Onhan Daavid itse sanonut Pyhässä Hengessä: `Herra sanoi minun Herralleni: Istu minun oikealle puolelleni, kunnes minä panen sinun vihollisesi sinun jalkojesi alle`. 	 Ax David qˈmante jun maj tuˈn Xewbˈaj Xjan: Xi tqˈmaˈn Dios te wAjawa: Qekuy toj nman qˈobˈa kawil wukˈiy, ex kˈwel kyiˈjjo tajqˈoja wuˈnch.


Jeesus näki Natanaelin tulevan tykönsä ja sanoi hänestä: "Katso, oikea israelilainen, jossa ei vilppiä ole!" 	 Tej t‑xi tkaˈyin Jesús chˈixtaq tpon Natanael tkˈatz, ex ok tqˈmaˈn tiˈj: Lu jun xjal lo, jun aj Israel tukˈa tkyaqil tanmin, mina njawje tkˈuˈj.


Tee siis parannus ja käänny tästä pahuudestasi ja rukoile Herraa - jos ehkä vielä sinun sydämesi ajatus sinulle anteeksi annetaan. 	 Tzaqpinkjiy nya bˈaˈn tumil tbˈisa, ex kubˈsin twutza te Dios, qapetla aku kubˈ tnajsin tila tuˈn t‑xima ikyjo,


Sentähden, kun annat almuja, älä soitata torvea edelläsi, niinkuin ulkokullatut tekevät synagoogissa ja kaduilla saadakseen ylistystä ihmisiltä. Totisesti minä sanon teille: he ovat saaneet palkkansa. 	 Tuˈnpetziˈn, aj qa ma chi oniˈn kyiˈjjo ntiˈx chˈin at kye, mi kubˈ kybˈinchiˈn noq tuˈn telku kyqanila kyxolilexjal, tzeˈnku nbˈant kyuˈn xmiletzˈ, ayeˈ nimsil kyibˈ, kyojileˈ ja te kˈulbˈil ex kyxolileˈ tnam, noq tuˈn tkubˈ kyyolinku xjal qa tbˈanilqex. Twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa kyinxla chˈin chojbˈiljo ktzajil qˈoˈn tiˈj.


Johannes todisti hänestä ja huusi sanoen: "Tämä on se, josta minä sanoin: se, joka minun jälkeeni tulee, on ollut minun edelläni, sillä hän on ollut ennen kuin minä." 	 Kubˈ tyolin Juan, a Jawsil Aˈ, tiˈj Jesús kywutz xjal, ex iky tqˈmaˈ kyjaluˈn: Ayetziˈn, a tzuntaq chi bˈiˈn wiˈja, tej tbˈaj nqˈmaˈn kyeˈy: Aj lipchetz wiˈja, nimx teˈ toklin nwutza, quˈn noql at teˈ, tej naˈmtaq wul itzˈjiˈy, nchijiˈy kyeˈy.


Paavali, Jumalan tahdosta Kristuksen Jeesuksen apostoli, ja veli Timoteus Korintossa olevalle Jumalan seurakunnalle ynnä kaikille pyhille koko Akaiassa. 	 Ayiˈn Pabl jun tsanjil qAjaw Jesucrist tuˈn tajbˈil qMan Dios. Junx tukˈa erman Timotey, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn kye erman, ayeˈ Ttanim Dios toj tnam Corint ex toj tkyaqil txˈotxˈ te Acay.


Ja olkaa toinen toisellenne alamaiset Kristuksen pelossa. 	 Atzin jaˈlin, kyniminku kyibˈa kyxolxa, noq te nimsbˈil tbˈi Crist.


"Autuaita ovat hengellisesti köyhät, sillä heidän on taivasten valtakunta. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ nkynaˈn toj kyanmin qa atx taj toj kychwinqil, quˈn at kyoklin tiˈj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj.


Niin he ollessansa koolla kysyivät häneltä sanoen: "Herra, tälläkö ajalla sinä jälleen rakennat Israelille valtakunnan?" 	 Ayetzaj chˈuqleqetaq tukˈa Jesús, xi kyqanin te: QAjaw, ¿Okpetzila ktzajil ttziyiˈn jaˈlin tuˈn t‑xi xkye Tkawbˈil Dios qxol, a tuˈn qetz tjaqˈ kykawbˈil aj Rom, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn qoklin juntl majl, tuˈn qkawin tzaluˈn toj qtanim tzeˈnku kye qtzan qtata ojtxe?


Ja kun minä sen valon kirkkaudesta tulin näkemättömäksi, taluttivat seuralaiseni minua kädestä, ja niin minä tulin Damaskoon. 	 Me tuˈn bˈeˈx in kyij moẍixa, tuˈn spikyˈimil, noqtzin i xi xkoˈntza tzma Damasco kyuˈnj wukˈiy.


Me olemme luonnostamme juutalaisia, emmekä pakanasyntisiä; 	 Quˈn awotzinqe Judiyqo toj qitzˈjlintz, ex nya tzajninqo kyxol xjal, aye mi ojtzqiˈn Dios kyuˈn.


Katso siis, ettei valo, joka sinussa on, ole pimeyttä. 	 Kykaˈyinktzin kyibˈa tuˈn mi qe kykˈuˈja tiˈj jun kyanmiˈn nya wen, quˈn kchi kˈwel sbˈuˈn tuˈn, tuˈn kyxi tiˈn toj manyor qxopin.


hänelle kunnia seurakunnassa ja Kristuksessa Jeesuksessa kautta kaikkien sukupolvien, aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Nimxit tbˈi kyxoljo Ttanim, noq tuˈn Crist, a Jesús, jaˈlin ex te jun majx.


mutta tarpeellisia on vähän, tahi yksi ainoa. Maria on valinnut hyvän osan, jota ei häneltä oteta pois." 	 ¿Me tiqunil? Quˈn junchˈinte ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit. Atzin nkubˈ tbˈinchin Mariy, atzin te ilxix tiˈjjo tuˈn tkubˈ bˈinchit, quˈn mix aˈlx jun aˈla k‑elil qˈinte te.


Ei kuitenkaan kukaan puhunut hänestä julkisesti, koska he pelkäsivät juutalaisia. 	 Me mix aˈl jun xi tkujsin tyol tiˈj kywutzxjal, noq tuˈn kyxobˈil kye kynejil aj Judiy.


Mutta myös teistä kukin kohdaltaan rakastakoon vaimoaan niinkuin itseänsä; mutta vaimo kunnioittakoon miestänsä. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy, ayiˈy chmilbˈaj, qa teyile junjun kye tuˈn tok kykˈuˈjliˈn kyxuˈjila tzeˈnkuxjo ayiˈy, ex ikyx te qya, tuˈn tkubˈ kynimin kychmil.


Ja se käyttää kaikkea ensimmäisen pedon valtaa sen nähden ja saattaa maan ja siinä asuvaiset kumartamaan ensimmäistä petoa, sitä, jonka kuolinhaava parani. 	 Ex attaq tkawbˈil tzeˈnku te tkabˈ txuk, ex kubˈ tbˈinchin tkyaqil toj tbˈi. Ex kubˈ tbˈinchin tuˈn nim tipin, tuˈn kykˈulin tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ teˈ a tkabˈ txuk, a otaq qˈanjjo tkyˈixlbˈin te kyimin.


Ja Herran käsi oli heidän kanssansa, ja suuri oli se joukko, joka uskoi ja kääntyi Herran puoleen. 	 Attaq tipin tAjaw Tkyaqil kyukˈa. Tuˈnpetziˈn, txqan xjal kyij kytzaqpiˈn ojtxe kynimbˈil, ex i nimin tiˈjjo Jesús.


Ja hän otti tykönsä ne kaksitoista ja sanoi heille: "Katso, me menemme ylös Jerusalemiin, ja kaikki on täysin toteutuva, mitä profeettain kautta on kirjoitettu Ihmisen Pojasta. 	 I tzaj ttxkoˈn Jesús oˈkqexjo kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kyjaˈ qxiˈ jaˈlin tzmax Jerusalén. Antza japine bˈajjo jotxjo jniˈ xbˈaj kytzˈibˈin yolil Tyol Dios wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Ichin.


Mutta myös Juudas, joka hänet kavalsi, tiesi sen paikan, koska Jeesus ja hänen opetuslapsensa usein olivat kokoontuneet sinne. 	 Ex ikyx te Judasjo, a tuˈntaq txi kˈayinte Jesús, tojtzqiˈntaql teˈ, quˈn ilaˈku maj otaq tzˈok qchmoˈn qibˈa antza.


Mutta kun he puhuivat kansalle, astuivat papit ja pyhäkön vartioston päällikkö ja saddukeukset heidän eteensä, 	 Tzunxtaq nyolin Pegr ex Juan kyukˈa xjal, tej kykanin pale, junx tukˈa kawil kye xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex junx kyukˈa jun chˈuq Sadusey.


johon tunnustautuen muutamat ovat uskosta hairahtuneet. Armo olkoon teidän kanssanne! 	 Quˈn iteˈ junjun nchi yolin ikyjo, me ayeˈ o chi el txalpaj tiˈj kynimbˈil. Noq a Dios tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil tibˈaja.


Silloin tapahtui yhtäkkiä suuri maanjäristys, niin että vankilan perustukset järkkyivät, ja samassa kaikki ovet aukenivat, ja kaikkien kahleet irtautuivat. 	 Me noq kynaˈbˈinkux, teˈ ttzaj jun kyaqnajnabˈ kuj wen, a bˈeˈx tzaj luˈlin tqˈuqil tze tuˈn. Bˈeˈx i okx jaqpajjo tjpel, ex bˈeˈx i el tzˈaqjo kxbˈil, a iteˈktaq te kˈalbˈil kyej iteˈkuxtaq toj tze.


ja lankesi kasvoilleen hänen jalkojensa juureen ja kiitti häntä; ja se mies oli samarialainen. 	 Kubˈ meje, ex kupiˈn twiˈ tzmax twutz txˈotxˈ, tej t‑xi tqˈoˈn chjonte te Jesús. Teˈ aj Samariataq te ichin anetziˈn, a ikyˈin kyuˈn aj Israel.


Frygiassa ja Pamfyliassa, Egyptissä ja Kyrenen puoleisen Liibyan alueilla, ja täällä oleskelevat roomalaiset, juutalaiset ja käännynnäiset, 	 te Frigia, te Panfilia, te Egipto, ex te txqantl txˈotxˈ te Libia nqayin tkˈatz Cirene. Ex iteˈ junjun ẍi tzaj te Rom:


"Mitä tahdot, että minä sinulle tekisin?" Hän sanoi: "Herra, että saisin näköni jälleen". 	 ¿Titzin taja tuˈn tok nbˈinchiˈn tiˈja? chi Jesús. Xi ttzaqˈwin moẍ kyjaluˈn: Ay Tata, waj weˈ tuˈn kykaˈyiˈn nwutzach.


mutta nyt ilmisaatettu meidän Vapahtajamme Kristuksen Jeesuksen ilmestymisen kautta, joka kukisti kuoleman ja toi valoon elämän ja katoamattomuuden evankeliumin kautta, 	 Ex o tzaj tyekˈin tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qe, teˈ tul Jesucrist, a Kolil, a kubˈ tiˈj kyimin tuˈn. Ex tuˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ma tzaj tqˈoˈn jun chwinqil qe, a mixla jtojx tuˈn tbˈaj.


Herralta tämä on tullut ja on ihmeellinen meidän silmissämme`?" 	 Atzin tbˈanilxjo ma tzaj tqˈoˈn tAjaw Tkyaqil qe, ex ma qo jaw kaˈylajx tiˈj.


Ja hän meni alas Kapernaumiin, Galilean kaupunkiin, ja opetti kansaa sapattina. 	 Bˈeˈx xiˈ Jesús toj Capernaum, jun tnam toj txˈotxˈ te Galiley. Antza oke tene xnaqˈtzil kyexjal toj jun qˈij te ajlabˈl.


Minä olen se hyvä paimen. Hyvä paimen antaa henkensä lammasten edestä. 	 Ayin weˈ Tbˈanil Kyikˈlel. Jun kyikˈlel tbˈanil kxel tqˈoˈn teˈ tchwinqil tuˈn tkyim, noq tuˈn kykletjo trit.


Varusta huolellisesti matkalle Zeenas, lainoppinut, ja Apollos, ettei heiltä mitään puuttuisi. 	 Ex mojinqexa Zenas, a aj kawil, ex Apolos, ex qˈonxa tkyaqiljo a n‑ajbˈin kye toj kybˈe.


Mutta en minä rukoile ainoastaan näiden edestä, vaan myös niiden edestä, jotka heidän sanansa kautta uskovat minuun, 	 Nya noq kyiˈj nxnaqˈtzbˈiˈn nchin kubˈsin nwutza teˈy, qalaˈ ikyxjo kyiˈjjo kchi nimil kyuˈn, aj t‑xi kyqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil kye.


Kavahtakaa noita koiria, kavahtakaa noita pahoja työntekijöitä, kavahtakaa noita pilalleleikattuja. 	 Kykaˈyink kyibˈa kye xjal, a nya bˈaˈn nbˈant kyuˈn, a nya toj ttxolil nxaˈye kynabˈl. Noq kyaj tuˈn tok kyqitin jun techil tiˈj ttzˈumil kychibˈjila, tuˈn kyoka te kye, ex tuˈn kybˈinchiˈn jun tiˈ tibˈaj kynimbˈila tiˈj qAjaw Jesús.


Hän on se, joka seurakunnassa, erämaassa, oli enkelin kanssa, joka puhui hänelle Siinain vuorella, ja oli myös isiemme kanssa; ja hän sai eläviä sanoja meille annettaviksi. 	 Ex axte Moisésjo ten kyukˈa aj Israel, aye ojtxe qxjalil, tojjo tzqij txˈotxˈ jaˈ ntiˈ najbˈil; ex tukˈa angel, a yolin tukˈa twiˈ wutz Sinaí; ex ax tzaj kˈmonte te Dios, ayeˈ yol te chwinqil, tuˈntziˈn tzaj tqˈmaˈn qe. Tuˈntziˈn ikyjo, ax Moisésjo nim toklin.


Ja minä näin, ja katso: valkoinen pilvi, ja pilvellä istui Ihmisen Pojan muotoinen, päässänsä kultainen kruunu ja kädessänsä terävä sirppi. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn jun muj sjanin wen, ex qˈuqlekxtaq jun xjal tibˈaj, a ikyx kaˈyin tzeˈnku Tkˈwal Ichin. Ex tokxtaq jun toj twiˈ, a bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, te jun yekˈbˈil, qa otaq kubˈ tiˈj tkyaqil tuˈn. Ex qˈintaq jun semil tuˈn, a at tste wen.


Silloin kuningas sanoi palvelijoille: `Sitokaa hänen jalkansa ja kätensä ja heittäkää hänet ulos pimeyteen`. Siellä on oleva itku ja hammasten kiristys. 	 Bˈeˈx xi tqˈmaˈn kawil kye aqˈnil nchi bˈaj bˈinchintaq meẍ te wabˈl: Kykˈlonqekuy tqan ex tqˈobˈ, ex kyqˈomixa tzma toj qxopin peˈn, a jaˈ okx k‑oqˈile, ex kchi juˈchˈile tste tuˈn nim kyixkˈoj.


"Katso, neitsyt tulee raskaaksi ja synnyttää pojan, ja tälle on annettava nimi Immanuel", mikä käännettynä on: Jumala meidän kanssamme. 	 Jun tal txin, a naˈmxtaq tlonte ichin, ex tzul itzˈje jun tal tal qˈa. Ex k‑okil juntl tbˈi Emanuel, a ntqˈmaˈn qa Dios qukˈa.


sillä Paavali torjui syytökset ja sanoi: "Minä en ole mitään rikkonut juutalaisten lakia enkä pyhäkköä enkä keisaria vastaan". 	 Chitzin Pabljo kyjaluˈn, tej tkolin tiˈjx: Ntiˈ jun weˈ wil ma kuˈx, quˈn ntiˈ nya bˈaˈn o bˈant wuˈn tiˈj kykawbˈil Judiy, tiˈjjo tnejil ja te naˈbˈl Dios ex nipe tiˈjjo tnejil kawil te Rom.


Sillä Jumalan hulluus on viisaampi kuin ihmiset, ja Jumalan heikkous on väkevämpi kuin ihmiset. 	 Tuˈnpetziˈn, a tzajnin te Dios, a ntiˈ tajbˈin kywutz xjal, nimxixtl toklin tzeˈnku tkyaqil kynabˈlxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex atziˈn a nyakuj ntiˈ tipin kywutzxjal, nimxixtl teˈ tipin tzeˈnku tkyaqil kyipin xjal.


Silloin veljet heti lähettivät Paavalin menemään meren rantaan; mutta sekä Silas että Timoteus jäivät Bereaan. 	 Me ayetzin kye nimil, ok kyqˈoˈn tilil, tuˈntzintla jun paqx, tzˈex Pabl tzmax ttzi ttxuyil aˈ. Atzin te Silas ex Timotey, axsa i kyije kyeˈ toj Berea.


Armo olkoon kaikkien kanssa, jotka rakastavat meidän Herraamme Jeesusta Kristusta - katoamattomuudessa. 	 Ex atjo t‑xtalbˈil Dios at kyukˈiy ex kyukˈa kykyaqiljo, a nkykˈuˈjlin qAjaw Jesucrist tukˈa jun kykˈuˈjbˈil, a nlay bˈaj. Ikyxitjo.


Niin Tuomas, jota sanottiin Didymukseksi, sanoi toisille opetuslapsille: "Menkäämme mekin sinne, kuollaksemme hänen kanssansa". 	 Ante Tmas, a Kwaˈch tbˈi tok, tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Qoqe qkyaqilx, tuˈntla qkyim junx tukˈa.


Mutta nyt pankaa tekin pois ne kaikki: viha, kiivastus, pahuus, herjaus ja häpeällinen puhe suustanne. 	 Me atziˈn jaˈlin, kytzaqpinkjiˈy kykyaqiljo lo: Jniˈ qˈoj, ex tkyaqil achbˈil ex jniˈ nya wen, junx tukˈa yasbˈil exqetziˈn kykyaqiljo yol nya bˈaˈn.


ja hän varoitti vakavasti heitä saattamasta häntä julki; 	 Ex xi tqˈmaˈnxix Jesús, tuˈn mi chi yoline tiˈj kywutzxjal.


Voi raskaita ja imettäväisiä niinä päivinä! 	 ¡Ayexjo tal qya, ayeˈ chˈixtaq kykubˈ tzˈaq, ex ayeˈ tzmataq nbˈaj miˈẍin kyal!


Muutamien päivien kuluttua Feeliks tuli vaimonsa Drusillan kanssa, joka oli juutalainen, haetti Paavalin ja kuunteli hänen puhettaan uskosta Kristukseen Jeesukseen. 	 Otaqxi bˈaj jun jteˈbˈin qˈij, tej tkanin juntl majl Félix junx tukˈa t‑xuˈjil, aj Judiytaq, Drusila tbˈi, exsin xi tqˈmaˈntz, tuˈn t‑xi txokbˈaj Pabl, ex antza kubˈe tbˈiˈne, tej tok ten Pabl yolil tiˈjjo qnimbˈil tiˈj qAjaw Jesucrist.


Sillä hän tiesi, että ylipapit kateudesta olivat antaneet hänet hänen käsiinsä. 	 Quˈn el tnikyˈ te qa noqtaq tuˈn tloˈchj kykˈuˈjjo kynejil pale otaq txi kyine.


Sillä me tiedämme, että laki on hengellinen, mutta minä olen lihallinen, myyty synnin alaisuuteen. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn qa a kawbˈil, tuˈn qMan Diosx. Me ayintzin weˈ, kukx ntqanin nxmilila tuˈn nbˈinchiˈn nya wen, quˈn atzin ojtxe nteˈn xi kˈayin weˈy tuˈn wokiˈn te il.


vaan olkoon teidän puheenne: `On, on`, tahi: `ei, ei`. Mitä siihen lisätään, se on pahasta. 	 Qalaˈ chi yolinxa twutzx qa twutzx, ex qa mina, minax. Quˈn atziˈn nkubˈ kyqˈmaˈn tbˈi aˈlchaqku kye toj kyyola, tuˈn tajaw iljo ikyjo.


Sillä parempi on hyvää tehden kärsiä, jos niin on Jumalan tahto, kuin pahaa tehden. 	 Quˈn tbˈanilx teˈ, tuˈn tikyˈx quˈn, noq tuˈn qbˈinchbˈin wen, qa iky taj Diosjo, ex nya tuˈn qbˈinchbˈin nya bˈaˈn.


Siinä minun Isäni kirkastetaan, että te kannatte paljon hedelmää ja tulette minun opetuslapsikseni. 	 Qa nimxix kywutza s‑el te nimsbˈil tbˈi nMaˈn, antza k‑elile tnikyˈtzajil qa twutzxix nxnaqˈtzbˈinqiˈy.


Ja jos joku sanoo sanan Ihmisen Poikaa vastaan, niin hänelle annetaan anteeksi; mutta jos joku sanoo jotakin Pyhää Henkeä vastaan, niin hänelle ei anteeksi anneta, ei tässä maailmassa eikä tulevassa. 	 Ikytziˈn, qa at jun xyolbˈin wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, aku najsit teˈ til. Me qa at jun xyolbˈin tiˈj Xewbˈaj Xjan, nlayxpen najsit teˈ til tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex toj kyaˈj.


Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo.` 	 Aˈlchaqx kyetz k‑okil bˈinte a ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan kye wuq chˈuq Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kybˈinchin.


Ja myös Esaias sanoo: "On tuleva Iisain juurivesa, hän, joka nousee hallitsemaan pakanoita; häneen pakanat panevat toivonsa". 	 Ex ikyxjo kubˈ ttzˈibˈin Isaías: K‑itzˈjil juntl tiˈjjo tyajil Isaí, tzeˈnkuˈ t‑xul tze. Ex kkawil tibˈaj tkyaqil xjal, a nya Judiyqe, ayeˈ k‑okil qe kykˈuˈj tiˈjch.


Te ulkokullatut, oikein teistä Esaias ennusti, sanoen: 	 Xmiletzˈqiˈy. Quˈn twutzx tej tyol qtzan yolil Tyol Dios te, a Isaías, tej tyolin tiˈj kyxmiletzˈila:


Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Hajottakaa maahan tämä temppeli, niin minä pystytän sen kolmessa päivässä". 	 I xi ttzaqˈwin: Kyyuchˈinkutzinjiˈy tnejil ja te naˈbˈl Dios lo, ex toj oxe qˈij otaq japin bˈantl wuˈn.


Ja koska satama oli sopimaton talvehtimiseen, olivat useimmat sitä mieltä, että heidän oli sieltä lähdettävä, voidakseen ehkä päästä talvehtimaan Foiniksiin, erääseen Kreetan satamaan, joka antaa lounaaseen ja luoteeseen päin. 	 Ex tuˈn nya wentaqjo najbˈil anetziˈn tuˈn tikyˈx jbˈalil quˈn antza; tuˈntziˈn, chˈime kykyaqilx kubˈ bˈisinte qa wen tuˈn qexa, ex tuˈn tok qqˈoˈn tilil, tuˈn qkaniˈn tzma Fenice, jun tnam toj txˈotxˈ Creta, a at tumil tjawitz qˈij, ex antza tuˈn tikyˈe jbˈalil quˈn.


Mutta jos minun on eläminen täällä lihassa, niin siitä koituu hedelmää työlleni, ja silloin en tiedä, minkä valitsisin. 	 Qa atx toj nqˈija tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ok chin ajbˈilx weˈ toj taqˈin qAjaw. ¿Me tzeˈntzila k‑okile aqˈuntltz qa ma chin kyima? Ntiˈ n‑el nnikyˈa tuˈn ikyjo.


Niin maaherra sanoi: "Mitä pahaa hän sitten on tehnyt?" Mutta he huusivat vielä kovemmin sanoen: "Ristiinnaulittakoon!" 	 Xi tqanin Pilat kye: ¿Tiquˈn? ¿Tiˈxsiˈn nya wen ma tbˈinche? Me i jaw ẍchˈinxjal juntl majl: Pejkˈinka twutz cruz, tuˈn tkyim.


Ja kun Pilatus tahtoi tehdä kansalle mieliksi, päästi hän heille Barabbaan, mutta Jeesuksen hän ruoskitti ja luovutti ristiinnaulittavaksi. 	 Tkyˈeˈtaq Pilat tuˈn ttzaj kyqˈoj xjal tukˈa. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx xi ttzaqpiˈn Barrabás, ex bˈeˈx xi tqˈoˈn Jesús kye xqˈuqil te aj Rom, tuˈn tok kypejkˈin twutz cruz tuˈn tkyim.


tietäen, että te saatte Herralta palkaksi perinnön; te palvelette Herraa Kristusta. 	 Ex bˈiˈn kyuˈn qa a qAjaw ktzajil qˈonte jun oyaj toj kyaˈj kyeˈy, qa ma chi ajbˈin te Crist, quˈn axixsin kyejiˈy kyAjaw.


Ja he alkoivat pyytää häntä poistumaan heidän alueeltaan. 	 Tuˈn tpajjo jniˈ otaq bˈaj, i ok ten xjal kubˈsin kywutz te, tuˈn tex tojjo tnam antza.


Mutta veljet lähettivät heti yötä myöten Paavalin ja Silaan Bereaan. Ja kun he olivat saapuneet sinne, menivät he juutalaisten synagoogaan. 	 Otaq qo ok yupj ikyjo, ayetzin kye nimil ok kyqˈoˈn tilil, tuˈn kyxiˈ Pabl ex Silas tzmax Berea. Atzaj teˈ kykanin, bˈeˈx i xiˈ tojjo ja te kynabˈl Dios Judiy.


Siksi minä pyydän, ettette lannistuisi niiden ahdistusten vuoksi, joita minä teidän tähtenne kärsin, sillä ne ovat teidän kunnianne. 	 Tuˈnpetziˈn, chin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn mi chi numjiˈy tuˈn tpaj tkyaqiljo n‑ikyˈx wuˈn, noq tuˈn tel kynikyˈa tiˈj Tbˈanil Tqanil, quˈn atzin yol lo, atzin kytzaljbˈiljiˈy.


vaikka enkelitkään, jotka väkevyydeltään ja voimaltaan ovat suuremmat, eivät lausu heitä vastaan herjaavaa tuomiota Herran edessä. 	 Me meqetzin kyeˈ t‑angel Dios, exla qa nimxix kyoklin ex nimxix kyipin, ntiˈ n‑okx kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kypatin, ex tuˈn kyyasin kyiˈjjo tajaw il ex jniˈ nmaq tkawbˈil.


Minä paastoan kahdesti viikossa; minä annan kymmenykset kaikista tuloistani.` 	 Kabˈe maj nkubˈ npaˈn weˈ wayˈaj toj junjun seman, tuˈn naˈn Diosa, ex nxi nqˈoˈn tey ajo tlajajin tiˈj tkyaqiljo jniˈ nkanebˈa.


Sillä vaikka hänet ristiinnaulittiin, kun hän oli heikko, elää hän kuitenkin Jumalan voimasta; olemmehan mekin hänessä heikot, mutta me elämme hänen kanssaan Jumalan voimasta teitä kohtaan. 	 Twutzx teˈ, tej tjaw qˈoˈn Crist twutz cruz tuˈn tkyim, nyakuj ntiˈtaq tipin. Me atzin jaˈlin, itzˈ te jun majx, tuˈn tipin qMan Dios. Ex ikyxjo qeˈ jaˈlin; exla qa ntiˈ qipiˈn tuˈnx qibˈxa, me noq tuˈn qmujbˈil qibˈa tukˈa Dios, loqoˈy itzˈqo tuˈn tipin, tuˈn qajbˈiˈn kyxola tukˈa jun kawbˈil kujxix.


Sen jälkeen hän näyttäytyi yhtä haavaa enemmälle kuin viidellesadalle veljelle, joista useimmat vielä nytkin ovat elossa, mutta muutamat ovat nukkuneet pois. 	 Atximaytaq chˈintl, ok tyekˈin tibˈ kye jweˈ syent nimil junx, a nimku itzˈx, ex iteˈ junjun o chi kyim.


Ja kun hän nosti silmänsä tuonelassa, vaivoissa ollessaan, näki hän kaukana Aabrahamin ja Lasaruksen hänen helmassaan. 	 Tzunxtaqx yajlajtz te qˈinin tojjo qˈaqˈ, jaˈ nchi pon kanine nya nimil najal. I jawtzin tiˈn twutz jawl, jax tkaˈyin tzmax toj kyaˈj, exsin iwle Abraham tuˈn, ex majx Lázaro qˈuqlek tkˈatz.


Ja vaikka minä menen valmistamaan teille sijaa, tulen minä takaisin ja otan teidät tyköni, että tekin olisitte siellä, missä minä olen. 	 Ex nya noq oˈkx tuˈn ma chinka bˈinchilte kynajbˈila; qalaˈ ok chin ula juntl majl kˈlel kyeˈy, tuˈntzin kyteˈn junx wukˈiy te jun majx toj kyaˈj.


Sillä kuka antaa sinulle etusijan? Ja mitä sinulla on, jota et ole lahjaksi saanut? Mutta jos olet sen saanut, niin miksi kerskaat, ikäänkuin se ei olisi saatua? 	 ¿Ma atzin teˈ nimxix toklin tzeˈnqeˈ txqantl? ¿Ma nyatzin ax qMan Diostz ma tzaj qˈoˈnte tkyaqilxjo at teˈy? Ex qa ma tzaj tqˈoˈn teˈy, ¿Tiquˈniltz njaw tnimsin tibˈa, nyakuj tuˈnx tibˈxa ma jyeta tkyaqil?


Ettekö tiedä, että me tulemme tuomitsemaan enkeleitä, emmekö sitten maallisia asioita? 	 ¿Ma mitzin bˈiˈn kyuˈn qa aye nimil kchi kawil kyiˈj angel? ¿Yajtzila teˈ junjun tal tiˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ?


Silloin hän käski kansan asettua maahan. Ja hän otti ne seitsemän leipää, kiitti, mursi ja antoi opetuslapsillensa, että he panisivat ne kansan eteen. Ja he panivat. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye jniˈ xjal, tuˈn kybˈaj kubˈ qe, ex i jaw ttzyuˈn wabˈj toj tqˈobˈ. Xi tqˈoˈn chjonte te Dios kyiˈj, bˈaj kubˈ tpiẍin, exsin ok ten sipilte kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn tbˈaj kubˈ kysipin kyxoljo jniˈ xjal.


niinkuin ei Ihmisen Poikakaan tullut palveltavaksi, vaan palvelemaan ja antamaan henkensä lunnaiksi monen edestä." 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku weˈ, ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, mi ẍin ul weˈ tuˈn kyajbˈinxjal weˈy; qalaˈ ayin weˈ tuˈn wajbˈiˈn kye txqantl, ex tuˈn t‑xi nqˈoˈn nchwinqila te kyxel, tuˈn kyklet te jun majx.


Kun he seuraavana päivänä menivät alas vuorelta, tuli paljon kansaa häntä vastaan. 	 Tojxi junxil qˈij i meltzˈaj twiˈ wutz. Atzaj teˈ kykuˈtzku, nimx xjal i bˈajetz kˈlulte Jesús.


ja että me pelastuisimme nurjista ja häijyistä ihmisistä; sillä usko ei ole joka miehen. 	 Ex chi naˈn Diosa qiˈja tuˈn qkleta toj kyqˈobˈxjal piˈsqe ex aj ilqe, quˈn nya tkyaqilxjal nimilqe tiˈj Tyol Dios.


Ja hedelmät, joita sinun sielusi himoitsi, ovat sinulta menneet, ja kaikki kalleutesi ja komeutesi ovat sinulta hävinneet, eikä niitä enää koskaan löydetä. 	 Ex kxel kyqˈmaˈn te tnam luˈn: Atzin jaˈlin, ntiˈ tkyaqiljo lobˈj, a tbˈanilx wen, a npontaq tkˈuˈja tiˈj. Ex tkyaqiljo tqˈinimila, ex jniˈ tzeqbˈil, a attaq, ma naj te jun majx.


Sillä Ihmisen Poika tosin menee pois, niinkuin säädetty on; mutta voi sitä ihmistä, jonka kautta hänet kavalletaan!" 	 Twutzxix teˈ, qa kchin xel qˈoˈn weˈ, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, toj kyqˈobˈxjal, tzeˈnkuxjo tzˈibˈiˈn taˈye toj Tuˈjil Tyol Dios; me bˈisbˈajilxla teˈ ichin, a kxel qˈon weˈy toj kyqˈobˈxjal.


Tiedättehän itsekin, veljet, ettei tulomme teidän tykönne ollut turha; 	 Ojtzqiˈn kyuˈn, erman, tej qkaniˈn kyukˈiy, nya noqx kukx o kaninjiˈy.


Ja hän sanoi niille: "Menkää". Silloin ne lähtivät heistä ja menivät sikoihin. Ja katso, koko lauma syöksyi jyrkännettä alas järveen ja hukkui veteen. 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Kux cheˈxtza, chi Jesús kye. Bˈeˈxsin i bˈajetz toj kyanmin ichin, ex i bˈaj okx kyoj kyanmin kuch. Me ayetziˈn tal kuch bˈeˈx i bˈaj xiˈ tolil kyibˈ twiˈ xaq, ex nqayinkutaql toke jun tij nijabˈ. Bˈeˈx i bˈaj jiqˈwe antza.


sillä kaikki, mikä on syntynyt Jumalasta, voittaa maailman; ja tämä on se voitto, joka on maailman voittanut, meidän uskomme. 	 Quˈn tkyaqiljo a o tzˈok te tkˈwal Dios, kˈwel tiˈjjo tkyaqil nya bˈaˈn tuˈn, tzeˈnku qe, noq tuˈn qnimbˈil tiˈj, o kubˈ tiˈjjo tkyaqil nya bˈaˈn quˈn.


Katselkaa kukkia, kuinka ne kasvavat: eivät ne työtä tee eivätkä kehrää. Kuitenkin minä sanon teille: ei Salomo kaikessa loistossansa ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä. 	 Kykaˈyinktziˈn tzeˈn nchi chˈiyeˈ jniˈ t‑xmakil kˈul. Mina nchi aqˈnin ex mina nchi chubˈin. Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa a qtzan nmaq kawil Salomón ojtxe, tukˈa tkyaqil tqˈinimil, s‑ok tktxuˈn tibˈ tukˈa t‑xbˈalin tbˈanilx wen; me mix kanine tqoptzˈajiyil t‑xbˈalin, tzeˈn kaˈyiˈn jun tal t‑xmakil kˈul.


Niin Pilatus kysyi häneltä: "Oletko sinä juutalaisten kuningas?" Hän vastasi ja sanoi hänelle: "Sinäpä sen sanot". 	 Teˈ tkanin, xi tqanin Pilat te: ¿Atzinjiy nmaq kawil kye Judiy? Axa ma qˈmante, chi Jesús.


Katso, minä annan sinulle saatanan synagoogasta niitä, jotka sanovat olevansa juutalaisia, eivätkä ole, vaan valhettelevat; katso, minä olen saattava heidät siihen, että he tulevat ja kumartuvat sinun jalkojesi eteen ja ymmärtävät, että minä sinua rakastan. 	 Quˈn at junjun aj Judiy kykˈatza, a nxi kyqˈmaˈn qa Ttanim Diosqexix, me ma chex lipe tiˈj tajaw il, ex nikyˈil yolqe. Kxel nyekˈiˈn kye, qa aye kyeˈ twutzxix Ntanimqiˈy; ex toj paˈbˈin, kchi tzajil wiˈn tuˈn kykubˈ meje kywutza, tuˈn tel kynikyˈ te, qa nimx nkˈuˈja kyiˈja.


Nöyrtykää Herran edessä, niin hän teidät korottaa. 	 Tunpetziˈn, kymutxinkutzin kyibˈa twutz qAjaw. Ikytzin chi okilejiˈy te nim kyokliˈn.


Ja sanottuaan heille jäähyväiset hän meni pois vuorelle rukoilemaan. 	 Teˈ kybˈaj kykyij tqˈolbˈin, bˈeˈx xiˈkux naˈl Dios twiˈ jun wutz.


mutta toiseen majaan menee ainoastaan ylimmäinen pappi kerran vuodessa, ei ilman verta, jonka hän uhraa itsensä edestä ja kansan tahattomien syntien edestä. 	 Me tojjo tkabˈ tnej ja, a Najbˈil Xjanxix, noq oˈkxtaqjo tnejilxix pale n‑okxtaq jun maj tojile junjun abˈqˈe. Ex ajtzin tokx, iltaq tiˈj nxi tiˈn tchkyˈel aluˈmj te najsbˈil tilx, ex teˈ il, a mitaq n‑el kynikyˈxjal te.


Minä sanon: vaeltakaa Hengessä, niin ette lihan himoa täytä. 	 Tuˈnpetziˈn, nqˈmaˈn tuˈn kybˈeta tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan; tuˈn mi txi kyqˈoˈn ambˈil teˈ jniˈ ntqaniˈn ojtxe kyteˈn, ex mi ja kynimsin kyibˈa.


Mutta me menimme edeltäpäin ja astuimme laivaan ja purjehdimme Assoon. Sieltä aioimme ottaa Paavalin laivaan, sillä hän oli niin määrännyt, aikoen itse kulkea maitse. 	 Awotzin qeˈ, bˈeˈx o neja, ex toj bark o xiˈyiˈy, tuˈn qkaniˈn tzma Aso, tuˈn qikyˈa kˈlelte Pabl, tzeˈnkuxjo otaq qo kyija tukˈa, quˈn tajtaq tuˈn tbˈet twutz txˈotxˈ.


vaan pyhittäkää Herra Kristus sydämissänne ja olkaa aina valmiit vastaamaan jokaiselle, joka teiltä kysyy sen toivon perustusta, joka teissä on, kuitenkin sävyisyydellä ja pelolla, 	 Qalaˈ kynimsinksa tbˈi Crist toj kyanmiˈn, a kyAjawa, tuˈntzintla bˈantnin kyteˈn, tuˈn t‑xi kytzaqˈwiˈn tkyaqiljo nchi kanin qanilte tiˈjjo qˈuqbˈil kykˈuˈja at.


Ja sinne tultuaan hän asettui asumaan kaupunkiin, jonka nimi on Nasaret; että kävisi toteen, mikä profeettain kautta on puhuttu: "Hän on kutsuttava Nasaretilaiseksi". 	 Atzaj teˈ tkanin antza, bˈeˈx i xiˈ najal toj tnam Nazaret toj txˈotxˈ te Galiley, tuˈntzin tjapin bˈajjo a kyqˈma yolil Tyol Dios ojtxe, qa tuˈn toktaq tbˈi Jesús, Aj Nazaret.


Sillä hänen nimensä tähden he ovat matkalle lähteneet eivätkä ota pakanoilta mitään. 	 Quˈn ma cheˈx jaˈlin aqˈnil toj taqˈin Klolqe Jesús, ex mix tzaj kytzyuˈne jun onbˈil kye xjal nya nimil.


Ja kohta hän vaati opetuslapsiansa astumaan venheeseen ja kulkemaan edeltä toiselle rannalle, Beetsaidaan, sillä aikaa kuin hän laski kansan luotansa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i jax tchqˈoˈn Jesús t‑xnaqˈtzbˈin toj bark, ex xi tqˈmaˈn kye, tuˈn kyikyˈx tjlajxi nijabˈ, tuˈn kykanintaq tojjo juntl tnam, Betsaida, me ataq tajjo tuˈn kynej twutz. Bˈeˈx i xiˈ, ex ante Jesús kyij qˈolbˈil kyeˈ jniˈ xjal.


Niin hän sanoi: `Meidän isiemme Jumala on valinnut sinut tuntemaan hänen tahtonsa ja näkemään Vanhurskaan ja kuulemaan hänen suunsa äänen; 	 Tzajtzin tqˈmaˈnl kabˈe tyoltz weˈy: A kyDios qxeˈchil, ma jaw skˈontiy, tuˈntzin tel tnikyˈa tiˈjjo tajbˈil, ex tuˈntzin tok tkaˈyin Jesús, a jikyinxix, ex tuˈn tbˈintejiy tyol, a aku yolinte.


Niin kauan kuin teillä valkeus on, uskokaa valkeuteen, että te valkeuden lapsiksi tulisitte." Tämän Jeesus puhui ja meni pois ja kätkeytyi heiltä. 	 Tuˈnpetziˈn, kyniminxjiˈy spikyˈin, a luˈ atx chˈintl kyukˈiy, tuˈntzin kyoka te jun xjal aj spikyˈin. Tbˈajlinxiˈ tqˈmaˈn Jesús ikyjo, bˈeˈx el tewin tibˈ kywutz.


Mutta Pietari ja Johannes vastasivat heille ja sanoivat: "Päättäkää itse, onko oikein Jumalan edessä kuulla teitä enemmän kuin Jumalaa; 	 Me xi ttzaqˈwin Pegr ex Juan kyjaluˈn: Kybˈisinkuy qa wenxix twutz Dios, qa ayiˈy tuˈn kykubˈ nimit, ex nya Dios,


Ja hän halusi täyttää vatsansa niillä palkohedelmillä, joita siat söivät, mutta niitäkään ei kukaan hänelle antanut. 	 Tzunxtaqx npon tkˈuˈj tiˈjjo kykˈwaˈ kuch n‑ok, quˈn tuˈn tzunxtaqx nqˈaqˈin tkˈuˈj wen, me mix aˈlxtaq jun xjal ntzaj qˈonte chˈin twa.


Jos minä en olisi tehnyt heidän keskuudessaan niitä tekoja, joita ei kukaan muu ole tehnyt, ei heillä olisi syntiä; mutta nyt he ovat nähneet ja ovat vihanneet sekä minua että minun Isääni. 	 Ex ntiˈxitla kypaj, noqit ntiˈx jun tiˈ ma bˈant wuˈn kyxol, a mix aˈl juntl aku bˈant tuˈn. Me exla qa ma kyli tkyaqiljo xbˈant wuˈn, me n‑ok tilil kyuˈn tuˈn wel kyikyˈiˈn, ex ma tzˈel kyikyˈin nMaˈn.


Sillä jos ylistät Jumalaa hengessä, kuinka oppimattoman paikalla istuva saattaa sanoa "amen" sinun kiitokseesi? Eihän hän ymmärrä, mitä sanot. 	 Qa at jun nbˈiˈn kyiˈja toj kˈulbˈil, ex qa ma txi kyqˈoˈn chjonte te Dios toj junxil yol, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel nikyˈbˈaj te, qa toj tumil kyyola?


vaan tyhjensi itsensä ja otti orjan muodon, tuli ihmisten kaltaiseksi, ja hänet havaittiin olennaltaan sellaiseksi kuin ihminen; 	 qalatziˈn, bˈeˈx xkyij ttzaqpiˈn toklin toj kyaˈj, exsin s‑ok tqˈoˈn tibˈtz tzeˈnkuj jun kyaqˈnilxjal.


Kun Jeesus sen kuuli, sanoi hän hänelle: "Yksi sinulta vielä puuttuu: myy kaikki, mitä sinulla on, ja jakele köyhille, niin sinulla on oleva aarre taivaissa; ja tule ja seuraa minua". 	 Tej tbˈinte Jesúsjo yol lo, xitzin ttzaqˈwin kyjaluˈn: Me atx juntl tiˈ, a naˈmx tbˈant tuˈn: Kˈayinxjiy jotxjo jniˈ at tey, exsin oyinxjiy tpwaqtza kye jniˈ yaj. Qa ma bˈantjo luˈn tuˈn, okpetzin ktenbˈil tqˈinimiltza toj kyaˈj. Exsin ku tzajtza lipeka wiˈja.


Ja Kuolema ja Tuonela heitettiin tuliseen järveen. Tämä on toinen kuolema, tulinen järvi. 	 Ex kykyaqiljo toj kynajbˈil kyimnin, bˈeˈx i xi xoˈn tojjo ttxuyil qˈaqˈ. Me anteˈ ttxuyil qˈaqˈ, a tkabˈ kyimnin, a te jun majx.


ja he korottivat äänensä ja sanoivat: "Jeesus, mestari, armahda meitä!" 	 exsin i jaw ẍchˈintz kyjaluˈn: ¡Jesús! Ay Xnaqˈtzil, qˈaqˈintzin teˈ tkˈuˈj qiˈja.


Sillä jos ensimmäinen liitto olisi ollut moitteeton, ei olisi etsitty sijaa toiselle. 	 Noqit i kyijxjal toj wen tukˈa Dios te tnejil, tuˈn tsaqix kyanmin te jun majx kyuˈn ojtxe pale, nyatla il tiˈj tuˈn tul Jesús tukˈa juntl tumil nimxixtl wen.


Niin he huusivat suurella äänellä ja tukkivat korvansa ja karkasivat kaikki yhdessä hänen päällensä 	 Me ayetzin kyej xjal, bˈeˈx ok kymaqsiˈn kyẍkyin, ex bˈeˈx i jaw ẍchˈin kujxix wen, ex ok tilj tiˈj Esteban.


Mutta jos se, joka ei usko, eroaa, niin erotkoon; veli ja sisar eivät ole semmoisissa tapauksissa orjuutetut; sillä rauhaan on Jumala teidät kutsunut. 	 Me qa a chmilbˈaj mo qa xuˈjlbˈaj, a nya nimil, nlabˈte tuˈn tkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa nimil, mala kubˈ kypaˈnkuxtaq kyibˈtz. Quˈn at te nimil tzaqpibˈl te toj jun il tzeˈnku lo quˈn ma qo txokle tuˈn Dios, tuˈn qanqˈin tukˈa jun nukˈbˈil toj qchwinqil.


Ja hän sai ympärileikkauksen merkin sen uskonvanhurskauden sinetiksi, joka hänellä oli ympärileikkaamatonna, että hänestä tulisi kaikkien isä, jotka ympärileikkaamattomina uskovat, niin että vanhurskaus heillekin luettaisiin; 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok qˈoˈn techil, noq te jun yekˈbˈil, ex jun kujsbˈilte qa otaq tzˈok tzˈaqle twutz qMan noq tuˈn tnimbˈil, a attaq, teˈ naˈmxtaq tok techil. Tuˈntzin ikyjo, ate Abraham tok te nim toklin kyxol nimil, ayeˈ ntiˈ kyechil tok, quˈn tuˈn naˈmtaq tok techil Abraham, tej tnimin. Ax Dios ma tzˈok qˈoˈnkye tzˈaqle twutz, noq tuˈn kynimbˈil.


sanoen Aaronille: `Tee meille jumalia, jotka käyvät meidän edellämme, sillä me emme tiedä, mitä on tapahtunut Moosekselle, hänelle, joka johdatti meidät Egyptin maasta`. 	 Ex tej tkyij ten Moisés twiˈ wutz Sinaí yolil tukˈa Dios, bˈeˈx xi kyqˈmaˈn te Aarón: Bˈinchinkuy txqan qdiosa, tuˈn tmojin qukˈiy, quˈn nya bˈiˈn quˈn, tiˈ ma bˈajte Moisés, a s‑etz qˈinqeˈy toj Egipto.


Aasian seurakunnat tervehtivät teitä. Monet tervehdykset Herrassa lähettävät teille Akylas ja Priska sekä heidän kodissaan kokoontuva seurakunta. 	 Tkyaqil Ttanim Dios toj txˈotxˈ Asia nxi tsmaˈn jun qˈolbˈil kyeˈy. Ex ikyxjo te Aquila ex Priscila, nxi kysmaˈn jun qˈolbˈil toj tbˈi qAjaw, junx kyukˈa tkyaqil Ttanim Dios, a n‑ok kychmoˈn kyibˈ toj kyja.


Autuaita ovat ne, jotka isoavat ja janoavat vanhurskautta, sillä heidät ravitaan. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ kyajxix tuˈn kybˈinchin a taj qMan Dios, quˈn axte Dios ktzajil oninkye tuˈn tbˈant kyuˈn.


Ja minä olen rukoileva Isää, ja hän antaa teille toisen Puolustajan olemaan teidän kanssanne iankaikkisesti, 	 Ex kchin kubˈsin nwutza te qMan, tuˈn ttzaj tchqˈoˈn juntl Onil kyeˈy, ex Qˈuqbˈil kykˈuˈja, a Xewbˈaj Xjan, a twutzxix, tuˈn tten kyukˈiy te jun majx.


Minä jätin sinut Kreettaan sitä varten, että järjestäisit, mitä vielä jäi järjestämättä, ja että asettaisit, niinkuin minä sinulle määräsin, joka kaupunkiin vanhimmat, 	 Tej tkyij nqˈoˈn toj txˈotxˈ Creta, kyij nqˈmaˈn tey tuˈn tkubˈ tbˈinchinjiy a naˈmx tuˈn tbˈant, ex tuˈn kyjaw tskˈonjiˈy nejinel toj Ttanim Dios te junjun tnam, ikyxjo tzeˈnkuˈ xi woqxeniˈn tey.


Jeesuksen Kristuksen, Daavidin pojan, Aabrahamin pojan, syntykirja. 	 Atzin te luˈn atzin tajlal t‑xeˈchil Jesucrist, a tzajnin tiˈj qtzan David ex tiˈj qtzan Abraham:


Olisihan voinut myydä tämän voiteen enempään kuin kolmeensataan denariin ja antaa ne köyhille." Ja he toruivat häntä. 	 ¿Noqxitzin noq chˈin twiˈ? Qalaˈ noqxpet ma txi tkˈayin tuˈn jweˈlajaj kˈal pwaq ex atzintlaˈ pwaq xi oyit kye yaj.


Muista siis, mitä olet saanut ja kuullut, ja ota siitä vaari ja tee parannus. Jos et valvo, niin minä tulen kuin varas, etkä sinä tiedä, millä hetkellä minä sinun päällesi tulen. 	 Tuˈnpetziˈn, kynaˈnqetzjiˈy xnaqˈtzbˈil, aye o chi tzaj kykˈmoˈn. Chi lipexa tiˈj; ku tajtz tiˈj kyanmiˈn, kymeltzˈintz kyibˈa wukˈiy. Quˈn qa mi saj kysakˈpin kyibˈa, kchin poˈn kawil kyiˈja, ex ntiˈ tqanil aj npoˈn, tzeˈnku jun ileqˈ toj qnikyˈin.


Hän sanoi hänelle: "Minä tulen ja parannan hänet". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Kˈaˈ chinka qˈanilte.


Sillä niin usein kuin te syötte tätä leipää ja juotte tämän maljan, te julistatte Herran kuolemaa, siihen asti kuin hän tulee. 	 Tkyaqil maj, aj t‑xi kykˈwanjiˈy kˈwabˈj, ex aj t‑xi kywaˈnjiˈy wabˈj, kukxitla xkubˈ kynaˈnjiˈy tkyimlin qAjaw, ajxi tul juntl majl.


Mutta silminnäkijät kertoivat heille, kuinka riivattu oli tullut terveeksi. 	 Bˈeˈx tzyet tej lo tqˈumle kyuˈnj xjal i lonte, tzeˈn tten tqˈanitj ichin anetziˈn.


Miksi minulta kysyt? Kysy niiltä, jotka ovat kuulleet, mitä minä olen heille puhunut; katso, he tietävät, mitä minä olen sanonut." 	 ¿Tiquˈn ntzaj tqaniˈn weˈy? Qaninxa kye, a o chi bˈin wiˈja. Ayetziˈn kchi qˈmal teˈ tiˈ o bˈaj nxnaqtziˈn, ex bˈiˈn kyuˈn alkye o bˈaj nqˈmaˈn.


Pankaa sentähden pois valhe ja puhukaa totta, kukin lähimmäisensä kanssa, sillä me olemme toinen toisemme jäseniä. 	 Tuˈnpetziˈn, mi chi nikyˈin yola, qalaˈ teyile junjun tuˈn tyolin twutzxix kyukˈa tukˈa, quˈn qkyaqilx ma qo ok te junxchˈin Ttanim Dios, a t‑xmilil Crist.


Niin ylimmäinen pappi repäisi vaatteensa ja sanoi: "Mitä me enää todistajia tarvitsemme? 	 Teˈ tqˈmante ikyjo, noqx el kyimjo kynejilxix pale, ex bˈeˈx xi lipin laqil kye t‑xbˈalin tuˈn tqˈoj, ex tqˈma: ¿Tiˈ qe txqantl tstiyil qe?


Niin oli muutamia, jotka närkästyivät ja sanoivat keskenään: "Mitä varten tämä voiteen haaskaus? 	 Atzaj teˈ tok kykaˈyin junjun xjal ikyjo, bˈeˈx bˈaj tzaj kyqˈoj tiˈjjo qya, exsin ok ten yolbˈil tiˈj: ¿Tiˈtzila qe ma kubˈ tyajin qya qˈanbˈil anetziˈn?


niin ettei teiltä mitään puutu missään armolahjassa, teidän odottaessanne meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen ilmestystä. 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈl atx taj kyeˈy, tuˈn Xewbˈaj Xjan, a ayiˈy nchi ayoˈn tulil qAjaw Jesucrist.


Niin tuli sopiva päivä, kun Herodes syntymäpäivänään piti pitoja ylimyksilleen ja sotapäälliköille ja Galilean ensimmäisille miehille. 	 Me japin kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn tkubˈe bˈyoˈne Juan, noq tpajlin kubˈ ikyˈsit tabˈqˈe Herodes. I tzaj ttxkoˈn Herodesjo jniˈ tkawil, jniˈ kynejil xqˈuqil tnam ex jniˈqexjo a nim kyoklin toj Galiley, exsin kubˈ tqˈoˈntz chnabˈ, xi tqˈoˈn kywa ex kykˈwaˈ.


ja he sanoivat: "Missä on se äsken syntynyt juutalaisten kuningas? Sillä me näimme hänen tähtensä itäisillä mailla ja olemme tulleet häntä kumartamaan." 	 ex xi kyqanin: ¿Jaˈtzin taˈ nmaq kawil kye xjal aj Judiy, a ma tzˈitzˈje? Quˈn ma qliˈy tcheˈw te tqanil tojjo qtxˈotxˈa toj tjawitz qˈij, ex ma qo tzaja tzaluˈn tuˈn qkˈulin twutz.


"Taivasten valtakunta on verrattava kuninkaaseen, joka laittoi häät pojallensa. 	 Atzin Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnku jun nmaq kawil kubˈ tikyˈsin jun nintz qˈij, tej tmeje tkˈwal.


ja jolle oli sanottu: "Iisakista sinä saat nimellesi jälkeläisen", 	 exsin qa otaq tzˈel tnikyˈ te a tqˈma Dios, qa tiˈjtaq Isaac, tuˈn tel poqˈin tyajil Abraham.


Mutta Jeesus vastasi heille sanoen: "Hetki on tullut, että Ihmisen Poika kirkastetaan. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Chˈix tul kanin nqˈijila, ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, tuˈn nkyima, tuˈn njaw anqˈiˈn, ex tuˈn njaxa toj kyaˈj tukˈa tkyaqil nqoptzˈajiyila.


Sillä minä pelkään, että tullessani ehkä en tapaa teitä semmoisina, kuin tahdon, ja että te tapaatte minut semmoisena, kuin te ette tahdo. Minä pelkään, että teidän keskuudessanne ehkä on riitaa, kateutta, vihaa, juonia, panetteluja, juoruja, pöyhkeilyä, epäjärjestyksiä; 	 Nchin xobˈa tuˈn nxiˈy lol kyeˈy; yaˈj qa naˈmtaqx tjaw kytxˈixpin kyteˈn tzeˈnkuxjo waja. Ikytziˈn, bˈalaqa il tiˈj tuˈn kyok wiliˈn, ex nya tuˈn nyoliˈn tukˈa jun yol bˈunin tzeˈnku kyaja. Yaˈj qa atku qˈoj kyxola, qa atku ikyˈbˈil tuˈn tyabˈ kywiˈy, qa nchi bˈaj paˈn kyibˈa, qa nchi bˈaj xoˈn yol kyxola, qa atku iqj yol kyxola, qa nchi bˈaj nimsin kyibˈa, qa ntiˈx nukˈbˈil kyxola.


Ja Jumalan sana menestyi, ja opetuslasten luku lisääntyi suuresti Jerusalemissa. Ja lukuisa joukko pappeja tuli uskolle kuuliaisiksi. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo lo, liwey chˈiy tyolajtzjo Tyol Dios. Tuˈntziˈn, chmet txqantl kybˈajjo nimil toj Jerusalén; ex nimku pale Judiy xi kynimiˈn nimbˈil.


Silloin Paavali vastasi ja sanoi: "Mitä te teette, kun itkette ja särjette minun sydäntäni. Sillä minä olen valmis, en ainoastaan käymään sidottavaksi vaan myöskin kuolemaan Jerusalemissa Herran Jeesuksen nimen tähden." 	 Me tzaj ttzaqˈwin Pabl kyjaluˈn: ¿Tiquˈn nchi oqˈa, ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx nchin jaw bˈisiˈn? Qˈoˈnx we wibˈ, nya noq oˈkxjo tuˈn nkubˈ kˈloˈn, qalaˈ ex qa majx tuˈn nkyima toj Jerusalén, noq tuˈn tpajjo nnimbˈila tiˈj Jesús, a tAjaw Tkyaqil, chi Pabl.


Ja kun sapatti oli päättynyt ja viikon ensimmäisen päivän aamu koitti, tulivat Maria Magdaleena ja se toinen Maria katsomaan hautaa. 	 Tbˈajlinxiˈ qˈij te ajlabˈl, kyjaˈtaq qsqix toj tnejil qˈij te seman, ate Mariy, aj Xleˈn, tukˈaxjo juntl Mariy, i xiˈ tzma ttzi jul lolte.


Toinen, tämän vertainen, on: `Rakasta lähimmäistäsi niinkuin itseäsi`. 	 Ex atzin tkabˈ chˈime ikyxjo tzeˈnku tnejil, tuˈn tok tkˈuˈjlin t‑xjalila, tzeˈnkux n‑ok tkˈuˈjlin tibˈa.


Ja ensimmäinen olento oli leijonan näköinen, ja toinen olento nuoren härän näköinen, ja kolmannella olennolla oli ikäänkuin ihmisen kasvot, ja neljäs olento oli lentävän kotkan näköinen. 	 Atzin tnejil ajbˈil iky kaˈyin tzeˈnku bˈalun; atzin tkabˈ tzeˈnku jun tal wakx, atzin toxin attaq twutz tzeˈnku jun xjal, ex atzin tkyajin, iky kaˈyin tzeˈnku jun tˈiw nlipin.


Ja hän jätti heidät ja meni ulos kaupungista Betaniaan ja oli siellä yötä. 	 Ex bˈeˈx ex Jesús, i bˈaj kyij ttzaqpiˈn, ex xiˈ toj kojbˈil Betania, jaˈ ikyˈxi qnikyˈin tuˈn.


Rakkaani, jos Jumala on näin meitä rakastanut, niin mekin olemme velvolliset rakastamaan toinen toistamme. 	 Ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja. Noq tuˈn ma tzaj tyekˈin Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qukˈa, ikyxsin qetz, ex il tiˈj tuˈn tten tkˈuˈjbˈil qkˈuˈj qxolile.


sentähden hänen vitsauksensa tulevat yhtenä päivänä: kuolema ja suru ja nälkä, ja hän joutuu tulessa poltettavaksi, sillä väkevä on Herra Jumala, joka on hänet tuominnut." 	 Tuˈnpetziˈn, toj jun qˈij, ktzajil kyˈixsbˈajil kyiˈj: Aye kyimin, yajbˈil kyiˈj ex waˈyaj. Ex ajo kytanima ktzˈeˈyil tuˈn qˈaqˈ. Quˈn ate Dios, a qAjaw, a Kawil kyibˈaj, nimxix tipin.


Kun hän näki Jeesuksen, parkaisi hän ja lankesi maahan hänen eteensä ja huusi suurella äänellä: "Mitä sinulla on minun kanssani tekemistä, Jeesus, Jumalan, Korkeimman, Poika? Minä rukoilen sinua: älä minua vaivaa." 	 Atzaj teˈ tiwle Jesús tuˈn, bˈeˈx kubˈ meje twutz, exsin jaw ẍchˈintz kujxix wen kyjaluˈn: ¿Tiˈ taja wiˈja, ay Jesús, a Tkˈwaljo Dios nimxix toklin? Chin kubˈsil nwutza tey, tuˈn mina chin kubˈ tyajinxa.


kuningasten ja kaiken esivallan puolesta, että saisimme viettää rauhallista ja hiljaista elämää kaikessa jumalisuudessa ja kunniallisuudessa. 	 ex tuˈn kynaˈn Dios kyiˈjjo tkyaqil nejinel ex jniˈ kawil, tuˈntzintla qbˈet toj tumil, ex tukˈa jun bˈaˈn nukˈbˈil, ex tuˈn tajtz tiˈj qanmin twutz Dios, ex tuˈntzin qok tzˈaqlexix toj tkyaqil.


Sillä siihen te olette kutsutut, koska Kristuskin kärsi teidän puolestanne, jättäen teille esikuvan, että te noudattaisitte hänen jälkiänsä, 	 Quˈn tuˈnpetziˈn, ma qo tzaj ttxkoˈn Dios tuˈn tikyˈx quˈn, tzeˈnku te Crist nim ma tzikyˈx tuˈn, noq tuˈn qpaj; ex tuˈnjo lo, ma tzaj tqˈoˈn jun yekˈbˈil qe.


Ja opetuslapset tekivät, niinkuin Jeesus oli heitä käskenyt, ja valmistivat pääsiäislampaan. 	 Ex kubˈ kybˈinchin junjun qxola, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tzeˈnkuxjo tzaj tqˈmaˈn. Ex kubˈ kybˈinchin wabˈj te Xjan Qˈij.


Joka on varastanut, älköön enää varastako, vaan tehköön ennemmin työtä ja toimittakoon käsillään sitä, mikä hyvää on, että hänellä olisi, mitä antaa tarvitsevalle. 	 Ex aye ileqˈ, noqit mi chi elqˈin, qalaˈ tuˈn kyaqˈnin, ex tuˈn tbˈant jun tbˈanil aqˈuntl kyuˈn, tuˈntzintla tknet chˈin kyuˈn, tuˈn kysipin kyukˈa yaj.


Ja Kaifas oli se, joka neuvottelussa oli juutalaisille sanonut: "On hyödyllistä, että yksi ihminen kuolee kansan edestä." 	 Axte Caifásjo lo, a otaq qˈmante kye aj Judiy, qa wentaq kye tuˈn tkyimtaq jun ichin te kyxel tkyaqil kyxjalil.


vaan myös meidän tähtemme, joille se on luettava, kun uskomme häneen, joka kuolleista herätti Jeesuksen, meidän Herramme, 	 qalaˈ ikyxjo te qe, qa ma qo nimin tiˈjjo Dios, a jaw anqˈsinte juntl majl qAjaw Jesús kyxol kyimnin.


Aiotko tappaa minutkin, niinkuin eilen tapoit egyptiläisen?` 	 ¿Ma taja tuˈn nkubˈ tbˈyoˈn tzeˈnkuj tkubˈ tbˈyoˈnjiy jun aj Egipto ewe?


Vaan kun sinä paastoat, niin voitele pääsi ja pese kasvosi, 	 Qalaˈ, aj kypaˈn waˈyaj tuˈn kynaˈn Dios, kybˈinchim kyibˈa, kytxjomil kywutza, ex chi tzeˈjiˈy,


ja veivät ensin Hannaan luo, sillä hän oli Kaifaan appi, ja Kaifas oli sinä vuonna ylimmäisenä pappina. 	 Ex jun paqx xi kyiˈn tzma tja Anás. Ante Anás ttata t‑xuˈjil Caifás, a toktaq te tnejinel kypale aj Judiy tojjo abˈqˈe anetziˈn.


Sillä jos tämä tehdään tuoreelle puulle, mitä sitten kuivalle tapahtuu?" 	 Quˈn qa iky nbˈant kyuˈn xjal wiˈja jaˈlin, a ayiˈn ntiˈ wila, ¿Yajtzil tetzjo kyiˈj xjal toj Jerusalén jniˈlixla kbˈantile kyuˈn?


Siellä on oleva itku ja hammasten kiristys, kun näette Aabrahamin ja Iisakin ja Jaakobin ja kaikkien profeettain olevan Jumalan valtakunnassa, mutta huomaatte itsenne heitetyiksi ulos. 	 Aj kybˈintejiˈy jniˈ yol lo, okxpetzin kchi oqˈiltza, ex okxpetzin kchi juˈchˈil kystetza tuˈn nimx kyixkˈoj, quˈn oˈkqex Abraham, Isaac, Jacob ex kykyaqiljo jniˈ yolil Tyol Dios ojtxe, ok kchi kylabˈila tojjo Tkawbˈil qMan Dios. Me ayetzin kyetza axsa kchi kyjela tzaqpiniy peˈn.


Ja illallisajan tullessa hän lähetti palvelijansa sanomaan kutsutuille: `Tulkaa, sillä kaikki on jo valmiina`. 	 Atzaj teˈ tpon or tuˈn tbˈaj waˈn, xitzin tchqˈoˈn jun taqˈnil txkol kyeˈ jniˈ xjal, a otaq chi txket. Chiˈ kyjaluˈn: Kux chi tzaja jaˈlin, quˈn luˈ te wabˈj ma bˈant, chichkujiˈy.


Niin juutalaiset etsivät häntä juhlan aikana ja sanoivat: "Missä hän on?" 	 Ex i ok ten aj Judiy jyolte Jesús toj nintz qˈij, ex xi kyqˈmaˈn: ¿Jaˈtzila taˈ tej ichin?


Sillä kävellessäni ympäri ja katsellessani teidän pyhiä paikkojanne minä löysin myös alttarin, johon oli kirjoitettu: `Tuntemattomalle jumalalle`. Mitä te siis tuntemattanne palvelette, sen minä teille ilmoitan. 	 quˈn tzeˈn n‑ok nkaˈyinjiˈy jaˈ nchi naˈniˈy kydiosa, ma nliˈy jun xjan tkubˈil, a tzˈibˈink jun jteˈbˈin yol tiˈj, a ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Teˈ dios a nya ojtzqiˈn quˈn. Quˈn ikypetziˈn, chi Pabl, a teˈ Dios anetziˈn, a nchi kˈuliˈn twutz, exsin nya kyojtzqiˈn; tiˈjxsiˈn Dios anetziˈn loqin weˈ nchin yolin.


Veljet, jos joku tavataan jostakin rikkomuksesta, niin ojentakaa te, hengelliset, häntä sävyisyyden hengessä; ja ole varuillasi, ettet sinäkin joutuisi kiusaukseen. 	 Ayiˈy werman, qa at jun kyxola ma kubˈ tzˈaq toj il, me ayetzin kyeˈ, ayiˈy waˈlqiˈy toj kynimbˈila, kyxkonksa, ex kywaˈbˈinkuy juntl majl toj tnimbˈil. Me chebˈeku kybˈinchinkuy, quˈn yajtzila qa ayekul kyeˈ ẍi kubˈ tzˈaq toj il.


"Voi, mitä sinulla on meidän kanssamme tekemistä, Jeesus Nasaretilainen? Oletko tullut meitä tuhoamaan? Minä tunnen sinut, kuka olet, sinä Jumalan Pyhä." 	 Ay Jesús aj Nazaret, ¿Tiˈxsin s‑ula lolte qxola? Noq ma tzula yuchˈil qeˈy. Wojtzqiˈn te, ex bˈiˈn weˈ wuˈn, a tejiy Tkˈwal Dios, xjanxix toklin.


Ja tämä käy vielä paljoa selvemmäksi, kun nousee toinen pappi, Melkisedekin kaltainen, 	 Qˈanchaˈlxix taˈ, qa a Jesús tnejilxix pale ikyjo tzeˈnkuˈ te Melquisedec,


ja hän on koettanut pyhäkönkin saastuttaa. Sentähden me otimme hänet kiinni. 	 Ex majxpe, tnejil ja te naˈbˈl qDiosa, tajtaq tuˈn tbˈaj tyajin. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx ok qtzyuˈn,


Ja kun hän nautti ruokaa, niin hän vahvistui. Ja hän oli opetuslasten seurassa Damaskossa jonkun aikaa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok ten waˈl, ex ul tipin; ex kyij ten jun jteˈbˈin qˈij kyukˈa nimil najleqetaq toj Damasco.


sillä sinä et hylkää minun sieluani tuonelaan etkä salli Pyhäsi nähdä katoavaisuutta. 	 quˈn nlay chin kyij tqˈon te jun majx toj tjulil kyimnin; ex nlay ttziyiy tuˈn tel puqˈj nchibˈjila, ayiˈn taqˈnila.


Mutta uskon tultua me emme enää ole kasvattajan alaisia. 	 Me atziˈn jaˈlin, tej xqo nimin, nya il tiˈj tuˈn qxi qˈiˈn tuˈn ojtxe kawbˈil, quˈn o japin bˈaj t‑xilin tajbˈil kawbˈil, a tuˈn qok tzˈaqle tuˈn qnimbˈil.


Mutta Paavali meni alas, heittäytyi hänen ylitsensä, kiersi kätensä hänen ympärilleen ja sanoi: "Älkää hätäilkö, sillä hänessä on vielä henki". 	 Bˈeˈxsin kuˈtz Pabl, ex xi joqpaj tibˈajjo kuˈxin qˈa, exsin ok tchleˈntz, ex xi tqˈmaˈn kye nimil: Mina chi tzaj xobˈa. Luˈ tetz itzˈ.


Sillä Kristus ei mennyt käsillä tehtyyn kaikkeinpyhimpään, joka vain on sen oikean kuva, vaan itse taivaaseen, nyt ilmestyäkseen Jumalan kasvojen eteen meidän hyväksemme. 	 Ex tuˈn ikyjo, nyatza okx Crist tojjo ja te naˈbˈl Dios, a at tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a noq te yekˈbˈil teˈ ja at toj kyaˈj; qalaˈ antza okxi tojxixjo ja twutzxix, a at toj kyaˈj, tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ twutz qMan Dios te chojbˈil qil te jun majx, ex tuˈn tyolin qiˈj. Tuˈn ikyjo, nya il tiˈj tuˈn tqˈon Jesús tibˈ ilaˈ maj tzeˈnqeku kynejilxix pale ojtxe, a ilaˈ maj kubˈ kybˈyoˈn aluˈmj te oyaj te chojbˈil il. Quˈn aye pale anetziˈn iltaq tiˈj tuˈn kyokx toj Najbˈil Xjanxix tzaluˈn twutz txˈotxˈ toj junjun abˈqˈe, me tukˈa kychkyˈel aluˈmj, te chojbˈil il.


Jokainen puu, joka ei tee hyvää hedelmää, hakataan pois ja heitetään tuleen. 	 Quˈn tkyaqiljo tze, qa nya wen twutz s‑el, kjawil txˈemit, ex k‑okix toj qˈaqˈ.


Niin he sanoivat hänelle: "Anna meidän istua, toisen oikealla ja toisen vasemmalla puolellasi, sinun kirkkaudessasi". 	 Xi kyqˈmaˈn: Qˈontza qokliˈn, tuˈn qkubˈ qeˈy toj Tkawbˈila toj tman qˈobˈa ex juntl toj tẍnayaja kawil tukˈiy.


Ja kun olin epätietoinen, miten tällainen asia oli tutkittava, kysyin, tahtoiko hän mennä Jerusalemiin ja siellä vastata näihin syytöksiin. 	 Ayintzin weˈ, mix tene tumil toj nnabˈla, tzeˈn tuˈn toke lo. Xitzin nqanintza te Pabl, qa tajtaq tuˈn t‑xi tzma Jerusalén, tuˈn tok toj xjelbˈil tiˈjjo a otaq bˈaj qˈmaˈn tiˈj.


"Kuinka tämä näin puhuu? Hän pilkkaa Jumalaa. Kuka voi antaa syntejä anteeksi paitsi Jumala yksin?" 	 ¿Tzeˈntzin tten n‑el tzaqpajjo ttzi ikyjo? ¿Nyaˈpela noq nxoˈn yol tiˈj Dios? Quˈn oˈkx te Dios aku kubˈ najsinte kyilxjal.


Te lähetitte lähettiläät Johanneksen luo, ja hän todisti sen, mikä totta on. 	 Ex ayekuy i xtaˈj qanilte te Juan qa wenqe nyola; ex atziˈn tzaj ttzaqˈwin kyeˈy qa twutzxix teˈ.


Mutta Pietari istui ulkopuolella esipihassa. Ja hänen luoksensa tuli muuan palvelijatar ja sanoi: "Sinäkin olit Jeesuksen, galilealaisen, seurassa". 	 Ex qˈuqletaq Pegr twiˈ peˈn, tej t‑xi laqˈe jun txin tkˈatz, a bˈinchil wabˈj. Ex xi tqˈmaˈn te: Ex ikyx tejiy; ajintaq te nbˈettaq tukˈa Jesús aj Galiley.


Koska me siis olemme Jumalan sukua, emme saa luulla, että jumaluus on samankaltainen kuin kulta tai hopea tai kivi, sellainen kuin inhimillisen taiteen ja ajatuksen kuvailema. 	 Quˈn qa ikyxjo qa tyajil Diosqiˈy, a Dios itzˈ, chi Pabl, nlaytzin kubˈ kybˈisintza qa iky t‑xilin Diosjo noq jun twutzbˈiyil, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, saqpwaq mo jun abˈj, ayeˈ nchi kubˈ kybˈinchinxjal, tzeˈnkuxjo n‑ul tzqet toj kynabˈl.


Niin pitää siis yhden niistä miehistä, jotka ovat vaeltaneet meidän kanssamme kaiken sen ajan, jona Herra Jeesus kävi sisälle ja ulos meidän tykönämme, 	 Atzin jaˈlin, iteˈxjal tzaluˈn, ayeˈ o chi ten qukˈa tkyaqil qˈij;


Ja he tulivat Johanneksen luo ja sanoivat hänelle: "Rabbi, se, joka oli sinun kanssasi Jordanin tuolla puolella ja josta sinä olet todistanut, katso, hän kastaa, ja kaikki menevät hänen tykönsä". 	 I ul t‑xnaqˈtzbˈin Juan tukˈa, ex xi kyqˈmaˈn te: ¡Xnaqˈtzil, kaˈyinxa! A xjal at tukˈiy jlajxi Nim Aˈ Jordán, aj tqˈmay qeˈy qa wen; nimxjal nchi kuˈx tqˈoˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ex tkyaqilxjal ma cheˈx lipe tiˈj. Ajo lo nya wen toj qwutza.


ja anna meille meidän syntimme anteeksi, sillä mekin annamme anteeksi jokaiselle velallisellemme; äläkä saata meitä kiusaukseen; (vaan päästä meidät pahasta)." 	 Ex najsinkujiy qila, ikyxjo tzeˈnku qeˈ, nkubˈ qnajsiˈn kyilxjal, a nchi bˈinchin mibˈin qiˈja. Mi ttziyiy tuˈn qkubˈ tzˈaqa toj jun joybˈil, aj ttzaj qiˈja.


Mitä siis on tehtävä? Varmaankin on suuri joukko kokoontuva, sillä he saavat kuulla sinun tulleen. 	 ¿Tzeˈntzintz? chi Santyaw te Pabl. ¿Tiˈtzin kˈwel qbˈinchintz? Quˈn jotqex qxjalil kchi bˈilte qa ma tzula.


Totisesti minä sanon teille: tämä sukupolvi ei katoa, ennenkuin nämä kaikki tapahtuvat. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, a naˈmxtaq kybˈaj kyimxjal, a iteˈ tojjo tqˈijil jaˈlin, aj t‑xi xkyejo jniˈ luˈn.


Minä tiedän, mitä teen, että ottaisivat minut taloihinsa, kun minut pannaan pois huoneenhallituksesta.` 	 Me ma tzul wetza jun tumil toj nnabˈl: Ok chin jyol weˈ kyiˈj txqan wukˈiy, tuˈntzintla nkubˈ wutzliˈn kyuˈn toj kyja, aj qa mataqx tzˈel qˈiˈn waqˈiˈn.


mutta koetelkaa kaikki, pitäkää se, mikä hyvää on; 	 Kyxpichˈinkujiˈy tkyaqil kyxnaqˈtzbˈilxjal, ex kyniminkujiˈy a wen.


Menkää te ylös juhlille; minä en vielä mene näille juhlille, sillä minun aikani ei ole vielä täyttynyt. 	 Tuˈnpetziˈn, kux cheˈx kyeˈ toj nintz qˈij. Mina weˈ, quˈn naˈm tjapin bˈaj tqˈijil ambˈil te weˈy.


Mutta minä pelkään, että niinkuin käärme kavaluudellaan petti Eevan, niin teidän mielenne ehkä turmeltuu pois vilpittömyydestä ja puhtaudesta, joka teissä on Kristusta kohtaan. 	 Me atzin jaˈlin, at nxobˈila kyiˈja, quˈn tzeˈnku te Eva, tej tkubˈ sbˈuˈn tuˈn tẍtijil tajaw il, tuˈn tel tiˈjlin Tyol Dios, yaˈj qa iky xbˈaj kyejiˈy, qa chebˈe xtzyet kyxmoxajtza tuˈn, toj jun tumil ala kyela, tuˈn tel txalpaj kynabˈla, ex qa xkyij kytzaqpiˈn tuˈn kyxi lipey tiˈj Crist tukˈa tkyaqil kyanmiˈn.


ja joille hän myös kärsimisensä jälkeen moninaisten epäämättömien todistusten kautta osoitti elävänsä, ilmestyen heille neljänkymmenen päivän aikana ja puhuen Jumalan valtakunnasta. 	 Tkyimlinxitzin Jesús, jaw anqˈin juntl majl, ex xi tyekˈin tibˈ, ex ten kyukˈa toj kaˈwnaq qˈij, tuˈntzin tel kynikyˈ qa twutzxix itzˈtaq; ex yolin kyukˈa tiˈjjo Tkawbˈil qMan Dios.


Niin Simon Pietarikin tuli hänen perässään ja meni sisälle hautaan ja näki käärinliinat siellä 	 Tej tkanin Simun Pegr nkˈatza, jun paqx okx toj jul; ex ikyxjo, ok tkaˈyin iteˈkutaqjo bˈuˈẍ, a jaˈ bˈaltzˈinkutaq.


Ja hän kutsui kansan tykönsä ja sanoi heille: "Kuulkaa ja ymmärtäkää. 	 I xi ttxkoˈn Jesús jniˈ xjal tkˈatz, ex xi tqˈmaˈn kye: Chin kybˈintziˈn, ex tzˈelku kynikyˈa te:


Niin he muistivat hänen sanansa. 	 Bˈeˈxpetziˈn, i ul julkˈajjo tyol Jesús toj kykˈuˈj.


Ja te joudutte kaikkien vihattaviksi minun nimeni tähden; mutta joka vahvana pysyy loppuun asti, se pelastuu. 	 Kykyaqilxjo xjal nya nimilqe kchi bˈaj okil ikyˈin kyuˈn noqx tuˈn npaja, me ankye teˈ mina tzˈel tiˈn tnimbˈil wiˈja, ajxi tjapin bˈaj tqˈijil, apente kkletiljo.


muutoin, jos makedonialaisia tulee minun kanssani ja he tapaavat teidät valmistumattomina, me - ettemme sanoisi te - ehkä joutuisimme häpeään tässä luottamuksessamme. 	 Yajtzilaˈ qa ẍeˈx junjun aj Macedonia wukˈiˈy, exsin qa mikyxikutaq kytenjiˈy, ¿Nyapela kqo txˈixwela? ¿Yajxsila kyeˈ?


Kuka voi syyttää Jumalan valittuja? Jumala on se, joka vanhurskauttaa. 	 A Dios o jaw skˈoˈnqe tuˈn qok te tzˈaqle twutz. ¿Ma atpela jun aku txi patinqe?


Aabrahamin ja Iisakin ja Jaakobin Jumala, meidän isiemme Jumala, on kirkastanut Poikansa Jeesuksen, jonka te annoitte alttiiksi ja kielsitte Pilatuksen edessä, kun tämä oli päättänyt hänet päästää. 	 Ate Dios, a tDios Abraham, Isaac, Jacob ex kykyaqil qe ojtxe qxeˈchil, a o tzaj qˈonte nimxix toklin Jesús, a taqˈnil. Ayiˈy xi qˈonte kye kawil te Rom, ex mix kytziyiˈy tuˈn t‑xi tzaqpet, tej tqˈmante Pilat.


ja uuden liiton välimiehen, Jeesuksen, tykö, ja vihmontaveren tykö, joka puhuu parempaa kuin Aabelin veri. 	 Ex ma qo pon tkˈatz Jesús tej qnimin. Ex noq tuˈn tchkyˈel, at qmujbˈil qibˈ tukˈa Dios. Ex noq tuˈn tchkyˈel, ma txjet qanmin tuˈn jun akˈaj tumil, tuˈn qkyij toj wen tukˈa Dios. Quˈn nya ikyjo tzeˈnku tchkyˈel Abel, a bˈeˈx qanin tibˈaj Caín. Me metzin te Jesús tchkyˈel, nya tuˈn tqanin qibˈaj, qalaˈ n‑ajbˈin te qˈol najsbˈil qil.


Sillä me tiedämme, että koko luomakunta yhdessä huokaa ja on synnytystuskissa hamaan tähän asti; 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa jaˈlin tkyaqil tchˈiysbˈin Dios ntˈinin, ex n‑ikyˈx tuˈn, tzeˈnku n‑ikyˈx tchyoˈn kˈwal tuˈn jun qya, aj tja qˈiˈn.


Tämä tapahtui kolme kertaa; sitten astia otettiin kohta ylös taivaaseen. 	 Oxe maj bˈaj yolin ikyjo. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx jax likyˈikyˈin tej iqbˈil toj kyaˈj.


Kenen vaimo noista seitsemästä hän siis ylösnousemuksessa on oleva? Sillä kaikkien vaimona hän on ollut." 	 Me atzin jaˈlin, ¿Tzeˈntzila tteˈn tuˈn kyjaw anqˈintl kyimnin? Quˈn, qa ikyjo, aj kyjaw itzˈje juntl majl, ¿Tiˈtzila kbˈajiltz? ¿Altzila kye k‑okil te tchmiljo qya kyxoljo wuq ichin, quˈn kykyaqilx i ok meje tukˈa?


vaan heillä oli häntä vastaan riitaa joistakin heidän uskonasioistaan ja jostakin Jeesuksesta, joka oli kuollut, mutta jonka Paavali väitti elävän. 	 Noq oˈkx bˈaj kyqˈmaˈn tiˈj, a jniˈchaqjo nbˈaj toj tnimbˈil, ex tiˈjjo jun bˈyal Jesús, a o kyim, me itzˈ, chi Pabljo.


tämä Aminadabin, tämä Adminin, tämä Arnin, tämä Esromin, tämä Faareen, tämä Juudan, 	 Ataqtzin te Naasón kˈwalbˈajtaql teˈ te Aminadab, a tkˈwaltaq Admin, a tkˈwaltaq Arni, a tkˈwaltaq Esrom, a tkˈwaltaq Fares, a tkˈwaltaq Judá.


heidän silmänsä ovat täynnä haureutta eivätkä saa kylläänsä synnistä; he viekoittelevat horjuvia sieluja, heillä on ahneuteen harjaantunut sydän; he ovat kirouksen lapsia. 	 Quˈn tkyaqil qya, aj tok kykaˈyin, n‑el kyanmin kyiˈj tuˈn kykyˈaˈjin kyukˈa, ex mi nchi sikyte tuˈn kybˈinchin aj pajil. Ex kukx nchi xmoxin kyiˈjjo a nya kujqe toj kynimbˈil. At‑xix kynabˈl tuˈn tpon kykˈuˈj tiˈj tiˈchaqku, me at tqanbˈil Dios kyibˈajjo xjal luˈn.


älkääkä maan kautta, sillä se on hänen jalkojensa astinlauta, älkää myöskään Jerusalemin kautta, sillä se on suuren Kuninkaan kaupunki; 	 mo tbˈi txˈotxˈ, quˈn ax Dios nkawin tibˈaj; exjo tbˈi tnam Jerusalén, quˈn atzin Ttanim Diosjo, a Nmaq Kawil.


Ottakaa siis hänet vastaan Herrassa kaikella ilolla, ja pitäkää semmoisia kunniassa; 	 Kykˈmonxa tukˈa tkyaqil kytzaljbˈila, tzeˈnkux jun erman, a wenxix tiˈj qAjaw Jesús, ex kynimsinqeksjiˈy kykyaqil nimil, a ikyx tumiljo kyuˈn tzeˈnku erman lo.


Minä tiedän sinun tekosi. Katso, minä olen avannut sinun eteesi oven, eikä kukaan voi sitä sulkea; sillä tosin on sinun voimasi vähäinen, mutta sinä olet ottanut vaarin minun sanastani etkä ole minun nimeäni kieltänyt. 	 Wojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn bˈaˈn toj kynimbˈila. Tuˈnpetziˈn, ma kubˈ nqˈoˈn jun kolbˈil te jun majx, a mix aˈl jun aku tzˈel qˈinte. Exla qa ntiˈ nim kyipiˈn toj kywutzxjal, me ma kubˈ kykˈuˈnjiˈy nyola, tzeˈnkuxjo waja, ex ntiˈ ma kubˈ kyewiˈn qa nimilqiˈy.


Tiedättehän itse, kuinka meidän jälkiämme on seurattava, sillä me emme ole olleet kurittomia teidän keskuudessanne, 	 Qalaˈ bˈiˈn kyuˈn qa il tiˈj tuˈn kyok lipeˈy tiˈjjo yekˈbˈil xkubˈ qqˈoˈn kywutza, quˈn nyataq kyˈajqoˈy kyxola,


Kuka voi tuomita kadotukseen? Kristus Jeesus on se, joka on kuollut, onpa vielä herätettykin, ja hän on Jumalan oikealla puolella, ja hän myös rukoilee meidän edestämme. 	 ¿Altzila kye jun aku ja yasintz qiˈj? ¡Mix aˈl! Quˈn ate Crist o kyim, ex o jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, ex lu at jaˈlin toj kyaˈj toj tman qˈobˈ qMan Dios, ex nkubˈsin twutz qiˈj.


Niinhän on elottomain soittimienkin laita, huilujen tai kitarain: kuinka tiedetään, mitä huilulla tai kitaralla soitetaan, elleivät ne soi toisistaan erottuvin sävelin? 	 Ikytziˈn tzeˈnqeku chnabˈ, tzeˈnku jun xux mo juntl tiˈ: Qa mix txˈixpit tqˈajqˈojil kywiˈ, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel tnikyˈtzajil alkye bˈitz n‑ok tuˈn?


Ja fariseuksia tuli hänen luoksensa, ja he kiusasivat häntä sanoen: "Onko miehen lupa hyljätä vaimonsa mistä syystä tahansa?" 	 Ex at junjun Parisey tzaj laqˈe tkˈatz Jesús, noq tuˈn tkubˈ tzˈaq kyuˈn toj til. Xi kyqanin te: ¿Wenpetzila tuˈn tkubˈ tpaˈn jun ichin tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, qa noq tiˈ s‑etza til?


Mutta itse rauhan Herra antakoon teille rauhan, aina ja kaikella tavalla. Herra olkoon kaikkien teidän kanssanne. 	 Noqit ax qAjaw, a Tajaw tkyaqil nukˈbˈil, kukx tzaj qˈonte tnukˈbˈil toj tkyaqil. Ex axit qAjaw ten kyukˈiy toj tkyaqil.


Ja tämän sanottuaan hän kulki edellä vaeltaen ylös Jerusalemiin. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo lo, kubˈ nej kywutz t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn kykanin toj tnam te Jerusalén.


Niin joku sanoi hänelle: "Katso, sinun äitisi ja veljesi seisovat ulkona ja tahtovat sinua puhutella". 	 Bˈeˈx xi qˈmaˈn te Jesús: Lu tnaniy exqetziˈn titzˈiˈn iteˈ peˈn, ex kyaj tuˈn kyyolin tukˈiy.


Tämän minä sanon, ettei kukaan teitä pettäisi suostuttelevilla puheilla. 	 Tkyaqiljo luˈn nxi nqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn mina chi kubˈ sbˈuˈn tuˈn juntl xnaqˈtzbˈil, a tbˈanilxnaj tqˈumle, me nya twutzx.


Niin koko joukko vaikeni, ja he kuuntelivat Barnabasta ja Paavalia, jotka kertoivat, kuinka suuria tunnustekoja ja ihmeitä Jumala oli tehnyt pakanain keskuudessa heidän kauttansa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, kykyaqilx kubˈ numle, exsin kubˈ kybˈiˈn kyyol Bernabé ex Pabl, a nchi yolintaq tiˈj tkyaqiljo tbˈanil techil exqetziˈn nim kyoklin, a otaq bˈant kyuˈn kyxoljo aj nya Judiyqe, me noq tuˈn attaq Dios kyukˈa.


Jos nyt saatana ajaa ulos saatanan, niin hän on riitautunut itsensä kanssa; kuinka siis hänen valtakuntansa pysyy pystyssä? 	 Ikytzin taˈye te satanásjo, a tajaw il. Qa ax s‑etz lajonte tibˈ toj kyanminxjal, ax n‑ok meltzˈaj tiˈjx ikyjo, ex atzin tkawbˈil nlay chˈiy. ¿Ma man kubˈ numjjo tipintz?


ilman lakia oleville ikäänkuin olisin ilman lakia - vaikka en ole ilman Jumalan lakia, vaan olen Kristuksen laissa - voittaakseni ne, jotka ovat ilman lakia; 	 Ex tej ẍin bˈeta kyxol aj nya Judiyqe, ayeˈ mina xkubˈ kybˈinchin tzeˈnku tzˈibˈin toj ojtxe kawbˈil, ex ma txi nmujbˈin wibˈa junx kyukˈa, nyakuj ntiˈ kawbˈil wibˈaja, noq tuˈn tok kybˈiˈnku wiˈja, ex tuˈn t‑xi kyniminku Tbˈanil Tqanil. Me mi nxi nqˈmaˈn tukˈa lo qa ma kubˈ nbˈinchinjiˈy a nya bˈaˈn twutz Dios, quˈn nimilqiˈn tiˈj Tkawbˈil Crist.


Mutta ei niin, että Jumalan sana olisi harhaan mennyt. Sillä eivät kaikki ne, jotka ovat Israelista, ole silti Israel, 	 Me mix kubˈe kynimin aj Israel, a tqˈma Dios kye. ¿Ma tuˈntzin ikyjo, mi japin te Dios tuˈn, tkyaqiljo tzaj ttziyin kye Ttanim? ¡Mina! Quˈn nya tkyaqiljo, a el itzˈje kyxol aj Israel toj tchibˈjil, twutzxix aj Israelqe.


Myöskin muutamat kuljeksivat juutalaiset loitsijat rupesivat lausumaan Herran Jeesuksen nimeä niiden ylitse, joissa oli pahoja henkiä, sanoen: "Minä vannotan teitä sen Jeesuksen kautta, jota Paavali julistaa". 	 Me ayetzin kye junjun Judiy, a nchi bˈettaq toj tnam, ex nchi etztaq taqˈnil tajaw il kyuˈn, toj kyanminxjal kyajtaq kyeˈ tuˈn tokin tbˈi Jesús, a tAjaw Tkyaqil kyuˈn, te qˈanbˈil kyexjal. Ikytzin kyqˈma kyjaluˈn, kye taqˈnil tajaw il: Kxel qqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn kyetza toj kyanmin xjal, noq tiˈj tumil tbˈi Jesús, a nqˈumlaj Pabl tiˈj, chi chiˈ.


mutta eivät voittaneet, eikä heillä enää ollut sijaa taivaassa. 	 Me mix kubˈe tiˈj Miyel kyuˈn, ex mix knete najbˈil kye toj kyaˈj.


Mutta hän puhui ruumiinsa temppelistä. 	 Mix ele kynikyˈ tiˈj t‑xilin tyol, quˈn mi nyolin tiˈj jun ja twutz txˈotxˈ; qalaˈ tiˈjjo t‑xmilil.


Ja katso, silloin tuli mies, nimeltä Jairus, joka oli synagoogan esimies. Ja hän lankesi Jeesuksen jalkojen juureen ja pyysi häntä tulemaan kotiinsa, 	 Tzuntaq nbˈajjo ikyjo, tej tpon kanin jun ichin tkˈatz Jesús, Jayr tbˈi, nejinel tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy. Atzin tej ichin anetziˈn bˈeˈx kubˈ meje t‑xe tqan Jesús, exsin kubˈsin twutz, tuˈntzintla t‑xiˈ Jesús tzmax tja,


Ja minä en enää ole maailmassa, mutta he ovat maailmassa, ja minä tulen sinun tykösi. Pyhä Isä, varjele heidät nimessäsi, jonka sinä olet minulle antanut, että he olisivat yhtä niinkuin mekin. 	 Mi chin kyij teˈn weˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me metzin kyetz axsa chi kyjele tene tzaluˈn. Me metzin weˈ, ma chin aj weˈ, tuˈn nteˈn tukˈiy. Ay Tata xjanxix, tuˈnpetziˈn, klomqetziˈn tukˈa tkyaqil tipiˈn, a aye ẍi tzaj tqˈoˈn weˈy, tuˈntzintla kukx kymujbˈin kyibˈjo tzeˈnku qe tukˈiy.


Sillä hän, jonka Jumala on lähettänyt, puhuu Jumalan sanoja; sillä ei Jumala anna Henkeä mitalla. 	 Quˈn atzin a tzaj chqˈoˈn tuˈn Dios oˈkxtza nyoline Tyol qMan, quˈn ax Dios saj tqˈoˈn T‑xew tibˈaj te jun majx.


Hänestä veljet, jotka olivat Lystrassa ja Ikonionissa, todistivat hyvää. 	 Tkyaqil qeˈ nimil toj Listra ex te Iconio wentaqjo kyyol tiˈj.


Vähää ennen päivän tuloa Paavali kehoitti kaikkia nauttimaan ruokaa, sanoen: "Tänään olette jo neljättätoista päivää odottaneet ja olleet syömättä ettekä ole mitään ravintoa ottaneet. 	 Qlixjexix wen, xi toqxenin Pabl kye, tuˈn t‑xi kywaˈn chˈin tiˈ, ex chiˈ kyjaluˈn: Ma bˈajxi kyajlajaj qˈij, ex naˈmx kywaˈn kyeˈ, noq te oybˈil teˈ tiˈ kkyˈelix qiˈj.


Hänen herransa sanoi hänelle: `Hyvä on, sinä hyvä ja uskollinen palvelija. Vähässä sinä olet ollut uskollinen, minä panen sinut paljon haltijaksi. Mene herrasi iloon.` 	 Xi tqˈmaˈn tajaw pwaq te: Chjontiy. Jun aqˈnil, a tbˈanilx wen ex tzˈaqlexix. Atzin jaˈlin, quˈn tuˈn nimx xbˈant tuˈn tukˈa tal chˈin, nimxixtl kxel nqˈoˈn tey. Ku toktza ex ku ttzalaja wukˈiy.


Kun hän näin puhui, uskoivat monet häneen. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Jesúsjo ikyjo, nimxjal i nimin tiˈj.


Mutta Paavali kokosi kasan risuja, ja kun hän pani ne nuotioon, tuli kyykäärme kuumuuden tähden esiin ja kävi kiinni hänen käteensä. 	 Atzin te Pabl otaq bˈaj tchmoˈn chˈin tzqij si; ex tzuntaq okx tqˈoˈn toj qˈaqˈ, tej tetz lipin jun kan tuˈn t‑xobˈil te qˈaqˈ, ex bˈeˈx ok bˈaltzˈaj, ex ok ttxˈaˈn tqˈobˈ Pabl.


Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme, ja Herralta Jeesukselta Kristukselta! 	 Noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist tzaj qˈonte t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil kyibˈaja.


Simon Pietari sanoi hänelle: "Herra, mihin sinä menet?" Jeesus vastasi hänelle: "Mihin minä menen, sinne sinä et voi nyt minua seurata, mutta vastedes olet minua seuraava". 	 Xi tqanin Simun Pegr te Jesús: WAjaw, ¿Jaˈtzin kxela te? Xi ttzaqˈwin Jesús: A jaˈ kchin xeliˈy, nlayx txi lipey wiˈja jaˈlinxix, me ok kxel lipey wiˈja yajxi chˈintl.


Sillä minä sanon teille: tästedes te ette näe minua, ennenkuin sanotte: `Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen`." 	 Kykaˈyinktzinjiˈy kynajbˈila kyjel naj te jun majx.


Sentähden sinä, oi ihminen, et voi millään itseäsi puolustaa, olitpa kuka hyvänsä, joka tuomitset. Sillä mistä toista tuomitset, siihen sinä itsesi syypääksi tuomitset, koska sinä, joka tuomitset, teet samoja tekoja. 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈx jun kolbˈil teˈy, qa nyolbˈiˈn tiˈj jun bˈinchil il, ex qa ikyxl tejiy nbˈant tuˈn. Quˈn tibˈajxa kˈwele tzˈaqjo tyola.


Sillä moittien heitä hän sanoo: "Katso, päivät tulevat, sanoo Herra, jolloin minä teen Israelin heimon ja Juudan heimon kanssa uuden liiton, 	 ¿Me tiquˈnil il tiˈj ul kanin juntl tumil? Quˈn tuˈn mix japine kyuˈnxjal te tnejil. Tuˈn ikyjo, chitzin Tyol Dios kyjaluˈn toj Tuˈjil Tyol: Tzul tqˈijil, chi tAjaw Tkyaqil, ex ktzajil nqˈoˈn jun akˈaj tumil kye xjal aj Israel ex aj Judá.


ymmärtäväisyydessä itsenne hillitsemistä, itsenne hillitsemisessä kärsivällisyyttä, kärsivällisyydessä jumalisuutta, 	 ex atzin kynabˈla, tuˈn kytzyuˈnte kyibˈa, ex atziˈn kytzuybˈil kyibˈa, tuˈn kukx tok tilil kyuˈn toj kynimbˈila, ex atzin tuˈn tok tilil kyuˈn, tuˈn kukx kyximiˈn tiˈj qMan Dios toj kychwinqila,


Mutta Jeesus sanoi: "Antakaa hänen olla. Miksi pahoitatte hänen mieltään? Hän teki hyvän työn minulle. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¡Tenkuj! ¡Tin qe n‑ok kyiliˈn! Atzin ma tbˈinchin wiˈja, tbˈanilx wen.


Mies vastasi ja sanoi heille: "Sehän tässä on ihmeellistä, että te ette tiedä, mistä hän on, ja kuitenkin hän on avannut minun silmäni. 	 Me atzin teˈ ichin xi ttzaqˈwin kye: ¿Tzeˈnxsin tteˈn ikyjo? Mi bˈin kyuˈn jaˈ tzajnin ichin, ex ma jqet nwutza tuˈn.


Niin juutalaiset ottivat taas kiviä maasta kivittääksensä hänet. 	 Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx bˈaj jaw kyiˈn Judiy abˈj tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn.


Joku ehkä sanoo: "Sinulla on usko, ja minulla on teot"; näytä sinä minulle uskosi ilman tekoja, niin minä teoistani näytän sinulle uskon. 	 Bˈalaqa at jun aku txi qˈmaˈnte: At te tnimbˈil. Me ayintzin weˈ, at we nbˈinchbˈin toj nnimbˈila. ¿Ma akupela bˈant tyekˈit tnimbˈila, qa mi nkubˈ tbˈinchiˈn? ¡Nlay! Qalatziˈn, kxel nyekˈin weˈ nnimbˈil tuˈn nbˈinchbˈiˈn.


Joka sanoo: "Minä tunnen hänet", eikä pidä hänen käskyjänsä, se on valhettelija, ja totuus ei ole hänessä. 	 Me qa at jun xjal ntqˈmaˈn qa ojtzqiˈn Dios tuˈn, me mi nkubˈ tnimin tnukˈbˈil Dios, nikyˈil yol teˈ, ex ntiˈ yol twutzxix toj tanmin.


ettei kukaan sorra veljeänsä eikä tuota hänelle vahinkoa missään asiassa, sillä Herra on kaiken tämän kostaja, niinkuin myös ennen olemme teille sanoneet ja todistaneet. 	 Mix aˈl jun kyeˈ tuˈn tkubˈ tbˈinchin ikyjo, quˈn tuˈn ikyjo nkubˈ tsbˈuˈn juntl. Quˈn axte qMan Dios ktzajil qˈonte tkawbˈil kujxix kyibˈajjo nchi bˈinchin teˈ ikyjo, a tzeˈnkuxjo xi qqˈmaˈn kyeˈy.


Ja hän puhui tämän vertauksen: "Eräällä miehellä oli viikunapuu istutettuna viinitarhassaan; ja hän tuli etsimään hedelmää siitä, mutta ei löytänyt. 	 Kubˈ tyolin Jesúsjo techil lo kywutzxjal. Chiˈ kyjaluˈn: Jun ichin kux tawaˈn jun tqan iw kyxol tawal. Atzaj teˈ t‑xiˈ jyol jun twutz te tloˈ, ntiˈ knet tuˈn.


Mutta sen hän sanoi antaakseen tietää, minkäkaltaisella kuolemalla Pietari oli kirkastava Jumalaa. Ja tämän sanottuaan hän lausui hänelle: "Seuraa minua". 	 Tej t‑xi tqˈmaˈn Jesús ikyjo, xi tyekˈin jun tumil tzeˈn tuˈn tkyime Pegr, ex tzeˈn tuˈn tjawe tnimsin tbˈi Dios, aj tel tjajin tqˈobˈ twutz jun cruz. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqˈmaˈnl te: Lipeka wiˈja.


Vai luuletko, ihminen, sinä, joka tuomitset niitä, jotka senkaltaisia tekevät, ja itse samoja teet, että sinä vältät Jumalan tuomion? 	 ¿Ma oktzin ktzaqpajila toj twutza te najin, a tzul tuˈn Dios, a ay nyolbˈin kyiˈjjo nchi bˈinchin il? Quˈn tuˈn ikyjo, axl nbˈantjo tuˈn.


Mutta jos joku arvelee tekevänsä väärin tytärtänsä kohtaan, joka on täydessä naima-iässä, ja jos kerran sen pitää tapahtua, niin tehköön, niinkuin tahtoo; ei hän syntiä tee: menkööt naimisiin. 	 Ex qa at jun qˈa ma kubˈ t‑ximin tuˈn tmeje tukˈa jaˈ ma yoline, ex qa ma japin tabˈqˈe jaˈ tuˈn tmejeye, ex qa ma kubˈ t‑ximin qa axix bˈaˈn, ntiˈ tkyˈi tuˈn tmeje, quˈn nya iljo ikyjo.


Eivätkä he kyenneet vastaamaan tähän. 	 Ex mix aˈlx jun tzaj tzaqˈwinte jun tyol.


Ja he hämmästyivät ja ihmettelivät sanoen: "Katso, eivätkö nämä kaikki, jotka puhuvat, ole galilealaisia? 	 Ex bˈeˈx jaw kˈant kywutz, ex jaw yolin kyxolx: ¿Me nyan te Galiley qe xjal nchi yolin?


Sillä sen kautta saivat vanhat todistuksen. 	 Quˈn noq tuˈn kynimbˈil ojtxe qxjalil, i ele bˈaˈn twutz Dios.


jonka hän vaikutti Kristuksessa, kun hän herätti hänet kuolleista ja asetti hänet oikealle puolellensa taivaissa, 	 tej tjaw anqˈin Crist tuˈn kyxol kyimnin, ex ma kubˈ tqˈuqbˈin toj tman qˈobˈ toj kyaˈj kawil tukˈa.


Tervehdys Priskalle ja Akylaalle, työkumppaneilleni Kristuksessa Jeesuksessa, 	 Kˈaˈ chex kyqˈolbˈiˈn Priscila ex Aquila, quˈn ayetziˈn wukˈajiˈy toj taqˈin Crist, a Jesús.


Vaimot, olkaa miehillenne alamaiset, niinkuin sopii Herrassa. 	 Atzin jaˈlin, ayetziˈn xuˈjlbˈaj, kyniminqekutzinjiˈy kychmila, ikyx tzeˈnku taj Dios kyukˈiy.


Silloin Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Oi vaimo, suuri on sinun uskosi, tapahtukoon sinulle, niinkuin tahdot". Ja hänen tyttärensä oli siitä hetkestä terve. 	 Tuˈntziˈn tyoljo qya ikyjo, xi ttzaqˈwin Jesús te: Ay qya, nimxixjo tnimbˈila wiˈja. Kxel nqˈoˈn tzeˈnku taja. Atzaj taljo qya, jun paqx tel weˈ.


Ja heidät kaikki valtasi hämmästys, ja he puhuivat keskenään sanoen: "Mitä tämä puhe on, sillä hän käskee vallalla ja voimalla saastaisia henkiä, ja ne lähtevät ulos?" 	 Kykyaqiljo xjal i bˈaj jaw kaˈylaj, ex i bˈaj jaw yolin kyxolx kyjaluˈn: ¿Anqeqe kyeˈ xnaqˈtzbˈil ikyjo, a nimxix tkawbˈil ex nimxix toklin? Nchi etz tlajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal, ex bˈeˈx nchi bˈajetz.


Jos annamme hänen näin olla, niin kaikki uskovat häneen, ja roomalaiset tulevat ja ottavat meiltä sekä maan että kansan." 	 Qa ma kyij qqˈoˈn kukxjo, tkyaqilxlaxjal knimil tiˈj. Ex ayetziˈn aj kawil toj Rom, kchi tzajil qibˈaj qˈil qoklin toj tja Dios, ex tuˈn tkubˈ kyyuchˈin qtanim.


ja silloin meidät myös havaitaan vääriksi Jumalan todistajiksi, koska olemme todistaneet Jumalaa vastaan, että hän on herättänyt Kristuksen, jota hän ei ole herättänyt, jos kerran kuolleita ei herätetä. 	 Ex awotzin qeˈ, matla qo oka nikyˈil yol tiˈj Dios, quˈn ma qqˈmaˈy, qa ma jaw anqˈin juntl majl Crist tuˈn. Quˈn noqit ntiˈ a tuˈn tjatz anqˈin kyimnin, ex mitla xjatz anqˈin te Crist.


Ja he olivat alati pyhäkössä ja ylistivät Jumalaa. 	 Axsintza, i kubˈe tene tkyaqil qˈij toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex nimx i qˈoˈn chjonte te.


Ja hän meni ja kosketti paareja; niin kantajat seisahtuivat. Ja hän sanoi: "Nuorukainen, minä sanon sinulle: nouse." 	 Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx ok laqˈe Jesús tkˈatz kyimnin. Ok tmekoˈnjo tzˈlan jaˈ iqintaq. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx i kubˈ weˈ kyej xjal, a iteˈkxtaq tjaqˈ. Xitzin tqˈmaˈn Jesústz tej kyimnin kyjaluˈn: Ay qˈa, kxel nqˈmaˈn tey: ¡Qeksa!


Mutta puhumasta lakattuaan hän sanoi Simonille: "Vie venhe syvälle ja heittäkää verkkonne apajalle". 	 Tbˈajlinxitzin yolin, xitzin tqˈmaˈn te Simun kyjaluˈn: Qˈinkxsinjiy bark jaˈ nim t‑xe nijabˈ, exsin kyxoˈnkuxjiˈy kypaˈy te tzuybˈil kyiẍ.


Minkätähden te ette ymmärrä minun puhettani? Sentähden, että te ette kärsi kuulla minun sanaani. 	 ¿Tiquˈn mi npon nyola toj kynabˈla? Quˈn mi nxi kybˈinjiˈy tkyaqiljo nxi nqˈmaˈn.


Jeesus vastasi hänelle: "Kirjoitettu on: `Ei ihminen elä ainoastaan leivästä`." 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Kyij tzˈibˈin toj Tyol Dios, qa nya noq oˈkx tuˈn wabˈj k‑anqˈile texjal.


Heillä on valta sulkea taivas, niin ettei sadetta tule heidän profetoimisensa päivinä, ja heillä on valta muuttaa vedet vereksi ja lyödä maata kaikkinaisilla vitsauksilla, niin usein kuin tahtovat. 	 Me ayetzin kujsil yol luˈn at kyoklin tuˈn mi tzaja jbˈal kyojjo kyqˈijil, aj kyok ten yolil tiˈj Dios. Ex at kyipin tuˈn txˈixpit aˈ tuˈn tok te chikyˈ, ex tuˈn kyqanin tkyaqil wiq yajbˈil tibˈaj txˈotxˈ, tzeˈnku kyaj.


Ettekö tiedä, että kenen palvelijoiksi, ketä tottelemaan, te antaudutte, sen palvelijoita te olette, jota te tottelette, joko synnin palvelijoita, kuolemaksi, tahi kuuliaisuuden, vanhurskaudeksi? 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn, qa ma chi oka te kyaqˈnil jun xjal, il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimiˈn. Exsin ikyxtzjo luˈn, qa ma txi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn kybˈinchiˈn il, kchi okila te taqˈnil il. Me noq tuˈn kˈwel kynimiˈn il, kchi xel qˈiˈn tuˈn toj kyimin. Qalaˈ qa ma kubˈ kynimiˈn qMan Dios, kchi okila te tzˈaqle tuˈn.


Teitä ei ole kohdannut muu kuin inhimillinen kiusaus; ja Jumala on uskollinen, hän ei salli teitä kiusattavan yli voimienne, vaan salliessaan kiusauksen hän valmistaa myös pääsyn siitä, niin että voitte sen kestää. 	 Quˈn ajo xim tuˈn tbˈinchit il, ikyxjo tzeˈnku kyxim txqantl nimil toj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Me ate Dios bˈaˈn tuˈn tqe qkˈuˈj tiˈj, quˈn nlay taqˈ te Dios, tuˈn ttzaj jun yajbˈil qiˈj, a nlayit qpa; qalaˈ qa ma tzaj jun yajbˈil toj qchwinqil, ax te Dios ktzajil qˈonte tumil tzeˈn tten tuˈn qetz tjaqˈ.


Ja siellä oli Jaakobin lähde. Kun nyt Jeesus oli matkasta väsynyt, istui hän lähteen reunalle. Ja oli noin kuudes hetki. 	 Antza taˈyetaq jun xoch, a toktaq tbˈi: T‑xoch Jacob. Ex tzajnin Jesús toj tbˈe, otaq sikyte. Kubˈ qe ajlal ttzi xoch; bˈalaqa otaq tzˈok kabˈlaj.


Jos jalka sanoisi: "Koska en ole käsi, en kuulu ruumiiseen", niin ei se silti olisi ruumiiseen kuulumaton. 	 Ikytzintlaˈ chit qanbˈajjo kyjaluˈn: Tuˈn nya qˈobˈajqiˈn, ntiˈ wokliˈn tiˈjjo xmilil, chitjo. Me nya tuˈn ikyjo, ntiˈt toklin tiˈj qxmilil.


Mutta keskiyön aikaan Paavali ja Silas olivat rukouksissa ja veisasivat ylistystä Jumalalle; ja vangit kuuntelivat heitä. 	 Me otaqla tzˈok nikyˈjin aqˈwil ikyjo, tzmataq nnaˈn Pabl Dios junx tukˈa Silas, ex nchi bˈitzintaq bˈitz te Dios. Ayetzin kye txqantl xjal, a iteˈkuxtaq toj tze, tzuntaq nchi bˈin kyeˈ.


Ja hän sanoi heille: "Eihän lamppua oteta esiin, pantavaksi vakan alle tai vuoteen alle? Eiköhän lampunjalkaan pantavaksi? 	 Atx juntl techil kˈwel nqˈoˈn. ¿Ma tzuntzin n‑ajbˈin jun tzaj kyeˈy, aj tokx tjaqˈ jun kax mo tjaqˈ jun watbˈilj? ¿Ma nyatzin tuˈn tkubˈ tibˈaj jun tkubˈil tuˈn tkˈant toj kyjaˈy?


Niin hän ojensi kätensä, kosketti häntä ja sanoi: "Minä tahdon; puhdistu". Ja kohta hän puhdistui pitalistaan. 	 Noq ok tmikoˈn Jesús, ex xi tqˈmaˈn te: Waja. ¡Bˈeˈx ma qˈanita jaˈlin! Noq tej t‑xi tqˈmaˈn Jesúsjo yol ikyjo, bˈeˈx qˈanitkux te jun majx.


Niinikään, jos pasuna antaa epäselvän äänen, kuka silloin valmistautuu taisteluun? 	 Ex ikyxjo tzeˈnku tqˈajqˈojil jun chun kyxol xoˈl qˈaqˈ; me qa noqx ntutin, ex ntiˈ tqˈajqˈojil twiˈ te txokbˈil, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel kynikyˈ te, qa il tiˈj tuˈn kyxiˈ toj jyoj qˈoj?


Koetelkaa itseänne, oletteko uskossa; tutkikaa itseänne. Vai ettekö tunne itseänne, että Jeesus Kristus on teissä? Ellei, niin ette kestä koetusta. 	 Chi bˈisiˈn kyiˈjxa qa twutzx qa nimilqexixa. Tuˈn ikyjo, k‑elil nnikyˈtzajila qa jun twutzxix tsanjil Jesúsqiˈn, quˈn xi kynimiˈn tuˈn nyola. ¿Ma nyapela ojtzqiˈn kyuˈn qa itzˈ Crist toj kyanmiˈn? Quˈn qa ntiˈ Crist toj kyanmiˈn, nya twutzxix nimilqiˈy. Ikytziˈn, qˈuqle nkˈuˈja tuˈn tel kynikyˈa te, qa twutzxix tsanjil Jesúsqoˈy.


Niin Jeesus nousi ja seurasi häntä opetuslapsinensa. 	 Jaw weˈks Jesús, ex bˈeˈx i xiˈ junx qukˈiy, awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin.


Mutta muistakaa entisiä päiviä, jolloin te, valistetuiksi tultuanne, kestitte monet kärsimysten kilvoitukset, 	 Atzin jaˈlintz, tuˈn mina tzikyˈ kyiˈja ikyjo, tenkutzintz toj kynabˈla, tej kyjaw nimiˈn. Quˈn kyojjo qˈij anetziˈn, ma tzikyˈx kyuˈn tukˈa tkyaqil kyipiˈn, jniˈ nya bˈaˈn sul kanin toj kychwinqila.


Ja hän synnytti pojan, esikoisensa, ja kapaloi hänet ja pani hänet seimeen, koska heille ei ollut sijaa majatalossa. 	 ex antza itzˈje tnejil tal. Teˈ tulku itzˈje, bˈaj tptzoˈn toj tan, exsin kubˈ tkuẍbˈin toj twabˈl chej, quˈn ntiˈtaq jun ja, jaˈ tuˈn tkubˈe tkuẍbˈine.


Jeesus vastasi ja sanoi: "Voi, sinä epäuskoinen ja nurja sukupolvi; kuinka kauan minun täytyy olla teidän luonanne ja kärsiä teitä? Tuo poikasi tänne." 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kye t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: Ayiˈy xjal ntiˈ kynimbˈila, ex ntiˈ kyumila. ¿Jteˈxsin qˈij nkubˈlin teˈn kyxola? ¿Ex jteˈxsin qˈij kkyˈelix wuˈn kyukˈiy? Kyintzinjiˈy qˈa tzaluˈnch.


Mutta temppeliä minä en siinä nähnyt; sillä Herra Jumala, Kaikkivaltias, on sen temppeli, ja Karitsa. 	 Ex mix nlay toj tnam jun ja te naˈbˈl Dios, quˈn ate qAjaw, a Dios nimxix tipin, exsiˈn tal Tal rit, ayetzin otaq chi okjo te ja te kˈulbˈil.


Tämän olen, veljet, sovittanut itseeni ja Apollokseen, teidän tähtenne, että meistä oppisitte tämän: "Ei yli sen, mikä kirjoitettu on", ettette pöyhkeillen asettuisi mikä minkin puolelle toista vastaan. 	 Ayiˈy werman, ma tzˈok qqˈoˈn qibˈa tukˈa Apolos te jun yekˈbˈil, tuˈn tajbˈin kyeˈy, ex tuˈn mi chi xi lipeyiˈy tiˈj juntl xnaqˈtzbˈil tiˈj Tyol Dios, a kyij tzˈibˈit te jun majx, ex tuˈn mi kubˈ kyqˈmaˈn, qa nimxixtl toklin jun taqˈnil qMan Dios tzeˈnku juntl. Quˈn noq tuˈn tpajjo ikyjo, njaw kynimsin kyibˈa jun tukˈa juntl.


Rakkaani! Kun minulla on ollut harras halu kirjoittaa teille yhteisestä pelastuksestamme, tuli minulle pakko kirjoittaa ja kehoittaa teitä kilvoittelemaan sen uskon puolesta, joka kerta kaikkiaan on pyhille annettu. 	 Ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, o nnaˈy toj wanmiˈn tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn jun tqanil tiˈjjo kolbˈilqe qkyaqilx. Me atziˈn jaˈlin, ma tzul juntl tumil toj nnabˈla, a tuˈn il tiˈj tuˈn nkubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn tok tililxix kyuˈn, tuˈn mi tzˈele txaliliˈn kynimbˈila tiˈj Tyol qMan Dios, a xkyij tqˈoˈn qe te jun majx, a awo nimilqo.


Ja suuri pelko valtasi heidät, ja he sanoivat toisillensa: "Kuka onkaan tämä, kun sekä tuuli että meri häntä tottelevat?" 	 Me naˈmxtaq tel kyxobˈil, i bˈaj ja yolin kyxolile: ¿Alxsila kye xjal ikyjo? A ajin kyqˈiqˈ ex aˈ ma kubˈ niminte.


Minä olen tullut Isäni nimessä, ja te ette ota minua vastaan; jos toinen tulee omassa nimessään, niin hänet te otatte vastaan. 	 Ma chin tzaj chqˈoˈn weˈ tuˈn nMaˈn, me mi ẍin kubˈ kywutzliˈn; qatzin ma pon kanin juntl kyxola tuˈnx tibˈx ex nya chqˈoˈn tuˈn Dios, atzin kyejiˈy nkubˈ kywutzlin.


kreetalaiset ja arabialaiset, me kuulemme kukin heidän puhuvan omalla kielellämme Jumalan suuria tekoja." 	 At junjun Judiyqe, a kyitzˈjlinx, ex junjun i ok te Judiy noq tuˈn kynimbˈil. Ex iteˈ ẍi tzaj te Creta ex te Arabia. Ex qkyaqilx nqbˈiˈn kyyol tojxjo qyol atzin nkyqˈmaˈn tiˈjjo tbˈinchbˈin Dios.


Ja he heittivät tomua päänsä päälle ja huusivat itkien ja surren ja sanoivat: "Voi, voi sitä suurta kaupunkia, jonka kalleuksista rikastuivat kaikki, joilla oli laivoja merellä, kun se yhdessä hetkessä tuhoutui!" 	 Ex jax kychtoˈn quq tibˈaj kywiˈ te jun yekˈbˈil tiˈjjo labˈil, ex nchi oqˈ, ex nchi jaw ẍchˈin: Ay, bˈisbˈajil tejo nim tnam. Tuˈn nim tqˈinimila, ma chi qˈinimix tkyaqiljo a attaq kybark toj ttxuyil aˈ. Ex noq toj jun paqx, ma kubˈ yuchˈj te jun majx.


Tämä oli kuullut Jeesuksesta ja tuli kansanjoukossa takaapäin ja koski hänen vaippaansa; 	 Tetziˈn tok tbˈiˈn nimx yabˈ otaq bˈaj qˈanit tuˈn Jesús, kubˈ tbˈisin: Noqit aku chin pon kaniˈn mikolte ttxaˈn t‑xbˈalin, tuˈn tul Dios weˈy, chiˈ. Atzaj teˈ tpon kanin, exsin ok tmikoˈn t‑xbˈalin,


Ja jos te osoitatte ystävällisyyttä ainoastaan veljillenne, mitä erinomaista te siinä teette? Eivätkö pakanatkin tee samoin? 	 Ex qa oˈkqex ẍi ok kyqˈolbˈinjiˈy aye nimil, ¿Tiˈtzin chˈin wen nbˈant kyuˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye xjaljo nbˈant kyuˈn, ayeˈ nya ojtzqiˈn Dios kyuˈn.


älköönkä teillä olko mitään osallisuutta pimeyden hedelmättömiin tekoihin, vaan päinvastoin nuhdelkaakin niistä. 	 Mi kubˈ kybˈinchinjiˈy jniˈ nya wen, a nkubˈ kybˈinchin aye iteˈ toj qxopin, qalaˈ kyinqemetza tqan qˈijil,


Sillä Kristus ei lähettänyt minua kastamaan, vaan evankeliumia julistamaan - ei puheen viisaudella, ettei Kristuksen risti menisi mitättömäksi. 	 Quˈn nya ma chin tzaj smaˈn tuˈn Crist noq tuˈn kykuˈx xjal toj aˈ wuˈn te jawsbˈil aˈ, qalaˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil. Tuˈnpetziˈn, mi ẍin yoliˈn kyukˈiy tukˈa nmaq yol tbˈanilx kywutzxjal, tzeˈnku jun aj uˈj, noq tuˈn kyxi lipekuy wiˈja, qalaˈ tuˈn kyxi lipey tiˈjjo t‑xilin nyola, a at tipin tuˈn qklet, a tkyimlin Crist twutz cruz te qxel.


Sinä teit hänet vähäksi aikaa enkeleitä halvemmaksi, kirkkaudella ja kunnialla sinä hänet seppelöitsit, ja sinä panit hänet hallitsemaan kättesi tekoja; 	 Tnejil, tzaj tqˈoˈn kye xjal jun tqoptzˈajiyil tipin, ex jun kyoklin tibˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Tkyaqiljo lo tzaj tqˈoˈn tuˈn tkawit kyuˈn xjal. Ex ntiˈtaq jun tiˈ o kyij naj toj kykawbˈil. Me atzin jaˈlin, noq te kabˈe qˈij, o tzaj tqˈoˈn kyoklin, me nyaleˈ tzeˈn kye angel, chi Tuˈjil Tyol Diosjo. Tuˈnpetzintzjo, ntiˈ o qli, tuˈn tnimitjo luˈn.


Pukeutukaa siis te, jotka olette Jumalan valituita, pyhiä ja rakkaita, sydämelliseen armahtavaisuuteen, ystävällisyyteen, nöyryyteen, sävyisyyteen, pitkämielisyyteen, 	 Nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios kyiˈja, ex ma chi jaw skˈoˈn, tuˈn kyoka te Ttanim. Tuˈnpetzintzjo, chi bˈet‑xixtzintza tojjo akˈaj kychwinqila tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa, ex tukˈa jun bˈaˈn, ex tukˈa kymutxbˈil kyibˈa, ex tukˈa kyyola bˈunin wen, ex tuˈn tqe kykˈuˈja tiˈj tajbˈil qMan Dios toj tkyaqil.


Ja kansa otti yksimielisesti vaarin siitä, mitä Filippus puhui, kun he kuulivat hänen sanansa ja näkivät ne tunnusteot, jotka hän teki. 	 Ok kychmoˈnxjal kyibˈ, ex kykyaqilx i bˈinxix wen tiˈjjo tqˈma Lip, quˈn ok kykaˈyin nim techil tipin Dios bˈant tuˈn.


Ja sen sanottuansa hän huusi suurella äänellä: "Lasarus, tule ulos!" 	 Tbˈajlinxiˈ tqˈmaˈn ikyjo, xi tqˈolbˈin tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: Lázaro, ku tetza antza.


Ja kun Jeesus oli lopettanut nämä vertaukset, lähti hän sieltä. 	 Tej kybˈaj tqˈmaˈn Jesús kykyaqiljo techil, bˈeˈx xiˈ


ja että te synnistä vapautettuina olette tulleet vanhurskauden palvelijoiksi! 	 O chi tzaqpaja te tipin il; atziˈn jaˈlin ma chi oka te taqˈnil bˈaˈn.


Ja hänen rukoillessaan hänen kasvojensa näkö muuttui, ja hänen vaatteensa tulivat säteilevän valkoisiksi. 	 Tzmataq nnaˈn te Jesús Dios, tej ttxˈixpit tkaˈybˈil twutz, exsin ajo t‑xbˈalin ox qoptzˈajx wen.


jotka muinoin eivät olleet kuuliaiset, kun Jumalan pitkämielisyys odotti Nooan päivinä, silloin kun valmistettiin arkkia, jossa vain muutamat, se on kahdeksan sielua, pelastuivat veden kautta. 	 ayeˈ mi kubˈ kynimin Tyol Dios ojtxe kyojjo qˈij, tej tzmataq nbˈinchin Noé tiˈj arka, exla qa chebˈetaq n‑ayoˈn Dios kyiˈj tuˈn tajtz tiˈj kyanmin. Me mix i nimine; qalaˈ oˈkxjo wajxaq kybˈaj i klet toj aˈ.


Ja hänen kylväessään osa putosi tien oheen, ja linnut tulivat ja söivät sen. 	 Atzin teˈ tok tchtoˈn, at pon chitj toj bˈe. I tzaj pichˈ, ex bˈeˈx jaw kyskˈoˈn.


ja julistettuaan sanaa Pergessä he menivät Attaliaan. 	 I yolin antza tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Jesús toj tnam Perge. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i xtaˈj tzmax Atalia.


Älä enää juo vain vettä, vaan käytä vähän viiniä vatsasi tähden ja usein uudistuvien vaivojesi vuoksi. 	 Tuˈn noqx nstzˈuyin tkˈuˈja ex teˈ yabˈil ma tzˈok lemtzˈaj tiˈja, mi txi tkˈwaˈn junxte aˈ, qalaˈ kˈwanxa chˈin vin te qˈanbˈilte.


Niinpä, kun minä tulin teidän tykönne, veljet, en tullut puheen tai viisauden loistolla teille Jumalan todistusta julistamaan. 	 Tuˈnpetziˈn werman, tej nkaniˈn kyukˈiy qˈmalte Tbˈanil Tqanil tiˈj Dios, mix in kaniniˈy tukˈa jun yol mo tukˈa jun nabˈl nimxix kywutzxjal.


Katso, minä lähetän teidät niinkuin lampaat susien keskelle; olkaa siis älykkäät kuin käärmeet ja viattomat kuin kyyhkyset. 	 ¡Kaˈn! Kchi xel nsmaˈn tzeˈnqekuˈ rit kyxol xoˈj. Me chi okxixa ẍtij tzeˈnku jun kan, ex bˈuninxix tzeˈnku jun tal palom.


Niin Herra sanoi palvelijalle: `Mene teille ja aitovierille ja pakota heitä tulemaan sisälle, että minun taloni täyttyisi; 	 Xitzin tqˈmaˈnljo tajaw ja teˈ taqˈnil kyjaluˈn: Kux txitla kyojjo jniˈ nim bˈe ex kyojjo jniˈ tqˈobˈ bˈe, ex qˈmanxa kyeˈ xjal, qa il tiˈj tuˈn kyoktz, quˈn waj weˈ tuˈn tnoj njaˈy.


Ensiksikin minä kiitän Jumalaani Jeesuksen Kristuksen kautta teidän kaikkien tähden, koska teidän uskoanne mainitaan kaikessa maailmassa. 	 Tnejil, nxi nqˈoˈn chjonte te qMan Dios kyiˈja kykyaqila, noq tuˈn Jesucrist, quˈn nyolajtz tiˈj kynimbˈila toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Mutta eräs heistä, Kaifas, joka sinä vuonna oli ylimmäinen pappi, sanoi heille: "Te ette tiedä mitään 	 Me attaq jun kyxol, a Caifás tbˈi, toktaq te kynejilxix pale tojjo abˈqˈe anetziˈn, ex xi tqˈmaˈn kye: Ntiˈx kye kynabˈl.


Ja kun hän aterioi hänen kodissaan, aterioi myös monta publikaania ja syntistä Jeesuksen ja hänen opetuslastensa kanssa; sillä heitä oli paljon häntä seuraamassa. 	 Me jun maj nwaˈntaq Jesús tja Matey kyukˈa txqantl xjal peyil pwaq te kˈaybˈil te Rom, junx kyukˈa nim xjal aj il qˈuqejqetaq tiˈj meẍ junx tukˈa Jesús, ex kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, quˈn ma nintzxtaq txqan xjal lipchektaq tiˈj.


Ja he veivät hänet paikalle, jonka nimi on Golgata, se on käännettynä: pääkallonpaikka. 	 Pon kyin toj jun najbˈil Gólgota tbˈi, atzin tzˈelpine bˈibˈaj ikyjo: Ja taˈ tbˈaqil twiˈ kyimnin.


ja sinne viedään kansojen kunnia ja kalleudet. 	 Ex ayetziˈn jniˈ nmaq kawil te tkyaqil twutz txˈotxˈ kxel kyqˈoˈn kyqˈinimil ex kyqoptzˈajiyil antza.


Mutta fariseukset ja kirjanoppineet nurisivat ja sanoivat: "Tämä ottaa vastaan syntisiä ja syö heidän kanssaan". 	 Tuˈn ikyjo, nimx i jaw yolbˈin Parisey tiˈj Jesús junx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Chi chiˈ kyjaluˈn: Ajo maˈ xjal lo, nchi tkˈmoˈn jniˈ xjal aj il, exsin nwaˈntz kyukˈa, chi chiˈ kyxolile.


tuo, jonka tulemus tapahtuu saatanan vaikutuksesta valheen kaikella voimalla ja tunnusteoilla ja ihmeillä 	 Atzin ichin aj ilxix tzul noq tuˈn tipin satanás, a tajaw il. Ex kˈwel tbˈinchin nim techil tipin, a noq tuˈn kyjaw kaˈylajkuxjal tiˈj, me noq te sbˈuˈbˈl.


Mutta Simon Pietari seisoi lämmittelemässä. Niin he sanoivat hänelle: "Etkö sinäkin ole hänen opetuslapsiaan?" Hän kielsi ja sanoi: "En ole". 	 Ex tzunxtaq xqˈnen Pegr tiˈj qˈaqˈ, xitzin kyqˈmaˈn juntl majl te: ¿Nyapela ajin te jun t‑xnaqˈtzbˈin ichin lo? Kubˈ tewin Pegr, ex xi tqˈmaˈn: Mina, nyaqin wejiˈych.


sentähden minä vihastuin tähän sukupolveen ja sanoin: `Aina he eksyvät sydämessään`; mutta he eivät oppineet tuntemaan minun teitäni; 	 Tuˈntzin ikyjo, o tzaj nqˈoja kyiˈj, chi Diosjo. Ex kukx ntxalpajjo kyanmin, ex kukx nchi txalpajjo toj kychwinqil, ex ntiˈx nchi ximin tiˈjjo wajbˈila.


Älkää sentähden olko mielettömät, vaan ymmärtäkää, mikä Herran tahto on. 	 Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ kybˈinchinjiˈy a ntiˈ tajbˈin. Tzˈelxit kynikyˈa tiˈj alkye tajbˈil qAjaw.


Mikä siis on minun palkkani? Se, että kun julistan evankeliumia, teen sen ilmaiseksi, niin etten käytä oikeutta, jonka evankeliumi minulle myöntää. 	 ¿Tiˈtzila chojbˈil wetza ikyjo toj nwutza? Atziˈn nchin tzalaja tuˈn nchin yoliˈn tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil noq kukxjo, nya loqˈaj. Tuˈnpetziˈn, mi nchin qaniˈn jun onbˈil tiˈj, quˈn tuˈntzin mi chi jaw yolbˈinxjal wiˈja, qa noq tuˈn jun onbˈil nchin yoliniˈy tiˈj Tyol Dios. Exla qa at we woklin tiˈj jun onbˈil, me mina ntzaj ntzyuˈn.


Ja kuudes enkeli vuodatti maljansa suureen Eufrat-virtaan, ja sen vesi kuivui, että tie valmistuisi auringon noususta tuleville kuninkaille. 	 Ex atzin tqaqin angel xi tqonjo tlaq tibˈajjo ma tij nim aˈ, Eufrates tbˈi, ex atzin nim aˈ, bˈeˈx tzqij, tuˈn tjqet jun bˈe kye nmaq kawil, junx kyukˈa kyxoˈl qˈaqˈ, ayeˈ i tzaj te elnix.


Niin sotamiehet veivät hänet sisälle linnaan, se on palatsiin, ja kutsuivat siihen koko sotilasjoukon. 	 Xi kyiˈn xqˈuqil te aj Rom twiˈ tpeˈn kawbˈil, ex bˈaj ok kychmoˈn jniˈ kybˈaj.


pelasti hän meidät, ei vanhurskaudessa tekemiemme tekojen ansiosta, vaan laupeutensa mukaan uudestisyntymisen peson ja Pyhän Hengen uudistuksen kautta, 	 ma qo klet, nya tuˈn qbˈinchbˈin nyakuj bˈaˈn, qalaˈ noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj. Ma txjet qanmin tuˈn, noq tuˈn ma qo itzˈje tkabˈ majin. Ex ma qo saqix tuˈn Xewbˈaj Xjan,


Niin Joosefkin lähti Galileasta, Nasaretin kaupungista, ylös Juudeaan, Daavidin kaupunkiin, jonka nimi on Beetlehem, hän kun oli Daavidin huonetta ja sukua, 	 Tuˈntziˈn, bˈeˈx etz Jse tojjo tnam te Nazaret toj ttxˈotxˈ Galiley, tuˈn t‑xiˈ tzma Belén toj txˈotxˈ te Judey, jaˈ itzˈje qtzan nmaq kawil David, quˈn tiˈj tyajil David tzajnin.


Autuaat ne, jotka pesevät vaatteensa, että heillä olisi valta syödä elämän puusta ja he pääsisivät porteista sisälle kaupunkiin! 	 Kyˈiwlinqexixjo aye ma txjet toj kyanmin, tzeˈnku jun xbˈalin sjanin wen. At kyoklin tiˈjjo Tze te Chwinqil, ex tuˈn kyokx tojjo Tnam te Dios.


Mutta joka kieltää minut ihmisten edessä, sen minäkin kiellän Isäni edessä, joka on taivaissa. 	 Me anteˈ kˈwel ewinte kywutzxjal qa ojtzqiˈnqiˈn tuˈn, ex ikyx wejiˈy, kˈwel wewiˈn twutz nMaˈn, a at toj kyaˈj.


Niin Jeesuksen tuli heitä sääli, ja hän kosketti heidän silmiänsä, ja kohta he saivat näkönsä ja seurasivat häntä. 	 Bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj Jesús kyiˈj, ex ok tmikoˈn kywutz. Ex texjo paq, tjqet kyej moẍ kywutz, ex bˈeˈx i ok lipe tiˈj Jesús.


Niin puhdistetaan lain mukaan miltei kaikki verellä, ja ilman verenvuodatusta ei tapahdu anteeksiantamista. 	 Ex tzeˈnku kyij tzˈibˈit toj tkawbˈil Moisés, chˈime tkyaqil iltaq tiˈj tuˈn tok chtet tukˈa chikyˈ, tuˈntzintla tok qˈoˈn tzˈaqle twutz Dios. Quˈn qa mina s‑el chitj kychkyˈeljo oyaj, ayeˈ nchi kubˈ bˈyettaq, nlaytaq kubˈ najsit kyilxjal. Tuˈn ikyjo, iltaq tiˈj tuˈn tkyim Jesús, ex tuˈn tel chitj tchkyˈel te najsbˈilte qil.


Älkää siis peljätkö heitä. Sillä ei ole mitään peitettyä, mitä ei tule paljastetuksi, eikä mitään salattua, mikä ei tule tunnetuksi. 	 Tuˈnpetziˈn, mi chi tzaj xobˈ kyeˈ. Quˈn ntiˈ jun tiˈ aku tzˈewit te jun majx, a mit tzˈel tnikyˈtzajil. Ex ntiˈ jun tiˈ ewin, a mit tzˈel tqanil.


idässä kolme porttia ja pohjoisessa kolme porttia ja etelässä kolme porttia ja lännessä kolme porttia. 	 Ex tojjo plaj elnix attaq oxe tjpel, ex jawnix, ex oxe tjpel, ex kumnix, ex oxe, ex oknix, ex oxe.


Tervehdys Urbanukselle, meidän työtoverillemme Kristuksessa, ja Stakykselle, rakkaalleni. 	 Kyqˈolbˈinxa Urbano, jun qukˈa toj taqˈin Crist, ex te Estaquis, quˈn kˈuˈjlinxix wuˈn.


Kaikki vääryys on syntiä. Ja on syntiä, joka ei ole kuolemaksi. 	 Twutzx tetz tkyaqil il, nya wen twutz Dios, me tuˈn Jesús, at il, a mi nqox tiˈn toj kyimin.


- sehän on kaikki tarkoitettu katoamaan käyttämisen kautta - ihmisten käskyjen ja oppien mukaan? 	 Quˈn tkyaqiljo xnaqˈtzbˈil luˈn, ok kbˈajil liwey, quˈn noq xnaqˈtzbˈilku ex noq kyximxjal.


Ja kun se tuli täyteen, vetivät he sen rannalle, istuutuivat ja kokosivat hyvät astioihin, mutta kelvottomat he viskasivat pois. 	 Ajtzin tnoj, aye kyiẍil kjawitz kyiˈn tzma ttzi aˈ. Antza, kchi kˈwele qeye skˈol teˈ kyiẍ. Ayetziˈn wen, kchi xel kˈuˈyit toj chiˈl; ex ayetziˈn mina, chi xel kyxoˈn.


Mutta pysy sinä siinä, minkä olet oppinut ja mistä olet varma, koska tiedät, keiltä olet sen oppinut, 	 Me atzin te, weˈkuxixa toj tkyaqiljo ma bˈaj t‑xnaqˈtzin, quˈn ma tzˈel tnikyˈa te, ex ojtzqiˈnl tuˈn, alkyeqe ẍi xnaqˈtzin teˈy.


Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni, kastamalla heitä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen 	 Tuˈnpetziˈn, ku kyxiˈy kyukˈaxjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ xnaqˈtzilkye, tuˈn kyok te nxnaqˈtzbˈiˈn. Ex kyqˈonqekuxa toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, toj tbˈi Manbˈaj, ex toj tbˈi Kˈwalbˈaj, ex toj tbˈi Xewbˈaj Xjan.


Uskon kautta uhrasi Aabraham, koetukselle pantuna, Iisakin, uhrasi ainoan poikansa, hän, joka oli lupaukset vastaanottanut 	 Ex ikyxjo te Abraham, junchˈintaq tkˈwal, Isaac tbˈi. Me noq tuˈn tnimbˈil, tej tok toj joybˈil tiˈj tuˈn Dios, xi tiˈn Isaac, tuˈn toktaq te jun chojbˈil twutz Dios. Ex xi ttziyin tuˈn tkubˈ bˈyettaqjo tkˈwal te chojbˈil,


apostolien ja profeettain perustukselle rakennettuja, kulmakivenä itse Kristus Jeesus, 	 Quˈn ma qo ok qkyaqilx nimil te jun ma tij ja, ex ma qo kubˈ qˈuqbˈin tibˈajjo tqˈuqil, a kyxnaqˈtzbˈil tsanjil Jesús, exqetziˈn jniˈ yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol ojtxe. Ex aku Jesucristjo, tnejil abˈj te tqˈuqil, a nimxix toklin.


Ja kun tämä ääni kuului, niin kokoontui paljon kansaa; ja he tulivat ymmälle, sillä kukin kuuli heidän puhuvan hänen omaa kieltänsä. 	 Bˈeˈx ok kychmoˈnxjal kyibˈ, teˈ kybˈinte chˈotjin, ex kykyaqilx bˈeˈx jaw naj kynabˈl, quˈn junjun xjal ok bˈinte tyol nyolajtz tuˈn junjun nimil.


Ja käärme syöksi kidastansa vaimon jälkeen vettä niinkuin virran, saattaakseen hänet virran vietäväksi. 	 Me atzin te ma tij txuk bˈeˈx jatz t‑xabˈiˈn aˈ toj ttzi, tuˈn tbˈant jun nim aˈ, tuˈntzintla t‑xi iqin qya tuˈn, tuˈn tkyim.


Ja hän vaelsi kaikissa seuduissa Jordanin varrella ja saarnasi parannuksen kastetta syntien anteeksisaamiseksi, 	 Tuˈnpetziˈn, ate Juan ikyˈ teˈ kyojile jniˈ najbˈil, a iteˈtaq nqayin tkˈatzjo nim aˈ Jordán tbˈi, ex tqˈma kyexjal qa iltaq tiˈj tuˈn tajtz tiˈj kyanmin toj tkyaqil nya bˈaˈn toj kychwinqil, ex tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa otaq najsit kyil tuˈn Dios.


hyvällä mielellä palvellen, niinkuin palvelisitte Herraa ettekä ihmisiä, 	 Kybˈinchinkujiˈy tkyaqil kyaqˈiˈn tukˈa tkyaqil kykˈuˈja, nyakuxtlaj taqˈin Crist nkubˈ kybˈinchiˈn, ex nya kyexjal.


Sillä minä olen saanut paljon iloa ja lohdutusta sinun rakkaudestasi, koska pyhien sydämet ovat virvoittuneet sinun kauttasi, veljeni. 	 Noq tuˈn nim tkˈuˈja at, werman, ma tzaj tzaljbˈil, ex nimsbˈil nkˈuˈja, quˈn ma chewx kyanminjo kykyaqil nimil tuˈn.


mutta jotka hän on edeltämäärännyt, ne hän on myös kutsunut; ja jotka hän on kutsunut, ne hän on myös vanhurskauttanut; mutta jotka hän on vanhurskauttanut, ne hän on myös kirkastanut. 	 Ex ayeˈ i jaw tskˈoˈn t‑xe tnejil, ma chi ttxok, tuˈn kyok te te. Ex ayetzin ẍi ttxok, i ok tqˈoˈn te tzˈaqle twutz. Ex aye ẍi ok tqˈoˈn te tzˈaqle, ma tzaj tqˈoˈn kyoklin toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


Ja Jeesus kysyi siltä: "Mikä on nimesi?" Niin se sanoi hänelle: "Legio on minun nimeni, sillä meitä on monta". 	 Xi tqanin Jesús te ichin. ¿Titzin tetza tbˈi? Xi ttzaqˈwin ichin: Atzin nbˈiy Nimku, quˈn ilaˈ qbˈaja najle toj tanmin ichin lo.


Te ulkokullatut, maan ja taivaan muodon te osaatte arvioida; mutta kuinka ette arvioitse tätä aikaa? 	 ¡Xmiletzˈqiˈy ikyjo! Quˈn tuˈn n‑el kynikyˈa tiˈj tiˈ tzul kyuˈnjo techil, a nkyloˈn twutz kyaˈj exsin nkyloˈn twutz txˈotxˈ. ¿Tzeˈntzin tten mi n‑el kynikyˈtza kyiˈjjo techil nbˈant wuˈn kyiˈjjo tqˈijil jaˈlin?


Niin he sanoivat hänelle: "Mitä meidän pitää tekemän, että me Jumalan tekoja tekisimme?" 	 Xi kyqanin xjal te: ¿Tiˈtzin tuˈn tkubˈ qbˈinchiˈn tuˈn ttzalaj Dios qiˈja, ex tuˈn tzaj tqˈoˈnjo oyaj anetziˈn?


Ja tapansa mukaan Paavali meni sisälle heidän luoksensa ja keskusteli kolmena sapattina heidän kanssansa, lähtien kirjoituksista, 	 Tuˈn toj qˈij te ajlabˈl, okx Pabl tojjo ja anetziˈn, tzeˈnkux n‑oketaq tuˈn tojile tkyaqil tnam. Ex oxe maj, o bˈinchin ikyjo, noq tuˈn tchˈotj wen kyukˈa Judiy chˈuqleqetaq antza. Ex tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Tyol Dios,


Niinpä siis kuolema tekee työtään meissä, mutta elämä teissä. 	 Ikytziˈn tzeˈnku nqo anqˈiˈn tjaqˈ xobˈajil te kyimin kyuˈnxjal, tuˈntzintla t‑xi qqˈmaˈn kyeˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex tuˈn tten kychwinqila tuˈn te jun majx.


He sotivat Karitsaa vastaan, mutta Karitsa on voittava heidät, sillä hän on herrain Herra ja kuningasten Kuningas; ja kutsutut ja valitut ja uskolliset voittavat hänen kanssansa." 	 Ex ok chi qˈojil tiˈjjo Jesús, a tal Tal rit. Me ante Jesús kˈwel kyiˈj tuˈn, quˈn a teˈ Tajaw kyibˈaj tkyaqil tajaw, ex Kawil tibˈaj tkyaqil kawil. Ex ayetziˈn iteˈ tukˈa o chi txket, ex o chi jaw skˈoˈn tuˈn Dios, ex o chi ok lipe tiˈj te jun majx.


Ja hän huusi sanoen: `Isä Aabraham, armahda minua ja lähetä Lasarus kastamaan sormensa pää veteen ja jäähdyttämään minun kieltäni, sillä minulla on kova tuska tässä liekissä!` 	 Bˈeˈxpetzin jaw ẍchˈintz, ex chiˈ kyjaluˈn: ¡Ay, Tata Abraham, qˈaqˈintzin teˈ tkˈuˈj wiˈja! Smaˈntzin te Lázaro nkˈatza, ex qˈmanxsin te, tuˈn tkux takˈsin twiˈ tqˈobˈ toj aˈ, exsin tuˈn tkubˈ tqˈoˈntz tibˈaj waqˈa tuˈntzintla t‑xi chewx, quˈn loqiˈn ma chin tzaj bˈant‑x tojjo qˈaqˈ lo.


Nyt minun sieluni on järkytetty; ja mitä pitäisi minun sanoman? Isä, pelasta minut tästä hetkestä. Kuitenkin: sitä varten minä olen tähän hetkeen tullut. 	 Atziˈn jaˈlin, nimx nchyoˈn wanmiˈn tuˈn nbˈisa. ¿Tiˈtzila kxel nqˈmaˈn? ¿Ma okpela kxel nqˈmaˈn: Tata, chin tkloma, tuˈn mi tzˈikyxe wuˈn tkyaqilxjo kbˈajil wiˈja? ¡Mina! Quˈn tuˈnpen teˈ luˈn ẍin uliy. Qalaˈ kxel nqˈmaˈn:


Uskossa nämä kaikki kuolivat eivätkä luvattua saavuttaneet, vaan kaukaa he olivat sen nähneet ja sitä tervehtineet ja tunnustaneet olevansa vieraita ja muukalaisia maan päällä. 	 Ayeˈ xjal lo: Abraham, Isaac ex Jacob, i kyim, teˈ naˈmxtaq kyetzin teˈ txˈotxˈ te Canaán, a tzaj tqˈoˈn Dios kye. Me noq tuˈn kynimbˈil, qe kykˈuˈj tiˈjjo a otaq tzaj tqˈmaˈn Dios kye. Ex tuˈn ikyjo, o chi tzalaj tiˈj qa toj jun qˈij, iltaq tiˈj tuˈn kyetzin teˈ txˈotxˈ anetziˈn, me noq kyuˈn kyyajil, a ẍi el anqˈin kyiˈj. Ikytziˈn ele kynikyˈjo tiˈj, qa a kynajbˈil twutzxix nya tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ toj kyaˈj. Tuˈn ikyjo, ok kyqˈoˈn kyibˈ te bˈetin xjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn tuˈn kyajtaq tuˈn kynajan tojjo kyaˈj, a jaˈ nimxixtl kyoklin tuˈn kynajan toj.


Sillä me emme voi mitään totuutta vastaan, vaan totuuden puolesta. 	 Quˈn qa ma kubˈ kybˈinchinjiˈy wen, nyale qo kawiljiˈy kyiˈja, quˈn ntiˈ jun tiˈ aku kubˈ bˈinchit tiˈjjo a wen.


Rauha sinulle! Ystävät tervehtivät sinua. Tervehdys ystäville, kullekin erikseen. 	 Noqit a tnukˈbˈil qMan Dios toj tchwinqila. Ex ayetzin wukˈiy nxi kysmaˈn jun qˈolbˈil tey. Noq nchin kubˈsin nwutza teˈy, tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun qˈolbˈil kye jniˈ qukˈa.


Siinä on rakkaus - ei siinä, että me rakastimme Jumalaa, vaan siinä, että hän rakasti meitä ja lähetti Poikansa meidän syntiemme sovitukseksi. 	 Ikytziˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios qiˈj: Quˈn nyaqo xqo ok kˈuˈjlinte nej, qalaˈ ikytzin a saj qˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj te tnejil, ex saj tchqˈoˈn Tkˈwal tuˈn tkyim te chojbˈil teˈ jniˈ qil.


Ylösnousemuksessa siis, kun he nousevat ylös, kenelle heistä hän joutuu vaimoksi, sillä hän oli ollut kaikkien noiden seitsemän vaimona?" 	 Atziˈn jaˈlin, at jun qxjela teˈy: ¿Tzeˈntzila tteˈn tuˈn kyjaw anqˈintl kyimnin? Quˈn, qa ikyjo, aj kyjaw itzˈje juntl majl, ¿Tiˈtzila kbˈajiltz? ¿Altzila kye k‑okil te tchmiljo qya kyxoljo wuq ichin, quˈn kykyaqilx i ok meje tukˈa?


Ja jos minä lasken heidät menemään syömättä kotiinsa, niin he nääntyvät matkalla; sillä muutamat heistä ovat tulleet kaukaa." 	 Qa ma chi aj nchqˈoˈn kyja kukxjo, aku chi bˈaj kubˈ numj toj bˈe tuˈn waˈyaj, quˈn at junjun najchaq saje.


ettei mikään liha voisi kerskata Jumalan edessä. 	 quˈn tuˈntzin mix aˈl jun jaw tnimsin tibˈ twutz Dios.


Mutta itsekullekin meistä on armo annettu Kristuksen lahjan mitan mukaan. 	 Me teyile junjunqe, exla qa junchˈin t‑xtalbˈil Crist, ma tzaj qˈoˈn junxilchaq qoklin, a tzeˈnkuxjo taj.


Kun Jeesus oli Betaniassa pitalisen Simonin asunnossa, 	 Attaq Jesús tojjo kojbˈil Betania toj tja Simun, jun xjal otaq tzˈel weˈ tuˈn txˈaˈk.


Meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen armo olkoon teidän henkenne kanssa, veljet. Amen. 	 Ayiˈy werman, axit qAjaw Jesucrist qˈonte t‑xtalbˈil tojile kyanmiˈn kykyaqilxa. Ikyxitjo.


ja pyrkien säilyttämään hengen yhteyden rauhan yhdyssiteellä: 	 Kyqˈonka tilil, tuˈn kukx tuˈn kymujbˈin te kyibˈjiˈy, a tzeˈnkuxjo ma tzaj tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan tnukˈbˈil te qmujbˈil qibˈ.


Älä pelkää, sinä piskuinen lauma; sillä teidän Isänne on nähnyt hyväksi antaa teille valtakunnan. 	 Mina chi tzaj xobˈa. Nchin kaˈyin kyiˈja, quˈn tal nritqiˈy, a nya ilaˈ tal kybˈaja. Me noq tuˈnjo twenil Manbˈaj, a at toj kyaˈj, nimx ntzalaj tuˈn t‑xi tqˈoˈn kyokliˈn tojjo Tkawbˈil.


Mutta te, veljet, ette ole pimeydessä, niin että se päivä voisi yllättää teidät niinkuin varas; 	 Me ayetzin kyeˈ, erman, nlay chi jaw kaˈylaja, aj tul qAjaw, quˈn mi nchi bˈeta toj qxopin toj kyanmiˈn, quˈn bˈiˈn kyuˈn qa il tiˈj tuˈn tul, a ntiˈkux toj qnabˈl, tzeˈnku tulil jun ileqˈ.


Ja päivän tultua hän lähti pois ja meni autioon paikkaan; mutta kansa etsi häntä, ja saavuttuaan hänen luokseen he pidättelivät häntä lähtemästä heidän luotansa. 	 Atziˈn tej qsqix, bˈeˈx ex Jesús toj tnam, tuˈn t‑xiˈ toj jun txˈotxˈ, a ntiˈ kynajbˈilxjal toj. Me bˈeˈx i ok tenxjal jyolte, ex jyet kyuˈn jaˈtaqjo taˈye, quˈn kyajtaq tuˈn tten Jesús kyukˈa te jun majx.


Niin ne kaksitoista kutsuivat kokoon opetuslasten joukon ja sanoivat: "Ei ole soveliasta, että me laiminlyömme Jumalan sanan toimittaaksemme pöytäpalvelusta. 	 Ok chmoˈn kykyaqil nimil kyuˈn kabˈlajaj tsanjil, ex kyqˈma: Nya wen tuˈn tkyij qtzaqpiˈn tuˈn qyolin tiˈj Tyol qMan Dios, exsin oˈkxtza tuˈn qkubˈe tena sipil teˈ tkyaqiljo n‑ajbˈin kye mebˈe qya anetziˈn.


Toiset taas putosivat orjantappuroihin, ja orjantappurat nousivat ja tukahuttivat ne. 	 Ex at pon chitj kyxol txˈiˈx. Me atzin txˈiˈx jun paqx tchˈiy; atzin te triy noq jaw xkyˈiˈsix.


Minä olen antanut heille sinun sanasi, ja maailma vihaa heitä, koska he eivät ole maailmasta, niinkuin en minäkään maailmasta ole. 	 Ex ma txi nqˈmaˈn Tyola kye, tuˈn t‑xi kychikyˈbˈin. Me noq ma chi el ikyˈin kyuˈnxjal, quˈn nya kyukˈaxjal iteˈye, tzeˈnku weˈ, nya te twutz txˈotxˈqin weˈ.