Yerra-yasen : Ț-țideț, aț-țeswem si tbuqalt-agi, meɛna ɣef wayen yeɛnan imukan ɣer tama-w tayeffust neɣ tazelmaṭ, mačči d nekk ara ten-ifken, ad țțunefken i wid iwumi i ten-ihegga Baba Ṛebbi. 	 Han sa til dem: Min kalk skal I nok drikke; men å sitte ved min høire og ved min venstre side, det tilkommer det ikke mig å gi nogen, men det gis dem som det er beredt av min Fader.


Imiren Bilaṭus yesnejmaɛ-ed lmuqedmin imeqqranen d lɛulama akk-d lɣaci, 	 Da kalte Pilatus yppersteprestene og rådsherrene og folket sammen


Syenna, yerra ɣer yiwen n lǧameɛ, 	 Og han gikk bort derfra og kom i deres synagoge.


Mi gwala Sidna Ɛisa, yeɣli ɣer iḍaṛṛen-is iɛeggeḍ yenna : D acu i tebɣiḍ ɣuṛ-i a Ɛisa Mmi-s n Ṛebbi ɛlayen ? Di leɛnaya-k ur iyi-țɛețțib ara. 	 Da han så Jesus, satte han i et skrik og falt ned for ham og sa med høi røst: Hvad har jeg med dig å gjøre, Jesus, du den høieste Guds Sønn? Jeg ber dig, pin mig ikke!


Buṭrus yenna-yas : ?as ad ccḍen akk, nekkini ur țeccḍeɣ ara. 	 Da sa Peter til ham: Om enn alle tar anstøt, vil dog ikke jeg gjøre det.


Akken i d-ṭṭeggiṛent lemwaji timeqqranin tikufta-nsent n lewsex, i d-ssufuɣen nutni tikufta n leɛṛuṛ-nsen. Cban itran ixețțin, iɣellin ɣer dderb n ṭṭlam i sen ițwaheggan. 	 ville havsbårer som utskummer sin egen skam; villfarende stjerner, for hvem mørkets natt er rede til evig tid.


Ifariziyen d lɛulama n ccariɛa iɣaḍ-iten lḥal qqaṛen wway garasen : « argaz-agi yesṭerḥib s imednuben yerna yețɣimi yid-sen ɣer lmakla ». 	 Og både fariseerne og de skriftlærde knurret sig imellem og sa: Denne mann tar imot syndere og eter sammen med dem!


M'ara ț-yaf, a ț-id-ibibb ɣef tuyat-is s lfeṛḥ. 	 Og når han har funnet det, legger han det på sine skuldrer med glede,


Mkul taddart ara tkecmem, ma stṛeḥben yis-wen ččet ayen ara wen-d-ssersen. 	 Og hvor I kommer inn i en by og de tar imot eder, der skal I ete hvad de setter frem for eder,


Ṛuḥen, zemmemen aken ilaq tawwurt n uẓekka-nni s weblaḍ, imiren sbedden taɛessast zdat-es. 	 De gikk bort og voktet graven sammen med vakten, efterat de hadde satt segl på stenen.


Yerra-yasen : Win igren afus-is yid-i deg uḍebsi, d nețța ara yi-izzenzen. 	 Han svarte og sa: Den som dypper hånden i fatet sammen med mig, han skal forråde mig.


Sya ɣer zdat ur kkun-ḥețțbeɣ ara d iqeddacen, axaṭer aqeddac ur yeẓri ara d acu i gxeddem Bab-is. Tura aql-ikkun d iḥbiben-iw axaṭer slemdeɣ-awen ayen akk i d-lemdeɣ ɣer Baba. 	 Jeg kaller eder ikke lenger tjenere; for tjeneren vet ikke hvad hans herre gjør; men eder har jeg kalt venner, for alt det jeg har hørt av min Fader, har jeg kunngjort eder.


Seg imiren, zgan țnejmaɛen am atmaten iwakken ad slen i wselmed n ṛṛusul ; beṭṭun aɣṛum n usmekti n Lmasiḥ, yerna deɛɛun ɣer Sidi Ṛebbi s yiwen n wul. 	 Og de holdt trolig fast ved apostlenes lære og ved samfundet, ved brøds-brytelsen og ved bønnene.


Kra n win ur nețwajerred ara di tektabt n tudert yețwaḍeggeṛ ɣer temda n tmes. 	 Og hvis nogen ikke fantes opskrevet i livsens bok, da blev han kastet i ildsjøen.


?ef wayen yeɛnan ccariɛa, d afarizi, ma d zzwaṛa, d win ițqehhiṛen tajmaɛt n imasiḥiyen ; ɣef wayen yeɛnan lqanun n ccariɛa n Sidna Musa, ur yelli wayen i yi-ixuṣṣen. 	 i nidkjærhet en forfølger av menigheten, i rettferdighet efter loven ulastelig.


?er wacu ara metleɣ imdanen n lǧil-agi ? ?er wuɣuṛ i țemcabin ? 	 Hvem skal jeg da ligne denne slekts mennesker med, og hvem er de like?


Tella dinna yiwet n tmeṭṭut ihelken tmenṭac yiseggasen aya ; d yiwen uṛuḥani i ț-ikerfen ur tezmir ara aț-țesbedd lqedd-is. 	 og se, der var en kvinne som hadde hatt en vanmakts-ånd i atten år, og hun var krumbøid og kunde ikke rette sig helt op.


Tesɛa-d mmi-s amenzu, tețțel-it, tessegen-it di lmedwed, imi ur ufin ara amkan deg wexxam n yemsafren. 	 Og hun fødte sin sønn, den førstefødte, og svøpte ham og la ham i en krybbe, fordi det ikke var rum for dem i herberget.


Yiwen ufellaḥ iffeɣ ad izreɛ irden. Mi gzerreɛ, kra n iɛeqqayen ɣlin ɣer webrid , țwaṛekḍen yerna ččan-ten yefṛax n igenni. 	 En såmann gikk ut for å så sin sæd, og da han sådde, falt noget ved veien; og det blev trådt ned, og himmelens fugler åt det op.


Issemneɛ anagar Luṭ yellan d aḥeqqi, yemmuɣbnen ɣef yir lecɣal n lɣaci amcum yellan di zzman-is. 	 og fridde ut den rettferdige Lot, som plagedes ved de ugudeliges skamløse ferd


Imekkasen n tebzert akk-d yir imdanen țțasen-d ɣer Sidna Ɛisa iwakken a s-slen. 	 Og alle toldere og syndere holdt sig nær til ham for å høre ham.


ur qebbḥet, ur d-qqaṛet imeslayen ur nesɛi lmeɛna, ur stehzayet ara ɣef wiyaḍ, ayagi d ayen n diri ; meɛna d imeslayen ara iḥemden Sidi Ṛebbi i glaqen a d-ffɣen seg imi-nwen ; 	 heller ikke skamløs ferd og dårlig snakk eller lettferdig tale, som alt sammen er utilbørlig, men heller takksigelse.


Yessetma-s ceggɛent ɣer Sidna Ɛisa a s-inin : A Sidi, atan weḥbib-ik yuḍen. 	 Søstrene sendte da bud til ham og lot si: Herre! se, han som du elsker, er syk.


M'ur tuminem ara mi wen-d-hedṛeɣ ɣef temsalin n ddunit-agi amek ara tamnem s tid n igenwan ? 	 Når jeg har sagt eder de jordiske ting, og I ikke tror, hvorledes skal I da tro om jeg sier eder de himmelske?


Kra iseḥḥaren n wat Isṛail, ileḥḥun seg wemkan ɣer wayeḍ, ɛerden ad ssuffɣen leǧnun seg wid yețwamelken, qqaṛen-asen : S yisem n Sidna Ɛisa, win akken i gețbecciṛ Bulus, effɣet seg-es ! 	 Men også nogen av de jødiske ånde-manere som fór omkring, tok sig fore å nevne den Herre Jesu navn over dem som hadde onde ånder, og sa: Jeg maner eder ved den Jesus som Paulus forkynner.


Ur țzewwiqemt ara iman-nkunt s ufella kan, ama s ddheb, neɣ s llebsa ifazen, neɣ s wemcaḍ n ucekkuɛ nkunt, 	 Deres pryd skal ikke være den utvortes med hårfletning og påhengte gullsmykker eller klædebon,


Sidna Ɛisa yesteqsa-ten : Acḥal n teḥbulin n weɣṛum i tesɛam ? Rran-as-ed : ?uṛ-nneɣ sebɛa teḥbulin ! 	 Og han spurte dem: Hvor mange brød har I? De sa: Syv.


Ihi ur țțaǧat ara win ara kkun-iḥasben ɣef wayen ara teččem d wayen ara teswem neɣ imi ur tettabaɛem ara ayen yeɛnan leɛyudat, talalit n waggur d wussan n westeɛfu ; 	 La derfor ingen dømme eder for mat eller drikke, eller i spørsmål om høitid eller nymåne eller sabbat;


Kra seg-sen ssusufen-t, țɣummun-as udem-is, kkaten-t s lbunyat qqaṛen-as : Eɛqel anwa i k-id-yewten ! Iɛessasen-nni wwin-t, kkaten-t s ibeqqayen. 	 Og nogen gav sig til å spytte på ham og tildekke hans ansikt og slå ham med knyttet neve og si til ham: Spå! Og tjenerne tok imot ham med stokkeslag.


Ma yella win yebɣan ad iɣanen ɣef wannect-agi, ilaq ad iẓer belli nukni ur nesɛi ara tannumi-agi, ur telli ara daɣen di tejmuyaɛ n Sidi Ṛebbi. 	 Men dersom nogen vil være trettekjær, da har ikke vi en sådan skikk, heller ikke Guds menigheter.


iwakken ad sǧehden ulawen n inelmaden. Nehhun-ten ad ṭṭfen di liman, qqaṛen-asen : S waṭas n leɛtab ara nekcem ɣer ddewla n Sidi Ṛebbi. 	 idet de styrket disiplenes sjeler og formante dem til å holde fast ved troen og sa: Vi må gå inn i Guds rike gjennem mange trengsler.


?ef wayagi feṛḥet ay igenwan, a wid i gzedɣen igenwan ! A nnger-im a lqaɛa ! A nnger-ik a lebḥeṛ ! Imi i d-iṣubb ɣuṛ-wen Cciṭan s wurrif ameqqran, axaṭer yeẓra drus n lweqt i s-d-iqqimen. 	 Derfor fryd eder, I himler, og I som bor i dem! Ve jorden og havet! for djevelen er faret ned til eder i stor vrede, fordi han vet at han bare har en liten tid.


Lexbaṛ-agi n lxiṛ ibeggen-ed amek i gețțarra Sidi Ṛebbi imdanen d iḥeqqiyen s liman, axaṭer s liman kan i nezmer a nuɣal d iḥeqqiyen si tazwara alamma ț-țaggara. Akken yura di tira iqedsen : Aḥeqqi ad yidir s liman. 	 for i det åpenbares Guds rettferdighet av tro til tro, som skrevet er: Den rettferdige, ved tro skal han leve.


Endem di yir ṛṛay-ik, tedɛuḍ ɣer Sidi Ṛebbi iwakken ma yella wamek, a k-yeɛfu ɣef yir axemmem-agi i d-yeffɣen seg ul-ik ! 	 Omvend dig derfor fra denne din ondskap, og bed Herren om måskje ditt hjertes tanke måtte forlates dig!


Steqsaɣ ula d nekk akken ilaq ɣef wayen akk yedṛan seg wass amezwaru, ufiɣ d ayen yelhan a k-t-id aruɣ a Tawfilus, 	 så har også jeg foresatt mig, efterat jeg nøie har gransket alt sammen fra først av, å nedskrive det i sammenheng for dig, gjæveste Teofilus,


Di zzman n Hiṛudus, agellid n tmurt n Yahuda, yella yiwen n lmuqeddem si tejmaɛt n Abya, isem-is Zakarya. Tameṭṭut-is Ilicaba, seg izuṛan n Haṛun. 	 I de dager da Herodes var konge i Jødeland, var det en prest ved navn Sakarias, av Abias skifte, og han hadde en hustru av Arons døtre, og hennes navn var Elisabet.


Asaf yeǧǧa-d Yehucafat ; Yehucafat yeǧǧa-d Yihuram ; Yihuram yeǧǧa-d Ɛuzya ; 	 Asa fikk sønnen Josafat; Josafat fikk sønnen Joram; Joram fikk sønnen Ussias;


Acuɣer ? Axaṭer ur qellben ara ad ɛeǧben i Sidi Ṛebbi s liman, meɛna nutni ɣilen ad uɣalen d iḥeqqiyen s lefɛayel-nsen. Mmugren-d adɣaɣ i sen-yellan d ugur, isseɣli-ten. 	 Hvorfor det? Fordi de ikke søkte den ved tro, men ved gjerninger; for de støtte an mot snublestenen,


Yerna ad ɛawdeɣ a d-iniɣ i yal argaz i gḍehṛen, belli ilzem ad ixdem ayen akk i d-tenna ccariɛa. 	 Atter vidner jeg for hvert menneske som lar sig omskjære, at han er skyldig å holde hele loven.


D lmuḥal ! Sidi Ṛebbi d aḥeqqi, d imdanen kan i geskiddiben ; am akken yura di tektabt n ?abur : Iwakken a d-iban lḥeqq n wawal-ik, yerna m'ara tețḥasabeḍ, d kečč i gesɛan lḥeqq. 	 Langt derifra! la det stå fast at Gud er sanndru, men hvert menneske en løgner, som skrevet er: At du må kjennes rettferdig i dine ord og vinne når du fører din sak.


A wid eɛzizen, ma yella ur aɣ-isseḍlem ara wul-nneɣ, nesɛa lețkal zdat Sidi Ṛebbi. 	 I elskede! dersom vårt hjerte ikke fordømmer oss, da har vi frimodighet for Gud,


Dɣa yerfed allen-is, yenna-yas : A tameṭṭut, anda-ten widak-nni i d-icetkan fell-am ? Ulac win iḥekmen fell-am ? 	 Da rettet Jesus sig op og sa til henne: Kvinne! hvor er de? Har ingen fordømt dig?


iwakken ad iḥaseb imdanen meṛṛa, ad iɛaqeb imcumen ur ten-tḍuɛ ara, ɣef yir lecɣal-nsen, ɣef rregmat i d-ssufuɣen yemcumen-agi seg yimawen-nsen . 	 for å holde dom over alle og refse alle de ugudelige for alle de ugudelige gjerninger som de gjorde, og for alle de hårde ord som de talte mot ham, de ugudelige syndere.


Yusef axḍib-is, yellan d argaz n ṣṣwab, ur yebɣi ara a ț-țicemmet, dɣa yeqsed ad imsefṛaq yid-es s tuffra. 	 Men Josef, hennes mann, som var rettferdig og ikke vilde føre skam over henne, vilde skille sig fra henne i stillhet.


Mi ččan armi ṛwan, ḍeggṛen ɣer lebḥeṛ ticekkaṛin n yirden, iwakken ad yifsus lbabuṛ. 	 Og da de var blitt mette, lettet de skibet ved å kaste levnetsmidlene i havet.


Mi wwḍen ɣer yiwen wemkan ițțusemman « Iɣil Uqeṛṛuy», semmṛen Sidna Ɛisa ɣef lluḥ, nețța d sin-nni yembaṣiyen, yiwen ɣer tama-s tayeffust wayeḍ ɣer tama-s tazelmaṭ. 	 Og da de var kommet til det sted som kalles Hodeskallen, korsfestet de der både ham og ugjerningsmennene, den ene på hans høire og den andre på hans venstre side.


A Baba, ma tebɣiḍ ssebɛed fell-i leɛtab-agi i yi-țṛaǧun ; lameɛna d lebɣi-k ara yedṛun mačči d lebɣi inu. 	 Fader! om du vil, da la denne kalk gå mig forbi! Dog, skje ikke min vilje, men din!


Argaz-nni yerra-yas-d : « Meyya yecbuyla n zzit uzemmur. » Yenna-yas : « sellek awi-d leḥsab ik, qqim taruḍ xemsin ». 	 Han sa: Hundre anker olje. Da sa han til ham: Her har du ditt gjeldsbrev; sett dig ned, skynd dig og skriv femti!


Akka ara tedṛu di taggara n ddunit : lmalayekkat a d-asent a d ddment imcumen si ger iḥeqqiyen, 	 Således skal det gå til ved verdens ende: Englene skal gå ut og skille de onde fra de rettferdige


Sidi Ṛebbi iḥemmel imdanen n ddunit meṛṛa armi i d-yefka Mmi-s awḥid iwakken kra n win yumnen yis ur yețmețțat ara meɛna ad yesɛu tudert n dayem. 	 For så har Gud elsket verden at han gav sin Sønn, den enbårne, forat hver den som tror på ham, ikke skal fortapes, men ha evig liv;


Ɛiwzet ihi, axaṭer ur teẓrim ara melmi ara d-yas bab n wexxam, ama tameddit neɣ țnaṣfa n yiḍ, m'ara yeskkuɛ uyaziḍ neɣ taṣebḥit. 	 således skal I våke - for I vet ikke når husets herre kommer, enten det blir om aftenen eller ved midnatt eller ved hanegal eller om morgenen -


Imi ayagi meṛṛa ad ifnu, acḥal i wen-ilaq aț-țḍuɛem Sidi Ṛebbi, aț-țeṣfum di tikli-nwen ! 	 Da nu alt dette opløses, hvor må I da strebe efter hellig ferd og gudsfrykt,


Sidna Ɛisa yewwi inelmaden-is armi d leǧwahi n taddart n Bitani. Yerfed ifassen-is, iburek-iten. 	 Og han førte dem ut imot Betania, og han løftet op sine hender og velsignet dem;


akken yura di ccariɛa n Sidna Musa : yal aqcic amenzu, ilaq ad ițțuqeddem i Sidi Ṛebbi. 	 som det er skrevet i Herrens lov: Alt mannkjønn som åpner mors liv, skal kalles hellig for Herren -


nnan-as : Acuɣeṛ i tețruḍ ? Meryem tenna-yasen : Wwin Ssid-iw, yerna ur ẓriɣ ara anda i t-rran ! 	 Og de sier til henne: Kvinne, hvorfor gråter du? Hun sier til dem: De har tatt min herre bort, og jeg vet ikke hvor de har lagt ham!


iwakken di leqṛun i d-iteddun, a d-tban acḥal meqqṛit ṛṛeḥma-ines akk-d leḥnana-s i ɣ-d-isbeggen s Ɛisa Lmasiḥ. 	 forat han i de kommende tider kunde vise sin nådes overvettes rikdom i godhet mot oss i Kristus Jesus.


S liman i gefka Ibṛahim mmi-s Isḥaq d asfel mi i t-ijeṛṛeb Sidi Ṛebbi, nețța iwumi d-țunefkent lemɛahdat, yeqbel ad yefk mmi-s awḥid d asfel, 	 Ved tro ofret Abraham Isak dengang han blev fristet; ja, sin enbårne ofret han som hadde fått løftene,


Nutni rran-as : Nețnadi ɣef Ɛisa anaṣari ! Sidna Ɛisa yenna-yasen : D nekkini. Yudas, win akken ara t-ixedɛen yuɣ-it lḥal gar-asen. 	 De svarte ham: Efter Jesus fra Nasaret. Jesus sier til dem: Det er mig. Men også Judas, som forrådte ham, stod der med dem.


Nebɣa ihi yal yiwen deg-wen ad iṭṭef deg webrid-agi alamma ț-țaggara iwakken aț-țawḍem ɣer wayen i tessaramem. 	 Men vi ønsker at enhver av eder må vise den samme iver for den fulle visshet i håpet inntil enden,


Di laxeṛt yenɛețțab aṭas, yerfed allen-is, iwala mebɛid Ibṛahim akk-d Laɛẓar ɣer tama-s. 	 Og da han slo sine øine op i dødsriket, der han var i pine, da ser han Abraham langt borte og Lasarus i hans skjød.


Dɣa kull ass sselmaden țbecciṛen di lǧameɛ iqedsen akk-d ixxamen, lexbaṛ n lxiṛ yeɛnan Ɛisa Lmasiḥ. 	 og de holdt ikke op med å lære hver dag i templet og hjemme og å forkynne evangeliet om Kristus Jesus.


Axaṭer mačči d win yețzuxxun s yiman-is i gețwaqeblen lameɛna d win yextaṛ Sidi Ṛebbi. 	 for ikke den som gir sig selv skussmål, holder prøve, men den som Herren gir skussmål.


Imiren kan țțunefken-as i tmeṭṭut-nni sin wafriwen n lbaz ameqqran iwakken aț-țafeg ɣer unezṛuf anda ara tɛic tlata iseggasen d wezgen, mebɛid ɣef wezrem. 	 Og den store ørns to vinger blev gitt til kvinnen forat hun skulde flyve ut i ørkenen til sitt sted, hvor hun får sin føde en tid og tider og en halv tid, borte fra slangens åsyn.


Di leɛnaya-nwen ay atmaten, qadṛet wid iqeddcen gar-awen, axaṭer s yisem n Sidna Ɛisa Lmasiḥ i kkun nehhun, i kkun-sselmaden. 	 Men vi ber eder, brødre, at I skjønner på dem som arbeider iblandt eder og er eders forstandere i Herren og formaner eder,


Syenna Sidna Ɛisa iṛuḥ ɣer tama nniḍen n wasif n Urdun, ɣer wemkan nni anda i gesseɣḍes Yeḥya lɣaci, yeqqim dinna kra n wussan. 	 Og han drog atter bort til hin side av Jordan, til det sted hvor Johannes først døpte og han blev der.


A wen-iniɣ tideț : win iqeblen win ara d-ceggɛeɣ d nekk i geqbel, win ara yi-qeblen yeqbel win i yi-d-iceggɛen. 	 Sannelig, sannelig sier jeg eder: Den som tar imot den jeg sender, han tar imot mig; men den som tar imot mig, han tar imot den som har sendt mig.


Buṭrus yenṭeq, yenna : Ɣas a sen-tiliḍ d sebba n tuccḍa i wiyaḍ akk, nekk d lmuḥal ad ccḍeɣ. 	 Da svarte Peter og sa til ham: Om alle tar anstøt av dig, så vil jeg aldri ta anstøt.


Ur neẓri ara anwa i d baba-s neɣ anta i d yemma-s, ur nessin tajaddit-is, ur neẓri melmi i glul neɣ melmi i gemmut. Yella d lemtel n Mmi-s n Ṛebbi, yeqqim d lmuqeddem i dayem. 	 som er uten far, uten mor, uten ættetavle, som hverken har dagers begynnelse eller livs ende, men er gjort lik med Guds Sønn - han blir prest for alltid.


Tagelda n igenwan tețțemcabi ɣer ugerruj yeffren deg yiwen n yiger. Yiwen wergaz yufa-t, yuɣal iffer-it. Si lfeṛḥ-nni i gefṛeḥ, iṛuḥ izzenz ayen akk yesɛa iwakken ad yaɣ iger-nni. 	 Himlenes rike er likt en skatt som var gjemt i en aker, og som en mann fant og skjulte, og i sin glede gikk han bort og solgte alt det han hadde, og kjøpte akeren.


Semman-as i Barnabas « SSus », ma d Bulus « Hermas » axaṭer d nețța i d-ițmeslayen. 	 Og de kalte Barnabas Jupiter og Paulus Merkur, fordi han var den som førte ordet.


Ay aklan, ḍuɛet imɛellmen n ddunit-agi, s leqdeṛ, s wul yeṣfan d neyya am akken d Lmasiḥ i tețḍuɛum . 	 I tjenere! vær lydige mot eders herrer efter kjødet, med frykt og beven, i eders hjertes enfold, som mot Kristus,


ur țțawit yid-wen agrab neɣ sin iqendyaṛ, ur țțawit irkasen neɣ aɛekkaz, axaṭer axeddam yuklal lqut-is. 	 ikke skreppe til reisen, ikke to kjortler, ikke sko, ikke stav; for arbeideren er sin føde verd.


Ihi llan sebɛa watmaten : amezwaru yezweǧ, yemmut ur d yeǧǧi dderya. 	 Nu var det syv brødre; og den første tok sig en hustru og døde barnløs.


Ilaq acḥal ayagi segmi i tuɣalem d iselmaden, kunwi atan mazal teḥwaǧem win ara wen-islemden lumuṛ imezwura n wawal n Ṛebbi ; ur tezmirem ara i weɣṛum, mazal-ikkun teḥwaǧem ayefki. 	 For skjønt I efter tiden burde være lærere, trenger I atter til at en lærer eder hvad som er de første grunner i Guds ord, og I er blitt sådanne som trenger til melk, ikke fast føde.


Taɣect-nni i d-yekkan seg igenni, terna tenna-yi-d : Ṛuḥ, eddem-ed taktabt tamecṭuḥt yeldin deg ufus n lmelk-nni ibedden ɣef lqaɛa d lebḥeṛ. 	 Og den røst som jeg hadde hørt fra himmelen, hørte jeg atter tale med mig og si: Gå og ta den lille åpnede bok i den engels hånd som står på havet og på jorden!


Fkan asen tabṛaț i deg uran : Ay atmaten ur nelli ara n wat Isṛail, i gzedɣen di temdinin n Antyuc, n Surya akk-d Silisya, țsellimen-d fell-awen ṛṛusul akk-d imeqqranen n tejmaɛt akk-d watmaten n temdint n Lquds. 	 og de skrev således med dem: Apostlene og eldste-brødrene hilser brødrene av hedningene i Antiokia og Syria og Kilikia.


ɣef ddemma n usirem i wen-ițțuheggan deg igenwan, asirem nni i wen-d-ițțuxebbṛen s wawal n tideț n lexbaṛ n lxiṛ. 	 for det håps skyld som er gjemt for eder i himlene, som I forut har hørt om ved sannhetens ord i evangeliet,


Ma tesɛam imeẓẓuɣen isellen, slet-ed ! 	 Om nogen har ører å høre med, han høre!


Imi ur ḥsiben ara lḥeqq i d yețțasen s ɣuṛ Ṛebbi yerna țnadin ad sbedden lḥeqq-nsen iman-nsen, ur ḍuɛen ara lḥeqq i d-yețțasen s ɣuṛ Ṛebbi ; 	 for da de ikke kjente Guds rettferdighet og strevde efter å grunne sin egen rettferdighet, gav de sig ikke inn under Guds rettferdighet.


Llan deg wazal n ṛebɛa alaf n yemdanen. Mi fukken lmakla, iserreḥ-asen ad uɣalen ɣer ixxamen-nsen. 	 Men de var omkring fire tusen. Og han lot dem fare.


ihi exdem ayen ara k-d-nini : llan gar-aneɣ ṛebɛa yergazen i gefkan lemɛahda i Sidi Ṛebbi, 	 Gjør nu derfor som vi sier til dig! Vi har her fire menn som har et løfte på sig;


Buṭrus inṭeq ɣuṛ-es yenna : Ay Ananyas, acuɣeṛ i teǧǧiḍ Cciṭan yeččuṛ ul-ik ? Acuɣeṛ i teskadbeḍ i Ṛṛuḥ iqedsen mi tekkseḍ yiwen umur n yedrimen n wakal i tezzenzeḍ ? Uqbel a t- tezzenzeḍ, akal-nni yella d ayla-k ! 	 Da sa Peter: Ananias! hvorfor har Satan fylt ditt hjerte, så du skulde lyve for den Hellige Ånd og stikke til side noget av pengene for akeren?


Ma d iɛdawen-nni-inu ur neqbil ara ad iliɣ d agellid fell-asen, awit-țen-id ɣer dagi tezlum-ten zdat-i. 	 Men disse mine fiender som ikke vilde at jeg skulde være konge over dem, før dem hit og hugg dem ned for mine øine!


Lxelq amezwaru ițemcabi ɣer yizem, lxelq wi sin yecba agenduz, lxelq wis tlata yesɛa udem am win n wemdan, lxelq wis ṛebɛa icuba ɣer igider yețferfiren. 	 Og det første livsvesen er likt en løve, og det annet livsvesen er likt en okse, og det tredje livsvesen har et åsyn som et menneske, og det fjerde livsvesen er likt en flyvende ørn.


Ihi, mkul yiwen deg-wen ilaq ad iḥemmel tameṭṭut-is am yiman-is, ma ț-țameṭṭut ilaq aț-țqadeṛ argaz-is. 	 Dog, også I skal elske, enhver sin hustru som sig selv, og hustruen skal ha ærefrykt for sin mann.


?as akken ẓran yella Ṛebbi, ur setɛeṛfen ara yis ; ur t-ḥmiden, ur t-ckiṛen, lameɛna țkemmilen deg yir ixemmimen-nsen armi iɣumm ṭṭlam ulawen-nsen. 	 fordi de, enda de kjente Gud, dog ikke æret eller takket ham som Gud, men blev dårlige i sine tanker, og deres uforstandige hjerte blev formørket.


Nekk Bulus, yellan d aqeddac n Ɛisa Lmasiḥ, țwaxtaṛeɣ ad iliɣ d ṛṛasul, iwakken ad beccṛeɣ lexbaṛ n lxiṛ n Sidi Ṛebbi. 	 Paulus, Jesu Kristi tjener, kalt til apostel, utkåret til å forkynne Guds evangelium,


Ihi ḍuɛet Sidi Ṛebbi, ur țaǧǧat ara Cciṭan a kkun-yeɣleb dɣa ad yerwel fell-awen. 	 Vær derfor Gud undergitt! Men stå djevelen imot, og han skal fly fra eder;


Amɛellem yenna i uqeddac is : « effeɣ ɣer iberdan n tudrin d lexlawi ; wid akk ara tafeḍ, ḥṛeṣ-iten a d asen iwakken ad iččaṛ wexxam-iw. » 	 Da sa herren til tjeneren: Gå ut på veiene og ved gjerdene og nød dem til å komme inn, forat mitt hus kan bli fullt!


Ilit am wid yețṛaǧun amɛellem nsen ara d-yuɣalen si tmeɣṛa ; akken kan ara d-yesqeṛbeb a s-ldin tawwurt. 	 og vær I likesom folk som venter på sin herre når han vil fare hjem fra bryllupet, forat de kan lukke op for ham straks han kommer og banker på!


Ulac lfeṛḥ ara yecbun m'ara sleɣ s warraw-iw teddun di tideț. 	 Større glede har jeg ikke enn dette at jeg hører mine barn vandrer i sannheten.


Lǧețța ur tebni ara ɣef yiwen n lmefṣel, lameɛna tebna ɣef waṭas n lemfaṣel. 	 For legemet er jo heller ikke ett lem, men mange.


Teslam daɣen s wayen i d-nnan i lejdud-nneɣ : Ur ḥennet ara, lameɛna ayen i tɛuhdeḍ s limin zdat Sidi Ṛebbi, ilaq a t-txedmeḍ. 	 Atter har I hørt at det er sagt til de gamle: Du skal ikke sverge falsk ed, men du skal holde dine eder for Herren.


Axaṭer yura : Ddekwal a kečč yeṭṭsen, ekker-ed si ger lmegtin, imiren a d-tecṛeq fell-ak tafat n Lmasiḥ.+ 	 Derfor sier Skriften: Våkn op, du som sover, og stå op fra de døde, og Kristus skal lyse for dig.


Rran-as : Kra qqaṛen d Yeḥya aɣeṭṭas ; wiyaḍ d Sidna Ilyas i d-yuɣalen ; ma d kra nniḍen qqaṛen d yiwen si lenbiya n zik i d-iḥyan si ger lmegtin. 	 De svarte: Døperen Johannes; andre at du er Elias; andre igjen at en profet, en av de gamle, er opstanden.


Ț-țideț, abecceṛ n lmut n Lmasiḥ ɣef wumidag ț-țidderwect i wid iḍaɛen ; meɛna ɣuṛ-nneɣ nukni yellan deg webrid n leslak, ț-țazmert n Ṛebbi. 	 For ordet om korset er vel en dårskap for dem som går fortapt, men for oss som blir frelst, er det en Guds kraft;


Awal n Sidi Ṛebbi yețțubecceṛ di mkul amkan n tmurt. 	 Og Herrens ord utbredte sig over hele landet.


yella dinna yiwen wergaz iwumi yekref ufus. Ifariziyen steqsan-t nnan-as : Eɛni iḥlel useḥlu deg wass n westeɛfu ? SSteqsan-t akka, iwakken a s-d-afen sebba s wayes ara t-sḍelmen. 	 Og se, der var en mann som hadde en vissen hånd; og de spurte ham: Er det tillatt å helbrede på sabbaten? forat de kunde føre klagemål imot ham.


Yerna ṛuḥen iwakken ad fken d asfel snat n tmilliwin neɣ sin yetbiren imeẓyanen akken yella di ccariɛa n Sidna Musa. 	 og for å gi offer, efter det som er sagt i Herrens lov, et par turtelduer eller to due-unger.


Ula d nekk zemreɣ ad țekleɣ ɣef limaṛat n yemdanen. Ma yella win i gɣilen izmer ad ițkel ɣef limaṛat agi, nekk zemreɣ ad țekleɣ akteṛ ! 	 enda jeg har det jeg kunde sette min lit til også i kjød. Om nogen annen mener å kunne sette sin lit til kjød, da kan jeg det enn mere,


win ara yeslemden ayen ixulfen liman-nneɣ, ur neqbil ara awal imqeddes n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ, 	 Dersom nogen farer med fremmed lære og ikke holder sig til vår Herre Jesu Kristi sunde ord og den lære som hører til gudsfrykt,


Ibṛahim yerra-yas : Atmaten-ik ɣuṛ-sen ccariɛa n Musa d lenbiya, a ten-tebɛen ! 	 Men Abraham sier til ham: De har Moses og profetene; la dem høre dem!


Meɛna yenkeṛ zdat-sen meṛṛa yenna-yas : Ur ẓriɣ ara d acu tebɣiḍ a d tiniḍ ! 	 Men han nektet for dem alle og sa: Jeg forstår ikke hvad du mener.


Sidna Ɛisa yers-ed si teflukt, iwala annect-nni n lɣaci, dɣa gezmen tasa-s ; ibda yesseḥlay imuḍan-nsen. 	 Og da han gikk i land, så han meget folk, og han ynkedes inderlig over dem og helbredet deres syke.


Lefhama-nsen iɣumm-iț ṭṭlam, sbeɛden iman-nsen ɣef tudert i d ițțak Sidi Ṛebbi axaṭer jehlen, qquṛen wulawen-nsen. 	 formørket i sin tanke, fremmedgjort for Guds liv ved den vankundighet som er i dem på grunn av deres hjertes forherdelse,


A ten-aya dehṛen-asen-d Sidna Musa akk-d Sidna Ilyas țmeslayen d Sidna Ɛisa. 	 Og se, Moses og Elias viste sig for dem og talte med ham.


Mbeɛd ayen i s-d-iweḥḥa Sidi Ṛebbi i Bulus, nennuda amek ara nṛuḥ ɣer tmurt n Masidunya, axaṭer nefhem belli d Sidi Ṛebbi i ɣ-d yessawlen iwakken a nbecceṛ Lexbeṛ n lxiṛ di tmurt-nni. 	 Da han hadde sett synet, søkte vi straks å dra over til Makedonia; vi kunde skjønne at Herren hadde kalt oss til å forkynne evangeliet for dem.


Lewkil-agi ixemmem deg iman-is yenna : d acu ara xedmeɣ imi amɛellem-iw ad iyi ikkes amkan-iw ? Ad xedmeɣ akal... Ur zmireɣ ara ! Ad țreɣ.... ssetḥaɣ ! 	 Da sa husholderen ved sig selv: Hvad skal jeg gjøre, nu da min herre tar husholdningen fra mig? Jeg er ikke i stand til å grave, jeg skammer mig ved å tigge.


Argaz-nni iṛuḥ ad ixebbeṛ lecyux n wat Isṛail belli d Sidna Ɛisa i t-yesseḥlan. 	 Mannen gikk bort, og fortalte jødene at det var Jesus som hadde gjort ham frisk.


A wen-d-iniɣ tideț : lǧil-agi ur ițɛedday ara alamma ideṛṛu-d wannect agi meṛṛa. 	 Sannelig sier jeg eder: Denne slekt skal ingenlunde forgå før alt dette skjer.


Lameɛna win i d-yesseḥya Sidi Ṛebbi, ur t-yeǧǧi ara ad yerku deg uẓekka. 	 men den som Gud opvakte, han så ikke tilintetgjørelse.


Buṭrus yella yeqqim deg ufrag, tqeṛṛeb-ed ɣuṛ-es yiwet n tqeddact tenna-yas : Ula d kečč telliḍ d Ɛisa ajlili ! 	 Men Peter satt utenfor i gårdsrummet. Og en tjenestepike gikk bort til ham og sa: Også du var med Jesus fra Galilea.


Lmelk-nni yenna-yas : Els-ed arkasen-ik tbeggseḍ ɣef yiman-ik ! Buṭrus ixdem akken i s-d-yenna, lmelk yenna-yas-d daɣen : Sburr-ed abeṛnus-ik tettebɛeḍ-iyi-d ! 	 Og engelen sa til ham: Bind op om dig og knyt dine sko på dig! Han gjorde så. Og han sier til ham: Kast din kappe om dig, og følg mig!


Buṭrus yenna-yas : Aql-aɣ neǧǧa kullec yerna netbeɛ-ik. 	 Peter tok til orde og sa til ham: Se, vi har forlatt alt og fulgt dig.


seg wasmi i t-isseɣḍes Yeḥya aɣeṭṭas armi d ass i deg yețwarfed ɣer igenni ; iwakken ad yili am nukkni d inigi n ḥeggu-ines. 	 like fra sin dåp ved Johannes inntil den dag da han blev optatt fra oss en av disse bør sammen med oss bli vidne om hans opstandelse.


Yiwen deg-sen, isem-is Klufas, yenna-yas : Eɛni anagar kečč ur neẓri ara ayen yedṛan ussan-agi di temdint n Lquds ? 	 Men en av dem, som hette Kleopas, tok til orde og sa til ham: Er du alene fremmed i Jerusalem og vet ikke det som er skjedd der i disse dager?


Kra n ifariziyen nnan-asen : Acuɣeṛ i txeddmem ayen ur neḥlil deg wass n westeɛfu ? 	 Da sa nogen av fariseerne: Hvorfor gjør I det som det ikke er tillatt å gjøre på sabbaten?


Sidna Ɛisa yerra-yas : Yura daɣen : Ur țjeṛṛib ara Sidi Ṛebbi, Illu-inek. 	 Og Jesus svarte og sa til ham: Det er sagt: Du skal ikke friste Herren din Gud.


Wid meṛṛa i gebɣan ad ḥețțmen fell-awen ṭṭhaṛa, bɣan a d-sbeggnen iman-nsen zdat imdanen belli ṭṭfen di leɛwayed, iwakken ur țwaqehhaṛen ara ɣef ddemma n umidag n Lmasiḥ. 	 Så mange som vil ta sig godt ut i kjødet, disse er det som tvinger eder til å la eder omskjære, bare for ikke å bli forfulgt for Kristi korses skyld.


Nesla belli kra n watmaten-nneɣ ṛuḥen-d ɣuṛ-wen mbla ma nefka-yasen lameṛ, rwin-kkun s yimeslayen-nsen, skecmen-awen ccekk. 	 Eftersom vi har fått høre at nogen som er kommet fra oss, har forvirret eder ved sin tale og vakt uro i eders sjeler vi har ikke gitt dem noget pålegg


Anermis 	 Kontakt


Atan ihi qṛib a n-aseɣ, ad fkeɣ i mkul yiwen akken yuklal. 	 Se, jeg kommer snart, og min lønn er med mig, til å gi enhver igjen efter som hans gjerning er.


Ifariziyen nnan-as : Tețcehhiḍeḍ ɣef yiman-ik, cchada-inek ur tṣeḥḥa ara. 	 Fariseerne sa da til ham: Du vidner om dig selv; ditt vidnesbyrd er ikke sant.


Ay iqeddacen ! Ilaq aț-qadṛem imɛellmen nwen, aɣet-asen awal ama i wid ilhan ḥninen, ama i wid iweɛṛen. 	 I tjenere! vær eders herrer undergitt i all frykt, ikke bare de gode og rimelige, men også de vrange!


Mi gesla i lɣaci țɛeddayen, yesteqsa d acu i gedṛan ; 	 Da han hørte folk gå forbi, spurte han hvad dette var.


Imi yis ara yețwaɛuzz, Ṛebbi daɣen ad iɛuzz Mmi-s n bunadem yerna qṛib a d-yedṛu. 	 Er Gud herliggjort i ham, så skal også Gud herliggjøre ham i sig, og han skal snart herliggjøre ham.


Ihi ma yella nesɛa ayen ara nečč d wayen ara nels, ilaq a nesteqneɛ. 	 men når vi har føde og klær, skal vi dermed la oss nøie;


Asmi ara tuẓummem, ur d tesbegginet ara iman-nwen tḥeznem am at sin wudmawen issexsaṛen udmawen-nsen iwakken a ten-țwalin yemdanen belli uẓamen. A wen-iniɣ tideț : d ayagi kan i d lfayda-nsen. 	 Når I faster, da skal I ikke gå med mørkt åsyn som hyklerne; for de gjør sitt ansikt ukjennelig, forat menneskene skal se at de faster; sannelig sier jeg eder: De har allerede fått sin lønn.


S wakka ihi, nweṣṣa gma-tneɣ Titus ad ikemmel lxedma-nni i gebda ɣuṛ-wen ɣef wayen yeɛnan ssadaqa agi. 	 så vi bad Titus at likesom han før hadde begynt, således skulde han fullende hos eder også dette kjærlighetsverk.


Sidna Ɛisa iluɛa-ț-id yenna-yas : Meryem ! Tezzi ɣuṛ-es, dɣa tenna-yas s tɛibṛanit : Rabuni ! ( yeɛni : a Sidi ! ) 	 Jesus sier til henne: Maria! Da vender hun sig om og sier til ham på hebraisk: Rabbuni! det er mester.


Sidna Ɛisa yenṭeq yenna : A lǧil ijehlen iɛewjen, ar melmi ara yiliɣ yid-wen, ara wen-sebṛeɣ ? Awi-d mmi-k ɣer dagi ! 	 Jesus svarte og sa: Du vantro og vrange slekt! hvor lenge skal jeg være hos eder og tåle eder? Før din sønn hit!


Sidna Ɛisa yenna-yas : Wali ! Imi tumneḍ yis-i atan tețțusellkeḍ. 	 Og Jesus sa til ham: Bli seende! din tro har frelst dig.


axiṛ a s-ɛelqen aɣaṛef n tsirt ɣer temgeṛṭ-is, a t-ḍeggṛen ɣer lebḥeṛ wala ad yesseɣli di ddnub yiwen seg imecṭuḥen-agi. 	 Det var bedre for ham om det var hengt en kvernsten om hans hals, og han var kastet i havet, enn at han skulde forføre én av disse små.


Ayagi ur t-xeddmet ara kan m'ara kkun-țɛassan am akken tețnadim aț-țɛeǧbem i yemdanen, lameɛna ilit am iqeddacen n Lmasiḥ i gxeddmen lebɣi n Sidi Ṛebbi seg ul. 	 ikke med øientjeneste, som de som vil tekkes mennesker, men som Kristi tjenere, så I gjør Guds vilje av hjertet


Sidna Ɛisa yenna-d ayagi ɣef Ṛṛuḥ iqedsen ara yeččaṛen ulawen n wid yumnen yis. Di lweqt-nni, Ṛṛuḥ iqedsen mazal ur d-ițțunefk ara axaṭer Sidna Ɛisa werɛad yekcim tamanegt-is. 	 Dette sa han om den Ånd som de skulde få som trodde på ham; for Ånden var ennu ikke kommet, fordi Jesus ennu ikke var herliggjort.


Sidna Ɛisa yenna-yasen-d lemtel nniḍen : Tagelda n igenwan tețțemcabi ɣer temtunt ( yiɣes n temtunt ) ara d-teddem tmeṭṭut a t-tsexleḍ i tlata lkilat n uwren, s wakka arukti-nni meṛṛa ad yali. 	 En annen lignelse sa han dem: Himlenes rike er likt en surdeig som en kvinne tok og skjulte i tre skjepper mel, til det blev syret alt sammen.


« Yeḥya isseɣḍas imdanen deg aman, ma d kunwi, di kra n wussan aț-țețwaɣeḍsem s Ṛṛuḥ iqedsen.» 	 for Johannes døpte vel med vann, men I skal døpes med den Hellige Ånd ikke mange dager herefter.


Win akken ara yessimɣuṛen iman is sennig wayen meṛṛa iɛebbden yemdanen, ad yekcem ɣer lǧameɛ iqedsen n Ṛebbi ad yerr iman-is deg wemkan n Ṛebbi. f+ 	 han som står imot og ophøier sig over alt som kalles gud eller helligdom, så han setter sig i Guds tempel og gir sig selv ut for å være Gud.


Azekka-nni, Yeḥya iwala Sidna Ɛisa iteddu-d ɣuṛ-es, yenṭeq s ṣṣut ɛlayen : Atan Izimer n Ṛebbi, d win ițekksen ddnub n ddunit. 	 Dagen efter ser han Jesus komme til sig og sier: Se der Guds lam, som bærer verdens synd!


S liman, agdud n Isṛail yezger ɣef wuḍar i lebḥeṛ azeggaɣ, ma d imaṣriyen mi ɛeṛden ad zegren am nutni, yečča-ten. 	 Ved tro gikk de gjennem det Røde Hav som over tørt land; men da egypterne prøvde på det, druknet de.


Wid yețțaɣen znuzun ad ilin di leḥzen ameqqran ad țrun, axaṭer ulac win ara yaɣen sselɛa-nsen, 	 Og kjøbmennene på jorden skal gråte og sørge over henne, fordi ingen mere kjøper deres skibsladninger,


țqellibent daymen ad fehment, lameɛna leɛmeṛ țțawḍent ɣer tmusni n tideț. 	 og alltid lærer og aldri kan komme til sannhets erkjennelse.


Nutni yenɣa-ten lɣecc, bdan țemcawaṛen wway gar-asen amek ara xedmen i Sidna Ɛisa. 	 Men de blev rent rasende, og talte med hverandre om hvad de skulde gjøre med Jesus.


A tawaɣit n tilawin ara yilin s tadist akk-d țid ara yessuṭuḍen deg ussan-nni ! 	 Ve de fruktsommelige og dem som gir die, i de dager!


Ur sɛiɣ ara lḥeqq ad aɣeɣ tameṭṭut yumnen aț-țețțeddu yid-i am akken xeddmen imceggɛen nniḍen n Lmasiḥ d watmaten n Ssid-nneɣ akk-d Buṭrus ? 	 Har vi ikke rett til å føre en søster med oss som hustru, likesom de andre apostler og Herrens brødre og Kefas?


Ma d kunwi, medden meṛṛa ẓran tḍuɛem Sidi Ṛebbi, d ayen i yi-sfeṛḥen. ?menniɣ aț-țxedmem ayen yelhan s ṣṣwab, ur s-țaǧǧat ara abrid i cceṛ. 	 For ordet om eders lydighet er kommet ut til alle; derfor gleder jeg mig over eder, men jeg ønsker at I skal være vise til det gode og rene for det onde.


Uqbel lweqt n Yeḥya aɣeṭṭas, kullec iteddu s ccariɛa n Musa d wayen i d-xebbṛen lenbiya. Tura, lexbaṛ n lxiṛ yeɛnan tgelda n Ṛebbi ițțubecceṛ ; mkul yiwen yekkat amek ara ț-ikcem s ddreɛ. 	 Loven og profetene hadde sin tid inntil Johannes; fra den tid forkynnes evangeliet om Guds rike, og enhver trenger sig inn i det med makt;


lexbaṛ-agi i ɣef nneɛtabeɣ armi țwarzeɣ s snasel am akken d amcum i lliɣ, meɛna awal n Sidi Ṛebbi ur yețwacekkal ara. 	 for hvis skyld jeg lider ondt like til dette å være bundet som en ugjerningsmann; men Guds ord er ikke bundet.


Iṛuḥ ɣer Bilaṭus yessuter-as lǧețța n Sidna Ɛisa. Bilaṭus yumeṛ ad a s-ț-id-fken. 	 han gikk til Pilatus og bad om Jesu legeme. Da bød Pilatus at det skulde gis ham.


Ssutren-aɣ-d s uḥellel iwakken a sen-nexdem lemziya a d-fken ula d nutni amur-nsen n ssadaqa-agi i njemmeɛ iwakken a ț-țnawi i watmaten n tmurt n Yahuda yellan di lexṣas. 	 de bad oss inntrengende om å få lov til å være med i hjelpen til de hellige;


A ten-ɣuṛṛen wat sin wudmawen yețbecciṛen lekdeb, wid iwumi yemmut wul am akken yețwaqqed s useffud. 	 ved hykleri av falske lærere, som er brennemerket i sin egen samvittighet,


Daɣen ma yella ț-țiṭ-ik i gellan d sebba n tuccḍa, qleɛ-iț-id ; axiṛ-ak aț-țkecmeḍ ɣer tgelda n Sidi Ṛebbi s yiwet n tiṭ, wala aț-țwaḍeggṛeḍ s snat wallen ɣer ǧahennama. 	 Og om ditt øie frister dig, da riv det ut! det er bedre at du går énøiet inn i Guds rike enn at du har to øine og kastes i helvede,


Axaṭer, a kkun-stixṛen si lǧwameɛ, yerna a d-yas lweqt anda wid ara kkun-inɣen ad ɣilen d asfel i fkan i Ṛebbi. 	 De skal utstøte eder av synagogene; ja, det kommer en tid da hver den som slår eder ihjel, skal tro at han viser Gud en dyrkelse.


Leǧnas llan kkren-d ɣuṛ-ek, lameɛna tura d urrif-ik i d-yewḍen, yusa-d lweqt i deg ara tḥasbeḍ lmegtin, ass i deg ara tkafiḍ iqeddacen-ik lenbiya, wid textaṛeḍ akk-d wid yețqadaṛen isem-ik, ama d imeẓyanen ama d imeqqranen s wayen uklalen ; ma d wid yessexṛaben ddunit a ten-tesnegreḍ. 	 Og hedningene er blitt vrede, og din vrede er kommet, og den tid da de døde skal dømmes, og da du skal lønne dine tjenere profetene og de hellige og dem som frykter ditt navn, de små og de store, og da du skal ødelegge dem som ødelegger jorden.


Wid i gtebɛen tamusni-agi, sṛuḥen liman-nni i sɛan di Lmasiḥ. Ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi aț-țili yid-wen ! 	 som nogen bekjenner sig til, så de har faret vill i troen. Nåden være med dig!


Kkren-d akken ma llan nnan : Ihi kečč d Mmi-s n Ṛebbi ? Nețța yerra-yasen : Tennam-t-id, d nekk ! 	 Da sa de alle: Er du da Guds Sønn? Han sa til dem: I sier det; jeg er det.


Ur teẓrim ara belli ma tuɣalem d aklan n yiwen iwakken ad idebbeṛ fell-awen, ilaq a s-taɣem awal ama d ddnub yețțawin ɣer lmut neɣ d ṭṭaɛa n Ṛebbi yețțawin ɣer tudert taḥeqqit. 	 vet I ikke at når I byr eder frem for nogen som tjenere til lydighet, da er I også tjenere under den som I så lyder, enten det er under synden til død eller under lydigheten til rettferdighet?


Di lweqt-nni, ?ennan akk-d Qayif llan d lmuqedmin imeqqranen. Awal n Sidi Ṛebbi ițwaxebbeṛ-as-ed i Yeḥya, mmi-s n Zakarya, deg unezṛuf. 	 mens Annas og Kaifas var yppersteprester, da kom Guds ord til Johannes, Sakarias' sønn, i ørkenen;


Mi d-iffeɣ si lǧameɛ iqedsen, Sidna Ɛisa iteddu ad iṛuḥ. Inelmaden-is qeṛṛben-d ɣuṛ-es, țwehhin-as iwakken ad yerr ddehn-is ɣer cbaḥa akk-d lebni n lǧameɛ iqedsen. 	 Og Jesus gikk ut av templet og drog derfra, og hans disipler kom til ham for å vise ham templets bygninger.


Walaɣ yiwet leɛqiṛa tuli-d si lebḥeṛ, tesɛa sebɛa iqeṛṛay d ɛecṛa wacciwen, tesɛa ɣef wacciwen-is ɛecṛa tɛeṣṣabin, ma ɣef yiqeṛṛay-ines uran yismawen n rregmat. 	 Og jeg så et dyr stige op av havet, som hadde ti horn og syv hoder og på sine horn ti kroner, og på sine hoder bespottelses-navn.


Sidna Ɛisa iṛuḥ si lǧiha n temdint n ?ur, iɛedda-d ɣef temdint n Sidun, yezger tamurt n ɛecṛa-nni n temdinin i deg llant ɛecṛa temdinin-nni, yewweḍ ɣer lebḥeṛ n Jlili. 	 Og da han gikk ut igjen fra Tyrus' landemerker, kom han gjennem Sidon til den Galileiske Sjø, midt igjennem Dekapolis-landet.


Yeddem xemsa n teḥbulin-nni n weɣṛum d sin iḥewtiwen, yerfed allen-is ɣer igenni yeḥmed Ṛebbi. Yebḍa aɣṛum-nni, yefka-t i inelmaden a t-feṛqen i lɣaci. Ifṛeq-asen ula d sin-nni iḥewtiwen. 	 Og han tok de fem brød og de to fisker, så op mot himmelen og velsignet dem; og han brøt brødene og gav dem til disiplene, forat de skulde dele ut til folket, og de to fisker delte han imellem dem alle.


Sidna Ɛisa yezzi ɣer tnac inelmaden-is, yenna-yasen : Ur tebɣim ara aț-țṛuḥem ula d kunwi ? 	 Jesus sa da til de tolv: Vil også I gå bort?


Di yal tamdint neɣ taddart anda ara tkecmem, steqsit ma yella win ara yesṭerḥben yis-wen, qqimet ɣuṛ-es alamma tekkrem aț-țṛuḥem. 	 Og hvor I kommer inn i en by eller landsby, der skal I spørre efter hvem som er det verd i den by; og bli hos ham til I drar bort derfra!


Nesselmad tamusni-agi i wid yesɛan liman iǧehden ; tamusni-agi, mačči ț-țamusni n ddunit-agi neɣ ț-țin n tezmar n igelliden n ddunit-agi iteddun ɣer nnger. 	 Dog, visdom taler vi blandt de fullkomne, men en visdom som ikke tilhører denne verden eller denne verdens herrer, de som forgår;


Nnbi Iceɛya yessaweḍ armi genna : Ufan-iyi wid ur nennuda ara fell-i, sbeggneɣ-d iman-iw i wid ur nqelleb ara ad iyi-ssinen. 	 og Esaias våger sig til å si: Jeg blev funnet av dem som ikke søkte mig; jeg åpenbarte mig for dem som ikke spurte efter mig;


Qṛib a d-uɣaleɣ. Eṭṭef di liman i tesɛiḍ deg-i iwakken yiwen ur ițizmir a k-yekkes taɛeṣṣabt n tudert i k-yețṛaǧun. 	 Jeg kommer snart. Hold fast på det du har, forat ingen skal ta din krone!


Di teswiɛt-nni yemfaṛaq yid-sen, yețwarfed ɣer igenni, 	 og det skjedde da han velsignet dem, at han skiltes fra dem og blev optatt til himmelen.


Atmaten akk yellan yid-i țsellimen fell-awen. Wid akk yellan seg ugdud n Sidi Ṛebbi țsellimen fell-awen, abeɛda wid yellan d iqeddacen n Qayṣer. 	 Brødrene hos mig hilser eder; alle de hellige hilser eder, især de som hører til keiserens hus.


Ur yexdim dinna ula d yiwen n lbeṛhan, anagar kra imuḍan i ɣef yessers ifassen-is yesseḥla-ten. 	 Og han kunde ikke gjøre nogen kraftig gjerning der, undtagen at han la sine hender på nogen få syke og helbredet dem;


S tezmert n Ṛṛuḥ iqedsen i gṛuḥ ad ibecceṛ i leṛwaḥ ițwaḥebsen, 	 og i denne gikk han og bort og preket for åndene som var i varetekt,


Imezdaɣ n lǧiha-nni meṛṛa wehmen, tɛeǧǧben. Deg idurar n tmurt n Yahuda țmeslayen akk ɣef wayen yedṛan. 	 Og det kom frykt på alle dem som bodde deromkring, og i alle Judeas fjellbygder talte de med hverandre om alle disse ting,


Win yesɛan leḥmala ur ifeṛṛeḥ ara s lbaṭel meɛna ifeṛṛeḥ s lḥeqq; 	 den gleder sig ikke over urettferdighet, men gleder sig ved sannhet;


nutni ad fnun ma d kečč aț-țdumeḍ , ad uɣalen meṛṛa d iqdime n am llebsa taqdimt, 	 de skal forgå, men du blir, og de skal alle eldes som et klædebon,


Atan a kkun-ceggɛeɣ am izamaren ger wuccanen. 	 Gå avsted! Se, jeg sender eder som lam midt iblandt ulver.


Sidna Ɛisa yenna : A kkun-steqsiɣ : d acu yellan d leḥlal deg wass n westeɛfu, a nexdem lxiṛ neɣ a nexdem cceṛ ? A nsellek amdan neɣ a t-neǧǧ ad immet ? 	 Da sa Jesus til dem: Jeg spør eder om det er tillatt på sabbaten å gjøre godt eller å gjøre ondt, å berge liv eller å spille det?


Cciṭan yewwi-t daɣen ɣer temdint n Lquds, yessers-it ɣef yixef n lǧameɛ iqedsen, yenna-yas : Ma d Mmi-s n Ṛebbi i telliḍ, ḍeggeṛ iman-ik d akessar, 	 Og han førte ham til Jerusalem og stilte ham på templets tinde og sa til ham: Er du Guds Sønn, da kast dig ned herfra!


Akka i llan yakan kra deg-wen uqbel ad amnen. Meɛna ddnub-nwen yurad, tețwaxtaṛem iwakken aț-țilim d ayla n Sidi Ṛebbi, tuɣalem d iḥeqqiyen zdat Ṛebbi s yisem n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ akk-d Ṛṛuḥ iqedsen n Sidi Ṛebbi, Illu-nneɣ. 	 Og således var det med somme av eder; men I har latt eder avtvette, I er blitt helliget, I er blitt rettferdiggjort i den Herre Jesu navn og i vår Guds Ånd.


Tura ihi, init-as i lqebṭan ameqqran a t-id-yawi ɣer unejmaɛ n ccṛeɛ zdat-wen, amzun tebɣam a s-tɛiwdem abeḥḥet ; ma d nukkni, a nheggi iman-nneɣ a t-nenɣ uqbel a d-yaweḍ ɣer dagi. 	 nu må da I sammen med rådet la den øverste høvedsmann vite at han skal føre ham ned til eder, som om I nøiere vilde prøve hans sak; så holder vi oss ferdige til å drepe ham før han når frem.


Sidna Ɛisa isteqsa-t yenna-yas : Isem-ik ? yerra-yas : Tarbaɛt. Yenna-yas-d akka axaṭer aṭas n leǧnun i t-izedɣen. 	 Men Jesus spurte ham: Hvad er ditt navn? Han svarte: Legion! For mange onde ånder var faret i ham.


țelt n wayen yețɛicin di lebḥeṛ yemmut, țelt daɣen n lbabuṛat negren. 	 og tredjedelen av skapningene i havet, som hadde liv, døde, og tredjedelen av skibene blev ødelagt.


Amarezg-nwen kunwi yelluẓen tura, a d-yas wass i deg ara teṛwum. Amarezg-nwen kunwi yețrun tura, a d-yas wass i deg ara tilim di lfeṛḥ. 	 Salige er I som nu hungrer; for I skal mettes. Salige er I som nu gråter; for I skal le.


A tawaɣit-nwen ! Lejdud-nwen nɣan lenbiya, kunwi tbennum-asen iẓekwan. 	 Ve eder, I som bygger gravsteder for profetene, og eders fedre slo dem ihjel!


Axaṭer d ccariɛa i d-isbeggnen amek i nțeddu s lebɣi n tnefsit-nneɣ d ccehwat-nneɣ n diri ; d nețțat daɣen i d-isbeggnen amek yexdem ddnub-agi deg-nneɣ, armi i ɣ-yeṣṣaweḍ ɣer lmut. 	 For da vi var i kjødet, virket de syndige lyster, som vaktes ved loven, således i våre lemmer at vi bar frukt for døden;


Daymi a wen-iniɣ : Ɛasset, imi ur teẓrim ass, ur teẓrim lweqt. 	 Våk derfor! for I vet ikke dagen eller timen.


Țțawin-d mkul ass yiwen n wergaz i d-ilulen d aquḍar ɣer zdat n tewwurt n lǧameɛ, tin iwumi qqaṛen « tawwurt tucbiḥt »; yețɣimi dinna iwakken ad issuter tin n Ṛebbi i wid i gkeččmen ɣer lǧameɛ-nni. 	 Og det blev båret frem en mann som var vanfør fra mors liv av, og som de daglig la ved den tempeldør som kalles den fagre, for å be dem som gikk inn i templet, om almisse.


Imi i gebɣa Abulus ad iɛeddi ɣer tmurt n Akaya, atmaten kksen-as akukru, uran tabṛaț i inelmaden n temdint n Kurintus iwakken ad stṛeḥben yis. Mi gewweḍ ɣer dinna, s ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi iɛawen aṭas widak yumnen ; 	 Da han nu vilde dra videre til Akaia, tilskyndte brødrene ham, og skrev til disiplene der om å ta imot ham. Og da han kom dit, blev han ved Guds nåde til stort gagn for de troende;


Mi d-tewweḍ tmeddit, yusa-d yiwen umeṛkanti n temdint n Arimati isem-is Yusef, ula d nețța d anelmad n Sidna Ɛisa. 	 Men da det var blitt aften, kom en rik mann fra Arimatea ved navn Josef, som også var blitt en Jesu disippel;


?seǧǧiden-as i llafɛa-nni, axaṭer tefka lḥekma-s i leɛqiṛa ; țseǧǧiden daɣen zdat leɛqiṛa qqaṛen : anwa yellan am leɛqiṛa, anwa i gzemren ad yennaɣ yid-es ? 	 og de tilbad dragen, fordi den hadde gitt dyret makt, og de tilbad dyret og sa: Hvem er lik dyret? og hvem kan stride mot det?


Ssutren i Fistus a sen-ixdem lemziya, a sen-d-yawi Bulus ɣer temdint n Lquds, nutni heggan-as-d taxazabit iwakken a t-nɣen deg webrid. 	 med ondt i sinne mot Paulus utbad de sig den nåde at han vilde la ham hente til Jerusalem; for de lå på lur for å slå ham ihjel på veien.


Yiwen seg-sen iṛuḥ yesselxes-ed ameččim n taḍuṭ di lxell, icudd-it ɣer tɣanimt, imekken-as-t iwakken ad isew, yenna : Aṛǧut a nwali ma yella a d-yas Sidna Ilyas a t-id-iṣṣub seg umidag ! 	 Men en løp frem og fylte en svamp med eddik og stakk den på et rør og gav ham å drikke og sa: Vent, la oss se om Elias kommer for å ta ham ned!


ma yella dɛan ɣer Sidi Ṛebbi s liman, țeklen fell-as, amuḍin-nni ad yețțusellek ; Sidi Ṛebbi a t-yesseḥlu yerna a s-isemmeḥ ddnubat-is. 	 og troens bønn skal hjelpe den syke, og Herren skal reise ham op, og har han gjort synder, skal de bli ham forlatt.


Lameɛna Sidna Ɛisa yessnen ixemmimen-nsen, yekker yenna i wergaz-nni iwumi yekref ufus : Ekker tbeddeḍ dagi di tlemmast n lɣaci. Argaz-nni yekker ibedd. 	 Men han visste deres tanker, og han sa til mannen som hadde den visne hånd: Stå op og kom frem! Og han stod op og trådte frem.


Tura mačči d nekk i gețțidiren, d Lmasiḥ i gețțidiren deg-i ; axaṭer tudert-iw di ddunit, țɛiceɣ-ț s liman di Mmi-s n Sidi Ṛebbi i yi-ḥemmlen yerna isebbel iman-is fell-i. 	 jeg er korsfestet med Kristus, jeg lever ikke lenger selv, men Kristus lever i mig, og det liv jeg nu lever i kjødet, det lever jeg i troen på Guds Sønn, som elsket mig og gav sig selv for mig.


Meryem tedhec, tenna : D acu i d lmeɛna n imeslayen agi ? 	 Men hun blev forferdet over hans ord, og grundet på hvad dette skulde være for en hilsen.


A ten-ah tnac-nni yextaṛ : Semɛun iwumi isemma Buṭrus, 	 og han gav Simon navnet Peter,


Inelmaden-is ssutren-as d acu i d lmeɛna n lemtel-agi. 	 Men hans disipler spurte ham hvad denne lignelse skulde bety.


?uṛ-wat aț-țeǧǧem iɛdawen a kkun-ssagden, ayagi ad yili i nutni d țbut n nnger-nsen, i kunwi d țbut n leslak-nwen ; annect-agi s ɣuṛ Ṛebbi i d-yekka ; 	 og ikke i nogen ting lar eder skremme av motstanderne; det er for dem et varsel om undergang, men om eders frelse, og det fra Gud.


Bdan țɛeggiḍen : Ay at Isṛail, ɛiwnet-aɣ ! Atah wergaz-nni ițbecciṛen di mkul amkan i yemdanen meṛṛa. Iheddeṛ ayen n diri ɣef wegdud-nneɣ, ɣef wemkan-agi iqedsen, isselmad ayen ur teqbil ara ccariɛa-nneɣ, yewwi-d iyunaniyen ɣer lǧameɛ, issenǧes amkan-agi iqedsen ! 	 og skrek: Israelittiske menn! kom til hjelp! Dette er det menneske som allesteds lærer alle imot folket og loven og dette sted, og han har endog ført grekere inn i templet og vanhelliget dette hellige sted.


Țemyawit wway gar-awen, ma yella win yesɛan accetki ɣef wayeḍ msamaḥet axiṛ wway gar-awen, akken i wen-isemmeḥ Lmasiḥ, msamaḥet ula d kunwi. 	 så I tåler hverandre og tilgir hverandre om nogen har klagemål imot nogen; som Kristus har tilgitt eder, således og I!


dɣa teǧǧel. Di leɛmeṛ-is ṛebɛa utmanyin n yiseggasen. Am yiḍ am ass ur teṭṭixiṛ si lǧameɛ iqedsen, tɛebbed Sidi Ṛebbi, tețțuẓum, tețẓalla. 	 og nu for sig selv som enke inntil en alder av fire og åtti år; hun vek aldri fra templet, men tjente Gud med faste og bønn natt og dag.


Deffir wannect-agi meṛṛa, Yusef n taddart n Arimati iṛuḥ yessuter i Bilaṭus a t-yeǧǧ ad yawi lǧețța n Sidna Ɛisa. Nețța daɣen yella d anelmad-is, lameɛna yeffer iman-is axaṭer ițțaggad lecyux n wat Isṛail. Bilaṭus yeqbel wayen i s-d yessuter ; dɣa Yusef iṛuḥ a d-yawi lǧețța n Sidna Ɛisa nețța d Nikudem, 	 Men Josef fra Arimatea, som var en av Jesu disipler, dog lønnlig, av frykt for jødene, bad derefter Pilatus at han måtte ta Jesu legeme ned; og Pilatus gav ham lov til det. Han kom da og tok Jesu legeme ned.


Sidna Ɛisa yekcem ɣer wefrag n lǧameɛ iqedsen, yebda ițqecciɛ wid yeznuzun, 	 Og han gikk inn i templet og begynte å drive ut dem som drev handel der,


?emqiṛit ddnubat-nwen wway gar-awen, wa ad yedɛu i wa s lxiṛ ɣer Sidi Ṛebbi iwakken aț-țeḥlum. Ddeɛwat n win yellan d aḥeqqi zdat Sidi Ṛebbi, sɛant tazmert tameqqrant. 	 Bekjenn derfor eders synder for hverandre og bed for hverandre, forat I kan bli lægt! En rettferdig manns bønn har stor kraft i sin virkning.


Lumuṛat-agi meṛṛa i nxeddem d ayen ara yefnun, d leqwanen d uselmed n yemdanen ; 	 - ting som dog alle sammen er bestemt til å fortæres ved bruken - efter menneskenes bud og lærdommer,


Sidna Ɛisa yesselmad deg yiwen n lǧameɛ deg wass n westeɛfu. 	 Og han holdt på å lære i en av synagogene på sabbaten;


Dɣa yenna-yasen : Ayen i wen-d-ɣṛiɣ akka, atan yedṛa-d gar-awen ass-agi ! 	 Han begynte da med å si til dem: Idag er dette Skriftens ord opfylt for eders ører.


D iseɛdiyen wid iwumi țwasemḥent seyyat-nsen, iwumi țwamḥan ddnubat -nsen ! 	 Salige er de hvis overtredelser er forlatt, og hvis synder er skjult,


axaṭer yesselmad inelmaden-is, yenna-yasen : Mmi-s n bunadem ad ițțusellem ger ifassen n yemdanen, a t-nɣen, meɛna tlata wussan mbeɛd lmut-is a d-iḥyu. 	 for han lærte sine disipler og sa til dem: Menneskesønnen skal overgis i menneskenes hender, og de skal slå ham ihjel, og når han er ihjelslått, skal han opstå tre dager efter.


Afarizi-nni mi gwala annect-nni, ixemmem deg iman-is yenna : Lemmer argaz-agi d nnbi i gella, yili yeɛqel belli tameṭṭut-agi i t-ițnalen d yir tameṭṭut i tella. 	 Men da fariseeren som hadde innbudt ham, så det, sa han ved sig selv: Var denne mann en profet, da visste han hvem og hvordan denne kvinne er som rører ved ham, at hun er en synderinne.


Kurnilyus yerfed allen-is ɣuṛ-es, tekcem-it tugdi, ițergigi, yerra-yas : D acu, a Sidi ? Lmelk yenna-yas-d : Sidi Ṛebbi yeqbel taẓallit-ik akk-d lewɛadi i tețțakeḍ i imeɣban ; 	 Men han stirret på ham og blev forferdet og sa: Hvad er det, Herre? Han svarte ham: Dine bønner og dine almisser er steget op til ihukommelse for Gud.


Yețkel ɣef Ṛebbi, a t-isellek ihi Ṛebbi ma iḥemmel-it aaxaṭer yenna-d : « Nekk d Mmi-s n Ṛebbi.» 	 Han har satt sin lit til Gud; han fri ham nu om han har behag i ham! Han har jo sagt: Jeg er Guds Sønn.


?as akken lejdud nwen ččan tamanna deg unezṛuf, mmuten. 	 Eders fedre åt manna i ørkenen og døde;


I kemm a taddart n Bitelḥem, ur telliḍ ara ț-țaneggarut ger temdinin n Yahuda, axaṭer seg-em ara d-iffeɣ ugellid ara yeksen at Isṛail agdud-iw. 	 Og du Betlehem i Juda land, du er ingenlunde den ringeste blandt høvdingene i Juda; for fra dig skal utgå en høvding som skal være hyrde for mitt folk Israel.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Kunwi n lqaɛa nekk n igenwan ; kunwi n ddunit-agi nekk mačči-yines. 	 Og han sa til dem: I er nedenfra, jeg er ovenfra; I er av denne verden, jeg er ikke av denne verden.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : ?eggṛet acebbak ɣer tama tayeffust n teflukt a d-teṭṭfem. Deggṛen acebbak ɣer wanda i sen-d-yenna, mi t-id-ssulin yeččuṛ ed d lḥut armi ur zmiren ara a t-id refden. 	 Men han sa til dem: Kast garnet på den høire side av båten, så skal I få! De kastet det da ut, og nu var de ikke i stand til å dra det op, så meget fisk var der.


Mi slan i imeslayen-agi, inelmaden-nni tebɛen Sidna Ɛisa. 	 Og de to disipler hørte hans ord, og de fulgte efter Jesus.


Mmi-s n bunadem yusa-d, iteț, itess am wiyaḍ, teqqaṛem : «` Ițxemmim kan ɣef wučči ț-țissit, d amdakkul n imekkasen ixeddaɛen akk-d yir imdanen » lameɛna tideț tban-ed s lecɣal-is. 	 Menneskesønnen kom; han eter og drikker, og de sier: Se, for en storeter og vindrikker, tolderes og synderes venn! Men visdommen er rettferdiggjort av sine barn.


Yiwen ufarizi yusa-d ad iɛṛrḍ Sidna Ɛisa ad yečč ɣuṛ-es. Idda yid-es, ikcem ɣer wexxam-is, yeqqim ad yečč. 	 Men en av fariseerne bad ham at han vilde ete hos ham; og han gikk inn i fariseerens hus og satte sig til bords.


Sin inigan-agi d snat n tzemrin akk-d sin n lemṣabeḥ i gbedden zdat Yillu Bab n lqaɛa n ddunit. 	 Dette er de to oljetrær og de to lysestaker som står for jordens herre.


Mi gcerreg ṭṭabeɛ wis ṛebɛa, sliɣ i taɣect n lxelq wis ṛebɛa tenna-d : As-ed! 	 Og da det åpnet det fjerde segl, hørte jeg røsten av det fjerde livsvesen, som sa: Kom!


S wakka i gețwakemmel wayen i d-yenna nnbi Iceɛya : A Ṛebbi, anwa i gumnen s wayen i d-nbecceṛ, iwumi i d-tețwabeggen tezmert-ik ? 	 forat det ord av profeten Esaias skulde opfylles som han har sagt: Herre! hvem trodde det budskap vi hørte, og for hvem blev Herrens arm åpenbaret?


axaṭer ayen akk i glaqen a t-issinen ɣef Sidi Ṛebbi, ẓran-t ; d Ṛebbi s yiman-is i sen-t-id isbeggnen. 	 for det som en kan vite om Gud, ligger åpent for dem, for Gud har åpenbaret dem det.


Ma tḥerzem lumuṛat-iw aț țdumem di tayri-w, akken ḥerzeɣ lumuṛ n Baba yerna dumeɣ di tayri-s. 	 Dersom I holder mine bud, da blir I i min kjærlighet, likesom jeg har holdt min Faders bud og blir i hans kjærlighet.


Ma d nukkni, lweqt-nneɣ a t-nesɛeddi di tẓallit akk-d uselmed n wawal n Sidi Ṛebbi. 	 vi derimot vil holde ved i bønnen og ordets tjeneste.


Mačči d wagi i d aneǧǧaṛ-nni, mmi-s n Meryem, gma-s n Yeɛqub, n Yuses, n Yuda akk-d Semɛun ? Anaɣ yessetma-s gar-aneɣ i țɛicint ? Ayagi yella-yasen d ugur daymi ur uminen ara yis. 	 Er ikke dette tømmermannen, Marias sønn og bror til Jakob og Joses og Judas og Simon, og er ikke hans søstre her hos oss? Og de tok anstøt av ham.


daymi i ten-yeǧǧa Sidi Ṛebbi tebɛen lebɣi n wulawen-nsen, xeddmen ticmatin, ṣṣawḍen armi kksen lḥeṛma ɣef yiman-nsen. 	 Derfor overgav også Gud dem i deres hjerters lyster til urenhet, til å vanære sine legemer sig imellem,


Nekk usiɣ-ed s yisem n Baba Ṛebbi, kunwi ur iyi-teqbilem ara. Lemmer a d-yas wayeḍ a d-icehhed ɣef yiman-is a t-tqeblem ! 	 Jeg er kommet i min Faders navn, og I tar ikke imot mig; kommer en annen i sitt eget navn, ham tar I imot.


Akken i t-id-nnant tira iqedsen : Kra n win yumnen yis weṛǧin ad inneḥcam. 	 For Skriften sier: Hver den som tror på ham, skal ikke bli til skamme.


Xḍut i yir tikli ! Kra n ddnub i gezmer a t-ixdem wemdan ițɣimi beṛṛa n lǧețța-s, ma d win ara ixedmen zzna yessewsex lǧețța-s. 	 Fly hor! Enhver synd som et menneske kan gjøre, er utenfor legemet; men den som driver hor, synder mot sitt eget legeme.


Sidna Ɛisa yezzi ɣer deffir, mi ț-iwala yenna-yas : Ur țțaggad a yell-i, liman-im isseḥla-kkem. SSeg imiren tameṭṭut-nni teḥla. 	 Men han vendte sig om, og da han så henne, sa han: Vær frimodig, datter! din tro har frelst dig. Og kvinnen blev helbredet fra samme stund.


Mi cnan isefra n ?abur, ulin ɣer yiɣil n uzemmur. 	 Og da de hadde sunget lovsangen, gikk de ut til Oljeberget.


Deg wannect-agi ilaq yiwen ur ițkellix gma-s di tlufa yeɛnan idrimen. Acḥal n tikkal i kkun-nweṣṣa iwakken aț-țḥadrem iman-nwen axaṭer Sidi Ṛebbi ad yerr țțar akken i wen-t-id-nenna ! 	 at ingen skal gjøre sin bror urett og uskjell i det han har å gjøre med ham; for Herren er hevner over alt dette, således som vi også forut har sagt og vidnet for eder.


Axaṭer ma sḥezneɣ kkun, anwa ara yi-isfeṛḥen ma yella mačči d kunwi ? 	 For hvis jeg gjør eder sorg, hvem er det da som gjør mig glad, uten den som jeg gjør sorg?


Dagi, tlaq tmusni d lefhama iwakken ad țwafehment lbaḍnat-agi : sebɛa iqeṛṛay-nni țmettilen-d sebɛa idurar i ɣef tesbedd lḥekma-s tmeṭṭut-nni ; țmettilen-d daɣen sebɛa igelliden : 	 Her gjelder det vett som har visdom. De syv hoder er syv fjell, som kvinnen sitter på,


Win i wen-ismeḥsisen ismeḥsis-iyi-d i nekk. Win ur kkun-neqbil d nekk ur geqbil ara, win ur iyi-neqbil ara, ur iqbil ara Win i yi-d-iceggɛen. 	 Den som hører eder, hører mig, og den som forkaster eder, forkaster mig, og den som forkaster mig, forkaster ham som sendte mig.


Win ixeddmen cceṛ a d-iɣellet ayen yexdem ; axaṭer ɣer Sidi Ṛebbi ulac lxilaf. 	 for den som gjør urett, skal få igjen den urett han gjorde, og det blir ikke gjort forskjell på folk.


M'ara tețẓallam, ur sṭuqqutet ara lehduṛ am akken xeddmen at ddunit, ɣilen s lketṛa n imeslayen ara d țwaqeblen. 	 Og når I beder, skal I ikke ramse op mange ord som hedningene; for de tror at de blir bønnhørt når de bruker mange ord.


Atmaten yellan di temdint n Listra ț-țemdint n Ikunyum ḥemmlen-t yerna țcekkiṛen-t. 	 han hadde godt lov av brødrene i Lystra og Ikonium.


Iḍaṛṛen-nsen țɣawalen iwakken ad ssizlen idammen ; 	 Deres føtter er snare til å utøse blod;


Imi d Yudas i gțsewwiqen fell-asen, kra seg inelmaden nwan iwekkel-it akken a d-iqḍu i lɛid neɣ ad iseddeq i igellilen. 	 nogen tenkte, fordi Judas hadde pungen, at Jesus sa til ham: Kjøp det vi trenger til høitiden! eller at han skulde gi noget til de fattige.


Imi tessazdgem ulawen-nwen, teddam di tideț, akken aț-țḥemmlem seg wul atmaten-nwen, myeḥmalet ihi wway gar-awen s wul yeṣfan 	 Rens eders sjeler i lydighet mot sannheten til uskrømtet broderkjærlighet, og elsk hverandre inderlig av hjertet,


Sɛiɣ asirem ɣer Sidi Ṛebbi -- am akken i t-sɛan ula d nutni -- belli a d-ḥyun yemdanen meṛṛa ama d iḥeqqiyen ama d wid ixedmen cceṛ. 	 og har det håp til Gud, som også disse selv venter på, at en opstandelse forestår både av rettferdige og av urettferdige.


Dɣa yenna-yasen : Ḥusseɣ s leḥzen n lmut, qqimet dagi, ɛiwzet yid-i ! 	 Da sier han til dem: Min sjel er bedrøvet inntil døden; bli her og våk med mig!


Inelmaden dehcen nezzeh, axaṭer ur fhimen ara lbeṛhan-nni n weɣṛum, imi ulawen nsen qquṛen. 	 For de hadde ikke fått forstand av det som var skjedd med brødene; men deres hjerte var forherdet.


?as Lmasiḥ iserreḥ-iyi iwakken ad ḍebbṛeɣ fell-ak ɣef wayen i glaq aț-țxedmeḍ, 	 Derfor, om jeg enn har megen frimodighet i Kristus til å påbyde dig det som tilbørlig er,


Ddunit-nwen tesɛeddam-ț di lxiṛ, txedmem ayen akk mennan wulawen nwen ; tṛebbam tassemt i wass aneggaru. 	 I har levd i vellevnet på jorden og efter eders lyster; I har gjødd eders hjerter på slaktedagen!


Sidna Ɛisa yessawel-asen, yenna-yasen : Walit igelliden n yegduden nniḍen akk-d imeqqranen-nsen amek ḥeṛsen yerna ḥeqṛen lɣaci-nsen ! 	 Men Jesus kalte dem til sig og sa: I vet at fyrstene hersker over sine folk, og deres stormenn bruker makt over dem.


Meɛna m'ara d-ḥyuɣ si ger lmegtin, ad iyi-tafem zwareɣ ɣer tmurt n Jlili. 	 Men når jeg er opstanden, vil jeg gå i forveien for eder til Galilea.


teẓram yerna teslam daɣen ɣef Bulus-agi issamnen aṭas n lɣaci di temdint n Ifasus d waṭas n tmura n Asya. Yessamen lɣaci, yewwi-ten d webrid-is mi sen-iqqaṛ : « Iṛebbiten agi ițwaxedmen s ifassen n wemdan mačči d iṛebbiten n tideț » ; 	 og I ser og hører at ikke bare i Efesus, men i næsten hele Asia har denne Paulus ved sine overtalelser forført en stor hop, idet han sier at de ikke er guder de som arbeides med hendene.


Lameɛna Hiṛudus yeqqaṛ : « Yeḥya kkseɣ-as aqeṛṛuy ! Anwa-t ihi wagi i ɣef selleɣ annect-agi ? » Dɣa ițqellib ad iẓer Sidna Ɛisa. 	 Og Herodes sa: Johannes lot jeg halshugge; men hvem er denne, som jeg hører sådant om? Og han søkte å få se ham.


Agellid-nsen, d lmelk-nni iḥekkmen ɣef tesraft lqayen, yețțusemma s tɛibṛanit « Abadun », ma s tyunanit « Abulyun » yeɛni « win yessexṛaben ». 	 Til konge over sig har de avgrunnens engel; på hebraisk er hans navn Abaddon, og på gresk har han navnet Apollyon.


Meɛna Sidna Ɛisa yeṭṭef-as afus, isekker-it-id, ibedd. 	 Men Jesus tok ham ved hånden og reiste ham op; og han stod op.


tețɛicim di ddnub, tewwi-kkun ddunit, tḍefṛem Cciṭan, sselṭan n ddunit-agi i gțekellixen ar tura wid ur nḍuɛ ara Sidi Ṛebbi. 	 som I fordum vandret i efter denne verdens løp, efter høvdingen over luftens makter, den ånd som nu er virksom i vantroens barn,


Mi gwala Buṭrus d Yuḥenna țeddun ad kecmen, issuter-asen tin n Ṛebbi. 	 Da han så Peter og Johannes som vilde gå inn i templet, bad han om å få en almisse.


yebɣa a d-tban tejmaɛt-agi n imasiḥiyen zdat-es, teṣfa mbla ccwami, mbla akmac, mbla lɛib, aț-țili ț țimqeddest, ulac deg-s ayen ara s-d-nessukkes. 	 forat han selv kunde fremstille menigheten for sig i herlighet, uten plett eller rynke eller noget sådant, men at den kunde være hellig og ulastelig.


Neẓra belli kra n wid yellan d arraw n Sidi Ṛebbi ur țɛicin ara di ddnub ; meɛna Mmi-s n Ṛebbi yețɛassa fell-asen yerna Cciṭan ur yezmir ara a ten-yennal. 	 Vi vet at hver den som er født av Gud, synder ikke; men den som er født av Gud, tar sig i vare, og den onde rører ham ikke.


Ihi sɛut akk yiwet n lɛeqliya, myeḥmalet wway gar-awen. Sɛut tagmaț, iḥninet, ddut s wannuz. 	 Og til slutning: Vær alle enige, medlidende, kjærlige mot brødrene, barmhjertige, ydmyke,


Mi d-yenna ayagi, ikker umennuɣ ger ifariziyen d isaduqiyen ; dɣa yebḍa unejmaɛ-nni. 	 Da han sa dette, blev det strid mellem fariseerne og sadduseerne, og hopen blev innbyrdes uenig.


Imawen-nsen ččuṛen d ddeɛwat n cceṛ ț-țeṛzeg. 	 Deres munn er full av forbannelse og bitterhet.


Mi t-walan yeḥla, imezdaɣ akk n temdint n Lud d wid n uzaɣaṛ n tmurt n Sarun beddlen tikli, qeblen abrid n Sidna Ɛisa. 	 og alle som bodde i Lydda og Saron, så ham, og de omvendte sig til Herren.


Nniɣ-ed belli Ɛisa Lmasiḥ yusa-d d aqeddac n wat Isṛail iwakken ad ixdem ayen akken i gewɛed Sidi Ṛebbi i lejdud-nsen, yerna a d-isban s wakka belli Sidi Ṛebbi ur yețțuɣal ara deg wawal-is. 	 Jeg mener: Kristus er blitt en tjener for de omskårne for Guds sanndruhets skyld, for å stadfeste løftene til fedrene,


Nekk, ur iyi-d-tewqiɛ ara ma yella tesḍelmem-iyi kunwi neɣ ma isseḍlem-iyi ccṛeɛ n yemdanen ; nekk daɣen ur sḍelmeɣ ara iman-iw, 	 Men for mig har det lite å si å dømmes av eder eller av en menneskelig domstol; ja, jeg dømmer mig ikke engang selv;


Tijmuyaɛ n tmura n Asya țselliment-ed fell-awen. Akilas akk-d Brisila d wid yețnejmaɛen deg wexxam-nsen țsellimen-d fell-awen s yisem n Ssid-nneɣ. 	 Menighetene i Asia hilser eder. Akvilas og Priska tillikemed menigheten i deres hus hilser eder meget i Herren.


Wid yezwaren țdemmiren-t ɣer deffir qqaṛen-as : Ssusem a k-ihdu Ṛebbi ! Meɛna nețța yețɛeggiḍ akteṛ : A mmi-s n Sidna Dawed, ḥunn fell-i ! 	 Og de som gikk foran, truet ham at han skulde tie. Men han ropte enda meget mere: Du Davids sønn! miskunn dig over mig!


Lmuqedmin imeqqranen akk-d lɛulama n ccariɛa yellan dinna țcetkayen fell-as s lɣecc. 	 Og yppersteprestene og de skriftlærde stod og klaget hårdt på ham.


Walaɣ ilaq-iyi a wen-ceggɛeɣ gma-tneɣ Ebafrudit, amdakkul-iw di lxedma d uḥareb ɣef ddemma n lexbaṛ n lxiṛ, win akken i yi-d-tceggɛem yewwi-yi-d s ɣuṛ-wen ayen akk ḥwaǧeɣ ; 	 Og Epafroditus, min bror og medarbeider og medstrider og eders utsending og tjener til å råde bot på min trang, har jeg funnet det nødvendig å sende til eder,


agdud-nni yezgan di ṭṭlam, iwala tafat tameqqrant, wid izedɣen di ṭṭlam n lmut, tceṛq-ed fell-asen tafat ! 	 det folk som satt i mørke, har sett et stort lys, og for dem som satt i dødens land og skygge, for dem er et lys oprunnet.


Ur țḥasabet ara wiyaḍ iwakken Sidi Ṛebbi ur kkun-ițḥasab ara. Ur ḥekkmet ara ɣef wiyaḍ iwakken Sidi Ṛebbi ur iḥekkem ara fell-awen. Semmḥet i wiyaḍ iwakken a wen isameḥ Sidi Ṛebbi. 	 og døm ikke, så skal I ikke dømmes, og fordøm ikke, så skal I ikke fordømmes; forlat, så skal eder forlates;


Ɛasset ɣef yiman-nwen, ɛasset ɣef tqeḍɛit ɣef i kkun-iwekkel Ṛṛuḥ iqedsen. Ilit d iɛessasen ɣef tejmaɛt n Ṛebbi i d-iḥerr s idammen n Mmi-s. 	 Så gi da akt på eder selv, og på hele den hjord som den Hellige Ånd satte eder til tilsynsmenn i, for å vokte Guds menighet, som han vant sig ved sitt eget blod!


A nnger-nwen ay ifariziyen d lɛulama n ccariɛa, ay at sin udmawen ! TTețțemcabim ɣer iẓekwan isebɣen s lǧir ; s ufella cebḥen, ɣer daxel ččuṛen d iɣsan n lmegtin d rekku. 	 Ve eder, I skriftlærde og fariseere, I hyklere, I som ligner kalkede graver, som utvendig er fagre å se til, men innvendig er fulle av dødningeben og all urenhet!


Ay agellid Aɣribas, acuɣeṛ i tɣilem d lmuḥal a d-isseḥyu Sidi Ṛebbi lmegtin ? 	 Hvorfor aktes det for utrolig iblandt eder at Gud opvekker døde?


iwakken a d-qiṛṛen s ddnubat nsen, nețța yesseɣḍas-iten deg wasif nni n Urdun. 	 og de blev døpt av ham i elven Jordan, idet de bekjente sine synder.


Axaṭer nutni ssazlen idammen n yimqedsen akk-d lenbiya, daymi i sen-tefkiḍ ula d kečč ad swen idammen, axaṭer d ayen uklalen. 	 for blod av hellige og av profeter har de utøst, og blod gav du dem å drikke; de er det verd.


Ma yella wamek ara d-tekk s ɣuṛ-wen lehna, ilit di lehna akk-d yemdanen meṛṛa. 	 Såfremt det er mulig, da hold I på eders side fred med alle mennesker!


Sɛan daɣen kra iselman ( iḥewtiwen ) imecṭaḥ. Yeḥmed daɣen Sidi Ṛebbi, yenna-yasen a ten-feṛqen i lɣaci. 	 Og de hadde nogen få småfisker, og han velsignet dem og bød at også de skulde deles ut.


Mi gețwazreɛ, igemmu yețțali alamma yekka-d sennig akk yemɣan n tebḥirt, yeggar ed ifurkawen imeqqranen, ula d igṭaṭ ( ifṛax ) n igenni, țruḥun-d ad ddarin ( ddurqen ) seddaw tili-ines. 	 og når det er sådd, vokser det op og blir større enn alle maturter og skyter store grener, så at himmelens fugler kan bygge rede under dets skygge.


Sbeggnet-ed ihi belli tḥemmlem ten s tideț iwakken tijmuyaɛ n watmaten ad ẓrent belli nesɛa lḥeqq imi nețzuxxu yis-wen. 	 Så vis dem altså sannheten av eders kjærlighet og av den ros vi har gitt eder, for menighetenes åsyn!


Sidna Ɛisa yerra-yas : Uccanen ɣuṛ-sen lɣiṛan, ifṛax n yigenni sɛan leɛcuc, ma d Mmi-s n bunadem ur yesɛi ara anda ara yessers aqeṛṛuy-is. 	 Og Jesus sa til ham: Revene har huler, og himmelens fugler reder; men Menneskesønnen har ikke det han kan helle sitt hode til.


Ma yella kečč i d-ițwagezmen seg uḥeccad, tețțuleqmeḍ ɣef tzemmurt n lɛali ɣas akken d aḥeccad i telliḍ, acḥal ihi i sen-ishel i nutni yellan ț-țiṣeḍwa n tzemmurt iwakken ad uɣalen ad țțuleqmen ɣef tzemmurt-nsen. 	 For blev du avhugget av det oljetre som er vilt av naturen, og mot naturen innpodet i et godt oljetre, hvor meget mere skal de da bli innpodet i sitt eget oljetre, disse som av naturen hører det til.


Akken i d-yekker yiwen ubeḥri xfifen, ɣilen ad awḍen ɣer leqsed nsen. Refden amextaf n lbabuṛ, ṛuḥen rrif rrif n tegzirt n Kritus. 	 Da det nu blåste en svak sønnenvind, tenkte de at de kunde fullføre sitt forsett; de lettet da, og seilte nær land langsmed Kreta.


Deg ussan n lɛid, imeqqranen n wat Isṛail țnadin fell-as, steqsayen anda yella. 	 Jødene lette da efter ham på høitiden og sa: Hvor er han?


Mi gewweḍ Sidna Ɛisa ɣer tmurt n Qiṣarya n Filibus, isteqsa inelmaden is, yenna-yasen : D acu i-d-qqaṛen medden ɣef Mmi-s n bunadem ? 	 Men da Jesus var kommet til landet ved Cesarea Filippi, spurte han sine disipler og sa: Hvem sier folk at Menneskesønnen er?


Ihi nukni d imceggɛen n Lmasiḥ, am akken d Ṛebbi s yiman-is i wen-d-issawalen yis nneɣ : Nețḥellil-ikkun s yisem n Lmasiḥ aț-țemṣalaḥem akk-d Ṛebbi. 	 Så er vi da sendebud i Kristi sted, som om Gud selv formante ved oss; vi ber i Kristi sted: La eder forlike med Gud!


Meɛna Sidna Ɛisa yerra-yasen : Eɛni ur teɣṛim ara wayen yexdem ugellid Dawed, mi gelluẓ nețța d wid yellan yid-es ? 	 Men han sa til dem: Har I ikke lest hvad David gjorde da han var sulten, han og de som var med ham,


Ihi tura acuɣeṛ i tețjeṛṛibem Sidi Ṛebbi, mi tebɣam aț-țessersem ɣef tuyat n wid yumnen azaglu ur nerfid nukkni, ur rfiden lejdud-nneɣ ; 	 Hvorfor frister I da nu Gud ved å legge et åk på disiplenes nakke som hverken våre fedre eller vi var i stand til å bære?


dɣa uggadeɣ-k, daymi i ṛuḥeɣ ffreɣ deg wakal tiwiztin-nni i yi-tefkiḍ. Atan wayla-k, ddem-it ! 	 derfor blev jeg redd, og gikk bort og gjemte din talent i jorden; se, her har du ditt.


Ɣef wayagi, refdet leslaḥ n Sidi Ṛebbi, iwakken aț-țizmirem aț-țqablem tiswiɛin iweɛṛen, s wakka ɣer taggara n umenuɣ a kkun-id-yaf lḥal mazal tbeddem. 	 Ta derfor Guds fulle rustning på, så I kan gjøre motstand på den onde dag og stå efter å ha overvunnet alt.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Ur teɣṛim ara ayen yexdem ugellid Dawed asmi yelluẓ nețța d imdukkal-is, 	 Og Jesus svarte og sa til dem: Har I da ikke lest hvad David gjorde da han var sulten, han selv og de som var med ham,


Ay at leɛṛuṛ ! Ur teẓrim ara belli win iḥemmlen ddunit yekṛeh Sidi Ṛebbi ? Ihi, win iḥemmlen ddunit-agi d aɛdaw n Sidi Ṛebbi. 	 I utro! vet I ikke at vennskap med verden er fiendskap mot Gud? Den altså som vil være verdens venn, han blir Guds fiende.


Nețța yerra-yasen-d : Yewweḍ-ed lweqt i Mmi-s n bunadem ad ikcem di tmanegt-is. 	 Men Jesus svarer dem og sier: Timen er kommet da Menneskesønnen skal herliggjøres.


Di tmurt-nni, llan imeksawen ițnusun di lexlawi, țɛassan lmal-nsen deg yiḍ. 	 Og det var nogen hyrder der på stedet, som var ute på marken og holdt nattevakt over sin hjord.


Kra deg-sen zeɛfen nnan : Acuɣer i tessexṣeṛ leɛṭeṛ-agi ? 	 Men der var nogen som blev vrede ved sig selv og sa: Hvad skal denne spille av salven være til?


Mi tɛedda Tafaska, lɣaci țțuɣalen ɣer yexxamen-nsen, ma d Ɛisa yeqqim di temdint Lquds, imawlan-is ur d-wwin ara s lexbaṛ, 	 og da de hadde vært der de dager til ende, og de vendte hjem igjen, blev barnet Jesus tilbake i Jerusalem, og hans foreldre visste ikke om det.


Axaṭer aṭas ara d-yasen s yisem-iw, a wen-d-inin : « D nekk i d Lmasiḥ » ad kellxen i waṭas n lɣaci. 	 For mange skal komme i mitt navn og si: Det er mig; og de skal føre mange vill.


Ayen akk i d-ițwaxelqen deg igenni, di lqaɛa, ddaw lqaɛa, di lebḥeṛ d wayen akk yellan deg-sen, sliɣ-asen qqaṛen : A neḥmed a neckkeṛ Win yeqqimen ɣef wukersi n lḥekma akk-d Izimer, i nutni lɛaḍima d lḥekma si lǧil ɣer lǧil ! 	 Og hver skapning som er i himmelen og på jorden og under jorden og på havet, og alt det som er i dem, hørte jeg si: Ham som sitter på tronen, og Lammet tilhører velsignelsen og æren og prisen og styrken i all evighet.


Ur yeḥwaǧ ara a s-d-ḥkun ɣef yemdanen imi yessen ayen yellan deg wulawen-nsen. 	 og fordi han ikke trengte til at nogen skulde vidne om et menneske; for han visste selv hvad som bodde i mennesket.


Dɣa țruɣ aṭas mi ẓriɣ ulac win yuklalen ad ildi adlis-nni neɣ a t-iɣeṛ. 	 Da gråt jeg sårt fordi ingen blev funnet verdig til å åpne boken eller se i den.


Mi gɛedda wayagi akk, Bulus yeqsed ad iṛuḥ ɣer temdint n Lquds, ad iɛeddi si tmura n Masidunya akk-d Akaya ; ixemmem deg iman-is yenna : « M'ara awḍeɣ ɣer dinna, ilaq-iyi daɣen ad ṛuḥeɣ ɣer temdint n Ṛuma.» 	 Da nu dette var fullført, satte Paulus sig fore å reise gjennem Makedonia og Akaia og dra til Jerusalem, idet han sa: Når jeg har vært der, må jeg også se Rom.


Tekka-d deffir Sidna Ɛisa, teḍleq afus-is, tennul iri n ubeṛnus-is, imiren kan teḥla ḥebsen idammen-nni. 	 hun trådte til bakfra og rørte ved det ytterste av hans klædebon, og straks stanset hennes blodsott.


Seg imiren, Sidna Ɛisa yebda yețbecciṛ yeqqaṛ : Tubet, uɣalet-ed ɣer webrid, axaṭer tagelda n igenwan tqeṛṛeb-ed. 	 Fra den tid begynte Jesus å forkynne og si: Omvend eder; for himlenes rike er kommet nær!


Feṛḥeɣ, yethedden wul-iw ɣef ddemma n leḥmala-inek axaṭer yis-ek a gma theddnen wulawen n yemqedsen. 	 For stor glede og trøst fikk jeg ved din kjærlighet, fordi de helliges hjerter er blitt vederkveget ved dig, bror!


Ma yella txeddmem ayen i d-tenna ccariɛa n Sidi Ṛebbi : ?emmel wiyaḍ am yiman-ik, d ayen yelhan i txedmem. 	 Visselig, dersom I opfyller den kongelige lov efter Skriften: Du skal elske din næste som dig selv, da gjør I vel;


Ay atmaten, ur țțilit ara am arrac m'ara tmeyyzem ɣef kra, lameɛna sɛut lɛeqliya n imeqqranen ; ma ɣef wayen yeɛnan cceṛ, ilit am arrac. 	 Brødre! vær ikke barn i forstand, men vær barn i ondskap; i forstand derimot skal I være fullvoksne!


?riɣ belli m'ara n-ṛuḥeɣ ɣuṛ wen, s lbaṛaka tameqqrant n Lmasiḥ ara n-aseɣ. 	 og jeg vet at når jeg kommer til eder, skal jeg komme med en fylde av Kristi velsignelse.


Mi refden allen-nsen, ur walan ula d yiwen nniḍen anagar Sidna Ɛisa. 	 Men da de så op, så de ingen uten Jesus alene.


ayen yeɛnan aɣḍas akk-d țrusi n ifassen, ḥeggu n lmegtin neɣ lḥisab aneggaru. 	 med lære om dåp og håndspåleggelse, om dødes opstandelse og evig dom


Leɛtab-agi i nesɛedday tura xfif yerna ur ițdum ara ; ițheggi-yaɣ-ed tamanegt tameqqrant ur nfennu. 	 For vår trengsel, som er kortvarig og lett, virker for oss en evig fylde av herlighet i overmål på overmål,


Ayagi meṛṛa yekka-d s ɣuṛ Sidi Ṛebbi i gessemṣalaḥen imdanen yid-es s Lmasiḥ, yerna iweṣṣa-yaɣ-ed a nbecceṛ amṣaleḥ-agi i yemdanen meṛṛa n ddunit, 	 Men alt dette er av Gud, som forlikte oss med sig selv ved Kristus og gav oss forlikelsens tjeneste,


Usan-d ɣuṛ-es lɣaci d izumal, wwin-as-d iquḍaren, iderɣalen, ineɛyuba, igugamen d waṭas imuḍan nniḍen. Ssersen-ten ɣer zdat iḍaṛṛen-is dɣa isseḥla-ten. 	 Og meget folk kom til ham, og de hadde med sig halte, blinde, stumme, vanføre og mange andre; og de la dem for hans føtter, og han helbredet dem,


Lɣaci yezwaren zdat Sidna Ɛisa d wid i t-id-iḍefṛen, țɛeggiḍen s lfeṛḥ qqaṛen : Ḥusana i mmi-s n Sidna Dawed ! Ițțubarek win i d-yusan s yisem n Sidi Ṛebbi ! Ḥusana deg imukan eɛlayen. 	 og folket som gikk foran og fulgte efter, ropte: Hosianna Davids sønn! Velsignet være han som kommer i Herrens navn! Hosianna i det høieste!


Leḥmala, d m'ara nțeddu deg webrid n Sidi Ṛebbi nḥerrez lumuṛat-is. S lameṛ-agi i teslam si tazwara i glaq aț-țeddum. 	 Og dette er kjærligheten at vi vandrer efter hans bud. Dette er budet, således som I hørte det fra begynnelsen, at I skal vandre efter det.


Ma d Lmasiḥ yexdem ayen i glaq a t-yexdem, yesbedd-it am Mmi-s, d aqeṛṛuy n wexxam-is ; d nukni i d axxam-is ma yella neṭṭef, neṣbeṛ yerna nețkel deg wayen i nessaram. 	 men Kristus som Sønn over hans hus, og hans hus er vi, såfremt vi holder vår frimodighet og det håp som vi roser oss av, fast inntil enden.


Akken i gteddu, lɣaci tessun-as-d ibeṛnyas-nsen deg webrid. 	 Da han nu drog frem, bredte de sine klær under ham på veien.


Nutni nnan-as : Ihi acu n lbeṛhan ara ɣ-d-tessekneḍ akken a namen yis-ek ? D acu ara txedmeḍ ? 	 De sa da til ham: Hvad tegn gjør da du, så vi kan se det og tro dig? hvad gjerning gjør du?


Eɛni țțuceggɛen-d meṛṛa d ṛṛusul ? Neɣ țxebbiṛen-d akk s ɣuṛ Sidi Ṛebbi ? Sselmaden meṛṛa ? Xeddmen meṛṛa lbeṛhanat ? 	 Er vel alle apostler? er vel alle profeter? er vel alle lærere? gjør vel alle kraftige gjerninger?


axaṭer iwala-yi-d nekk taqeddact-is tameɣbunt ur nesɛi azal. Sya d asawen si lǧil ɣer lǧil a yi-qqaṛen : « ț-țaseɛdit », 	 han som har sett til sin tjenerinnes ringhet. For se, fra nu av skal alle slekter prise mig salig,


Sṭfen-t, ḍeggṛen-t ɣer beṛṛa n tfeṛṛant, dɣa nɣan-t. 	 Og de tok ham og kastet ham ut av vingården og slo ham ihjel.


Ṛṛusul d watmaten yellan di tmurt n Yahuda slan belli ula d leǧnas ur nelli ara n wat Isṛail qeblen awal n Ṛebbi. 	 Apostlene og de brødre som var omkring i Judea, fikk da høre at også hedningene hadde tatt imot Guds ord.


Axaṭer m'ara d-iffeɣ lameṛ, m'ara d-tenṭeq taɣect n lmelk akk-d ṣṣut n lbuq n Sidi Ṛebbi, Sidna Ɛisa s yiman-is a d-iṣubb seg igenni, imiren widak-nni yemmuten, llan umnen yis, a d-ḥyun d imezwura si ger lmegtin. 	 for Herren selv skal komme ned fra himmelen med et bydende rop, med overengels røst og med Guds basun, og de døde i Kristus skal først opstå;


Mi gekker a d-iɣeṛ, fkan-as-d taktabt n nnbi Iceɛya, yeldi-ț, yufa amkan anda yura : 	 Og de gav ham profeten Esaias' bok, og da han slo boken op, fant han det sted hvor det var skrevet:


tlata iberdan i yi-wten iṛumaniyen s ujelkaḍ ; yiwen webrid qṛib i yi-nɣan s weṛjam ; ɣeṛqeɣ tlata iberdan di lebḥeṛ, sɛeddaɣ yiwen wass d yiwen yiḍ deg waman. 	 tre ganger blev jeg hudstrøket, én gang stenet, tre ganger led jeg skibbrudd, et døgn har jeg vært i dypet.


Axaṭer am akken yura : Sidi Ṛebbi yerra kullec seddaw yiḍaṛṛen-is+ . Meɛna mi gura belli kullec yuɣal seddaw yiḍaṛṛen-is, iban belli Win yerran kullec seddaw yidaṛṛen-is ur ițekki ara. 	 for han har lagt alt under hans føtter. Men når han sier at alt er ham underlagt, så er det klart at han er undtatt som har underlagt ham alt;


Nnig n wayagi meṛṛa sɛut leḥmala, ț-țin i gesdukkulen ulawen. 	 Men over alt dette iklæ eder kjærligheten, som er fullkommenhetens sambånd.


?ef ayagi i ndeɛɛu ɣer Sidi Ṛebbi fell-awen am iḍ am ass, iwakken a kkun-yerr d wid yuklalen tudert i ɣer wen-d-issawel. Nessutur-as daɣen a wen-d-ifk tazmert, iwakken aț-țxedmem ayen akken tessaramem n wayen yelhan, yerna ad ibarek lecɣal txeddmem deg webrid n Sidna Ɛisa. 	 Derfor beder vi og alltid for eder at vår Gud må akte eder verdige for sitt kall og mektig fylle eder med all lyst til det gode og virksomhet i troen,


Ur iskkaray ara ccwal, ur ițɛeggiḍ ara, ur ițḥettim ara iman-is ɣef wiyaḍ. 	 Han skal ikke trette eller rope, og ingen skal høre hans røst på gatene;


Amek armi tḥessem i wid i wen-ibeccṛen Ɛisa nniḍen ur nelli d win akken i wen-nbecceṛ nukni ; amek tqeblem ṛṛuḥ iqedsen nniḍen ur nelli ara d win s wayes i tesṭerḥbem di tazwara neɣ lexbaṛ n lxiṛ nniḍen ixulfen win akken i wen-nbecceṛ ? 	 For om det kommer en til eder og forkynner en annen Jesus, som vi ikke har forkynt, eller I får en annen ånd, som I ikke før har fått, eller et annet evangelium, som I ikke før har mottatt, da vil I gjerne tåle det!


Wwin-as-d yiwen wukrif iḍleq ɣef wusu. MMi gwala liman n yemdanen-agi, yenna i wukrif-nni : Ur țțaggad ara a mmi, țwaɛeffan ak ddnubat-ik. 	 Og se, de førte til ham en mann som var verkbrudden, og som lå på en seng; og da Jesus så deres tro, sa han til den verkbrudne: Vær frimodig, sønn! dine synder er dig forlatt.


Uqbel kullec, ẓret belli imeslayen akk i d-nnan lenbiya, yuran di tektabt iqedsen, ur d-kkin ara s ɣuṛ-sen ; 	 idet I først og fremst vet dette at intet profetord i Skriften er gitt til egen tydning;


Amek ! Ur tesɛim ara ixxamen nwen iwakken aț-țeččem aț-țeswem ? Neɣ tebɣam aț-țesseɣlim lqima n tejmaɛt n Sidi Ṛebbi, aț-țesneḥcamem wid ur nesɛi acemma ? D acu ara wen-d-iniɣ, a kkun cekkṛeɣ ? Ur kkun-țcekkiṛeɣ ara ɣef wayagi ! 	 Har I da ikke hus til å ete og drikke i? eller forakter I Guds menighet og vanærer dem som intet har? Hvad skal jeg si til eder? skal jeg rose eder? I dette roser jeg eder ikke.


a s-d-ițunefk di ddunit-agi akteṛ n wayen yeǧǧa yerna ɣer zdat, ad yesɛu tudert n dayem. 	 uten at han skal få mangefold igjen her i tiden, og i den kommende verden evig liv.


Ma d kečč tettebɛeḍ akken ilaq ayen i k-slemdeɣ, tikli-inu, ixemmimen-iw, liman-iw, ṣṣbeṛ-iw, leḥmala-inu d ẓẓwara-inu, 	 Men du har efterfulgt min lære, min ferd, mitt forsett, min tro, min langmodighet, min kjærlighet, min tålmodighet,


Atan nekk cehdeɣ-ed ɣef yiman-iw, Baba i yi-d-iceggɛen d inigi fell-i. 	 Jeg er den som vidner om mig, og Faderen, som har utsendt mig, vidner om mig.


Anda-ț sebba n zzux ? Ulac ! Axaṭer mačči s lefɛayel ara nzux meɛna s liman. 	 Hvor er så vår ros? Den er utelukket. Ved hvilken lov? Gjerningenes? Nei, ved troens lov.


Ssufɣen-d Sidna Ɛisa ɣer beṛṛa s tɛeṣṣabt-nni n isennanen akk-d ibidi ( abeṛnus ) azeggaɣ. Bilaṭus yenna-yasen : Atan ɣuṛ-wen ! 	 Jesus kom da ut og bar tornekronen og purpurkappen. Og han sa til dem: Se det menneske!


Ṛebbi yeẓra belli ayen i wen-d-neqqaṛ mačči d anɛam akk-d ala ɣef yiwet n tikkelt ; 	 Så sant Gud er trofast: mitt ord til eder er ikke ja og nei!


Ur țțagad ara leɛtab i d-ițeddun ɣuṛ-ek. Atan Cciṭan ad yerr kra deg-wen ɣer lḥebs iwakken aț-țujeṛbem, aț-țilim di leɛtab ɛecṛa wussan. Eṭṭef di liman-inek alamma d lmut, a k-d-fkeɣ taɛeṣṣabt n tudert. 	 Frykt ikke for det du skal lide! Se, djevelen skal kaste nogen av eder i fengsel, forat I skal prøves, og I skal ha trengsel i ti dager. Vær tro inntil døden, så vil jeg gi dig livsens krone!


D iseɛdiyen wid ḥninen, aaxaṭer ad weṛten tamurt i sen-iwɛed Sidi Ṛebbi ! 	 Salige er de saktmodige; for de skal arve jorden.


Daymi i țenɛețțabeɣ tura, meɛna ur ssetḥaɣ ara axaṭer ẓriɣ anwa s wayes umneɣ, yerna țekleɣ fell-as yesɛa tazmert ad yeḥrez ayen akken i ɣef iyi-iwekkel alamma d ass n tuɣalin-is. 	 Derfor lider jeg også dette, men jeg skammer mig ikke ved det; for jeg vet på hvem jeg tror, og jeg er viss på at han er mektig til å ta vare på det som er mig overgitt, inntil hin dag.


Akka ay atmaten, ur nelli ara d arraw n taklit lameɛna d arraw n tmeṭṭut taḥeṛṛit. 	 Derfor, brødre, er vi ikke trælkvinnens barn, men den frie kvinnes.


Twalam ihi ! Amdan yețban-ed d aḥeqqi zdat Sidi Ṛebbi s lecɣal yelhan mačči kan s liman-is. 	 I ser at mennesket blir rettferdiggjort ved gjerninger, og ikke ved tro alene.


D wagi i d lameṛ yellan d amezwaru yerna d ameqqran akk di ccariɛa. 	 Dette er det største og første bud.


Ihi daɣen, mačči d ayen yessewhamen ma yella iqeddacen-is țțaran iman-nsen d iqeddacen n webrid n lḥeqq ; lameɛna taggara-nsen aț-țili akken llan lecɣal nsen. 	 derfor er det ikke noget stort om og hans tjenere skaper sig om til rettferdighets tjenere; men deres ende skal være efter deres gjerninger.


Eɛni ur tufim ara ṣṣbeṛ di Lmasiḥ, asseǧhed di leḥmala, tagmaț di Ṛṛuḥ iqedsen wway-gar-awen, ur tufim ara leḥnana d ṛṛeḥma ? 	 Er det da nogen trøst i Kristus, er det nogen kjærlighetens husvalelse, er det noget Åndens samfund, er det nogen medfølelse og barmhjertighet,


Kra n wid yellan d arraw n Ṛebbi ur țɛicin ara di ddnub, axaṭer tudert i d-itekken s ɣuṛ Sidi Ṛebbi tella deg-sen ; ur zmiren ara ad ɛicen di ddnub imi s ɣuṛ Ṛebbi i d-ɛawden talalit. 	 Hver den som er født av Gud, gjør ikke synd, fordi hans sæd blir i ham, og han kan ikke synde, fordi han er født av Gud.


Kunwi daɣen, ma yella tneṭqem-d s tutlayt ur nețwassen ara, amek ara nefhem d acu i d-teqqaṛem ? Am akken tețmeslayem i waḍu ! 	 Således også med eder: Dersom I ikke med eders tunge fremfører tydelig tale, hvorledes kan en da skjønne det som blir sagt? I vil jo da tale bort i været.


?-țaɣect n win yețɛeggiḍen deg unezṛuf : heggit abrid i Sidi Ṛebbi, ssemsawit iberdan-is ! 	 det er en røst av en som roper i ørkenen: Rydd Herrens vei, gjør hans stier jevne!


Imiren, Sidna Ɛisa yebda yețweṣṣi ten : ?uṛ-wat win ara kkun-ikellxen ! 	 Jesus tok til orde og sa til dem: Se til at ikke nogen fører eder vill!


Ɛeddan kra wussan, Sidna Ɛisa yuɣal-ed ɣer Kafernaḥum ; yeffeɣ lexbaṛ belli deg wexxam-nni i gella. 	 Og nogen dager derefter gikk han atter inn i Kapernaum, og det spurtes at han var hjemme.


Imezdaɣ n lǧiha nni ɛeqlen Sidna Ɛisa, dɣa ceggɛen ɣer yal lǧiha n tmurt, wwin-as-d imuḍan nsen meṛṛa. 	 Og da folket på dette sted kjente ham igjen, sendte de bud i hele landet deromkring, og de førte til ham alle dem som hadde ondt,


Akken yura di tira iqedsen+ : Mi yuli ɣer igenwan, + yewwi yid-es imeḥbas, ifka-d tikciwin i yemdanen.+ + 	 Derfor sier Skriften: Han fór op i det høie og bortførte fanger, han gav menneskene gaver.


Sidna Ɛisa yenna-yas : Acuɣeṛ i yi-d-tenniḍ « ay argaz lɛali » ? Ulac win yellan d lɛali-t anagar Sidi Ṛebbi ! 	 Jesus sa til ham: Hvorfor kaller du mig god? Ingen er god uten én, det er Gud.


A k-tent-fkeɣ meṛṛa ma yella tseǧǧdeḍ zdat-i a yi-tɛebdeḍ. 	 Alt dette vil jeg gi dig hvis du vil falle ned og tilbede mig.


kullec yețwaxleq seg-s ; deg wayen meṛṛa yețwaxelqen, ulac ayen ur d-nekki ara s ɣuṛ-es. 	 Alt er blitt til ved ham, og uten ham er ikke noget blitt til av alt som er blitt til.


iwakken yiwen ur k-iɛeqqel belli tuẓameḍ. Ilaq ayagi ad iqqim gar-ak d Baba Ṛebbi ițwalin ayen yellan di sser, nețța a k-id-iqbel. 	 forat ikke menneskene skal se at du faster, men din Fader, som er i lønndom; og din Fader, som ser i lønndom, skal lønne dig.


Win ur neḍhiṛ ara, itebɛen ccariɛa, eɛni ur ițwaḥsab ara ɣer Sidi Ṛebbi am akken yeḍheṛ ? 	 Om altså den uomskårne holder lovens bud, skal da ikke hans forhud bli regnet som omskjærelse?


Aql-i nniɣ-awen : aṭas n lenbiya d waṭas n yigelliden i gebɣan ad ẓren ayen i tẓerrem ur t-ẓrin, i gebɣan ad slen ayen i tsellem ur t-slin. 	 for jeg sier eder: Mange profeter og konger har villet se det I ser, og har ikke fått se det, og høre det I hører, og har ikke fått høre det.


D acu icerken lǧameɛ iqedsen n Sidi Ṛebbi akk-d lmeṣnuɛat ? Axaṭer d nukni i d lǧameɛ iqedsen n Ṛebbi yeddren. Sidi Ṛebbi yenna-t-id di tira iqedsen : Ad zedɣeɣ yerna ad lḥuɣ gar-asen, A d iliɣ d Illu-nsen, ad ilin d agdud iw 	 Og hvad enighet er det mellem Guds tempel og avguder? Vi er jo den levende Guds tempel, som Gud har sagt: Jeg vil bo iblandt dem og ferdes iblandt dem, og jeg vil være deres Gud, og de skal være mitt folk.


Meɛna Ilimas aseḥḥar-nni, ( akkagi i gețwaṭerjem yisem-is s tyunanit ) yețxaṣam-iten, yețnadi ad isseɛṛeq abrid n liman i lḥakem-nni. 	 Men Elymas, trollmannen for således uttydes hans navn stod dem imot og søkte å vende landshøvdingen bort fra troen.


Yekna ɣuṛ-es, yumeṛ i tawla aț-țeffeɣ seg-s, dɣa teffeɣ-iț ; imiren kan tekker teqdec-asen-d. 	 Og han stod over henne og truet feberen, og den forlot henne; og straks stod hun op og tjente dem.


Mi sen-d-yenna ayagi, yeǧǧa-ten ṛuḥen, nețța yeqqim di tmurt n Jlili. 	 Da han hadde sagt dette til dem, blev han i Galilea.


A d-yas ad ineɣ ixemmasen-nni, ad yefk tafeṛṛant i wiyaḍ. Lɣaci mi slan annect-agi, nnan : A ɣ-imneɛ Ṛebbi ! 	 Han skal komme og drepe disse vingårdsmenn og overgi vingården til andre. Da de hørte det, sa de: Det må aldri skje!


iwakken yiwen ur ifeččel di teswiɛt-agi n uqehheṛ. Teẓram belli ayagi d ayen i ɣ-ițṛaǧun. 	 at ikke nogen måtte bli vaklende i disse trengsler. I vet jo selv at vi er satt til det;


Fkiɣ-asen tamanegt i yi-d-tefkiḍ iwakken ad uɣalen d yiwen, akken nella nekk yid-ek d yiwen : 	 Og den herlighet som du har gitt mig, den har jeg gitt dem, forat de skal være ett, likesom vi er ett,


Atan wamek ara tɛeqlem ma yella yiwen yesɛa Ṛṛuḥ n Sidi Ṛebbi : kra n win ara icehden belli Ɛisa Lmasiḥ yusa-d ɣer ddunit s ṣṣifa n wemdan, s ɣuṛ Sidi Ṛebbi i d-yusa. 	 På dette skal I kjenne Guds Ånd: Hver ånd som bekjenner at Jesus er Kristus, kommet i kjød, er av Gud;


Ma d wid yellan d imcumen, ikeṛhen tideț, ixeddmen lbaṭel, a d-isseɣli fell-asen urrif ț-țwaɣit ; 	 men dem som er gjenstridige og ulydige mot sannheten, men lydige mot urettferdigheten, dem skal times vrede og harme.


Mmektit-ed Ibṛahim baba-tneɣ yețwaḥesben d aḥeqqi ɣef ddemma n lecɣal-is m'akken i d-iddem mmi-s Isḥaq a t-yezlu d asfel i Sidi Ṛebbi. 	 Abraham, vår far, blev ikke han rettferdiggjort ved gjerninger, da han ofret sin sønn Isak på alteret?


Axaṭer d Hiṛudus s yiman-is i gerran Yeḥya ɣer lḥebs yeqqen-it s ssnasel, mi t-ilum imi guɣ Hiṛudyad yellan ț-țameṭṭut n gma-s Filbas. 	 For Herodes hadde selv sendt folk avsted og grepet Johannes og lagt ham i bånd og kastet ham i fengsel for Herodias' skyld, som var hans bror Filips hustru; for han hadde giftet sig med henne.


Nețḥellil Sidi Ṛebbi am iḍ am ass, a ɣ-d-yefk tagniț i deg ara kkun-nẓer, iwakken a wen-nkemmel aselmed n wayen i kkun-ixuṣṣen di liman-nwen. 	 idet vi natt og dag inderlig beder om å få se eders åsyn og bøte på det som ennu fattes i eders tro?


Asmi i wen-beccṛeɣ lexbaṛ n lxiṛ n Lmasiḥ, eɛni ḍelmeɣ mi ssanzeɣ iman-iw iwakken a kkun ssaɛliɣ kunwi ? 	 Eller gjorde jeg synd da jeg ydmyket mig selv forat I skulde ophøies, idet jeg uten vederlag forkynte eder Guds evangelium?


Axaṭer lameṛ i gesdukklen meṛṛa ccariɛa d wagi : ḥemmel lɣiṛ-ik am yiman-ik . 	 For hele loven er opfylt i ett bud, i dette: Du skal elske din næste som dig selv.


Ṛuḥen sɣimen-ten akken i sen-d yenna. 	 Og de gjorde så og lot alle sette sig ned.


Sidna Ɛisa yerfed allen-is ɣer yigenni, yeḥmed Ṛebbi icekkeṛ-it, yeddem-ed xemsa-nni teḥbulin n weɣṛum d sin-nni iselman yebḍa-ten, yefka-ten i inelmaden-is a ten- feṛqen i lɣaci. 	 Da tok han de fem brød og de to fisker, så op mot himmelen og velsignet dem, og han brøt dem og gav dem til disiplene, forat de skulde dele ut til folket.


Ula d igenwan d lqaɛa n tura s wawal-is daɣen i ten-ihegga iwakken a ten-issenger s tmes ass n lḥisab asm' ara iɛaqeb wid ur nḍuɛ ara Sidi Ṛebbi. 	 Men de himler som nu er, og jorden er ved det samme ord spart til ilden, idet de opholdes inntil den dag da de ugudelige mennesker skal dømmes og gå fortapt.


Akka, yiwen ur izmir ad izuxx zdat Sidi Ṛebbi. 	 forat intet kjød skal rose sig for Gud.


Daymi, tagelda n igenwan tețțemcabi ɣer yiwen ugellid yebɣan ad imḥasab nețța d iqeddacen-is. 	 Derfor er himlenes rike å ligne med en konge som vilde holde regnskap med sine tjenere.


Yesteqsa-t yenna-yas : Isem-ik ? Yerra-yas-d : Isem-iw tarbaɛt, axaṭer deg waṭas yid-nneɣ i nella. 	 Og han spurte ham: Hvad er ditt navn? Og han sa til ham: Legion er mitt navn; for vi er mange.


Seg wasmi lliɣ gar-asen, ḥerzeɣ-ten s tezmert n yisem-ik, isem-agi i yi-d-tefkiḍ. ?erzeɣ-ten, yiwen deg-sen ur yeɛṛiq anagar win i glaqen ad yeɛṛeq, iwakken tira iqedsen ad nnekmalent. 	 Da jeg var hos dem, bevarte jeg dem i ditt navn, som du har gitt mig, og jeg voktet dem, og ingen av dem gikk fortapt, uten hint fortapelsens barn, forat Skriften skulde opfylles.


Sidna Ɛisa yerra-yas : -- Aț-țḥemleḍ Illu Sidi Ṛebbi-inek seg wul-ik, s teṛwiḥt-ik, s wayen yellan di tezmert-ik. 	 Han sa til ham: Du skal elske Herren din Gud av alt ditt hjerte og av all din sjel og av all din hu.


Tawaɣit tamezwarut tɛedda. Mazal snat n twaɣyin nniḍen țeddunt-ed deffir-es. 	 Det første ve er over; se, ennu kommer det to ve-rop efter dette.


Lameɛna ma yella s ufus n Ṛebbi i ten-ssuffuɣeɣ, ațan ihi tageldit n Ṛebbi tewweḍ-ed ɣuṛ-wen. 	 Men er det ved Guds finger jeg driver de onde ånder ut, da er jo Guds rike kommet til eder.


Yuɣ lḥal di temdint-nni yella yiwen wergaz isem-is Semɛun, issewham imezdaɣ n tmurt n Samarya s ssḥur i gxeddem ; iḥețțeb iman-is d win yesɛan tazmert. 	 Men der var en mann ved navn Simon, som før hadde gitt sig av med trolldom i byen og satt folket i Samaria i den største forundring, for han sa sig selv å være stor;


Ma yella iwɛeṛ-as i uḥeqqi iwakken ad ițwasellek, amek ara tedṛu ihi d wemcum ur numin ara s Sidi Ṛebbi ? 	 Og blir den rettferdige vanskelig frelst, hvor skal det da bli av den ugudelige og synderen?


Wid i geddan d Butṛus, yellan d at Isṛail yumnen s Lmasiḥ, dehcen, wehmen imi d-yețțunefk Ṛṛuḥ iqedsen ula i wid ur nelli ara n wat Isṛail. 	 Og alle de troende av omskjærelsen som var kommet med Peter, blev forferdet over at den Hellige Ånds gave var blitt utgytt også over hedningene;


Ḥadret ɣef yiman-nwen, axaṭer kra n yemdanen a kkun-sbedden ɣer ccṛeɛ; yerna a kkun-wten s ujelkaḍ di leǧwameɛ-nsen. 	 Men vokt eder for menneskene! for de skal overgi eder til domstolene og hudstryke eder i sine synagoger;


Yiwen ilemẓi yelsan anagar timelḥeft itbeɛ-it. Emmɣen fell-as a t-ṭṭfen, 	 Og en ung mann fulgte ham med et linklæde kastet om sitt bare legeme, og de grep ham;


Axaṭer Mmi-s n bunadem a d-yas nețța d lmalayekkat-is di lɛaḍima n Baba-s, ad yefk i yal yiwen ayen yuklal, yal yiwen ɣef leḥsab n lefɛayel-is. 	 For Menneskesønnen skal komme i sin Faders herlighet med sine engler, og da skal han betale enhver efter hans gjerning.


Iwɛeṛ i wemdan ad iqbel ad immet ɣef ddemma n uḥeqqi ; ahat ad yili win ara iqeblen ad immet ɣef ddemma n wemdan yelhan ; 	 For neppe vil nogen gå i døden for en rettferdig - for en som er god, kunde kanskje nogen ta sig på å dø -


Hiṛudus yessawel i imusnawen nni s tuffra, isteqsa-ten si melmi i walan itri-nni. 	 Da kalte Herodes hemmelig vismennene til sig og spurte dem nøie om tiden da stjernen hadde vist sig;


Iceggeɛ-iten ad beccṛen tageldit n Ṛebbi, yerna ad sseḥlun imuḍan. 	 og han sendte dem ut for å forkynne Guds rike og helbrede syke.


si lɛeṛc n Zabulun, ṭnac n alef ; si lɛeṛc n Yusef, ṭnac n alef ; si lɛeṛc n Benyamin, țwaḍebɛen ṭnac n alef. 	 av Sebulons stamme tolv tusen, av Josefs stamme tolv tusen, av Benjamins stamme tolv tusen beseglede.


feṛḥet d wid ifeṛḥen, țrut d win yețrun. 	 Gled eder med de glade, og gråt med de gråtende!


Ṛṛuḥ i wen-d-ițțunefken mačči d Ṛṛuḥ ara kkun-irren d aklan iwakken aț-țɛicem di tugdi, meɛna d Ṛṛuḥ iqedsen i kkun-irran d arraw n Ṛebbi, yis i nezmer a nessiwel i Sidi Ṛebbi : « A baba-tneɣ ! » 	 I fikk jo ikke trældommens ånd, så I atter skulde frykte, men I fikk barnekårets Ånd, ved hvilken vi roper: Abba, Fader!


Ma d win ismeḥsisen i wawal iw, ur nxeddem ara wayen i d-qqaṛeɣ, icuba ɣer wemdan ur nețxemmim ara, i gebnan axxam-is ɣef ṛṛmel ; 	 Og hver den som hører disse mine ord og ikke gjør efter dem, han blir lik en uforstandig mann, som bygget sitt hus på sand;


Ur qebblet ara aț-țețțusemmim : « imeqqranen » axaṭer anagar yiwen i d ameqqran : d Lmasiḥ ! 	 Heller ikke skal I la eder kalle lærere; for en er eders lærer, Kristus.


Buṭrus yerra-yas : D ibeṛṛaniyen ! DDɣa Sidna Ɛisa yerra-yas-d : Ihi arraw n tmurt ur țxelliṣen ara ! 	 Han sa: Av de fremmede. Da sa Jesus til ham: Så er jo barna fri.


Win yeṭṭfen deg-i ur yeɣli ara a t-kafiɣ s wayen yuklal ; nekk ad iliɣ d Illu-ines, nețța ad yili d mmi ; 	 Den som seirer, skal arve alle ting, og jeg vil være hans Gud, og han skal være min sønn.


Inelmaden-is yuɣ-iten lḥal wwḍen ɣer tlemmast n lebḥeṛ. Walan Sidna Ɛisa iteddu-d ɣuṛ-sen, ileḥḥu-d ɣef wuḍar s ufella n waman. Mi d-iqeṛṛeb ɣer teflukt nsen, xelɛen. 	 Da de nu hadde rodd en fem og tyve eller tretti stadier, ser de Jesus gå på sjøen og komme nær til båten, og de blev redde.


Dɣa iwehha ɣer tmeṭṭut-nni, yenna i Semɛun : Twalaḍ tameṭṭut-agi ? Kecmeɣ-d ɣer wexxam-ik, ur iyi-d-tefkiḍ ara aman ad ssirdeɣ iḍaṛṛen-iw, nețțat tessared-iten s yimeṭṭawen-is terna tesfeḍ-iten s ucebbub-is. 	 Og han vendte sig mot kvinnen og sa til Simon: Ser du denne kvinne? Jeg kom inn i ditt hus, du gav mig ikke vann til mine føtter, men hun vætte mine føtter med sine tårer og tørket dem med sitt hår;


Ih a Baba Ṛebbi ! Ḥemmdeɣ-k imi d wagi i d lebɣi-k. 	 ja, Fader, fordi således skjedde det som var velbehagelig for dig.


Yemma-s d watmaten n Sidna Ɛisa usan-d a t-ẓren, meɛna ur zmiren ara ad qeṛṛben ɣuṛ-es imi aṭas n lɣaci i gellan dinna. 	 Men hans mor og hans brødre kom til ham, og de kunde ikke nå frem til ham for folket.


Yerra-yasen : Nniɣ-awen : win yesɛan a s nernu, ma d win ur nesɛi ara a s nekkes ula d ayen i gɣil yesɛa-t. 	 Jeg sier eder at hver den som har, ham skal gis; men den som ikke har, fra ham skal endog tas det han har.


Mi ten-id-wwin ɣer zdat usqamu n ccṛeɛ, lmuqeddem ameqqran isteqsa ten yenna-yasen : 	 Og da de hadde hentet dem, stilte de dem for rådet, og ypperstepresten spurte dem og sa:


ara ibeddlen lǧețțat-nneɣ timeḥquṛin, a tent-yerr am lǧețța-s yeččuṛen d lɛaḍima, s tezmert s wayes ițțarra kullec seddaw lḥekma-s. 	 han som skal forvandle vårt fornedrelses-legeme, så det blir likt med hans herlighets-legeme, efter den kraft hvormed han og kan underlegge sig alle ting.


?čuṛen d lbaṭel akk-d wayen n diri : d ṭṭmeɛ, d cceṛ, ț-țismin ; d at tmegṛaḍ, d at ccwal, d at tḥila, d at tiḥeṛci, d iqeṛṛaḍen. 	 fulle av all urettferdighet, vanart, havesyke, ondskap; fulle av avind, mord, trette, svik, list;


Yenna-yasen : Acimi tuggadem, a wid iwumi ixuṣṣ liman ! IImiren ikker, yumeṛ i waḍu d lebḥeṛ ad rsen dɣa ters-ed talwit ț-țameqqrant. 	 Og han sa til dem: Hvorfor er I redde, I lite troende? Så stod han op og truet vindene og sjøen, og det blev blikkstille.


D acu ara d-tinim ɣef Lmasiḥ ? Ansi ara d-yekk, yeɛni anwi i d lejdud-is ? NNnan-as : D mmi-s n Sidna Dawed. 	 Hvad tykkes eder om Messias? hvis sønn er han? De sier til ham: Davids.


?ef wayen yeɛnan lemɛawna n watmaten, fiḥel ma uriɣ awen-d. 	 For om hjelpen til de hellige har jeg ikke nødig å skrive til eder;


Llant daɣen ṣṣifat n igenwan akk-d ṣṣifat n ddunit, yal yiwet s tafat-is ; 	 Og der er himmelske legemer, og der er jordiske legemer; men én herlighet har de himmelske legemer, en annen de jordiske.


S wakka, ddnub n yiwen wemdan yesseɣli-d lɛiqab ɣef yemdanen meṛṛa, akken daɣen lḥeqq i gexdem yiwen wemdan, yewwi-d leslak i gessidiren imdanen meṛṛa. 	 Altså: likesom éns fall blev til fordømmelse for alle mennesker, således blev også éns rettferdige gjerning til livsens rettferdiggjørelse for alle mennesker;


Lameɛna nețța yerra-yas : Iseɛdiyen, d wid ismeḥsisen i wawal n Ṛebbi, yerna ḥerzen-t. 	 Men han sa: Ja, salige er de som hører Guds ord og bevarer det.


Win yețmeslayen tutlayin ur nețwassen ara, yesseǧhad iman-is di liman, ma d win i d-ițxebbiṛen s wayen i d-ițțasen s ɣuṛ Sidi Ṛebbi, yesseǧhad tajmaɛt n Sidi Ṛebbi meṛṛa. 	 Den som taler med tunge, opbygger sig selv; men den som taler profetisk, opbygger menigheten.


Lɛeskeṛ bɣan ad nɣen imeḥbas-nni axaṭer uggaden a sen-rewlen s lɛum. 	 Krigsfolket vilde nu drepe fangene, forat ikke nogen av dem skulde svømme bort og rømme;


Imiren kan iserreḥ yiles-is, yebda iheddeṛ, yețḥemmid Ṛebbi ițcekkiṛ-it. 	 Men straks blev hans munn oplatt og hans tunge løst, og han talte og lovet Gud.


Atah yiwen wergaz iɛeggeḍ-ed si ger lɣaci yenna : A Sidi, di leɛnaya-k muqel-ed ɣer mmi, ala nețța i sɛiɣ ! 	 Og se, en mann av folket ropte: Mester! jeg ber dig: Se til min sønn! for han er min eneste,


?ḥellilen Sidna Ɛisa ur ten-ițceggiɛ ara ɣer yimukan n ṭṭlam. 	 Og de bad ham at han ikke vilde byde dem fare ned i avgrunnen.


Daymi Mmi-s n bunadem ur d-yusi ara iwakken ad qedcen fell-as, meɛna yusa-d iwakken ad yili d aqeddac, yerna ad isebbel tudert-is iwakken ad isellek aṭas n yemdanen. 	 likesom Menneskesønnen ikke er kommet for å la sig tjene, men for selv å tjene og gi sitt liv til en løsepenge for mange.


Lameɛna nutni ur t-eɛqilen ara. 	 men deres øine blev holdt igjen, så de ikke kjente ham.


Fkan-as-d aṣurdi dɣa yenna yasen : Udem-agi d wayen yuran fell-as wi ten-ilan ? Nnan-as : N Qayṣer. Imiren Sidna Ɛisa yenna-yasen : 	 De gav ham en. Og han sier til dem: Hvis billede og påskrift er dette? De sa til ham: Keiserens.


Kra n win i gxulfen ccariɛa n Musa, ma yella cehden-d fell-as sin neɣ tlata inigan belli yuklal lmut ad immet mbla ṛṛeḥma ; 	 Har nogen brutt Mose lov, da dør han uten barmhjertighet på to eller tre vidners ord;