Aṭas n lbeṛhanat d lmuɛǧizat i xeddmen ṛṛusul ger lɣaci. Wid yumnen țnejmaɛen akk s yiwen ṛṛay deg wesqif n Sidna Sliman. 	 Men det blev gjort mange tegn og undergjerninger blandt folket ved apostlenes hender, og de holdt alle samdrektig til i Salomos buegang.


Eɛni ur ilaq ara ad yenɛețțab Lmasiḥ akka uqbel ad yekcem di tmanegt-is ? 	 Måtte ikke Messias lide dette og så gå inn til sin herlighet?


D nekk i d ameksa n ṣṣeḥ. Ameksa n ṣṣeḥ yețțsebbil tudert-is ɣef wulli-ines. 	 Jeg er den gode hyrde; den gode hyrde setter sitt liv til for fårene.


lameɛna ur t-țțaǧan ara ad yefk izuṛan deg ulawen-nsen, ṭṭfen deg-s kra lweqt kan. Mi d-yewweḍ leɛtab d uqehheṛ ɣef ddemma n wawal n Ṛebbi, țțuɣalen ɣer deffir, țaǧǧan liman-nsen. 	 og de har ikke rot i sig, men holder bare ut til en tid; blir det så trengsel eller forfølgelse for ordets skyld, da tar de straks anstøt.


ma deg ussan-agi yellan d ussan ineggura, yemmeslay-aɣ-d s Mmi-s, yerra kullec ger ifassen-is, yis i d-ixleq ddunit meṛṛa. 	 som han har satt til arving over alle ting, ved hvem han og har gjort verden,


Yiwen ur ițțačaṛ iyeddiden ( tiyelwin ) iqdimen s ccṛab ajdid, neɣ m'ulac ccṛab-nni ad ifelleq iyeddiden ; ccṛab ad inɣel, iyeddiden-nni ad qqeṛsen. Meɛna ccṛab ajdid ilaq ad immir ɣer iyeddiden ijdiden ! 	 Og ingen fyller ny vin i gamle skinnsekker; ellers vil vinen sprenge sekkene og vinen spilles og sekkene ødelegges; men ny vin i nye skinnsekker!


Yezdeɣ ger iẓekwan, yiwen ur izmir a t-yarez ula s ssnesla 	 Han hadde sitt tilhold der i gravene, og de kunde ikke lenger binde ham, ikke engang med lenker;


Lameɛna m'ara tețwaɛeṛḍeḍ, ṭṭef amkan aneggaru iwakken m'ara d-yas win i k-id-iɛerḍen, a k-yini : « ay aḥbib ɛeddi-d ɣer zdat ! » Imiren aț-țesɛuḍ leqdeṛ zdat inebgawen meṛṛa. 	 Men når du er buden, da gå og sett dig nederst, forat han som innbød dig, kan si til dig når han kommer: Venn, kom hit, sett dig høiere op! Da får du ære i alle deres øine som sitter til bords med dig;


axaṭer a wen-d-fkeɣ imeslayen d leɛqel s wacu ara tqablem iɛdawen nwen, ur țizmiren ara ad bedden zdat-wen neɣ a kkun-xalfen. 	 for jeg skal gi eder munn og visdom som alle eders motstandere ikke kan motstå eller motsi.


Inelmaden țmeslayen wway gar-asen, țmesteqsayen anwa i d ameqqran deg-sen. 	 Men det kom en tanke op i dem om hvem som vel var den største av dem.


Mi d-yenna imeslayen-agi, yekker daɣen lxilaf ger lɣaci. 	 Det blev atter splid iblandt jødene på grunn av disse ord,


D kunwi i ț-țafat n ddunit ; taddart yellan ɣef wudrar ulamek ara teffer ! 	 I er verdens lys; en by som ligger på et fjell, kan ikke skjules;


M'ara d-yas umɛiwen, win akken ara wen-d-ceggɛeɣ s ɣuṛ Baba Ṛebbi, Ṛṛuḥ n tideț ara d-yasen s ɣuṛ-es, nețța s yiman-is ara d-icehden fell-i. 	 Når talsmannen kommer, som jeg skal sende eder fra Faderen, sannhetens Ånd, som utgår fra Faderen, han skal vidne om mig.


Dɣa Cciṭan iṭṭaxeṛ fell-as. Imiren usant-ed lmalayekkat ɣuṛ-es, iwakken a s-qedcent. 	 Da forlot djevelen ham, og se, engler kom til ham og tjente ham.


Ameqqran deg-wen, d win iqeddcen fell-awen. 	 Men den største blandt eder skal være eders tjener.


Exdem lmeǧhud-ik zdat n Ṛebbi, aț-țiliḍ d aqeddac ibedden ɣer ccɣel-is, ur nețsetḥi ara deg wayen i gxeddem, i gețbecciṛen awal n Sidi Ṛebbi s lḥeqq. 	 Legg vinn på å fremstille dig for Gud som en som holder prøve, som en arbeider som ikke har noget å skamme sig over, idet du rettelig lærer sannhetens ord.


A d-tbanent licaṛat deg iṭij, deg waggur d yitran. Di ddunit, imdanen meṛṛa a ten-iffeɣ leɛqel, ur ẓerren ara d acu ara xedmen m'ara slen i ṣṣut n lemwaji d lebḥuṛ. 	 Og det skal skje tegn i sol og måne og stjerner, og på jorden skal folkene engstes i fortvilelse når hav og brenninger bruser,


Mi gwala lɣaci ugin a s-d ḥessen, yerna ccwal simmal yețțimɣuṛ, Bilaṭus yeddem-ed aman, issared ifassen-is zdat lɣaci, yenna : Nekk ur țekkiɣ ara di tazzla n idammen n uḥeqqi-agi, wagi d ccɣel-nwen. 	 Da Pilatus så at han intet utrettet, men at det bare blev større opstyr, tok han vann og vasket sine hender for folkets øine og sa: Jeg er uskyldig i denne rettferdiges blod; se I dertil!


Yezmer ad ifhem wid ur nessin ara akk-d wid iḍaɛen, imi ula d nețța s yiman-is ur yeǧhid ara, yezmer ad yeɣleḍ. 	 som en som kan bære over med de vankundige og villfarende, fordi han også selv er skrøpelighet underlagt,


Ayagi yekka-d s ɣuṛ Sidi Ṛebbi, yerna ɣer ɣuṛ-nneɣ d ayen i gessewhamen ! 	 av Herren er dette gjort, og det er underfullt i våre øine?


Win akken yeqqimen ɣef wusigna yesɛedda amger-is ɣef ddunit dɣa ddunit meṛṛa tețwamger. 	 Og han som satt på skyen, lot sin sigd gå over jorden, og jorden blev høstet.


Agellid a sen-d-yerr : A wen-iniɣ tideț, yal tikkelt i deg txedmem ayagi i yiwen seg imecṭuḥen-agi yellan d atmaten-iw, i nekk iwumi t-txedmem. 	 Og kongen skal svare og si til dem: Sannelig sier jeg eder: Hvad I har gjort imot en av disse mine minste brødre, det har I gjort imot mig.


Meɛna ma nețqiṛṛi s ddnubat-nneɣ i Sidi Ṛebbi, nețța yellan d aḥeqqi, nezmer a nețkel fell-as a ɣ-isameḥ ddnubat-nneɣ, a ɣ-isellek si lbaṭel. 	 dersom vi bekjenner våre synder, er han trofast og rettferdig, så han forlater oss syndene og renser oss fra all urettferdighet.


Neẓra belli Ṛebbi ihḍeṛ-ed i Sidna Musa, ma d wagi ur neẓri ara ansi i d-yekka. 	 Vi vet at til Moses har Gud talt, men hvor denne er fra, vet vi ikke.


Axaṭer win ixeddmen lebɣi n Sidi Ṛebbi, d win i d gma, i d weltma, i d yemma ! 	 Den som gjør Guds vilje, han er min bror og søster og mor.


Sliɣ i lmelk iḥekkmen ɣef waman yeqqaṛ : Ay Imqeddes, a Bab n lḥeqq, kečč yellan si zik, yellan ass-a, tḥekkmeḍ s lḥeqq. 	 Og jeg hørte engelen over vannene si: Rettferdig er du som er og som var, du hellige, at du har dømt således;


amek ihi ara tedṛu d win ara yewten di Mmi-s n Ṛebbi, ur neḥsib ara idammen n leɛqed i t-iṣeffan, ara iregmen Ṛṛuḥ iqedsen i ɣ-d-yewwin ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi. 	 hvor meget verre straff tror I da den skal aktes verd som har trådt Guds Sønn under føtter og ringeaktet paktens blod, som han blev helliget ved, og har hånet nådens Ånd?


Dɣa yenna i yiwen nniḍen : Eyya-d aț-țedduḍ yid-i. Yerra-yas : A Sidi, serreḥ-iyi uqbel ad ṛuḥeɣ ad meḍleɣ baba. 	 Han sa til en annen: Følg mig! Men han sa: Herre! gi mig først lov til å gå bort og begrave min far!


Nekk i d-ițwaceggɛen d ṛṛasul i leǧnas ur nelli ara n wat Isṛail, fkiɣ aṭas n lqima i ccɣel-agi i yi-d ițțunefken 	 For til eder taler jeg, I hedninger! Så sant som jeg er hedningenes apostel, priser jeg mitt embede,


Imiren yiwen lmelk yesɛan tazmert tameqqrant, yeddem-ed tablaṭ annect n uɣaṛef n tsirt, iḍeggeṛ-iț ɣer lebḥeṛ yenna : Akka ara tețțuḍeggeṛ temdint tameqqrant n Babilun, ur tețțuɣal a d-tban ; 	 Og en veldig engel løftet en sten som en stor kvernsten og kastet den i havet og sa: Så skal Babylon, den store by, kastes ned med hast og ikke finnes mere.


Anwa i gɣelben ddunit ? D wid yumnen belli Ɛisa d Mmi-s n Ṛebbi. 	 Hvem er den som seirer over verden, uten den som tror at Jesus er Guds Sønn?


Sidna Ɛisa yuli s yiɣil uzemmur ; 	 Men Jesus gikk til Oljeberget.


Mkul m'ara dɛuɣ ɣer Ṛebbi țmektayeɣ-k-id, țḥemmideɣ Sidi Ṛebbi fell-ak ; 	 Jeg takker alltid min Gud når jeg kommer dig i hu i mine bønner,


Seg wasmi i d-texleq ddunit werǧin nesli s yiwen yeldi-d allen i win i d-ilulen d aderɣal. 	 Så lenge verden har stått, er det uhørt at nogen har åpnet øinene på en blindfødt;


Msefhamen s yiwen ṛṛay, ad ɛawnen lweḥc s tezmert-nsen akk-d lḥekma-nsen. 	 Disse har én tanke, og sin kraft og sin makt gir de til dyret.


Rnan walan-t daɣen akteṛ n xemsmeyya n watmaten deg yiwet n teswiɛt ; aṭas deg-sen mazal-iten ddren ar tura, ma d kra deg-sen mmuten. 	 og at han blev sett av Kefas, derefter av de tolv.


kečč iḥesben iman-ik tzemreḍ aț-țesfehmeḍ wid ur nessin, neɣ aț-țiliḍ d ccix n warrac axaṭer tufiḍ di ccariɛa n Musa tamusni akk-d țideț ! 	 en opdrager for dårer, en lærer for umyndige, da du har den rette form for kunnskap og sannhet i loven:


Ma d at leǧnas i gumnen s Sidna Ɛisa, nura-yasen : Ad ṭṭixṛen i wučči n weksum ițțunefken d asfel i lmeṣnuɛat d ssadat, i tissit n idammen, i lmal yemmuṛḍsen akk-d yir tikli. 	 Men om de hedninger som har tatt ved troen, har vi sendt brev og vedtatt at de ikke skal holde noget sådant, men bare vokte sig for avgudsoffer og blod og det som er kvalt, og hor.


Di tlata-agi, anwa i gḥemmlen am yiman-is argaz-agi yețțuɛerran ? 	 Hvem av disse tre synes du nu viste sig som den manns næste som var falt iblandt røverne?


Dɣa yenṭeq yenna : Ay at Isṛail, ḥadret iman-nwen ɣef wayen akka tebɣam a t-txedmem i yemdanen-agi ! 	 og han sa til dem: Israelittiske menn! Se eder vel for hvad I gjør med disse mennesker!


M'ara n-awḍeɣ, ad ceggɛeɣ wid ara d-textiṛem, a sen-fkeɣ tibṛatin, ad ṛuḥen ad awin ayen akken i d-tjemɛem ɣer temdint n Lquds. 	 Når jeg så er kommet, skal jeg sende dem som I selv velger, med brev, for å føre eders kjærlighetsgave til Jerusalem;


ma d gma-tneɣ Timuti, aqeddac n Sidi Ṛebbi, ițbecciṛen lexbaṛ n lxiṛ n Lmasiḥ, a wen-t-in-nceggeɛ a kkun isseǧhed yerna a kkun-inhu di liman nwen, 	 og vi sendte Timoteus, vår bror og Guds tjener i Kristi evangelium, for å styrke eder og formane eder om eders tro,


Iṭṭef-it-id seg ufus ayeffus, issekker-it-id. Imiren kan iḍaṛṛen-is ț-țkeɛburin n idaṛṛen-is ḥlan. 	 Så grep han ham ved den høire hånd og reiste ham op,


Ihi win izewǧen d ayen yelhan i gexdem, win ur nezwiǧ ara d ayen yelhan nezzeh. 	 Så gjør da den vel som bortgifter, og den gjør bedre som ikke bortgifter.


Di yal tama n tmurt slan s lexbaṛ n Sidna Ɛisa. 	 Og rykte om ham kom ut til hvert sted i landet deromkring.


Sidna Ɛisa yebda daɣen yețbecciṛ rrif n lebḥeṛ n tmurt n Jlili. Imi i d-innejmaɛ ɣuṛ-es waṭas n lɣaci, yuli ɣer teflukt yeqqim. Taflukt-nni tella s ufella n waman, lɣaci yeqqim ɣer lqaɛa, rrif n lebḥeṛ. 	 Og han begynte atter å lære ved sjøen, og meget folk samlet sig om ham, så han gikk ut i en båt og satt i den ute på sjøen, og alt folket var på land ved sjøen.


Ula d imawlan-nwen akk-d atmaten-nwen d imdukkal-nwen a kkun-zzenzen yerna ad nɣen aṭas seg-wen. 	 Men I skal forrådes endog av foreldre og brødre og frender og venner, og de skal volde nogen av eder døden,


Yak d ṣṣeḥ, Ṛebbi yenna-d : Qadeṛ baba-k d yemma-k, yyenna daɣen : Kra win ara ineɛlen baba-s d yemma-s, ad yețwaḥkem fell-as s lmut. 	 For Gud har gitt det bud: Hedre din far og din mor; og: Den som banner far eller mor, skal visselig dø;


Axaṭer a d-asen wid ara yerren iman-nsen d Lmasiḥ neɣ d lenbiya, ad xedmen lbeṛhanat d leɛǧayeb akk-d licaṛat iwakken ad kelxen ma zemren ula d wid yextaṛ Sidi Ṛebbi. 	 For falske messiaser og falske profeter skal opstå og gjøre store tegn og under, så at endog de utvalgte skulde føres vill, om det var mulig.


Yuɣal nețța d Bulus d Silas ɣer wexxam-is, issers-asen-d ad ččen. Yefṛeḥ aṭas nețța d wat wexxam-is imi umnen s Sidi Ṛebbi. 	 og han førte dem op i sitt hus og satte et bord for dem, og frydet sig, efterat han med hele sitt hus var kommet til troen på Gud.


Tura ay atmaten ilit di lfeṛḥ, ssimɣuṛet liman-nwen, nadit amek ara tawḍem ɣer lekmal, mseǧhadet wway gar-awen, msefhamet, ɛicet di lehna, imiren Sidi Ṛebbi Bab n talwit akk-d leḥmala ad yili yid-wen. 	 For øvrig, brødre, gled eder, bli fullkomne, la eder formane, ha ett sinn, hold fred med hverandre, så skal kjærlighetens og fredens Gud være med eder.


Aṭas seg wat Isṛail i gɛuṣan Sidi Ṛebbi yerna țkellixen medden s imeslayen-nsen, 	 For der er mange gjenstridige, som farer med tomt snakk og dårer folks hu, helst de av omskjærelsen.


Win itețțen kullec ur ilaq ara ad iḥqeṛ win ur ntețț ara, win ur ntețț ara ur ilaq ara daɣen ad iḥaseb win itețțen, axaṭer Sidi Ṛebbi iqbel-it akken yella. 	 den som eter, ringeakte ikke den som ikke eter, og den som ikke eter, dømme ikke den som eter! for Gud har jo tatt sig av ham.


Ɣef wannect-agi i wen-t-in ceggɛeɣ iwakken a wen-n-yawi lexbaṛ-nneɣ yerna ad ihedden ulawen-nwen. 	 som jeg just derfor sender til eder, forat I skal få vite hvorledes det er med oss, og forat han skal trøste eders hjerter,


Ɛuzzet deg ulawen-nwen Lmasiḥ yellan d Ssid-nwen. Ilit dayem twejdem aț-țǧawbem s leɛqel d leqdeṛ i kra n wid i kkun-id-isteqsan ɣef wusirem nwen di Sidi Ṛebbi, iwakken ad ithedden wul-nwen ; 	 og vær alltid rede til å forsvare eder for enhver som krever eder til regnskap for det håp som bor i eder, dog med saktmodighet og frykt,


axaṭer nekk d Baba, d yiwen. 	 jeg og Faderen, vi er ett.


Di mkul lɛid, Bilaṭus ițserriḥ-ed i yiwen umeḥbus, win ara s-ssutren lɣaci. 	 Men på høitiden pleide han å gi dem en fange fri, hvem de bad om.


Axaṭer lweɛd-agi n Sidi Ṛebbi, yețțunefk-ed i kunwi d warraw-nwen akk-d wid meṛṛa n leǧnas nniḍen iwumi ara d-issiwel Sidi Ṛebbi Illu-nneɣ. 	 For løftet hører eder til og eders barn og alle dem som er langt borte, så mange som Herren vår Gud kaller til.


Terra-yas : Ih a Sidi, meɛna iqjan imecṭaḥ ddaw ṭṭabla, tețțen tifețțitin iɣellin i warrac. 	 Men hun svarte ham: Det er sant, Herre! de små hunder eter jo under bordet av barnas smuler.


Kra umnen s wayen i d-yenna, ma d wiyaḍ ugin ad amnen. 	 Og nogen blev overbevist ved det han sa, men andre var vantro.


ur teslim ara am nutni i ṣṣut n lbuq neɣ i ṛṛɛud n lehḍur-nni armi eɛnan ɣer Ṛebbi ur sen-d-irennu ula d yiwen n wawal. 	 og til basunlyd og røst av ord, slik at de som hørte den, bad at der ikke måtte tales mere til dem;


Meɛna akken i tella lɛadda, di mkul lɛid n Tfaska țserriḥeɣ-awen-d i yiwen umeḥbus ; tebɣam ihi a d-serrḥeɣ i ugellid n wat Isṛail ? 	 Men I har jo den skikk at jeg skal gi eder en fri i påsken; vil I da at jeg skal gi eder jødenes konge fri?


Llan deg-s lewḥuc at ṛebɛa idaṛṛen n mkul ṣṣifa, wid iteddun ɣef wuɛebbuḍ, akk-d yefṛax n igenni s mkul ṣṣifa. 	 i den var det alle slags firføtte og krypende dyr som lever på jorden, og alle slags himmelens fugler.


Nessutur di Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ akk-d baba-tneɣ Ṛebbi i ɣ-iḥemmlen, i ɣ-d-ifkan s ṛṛeḥma ines ṣṣbeṛ d usirem ițdumun, 	 Og han, vår Herre Jesus Kristus, og Gud vår Fader, som elsket oss og gav oss en evig trøst og et godt håp i nåde,


S liman daɣen i gburek Yeɛqub arraw n Yusef uqbel ad yemmet, s liman i gsenned ɣef wuɛekkaz iwakken ad iɛbed Ṛebbi. 	 Ved tro velsignet Jakob døende hver og en av Josefs sønner og tilbad, bøiet over knappen på sin stav.


Ma yella yekker ccwal ger wat wexxam, axxam-nni ad yeɣli ur yețbeddad ara. 	 og om et hus kommer i strid med sig selv, kan dette hus ikke bli stående.


Deg ussan-nni, ṣubben-d kra n lenbiya si temdint n Lquds ɣer temdint n Antyuc. 	 I disse dager kom det nogen profeter ned fra Jerusalem til Antiokia,


Mi slan yis imuḍan n tegzirt-nni usan-d ɣuṛ-es isseḥla-ten ula d nutni. 	 Men da dette hadde hendt, kom også de andre der på øen som hadde sykdommer, og blev helbredet.


Semɛun iburek-iten, yenna i Meryem, yemma-s n weqcic-nni : Atan weqcic-agi ad yili i kra seg wat Isṛail d sebba n tuccḍa, ma d wiyaḍ a ten-id-yerr ɣer webrid. ?ef ddemma-s ara yili lxilaf ger yemdanen ; 	 Og Simeon velsignet dem, og sa til hans mor Maria: Se, denne er satt til fall og opreisning for mange i Israel, og til et tegn som blir motsagt;


Wayeḍ icuba daɣen ɣer zzerriɛa yeɣlin deg wakal yelhan, m'ara isel i wawal n Ṛebbi, ifehhem-it, daymi i d-ițțak lfakya ! YYal aɛeqqa ițțak-ed : wa tlatin, wa sețțin, wa meyya n tɛeqqayin. 	 Men den som blev sådd i den gode jord, det er den som hører ordet og forstår det; han bærer frukt, og en gir hundre fold, en seksti fold, en tretti fold.


At Isṛail qqaṛen wway gar-asen : Anda akka ara iṛuḥ armi ur nețțizmir ara a t-naf ? Eɛni ad iṛuḥ ɣer wat Isṛail ițwazerɛen ger leǧnas ? Neɣ ibɣa ad isselmed leǧnas nniḍen ? 	 Jødene sa da til hverandre: Hvor vil han gå bort, siden vi ikke skal finne ham? Mon han vil gå til dem som er spredt omkring blandt grekerne, og lære grekerne?


Xedmet kullec s leḥmala. 	 La alt hos eder skje i kjærlighet!


?esset-ed mliḥ i wayen ara wen-d-iniɣ tura : « Mmi-s n bunadem ad ițțusellem ger ifassen n yemdanen. » 	 Men mens alle undret sig over alt det han gjorde, sa han til sine disipler: Gjem disse ord i eders ører: Menneskesønnen skal overgis i menneskers hender!


Leɛqiṛa tis snat, tețțunefk-as tezmert a s-tefk ṛṛuḥ i lmeṣnuɛ n leɛqiṛa-nni tamezwarut, iwakken lmeṣnuɛ-nni ad yizmir a d-yenṭeq, yerna ad ineɣ meṛṛa wid yugin a t-ɛebbden. 	 Og det fikk makt til å gi dyrets billede livsånde, så at dyrets billede endog kunde tale, og gjøre så at alle de som ikke vilde tilbede dyrets billede, skulde drepes.


Lameɛna iwakken ur ten-yețɣaḍ ara lḥal, ṛuḥ, ḍeggeṛ tasennaṛt ɣer lebḥeṛ, aslem ( aḥewtiw ) amezwaru ara d-teṭṭfeḍ, ldi-yas imi, aț-țafeḍ deg-s aṣurdi n lfeṭṭa, efk-asen-t d lexlaṣ n tebzert-nneɣ nekk yid-ek. 	 Men forat vi ikke skal gi dem anstøt, så gå ned til sjøen, kast ut en krok, og ta den første fisk som kommer op; og når du åpner munnen på den, skal du finne en stater; ta den og gi dem for mig og dig!


Ddut ihi s lebɣi n Ṛṛuḥ iqedsen, iwakken ur txeddmem ara lebɣi n tnefsit-nwen. 	 Men jeg sier: Vandre i Ånden, så skal I ikke fullbyrde kjødets begjæring.


Ayen akk ara tessutrem s yisem-iw a t-xedmeɣ iwakken tamanegt n Baba Ṛebbi a d-tban s Mmi-s. 	 og hvad som helst I beder om i mitt navn, det vil jeg gjøre, forat Faderen skal bli herliggjort i Sønnen.


Yeqqim dinna sin iseggasen armi imezdaɣ meṛṛa n tmurt n Asya, ama d at Isṛail ama d iyunaniyen, slan i wawal n Sidi Ṛebbi. 	 Dette varte i to år, så alle som bodde i Asia, fikk høre Herrens ord, både jøder og grekere.


Iɛedda-d syenna yiwen umsebrid i d-yuɣalen si lexla, isem-is Semɛun n Qiṛwan, baba-s n Alexandrus akk-d Rufus ; ḥeṛsen-t lɛeskeṛ iwakken ad ibbib amidag n Sidna Ɛisa. 	 Og det møtte dem en mann som kom ute fra landet, Simon fra Kyrene, far til Aleksander og Rufus; ham tvang de til å bære hans kors.


Win yumnen s Mmi-s n Ṛebbi, yesɛa țbut deg wul-is, ma d win ur numin ara, yerra Sidi Ṛebbi d akeddab imi ur yumin ara s wayen i d-iched Ṛebbi ɣef Mmi-s. 	 Den som tror på Guds Sønn, har vidnesbyrdet i sig selv; den som ikke tror Gud, har gjort ham til en løgner; for han har ikke trodd på det vidnesbyrd som Gud har vidnet om sin Sønn.


Uɣalen-d inelmaden, nnejmaɛen ɣer Sidna Ɛisa, ḥkan-as ayen akk xedmen d wayen slemden. 	 Og apostlene samlet sig igjen hos Jesus, og fortalte ham alt det de hadde gjort og lært.


Ur yeẓri d acu i d-yeqqaṛ axaṭer tekcem-iten lxelɛa ț-țameqqrant. 	 Han visste ikke hvad han skulde si; for de blev meget forferdet.


At Isṛail ssuturen lbeṛhanat, iyunaniyen țnadin tamusni ; 	 eftersom både jøder krever tegn og grekere søker visdom,


Axaṭer tamusni n ddunit-agi, ɣer Sidi Ṛebbi d lehbala. Tira iqedsen nnant-ed : Sidi Ṛebbi yețțeṭṭef imusnawen di tḥila-nsen. 	 for denne verdens visdom er dårskap for Gud. For det er skrevet: Han fanger de vise i deres kløkt,


Ulac-it dagi, yeḥya-d si ger lmegtin. Ur tecfimt ara ɣef wayen i wen-d-yenna di tmurt n Jlili ? 	 Han er ikke her, han er opstanden; kom i hu hvorledes han talte til eder mens han ennu var i Galilea, da han sa


A kkun-keṛhen irkul ɣef ddemma n yisem-iw, meɛna win ara yeṭṭfen alamma ț-țaggara, ad ițțusellek. 	 og I skal hates av alle for mitt navns skyld; men den som holder ut til enden, han skal bli frelst.


Yeldi tasraft-nni lqayen, yuli-d seg-s yiwen dexxan d aberkan am win n uḥeǧǧaǧu n tmes, ddunit Ṛebbi tuɣal akk ț-țaberkant si dexxan-nni, ula d iṭij ur d-iban ara. 	 Og den åpnet avgrunnens brønn, og en røk steg op av brønnen som røken av en stor ovn, og solen og luften blev formørket av røken fra brønnen.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : A kkun-yewwet akk wugur akken yețwakteb : Ad ewwteɣ ameksa, ulli ad rewlent ɣer mkul lǧiha . 	 Og Jesus sa til dem: I skal alle ta anstøt; for det er skrevet: Jeg vil slå hyrden, og fårene skal adspredes.


Qṛib ad yekfu yiḍ, ițeddu ad yali wass, a ndeggeṛ akkin ɣef yiman-nneɣ lexdayem n ṭṭlam, a nerfed leslaḥ s wayes ara neddu di tafat. 	 Det lider med natten, og det stunder til dag; la oss derfor avlegge mørkets gjerninger, men iklæ oss lysets våben!


Kunwi teẓram ay atmaten n temdint n Filibus belli asmi bdiɣ abecceṛ n lexbaṛ n lxiṛ, mi ṛuḥeɣ si tmurt n Masidunya. Ula d yiwet n tejmaɛt ur temḥasab yid-i deg wayen i ț-id ikeččmen d wayen i tețțak d lemɛawna i wiyaḍ, anagar tajmaɛt-nwen ; 	 Men I vet og, I filippensere, at i evangeliets første tid, da jeg drog ut fra Makedonia, hadde ingen menighet regning med mig over gitt og mottatt uten I alene;


Ma iwala ur s-izmir ara, ad iceggeɛ ɣuṛ-es uqbel a d-yaweḍ, iwakken ad ifru yid-es tamsalt s lehna. 	 Men kan han ikke det, da skikker han sendemenn til ham, mens han ennu er langt borte, og tinger om fred.


A kkun xebbṛeɣ belli gma-tneɣ Timuti yeffeɣ-ed si lḥebs, ma yella ilḥeq-ed zik, atan a d-nṛuḥ ɣuṛ-wen nekk yid-es. 	 Vit at vår bror Timoteus er gitt fri; sammen med ham vil jeg se eder, om han kommer snart.


Daymi ara wen-d-ceggɛeɣ lenbiya, imusnawen akk-d lɛulama. KKra seg-sen a ten-tenɣem, kra a ten-tsemmṛem ɣef wumidag, kra nniḍen a ten-tejlekḍem di leǧwameɛ nwen yerna a ten-tețqehhiṛem si temdint ɣer tayeḍ. 	 Derfor, se, jeg sender til eder profeter og vismenn og skriftlærde; nogen av dem skal I slå ihjel og korsfeste, og nogen av dem skal I hudstryke i eders synagoger og forfølge fra by til by,


Meɛna acḥal teḍyeq tewwurt, acḥal yewɛeṛ webrid yețțawin ɣer tudert yerna drus i gețɛeddayen syenna. 	 for den port er trang, og den vei er smal som fører til livet, og få er de som finner den.


Ula d Sidna Ɛisa yețwaɛṛed nețța d inelmaden-is ɣer tmeɣṛa-nni. 	 men også Jesus og hans disipler var innbudt til bryllupet.


Dawed s yiman-is issawel-as « a Sidi », amek ihi yezmer ad yili d mmi-s ? Aṭas n lɣaci i s-yesmeḥsisen s lfeṛḥ. 	 David selv kaller ham herre; hvorledes kan han da være hans sønn? Og den store mengde hørte ham gjerne.


Yiwen yiḍ, inelmaden gren-t zdaxel n uqecwal, ṣubben-t-id si ṣṣuṛ i d-izzin i temdint. 	 men hans disipler tok ham om natten og slapp ham ut gjennem muren, idet de firte ham ned i en kurv.


D nețța i gessuli Sidi Ṛebbi ɣer uyeffus-is d Agellid, d Amsellek, iwakken a d-yefk i wat Isṛail leɛfu n ddnubat m'ara beddlen tikli. 	 ham ophøiet Gud ved sin høire hånd til høvding og frelser, for å gi Israel omvendelse og syndenes forlatelse.


Aɣḍas n Yeḥya, s ɣuṛ Ṛebbi i d-ikka neɣ s ɣuṛ yemdanen ? DDɣa bdan qqaṛen wway gar-asen : Ma nenna-yas seg igenwan, a ɣ-d-yini acuɣeṛ ihi ur tuminem ara yis, 	 Johannes' dåp, hvorfra var den? fra himmelen eller fra mennesker? Da tenkte de ved sig selv og sa: Sier vi: Fra himmelen, da sier han til oss: Hvorfor trodde I ham da ikke?


Yudas ara t-ixedɛen yenṭeq yenna-yas : Eɛni d nekk a Sidi ? SSidna Ɛisa yerra-yas : Atan tenniḍ-t-id ! 	 Da svarte Judas, som forrådte ham: Det er da vel ikke mig, rabbi? Han sa til ham: Du har selv sagt det.


Asirem-agi d ayen yeṭṭfen tudert-nneɣ am umextaf ( tnejga ) yeṭṭfen lbabuṛ, yețɛedday akkin i leḥjab ɣer wemkan iqedsen, 	 det vi har som et anker for sjelen, et som er trygt og fast og når innenfor forhenget,


Ḥadret iman-nwen si lenbiya n lekdeb ! Țțasen-d ɣuṛ-wen am izamaren, nutni ɣer daxel d uccanen. 	 Men vokt eder for de falske profeter, som kommer til eder i fåreklær, men innvortes er glupende ulver!


Anwa ara icetkin ɣef wid yextaṛ Ṛebbi ? D Sidi Ṛebbi s yiman-is i ten-iḥesben d iḥeqqiyen ! 	 Hvem vil anklage Guds utvalgte? Gud er den som rettferdiggjør;


Wiyaḍ qqaṛen : Anfet-as, a nwali ma yella a d-yas nnbi Ilyas a t-isellek. 	 Men de andre sa: Vent, la oss se om Elias kommer for å frelse ham!


Ataya uqeddac-iw i xtaṛeɣ, win eɛzizen fell-i, deg-s i gella lfeṛḥ-iw. A d-yers Ṛṛuḥ-iw fell-as, ad ibecceṛ lḥeqq i leǧnas. 	 Se, min tjener, som jeg har utvalgt, min elskede, som min sjel har velbehag i; jeg vil legge min Ånd på ham, og han skal forkynne rett for hedningene.


Axaṭer tuɣalem akk d arraw n Sidi Ṛebbi s liman di Ɛisa Lmasiḥ. 	 alle er I jo Guds barn ved troen på Kristus Jesus;


Akken i gura daɣen deg umkan nniḍen n tira iqedsen : ?emmleɣ Yeɛqub, keṛheɣ Icaw. 	 som skrevet er: Jakob elsket jeg, men Esau hatet jeg.


Anwa ur nețțaggad, ur nețḥemmid isem-ik a Sidi Ṛebbi ? Axaṭer d kečč kan i d imqeddes. Leǧnas meṛṛa a d-asen ad seǧǧden zdat-ek, imi tḥekkmeḍ s lḥeqq a Bab n lḥeqq. 	 Hvem skulde ikke frykte, Herre, og ære ditt navn? Du alene er hellig, og alle folkene skal komme og tilbede for ditt åsyn, fordi dine rettferdige dommer er blitt åpenbaret.


Wid iwumi ara tsemḥem ddnubat a sen țwasemḥen, ma d wid iwumi ur tețsemmiḥem ara ddnubat-nsen ad qqimen i yirawen-nsen. 	 Dersom I forlater nogen deres synder, da er de dem forlatt; dersom I fastholder dem for nogen, da er de fastholdt.


?ef wannect-agi i theddnen wulawen-nneɣ. Sennig ṣṣbeṛ-agi, lfeṛḥ-nneɣ yennerna mi nwala acḥal yefṛeḥ yis-wen gma-tneɣ Titus, axaṭer tekksem-as anezgum. 	 Derfor er vi blitt trøstet. Og til vår trøst kom ennu den langt større glede over Titus' glede; for hans ånd er blitt vederkveget av eder alle.


Taggara, iceggeɛ-asen mmi-s, yenna : Ahat imi d mmi a t-qadṛen ! 	 Men til sist sendte han sin sønn til dem og sa: De vil undse sig for min sønn.


Dexxan n tmes s wayes ara nɛețțaben ad yeqqim si lǧil ɣer lǧil ; wid yețseǧǧiden zdat leɛqiṛa d lmeṣuɛ ines akk-d kra win iqeblen ticṛeṭ n isem-is, ur steɛfayen ara iḍ d wass. 	 og røken av deres pine stiger op i all evighet, og de har ikke hvile dag eller natt de som tilbeder dyret og dets billede, og hver den som tar dets navns merke.


Innul allen-nsen, yenna : A wen-ițwaxdem s wakken yella liman-nwen ! 	 Da rørte han ved deres øine og sa: Det skje eder efter eders tro!


Tamanegt tameqqrant i Sidi Ṛebbi awḥid i gellan d amsellek-nneɣ s Ɛisa Lmasiḥ Ssid-nneɣ ; i Yillu nneɣ lhiba, tazmert, lḥekma akk-d lɛaḍima, uqbel a d-texleq ddunit, di lweqt-agi akk-d lweqat i d-iteddun ! Amin ! 	 den eneste Gud, vår frelser ved Jesus Kristus, vår Herre, ham tilhører herlighet, storhet, styrke og makt før all tid og nu og i all evighet. Amen.


Wiyaḍ qqaṛen : Win ițwamelken ur yețmeslay ara akka. Qqaṛen daɣen : Izmer lǧen a d-yerr iẓri i iderɣalen ? 	 Andre sa: Dette er ikke besatt manns tale; kan vel en ond ånd åpne blindes øine?


Kra yemdanen wwin-as-d arrac imecṭuḥen iwakken ad yessers ifassen-is fell-asen, meɛna inelmaden țțaran-ten. 	 Og de bar små barn til ham, forat han skulde røre ved dem; men disiplene truet dem som bar dem.


Meɛna Sidna Ɛisa yenna-yasen : Twalam annect-agi meṛṛa ? A wen-iniɣ tideț : ur d-yețɣimi wezṛu ɣef wayeḍ, kullec ad ihudd. 	 Men han svarte og sa til dem: Ser I ikke alt dette? Sannelig sier jeg eder: Her skal ikke levnes sten på sten som ikke skal brytes ned.


Ssmaḥ, ṛṛeḥma ț-țalwit a ɣ-d țțunefken s ɣuṛ Baba Ṛebbi d Mmi-s Ɛisa Lmasiḥ, iwakken a nɛic di tideț akk-d leḥmala. 	 Nåde, miskunn, fred skal være med oss fra Gud Fader og fra Jesus Kristus, Faderens Sønn, i sannhet og kjærlighet.


?ef wannect-agi i t-yeḥseb Sidi Ṛebbi d aḥeqqi. 	 Derfor blev det også regnet ham til rettferdighet.


Agellid yenna-yas : Ula d kečč a k-sbeddeɣ d lḥakem ɣef xemsa tudrin. 	 Også til denne sa han: Vær du herre over fem byer!


ur ilaq ara ad țḥessisen i tmucuha n wudayen akk-d lewṣayat n yemdanen ur neqbil ara tideț. 	 så de ikke gir sig av med jødiske eventyr og bud av mennesker som vender sig bort fra sannheten.


A wen-d-iniɣ yiwet n lbaḍna : ur nețɛedday ara akk si lmut meɛna lǧețțat-nneɣ ad nbeddalent. 	 Se, jeg sier eder en hemmelighet: Vi skal ikke alle hensove, men vi skal alle forvandles,


a d-yas win i kkun-iɛerḍen i sin a k-yini : « eǧǧ-as amkan-nni i wagi ! » Imiren aț-țenneḥcameḍ, aț-țṛuḥeḍ aț-țeṭṭfeḍ amkan aneggaru. 	 og den som innbød dig og ham, skal komme og si til dig: Gi denne mann rum! og du så med skam skal komme til å sitte nederst.


Tazmert n cceṛ yellan d lbaḍna, tebda ccɣel-is, ilaq kan ayen i ț-iṭṭfen ar tura ad ițwakkes. 	 For lovløshetens hemmelighet er alt virksom, bare at den som nu holder igjen, ryddes av veien;


Ur neqbil ara ayen yellan d lɛib d wayen yețwaxedmen s tuffra, ur nteddu s tḥila, ur nețḥerrif awal n Ṛebbi. Meɛna nețbeggin-ed awal n Sidi Ṛebbi s tideț, iwakken imdanen meṛṛa ad slen i wawal n Ṛebbi, a t-fehmen akken yella. 	 men vi har sagt oss løs fra alle skammelige snikveier og farer ikke frem med list, heller ikke forfalsker vi Guds ord, men ved å kunngjøre sannheten anbefaler vi oss til alle menneskers samvittighet for Guds åsyn.


Ițțili ɣer lḥakem Serjyus Bulus, yellan d argaz ifehmen. Serjyus iceggeɛ ɣer Barnabas d Caɛul, axaṭer yebɣa ad isel i wawal n Ṛebbi. 	 som var hos landshøvdingen Sergius Paulus, en forstandig mann. Denne kalte Barnabas og Saulus til sig og bad om å få høre Guds ord.


Aql-iyi țedduɣ a n-aseɣ ɣuṛ wen tikkelt tis tlata, yerna ur țțiliɣ ara ț-țaɛekkumt fell-awen. Mačči d idrimen-nwen i bɣiɣ lameɛna d kunwi ; axaṭer mačči d dderya i glaqen ad jemɛen i lwaldin-nsen, lameɛna d lwaldin i glaq ad jemɛen i dderya-nsen. 	 Se, for tredje gang er jeg nu rede til å komme til eder, og jeg vil ikke falle eder til byrde; for jeg søker ikke det som eders er, men eder selv. Barna er jo ikke skyldige å samle til foreldrene, men foreldrene til barna.


Ayagi ț-țideț ; nutni țwagezmen axaṭer ur uminen ara, ma d kečč teṭṭfeḍ amkan-nsen imi tumneḍ. ?ader iman-ik ɣef zzux, aggad Sidi Ṛebbi axiṛ-ik ! 	 Vel! ved sin vantro blev de avbrutt, men du står ved din tro; vær ikke overmodig, men frykt!


Ḥemmlen ad ṭṭfen imukan imezwura ama di tmeɣṛiwin ama di leǧwameɛ, ḥemmlen m'ara țsellimen fell-asen yemdanen di tejmuyaɛ akk-d leswaq ; 	 og de vil gjerne sitte øverst ved gjestebudene og ha de øverste seter i synagogene


Ṛṛeḥma n Sidna Ɛisa Lmasiḥ aț-țili yid-wen. 	 Den Herre Jesu Kristi nåde være med eders ånd!


Nețṛuẓu awal n kra n wid yebɣan a d-kken sennig n tmusni n Sidi Ṛebbi ; nebɣa a nessiweḍ imdanen meṛṛa ad beddlen ixemmimen-nsen iwakken ad ḍuɛen Lmasiḥ. 	 idet vi omstyrter tankebygninger og enhver høide som reiser sig mot kunnskapen om Gud, og tar enhver tanke til fange under lydigheten mot Kristus,


Mkul yiwen deg-wen d acu n tikci i s-d-ifka Sidi Ṛebbi, ihi sxedmet-eț iwakken ad sfaydin wiyaḍ seg-s. 	 Efter som enhver har fått en nådegave, så tjen hverandre med den som gode husholdere over Guds mangehånde nåde:


lemḥibba-s ɣuṛ-wen tețnerni mkul m'ara d-immekti amek i tesṭerḥbem yis s leqdeṛ d wannuz. 	 og hans kjærlighet til eder er enn sterkere når han kommer eders alles lydighet i hu, hvorledes I tok imot ham med frykt og beven.


Tura a wen-d-hedṛeɣ s lɛeqliya nwen iwakken aț-țfehmem axaṭer annect-agi yewɛeṛ i lefhama. Am akken tsellmem iman-nwen zik d aklan i lɛaṛ iwakken aț-țxedmem lɛaṛ, tura sellmet iman-nwen d aklan i lḥeqq d ṣṣwab iwakken aț-țeṣfu tudert-nwen. 	 Jeg taler på menneskelig vis for eders kjøds skrøpelighets skyld. For likesom I bød eders lemmer frem som tjenere for urenheten og urettferdigheten til urettferdighet, således by nu eders lemmer frem som tjenere for rettferdigheten til helliggjørelse!


Uriɣ-awen ay ibabaten, axaṭer tesnem win yellan si tazwara. Uriɣ-awen ay ilmeẓyen, axaṭer tɣelbem amcum. Akken i wen-d-nniɣ yakan ay ilmeẓyen, uriɣ-awen axaṭer tesnem Baba Ṛebbi. 	 jeg skriver til eder, I fedre, fordi I kjenner ham som er fra begynnelsen; jeg skriver til eder, I unge, fordi I har seiret over den onde. Jeg har skrevet til eder, mine barn, fordi I kjenner Faderen;


Inelmaden-is qeṛṛben ɣuṛ-es, nnan-as : Acimi i sen-theddṛeḍ s lemtul ? 	 Og disiplene gikk til ham og sa: hvorfor taler du til dem i lignelser?


Yeḥya yerra-yasen : Yiwen ur izmir ad ixdem ccɣel nniḍen sennig wayen i s-d-yefka Sidi Ṛebbi. 	 Johannes svarte og sa: Et menneske kan ikke få noget uten at det er gitt ham fra himmelen.


ula d yiwen si sebɛa-nni i gzewǧen yid-es ur d-yeǧǧi dderya. ?er taggara, ula ț-țameṭṭut-nni temmut. 	 og ingen av de syv efterlot avkom. Sist av alle døde også kvinnen.


ma d nekk, ɣas beɛdeɣ fell-awen leɛqel-iw yella yid-wen ; atan sḍelmeɣ win ixedmen lɛaṛ-agi am akken lliɣ yid-wen. 	 For jeg for min del, som vel er fraværende med legemet, men nærværende med ånden, har allerede, som om jeg var nærværende, felt den dom over den som har gjort dette,


?-țideț ayagi xedmen-t s lebɣi nsen, lameɛna imasiḥiyen n temdint n Lquds uklalen lemɛawna-yagi. Axaṭer akken i weṛten yid-sen lbaṛakat i sen-d-yefka Ṛṛuḥ iqedsen, akken daɣen nutni tura yewwi-d lḥal fell-asen a ten-ɛiwnen di tugniț n lexṣaṣ. 	 De har så villet, og de står også i gjeld til dem; for har hedningene fått del i deres åndelige goder, da er de også skyldige til å tjene dem med de timelige.


Ț-țideț, d kunwi i d can nneɣ i d lfeṛḥ-nneɣ. 	 I er jo vår ære og vår glede.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : Acḥal n teḥbulin n weɣṛum i tesɛam ɣuṛ-wen ? RRran-as : Sebɛa n teḥbulin akk-d kra n iselman ( iḥutiwen ). 	 Og Jesus sa til dem: Hvor mange brød har I? De sa: Syv, og nogen få småfisker.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Mačči d wid iṣeḥḥan i geḥwaǧen ṭṭbib, i t-iḥwaǧen d imuḍan. 	 Og Jesus svarte og sa til dem: De friske trenger ikke til læge, men de som har ondt;


Yeɛṛed ad issenǧes ula d lǧameɛ iqedsen. Mi t-neṭṭef, nebɣa a neḥkem fell-as s ccariɛa-nneɣ, 	 han har endog søkt å vanhellige templet. Vi grep ham derfor og vilde dømme ham efter vår lov;


Yuɣ lḥal lɣaci slan belli Sidna Ɛisa di taddart n Bitanya i gella. Dɣa ț-țirebbaɛ i d-iṛuḥen ɣuṛ-es, mačči kan iwakken a t-ẓren nețța, meɛna bɣan ad ẓren Laɛẓar i d yesseḥya si lmut. 	 En stor mengde av jødene fikk da vite at han var der, og de kom, ikke bare for Jesu skyld, men også for å se Lasarus, som han hadde opvakt fra de døde.


Ma d nukni i t-iqeblen a nekcem ɣer westeɛfu-yagi i ɣef d-yenna Sidi Ṛebbi : Deg wurrif i deg lliɣ, gulleɣ ur kcimen asteɛfu-inu . Sidi Ṛebbi yenna-d akka ɣas akken ifuk lecɣal-is seg wasmi i gexleq ddunit, 	 For vi går inn til hvilen, vi som er kommet til troen, således som han har sagt: Så jeg svor i min vrede: Sannelig, de skal ikke komme inn til min hvile - enda gjerningene var fullført fra verdens grunnvoll blev lagt.


Yiwen ur izmir a yi-ikkes tudert, țsebbileɣ-ț s lebɣi-inu. Sɛiɣ tazmert a ț-sebbleɣ, sɛiɣ daɣen tazmert a ț-id-rreɣ. D wagi i d lameṛ i yi-d yefka Baba Ṛebbi. 	 Ingen tar det fra mig, men jeg setter det til av mig selv. Jeg har makt til å sette det til, og jeg har makt til å ta det igjen; dette bud fikk jeg av min Fader.


Tețɣuṛṛu imezdaɣ n ddunit s lbeṛhanat i s-yețțunefken a ten texdem seddaw lḥekma n leɛqiṛa-nni tamezwarut, teqqaṛ asen : sbeddet yiwen lmeṣnuɛ ɣef ṣṣifa n leɛqiṛa-nni yețțewten s ujenwi tuɣal teḥla. 	 Og det forfører dem som bor på jorden, for de tegns skyld som er det gitt å gjøre for dyrets øine, idet det sier til dem som bor på jorden, at de skal gjøre et billede til det dyr som fikk såret av sverdet og blev i live.


Akken i d-yewweḍ wass n westeɛfu, yebda yesselmad di lǧameɛ. Aṭas i gwehmen seg wid i s-isellen, qqaṛen : Ansi i s-d-yekka wayagi ? D acu-ț lefhama-yagi i s-d ițțunefken ? Ansi i s-d-tekka tezmert s wayes ixeddem lbeṛhanat-agi meṛṛa ? 	 Og da sabbaten kom, begynte han å lære i synagogen. Og mange som hørte ham, var slått av forundring og sa: Hvorfra har han dette, og hvad er det for en visdom som er ham gitt? Og slike kraftige gjerninger som skjer ved hans hender!


Lenbiya akk cehden-d fell-as belli kra n win ara yamnen yis, a s-țwaɛeffun ddnubat-is s yisem-is. 	 Ham gir alle profetene det vidnesbyrd at hver den som tror på ham, får syndenes forlatelse ved hans navn.


?ef wannect-agi imi i ɣ-d tețțunefk tgeldit ibedden ɣef lsas iṣeḥḥan a neḥmed a ncekkeṛ Sidi Ṛebbi s weɛbad i s-iɛeǧben, s liman ț-țugdi. 	 Derfor, da vi får et rike som ikke kan rystes, så la oss være takknemlige og derved tjene Gud til hans velbehag, med blygsel og frykt!


Win ɣef i wen-d-țmeslayeɣ, d Ɛisa-agi i d-isseḥya Sidi Ṛebbi si ger lmegtin, aql-aɣ akk d inagan. 	 Denne Jesus opreiste Gud, som vi alle er vidner om.


Azekka-nni deg iḍ, Sidna Ɛisa iḍheṛ-as-d i Bulus yenna-yas : Ur țțaggad ara, axaṭer am akken tcehdeḍ fell-i di temdint n Lquds, ilaq daɣen aț-țcehdeḍ fell-i di temdint n Ṛuma. 	 Men natten efter stod Herren for ham og sa: Vær frimodig! likesom du vidnet om mig i Jerusalem, således skal du også vidne i Rom.


Yiwet n taɣect tekka-d seg igenwan tenna-d : Kečč d Mmi eɛzizen ; deg-k i gella lfeṛḥ-iw ! 	 Og det kom en røst fra himmelen: Du er min Sønn, den elskede; i dig har jeg velbehag.


Imi xaqeɣ fell-awen, ur zmireɣ ara ad ṣebṛeɣ, ceggɛeɣ-awen gma tneɣ Timuti iwakken a yi-d-yawi lexbaṛ ma mazal teṭṭfem di liman nwen ; axaṭer uggadeɣ a kkun iɣuṛṛ Cciṭan, aț-țețțum ayen akk i wen-nesselmed, uggadeɣ lxedma nneɣ aț-țuɣal d ulac. 	 Derfor sendte jeg da også bud, da jeg ikke lenger kunde holde det ut, for å få vite om eders tro, om fristeren skulde ha fristet eder og vårt arbeide skulde bli forgjeves


Ma yella nezreɛ gar-awen lbaṛakat n Sidi Ṛebbi, d acu yellan ma nemger-ed s ɣuṛ-wen tamɛict nneɣ ? 	 Har vi sådd for eder de åndelige goder, er det da noget stort om vi høster eders timelige goder?


Ur țnadit ara ɣef nnfeɛ-nwen kan kunwi, meɛna nadit ɣef nnfeɛ n wiyaḍ. 	 Ingen søke sitt eget, men enhver søke den annens beste!


Imiren yenna-yas : ?ef wawal-agi i d-tenniḍ, ṛuḥ, yelli-m yeffeɣ-iț uṛuḥani. 	 Og han sa til henne: For dette ords skyld sier jeg dig: Gå bort! Den onde ånd er faret ut av din datter.


Axaṭer leslak nneɣ d ayen i nessaram ; ma yella nesɛa ayen i nessaram, ayagi mačči d asirem : anwa ara yessirmen ayen yesɛa ? 	 For i håpet er vi frelst; men et håp som sees, er ikke noget håp; hvorfor skulde en håpe det som han ser?


Lɛulama n ccariɛa d imeqqranen n lmuqedmin țqelliben a t-ṭṭfen imiren kan, axaṭer fehmen fell-asen i d-yenna lemtel-agi, lameɛna uggaden lɣaci. 	 Og de skriftlærde og yppersteprestene søkte å få lagt hånd på ham i samme stund; men de fryktet for folket; for de skjønte at det var om dem han hadde sagt denne lignelse.


Yusa-d yeɣli ɣer iḍaṛṛen n Sidna Ɛisa, iseǧǧed zdat-es, icekkeṛ-it, yerna argaz-agi d aṣamari i gella. 	 og falt ned på sitt ansikt for hans føtter og takket ham; og han var en samaritan.


Sṣut-agi i d-ikkan seg igenni, nesla-yas s yiman-nneɣ mi nella yid-es deg udrar iqedsen, 	 og denne røst hørte vi komme fra himmelen da vi var sammen med ham på det hellige berg.


Mi ten-iwala, Sidna Ɛisa yenna yasen : Ṛuḥet a kkun-walin lmuqedmin, a d-cehden belli teḥlam. Deg webrid-nsen mi ṛuḥen, akken walan iman-nsen ḥlan ṣfan, 	 Og da han så dem, sa han til dem: Gå bort og te eder for prestene! Og det skjedde mens de var på veien, at de blev renset.


Anzet ihi seddaw ufus iǧehden n Sidi Ṛebbi, iwakken a kkun-irfed di teswiɛt ilaqen. 	 Ydmyk eder derfor under Guds veldige hånd, forat han kan ophøie eder i sin tid,


Lemmer ur xeddmeɣ ara lecɣal n Baba tili ur teḥwaǧem ara aț țamnem yis-i. 	 Gjør jeg ikke min Faders gjerninger, da tro mig ikke;


Lḥakem yeɣṛa tabṛaț-nni, isteqsa anta i ț-țamurt n Bulus. Mi gesla si tmurt n Silisya i gella, 	 Da han hadde lest det og spurt hvad land han var fra, og fått vite at han var fra Kilikia, sa han:


Sidna Ɛisa yeqqim, yessawel i tnac-nni inelmaden-is, yenna-yasen : Win yebɣan ad yili d amezwaru, ilaq ad yeqqim d aneggaru, ad yuɣal d aqeddac i mkul yiwen. 	 Og han satte sig og kalte på de tolv og sa til dem: Om nogen vil være den første, han skal være den siste av alle, og alles tjener.


dɣa Bilaṭus yeqbel ayen i s-ssutren. 	 Så felte da Pilatus den dom at det skulde skje som de krevde;


Yiwen lmelk n Sidi Ṛebbi inṭeq-ed ɣer Filbas yenna-yas : Kker, ṛuḥ ɣer lǧiha n usammer, ɛeddi seg webrid-nni yexlan i gețṣubbun si temdint n Lquds ɣer tmurt n Ɣaza. 	 Men en Herrens engel talte til Filip og sa: Stå op og gå mot syd, på den vei som går ned fra Jerusalem til Gasa! Denne vei er øde.


Ass n tuɣalin n Mmi-s n bunadem ad yili daɣen am yiwen wergaz i gțeddun ad iṛuḥ ɣer lɣeṛba, yesnejmaɛ-ed iqeddacen-is, iwekkel iten ɣef wayen akk yesɛa. 	 For det er likesom en mann som vilde drage utenlands og kalte sine tjenere for sig og overgav dem sin eiendom,


Sidi Ṛebbi yenna-d : Deg ussan ineggura a d-sserseɣ Ṛṛuḥ-iw ɣef yemdanen meṛṛa ; arrac-nwen d yessi-twen a d-țcirin ayen ara sen-d-țxebbiṛeɣ, ilmeẓyen-nwen a sen-d-țweḥḥiɣ, imɣaṛen-nwen a sen-d-mmeslayeɣ di tirga. 	 Og det skal skje i de siste dager, sier Gud, da vil jeg utgyde av min Ånd over alt kjød, og eders sønner og eders døtre skal tale profetiske ord, og eders unge menn skal se syner, og eders oldinger ha drømmer;


Yeḥya daɣen yella yesseɣḍas lɣaci di Ɛinun ț-țama n Salim imi qwan waman dinna. Aṭas lɣaci i d-ițasen ɣuṛ-es iwakken a ten-isseɣḍes. 	 Men også Johannes døpte, i Ænon, nær ved Salim, fordi det var meget vann der, og folk kom dit og lot sig døpe;


Ɛemdeɣ ɣef yimeslayen-agi i wen-uriɣ di tebṛaț-agi iwakken a wen-d-smektiɣ ayen akk i tlemdem. S ṛṛeḥma n Sidi Ṛebbi i yi-d ițțunefken, 	 men allikevel har jeg til dels skrevet eder noget djervt til for atter å påminne eder, efter den nåde som er mig gitt av Gud,


Walaɣ yiwen lmelk yețțafgen deg igenni ; yewwi-d yid-es yiwen lexbaṛ n lxiṛ yețdumun i dayem iwakken a t-ibecceṛ i imezdaɣ n ddunit, i mkul lǧens, i mkul tamurt, i mkul agdud n mkul tutlayt. 	 Og jeg så en annen engel flyve under det høieste av himmelen, som hadde et evig evangelium å forkynne for dem som bor på jorden, og for hver ætt og stamme og tunge og folk,


Simmal ițwassen Sidna Ɛisa, simmal țnejmaɛen-d ɣuṛ-es lɣaci iwakken ad slen i wawal-is yerna a ten-isseḥlu si lehlakat-nsen ; 	 Men ordet om ham kom ennu mere ut, og meget folk kom sammen for å høre og for å bli helbredet for sine sykdommer;


Tafaska n izimer n leslak yeɣli-d deg wass n westeɛfu. Tameddit n wass uqbel ass n westeɛfu, lecyux n wat Isṛail ur bɣin ara ad ǧǧen lǧețțat-nni ɣef yimidagen di leɛwaceṛ. Ṛuḥen ad ssutren i Bilaṭus a sen-ṛẓen iḍaṛṛen i widak-nni yețwasemmṛen ; iwakken ad kksen lǧețțat-nsen. 	 Det var beredelses-dagen; forat nu legemene ikke skulde bli hengende på korset sabbaten over - for denne sabbatsdag var stor - bad jødene Pilatus om at deres ben måtte bli brutt sønder og legemene tatt ned.


Imi nețța s yiman-is yenneɛtab deg ujeṛṛeb, yezmer ad iɛiwen wid ara yețțujeṛben. 	 For derved at han selv har lidt og har vært fristet, kan han komme dem til hjelp som blir fristet.


Nessutur di Sidi Ṛebbi bab n talwit a wen-d-yefk lehna kull ass, di yal tagniț ! Sidi Ṛebbi ad yili yid-wen meṛṛa ! 	 Og han, fredens Herre, gi eder fred alltid, i alle måter! Herren være med eder alle!


meɛna imi d amjadel ɣef yimeslayen, ɣef yismawen akk-d ccariɛa n Musa, ayagi d ccɣel-nwen ! Ur bɣiɣ ara ad ḥekmeɣ ɣef wannect-a. 	 men er det spørsmål om en lære og om navn og om eders lov, da får det bli eders sak; dommer i disse ting vil jeg ikke være.


Lqebṭan iɛemmed-as, dɣa Bulus ibedd ɣef tseddaṛin, iwehha i lɣaci s ufus-is, dɣa ssusmen. Yenṭeq s tɛibṛanit, yenna-yasen : 	 Da han gav ham lov til det, stilte Paulus sig på trappen og slo til lyd for folket med hånden; da det nu blev aldeles stille, talte han til dem på det hebraiske mål og sa:


Meɛna Gamalyel, yiwen n lɛalem n ccariɛa yellan d afarizi, ḥemmlen-t akk lɣaci ; ikker-ed deg unejmaɛ-nni, yefka lameṛ ad ssufɣen ṛṛusul-nni kra n lweqt. 	 Men det stod op en fariseer i rådet ved navn Gamaliel, en lovlærer som var høit aktet av hele folket, og han bød å føre mennene ut et øieblikk,


Sehṛen-asen-d am akken d ilsawen n tmes ițemfaṛaqen wway gar-asen, rsen-d ɣef yal yiwen deg sen. 	 Og det viste sig for dem tunger likesom av ild, som skilte sig og satte sig på enhver av dem.


Sidi Ṛebbi ițbeggin-ed urrif-is seg igenni ɣef ddnub d cceṛ n yemdanen i gețɣummun lḥeqq s lbaṭel ; 	 For Guds vrede åpenbares fra himmelen over all ugudelighet og urettferdighet hos mennesker som holder sannheten nede i urettferdighet;


Kkset anezgum i yiman-nwen, ur qqaṛet ara : d acu ara nečč, d acu ara nsew neɣ d acu ara nels ? 	 Derfor skal I ikke være bekymret og si: Hvad skal vi ete, eller hvad skal vi drikke, eller hvad skal vi klæ oss med?


Sidna Dawed eɛzizen ɣer Sidi Ṛebbi, yedɛa ɣuṛ-es yenna : A Sidi Ṛebbi ! A Yillu n jeddi-tneɣ Yeɛqub ! Eǧǧ-iyi ad a k-bnuɣ lǧameɛ iqedsen ara yilin ț-țanezduɣt-ik ! 	 Han fant nåde hos Gud, og bad om at han måtte finne et bosted for Jakobs Gud.


Meɛna asmi nella gar-awen, neččuṛ d leḥnana am tyemmaț ițḥadaren ɣef warraw-is. 	 men vi var milde iblandt eder: likesom en mor varmer sine barn ved sitt bryst,


Xemsa seg-sent ț-țuḥṛicin, xemsa nniḍen ț-țungifin. 	 Men fem av dem var dårlige og fem kloke;


« Ur teddmet ara neɣ ur ɛeṛṛdet ara neɣ ur țnalet ara !» 	 Ta ikke! smak ikke! rør ikke!


Imi i geḍmeɛ di Bulus a s-yefk idrimen, si teswiɛt ɣer tayeḍ issawal-as-ed iwakken ad ihdeṛ yid-es. 	 Han håpet også på at han skulde få penger av Paulus; derfor sendte han også oftere bud efter ham og talte med ham.


A ccetla n izerman ! Amek ara tmenɛem si lɛiqab n ǧahennama ? 	 I slanger! I ormeyngel! hvorledes kan I undfly helvedes dom?


Yenna-yasen : Ur țțawit acemma yid-wen d aɛwin, ur țțawit aɛekkaz neɣ agrab (aqwrab), ur țțawit aɣṛum neɣ idrimen, ur țțawit ara daɣen sin yiqendyaṛ. 	 Og han sa til dem: Ta ikke noget med på veien, hverken stav eller skreppe eller brød eller penger! heller ikke skal I ha to kjortler hver.


A dderya, ḍuɛet imawlan-nwen akken yebɣa Sidi Ṛebbi, axaṭer ayagi d ayen yellan d lḥeqq. 	 I barn! vær lydige mot eders foreldre i Herren! for dette er rett.


?adret ɣef yiman-nwen ; atan a kkun-caṛɛen zdat lɛulama n ccariɛa, a kkun-wten di leǧwameɛ. ?ef ddemma-w, a kkun-sbedden zdat wid i gḥekmen tamurt akk-d igelliden iwakken aț-țilim d inigan-iw zdat-nsen. 	 Men ta eder i vare! De skal overgi eder til domstolene, og I skal hudstrykes i synagoger og stilles for landshøvdinger og konger for min skyld, til vidnesbyrd for dem.


Meɛna imiren kan Sidna Ɛisa yenna-yasen-d : Ur xellɛet ara, d nekk ! Ur țțaggadet ara ! 	 Men Jesus talte straks til dem og sa: Vær frimodige; det er mig, frykt ikke!


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Huddet lǧameɛ-agi iqedsen, a t-id-sbeddeɣ di tlata wussan. 	 Jesus svarte og sa til dem: Bryt dette tempel ned, og på tre dager skal jeg gjenreise det.


Ɣas akken ur s-d-ufin ara sebba s wayes ara ḥekmen fell-as s lmut, ssutren i Bilaṭus ad yefk lameṛ iwakken a t-semmṛen ɣef lluḥ. 	 og enda de ikke fant nogen dødsskyld hos ham, bad de Pilatus at han måtte bli slått ihjel.


A wid eɛzizen, ilaq a nemyeḥmal wway gar-aneɣ axaṭer Sidi Ṛebbi s yiman-is, d leḥmala ; kra n wid yesɛan leḥmala deg ulawen-nsen, d arraw n Sidi Ṛebbi i llan yerna ssnen Sidi Ṛebbi. 	 I elskede! la oss elske hverandre! for kjærligheten er av Gud, og hver den som elsker, er født av Gud og kjenner Gud.


Ihi ay atmaten, xtiṛet-ed si gar-awen sebɛa yergazen i deg sɛan laman yemdanen n tmurt meṛṛa, yeččuṛen d Ṛṛuḥ iqedsen akk-d leɛqel, d nutni ara nwekkel ɣef ccɣel-agi. 	 utse derfor iblandt eder, brødre, syv menn som har godt vidnesbyrd, fulle av Ånd og visdom! dem vil vi innsette til å røkte dette hverv;


Mi slan i ugellid, ṛuḥen. AAkken kan i ffɣen, walan itri-nni i ẓran di cceṛq yezwar, iteddu zdat-sen. MMi gewweḍ sennig wemkan anda yella weqcic-nni, yeḥbes. 	 Da de hadde hørt kongens ord, drog de avsted; og se, stjernen som de hadde sett i Østen, gikk foran dem, inntil den kom og blev stående over det sted hvor barnet var.


ur țekkayet ara di lecɣal n ṭṭlam ur nesɛi lfayda, meɛna kecfet-ed lecɣal-agi ɣer tafat. 	 og ha intet å gjøre med mørkets ufruktbare gjerninger, men refs dem heller!


At Isṛail nnan-as : Amek, urɛad tesɛiḍ xemsin iseggasen teqqaṛeḍ walaɣ Ibṛahim ? 	 Jødene sa da til ham: Du er ennu ikke femti år og har sett Abraham?


Yewwi-yasen-d lemtel-agi : Walit taneqleț neɣ ttjuṛ nniḍen ! 	 Og han sa en lignelse til dem: Se på fikentreet og alle trær:


Leḥḥun, țmeslayen armi kecmen ɣer wexxam, yufa dinna aṭas n yemdanen i gennejmaɛen. 	 Og idet han samtalte med ham, gikk han inn, og der fant han mange samlet,


Neẓra belli ayen akk i d-tenna ccariɛa, tenna-t-id i wid yellan seddaw leḥkum n ccariɛa iwakken imdanen meṛṛa ad zemmemen yimawen-nsen, ad ẓren belli d imednuben i llan zdat Sidi Ṛebbi. 	 Men vi vet at alt det som loven sier, det taler den til dem som har loven, forat hver munn skal lukkes og hele verden bli skyldig for Gud,


A gma, xdem-iyi lemziya-agi ɣef ddemma n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ akken ad yethedden wul-iw di Lmasiḥ. 	 Ja, bror, la mig ha nytte av dig i Herren! vederkveg mitt hjerte i Kristus!


Mi llan ṛṛusul nnejmaɛen yid-es, steqsan-t : A Sidi, deg ussan-agi ara d terreḍ tageldit i wegdud n wat Isṛail ? 	 Da de nu var kommet sammen, spurte de ham: Herre! gjenreiser du på den tid riket for Israel?


Ur yeḥwaǧ ara ad xedmen fell-as yemdanen am akken yella wayen i t-ixuṣṣen, nețța i d-ițțaken i yemdanen meṛṛa tudert, ṛṛuḥ d wayen akk yellan. 	 heller ikke tjenes han av menneskelige hender som om han trengte til noget, han som jo selv gir alle liv og ånde og alle ting;


Aț-țili d țesɛa n ṣṣbeḥ mi t-ṣemmṛen ɣef wumidag. 	 Det var den tredje time da de korsfestet ham.


Acu i nețṛaǧu deg win i nwekkel ɣef lḥaǧa ? Nețṛaǧu a nețkel fell-as ! 	 For øvrig kreves det av husholdere at de må finnes tro.


Lameɛna lqaɛa tsellek tameṭṭut nni, tessebleɛ aman-nni i d-ifeggḍen seg uqemmuc n llafɛa-nni. 	 men jorden kom kvinnen til hjelp, og jorden åpnet sin munn og slukte elven som slangen sprutet av sin munn.


Akka i gebda lexbaṛ n lxiṛ yeɛnan Ɛisa Lmasiḥ, Mmi-s n Ṛebbi. 	 Begynnelsen til Jesu Kristi, Guds Sønns evangelium.


Iffeɣ si taddart n Naṣaret, iṛuḥ ad izdeɣ di Kafernaḥum ; ț-țamdint yyellan rrif n lebḥeṛ di leǧwahi n tmura n Zabulun d Nefṭali, 	 Og han forlot Nasaret og kom og tok bolig i Kapernaum ved sjøen, i Sebulons og Naftalis landemerker,


ulac win ixeddmen lxiṛ, ulac ula d yiwen. 	 alle er avveket; alle til hope er de blitt uduelige; det finnes ikke nogen som gjør godt, det finnes ikke en eneste.


Tura atah lețkal i nesɛa ɣuṛ-es : ma nessuter-as kra yellan di lebɣi-s, yețḥessis-aɣ-d ; 	 Og dette er den frimodige tillit som vi har til ham, at dersom vi beder om noget efter hans vilje, da hører han oss;


Tura, Ṛṛuḥ iqedsen iḥṛes-iyi ad ṭṭfeɣ abrid ɣer temdint n Lquds, ur ẓriɣ ara d acu ara yedṛun yid-i. 	 Og nu se, bundet av Ånden drar jeg til Jerusalem, og vet ikke hvad som skal møte mig der,


Meɛna akken kan iṛuḥ, argaz-nni yebda yețberriḥ di mkul amkan, ayen yedṛan yid-es. Daymi Sidna Ɛisa ur yezmir ara a d-isbeggen iman-is di temdint, meɛna yețɣimi di beṛṛa deg imukan iḍeṛfen. Lɣaci țțasen-d ɣuṛ-es si mkul tama. 	 Men han gikk ut og begynte å tale vidt og bredt om det og å utbrede ryktet, så at Jesus ikke mere kunde gå åpenlyst inn i nogen by; men han var utenfor, på øde steder, og de kom til ham allestedsfra.


Ɣef wannect-agi i yi-ṭṭfen wat Isṛail deg wefrag n lǧameɛ iqedsen, ɛeṛden ad iyi-nɣen. 	 For disse tings skyld grep nogen jøder mig i templet og søkte å slå mig ihjel.


isteqsa-t aṭas, lameɛna Sidna Ɛisa ur as-d-yerri acemma. 	 Han spurte ham da med mange ord; men Jesus svarte ham intet.


Kra n yemdanen n tejmaɛt n iḥeṛṛiyen i d-yusan si tmurt n Qiṛwan, si tmurt n Skandriya, si tmurt n Silisya akk-d wid i d-yusan si tmurt n Asya, usan-d ad mjadalen nutni d Stifan ; 	 Da stod nogen frem av den synagoge som kalles de frigittes og kyreneernes og aleksandrinernes, og av dem fra Kilikia og Asia, og de innlot sig i ordskifte med Stefanus,


Axaṭer ayen akken ḥesben yemdanen d lehbala n Sidi Ṛebbi, ț-țamusni iṣeḥḥan akteṛ n tmusni n yemdanen, ayen ḥesben daɣen d feccal n Sidi Ṛebbi, yeɣleb lǧehd n yemdanen. 	 For Guds dårskap er visere enn menneskene, og Guds svakhet er sterkere enn menneskene.


Sidi Ṛebbi i d-ixelqen kullec yerna kullec d ayla-s, yehwa-yas ad issiweḍ ccan n Ɛisa amsellek n yemdanen ɣer lekmal, mi t-id isɛedda si leɛtab ameqqran, iwakken a d-yawi aṭas n yemdanen ɣer lɛaḍima-s ; 	 For det sømmet sig for ham for hvis skyld alle ting er til, og ved hvem alle ting er til, da han førte mange barn til herlighet, gjennem lidelser å fullende deres frelses høvding.


Tuḥṛicin rrant-asent : Ulamek, ur aɣ-d-tkeffu ara i nekkunti d kunemti, ṛuḥemt a d taɣemt i yiman-nkunt ɣer wid yeznuzun. 	 Men de kloke svarte: Nei; det vilde ikke bli nok både til oss og til eder; gå heller til kjøbmennene og kjøp til eder selv!


Yenna-yas daɣen i mmi-s wi sin ad iṛuḥ ad ixdem, yerra-yas-d : Ih a baba ad ṛuḥeɣ ! MMeɛna ur iṛuḥ ara. 	 Og han gikk til den andre og sa det samme til ham. Han svarte: Ja, herre! men gikk ikke.


Axaṭer lliɣ lluẓeɣ tefkam-iyi ččiɣ, ffudeɣ tefkam-iyi swiɣ, usiɣ-ed d abeṛṛani testeṛḥbem yis-i, 	 For jeg var hungrig, og I gav mig å ete; jeg var tørst, og I gav mig å drikke; jeg var fremmed, og I tok imot mig;


yenna-yas : M'ara d-awḍen yexṣimen iccetkan fell-ak, a k-sleɣ . Dɣa yumeṛ a t-ɛassen di lbeṛj n Hiṛudus. At Isṛail cccetkan ɣef Bulus 	 Jeg skal ta dig i forhør når dine anklagere kommer. Og han bød at han skulde holdes i varetekt i Herodes' borg.


Imiren a kkun-fken iwakken aț-țețțuɛetbem, a kkun-nɣen, leǧnas meṛṛa a kkun-keṛhen ɣef ddemma n yisem-iw. 	 Da skal de overgi eder til trengsel og slå eder ihjel, og I skal hates av alle folkeslag for mitt navns skyld.


s lḥeqq, s ṭṭaɛa d wannuz deg wussan n ddunit-nneɣ meṛṛa. 	 i hellighet og rettferdighet for hans åsyn alle våre dager.


Sidna Ɛisa yuɣal ɣer lǧameɛ. Yella dinna yiwen wergaz iwumi yekref ufus. 	 Og han gikk atter inn i en synagoge, og der var en mann som hadde en vissen hånd.


Ma yella ț-țidet tḥesbeḍ-iyi d aḥbib-ik tḥemmleḍ-iyi, sṭerḥeb yis am akken ara tesṭerḥbeḍ yis-i. 	 Så sant du derfor akter mig for din medbroder, så ta imot ham som mig selv;


A nnger-im a tamdint n Kurazim, a nnger-im a Bitsayda ! A lukan lbeṛhanat yețwaxedmen deg kkunt țwaxedmen di temdinin n ?ur akk-d Sidun, tili imezdaɣ-nsent acḥal aya segmi sburren ticekkaṛin n leḥzen, sexnunnsen iman-nsen deg iɣiɣden iwakken a d-beggnen belli ndemmen, uɣalen-d ɣer webrid. 	 Ve dig, Korasin! ve dig, Betsaida! for dersom de kraftige gjerninger som er gjort i eder, var gjort i Tyrus og Sidon, da hadde de for lenge siden omvendt sig og sittet i sekk og aske.


Ma yella wannect-agi deg-wen s tugeț, ur tețțilim ara d imeɛdazen, yerna ur tețɣimim ara mbla tamusni n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ. 	 For når disse ting finnes hos eder og får vokse, da viser de at I ikke er uvirksomme eller ufruktbare i kunnskapen om vår Herre Jesus Kristus;


ma d nețța yenna-yasen : Tesbegginem-d iman-nwen d iḥeqqiyen zdat medden, meɛna Sidi Ṛebbi yessen ulawen-nwen ; ayen yesɛan ccan ɣer yemdanen di ddunit-agi, d ayen yețwakeṛhen ɣer Sidi Ṛebbi. 	 Da sa han til dem: I er de som gjør eder selv rettferdige for menneskene; men Gud kjenner eders hjerter; for det som er høit i menneskers øine, er en vederstyggelighet for Gud.


Ihi a wen-d-iniɣ : nadit axiṛ ɣef tikciwin-nni inefɛen aṭas. A wen d-mleɣ tura abrid yifen akk iberdan. 	 Men streb efter de største nådegaver! Og jeg vil vise eder en ennu bedre vei.


Lemmer n ddunit i tellam tili tḥemmel-ikkun imi d ayla-s. Lameɛna kunwi mačči n ddunit, axaṭer d nekk i kkun-id yextaṛen si tlemmast n ddunit, daymi i kkun-tekṛeh. 	 Var I av verden, da vilde verden elske sitt eget; men fordi I ikke er av verden, men jeg har utvalgt eder av verden, derfor hater verden eder.


Axaṭer ma iwala-k-id walebɛaḍ ur neǧhid ara di liman, teqqimeḍ aț-țeččeḍ di lemqam kečč yessnen, amek tebɣiḍ ur yețṛuḥu ara ula d nețța ad yečč seg iseflawen-agi yemmezlen i ssadaț ? 	 For dersom nogen ser dig som har kunnskap, sitte til bords i avgudshuset, vil da ikke samvittigheten hos ham som er skrøpelig, få dristighet til å ete avgudsofferet?


Ațan ihi tcaquṛt thegga ɣer izuṛan n ttjuṛ, yal ttejṛa ur d-nețțak ara lfakya lɛali, aț-țețwagzem, aț-țețwaḍeggeṛ ɣer tmes. 	 Øksen ligger også allerede ved roten av trærne; derfor blir hvert tre som ikke bærer god frukt, hugget ned og kastet på ilden.


S tukciwin-agi, Sidna Ɛisa ad iheggi wid yextaṛ Sidi Ṛebbi, ad sɛun tazmert s wayes ara xedmen ccɣel i sen-d-ifka iwakken aț-țegmu tejmaɛt n watmaten yellan d lǧețța n Lmasiḥ ; 	 forat de hellige kunde bli fullkommengjort til tjenestegjerning, til Kristi legemes opbyggelse,


Eǧǧiɣ-as lweqt ɣileɣ aț-țendem, lameɛna ur tebɣi ara aț-țerr aḍar ɣef tecmatin i txeddem. 	 Og jeg gav henne tid til å omvende sig; men hun vil ikke omvende sig fra sitt hor.


D acu twalam ? Yiwen wergaz yesɛa sin warraw-is, yenṭeq ɣer umezwaru, yenna-yas : A mmi, ṛuḥ aț-țxedmeḍ ass-agi di tfeṛṛant-iw. 	 Men hvad tykkes eder? En mann hadde to sønner, og han gikk til den ene og sa: Sønn, gå idag og arbeid i min vingård!


Mi gwala liman-nsen, yenna i umuḍin-nni : Ay argaz, țwaɛeffan-ak ddnubat ik ! 	 Og da han så deres tro, sa han: Menneske! dine synder er dig forlatt.


D aseɛdi wemdan i gteṭṭfen deg ujeṛṛeb ur iɣelli ara ; axaṭer m'ara iɛeddi seg ujeṛṛeb, a s-d-tețțunefk tɛeṣṣabt n tudert i gewɛed Sidi Ṛebbi i wid i t-iḥemmlen. 	 Salig er den mann som holder ut i fristelse; for når han har stått sin prøve, skal han få livsens krone, som Gud har lovt dem som elsker ham.


Ayen yellan d ayla-w inek, ayen yellan d ayla-k inu. Tamanegt-iw tețfeǧǧiǧ deg-sen. 	 alt mitt er jo ditt, og ditt er mitt; og jeg er herliggjort i dem.


A d-yas nețța d gma-tneɣ eɛzizen Unizim i ɣef nețkel, yellan d yiwen seg-wen ; d nutni ara wen-n-yawin lexbaṛ ɣef wayen meṛṛa ideṛṛun dagi. 	 tillikemed Onesimus, den trofaste og elskede bror, som er fra eders by; de skal fortelle eder alt herfra.


Mi fukken imawlan n Ɛisa ayen akk i d-tenna ccariɛa n Sidi Ṛebbi, uɣalen ɣer taddart-nsen Naṣaret yellan di tmurt n Jlili. 	 Og da de hadde fullført alt efter Herrens lov, vendte de tilbake til Galilea, til sin by Nasaret.


?ef ddemma-w ara xedmen akka, axaṭer ur ssinen ara win i yi-d-iceggɛen. 	 Men alt dette skal de gjøre mot eder for mitt navns skyld, fordi de ikke kjenner ham som har sendt mig.


Imiren kan, ṛuḥent seg uẓekka-nni s lfeṛḥ d ameqqran ɣas akken uggadent. Uzzlent ad awint lexbaṛ i inelmaden n Sidna Ɛisa. 	 Og de gikk i hast bort fra graven med frykt og stor glede, og løp avsted for å fortelle hans disipler det.


Akken kan i d-yers Sidna Ɛisa si teflukt, ataya yiwen wergaz yezdeɣ uṛuḥani, yeffeɣ-ed si tjebbant iteddu-d ɣuṛ-es. 	 Og da han var gått ut av båten, kom det straks mot ham ut av gravene en mann som var besatt av en uren ånd.


axaṭer d nekk i d aɣṛum i d yețțaken tudert. 	 Jeg er livsens brød.


Lɛid i deg xeddmen wat Isṛail tiɛecciwin iqeṛṛeb-ed. 	 Og jødenes høitid, løvsalenes fest, var nær.


ma yella s ɣuṛ Sidi Ṛebbi i d-ikka, ur tețțizmirem ara a t-tekksem ! Ḥadret iman-nwen ihi, neɣ m'ulac aț-țuɣalem d iɛdawen n Sidi Ṛebbi ! 	 men er det av Gud, vil I ikke kunne ødelegge dem. Vokt eder at I ikke må finnes stridende mot Gud!


Win i d-ițxebbiṛen s ɣuṛ Sidi Ṛebbi yeḥkem deg wayen i d-iqqaṛ, 	 og profeters ånder er profeter lydige;


Lameɛna ilaq ad kemmleɣ tikli-inu ass-a, azekka d sellazekka, axaṭer ur s-ilaq ara i nnbi ad immet beṛṛa n temdint n Lquds. 	 men jeg må vandre idag og imorgen og dagen derefter; for det går ikke an at en profet mister livet utenfor Jerusalem.


Mi gella Bilaṭus ițcaṛaɛ, tceggeɛ-as-d tmeṭṭut-is, tenna-yas-d : Ur ssekcam ara iman-ik di temsalt n uḥeqqi-agi, axaṭer ass-agi targit urgaɣ fell-as terwi-yi. 	 Men mens han satt på dommersetet, sendte hans hustru bud til ham og lot si: Ha ikke noget med denne rettferdige å gjøre! for jeg har lidt meget i drømme idag for hans skyld.


Meɛna ma yella yefka-d isennanen d ubuneqqaṛ, d akal ur nesɛi azal, ad ițwanɛel yerna qṛib a s-ceɛlen times. 	 men bærer den torner og tistler, da er den uduelig og forbannelse nær, og enden med den er å brennes.


Amɛellem-is yenna-yas : D ayen yelhan i txedmeḍ, ay aqeddac unṣiḥimi deg-k laman ɣef tɣawsiwin timecṭuḥin, sya d asawen a k-wekkleɣ ɣef timeqqranin ! Ili-k di lfeṛḥ yid-i ! 	 Hans herre sa til ham: Vel, du gode og tro tjener! du har vært tro over lite, jeg vil sette dig over meget; gå inn til din herres glede!


Ma d win yețmeyyizen akken ilaq ccariɛa iṣeḥḥan, ccariɛa i d yețțaken tilelli, iteṭṭfen deg-s mačči s usmeḥses kan ad yuɣal a ț-yețțu, meɛna ixeddem ayen i d-tenna, wagi ad yili d aseɛdi di lecɣal-is meṛṛa. 	 Men den som skuer inn i frihetens fullkomne lov og holder ved med det, så han ikke blir en glemsom hører, men gjerningens gjører, han skal være salig i sin gjerning.


Lameɛna tamdint n Lquds yellan deg igenwan ț-țaḥeṛṛit, d nețțat i d yemma-tneɣ. 	 Men det Jerusalem som er der oppe, er fritt, og det er vår mor;


Imiren kan, yekker yeddem usu-ines, yeffeɣ zdat-nsen irkul. Lɣaci wehmen deg wayen yedṛan, țḥemmiden Sidi Ṛebbi, qqaṛen : Werǧin ( di leɛmeṛ ) neẓri ayagi ! 	 Og han stod op og tok straks sin seng og gikk ut for alles øine, så alle blev ute av sig selv av forundring og priste Gud og sa: Slikt har vi aldri sett.


Nesla-yas mi geqqaṛ : « Ɛisa-nni Anaṣari, ad ihudd amkan agi yerna ad ibeddel lɛaddat i ɣ-d yeǧǧa Sidna Musa. » 	 for vi har hørt ham si at denne Jesus fra Nasaret skal bryte ned dette sted og forandre de skikker som Moses gav oss.


?ɛeggiḍen s taɣect ɛlayen qqaṛen : Leslak-nneɣ yekka-d s ɣuṛ Izimer, s ɣuṛ Ṛebbi Illu-nneɣ yeqqimen ɣef wukersi n lḥekma. 	 og de ropte med høi røst og sa: Frelsen tilhører vår Gud, han som sitter på tronen, og Lammet!


a k-d-yini amek ara tețwasellkeḍ kečč d wat wexxam-ik. 	 han skal tale ord til dig som du skal bli frelst ved, du og hele ditt hus.


qqaṛen : Nḥemmed-ik a Sidi Ṛebbi, a Bab n tezmert yellan si tazwara, yellan ar ass-a, imi tesxedmeḍ tazmert-ik tameqqrant yerna tesbeddeḍ lḥekma-inek. 	 Vi takker dig, Herre Gud, du allmektige, du som er og som var, fordi du har tatt din store makt og er blitt konge.


Akken i t-yewweḍ lameṛ-agi, aɛessas-nni yerra-ten ɣer lḥebs yellan seddaw tmurt, yerna yurez-asen idaṛṛen s snasel. 	 Da han hadde fått dette bud, kastet han dem i det innerste fangerum og satte deres føtter fast i stokken.


Ma yella neṭṭef alamma ț-țaggara di liman-nni i nesɛa di tazwara, akka ara nțekki di Lmasiḥ, 	 for vi har fått del med Kristus, såfremt vi holder vår første fulle visshet fast inntil enden.


Sidna Ɛisa yuɣal s teflukt ɣer ugemmaḍ n lebḥeṛ. Innejmaɛ-ed daɣen lɣaci ɣuṛ-es mi gella rrif n lebḥeṛ. 	 Og da Jesus var faret over med båten til hin side igjen, samlet meget folk sig om ham; og han var ved sjøen.


Ssutureɣ mkul ass i Sidi Ṛebbi iwakken ma yebɣa, ad afeɣ abrid amek ara n-aseɣ ɣuṛ-wen. 	 idet jeg alltid i mine bønner beder om at jeg dog endelig engang ved Guds vilje må få lykke til å komme til eder.


Yuɣ lḥal deg wass n westeɛfu i gexleḍ Sidna Ɛisa akal s tsusaf-is, i s-d-yerra iẓri i uderɣal-nni. 	 Men det var sabbat den dag da Jesus gjorde deigen og åpnet hans øine.


Buṭrus d yimdukkal-is yewwi ten yiḍes. Mi d-endekwalen, walan tamanegt n Sidna Ɛisa akk-d wid yellan yid-es. 	 Peter og de som var med ham, var tunge av søvn; men da de blev fullt våkne, så de hans herlighet og de to menn som stod hos ham.


Imeksawen-nsen mi walan ayen yedṛan uzzlen ɣer taddart d lexlawi ad ssiwḍen lexbaṛ. 	 Men da gjæterne så det som hadde hendt, tok de flukten, og fortalte det i byen og i bygden.


Mi gewweḍ Sidna Ɛisa ɣer wemkan-nni, yerfed allen-is yenna i Zaci : A Zaci, ɣiwel ers-ed syenna, ɣuṛ-ek ara nseɣ ass-agi. 	 Og da Jesus kom til stedet, så han op og sa til ham: Sakkeus! skynd dig og stig ned! for idag skal jeg bli i ditt hus.


Sidna Ɛisa yerra-yasen : Țțuceggɛeɣ-ed anagar ɣer wulli iḍaɛen n wat Isṛail ! 	 Men han svarte og sa: Jeg er ikke utsendt til andre enn de fortapte får av Israels hus.


i gulin ɣer igenni, yeṭṭef amkan n lḥekma ɣer tama tayeffust n Sidi Ṛebbi, sennig n lmalayekkat, sennig n tezmar d lḥekmat meṛṛa. 	 han som er faret op til himmelen og er ved Guds høire hånd, hvor engler og makter og krefter er ham underlagt.


Mi d-yenna Bulus ayagi, ffɣen-d imeqqranen n wat Isṛail, leḥḥun țemjadalen wway gar-asen. 	 Og da han hadde sagt dette, gikk jødene bort og hadde et skarpt ordskifte innbyrdes.


Deg ul-iw ḥemmleɣ ccariɛa n Sidi Ṛebbi, 	 for jeg har lyst til Guds lov efter mitt innvortes menneske,


Win akken i t-izzenzen, imsefham yid-sen, yenna-yasen : Win i ɣef ara selmeɣ, d win ara teṭṭfem ! 	 Men han som forrådte ham, hadde gitt dem et tegn og sagt: Den jeg kysser, ham er det; grip ham!


Eɛni bɣiɣ a d-iniɣ belli asfel nni i zellun i ssadaț neɣ ssadaț-nni i țɛebbiden, sɛan lqima ? Xaṭi ! 	 Hvad mener jeg altså? at det er noget avguds-offer til? eller at det er nogen avgud til?


Ad ițțusellem ger ifassen n lkeffaṛ, ad ḍsen fell-as, ad kksen fell-as sser, a t-ssusfen. 	 For han skal overgis til hedningene og bli spottet og hånet og spyttet på,


Atmaten nniḍen n wat Isṛail xedmen am nețța, wexxṛen ula d nutni, yuɣal armi ula d Barnabas iɛuned-iten. 	 og sammen med ham hyklet og de andre jøder, så at endog Barnabas blev revet med av deres hykleri.


Kunwi s isamariyen tɛebbdem ayen ur tessinem ara, ma d nukkni nɛebbed ayen nessen axaṭer leslak ițekk-ed seg wegdud n Isṛail. 	 I tilbeder det I ikke kjenner, vi tilbeder det vi kjenner; for frelsen kommer fra jødene;


Nebɣa aț-țeẓrem ay atmaten lmeḥna i nesɛedda di tmurt n Asya; ɣlint-ed fell-aɣ lemḥayen iwumi ur nezmir, neɛteb armi nɣil a nemmet. 	 For vi vil ikke, brødre, at I skal være uvitende om at den trengsel som kom over oss i Asia, var overmåte tung, mere enn vi kunde bære, så vi endog mistvilte om livet;


Sidna Ɛisa yeddem-ed tiḥbulin-nni n weɣṛum, yeḥmed Ṛebbi icekkeṛ-it, ifṛeq-itent i lɣaci yeqqimen ɣef leḥcic, yefreq-asen daɣen iselman nni, ččan akk armi ṛwan. 	 Da tok Jesus brødene og takket, og delte dem ut til dem som satt der, likeledes av småfiskene, så meget de vilde ha.


Musa-nni i nekṛen m'akken i s-nnan : Anwa i k-yerran d amdebbar neɣ d lḥakem ? D nețța i d-iceggeɛ Sidi Ṛebbi d aqeṛṛuy, d amcafeɛ n wegdud ; s lemɛawna n lmelk i s-d-idehṛen deg udarnu ireqqen. 	 Denne Moses som de fornektet, idet de sa: Hvem har satt dig til høvding og dommer? ham sendte Gud til å være både høvding og redningsmann ved den engels hånd som åpenbarte sig for ham i tornebusken.


A wen-iniɣ tideț : ayen akk ara teqnem neɣ iwumi ara tserrḥem di ddunit, ad yețwaqbel deg igenwan. 	 Sannelig sier jeg eder: Alt det I binder på jorden, skal være bundet i himmelen, og alt det I løser på jorden, skal være løst i himmelen.


Lemmer ndemmen imi ǧǧan tamurt-nsen tili uɣalen ɣuṛ-es, 	 og dersom de hadde tenkt på det som de var kommet fra, da hadde de jo hatt tid til å vende tilbake;


Ma yella tqeblem aț-țesxetnem i weqcic deg ass n westeɛfu, iwakken ur tețxalafem ara ccariɛa n Musa, acuɣeṛ terfam fell-i imi sseḥlaɣ amdan s lekmal-is deg wass n westeɛfu ? 	 når nu et menneske blir omskåret på sabbaten, forat Mose lov ikke skal brytes, harmes I da på mig fordi jeg har gjort et helt menneske friskt på sabbaten?


Sɛan ɣef yidmaren-nsen am tseddariyin n wuzzal, zzhir n iferrawen-nsen am zzhir n ikeṛṛusen zzuɣuṛen waṭas n iɛewdiwen m'ara țțazzalen ɣer imenɣi. 	 og de hadde brynjer likesom jernbrynjer, og lyden av deres vinger var som lyden av vogner når mange hester løper til strid.


Ay aḥbib-iw, ssarameɣ ṣṣeḥa-inek bxiṛ i tella, am tikli-inek deg webrid n Sidi Ṛebbi. 	 Du elskede! jeg ønsker at du i alle deler må ha det godt og være ved god helse, likesom din sjel har det godt.


Imiren kan yuɣal-it-id yeẓri yețwali, yedda d Sidna Ɛisa, iḥemmed Ṛebbi. Mi walan ayagi, lɣaci meṛṛa ḥemden Ṛebbi. 	 Og straks fikk han sitt syn igjen, og fulgte ham og lovet Gud; og alt folket som så det, priste Gud.


Leḥmala n tideț, nessen-iț s Ɛisa Lmasiḥ yefkan tudert-is fell-aneɣ. Ilaq-aɣ ula d nukni, a nefk tudert nneɣ ɣef watmaten-nneɣ. 	 På det kjenner vi kjærligheten at han satte sitt liv til for oss; også vi er skyldige å sette livet til for brødrene.


S Ṛṛuḥ iqedsen i d-yenna Dawed s yiman-is : Sidi Ṛebbi yenna-d i Sidi : Qqim ɣer tama-w tayeffust alamma rriɣ iɛdawen-ik seddaw iḍaṛṛen-ik. 	 David selv har jo sagt i den Hellige Ånd: Herren sa til min herre: Sett dig ved min høire hånd, til jeg får lagt dine fiender til skammel for dine føtter!


Lameɛna tameṭṭut-nni teɣli ɣer iḍaṛṛen n Sidna Ɛisa tenna-yas : A Sidi ɛiwen-iyi di leɛnaya-k ! 	 Men hun kom og falt ned for ham og sa: Herre, hjelp mig!


Lemmer ț-țideț tumnem s Musa tili tumnem yis-i, axaṭer yura-d fell-i di tira iqedsen. 	 For hadde I trodd Moses, da hadde I trodd mig; for det er om mig han har skrevet;


Sidna Ɛisa ikker yedda yid-es nețța d inelmaden-is. 	 Og Jesus stod op og fulgte ham, og hans disipler gikk med.


Am akken nesɛa aṭas n lemfaṣel di lǧețța-nneɣ, meɛna mkul yiwen si lemfaṣel-nni s lxedma-ines, 	 For likesom vi har mange lemmer på ett legeme, men ikke alle lemmene har samme gjerning,


Axaṭer taxelqit teɣli seddaw leḥkum n lbaṭel, mačči s lebɣi-ines, lameɛna s lebɣi n win i ț-yesseɣlin. 	 skapningen blev jo lagt under forgjengelighet - ikke godvillig, men efter hans vilje som la den derunder -


Yiwen wass ikker Sidna Ɛisa yessuffeɣ lǧen yesgugmen yiwen wergaz. Mi t-iffeɣ lǧen, argaz-nni yebda iheddeṛ ; lɣaci meṛṛa wehmen. 	 Og han drev ut en ond ånd, og den var stum; men det skjedde da den onde ånd var faret ut, da talte den stumme. Og folket undret sig.


Lameɛna ma nenna-d : ahat ur slin ara ? Atah wayen yuran : ?ṣut-nsen inuda ddunit meṛṛa, lehduṛ-nsen wwḍen ɣer ixfawen n ddunit. 	 men jeg sier: Har de da ikke fått høre? Jo til visse; deres røst gikk ut til all jorden, og deres ord til jorderikes ende.


Axaṭer akken yesɛedda nnbi Yunes tlata wussan d tlata wuḍan deg uɛebbuḍ n uḥewtiw ameqqran di lebḥeṛ, akken daɣen ara yesɛeddi Mmi-s n bunadem tlata wussan d tlata wuḍan zdaxel n wakal. 	 For likesom Jonas var tre dager og tre netter i fiskens buk, således skal Menneskesønnen være tre dager og tre netter i jordens skjød.


ɣas yesseḍlem-aɣ wul-nneɣ : Sidi Ṛebbi sennig wul nneɣ i gella yerna yeẓra kullec. 	 for om enn vårt hjerte fordømmer oss, så er Gud større enn vårt hjerte og kjenner alle ting.


Walaɣ daɣen yiwen lmelk ibedd ɣef yiṭij, yessawel s taɣect eɛlayen i leḍyuṛ meṛṛa yețferfiren deg igenni : Aset-ed, nnejmaɛet-ed aț țeččem imensi ameqqran i d-ihegga Sidi Ṛebbi, 	 Og jeg så en engel som stod i solen, og han ropte med høi røst og sa til alle fuglene som flyver under det høieste av himmelen: Kom hit og samle eder til Guds store måltid,


Lmelk wis tlata, yetbeɛ-iten yeqqaṛ s ṣṣut ɛlayen : Win ara iseǧden zdat leɛqiṛa akk-d lmeṣnuɛ-ines yerna yeqbel ticṛeṭ ɣef wunyir-is neɣ ɣef wufus-is, 	 Og atter en tredje engel fulgte efter dem og sa med høi røst: Dersom nogen tilbeder dyret og dets billede og tar merket på sin panne eller i sin hånd,


Axaṭer ma necrek yid-es di lmut-is, a necrek daɣen yid-es di ḥeggu-ines. 	 For er vi blitt forenet med ham ved likheten med hans død, så skal vi også bli det ved likheten med hans opstandelse,


Imceggɛen-nni ṛuḥen, ufan kullec akken i sen-d-yenna Sidna Ɛisa. 	 Så gikk de utsendte avsted, og de fant det så som han hadde sagt dem.


Imiren, Sidna Ɛisa yuɣal ɣer wexxam. Nnejmaɛen-d daɣen ɣuṛ-es lɣaci ḥeṛsen-t nețța d inelmaden-is armi ur zmiren ara ad ččen. 	 Og de kom hjem, og folket kom atter sammen, så de ikke engang kunde få sig mat.


Axaṭer Sidi Ṛebbi yellan d Bab n lḥeqq, a d-yerr leqheṛ ɣef wid i kkun-ițqehhiṛen, 	 så sant det er rettferdig for Gud å gi dem som trenger eder, trengsel til vederlag,


Lmuqedmin imeqqranen akk-d tejmaɛt n ccṛeɛ, țnadin cchada iṣṣeḥan s wacu ara ḥekmen fell-as s lmut, lameɛna ur ufin ara. 	 Men yppersteprestene og hele rådet søkte vidnesbyrd mot Jesus, forat de kunde drepe ham, men de fant ikke noget.


Bilaṭus, mi gesla bedren-d tamurt n Jlili, yesteqsa ɣef Sidna Ɛisa ma d ajlili i gella. 	 Da Pilatus hørte det, spurte han om mannen var fra Galilea,


Lmelk yektal daɣen leɛli n leswaṛ n temdint s uɣanim-nni, yufa meyya uṛebɛa uṛebɛin alef n iɣallen. 	 Og han målte dens mur: hundre og fire og firti alen, efter menneskemål, som og er engle-mål.


Inelmaden-is dehcen mi slan imeslayen-agi. Sidna Ɛisa yenna-yasen daɣen : Acḥal i gewɛeṛ unekcum ɣer tgelda n Sidi Ṛebbi a tarwa ! 	 Disiplene blev forferdet over hans ord. Da tok Jesus atter til orde og sa til dem: Barn! hvor vanskelig det er for dem som setter sin lit til sin rikdom, å komme inn i Guds rike!


Yeṭṭef deg ufus-is yiwet tektabt tamecṭuḥt yeldin. Yessers aḍar-is ayeffus ɣef lebḥeṛ, ma d aḍar azelmaḍ yessers-it ɣef lqaɛa, 	 og han hadde i sin hånd en liten åpnet bok, og han satte sin høire fot på havet og den venstre på jorden,


M'ara d-tarew tmeṭṭut tețțenɛețțab aṭas di teswiɛt-nni, lameɛna akken kan ara twali llufan-is ilul-ed tețțu lqeṛḥ-is imi lfeṛḥ-is d ameqqran. 	 Når kvinnen føder, har hun sorg, fordi hennes tid er kommet; men når hun har født sitt barn, kommer hun ikke lenger sin trengsel i hu, av glede over at et menneske er født til verden.


Mmekti-d seg wansi i d-teɣliḍ, endem deg wayen txedmeḍ tuɣaleḍ ɣer lecɣal-ik imezwura, ma yella ur tendimeḍ ara, atan a n-aseɣ ɣuṛ-ek, ad kkseɣ taftilt-ik seg umkan-is. 	 Kom derfor i hu hvad du er falt ifra, og omvend dig og gjør de første gjerninger! ellers kommer jeg over dig og vil flytte din lysestake fra dens sted, hvis du ikke omvender dig.


Țwasemmṛen yid-es sin imcumen, yiwen ɣer uyeffus-is wayeḍ ɣer uẓelmaḍ-is. 	 Da blev to røvere korsfestet sammen med ham, en på den høire og en på den venstre side.


Ur iɛeṭṭel ara, yebda yețbecciṛ di leǧwameɛ n wat Isṛail belli Sidna Ɛisa d Mmi-s n Ṛebbi. 	 Og straks forkynte han Jesus i synagogene, at han er Guds Sønn.


Ssufuɣen aṭas n leǧnun, dehhinen s zzit aṭas n imuḍan, sseḥlayen-ten. 	 og de drev ut mange onde ånder og salvet mange syke med olje og helbredet dem.


Am akken yura di tira iqedsen : umneɣ, daymi i d-hedṛeɣ ; nukni daɣen nesɛa liman-agi, daymi i d nheddeṛ. 	 Men eftersom vi har den samme troens Ånd - efter det som er skrevet: Jeg trodde, derfor talte jeg - så tror vi og, derfor taler vi og,


Tazzla deg wannar d ayen yelhan meɛna tenfeɛ i lǧețța kan, ma ṭṭaɛa n Sidi Ṛebbi tenfeɛ i kullec axaṭer deg-s i tella tudert n tura akk-d ț-țin i d-iteddun i ɣ-iwɛed Sidi Ṛebbi. 	 For den legemlige øvelse er nyttig til lite, men gudsfrykten er nyttig til alt; den har løfte for det liv som nu er, og for det som kommer.


Mi gebda ameslay, lɣaci meṛṛa qqaṛen : D Ṛebbi i d-ițmeslayen, mačči d amdan ! 	 og folket ropte til ham: Dette er Guds røst, og ikke et menneskes.


Sidna Ɛisa yella di taddart n Bitanya, deg wexxam n Semɛun ihelken lbeṛs ; mi qqimen ad ččen, ațaya yiwet n tmeṭṭut tekcem-ed, tewwi-d yid-es taqbuct ițwaxedmen s wezṛu amellal, teččuṛ d leɛṭeṛ yeṣfan ɣlayen. Teṛẓa taqbuct-nni, tesmar-iț ɣef wuqeṛṛuy n Sidna Ɛisa. 	 Og mens han var i Betania, i Simon den spedalskes hus, og satt til bords, da kom en kvinne som hadde en alabaster-krukke med ekte kostelig nardussalve, og hun brøt alabaster-krukken i sønder og helte den ut over hans hode.


Mi gsellem fell-asen, Bulus yeḥka-yasen ayen akk ixdem yis Sidi Ṛebbi ger leǧnas ur nelli ara n wat Isṛail. 	 Og da han hadde hilst på dem, fortalte han det som Gud hadde gjort blandt hedningene ved hans tjeneste, det ene efter det annet.


Ur țḥebbiṛet ara ihi i uzekka, axaṭer azekka s unezgum-is weḥd-es. Yal ass s leɛtab-ines ! 	 Vær altså ikke bekymret for den dag imorgen! for den dag imorgen skal bekymre sig for sig selv; hver dag har nok med sin egen plage.


Ikcem-it lxuf nețța d wid yellan yid-es, dehcen imi i d-ṭṭfen annect-nni n yiselman. 	 For redsel kom over ham og alle dem som var med ham, for den fiskedrett som de hadde fått;


Nella yid-es asm' akken i s-d isbeggen Baba Ṛebbi ccan ț-țezmert, asm' akken i d-inṭeq Bab n tmanegt s imeslayen-agi : Wagi d Mmi eɛzizen deg-s i gella lfeṛḥ-iw. 	 For han fikk ære og herlighet av Gud Fader, idet en sådan røst kom til ham fra den ophøiede herlighet: Dette er min Sønn, den elskede, i hvem jeg har velbehag,


Akken daɣen i glaq ad xedment tilawin, ad ilint s llebsa isseṭren, ad sɛunt lḥeṛma d neyya, ur țzewwiqent acebbub-nsent, ur țcebbiḥent iman-nsent s ddheb, s tɛeqcin akk-d llebsa ifazen, 	 likeså og at kvinnene skal pryde sig med sømmelig klædning, i tukt og ære, ikke med fletninger og gull eller perler eller kostelig klædebon,


Dɣa Bulus ikcem ɣer lǧameɛ n wat Isṛail. Azal n tlata wagguren ițmeslay yid-sen, ițqenniɛ-iten iwakken ad amnen s wayen yeɛnan tagelda n Sidi Ṛebbi. 	 Han gikk da inn i synagogen og talte frimodig i tre måneder, idet han holdt samtaler med dem og overtydet dem om det som hører Guds rike til.


ddant daɣen kra n tilawin i gesseḥla si lehlakat-nsent, tid iwumi yessufeɣ leǧnun. Tella gar-asent Meryem iwumi qqaṛen tamagdalit ițwasellken si sebɛa leǧnun, 	 og likeså nogen kvinner som var helbredet for onde ånder og sykdommer: Maria med tilnavnet Magdalena, som syv onde ånder var faret ut av,


Yedṛa yid-sen am akken yella di lemtul : Ițțuɣal weqjun ɣer iriran-is ; qqaṛen daɣen : Ilef iwumi ssarden, yuɣal imiren kan ad ixnunes deg waluḍ. 	 Det er gått dem som det sanne ordsprog sier: Hunden vender sig om til sitt eget spy, og den vaskede so velter sig i søle.


Yenna-yasen : Ṛuḥet init-as i wuccen-agi : ass-a d uzekka ad ssufɣeɣ leǧnun, ad sseḥluɣ imuḍan , ass wis tlata ad fakeɣ cceɣl-iw. 	 Og han sa til dem: Gå og si til den rev: Se, jeg driver ut onde ånder og fullfører helbredelser idag og imorgen, og på den tredje dag er jeg ved enden;


ɣef GNOME 	 Om GNOME


Ma yella Dawed isemma i Lmasiḥ « Sidi », amek i gezmer ad yili d mmi-s ? 	 David kaller ham altså herre; hvorledes kan han da være hans sønn?


Taǧǧalt i gellan weḥd-es ur nesɛi win ara ț-țirefden tețkel ɣef Sidi Ṛebbi tdeɛɛu ɣuṛ-es tețḥellil-it am yiḍ am ass. 	 Men den som virkelig er enke og står alene, hun har satt sitt håp til Gud og blir ved i bønn og påkallelse natt og dag;


Kra iɛeqqayen nniḍen ɣlin ger isennanen. Isennanen-nni gman dɣa ɣummen-ten. 	 Og noget falt blandt torner, og tornene skjøt op og kvalte det.


Axaṭer armi d imiren, urɛad fhimen belli Sidna Ɛisa ilaq a d yeḥyu si ger lmegtin akken yura di tira iqedsen. 	 for de forstod ennu ikke Skriften, at han skulde opstå fra de døde.


Lameɛna tameṭṭut ara ideɛɛun ɣer Sidi Ṛebbi neɣ ara yețxebbiṛen s wayen i s-d-yețțasen s ɣuṛ Ṛebbi aqeṛṛuy-is ɛeryan, tekkes lḥeṛma ɣef wergaz-is, am akken d aqeṛṛuy-is i tseṭṭel. 	 men hver kvinne som beder eller taler profetisk med utildekket hode, vanærer sitt hode; for det er aldeles det samme som om hun var raket.


Azekka-nni, imi mazal lebḥeṛ yenhewwal, nessenqes kra n sselɛa yellan deg-s nḍeggeṛ-iț ɣer lebḥeṛ. 	 Da vi nu led meget ondt av været, kastet de næste dag ladningen overbord,


Kunwi daɣen aql-ikkun tețwaqeṛḥem tura meɛna a d-uɣaleɣ a kkun-zṛeɣ, imiren ulawen-nwen ad ččaṛen d lfeṛḥ ; lfeṛḥ-agi yiwen ur izmir a wen t-yekkes. 	 Således har også I nu sorg; men jeg skal se eder igjen, og eders hjerte skal glede sig, og ingen tar eders glede fra eder.


Tɛeǧǧben, tekcem-iten akk tugdi mi țwalin ṛṛusul xeddmen aṭas n lbeṛhanat d leɛǧayeb. 	 Og det kom frykt over hver sjel, og mange under og tegn blev gjort ved apostlene.


Yusa, Elyazer, Yurim, Matta, Lewwi, 	 sønn av Josva, sønn av Elieser, sønn av Jorim, sønn av Mattat, sønn av Levi,


Amek ara tiniḍ i gma-k : eǧǧ-iyi ad kkseɣ axeclaw yellan di tiṭ-ik kečč ur neẓri tigejdit yellan di tiṭ-ik ? A bu sin wudmawen, ekkes uqbel tigejdit yellan di tiṭ-ik, imiren aț-țwaliḍ amek ara tekkseḍ axeclaw yellan di tiṭ n gma-k. 	 Hvorledes kan du si til din bror: Bror! la mig dra ut splinten som er i ditt øie, du som ikke ser bjelken i ditt eget øie? Du hykler! dra først bjelken ut av ditt eget øie, så kan du se å dra ut splinten som er i din brors øie!


Luqa aḥbib-nneɣ eɛzizen yellan d ṭṭbib akk-d Dimas, țsellimen-d fell-awen. 	 Lægen Lukas, den elskede, hilser eder, og Demas.


Ajelkkiḍ-is yezzuɣeṛ-ed țelt n yitran n igenni, ideggeṛ-iten-id ɣer ddunit. Llafɛa-nni tbedd zdat tmeṭṭut-nni ara d-yarwen, iwakken aț-țessebleɛ lṭufan-ines akken kan ara d-ilal. 	 og dens stjert drog tredjedelen av himmelens stjerner med sig og kastet dem på jorden. Og dragen stod foran kvinnen som skulde føde, for å sluke hennes barn når hun hadde født.


Axaṭer « ad yili yiwen n leɛtab ur d-nelli seg wasmi d-tebda ddunit ar ass-a yerna ur ițțuɣal ara a d-yili ! » 	 for da skal det være så stor en trengsel som ikke har vært fra verdens begynnelse inntil nu, og heller ikke skal bli.


Yuɣal issawel i sin lfesyanat, yenna-yasen : Heggit mitin iɛeskṛiwen, sebɛin yemnayen akk-d mitin iɛeskṛiwen i gteddun s imezṛagen, ad ṛuḥen ɣef tesɛa n yiḍ ɣer Qiṣarya. 	 Og han kalte til sig to av høvedsmennene og sa: La to hundre stridsmenn holde sig ferdige til å dra til Cesarea, og sytti hestfolk og to hundre skyttere, fra den tredje time på natten!


Tbeɛ lewṣayat-agi, iwakken aț-țeqqimeḍ d azedgan, ur a k-d-issukus yiwen kra alamma d ass n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ 	 at du skal holde budet rent og ulastelig inntil vår Herre Jesu Kristi åpenbarelse,


Sidna Ɛisa mi geẓra tebɛen-t-id, yezzi-d ɣuṛ-sen, yenna-yasen : D acu tebɣam ? Nutni nnan-as : Ṛabi ( yeɛni : a Sidi ), anda tzedɣeḍ ? 	 Da vendte Jesus sig om, og da han så de fulgte efter ham, sa han til dem:


ɣas akken zik regmeɣ-t yerna qehṛeɣ wid yumnen yis. Meɛna iɛfa-yi axaṭer imiren ur ẓriɣ ara d acu xeddmeɣ imi mazal ur sɛiɣ ara liman deg ul-iw. 	 mig som før var en spotter og forfølger og voldsmann; men jeg fikk miskunn, fordi jeg gjorde det uvitende i vantro,


Iceggeɛ-asen aqeddac wis tlata, wagi nɣan-t. Iceggeɛ-asen aṭas iqeddacen nniḍen, kra nɣan-ten kra wten-ten . 	 Og han sendte en annen, og ham slo de ihjel, og så gjorde de med mange andre: somme slo de, og somme drepte de.


Iṛuḥ ad ițțujerred nețța ț-țxedibt-is Meryem yellan s tadist. 	 for å la sig innskrive sammen med Maria, sin trolovede, som var fruktsommelig.


Tnac leɛṛac-nneɣ i gɛebden Ṛebbi am yiḍ am ass, țṛaǧun a d-taweḍ lemɛahda-agi i ssaramen. Ɣef wusirem-agi i ccetkan wat Isṛail fell-i. 	 det som vårt tolvstamme-folk under uavlatelig gudstjeneste natt og dag håper å vinne frem til; for dette håp tiltales jeg av jøder, konge!


A wen-d-iniɣ tideț, llan gar-awen wid ur nețmețțat ara alamma walan Tageldit n Ṛebbi. 	 Jeg sier eder for sant: Nogen av dem som her står, skal ikke smake døden før de ser Guds rike.


A Sidi, aqeddac-iw yenṭer, atan iḍleq deg wexxam, yekref ! 	 Herre! min dreng ligger verkbrudden hjemme og pines forferdelig.


Axaṭer ifariziyen akk-d wat Isṛail ur tețțen ara uqbel ad ssirden ifassen-nsen, imi ṭṭfen di lɛadda n lejdud-nsen. 	 fariseerne og alle jøder eter ikke uten at de først omhyggelig har vasket hendene, for de holder fast ved de gamles vedtekt,


Lmelk yerra-yas : Atan a d-yers fell-am Ṛṛuḥ iqedsen ; tazmert n Sidi Ṛebbi ɛlayen a kem-tɣumm am tili, daymi aqcic-agi imqeddes ara d-ilalen ad ițțsemmi « Mmi-s n Ṛebbi ». 	 Og engelen svarte henne: Den Hellige Ånd skal komme over dig, og den Høiestes kraft skal overskygge dig; derfor skal også det hellige som fødes, kalles Guds Sønn.


Igellilen ad ilin daymen gar-awen, tzemrem a ten-tɛiwnem melmi i wen yehwa ; ma d nekkini ur țɣimiɣ ara daymen yid-wen. 	 For de fattige har I alltid hos eder, og når I vil, kan I gjøre vel mot dem; men mig har I ikke alltid.


Nukni yellan d imceggɛen n Lmasiḥ, yefka-yaɣ Ṛebbi imukan ineggura ; aql-aɣ am wid ibuṣan, am wid i tețɛassa lmut, tfeṛṛeǧ deg-nneɣ ddunit meṛṛa, am lmalayekkat, am yemdanen. 	 For mig tykkes at Gud har vist oss apostler frem som de ringeste, som dødsdømte; for et skuespill er vi blitt for verden, både for engler og for mennesker.


Ayen i ɣef ara kkun-weṣṣiɣ di tazwara, ḥemmdet cekkṛet Sidi Ṛebbi, ssuturet di tẓallit, deɛɛut ɣuṛ-es ɣef yemdanen meṛṛa. 	 Jeg formaner altså fremfor alle ting at det gjøres bønner, påkallelser, forbønner, takksigelser for alle mennesker,


Ma llan wid i d-ițxebbiṛen s wayen i d-ițțasen s ɣuṛ Sidi Ṛebbi, sin neɣ tlata a d-mmeslayen, wiyaḍ ad meyzen ɣef wayen i d-nnan. 	 Men av profeter tale to eller tre, og de andre prøve det!


Ikcem itent lxuf, brant i wallen nsent ɣer lqaɛa ; irgazen-nni nnan-asent : Acuɣeṛ tețqellibemt deg uẓekka win yeddren ? 	 og da de blev forferdet og bøide sitt ansikt mot jorden, sa de til dem: Hvorfor søker I den levende blandt de døde?


Bɣan a t-srekben yid-sen di tefluk meɛna ufan-d iman-nsen wwḍen ɣer wemkan anda țeddun. 	 Nu vilde de ta ham op i båten, og straks kom båten til landet som de fór til.


yerna ula d yiwen ur izemmer ad yaɣ neɣ ad yezzenz, anagar win yesɛan ticṛaḍ-agi n yisem n leɛqiṛa neɣ numṛu n yisem-is. 	 og at ingen kan kjøpe eller selge uten den som har merket, dyrets navn eller tallet for dets navn.


Lameɛna d ayen ilhan i txedmem imi tețțekkim di leɛtab-iw. 	 Dog har I gjort vel i å ta del i min trengsel.


imiren ur yețțili ara d akli meɛna axiṛ n wakli imi guɣal d yiwen seg watmaten eɛzizen, abeɛda ɣuṛ-i, ilaq ad yiɛziz fell-ak akteṛ imi tura mačči d aqeddac-ik kan i gella, meɛna d gma-tneɣ di Lmasiḥ. 	 ikke lenger som træl, men mere enn en træl, som en elsket bror, især for mig, men hvor meget mere for dig, både i kjødet og i Herren!


Ṛebɛin wussan ur yečči, Cciṭan yețjeṛṛib deg-s. Mi ɛeddan wussan-nni, yuɣal illuẓ. 	 og i firti dager fristet av djevelen. Og han åt intet i de dager, og da de var til ende, blev han hungrig.


Deg ussan-nni, di temdint n Lquds, llan yemdanen n wat Isṛail yețḍuɛun Sidi Ṛebbi, i d-yusan si mkul tamurt n ddunit. 	 Nu bodde det i Jerusalem jøder, gudfryktige menn fra alle folkeslag under himmelen.


Sidna Ɛisa yerra-yas : A nnger-nwen ula d kunwi a lɛulama n ccariɛa ! Tețɛebbim i wiyaḍ tiɛekkmin ẓẓayen, ma d kunwi ur tent-tețnalem ara ula s yiwen uḍaḍ. 	 Men han sa: Ve også eder, I lovkyndige, I som lesser byrder på menneskene, som de vanskelig kan bære, og selv rører I ikke byrdene med én av eders fingrer!


Lameɛna ifariziyen qqaṛen : S tezmert n ugellid n leǧnun i ten-issufuɣ. 	 Men fariseerne sa: Det er ved de onde ånders fyrste han driver de onde ånder ut.


Ur d-nniɣ ara annect-agi iwakken a kkun-sḍelmeɣ ; axaṭer nniɣ-awen t-id yakan : ama nedder ama newweḍ ɣer lmut, tellam deg wulawen-nneɣ . 	 Dette sier jeg ikke for å fordømme eder; jeg har jo før sagt at I er i våre hjerter for å dø med oss og leve med oss.


Dinna awekkiw itețțen lǧețțat ur yețmețțat ara, times ur txețți ara maḍi. 	 hvor deres orm ikke dør, og ilden ikke slukkes.


Sidna Ɛisa issendeh-iten ad sɣimen lɣaci. Deg wemkan-nni yeqwa leḥcic, lɣaci yeqqim ɣer lqaɛa, ad ilin azal n xemsa alaf n yergazen. 	 Jesus sa: La folket sette sig ned! Det var meget gress på stedet, og mennene satte sig da ned, omkring fem tusen i tallet.


Daymi i bɣiɣ a kkun-ẓreɣ, ad mmeslayeɣ yid-wen axaṭer ɣef ddemma n usirem n wat Isṛail i țwarzeɣ s snasel-agi. 	 Av denne årsak har jeg da bedt eder hit for å få se eder og tale med eder; for det er for Israels håps skyld jeg bærer denne lenke.


Mi d-yenna Sidna Ɛisa ayagi, yiwet n tmeṭṭut tenṭeq-ed s ṣṣut ɛlayen si ger n lɣaci tenna-yas : ?-țaseɛdit tmeṭṭut i k-id-yurwen, i k-issuṭṭḍen ! 	 Og det skjedde da han sa dette, at en kvinne blandt folket løftet sin røst og sa til ham: Salig er det liv som bar dig, og det bryst som du diet.


Sidna Ɛisa yerra-yas : Anef tura ! Akkagi i glaq a nexdem lebɣi n Sidi Ṛebbi ! DDɣa Yeḥya yunef-as. 	 Men Jesus svarte og sa til ham: La det nu skje! for således sømmer det sig for oss å fullbyrde all rettferdighet. Da lot han det skje.


Win ara iqeblen cchada-ines, yetḥeqqeq belli Sidi Ṛebbi yeqqaṛ tideț. 	 den som har tatt imot hans vidnesbyrd, han har stadfestet at Gud er sanndru.


Aṭas n watmaten i gțeklen ɣef Ssid-nneɣ, yerna ɣas akken ẓran-iyi țwarzeɣ s snasel ur kukran ara, țbecciṛen awal n Ṛebbi mbla tugdi. 	 og så at de fleste av brødrene i Herren har fattet tiltro til mine lenker og derved enn mere har fått mot til å tale ordet uten frykt.


Argaz-agi yuɣ akal s yedrimen-nni n lexdeɛ, yuɣal yeɣli ɣef wudem, ifelleq uɛebbuḍ-is, mmaren-d akk ijuɣdan-is. 	 Han kjøpte sig nu en aker for lønnen for sin ugjerning, og han styrtet ned og brast itu, og alle hans innvoller veltet ut,


Ihegga-t-id Sidi Ṛebbi uqbel a d-texleq ddunit, meɛna armi d ussan-agi ineggura i t-id-isbeggen ɣef ddemma-nwen. 	 han som forut var kjent, før verdens grunnvoll blev lagt, men blev åpenbaret ved tidenes ende for eders skyld,


Akken daɣen win ara yilin di lexla, ur yețțuɣal ara ɣer deffir iwakken a d-yawi abeṛnus-is. 	 og den som er ute på marken, ikke vende tilbake for å hente sin kappe.


d nețța ara yessalin ccan n wat Isṛail agdud-ik, ara yilin ț-țafat ara d-icceɛceɛen ula ɣef leǧnas nniḍen. 	 et lys til åpenbarelse for hedningene, og en herlighet for ditt folk Israel.


axaṭer aṭas i gteddun am iɛdawen n umidag n Lmasiḥ ; nniɣ-awen-t-id acḥal d abrid, tura daɣen a wen-t-id ɛiwdeɣ s imeṭṭawen : 	 For mange vandrer, som jeg ofte har sagt eder og nu endog med tårer sier er fiender av Kristi kors,


At Isṛail sbedden-d Alixandru ad immeslay i lɣaci. Iwehha-yasen ufus-is ad ssusmen, iwakken a d-ihdeṛ, 	 Men nogen av hopen satte Aleksander inn i saken, da jødene skjøv ham frem; Aleksander slo da til lyd med hånden og vilde holde en forsvarstale til folket.


Yenna-yas-d akka axaṭer Sidna Ɛisa yefka lameṛ i uṛuḥani i t-izedɣen ad iffeɣ seg-s. Acḥal d abrid i s-cudden ifassen d iḍaṛṛen s ssnasel, nețța isseɣṛas-itent yerna aṛuḥani-nni yezzuɣuṛ-it ɣer yimukan yexlan. 	 For han bød den urene ånd fare ut av mannen; i lange tider hadde den revet ham med sig, og han blev bundet med lenker og fotjern og holdt under vakt; og han sønderrev båndene og blev drevet av den onde ånd ut i ørkenene.


ma d ixeddaɛen, wid ur nețțamen ara, imejhal akk-d wid ineqqen timegṛaḍ, wid ixeddmen ticmatin akk d iseḥḥaren, wid iɛebden lmeṣnuɛat d ssadaț, imeskaddaben, wigi meṛṛa ad yili umur-nsen di temda n tmes ireqqen d ukebri. ?-țagi i d lmut tis snat. 	 Men de redde og vantro og vederstyggelige og manndraperne og horkarlene og trollmennene og avgudsdyrkerne og alle løgnerne, deres del skal være i sjøen som brenner med ild og svovel; det er den annen død.


Ayen i wen-nura di tebṛatin- nneɣ, nenna-t-id s wul yeṣfan d neyya, ulac deg-sent lmeɛna nniḍen anagar ayen i teɣṛam d wayen i tfehmem deg-sent. Ssarameɣ aț-țfehmem ayagi akken ilaq am akken i tebdam tfehmem-t, yeɛni ass n tuɣalin n Ssid-nneɣ Ɛisa Lmasiḥ a nili d sebba n lfeṛḥ-nwen, kunwi aț-țilim d sebba n lfeṛḥ-nneɣ. 	 For vi skriver ikke annet til eder enn det I leser eller skjønner, og jeg håper at I og skal skjønne det inntil enden


Sidna Ɛisa yerna-yasen-d : Mmi-s n bunadem, d nețța i gḥekkmen ɣef wass n westeɛfu ! 	 Og han sa til dem: Menneskesønnen er herre også over sabbaten.


Syenna, yesmar-ed aman ɣer yiwet n tbaqit, yebda yessirid iḍaṛṛen n inelmaden-is, yesfeḍ-iten s ubeḥnuq-nni i gcudd ɣef wammas-is. 	 Derefter slår han vann i et fat, og så begynte han å vaske disiplenes føtter og å tørke dem med linklædet som han var ombundet med.


Mi gewweḍ ɣer tewwurt n taddart, atnaya lɣaci wwin-d lmegget a t-meḍlen, d mmi-s n yiwet n taǧǧalt, anagar nețța i tesɛa. Aṭas n imezdaɣ n taddart-nni i d-iddan yid-es. 	 Da han nu kom nær til byens port, se, da blev en død båret ut, som var sin mors eneste sønn, og hun var enke, og meget folk fra byen var med henne.


Teẓram belli mačči s idrimen neɣ s ddheb neɣ s lfeṭṭa ur nețdum ara i tețwacafɛem si yir tikli i wen-d-ǧǧan lejdud-nwen, 	 for I vet at I ikke med forgjengelige ting, sølv eller gull, blev løskjøpt fra eders dårlige ferd, som var arvet fra fedrene,


?-țikkelt tis tlata i d-yesken iman-is Sidna Ɛisa i inelmaden-is seg wasmi i d-yeḥya si lmut. Sidna Ɛisa akk-d Buṭrus 	 Dette var nu tredje gang Jesus åpenbarte sig for sine disipler efterat han var opstanden fra de døde.


Meɛna nniɣ-awen-d : ur țemxalaḍet ara d win yețțarran iman-is d amasiḥi yili nețța yețɛici di leḥṛam, yeččuṛ d ṭṭmeɛ, d lexdeɛ, iheddeṛ ɣef wiyaḍ, iɛebbed lmeṣnuɛat, d asekṛan, d amakar. Ur țɣimit ara d wergaz am agi ulamma ɣer lqut. 	 men det jeg skrev til eder, var at I ikke skulde ha omgang med nogen som kalles en bror og er en horkarl eller havesyk eller avgudsdyrker eller baktaler eller dranker eller røver, så I ikke engang eter sammen med ham.


Lɣaci meṛṛa rran ddehn-nsen ɣer Filbas, mi slan i wayen i d-yeqqaṛ yerna walan lbeṛhanat i gxeddem ; 	 Og folket gav samdrektig akt på det som blev sagt av Filip, idet de hørte og så de tegn som han gjorde.


Ma d wiyaḍ stehzayen fell-asen qqaṛen : D askaṛ i sekkṛen ! 	 Men andre sa spottende: De er fulle av søt vin!


Inelmaden nniḍen nnan-as : Neẓra Sidna Ɛisa ! Meɛna nețța yerra-yasen : Ma yella ur walaɣ ara ccwami n imesmaṛen deg ifassen-is, ma yella ur sriseɣ ara aḍad-iw anda ntan imesmaṛen, ma yella ur sriseɣ ara afus-iw ɣef yidis-is, ur țamneɣ ara. 	 De andre disipler sa da til ham: Vi har sett Herren. Men han sa til dem: Uten at jeg får se naglegapet i hans hender og stikke min finger i naglegapet og stikke min hånd i hans side, vil jeg ingenlunde tro.


Ilaq-aɣ ihi a nesṭerḥeb yerna a nɛiwen imdanen yecban wigi, iwakken a nili d iqeddacen ara yemɛawanen yid-sen ɣef ddemma n tideț. 	 Vi er derfor skyldige å ta oss av slike, forat vi kan bli medarbeidere for sannheten.


Imiren yenna i wid yețmuqulen : D acu i d-teqqaṛ ccariɛa-nneɣ ɣef wayen yeɛnan ass n westeɛfu ? A nexdem lxiṛ neɣ a nexdem cceṛ ? A nsellek taṛwiḥt n wemdan neɣ a t-neǧǧ ad immet ? Lameɛna nutni ssusmen meṛṛa, ur zmiren ara a d-rren awal. 	 Og han sa til dem: Er det tillatt på sabbaten å gjøre godt eller å gjøre ondt, å berge liv eller å slå ihjel? Men de tidde.


Tekka-d yiwet n taɣect seg igenwan, tenna-d : «` Wagi d Mmi ameɛzuz, deg-s i gella lfeṛḥ-iw ! » 	 Og se, det kom en røst fra himmelen, som sa: Dette er min Sønn, den elskede, i hvem jeg har velbehag.


A wen-t-id ɛiwdeɣ : ma tessutrem kra s yisem-iw a t-xedmeɣ. 	 Dersom I beder mig om noget i mitt navn, så vil jeg gjøre det.


Dɣa Sidna Ɛisa iceggeɛ-it ɣer wexxam-is, yenna-yas : Ur keččem ara ɣer taddart. 	 Og han sendte ham hjem til hans hus og sa: Du skal ikke gå inn i byen eller si det til nogen i byen.


Mkul ass amezwaru n dduṛt, ilaq yal yiwen deg-wen ad yerr di rrif ayen iwumi yezmer n yedrimen, ur țṛaǧut ara a n-awḍeɣ d wamek ara ten-id jemɛem. 	 På hver første dag i uken legge enhver av eder hjemme hos sig selv til side det han får lykke til, forat innsamlingen ikke skal skje først da når jeg kommer.


Ssneɣ yiwen wergaz yumnen s Lmasiḥ, yețwarfed alamma d igenni wis tlata ṛbeɛṭac iseggasen aya ; ur ẓriɣ ma yella yețwarfed nețța s yiman is neɣ d aweḥḥi kan i s-d-ițțuweḥḥa, anagar Sidi Ṛebbi i geẓran. 	 Jeg kjenner et menneske i Kristus - om han var i legemet, vet jeg ikke, eller utenfor legemet, vet jeg ikke; Gud vet det - en som for fjorten år siden blev rykket like inn i den tredje himmel.


Mi d- yuɣal Sidna Ɛisa seg wasif n Urdun, Ṛṛuḥ iqedsen yewwi-t ɣer unezṛuf. 	 Men Jesus vendte tilbake fra Jordan, full av den Hellige Ånd, og han blev av Ånden ført om i ørkenen


Imi mazal gar-awen tismin d umceččew, tbeggnem-d belli mazal ikkun tețɛicim s lɛeqliya-nwen yerna tleḥḥum am yemdanen n ddunit. 	 I er jo ennu kjødelige. For når det er avind og trette iblandt eder, er I da ikke kjødelige og vandrer på menneskelig vis?


Win yețɛicin di ddnub yedda d Cciṭan, axaṭer d nețța i d amednub amezwaru. Ɣef ddemma n wayagi i d-yusa Mmi-s n Ṛebbi iwakken ad yessenger lecɣal n Cciṭan. 	 Den som gjør synd, er av djevelen; for djevelen synder fra begynnelsen. Dertil er Guds Sønn åpenbaret at han skal gjøre ende på djevelens gjerninger.


Ṛṛeḥma ț-țalwit a wen-d țțunefkent s ɣuṛ Sidi Ṛebbi Baba tneɣ akk-d Sidna Ɛisa Lmasiḥ. 	 Nåde være med eder og fred fra Gud vår Fader og den Herre Jesus Kristus!


am akken i t-id-ixebbeṛ Sidi Ṛebbi si zzman iɛeddan, seg yimi n lenbiya iqedsen : 	 således som han talte gjennem sine hellige profeters munn fra fordums tid av,


Ayen akk ara tessutrem s liman di tẓallit, a wen-d-ițunefk ! 	 og alt det I beder om med tro i eders bønn, det skal I få.


Sidna Ɛisa yenna-yas : M'ur twalam ara licaṛat d lbeṛhanat ur tețțamnem ara ? 	 Jesus sa da til ham: Uten at I ser tegn og under, tror I ikke.


Sidna Ɛisa yenna-yasen : Amek ihi i s-isemma Dawed s tezmert n Ṛṛuḥ iqedsen « Sidi » mi genna : 	 Han sier til dem: Hvorledes kan da David i Ånden kalle ham herre, når han sier:


Ɣer wuɣuṛ ara metleɣ lǧil-agi ? Icuba ɣer warrac yeqqimen deg uzniq, ssawalen i warrac nniḍen, qqaṛen asen : 	 Men hvem skal jeg ligne denne slekt med? Den ligner små barn som sitter på torvene og roper til sine lekebrødre:


yeččuṛ d zzux ur yessin kra ; iḥemmel ad ikețțeṛ awal, yețnaɣ ɣef ddemma n yimeslayen. Seg wannect-agi i d-itekk umennuɣ, tismin, lekfeṛ d ccekk, 	 han er opblåst skjønt han intet forstår, men er syk for stridsspørsmål og ordkrig, som volder avind, kiv, spottord, ond mistanke,


Sidna Ɛisa yusa-d si tmurt n Jlili ɣer wasif n Urdun iwakken a t- yesseɣḍes Yeḥya. 	 Da kom Jesus fra Galilea til Jordan til Johannes for å bli døpt av ham.


Imawlan-is wehmen. Sidna Ɛisa iweṣṣa-ten ur țɛawaden i yiwen ayen yedṛan. 	 Og hennes foreldre blev forferdet; men han bød dem at de ikke skulde tale til nogen om det som var skjedd.


Ṛṛay-agi ur d-yekki ara s ɣuṛ Sidi Ṛebbi i wen-d-issawlen. 	 Denne overtalelse kommer ikke fra ham som kalte eder.


ɣef wayen yellan d lḥeqq imi tedduɣ ɣer Baba yerna ur tețțuɣalem ara a yi-twalim ; 	 om rettferdighet, fordi jeg går til Faderen, og I ser mig ikke lenger;


Mbeɛd ayagi, walaɣ ikursiyen n lḥekma, yețțunefk i wid yeqqimen fell-asen ad ḥasben ; walaɣ leṛwaḥ n wid iwumi țwakksen iqeṛṛay ɣef ddemma n tideț n Ɛisa Lmasiḥ akk-d wawal n Sidi Ṛebbi. Walaɣ daɣen wid ur neqbil ara ad seǧǧden zdat leɛqiṛa akk-d lmeṣnuɛ-is, wid ur neqbil ara ticṛeṭ-ines ɣef wunyir-nsen neɣ ɣef yifassen-nsen. Uɣalen-d ɣer tudert, ad ḥekmen akk-d Lmasiḥ alef iseggasen. 	 Og jeg så troner, og de satte sig på dem, og det blev gitt dem makt til å holde dom; og jeg så deres sjeler som var blitt halshugget for Jesu vidnesbyrds og for Guds ords skyld, og dem som ikke hadde tilbedt dyret eller dets billede, og som ikke hadde tatt merket på sin panne og på sin hånd; og de blev levende og regjerte med Kristus i tusen år.