufi ula d yiwen zdaxel. 	 Fengslet fant vi pålitelig lukket, og vaktmennene stod ved døren; men da vi lukket op, fant vi ingen der inne.


Nekk s yiman-iw ur ẓriɣ ara anwa-t meɛna usiɣ-ed ad sɣeḍseɣ deg waman akken a t-issinen wat Isṛail . 	 Og jeg kjente ham ikke; men forat han skulde åpenbares for Israel, derfor er jeg kommet og døper med vann.


neɣli akk ɣer lqaɛa. Sliɣ i ṣṣut i d-iqqaṛen s tmeslayt taɛibṛanit : A Caɛul, a Caɛul ! Acuɣeṛ i yi tețqehhiṛeḍ ? Yewɛeṛ fell-ak aț-țɛaṣiḍ inezlan. 	 og da vi alle falt til jorden, hørte jeg en røst si til mig på det hebraiske mål: Saul! Saul! hvorfor forfølger du mig? det blir hårdt for dig å stampe mot brodden.


yewweḍ-ed yerna walaɣ-t s wallen-iw : 	 for mine øine har sett din frelse,


axaṭer ma yella lmegtin ur d-ḥeggun ara, Lmasiḥ daɣen ur d-iḥyi ara. 	 For dersom de døde ikke opstår, da er heller ikke Kristus opstanden;


Ameqqran n lmuqedmin ikker, yenna-yas : Ulac ayen ara d-terreḍ ɣef wayen akka i d-ccetkan fell-ak ? 	 Da stod ypperstepresten op og sa til ham: Svarer du ikke på det som disse vidner mot dig?


Seddqet, a wen d-yuɣal s ɣuṛ Ṛebbi. Ma tseddqem mbla lkil, a wen-d yuɣal s ɣuṛ Ṛebbi mbla lkil ; axaṭer a wen-d-ițwaktal s lkil s wacu tektalem. 	 gi, så skal eder gis! et godt, stoppet, rystet, overfylt mål skal gis eder i fanget; for med det samme mål som I måler med, skal eder måles igjen.


Ɣer Sidi Ṛebbi, ur d-tețțili tmeṭṭut mbla argaz, ur d-yețțili wergaz mbla tameṭṭut. 	 Dog, i Herren er hverken kvinnen noget fremfor mannen eller mannen noget fremfor kvinnen;


Awal-agi d awal n tideț yuklalen ad ițwaqbel ɣer yemdanen meṛṛa. 	 Det er et troverdig ord og fullt verd å motta.


Acḥal aya kunwi tɣilem nețnadi amek ara ndafeɛ ɣef yiman-nneɣ zdat-nwen. Lameɛna zdat Sidi Ṛebbi, nukni nheddeṛ-awen-d s lebɣi n Lmasiḥ. Annect-agi meṛṛa a wid eɛzizen fell-aɣ, nxeddem-it iwakken aț-țennernim di liman. 	 Alt lenge har I tenkt at det er eder vi forsvarer oss for. Nei, det er for Guds åsyn vi taler i Kristus; men alt er til eders opbyggelse, mine elskede!


S tideț nniɣ-awen : ur țuɣaleɣ ara ad sweɣ si lfakya n tẓurin, alamma d ass i deg ara sweɣ ccṛab ajdid di tgelda n Ṛebbi. 	 Sannelig sier jeg eder: Jeg skal ikke mere drikke av vintreets frukt før den dag jeg skal drikke den ny i Guds rike.


A k-iniɣ : ddnubat-is meṛṛa țwaɛfan as daymi i d-tbeggen leḥmala tameqqrant. Ma d win iwumi yețwaɛfa ciṭuḥ, leḥmala-ines ț-țamecṭuḥt. 	 Derfor sier jeg dig: Hennes mange synder er henne forlatt, for hun elsket meget; men den som lite forlates, elsker lite.


Mi sen-issared iḍaṛṛen-nsen, yerra abeṛnus-is, yuɣal ɣer wemkan is yenna-yasen : Tfehmem wayen akka i wen xedmeɣ neɣ ala ? 	 Da han nu hadde vasket deres føtter og tatt klærne på sig og atter satt sig til bords, sa han til dem: Skjønner I hvad jeg har gjort med eder?


Yal isegmi yeṭṭfen deg-i ur d-nețțak ara lfakya, ige??em-it, ma d isegman i d-ițakken lfakya, iferres iten akken a d-efken lfakya s waṭas. 	 Hver gren på mig som ikke bærer frukt, den tar han bort, og hver den som bærer frukt, den renser han, forat den skal bære mere frukt.


Tban-ed licaṛa nniḍen deg igenni : walaɣ yiwet llafɛa tazeggaɣt am tmes, tesɛa sebɛa iqeṛṛay akk-d ɛecṛa wacciwen, mkul aqeṛṛuy ters fell-as tɛeṣṣabt. 	 Og et annet tegn blev sett i himmelen, og se, en stor ildrød drage, som hadde syv hoder og ti horn, og på sine hoder syv kroner,


Akken yessers Bulus ifassen-is fell-asen, ikcem-iten Ṛṛuḥ iqedsen, bdan heddṛen s tutlayin ur nețwassen ara, yerna țcaren-d ayen i sen-d-yusan s ɣuṛ Sidi Ṛebbi. 	 og da Paulus la hendene på dem, kom den Hellige Ånd over dem, og de talte med tunger og profetiske ord.


Lameɛna Sidi Ṛebbi yețțak-ed ṛṛeḥma tameqqrant, akken yura di tira iqedsen : S idi Ṛebbi ur iqebbel ara wid yessemɣaṛen iman-nsen meɛna yețțak-ed ṛṛeḥma-s i wid yessanazen iman-nsen. 	 Derfor heter det: Gud står de stolte imot, men de ydmyke gir han nåde.


Ifariziyen d lɛulama n ukabar-nsen iɣaḍ-iten lḥal, nnan i yinelmaden is : Acuɣeṛ i tețțem, tessem akk-d imekkasen imakaren d imednuben ? 	 Og fariseerne og deres skriftlærde knurret mot hans disipler og sa: Hvorfor eter og drikker I med toldere og syndere?


Ayagi meṛṛa yedṛa iwakken ad yețțukemmel wayen yuran di tira iqedsen : Ula d yiwen seg yeɣsan-is ur yețṛuz. 	 For dette skjedde forat Skriften skulde opfylles: Intet ben skal brytes på ham.


Iceggeɛ-asen daɣen wis tlata, jerḥen-t rnan qecɛen-t-id syenna. 	 Og han blev ved og sendte en tredje; men de slo også ham til blods og kastet ham ut.


Dɣa lmuqedmin imeqqranen akk-d imeqqranen n wegdud nnejmaɛen deg ufrag n Kayef, i gellan d lmuqeddem ameqqran. 	 Da kom yppersteprestene og folkets eldste sammen hos ypperstepresten, som hette Kaifas, i hans gård,


Azekka-nni, yedda yid-nneɣ Bulus ɣer wexxam n Yeɛqub anda nnejmaɛen imeqqranen n tejmaɛt. 	 Den næste dag gikk Paulus med oss til Jakob, og alle de eldste kom dit.


Ay atmaten-iw, ma yella yiwen deg-wen iɛṛeq-as webrid n Sidi Ṛebbi, yerra-t-id wayeḍ ɣer webrid, 	 Mine brødre! dersom nogen iblandt eder har faret vill fra sannheten, og en omvender ham,


Sidna Ɛisa yerra-d nnehta, yenna : Acuɣer i yi-d-ssuturen lbeṛhan yemdanen n lǧil-agi ? S tideț aql-i nniɣ-awen : d lmuḥal a s-d-ițunefk lbeṛhan i lǧil-agi ! 	 Og han sukket i sin ånd og sa: Hvorfor krever denne slekt tegn? Sannelig sier jeg eder: Ikke skal det gis denne slekt noget tegn.


Barnabas akk-d Caɛul i gceggeɛ Ṛṛuḥ iqedsen, ṣubben ɣer lmeṛṣa n Slukya ; syenna rekben di lbabuṛ ɣer tegzirt n Qubṛus. 	 Da de nu således var utsendt av den Hellige Ånd, drog de ned til Seleukia og seilte derfra til Kypern,


Mmektit-ed ayen i wen-d nniɣ : aqeddac werǧin yugar Bab-is. Ma qehṛen-iyi a kkun-qehṛen ula d kunwi ; ma ḥerzen imeslayen-iw ad ḥerzen imeslayen-nwen. 	 Kom det ord i hu som jeg sa eder: En tjener er ikke større enn sin herre! Har de forfulgt mig, så skal de også forfølge eder; har de holdt mitt ord, så skal de også holde eders.


Asirem-agi ulac deg-s lexdeɛ, axaṭer leḥmala n Sidi Ṛebbi teẓẓa deg ulawen-nneɣ s Ṛṛuḥ iqedsen i ɣ-d-yețțunefken ; 	 og håpet gjør ikke til skamme, fordi Guds kjærlighet er utøst i våre hjerter ved den Hellige Ånd, som er oss gitt.


Filibus ixebbeṛ Andriyus, dɣa ddukklen i sin a s-inin i Sidna Ɛisa. 	 Filip kommer og sier det til Andreas; Andreas og Filip kommer og sier det til Jesus.


Ass-nni, d ass uqbel lɛid n Tfaska ; aț-țili d leǧwahi n tnac, Bilaṭus yenna i lecyux n at Isṛail : Atan ugellid-nwen ! 	 Men det var beredelses-dagen i påsken, omkring den sjette time. Og han sier til jødene: Se her eders konge!


Iserreḥ-as-d i umeḥbus-nni issekren ccwal yerna yenɣa tamgeṛṭ ; ma d Sidna Ɛisa yefka-yasen-t ad xedmen yis ayen bɣan. 	 og han gav den fri som var kastet i fengsel for oprør og mord, ham som de bad om; men Jesus overgav han til deres vilje.


Lameɛna tella yiwet lḥaǧa ur iyi-neɛǧib ara deg-k : teǧǧiḍ Yisabil yerran iman-is d nnbi aț-țkellex iqeddacen-iw s uselmed-ines, iwakken ad ččen aksum yețțunefken d iseflawen i ssadaț yerna a ten-awint ccehwat n tnefsit-nsen. 	 Men jeg har imot dig at du lar kvinnen Jesabel råde, hun som sier at hun er en profetinne, og som lærer og forfører mine tjenere til å drive hor og ete avgudsoffer.


Kra n win idenben yerẓa ccariɛa n Sidi Ṛebbi, axaṭer ddnub ț-țaṛuẓi n ccariɛa. 	 Hver den som gjør synd, han gjør og lovbrudd, og synden er lovbrudd.


S tideț, llan kra țbecciṛen Lmasiḥ s ṭṭmeɛ akk-d zzux ; meɛna wiyaḍ țbecciṛen s wul yeṣfan d neyya. 	 Vel forkynner også somme Kristus av avind og for kivs skyld, men andre dog også av velvilje;


Nețța yellan d ṣṣifa n Ṛebbi, ur inuda ara ad isseɛdel iman-is akk-d Ṛebbi. 	 han som, da han var i Guds skikkelse, ikke aktet det for et rov å være Gud lik,


Seg-sen i d-ffɣen lejdud-nneɣ i gellan d iqeddacen imezwura n Sidi Ṛebbi, ula d Lmasiḥ seg-sen i d-iffeɣ mi d-ilul s ṣṣifa n wemdan, nețța i gellan sennig kra yellan, d Illu yețwaḥemden i dayem. Amin ! 	 de som fedrene tilhører, og som Kristus er kommet fra efter kjødet, han som er Gud over alle ting, velsignet i evighet. Amen.


Mi zegren agummaḍ i lebḥeṛ, inelmaden-is țțun ur wwin ara yid-sen aɣṛum. 	 Og da disiplene kom over til hin side, hadde de glemt å ta brød med.


aț-țuɣalem d imdanen ijdiden akken yella di lebɣi n Sidi Ṛebbi, iwakken aț-țeddum deg webrid n lḥeqq akk-d ṣṣfa i ɣer tessufuɣ tideț. 	 og iklæ eder det nye menneske, som er skapt efter Gud i sannhetens rettferdighet og hellighet.


Tudemt 	 Versjon


Ifariziyen i gesmeḥsisen i wayen i d-iqqaṛ Sidna Ɛisa, stehzayen fell-as axaṭer nutni ḥemmlen idrimen ; 	 Fariseerne, som var pengekjære, hørte på alt dette, og de spottet ham.


Win yumnen yis ur yețțuḥaseb ara, ma d win ur numin ara atan yețțuḥaseb yakan, imi ur yumin ara s Mmi-s awḥid n Sidi Ṛebbi. 	 Den som tror på ham, blir ikke dømt; den som ikke tror, er allerede dømt, fordi han ikke har trodd på Guds enbårne Sønns navn.


Imiren kan yuli ɣer teflukt nețța d inelmaden-is, ṛuḥen ɣer leǧwahi n Dalmanuta. 	 Og straks gikk han ut i båten med sine disipler, og kom til landet ved Dalmanuta.


Lameɛna a sen-naru tabṛaț iwakken ad ṭṭixṛen ɣef wučči n weksum immezlen i lmeṣnuɛat d ssadat. Ad ttixṛen daɣen i yir tikli, i wučči n lmal immurḍsen akk-d tissit n idammen, 	 men skrive til dem at de skal avholde sig fra avgudenes urenhet og fra hor og fra det som er kvalt, og fra blod.


Heggit daɣen iɛewdiwen iwakken ad ssiwḍen Bulus di laman ɣer lḥakem Filiks. 	 Og han bød at de skulde gjøre hester i stand, forat de kunde la Paulus ride på dem og føre ham sikkert frem til landshøvdingen Feliks.


Tella daɣen yiwet n tmeṭṭut isem-is ?anna, meqqṛet di leɛmeṛ, ula d nețțat si lenbiya, d yelli-s n Fanwil n wedrum n Azir. Seg wasmi i tedda ț-țislit, tɛac d wergaz is sebɛa n yiseggasen 	 Og der var en profetinne, Anna, Fanuels datter, av Asers stamme; hun var kommet langt ut i årene, hadde levd med sin mann i syv år efter sin jomfrustand,


Sidna Ɛisa yessawel i inelmaden-is, yenna yasen : A wen-d-iniɣ tideț : lweɛda i tessers taǧǧalt-agi taẓawalit, tugar akk lewɛadi i ssersen wiyaḍ. 	 Da kalte han sine disipler til sig og sa til dem: Sannelig sier jeg eder: Denne fattige enke har lagt mere enn alle de som la i kisten.


Mi slan i taɣect-nni, inelmaden ikcem-iten lxuf, ɣlin ɣef wudem. 	 Og da disiplene hørte det, falt de ned på sitt ansikt og blev meget forferdet.


Ur țțilit ara d sebba n uɣelluy ama i wat Isṛail, ama i iyunaniyen, ama i tejmaɛt n Sidi Ṛebbi, 	 Vær uten anstøt både for jøder og for grekere og for Guds menighet,


Ɛasset ɣef yiman-nwen, ḥadret a kkun-iɣuṛṛ zzhu n ddunit ; ɛasset iman-nwen ɣef tissit n ccṛab d iɣeblan, neɣ m'ulac a d-yeɣli fell awen wass-nni ur tebnim fell-as. 	 Men vokt eder at ikke eders hjerte nogen tid tynges av rus og svir og timelige bekymringer, så hin dag kommer uventet over eder som en snare!


Teẓram belli win ixedmen lxiṛ, ama d akli neɣ d aḥeṛṛi, a t-yaf ɣer Sidi Ṛebbi. 	 da I vet at hvad godt enhver gjør, det skal han få igjen av Herren, enten han er tjener eller fri.


Qqaṛeɣ-ak s tideț : asmi me??iyeḍ, tețbeggiseḍ i yiman-ik weḥd-ek, tețṛuḥuḍ anda tebɣiḍ. Lameɛna asm'ara tuɣaleḍ d amɣaṛ, aț-țḍelqeḍ iɣallen-ik i wayeḍ akken a k-yebges yerna a k yawi ɣer wanda ur tebɣiḍ ara aț-țṛuḥeḍ. 	 Sannelig, sannelig sier jeg dig: Da du var yngre, bandt du selv op om dig og gikk dit du vilde; men når du er blitt gammel, skal du rekke ut dine hender, og en annen skal binde op om dig og føre dig dit du ikke vil.


Lameɛna ma yella tleḥḥum s lebɣi n Ṛṛuḥ iqedsen, atan ihi ur tellim ara seddaw leḥkum n ccariɛa. 	 Men dersom I drives av Ånden, da er I ikke under loven.


?țuẓumeɣ sin wussan di dduṛt, țțakeɣ leɛcuṛ seg wayen sɛiɣ. 	 Jeg faster to ganger om uken, jeg gir tiende av all min inntekt.


Imiren, argaz-nni yekker, iṛuḥ ɣer wexxam-is. 	 Og han stod op og gikk hjem til sitt hus.


Sidna Ɛisa yerra-yas : Ṛuḥ, atan mmi-k yeḥla ! Argaz-nni yumen s wayen i s-d yenna Sidna Ɛisa, dɣa yuɣal 	 Jesus sier til ham: Gå hjem, din sønn lever! Mannen trodde det ord Jesus sa til ham, og gikk.


Buṭrus yenna-yas : Aql-i heggaɣ iman-iw ad kecmeɣ yid-ek ɣer lḥebs, ad dduɣ yid-ek ula ɣer lmut. 	 Men han sa til ham: Herre! med dig er jeg rede til å gå både i fengsel og i død.


Si zik wid i gɛeǧben i Sidi Ṛebbi, d wid yesɛan liman deg-s. 	 For på grunn av den fikk de gamle godt vidnesbyrd.


Inelmaden qeṛṛben-d ɣer Sidna Ɛisa nnan-as : Ifariziyen iɣaḍ-iten lḥal ɣef yimeslayen-nni i d-tenniḍ ! 	 Da gikk hans disipler til ham og sa: Vet du at fariseerne tok anstøt ved å høre dette ord?


Sidi Ṛebbi yenna i Ssid-iw : ṭṭef amkan ɣer tama-w tayeffust, alamma rriɣ iɛdawen-ik seddaw iḍaṛṛen-ik. 	 Herren sa til min herre: Sett dig ved min høire hånd, til jeg får lagt dine fiender under dine føtter!


Mi Ɛeddan kra wussan, at Isṛail mcawaṛen akken a t-nɣen ; 	 Da nu mange dager var gått, la jødene råd op om å slå ham ihjel;


Ur teẓrim ara belli kunwi d lǧameɛ n Sidi Ṛebbi i tellam ? Ur teẓrim ara belli Ṛṛuḥ-is yezdeɣ deg-wen ? 	 Vet I ikke at I er Guds tempel, og at Guds Ånd bor i eder?


Țbecciṛeɣ-awen rniɣ slemdeɣ kkun ama zdat lɣaci ama deg ixxamen-nwen, mbla ma ffreɣ acemma seg wayen i kkun-inefɛen. 	 hvorledes jeg ikke holdt tilbake noget av det som kunde være eder til gagn, men forkynte eder det og lærte eder det offentlig og i husene,


Tura ihi mačči d nekk i gxeddmen ayagi, meɛna d ddnub izedɣen deg-i. 	 men nu er det ikke mere jeg som gjør det, men synden, som bor i mig.


Ay imezdaɣ n tmurt n Jlili, acuɣeṛ mazal-ikkun tețmuqqulem ɣer tegnaw ? Akken i twalam Sidna Ɛisa yuli ɣer igenni, akken daɣen ara t-twalim asmi ara d-yuɣal. 	 og de sa: I galileiske menn! hvorfor står I og ser op mot himmelen? Denne Jesus som er optatt fra eder til himmelen, skal komme igjen på samme måte som I så ham fare op til himmelen.


Inelmaden-is rran-as-d : Ansi ara ɣ-d-yekk weɣṛum ara ten-yesseṛwun deg wemkan-agi yexlan ? 	 Og hans disipler svarte ham: Hvorfra kan nogen få brød nok til å mette disse her i ørkenen?


Imiren iḥeqqiyen a s-d-rren : A Sidi melmi i k-neẓra telluẓeḍ, nefka-yak teččiḍ ? Neɣ neẓra-k teffuḍeḍ nefka-yak teswiḍ ? 	 Da skal de rettferdige svare ham og si: Herre! når så vi dig hungrig og gav dig mat, eller tørst og gav dig drikke?


inelmaden-is mmektan-d ayen yuran di tektabt n ?abur : Leḥmala i sɛiɣ ɣef wexxam-ik am tmes itețțen ul-iw ! 	 Men hans disipler kom i hu at det er skrevet: Nidkjærhet for ditt hus skal fortære mig.


Ma yella yiwen deg-wen ixuṣṣ di lefhama, a ț-yessuter i Sidi Ṛebbi i d-yețțaken i yemdanen meṛṛa mbla cceḥḥa d ulummu, a s-ț-id-yefk. 	 Men dersom nogen av eder mangler visdom, da bede han Gud, han som gir alle villig og uten onde ord, og den skal gis ham.


Lmelk wis sin yetbeɛ amezwaru yeqqaṛ : Teɣli, teɣli temdint-nni n Babilun tameqqrant, tin i gesderɛen ( yessenṭḍen ) i leǧnas meṛṛa leḥṛam ines. 	 Og atter en annen engel fulgte efter og sa: Falt, falt er Babylon, den store, som har gitt alle folk å drikke av sitt horelevnets vredesvin.


Amdan amezwaru yekka-d seg wakal, d amdan n ddunit ; amdan wis sin yusa-d seg igenni. 	 Det første menneske var av jorden, jordisk; det annet menneske er av himmelen.


Win i kkun-ixtaṛen, deg-s laman, d nețța ara kkun-iṣṣiwden ɣer wannect agi. 	 Han er trofast som har kalt eder; han skal og gjøre det.


Lameɛna iwakken lexbaṛ-agi ur iteffeɣ ara ger lɣaci, a neggal deg-sen ur țțuɣalen ara ad mmeslayen ula i yiwen s yisem-agi. 	 Men forat det ikke skal utbrede sig mere blandt folket, så la oss alvorlig true dem til ikke mere å tale i dette navn til noget menneske!


Kunwi ṛuḥet aț-țɛeggdem, ma d nekk ur tedduɣ ara, imi lweqt-iw urɛad i d-yusi. 	 Dra I op til høitiden! jeg drar ikke op til denne høitid; for min tid er ennu ikke fullkommet.


Ula d kunwi ḥesbet iman-nwen am akken temmutem ɣef wayen yeɛnan ddnub. Ɛicet i Ṛebbi di tdukkli akk-d Ɛisa Lmasiḥ. 	 Således skal også I akte eder som døde for synden, men levende for Gud i Kristus Jesus.


iwakken a ten-ḍeggṛent ɣer tmes anda llan imeṭṭawen d nndama tameqqrant. 	 og kaste dem i ildovnen; der skal være gråt og tenners gnidsel.


Ɣef wannect-nni lmuqedmin imeqqranen fkan-iyi tazmert s wayes ṛuḥeɣ ɣer temdint n Dimecq. 	 Under dette drog jeg da også til Damaskus med makt og myndighet fra yppersteprestene;


Iṛuḥ ițnadi timura i d-izzin i wasif n Urdun, yețberriḥ yeqqaṛ : Beddlet tikli, uɣalet-ed ɣer webrid, aset-ed aț-țețwaɣeḍsem iwakken Sidi Ṛebbi a wen-isemmeḥ ddnubat-nwen ! 	 og han kom rundt i hele landet om Jordan og forkynte omvendelses dåp til syndenes forlatelse,


xelɛen axaṭer țwalin-t akk. Imiren iluɛa-ten yenna-yasen : Ur xellɛet ara, d nekk ; ur țțaggadet ara ! 	 for de så ham alle sammen og blev forferdet. Men han talte straks til dem og sa: Vær frimodige; det er mig, frykt ikke!


Sidna Ɛisa yufa yiwen weɣyul d amecṭuḥ, yerkeb fell-as akken yura di tira iqedsen : 	 Men Jesus fant et ungt asen og satte sig på det, således som skrevet er: