Jos me otamme vastaan ihmisten todistuksen, niin onhan Jumalan todistus suurempi. Ja tämä on Jumalan todistus, sillä hän on todistanut Pojastansa. 	 Tzunpe nxi qnimiˈn tqanil tuˈn xjal tiˈj jun tiˈ, a ma tli; ¿Yajtzilaˈ teˈ Dios? Ex atzin t‑xilin tqaniljo tzaj tqˈoˈn Dios tiˈj Jesús, a Tkˈwal.


Kuka teistä voi näyttää minut syypääksi syntiin? Jos minä totuutta puhun, miksi ette minua usko? 	 ¿Ankye jun kye aku tzaj qˈmante, qa at jun il o bˈant wuˈn? Qatzin twutzxjo nyola, ¿Tiˈ quˈntz mi nxi kynimintza?


Vielä olette kuulleet sanotuksi vanhoille: `Älä vanno väärin`, ja: `Täytä Herralle valasi`. 	 Ex ikyxjo, o kybˈiˈy a qˈumle kye ojtxe qxeˈchil, qa il tiˈj tuˈn tbˈajx kyyola, aj qa ma tzaj kytxkoˈn tbˈi Dios toj.


Siellä hän tapasi erään Akylas nimisen juutalaisen, joka oli Pontosta syntyisin ja äsken tullut Italiasta, ja hänen vaimonsa Priskillan. Klaudius oli näet käskenyt kaikkien juutalaisten poistua Roomasta. Ja Paavali meni heidän luoksensa. 	 Antza, el tkˈulbˈine tibˈ tukˈa jun xjal Judiy te Ponto, Aquila tbˈi. Aˈkxtaq tkanin Aquila tukˈaxjo Priscila, a t‑xuˈjil, tzajninqetaq toj txˈotxˈ, Italia tbˈi. I etz antza, quˈn tuˈn otaq qˈumle tuˈnjo tnejilxix kawil, Claudio tbˈi, qa iltaq tiˈj tuˈn kyetzjo kykyaqil xjal Judiy toj tnam te Rom. Tej kyul, bˈeˈx xtaˈj Pabl qˈolbˈilkye,


Näin kului noin neljäsataa viisikymmentä vuotta. Sen jälkeen hän antoi heille tuomareita profeetta Samueliin saakka. 	 Kykyaqiljo lo, bˈaj bˈalaqa toj 450 abˈqˈe. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, chi Pabl, i jaw tskˈoˈn nejinel kyxol, ex atzin Samuel, a yolil Tyol Dios, pon kanin te tchˈibˈil.


Niin hän avasi suunsa ja opetti heitä ja sanoi: 	 Ex ok ten Jesús xnaqˈtzil, ex tqˈma:


Mutta nähdessään hänen kävelevän järven päällä he luulivat häntä aaveeksi ja rupesivat huutamaan; 	 Teˈ tiwle kyuˈn t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx i xobˈx kykyaqilx, ex ox chi ẍchˈinx wen, quˈn kubˈ kybˈisin qa jun klelin. Me bˈeˈx xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¡Kykujsinx kykˈuˈja! ¡Ayin wejiˈy! ¡Mi chi xobˈa! chiˈ.


Ja hänen tykönsä tuli pitalinen mies, rukoili häntä, polvistui ja sanoi hänelle: "Jos tahdot, niin sinä voit minut puhdistaa". 	 Tzaj laqˈe jun ichin tkˈatz Jesús yabˈtaq tuˈn jun txˈaˈk, a noqx n‑el lemimin. Kubˈ meje xjal twutz, ex xi tqˈmaˈn te: Qa taja, bˈaˈn tuˈn nkubˈ tqˈaniˈn tukˈa nyabˈila.


Seuraavana päivänä, joka oli valmistuspäivän jälkeinen, ylipapit ja fariseukset kokoontuivat Pilatuksen luo 	 Toj junxil qˈij, a tojjo qˈij te ajlabˈl, ayetziˈn kynejil pale kyukˈaxjo jniˈ Parisey i bˈaj xiˈ qˈolbˈilte Pilat.


ja hänellä oli kädessään avattu kirjanen. Ja hän laski oikean jalkansa meren päälle ja vasemman maan päälle 	 Ex qˈiˈntaq jun tal netzˈ uˈj jqoˈntaq toj tqˈobˈ. Ex xi tqˈoˈn jun tqan toj tman qˈobˈ tibˈaj ttxuyil aˈ, ex atzin juntl tqan tibˈaj txˈotxˈ.


Ja hän sanoi heille: "Kumpiko on luvallista sapattina: hyvääkö tehdä vai pahaa, pelastaako henki vai tappaa se?" Mutta he olivat vaiti. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqanin Jesús kye: ¿Tiˈtzin tqˈmaˈn kawbˈil tiˈjjo qˈij te ajlabˈl? ¿Ma tzuntzin ntqˈmaˈn tuˈn tkubˈ bˈinchitjo nya wen, mo a wen; tuˈn tklet tchwinqil jun xjal, mo tuˈn tok kaˈyitj tuˈn tkubˈ kyim? Me ayetzin kyetz noq i bˈajel kyim. Ntiˈx xi kytzaqˈwin.


Ja katso, hänen kanssaan puhui kaksi miestä, ja ne olivat Mooses ja Elias. 	 Texjo paq anetziˈn, i kubˈ kyyekˈin kyibˈ kabˈe ichin nchi yolintaq tukˈa Jesús, a Moisés ex Elías.


Sentähden Jumala on heidät, heidän sydämensä himoissa, hyljännyt saastaisuuteen, häpäisemään itse omat ruumiinsa, 	 Tuˈn ikyjo, ax Dios kyij tzaqpinkye tuˈn kybˈinchinte tkyaqiljo a npon kykˈuˈj tiˈj. Ex el naj kytxˈixew tuˈn kybˈinchin tkyaqil wiq aj pajil jun tukˈa juntl.


Kun ne jo puhkeavat lehteen, niin siitä te näette ja itsestänne ymmärrätte, että kesä jo on lähellä. 	 Aj tok kykaˈyin aj ttzaj poqˈle jniˈ t‑xaq, oktzin k‑elil kynikyˈtza te, qa chˈixtaq tul kanin qˈijil.


Ja niin te olette tehneet Jumalan sanan tyhjäksi perinnäissääntönne tähden. 	 Quˈn qa ikyjo, nlayxpen bˈanttz tuˈn tmojin tiˈj ttata ex tiˈj tnana, chi chijiˈy. Quˈn ma kyij kytzaqpinjiˈy Tkawbˈil Dios, noq tuˈn kyxi lipekuy tiˈjjo kyeˈ kyxnaqˈtzbˈin.


Ja ne kysyivät häneltä sanoen: "Opettaja, me tiedämme, että sinä puhut ja opetat oikein etkä katso henkilöön, vaan opetat Jumalan tietä totuudessa. 	 Xi kyqanin te Jesús kyjaluˈn: Ay, xnaqˈtzil, noq samiy; bˈiˈn qe quˈn, qa nyolin teˈ twutzxix, ex qa nxnaqˈtziˈn oˈkx tiˈjjo tbˈeyil chwinqil, a tuˈn qxiˈ tukˈa qMan Dios. Ex mina njaw ttxˈixpiˈn, noq tuˈn kytziˈxjal, ex mina nchi kubˈ tniminjiy aye nim kyoklin, quˈn ntiˈ jun xjal nim toklin tibˈaj juntl toj twutza.


omasta puolestani minä siis olen altis teillekin, Roomassa asuvaisille, julistamaan evankeliumia. 	 Tuˈnpetziˈn, waja tuˈn nxiˈy qˈmalte Tbˈanil Tqanil kolbˈil kyeˈy, a ayiˈy iteˈ toj tnam Rom.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: joka ei synny uudesti, ylhäältä, se ei voi nähdä Jumalan valtakuntaa". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzxix kxel nqˈmaˈn teˈy: Ankye teˈ mi tzˈitzˈje juntl majl, nlayx tzˈel tnikyˈ tiˈjjo Tkawbˈil Dios.


Sillä aika tulee, jolloin he eivät kärsi tervettä oppia, vaan omien himojensa mukaan korvasyyhyynsä haalivat itselleen opettajia 	 Quˈn tzul kanin jun qˈij, a jaˈ mi kubˈ kybˈiˈnxjal xnaqˈtzbˈil toj tumil, ex noq tuˈn tachbˈil ojtxe kyten, kchi jyol kyiˈj txqantl xnaqˈtzil, tuˈn kyxnaqˈtzin kyiˈj, a wen toj kywutz tuˈn kybˈinchin tzeˈnkuxjo kyaj tuˈn kybˈinchinte.


ja tulee suuria maanjäristyksiä, tulee ruttoa ja nälänhätää monin paikoin, ja taivaalla on oleva peljättäviä näkyjä ja suuria merkkejä. 	 Nimx kyaqnajnabˈ, a kujxix kchi tzajil, junx kyukˈa nimx waˈyaj ex nimx yabˈil, a noq jaˈchaqku. Ex nim techil kylabˈila twutz kyaˈj, a bˈeˈx akux chi tzaj xobˈxa kye.


ettei hän, äkkiarvaamatta tullessaan, tapaisi teitä nukkumasta. 	 ¿Yajtzin qa nchin ulkuy, ex nya bˈinchin kyteˈn?


Todistuksen maja oli meidän isillämme erämaassa, niinkuin hän, joka puhui Moosekselle, oli määrännyt sen tehtäväksi, sen kaavan mukaan, minkä Mooses oli nähnyt. 	 Ayetziˈn ojtxe qxjalil, kyojjo qˈij anetziˈn, tkubˈtaqjo jun ja te naˈbˈl Dios kyuˈn, a xbˈalin tten, a iqintaq kyuˈn, tej kyok ten bˈetil tojjo tzqij txˈotxˈ jaˈ ntiˈ najbˈil. Atziˈn ja, kubˈ bˈinchin tzeˈnkuxjo tzaj tqˈmaˈn Dios te Moisés tuˈn tkubˈ bˈinchit, tzeˈnkuxjo a otaq tzˈiwle tuˈn Moisés twiˈ wutz Sinaí.


Ja katso, kansanjoukosta huusi eräs mies sanoen: "Opettaja, minä rukoilen sinua, katsahda minun poikani puoleen, sillä hän on minun ainokaiseni; 	 Kyxoljo xjal anetziˈn, attaq jun te ichin jaw yolin kujxix wen. Chiˈ kyjaluˈn: Ay Xnaqˈtzil, bˈinchim t‑xtalbˈila, qˈaninkujiy tal nkˈwala lo, noq tuˈn oˈkx wejiˈy tal nkˈwal junchˈin:


Mutta Pietari sanoi: "Ananias, miksi on saatana täyttänyt sinun sydämesi, niin että koetit pettää Pyhää Henkeä ja kätkit osan maatilan hinnasta? 	 Xi tqˈmaˈn Pegr te: Ay Ananías, ¿Tiquˈn xi ttziyin tuˈn tokx tajaw il toj tanmin, tuˈn xkyij ttzyuˈnjiy chˈin pwaq, a saj qˈoˈn tey, tej xi kˈayit ttxˈotxˈa? Tuˈntziˈn, ma nikyˈin yol te Xewbˈaj Xjan.


vaan menkää ennemmin Israelin huoneen kadonneitten lammasten tykö. 	 Qalaˈ antza kˈaˈ cheˈxiˈy kyxol aj Judiy, quˈn najnin iteˈ tzeˈnku rit toj kˈul ntiˈ kyikˈlelkye.


Tämä on se, josta on kirjoitettu: `Katso, minä lähetän enkelini sinun edelläsi, ja hän on valmistava tiesi sinun eteesi`. 	 Quˈn ikytzin tqˈma Diosjo tiˈj toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Kxel nchqˈoˈn weˈ nsan twutza qˈmalte tqanil tulila, tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutza.


kun minä mursin ne viisi leipää viidelletuhannelle, kuinka monta vakan täyttä palasia te keräsitte?" He sanoivat hänelle: "Kaksitoista". 	 Tej tbˈaj nsipinjiˈy jweˈ wabˈj kyxol jweˈ mil ichin, ¿Jteˈn chiˈljo tbˈuchil jaw kychmoˈn? Xi kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin: Kabˈlajaj, chi chiˈ.


Laissa on kirjoitettuna: "Vieraskielisten kautta ja muukalaisten huulilla minä olen puhuva tälle kansalle, eivätkä he sittenkään minua kuule, sanoo Herra". 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kchin yolila kyukˈa nmaq tnam lo toj junxil yol; junxilqel kchi okil nqˈoˈn te yolil wiˈja. Me mixla tuˈnxj nlayxla chin kubˈ kynimiˈn, chi tAjaw Tkyaqil.


Sen jälkeen oli juutalaisten juhla, ja Jeesus meni ylös Jerusalemiin. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, tzmataq nchi ikyˈsin aj Judiy jun nintz qˈij toj Jerusalén, aj meltzˈaj Jesús antza.


Mutta Joppessa oli naisopetuslapsi, nimeltä Tabita, mikä kreikaksi käännettynä on: Dorkas; hän teki paljon hyviä töitä ja antoi runsaasti almuja. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, attaq jun qya nimil toj tnam te Jope, Tabita tbˈi; atzin toj griego, Dorcas tzˈelpine. Atzaj qya anetziˈn oˈkxtaq taqˈiˈn tuˈn tbˈinchin jun bˈaˈn, ex tuˈn tmojin kyukˈa yaj.


Niin he viittasivat toisessa venheessä oleville tovereilleen, että nämä tulisivat auttamaan heitä; ja he tulivat. Ja he täyttivät molemmat venheet, niin että ne olivat uppoamaisillaan. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, bˈaj xi kyyekˈin kyqˈobˈ kyeˈ kyukˈa, ayeˈ tajawtaqjo juntl bark, tuˈntzin kyxiˈtaql kyeˈ mojilkye. Ex jun paqx i xiˈ, ex kykabˈilx kyej bark i jaw noj kyukˈa nimku kyiẍ; noqtaq chˈinl kyaj tuˈn kyxi yuqˈj.


Mutta näissä kaikissa me saamme jalon voiton hänen kauttansa, joka meitä on rakastanut. 	 Me tojxix kykyaqiljo lo, ma kubˈ kyiˈj quˈn, noq tuˈn Crist, a kˈuˈjlinqo tuˈn.


jonka palvelijaksi minä olen tullut Jumalan armotalouden mukaan, joka minulle on annettu teitä varten, täydellisesti julistaakseni Jumalan sanan, 	 Quˈn ma tzaj tqˈoˈn Dios wokliˈn te jun aqˈnil txol Ttanim, quˈn atzin waqˈiˈn, a o tzaj tqˈoˈn, a tuˈn t‑xi nqˈoˈn kyeˈy tkyaqiljo Tyol Dios,


Ja hän sanoi vaimolle: "Tämän sanan tähden, mene; riivaaja on lähtenyt sinun tyttärestäsi". 	 Tuˈntziˈn tyoljo qya ikyjo, xi ttzaqˈwin Jesús te: At nim tnimbˈila wiˈja, tuˈn ẍin tzaj ttzaqˈwin ikyjo. Kux tzˈajxiy tjay. Atzin taqˈnil tajaw il ma tzˈex toj tanmin tala.


ja: "tehkää polut suoriksi jaloillenne", ettei ontuvan jalka nyrjähtäisi, vaan ennemmin parantuisi. 	 Il tiˈj tuˈn tjaw kymojiˈn, tuˈn tjaw weˈ, ex tuˈn t‑xi xket toj jun bˈe jikyin wen, a bˈinchin kyuˈn; quˈn tuˈntzin mina jaw txalpajeˈ qanbˈaj, a qˈajal, qalaˈ tuˈn tqˈanit.


ja he kukistavat sinut maan tasalle ja surmaavat lapsesi, jotka sinussa ovat, eivätkä jätä sinuun kiveä kiven päälle, sentähden ettet etsikkoaikaasi tuntenut." 	 Ex kchi kˈwel yuchˈiˈn kytanima kyuˈn te jun majx. Ex kchi kˈwel bˈyoˈn jniˈ kyxjalila iteˈ toj; ntiˈx jun abˈj kyjel tibˈaj juntl; quˈn tuˈn mina s‑el kynikyˈa teˈ tqˈijil Dios, tej nteˈn kyxola.


Mitä me siis sanomme? Että pakanat, jotka eivät tavoitelleet vanhurskautta, ovat saavuttaneet vanhurskauden, mutta sen vanhurskauden, joka tulee uskosta; 	 ¿Tiˈtzin kqqˈmaˈbˈil tiˈj tkyaqiljo lo? Quˈn qa aye xjal nya Judiyqe, a ntiˈtaq tumil tuˈn kyoktaq te Ttanim Dios, ex ntiˈtaq tuˈn kyok te tzˈaqle twutz, ayetzin ma chi okjo noq tuˈn kynimbˈil.


Silloin Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Katsokaa, ettei kukaan teitä eksytä. 	 Tzaj tqˈmaˈn Jesús: Kykaˈyink kyibˈa, tuˈn mix aˈl jun kubˈ sbˈun kyeˈy.


Aasalle syntyi Joosafat, Joosafatille syntyi Jooram, Jooramille syntyi Ussia; 	 a ttata Josafat, a ttata Joram, a ttata Uzías,


Filippus vastasi hänelle: "Eivät kahdensadan denarin leivät heille riittäisi, niin että kukin saisi edes vähän". 	 Xitzin ttzaqˈwin Lip: ¿Ma attzin qpwaq tuˈn t‑xi loqˈbˈaj txqan wabˈj, tuˈn txiˈ tal kyinchaqjo kye?


Antakaa meille tilaa sydämessänne. Emme ole tehneet kenellekään vääryyttä, emme ole olleet kenellekään turmioksi, emme kenellekään vahinkoa tuottaneet. 	 Kybˈinkuy qyola. Mix aˈl jun kyeˈ ntzaj qˈonte ambˈil te qeˈy toj kyanmiˈn. Mi o kubˈ qbˈinchiˈn jun nya bˈaˈn tiˈj jun kyeˈ; ex mix aˈl jun o kubˈ tzˈaq toj tnimbˈil tuˈn qpaja; ex nya noq nqo sbˈuˈn kyiˈja tukˈa jun tiˈ.


Niin hän ojensi kätensä, kosketti häntä ja sanoi: "Minä tahdon; puhdistu". Ja kohta pitali lähti hänestä. 	 Noq ok tmekoˈn Jesús, ex xi tqˈmaˈntz te: Waja. Bˈeˈx ma qˈanita jaˈlin. Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx qˈanitkux te jun majx.


ei himon kiihkossa niinkuin pakanat, jotka eivät Jumalaa tunne; 	 nya tuˈn tnajan tukˈa achbˈil ex tzeqbˈil tiˈj juntl ichin mo juntl qya, tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈnxjal, a naˈm tel kynikyˈ tiˈj qMan Dios.


ja sanoivat vuorille ja kallioille: "Langetkaa meidän päällemme ja kätkekää meidät hänen kasvoiltansa, joka valtaistuimella istuu, ja Karitsan vihalta! 	 Ex xi kyqˈmaˈn kye wutz ex kye piky: Ku kytzaj tzˈaqa qibˈaja, tuˈn qewita kyuˈn twutzjo ajo qˈuqle toj qˈuqbˈil toj kyaˈj, ex twutzjo tyabˈ twiˈ tal Tal rit.


Älkää vetäytykö pois toisistanne, paitsi ehkä keskinäisestä sopimuksesta joksikin ajaksi, niin että olisitte vapaat rukoukseen ja sitten taas tulisitte yhteen, ettei saatana teitä kiusaisi teidän hillittömyytenne tähden. 	 Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ kyxkˈaˈyin kyibˈa jun te juntl, bˈapeˈ qa ma bˈant tiˈj kyuˈn, tuˈn tkyij kytzaqpiˈn kyibˈa jun jteˈ qˈij noq tuˈn kyokkuy toj naˈj Dios, qa kyajtaqkuy ikyjo. Aj kyjapin bˈajjo qˈij anetziˈn, liwey chi meltzˈaj jun majla, tzeˈnkuxtaq kyteˈn, quˈn qa mina, noq chi kubˈ tzˈaqa toj kyˈaˈjin tuˈn tajaw il.


Koska hänen jumalallinen voimansa on lahjoittanut meille kaiken, mikä elämään ja jumalisuuteen tarvitaan, hänen tuntemisensa kautta, joka on kutsunut meidät kirkkaudellaan ja täydellisyydellään, 	 Noq tuˈn tipin Dios, ma tzaj tqˈoˈn tkyaqil, a at tajbˈin qe, tuˈn qbˈet tojxix tumil tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex toj qanmin, noq tuˈn ma tzaj tyekˈin Dios tuˈn tel qnikyˈ tiˈj Jesús, a tzaj txkonqe tuˈn nimxix toklin ex tkyaqil twenil.


Sillä tämän katoavaisen pitää pukeutuman katoamattomuuteen, ja tämän kuolevaisen pitää pukeutuman kuolemattomuuteen. 	 Quˈn a qxmilil, a nlay tpa, il tiˈj tuˈn ttxˈixpit, tuˈn tten te jun majx. Ex atziˈn tuˈn tbˈaj, il tiˈj tuˈn ttxˈixpit, tuˈntzin mi bˈaje. Aj tjapin bˈajjo lo, ok japin bˈajiljo yol lo: Ma kubˈ tiˈjjo kyimin tuˈn chwinqil te jun majx.


Mitään varmaa minulla ei kuitenkaan ole, mitä hänestä herralleni kirjoittaisin. Sen vuoksi tuotin hänet teidän eteenne ja varsinkin sinun eteesi, kuningas Agrippa, että minulla tutkinnon tapahduttua olisi, mitä kirjoittaa. 	 Me tuˈn ntiˈxix tumil te weˈy, chi Festo, tzeˈn tyol jun uˈj, tuˈn t‑xi tzˈibˈit te César, a wajawiˈy, a tnejilxix kawil, a tiˈchaq tbˈinchbˈin xjal lo; matzin tzaj wintza kywutza, me twutzxixa ay, nmaq kawil Agripa, tuˈntzintla, aj tbˈaj tqaninjiy jniˈxjo til, matzintla kubˈ ntzˈibˈintza twutz uˈj.


Ettekö tiedä, että jotka kilparadalla juoksevat, ne tosin kaikki juoksevat, mutta yksi saa voittopalkinnon? Juoskaa niinkuin hän, että sen saavuttaisitte. 	 Jun tumil wuˈn kyeˈy tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn toj taqˈin qMan Dios, ikyx tzeˈnku we. Quˈn bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, a kyxol txqan xjal, a rinil, tkyaqilx tetz nrinin, me noq junchˈin teˈ nkanbˈin chojbˈil. Ikytziˈn toj qnimbˈil, me il tiˈj tuˈn kykanbˈintiˈy chojbˈil qˈoˈntz tuˈn Dios toj kyaˈj.


Ja sinä päivänä te ette minulta mitään kysy. Totisesti, totisesti minä sanon teille: jos te anotte jotakin Isältä, on hän sen teille antava minun nimessäni. 	 Tojtziˈn qˈij anetziˈn, mi tzaj kyqanintla jun tiˈ weˈy, qalaˈ teku nMaˈn kxele kyqaniˈn. Ex ok ktzajil tqˈoˈn tkyaqiljo ok kxel kyqaniˈn toj tumil nbˈiˈy.


Mutta sadanpäämies, joka tahtoi pelastaa Paavalin, esti heidät siitä aikeesta ja käski uimataitoisten ensiksi heittäytyä veteen ja lähteä maihin 	 Me atzin teˈ kynejil xoˈl qˈaqˈ tajtaq teˈ tuˈn tkolin tiˈj Pabl. Tuˈnpetziˈn, mix ttziye, tuˈn kykubˈ bˈyet, qalaˈ xi tqˈmaˈn kyeˈ, a bˈaˈn chi xaˈlin aˈ, tuˈn nej tuˈn t‑xi kyxoˈn kyibˈ toj aˈ, tuˈn kykanin ttzi txˈotxˈ.


sillä niiden tähden tulee Jumalan viha, 	 Tuˈnpetziˈn jniˈ luˈn, ktzajil tkawbˈil Dios kujxix kyibˈaj kykyaqiljo a nchi bˈinchin ikyjo, ex mi nkubˈ kynimin Dios.


Ja hän sanoi heille: "Minun sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti; olkaa tässä ja valvokaa". 	 ex xi tqˈmaˈn kye: Ma tzajx jun tij bˈis toj wanmiˈn, nya tzaj chin kyimila, chiˈ. Ku kykyija tzaluˈn, me noq tzaj kywatla.


Niin juutalaiset sanoivat: "Neljäkymmentä kuusi vuotta on tätä temppeliä rakennettu, ja sinäkö pystytät sen kolmessa päivässä?" 	 Xi kyqˈmaˈn Judiy te: Taj qaq toj ox kˈal abˈqˈe tuˈn tjapin bˈajjo ja lo. ¿Ma akutzin japinte tuˈn, toj oxe qˈij?


Niinpä sinä et siis enää ole orja, vaan lapsi; mutta jos olet lapsi, olet myös perillinen Jumalan kautta. 	 Tuˈnpetziˈn jaˈlin, nya noq jun aqˈnilqo, qalaˈ kˈwalbˈajqo te qMan Dios. Ex tuˈntzin kˈwalbˈajqo, at qoklin tiˈj tkyaqiljo at te, noq tuˈn Crist.


Silloin hän vastaa heille ja sanoo: `Totisesti minä sanon teille: kaiken, minkä olette jättäneet tekemättä yhdelle näistä vähimmistä, sen te olette jättäneet tekemättä minulle`. 	 Me kxel ntzaqˈwiˈn: Okxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, tkyaqilxjo mi s‑ok kybˈinchiˈn kyiˈjjo tal yaj, mo tiˈj jun aˈlaj, ayeˈ kˈuˈjlinqexix wuˈn; toj twutz Dios, wiˈja mi s‑oke kybˈinchiniˈy.


Niin, laki on kuitenkin pyhä ja käskysana pyhä, vanhurskas ja hyvä. 	 Quˈn ikytzin bˈiˈn quˈn, qa a kawbˈil xjanxix, ex qa a nukˈbˈil xjanxix, tzˈaqlexix ex wenxix.


kiitti, mursi ja sanoi: "Tämä on minun ruumiini, joka teidän edestänne annetaan; tehkää tämä minun muistokseni". 	 ex xi tqˈoˈn chjonte te qMan Dios. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, kubˈ tpiẍin, ex tqˈmaˈ: Atziˈn wabˈj lo atzin wejiˈy nxmilil kxel qˈoˈyit te kyimin noq tuˈn kyel wena. Kybˈinchinkujiˈy luˈn te naˈbˈl weˈy.


On niinkuin muille maille matkustaneen miehen: kun hän jätti talonsa ja antoi palvelijoilleen vallan, kullekin oman tehtävänsä, käski hän myös ovenvartijan valvoa. 	 Ikyx te luˈn tzeˈnku jun ichin kyjaˈ t‑xi toj jun tbˈe toj junxil tnam najchaq. Kyjel kyqˈmaˈn kye taqˈnil tuˈn tok kykaˈyin tja; ex kyjel tqˈoˈn taqˈin junjun, kyjel tqˈmaˈn te xqˈuqil tja, tuˈn telsin twatl, ex tuˈn tok tkaˈyin tkyaqil.


Luettuaan kirjeen hän kysyi, mistä maakunnasta Paavali oli; ja saatuaan tietää, että hän oli Kilikiasta, 	 Tbˈajlinxiˈ uˈjin uˈj, xi tqanin Félix te, jaˈtaq tzajnin Pabl. Atzaj teˈ tbˈinte, qa te Ciliciataq,


Sitten vielä, veljeni, iloitkaa Herrassa! Samoista asioista teille kirjoittaminen ei minua kyllästytä, ja teille se on turvaksi. 	 Atzin jaˈlin, werman, chi tzalajxa tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Jesús, a tAjaw Tkyaqil. Te weˈy, ntiˈ tkyˈi tuˈn t‑xi nnaˈnjiˈy a o kyij ntzˈibˈiˈn; ikytzin nim tajbˈin te kyeˈy:


Ja hän ihmetteli heidän epäuskoansa. Ja hän vaelsi ympäristössä, kulkien kylästä kylään, ja opetti. 	 Ex noq jaw kaˈylaj tuˈn, tuˈn mix xaye nimine kyuˈn jniˈ t‑xjalil. Bˈeˈxsin xiˈtz xnaqˈtzil kyojjo najbˈil nqayin tkˈatz Nazaret.


Niin he sanoivat hänelle: "Eihän sinun suvussasi ole ketään, jolla on se nimi". 	 Xi kyqˈmaˈn xjal te: ¿Tiquˈn ikyjo? ¿Ma attzin jun kyeˈ iky tbˈi? chi chiˈ.


Jos joku luulee olevansa jumalanpalvelija, mutta ei hillitse kieltään, vaan pettää sydämensä, niin hänen jumalanpalveluksensa on turha. 	 Qa at jun xjal nkubˈ tbˈisin qa nimil, exsin qa nya jkˈuˈn ttzi, ax nkubˈ sbˈunte tibˈ tuˈnjo tbˈis, ex atzin tnimbˈil ntiˈ tajbˈin.


Kun minä olin heidän kanssansa, varjelin minä heidät sinun nimessäsi, jonka sinä olet minulle antanut, ja suojelin heitä, eikä heistä joutunut kadotetuksi yksikään muu kuin se kadotuksen lapsi, että kirjoitus kävisi toteen. 	 Quˈn atziˈn intintaqa kyukˈa tzaluˈn twutz txˈotxˈ; tzuntaq nchi ok nxqˈuqiˈn, ex nchi el nkloˈn tukˈa tipiˈn, kykyaqiljo ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy. Ex noq junchˈin ma tzˈel naj, me noq tuˈn tjapin bˈajjo tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyola.


Mitä etuuksia on siis juutalaisilla, tai mitä hyötyä ympärileikkauksesta? 	 Atzin jaˈlin, qa ikyjo, ¿Tiˈxixsin tajbˈintzjo tuˈn qok te Judiy, ex tiˈxixsin ktzajil tqˈoˈn a tuˈn tok qechil?


Mutta pelkurien ja epäuskoisten ja saastaisten ja murhaajien ja huorintekijäin ja velhojen ja epäjumalanpalvelijain ja kaikkien valhettelijain osa on oleva siinä järvessä, joka tulta ja tulikiveä palaa; tämä on toinen kuolema." 	 Me ankye te at t‑xobˈil tuˈn t‑xi lipe wiˈja, junx kxele kyukˈa jniˈ nya nimil, ex aj ilqe, exqetziˈn bˈyol xjal, exqe aj pajil, exqetziˈn yuẍ, ex ayetziˈn nchi kˈulin twutzjo twutzbˈiyil, ex kykyaqiljo nikyˈil yol; antza chi xeˈle toj ttxuyil qˈaqˈ, a nkˈant tukˈa tkˈokˈjil tzˈeˈnaq. Atzin qˈaqˈ tkabˈ kyimin te jun majx.


Sentähden ottakaa päällenne Jumalan koko sota-asu, voidaksenne pahana päivänä tehdä vastarintaa ja kaikki suoritettuanne pysyä pystyssä. 	 Tuˈnpetziˈn, kytzyuˈnksinjiˈy a jniˈ n‑ajbˈin toj joybˈil qˈoj, a ma tzaj tqˈoˈn Dios kyeˈy, tuˈntzin tikyˈx kyuˈn tojjo tqˈijil nya wen. Ajtzin tbˈajjo ikyjo, kukx kchi kyjel wejiˈy kujxix toj kynimbˈila.


Sillä katsokaa, kuinka suurta intoa juuri tuo Jumalan mielen mukainen murehtimisenne on saanut teissä aikaan, mitä puolustautumista, mitä paheksumista, mitä pelkoa, ikävöimistä, kiivautta, mitä kurittamista! Olette kaikin tavoin osoittaneet olevanne puhtaat tässä asiassa. 	 Kykaˈyinktzinjiˈy a wen ma bˈant tuˈn bˈis tzaj kyiˈja, quˈn a tzeˈnkuxjo taj Dios: Quˈn ma kubˈ kyximiˈn tuˈn tok tilil kyuˈn, tuˈn tyupjjo qˈoj qxol; ex ma tzaj tyabˈ kywiˈy tuˈn otaq kubˈ kywutzlinjiˈy ajo il kyxola; ex nchi xobˈtaqa weˈy, tuˈn npoˈn ilil kyeˈy. Atzin jaˈlin kyajxixa tuˈn kylontiˈy nwutza, ex nchi koliˈn wiˈja kywutz txqantl, qa nchin yoliˈn twutzxix. Ex ma kubˈ kyximiˈn liwey tuˈn kykawiˈn tibˈajjo bˈinchil il. Tuˈn tkyaqiljo luˈn, ma kubˈ kyyekˈiˈn, qa ma kubˈ kypaˈn kyibˈa tiˈjjo il bˈant kyxola, ex ntiˈ kypaja jaˈlin.


Mutta kun tulee se, mikä täydellistä on, katoaa se, mikä on vajavaista. 	 Me ajtzin tul teˈ a tzˈaqlexix, tkyaqiljo tnejin kbˈajil.


Sillä niinkuin Isällä on elämä itsessänsä, niin hän on antanut elämän myös Pojalle, niin että myös hänellä on elämä itsessänsä. 	 Quˈn atzin qMan Dios, at teˈ tchwinqil tuˈnx tibˈx, ex aku ttxuyil chwinqil. Ex ikyxjo, o tzaj tqˈoˈn wokliˈn, a ayiˈn Tkˈwal, tuˈn tten nchwinqila wuˈnx wibˈxa.


Ja tämä Maria oli se, joka hajuvoiteella voiteli Herran ja pyyhki hiuksillaan hänen jalkansa; ja Lasarus, joka sairasti, oli hänen veljensä. 	 Anteˈ Mariy luˈn, a kubˈ qˈoˈnte jupsbˈil kyibˈaj tqan qAjaw, ex ok ttzqijsin tukˈa tsmal twiˈ.


eivätkä myöskään voi näyttää sinulle toteen sitä, mistä he nyt minua syyttävät. 	 Aye xjal lo, chi Pabljo, nlay yekˈit kyuˈn, qa twutzxixjo a ma bˈaj kyqˈmaˈn te patil weˈy.


Hän oli alussa Jumalan tykönä. 	 Atzin Yol lo at junx tukˈa Dios te tnejil.


Hän kutsui kokoon nämä sekä muut, jotka sellaista työtä tekivät, ja sanoi: "Miehet, te tiedätte, että meillä on hyvä toimeentulomme tästä työstä; 	 Tuˈnpetziˈn, oke tchmoˈn jniˈ tukˈa, exqetziˈn txqantl, a chˈime ikyxtaq kyaqˈiˈn, exsin xi tqˈmaˈntz kye kyjaluˈn: Noq sameqiˈy, tata, chi Demetrio. Bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, qa noq tuˈn qaqˈin lo, bˈaˈnxix otoˈya.


Ottakaa vaari itsestänne, ettette menetä sitä, minkä me olemme työllämme aikaansaaneet, vaan että saatte täyden palkan. 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈn mi kyij najjo a chojbˈil kyaqˈnbˈiˈn, a tzeˈnku taj qMan, qalaˈ tuˈntzintla kykanbˈintejiˈy tkyaqiljo a at kyoklin tiˈj.


Vielä vähän aikaa, niin maailma ei enää minua näe, mutta te näette minut; koska minä elän, niin tekin saatte elää. 	 Nya ilaˈ qˈijl tuˈn nkyima. Mi chin ok kykaˈyintl xjala, me metzin kye, kchin okil kykaˈyintla, aj ul nmeltzˈaja kyukˈiy, a otaq chin jaw anqˈintla juntl majl kyxol kyimnin. Ex noq tuˈn akˈaj nchwinqila, ktenbˈil kye kychwinqil a nlay bˈaj, quˈn itzˈqin weˈ te jun majx.


Ja osa putosi orjantappuroihin; ja orjantappurat nousivat ja tukahuttivat sen, eikä se tehnyt hedelmää. 	 Ex at pon chitj kyxol txˈiˈx. Me atzin txˈiˈx jun paqx tchˈiy; atzin te triy noq jaw xkyˈiˈsix.


Joka tunnustaa, että Jeesus on Jumalan Poika, hänessä Jumala pysyy, ja hän Jumalassa. 	 ex ankye te kxel niminte qa a Jesúsjo, a Tkˈwal Dios, ex nbˈet tzeˈnku taj Dios, ex najle Dios tukˈa.


Sentähden, joka kelvottomasti syö tätä leipää tai juo Herran maljan, hän on oleva vikapää Herran ruumiiseen ja vereen. 	 Tuˈnpetziˈn, alkye jun kxel waˈn teˈ wabˈj ex kxel kˈwan teˈ kˈwabˈj luˈn, ex nya toj tumil, at til tiˈj, quˈn n‑el tikyˈin t‑xmilil ex tchkyˈel qAjaw, a xi tqˈoˈn te chojbˈil il.


Ja sen kuullessaan kansa hämmästyi hänen oppiansa. 	 Atzaj teˈ kybˈinte xjaljo ikyjo, kykyaqilx i bˈaj jaw kaˈylaj tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil.


Te olette jo ravitut, teistä on tullut jo rikkaita, ilman meitä teistä on tullut kuninkaita! Kunpa teistä olisikin tullut kuninkaita, niin että mekin pääsisimme kuninkaiksi teidän kanssanne! 	 Quˈn toj kywutza, nyakuj ntiˈ atx taj kyeˈy. Quˈn ma chi noja ex ma chi qˈinimixa. Ex ma tzˈok kyqˈoˈn kyibˈa tzeˈn jun kawil, ex ma qo kyij kyqˈoˈn kyiˈjbˈinxiˈy. Tbˈanilxitla ikyjo, me naˈmx tkanin tqˈijiljo anetziˈn. Quˈn noqit ikyjo, ajinqotlaˈy nqo kawin kyukˈiy.


Ja hänen kulkiessaan kansa levitti vaatteensa tielle. 	 Tej t‑xi xkye tbˈe Jesús, bˈeˈx i ok ten kyexjal likyˈilte jniˈ kytxoˈw tojile tbˈe.


He vastasivat hänelle: "Jeesusta, Nasaretilaista". Jeesus sanoi heille: "Minä se olen". Ja Juudas, joka hänet kavalsi, seisoi myös heidän kanssaan. 	 Ajin te Judas kyukˈa, a otaq txi kˈayinte. Tuˈnpetziˈn xi kytzaqˈwin: A Jesús aj Nazaret, chi chiˈ.


Ja viedessään häntä pois he saivat käsiinsä Simonin, erään kyreneläisen, joka tuli vainiolta; ja hänen olalleen he panivat ristin kannettavaksi Jeesuksen jäljessä. 	 Atzaj teˈ t‑xi qˈiˈn Jesús tuˈn tjaw pejkˈit twutz cruz, bˈeˈx ok kytzyuˈn jun ichin aj Sirene, Simun tbˈi, tzajnintaqjo ichin anetziˈn toj kojbˈil. Jaw kyqˈoˈn cruz tibˈaj, tuˈntzintla t‑xi tiqin, ex tuˈntla tok lipe tiˈj Jesús.


Niin hänen opetuslapsensa sanoivat hänelle: "Sinä näet kansanjoukon tungeskelevan ympärilläsi ja sanot: `Kuka minuun koski?`" 	 Me ayetzin t‑xnaqˈtzbˈin i xi tzaqˈwinte: ¡Kaˈyinktziˈn! Jniˈxsiˈn txqan xjal ntlimoˈn tibˈ tiˈja, exsin ntzaj tqaniˈn, ¿Alkye s‑ok mikontiy?


Mutta hän, jonka Jumala herätti, ei nähnyt katoavaisuutta. 	 Me atzin teˈ t‑xmilil Jesús, a jatz anqˈin juntl majl tuˈn Dios; mix ele puqˈj teˈ, quˈn nya te kyimin teˈ.


Ja hän sanoi: "Jolla on korvat kuulla, se kuulkoon". 	 Tqˈma Jesús: Ankye taj tuˈn tkubˈ tbˈiˈn nyola, in tkubˈ tbˈiˈntz, tuˈntzintla tkubˈ tbˈinchin.


Mutta hän kääntyi, katsoi opetuslapsiinsa ja nuhteli Pietaria sanoen: "Mene pois minun edestäni, saatana, sillä sinä et ajattele sitä, mikä on Jumalan, vaan sitä, mikä on ihmisten". 	 Ajtz meltzˈaj Jesús kaˈyil kyiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈin, exsin ok ten yisolte Pegr: ¡Pegr! Ayetziˈn tyola ikyjo, tyol tajaw il, quˈn a taj tajaw iljo tuˈn tbˈantjo kyaj xjal, ex nya a taj Dios. ¡Ay, tajaw il, laqˈemila nkˈatza! chiˈ.


Ja sentähden hän on uuden liiton välimies, että, koska hänen kuolemansa on tapahtunut lunastukseksi ensimmäisen liiton aikuisista rikkomuksista, ne, jotka ovat kutsutut, saisivat luvatun iankaikkisen perinnön. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo lo, ate Jesús ok tqˈoˈn tibˈ te jun akˈaj tumil, tuˈn qmujbˈit, ex tuˈn qkyij toj wen tukˈa Dios. Tuˈn ikyjo, atzin tkyimlin Jesús at tipin tuˈn tnajsit qil, ex tuˈn tsaqsit qanmin, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn jun etzbˈil tbˈanilxix wen toj kyaˈj, a o tzaj tqˈoˈn Dios te qe, awo o qo txokle tuˈn. Me tojjo ojtxe kawbˈil, ntiˈ tumil tuˈn tjapin bˈaj tkyaqiljo lo, a tzeˈn nbˈant tuˈn Jesús jaˈlin.


ei niin, että meillä itsellämme olisi kykyä ajatella jotakin, ikäänkuin se tulisi meistä itsestämme, vaan se kyky, mikä meillä on, on Jumalasta, 	 Quˈn nya tuˈn qbˈinchbˈiˈn kyxola, kjawil qnimsin qibˈa, quˈn tkyaqiljo lo tzajnin te Dios,


Sillä Tessalonikaankin te minulle kerran, jopa kahdesti, lähetitte, mitä tarvitsin. 	 Ex ikyxjo, tej nteˈn toj tnam Tesalónica, ma tzaj kysmaˈn ilaˈ maj kyonbˈila, tzeˈnku atxtaq taj wey.


Olkoon siis teille tiettävä, miehet ja veljet, että hänen kauttansa julistetaan teille syntien anteeksiantamus 	 Ikypetziˈn nxjalil, il tiˈj tuˈn kybˈintiˈy, qa noq tuˈn Jesús, a itzˈl, at najsbˈil il.


älkääkä antako perkeleelle sijaa. 	 Ikytziˈn, mi txi kyqˈoˈn ambˈil te tajaw il.


ja jos joku ottaa pois jotakin tämän profetian kirjan sanoista, niin Jumala on ottava pois sen osan, mikä hänellä on elämän puuhun ja pyhään kaupunkiin, joista tässä kirjassa on kirjoitettu. 	 Ex qa at jun s‑el qˈinte jun tiˈ tojjo Tyol Dios tojjo uˈj lo, k‑elil tiˈn Diosjo toklin tiˈjjo Tze te Chwinqil, ex tiˈjjo xjan Tnam, a o kubˈ tzˈibˈit tojjo uˈj lo.


Oikea leski ja yksinäiseksi jäänyt panee toivonsa Jumalaan ja anoo ja rukoilee alinomaa, yötä päivää; 	 Me ayetziˈn qya, a o chi kyim kychmil, ex o chi kyij toj mebˈeyil, qˈuqlek kykˈuˈj tiˈj Dios, ex mi tzˈel najx toj kykˈuˈj tuˈn kynaˈn Dios qˈijl ex qnikyˈin.


Sillä ne ovat riivaajain henkiä, jotka tekevät ihmeitä; ne lähtevät koko maanpiirin kuningasten luo kokoamaan heidät sotaan Jumalan, Kaikkivaltiaan, suurena päivänä. 	 Ayejo taqˈnil tajaw il lo, a nimtaq techil nbˈant kyuˈn te sbˈubˈl, ex tuˈn kyjaw kaˈylajxjal kyiˈj. Ex i etz chmol te tkyaqiljo nmaq kawil twutz txˈotxˈ, junx kyukˈa tkyaqil kyxoˈl qˈaqˈ, tuˈntzintla kyqˈojin toj nintz tqˈijil Dios, a nimxix tipin.


Ja hän meni vähän edemmäksi, lankesi maahan ja rukoili, että, jos mahdollista, se hetki menisi häneltä ohi, 	 El laqˈe chˈintl kykˈatz, kubˈ mutxe twutz txˈotxˈ, ex xi tqanin te Dios noqit tzeˈn tten mina tzikyˈxi kyixkˈoj tuˈn.


Niin he sanoivat hänelle: "Johanneksen opetuslapset paastoavat usein ja pitävät rukouksia, samoin fariseustenkin, mutta sinun opetuslapsesi syövät ja juovat". 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil xi kyqˈmaˈn te Jesús: Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin Juan, a Jawsil Aˈ, exqetziˈn Parisey, nimx nbˈaj kubˈ kypaˈn waˈyaj tuˈn kynaˈn Dios, me ayetzin kye t‑xnaqˈtzbˈiˈn, kukxjo nchi bˈaj waˈn ex nchi bˈaj kˈwan.


Sitä taas, joka ei tiennyt, mutta teki semmoista, mikä lyöntejä ansaitsee, rangaistaan vain muutamilla lyönneillä. Sillä jokaiselta, jolle on paljon annettu, myös paljon vaaditaan; ja jolle on paljon uskottu, siltä sitä enemmän kysytään. 	 Me atziˈn teˈ aqˈnil, a nkubˈ tbˈinchin jun tiˈla a at tilil, me nkubˈ tbˈinchin quˈn tuˈn mina n‑el tnikyˈ te, a qa nya bˈaˈn, ok kbˈajil kawin, me nyala chˈintl kxel jikytzˈin teˈ. Tuˈnpetziˈn, alkye teˈ ma tzaj qˈoˈn chˈintl te, ex nim chˈintl teˈ ktzajil tqanin Dios te. Ex alkye teˈ ma nintz xi oqxenin, ex ma nintzx teˈ ktzajil qanin te, chi Jesúsjo.


Ja eräs heistä, nimeltä Agabus, nousi ja antoi Hengen vaikutuksesta tiedoksi, että oli tuleva suuri nälkä kaikkeen maailmaan; ja se tulikin Klaudiuksen aikana. 	 Kyxol, attaq jun, Agabo tbˈi, ja weˈ yolil noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, qa tuˈntaq ttzaj nim waˈyaj toj tkyaqil txˈotxˈ te Israel. Me ikyxixsin bˈajjo toj tkawbˈil Claudio, tej toktaq te tnejilxix kawil te Rom.


Nyt sitävastoin, kun olette tulleet tuntemaan Jumalan ja, mikä enemmän on, kun Jumala tuntee teidät, kuinka te jälleen käännytte noiden heikkojen ja köyhien alkeisvoimien puoleen, joiden orjiksi taas uudestaan tahdotte tulla? 	 Me atzin jaˈlin, ma tzˈel kynikyˈa te Dios, ex ojtzqiˈnqiˈy tuˈn. ¿Tiquˈntz s‑okx kyqˈoˈn kyibˈa tjaqˈ kyxim xjal, a ntiˈ kynabˈl, ex ntiˈ kyajbˈin, noq tuˈn kyoka juntl majla tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx?


Mutta jos sanomme: `Ihmisistä`, niin meidän täytyy peljätä kansaa, sillä kaikki pitävät Johannesta profeettana." 	 Ex qa ma txi qqˈmaˈn qa xjal, at qxobˈil. ¿Ma nyatzin kykyaqil xjaltz qˈmante qa a Juan jun yolil Tyol Dios?


Ja ihmiset ihmettelivät ja sanoivat: "Millainen tämä on, kun sekä tuulet että meri häntä tottelevat?" 	 Bˈeˈx o jaw kaˈylajxa tiˈj, ex o bˈaj jaw yoliˈn qxolxa: ¿Alxsila kyeˈ xjal ikyjo; a ajin kyqˈiqˈ ex aˈ ma chi kubˈ niminte?


niin olkoon teille kaikille ja koko Israelin kansalle tiettävä, että Jeesuksen Kristuksen, Nasaretilaisen, nimen kautta, hänen, jonka te ristiinnaulitsitte, mutta jonka Jumala kuolleista herätti, hänen nimensä kautta tämä seisoo terveenä teidän edessänne. 	 Kˈaˈ txi qqˈmaˈn kyeˈy tuˈntzin tel kynikyˈ kykyaqilxjal aj Israel, qa oˈkx tiˈj tipin tbˈi Jesucrist te Nazaret ma qˈanit teˈ ichin lo waˈl kywutza. Atzin Jesús, axj kubˈ kybˈyoˈn twutz cruz, ma jaw anqˈin juntl majl tuˈn Dios.


ja on tehnyt sen saattaakseen kirkkautensa runsauden ilmi laupeuden astioissa, jotka hän on edeltävalmistanut kirkkauteen? 	 Ex ikyx nbˈantjo tuˈn qukˈa, tuˈn tyekˈinte tkyaqiljo tqoptzˈajiyil, a awo bˈantnin qiˈj tuˈn, noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, tuˈn qnajan tukˈa te jun majx toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


joka myös on tehnyt meidät kykeneviksi olemaan uuden liiton palvelijoita, ei kirjaimen, vaan Hengen; sillä kirjain kuolettaa, mutta Henki tekee eläväksi. 	 quˈn axte Dios ma tzaj qˈonte qokliˈn tuˈn qoka te taqˈnil tiˈj jun akˈaj tumil bˈantlin tiˈj tuˈn, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa. Quˈn atzin ojtxe tumil nqanin qiˈj tuˈn qkyim tuˈn, tuˈn mi njapin bˈaj tkyaqil quˈn. Atzin kolbˈil jaˈlin nya te ojtxe tumil, a tzˈibˈink twutz abˈj, qalaˈ tuˈn Xewbˈaj Xjan, a ntzaj tqˈoˈn qchwinqil te jun majx.


ja tahtovat mielellään, että heitä tervehditään toreilla, ja että ihmiset kutsuvat heitä nimellä `rabbi`. 	 Ex kyaj tuˈn tkubˈ kymutxbˈinxjal kywiˈ kywutz, aj kyok qˈolbˈin noq jaˈ toj bˈe, ex tuˈn kyok qˈolbˈin te xnaqˈtzil.


ja ne, jotka itkevät, niinkuin eivät itkisi, ja ne, jotka iloitsevat, niinkuin eivät iloitsisi, ja ne, jotka ostavat, niinkuin eivät saisi omanansa pitää, 	 Ikytziˈn aye nchi bˈisin, ex aye nchi tzalaj, ex aye at chˈin kypwaq, mitla txi kyqˈoˈn ambˈil tuˈn tmaqsetjo taqˈin Dios tuˈn ikyjo.


Sillä se, josta tämä sanotaan, oli toista sukukuntaa, josta ei kukaan ole alttaritointa hoitanut. 	 Me ante Jesús, a qAjaw, ex a nyolajtz toj Tyol Dios, nya tzajnin teˈ tiˈj Leví, qalaˈ tiˈj juntl chˈuq xjal, a tzajnin tiˈj Israel, a jaˈ ntiˈtaq jun tuˈn tok te pale.


että he etsisivät Jumalaa, jos ehkä voisivat hapuilemalla hänet löytää - hänet, joka kuitenkaan ei ole kaukana yhdestäkään meistä; 	 tuˈntzintla kyjyon tiˈjjo Dios, ex qape jyet kyuˈn iˈchaqxtla ikyjo tzeˈnku nxmakin jun xjal toj qxopin. Me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nya najchaq taˈye qMan Dios tukˈile junjun,


Sillä oikeita ympärileikattuja olemme me, jotka Jumalan Hengessä palvelemme Jumalaa ja kerskaamme Kristuksessa Jeesuksessa, emmekä luota lihaan, 	 Qalatziˈn qe, awoxixqe at qechil tuˈn Xewbˈaj Xjan, a awo nqo kˈulin twutz qMan Dios. Ex tuˈn ikyjo, nqo tzalaj tuˈn ma qo ok te Crist, a Jesús, jaˈlin, ex nya tuˈn jun techil tiˈj ttzˈumil qchibˈjil, quˈn nya tuˈn qbˈinchbˈin kqebˈile qkˈuˈj te kolbˈilqe.


Myös sotamiehet kysyivät häneltä sanoen: "Mitäs meidän pitää tekemän?" Ja hän sanoi heille: "Älkää kiskoko keneltäkään älkääkä kiristäkö, vaan tyytykää palkkaanne". 	 Ex iteˈ junjuntl xoˈl qˈaqˈ i xi qaninte te kyjaluˈn: ¿Yajtzin qetza? ¿Tiˈn qeˈ kˈwel qbˈinchin? Xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Ikyxjo kyeˈ, mina tzˈok kyxobˈtzin jun aˈla, ex mina txi kypatiˈn jun aˈla, a ntiˈ tbˈinchbˈin nya bˈaˈn, ex mina tzˈel kyiˈn jun tiˈ te jun aˈla; qalaˈ qe kykˈuˈja tiˈjjo twiˈ kykˈuˈja n‑etz.


Isä, kirkasta nimesi!" Niin taivaasta tuli ääni: "Minä olen sen kirkastanut, ja olen sen vielä kirkastava". 	 Tata, nimsinks tbˈiy wiˈja. Tekuxjo xi tqˈmaˈn yol anetziˈn, bˈijte jun tqˈajqˈojil wibˈaj toj kyaˈj, a tqˈma: O jaw nnimsiˈn nbˈiy, ex kjawil nnimsiˈn juntl majla.


Mutta rukoilkaa, ettei se tapahtuisi talvella. 	 Chi naˈn Diosa, noqit nya toj jbˈalilku, mo tojku jun qˈij te ajlabˈl kubˈ tzˈaqe ikyjo.


Sentähden sitä peltoa vielä tänäkin päivänä kutsutaan Veripelloksi. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx kyijx tbˈi txˈotxˈ anetziˈn: Ttxˈotxˈil Chikyˈ; ax tbˈi tok jaˈlin.


Niin hän nousi, otti lapsen ja hänen äitinsä ja meni Israelin maahan. 	 Ex bˈeˈx jaw weˈks Jse; xi tiˈn tal kˈwal tukˈa tukˈax tnana tzmax toj txˈotxˈ te Israel.


Ihmisen Poika tosin menee pois, niinkuin hänestä on kirjoitettu, mutta voi sitä ihmistä, jonka kautta Ihmisen Poika kavalletaan! Parempi olisi sille ihmiselle, että hän ei olisi syntynyt." 	 Okx kbˈajilx wiˈja, ayiˈn Tkˈwal Ichin, tzeˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios, tuˈn nxi kˈayiˈn. Me atzin kxel kˈayin weˈy, noqxpet mi s‑ul itzˈje twutz txˈotxˈ.


Jeesus vastasi ja sanoi: "Ei tämä ääni tullut minun tähteni, vaan teidän tähtenne. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Nya noq te qˈuqbˈil nkˈuˈja saje yolin teˈ tqˈajqˈojil wiˈbˈaj; qalaˈ te qˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja.


Ja hän sanoi heille: "Tätä tarkoittivat minun sanani, kun minä puhuin teille ollessani vielä teidän kanssanne, että kaiken pitää käymän toteen, mikä minusta on kirjoitettu Mooseksen laissa ja profeetoissa ja psalmeissa". 	 Xitzin tqˈmaˈnl kyjaluˈn: Atziˈn ma tzikyˈ toj nchwinqila jaˈlin, atzaj bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy tej intintaqxa kyukˈiy: Qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈajjo jniˈ tzˈibˈin wiˈja toj tkawbˈil Moisés, kyoj kyuˈj yolil Tyol Dios, ex kyojjo jniˈ Uˈj te Bˈitz.


Mutta monet niistä, jotka olivat kuulleet sanan, uskoivat, ja miesten luku nousi noin viiteentuhanteen. 	 Me nimku kyxoljo aye i bˈinte Tbˈanil Tqanil kolbˈil, bˈeˈx i nimin; quˈn atziˈn kybˈaj oˈkqexjo ichin, bˈalaqa jweˈ mil.


Valitkaa sentähden, veljet, keskuudestanne seitsemän miestä, joista on hyvä todistus ja jotka ovat Henkeä ja viisautta täynnä, niin me asetamme heidät tähän toimeen. 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈy werman, kyskˈoˈnksa kyxolxa wuq ichin bˈaˈn kychwinqil, tzˈaqle kynabˈl, ex nojnin kyanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan, tuˈntzin t‑xi qqˈoˈn kyoklin, tuˈn kyaqˈnin tiˈjjo aqˈuntl lo.


Ja nyt, veljet, minä tiedän, että te olette tietämättömyydestä sen tehneet, te niinkuin teidän hallitusmiehennekin. 	 Ayiˈy nxjalil, chi Pegrjo, bˈiˈn wuˈn qa ayiˈy, junx kyukˈa kynejila, a kawil aj Israel, i kubˈ bˈyoˈnte Jesús; me mix ele kynikyˈa te, qa ataq Tkˈwal qMan Diosjo kubˈ kybˈyoˈn.


Ja kun tuli sapatti, rupesi hän opettamaan synagoogassa; ja häntä kuullessaan monet hämmästyivät ja sanoivat: "Mistä tällä on kaikki tämä, ja mikä on se viisaus, joka on hänelle annettu? Ja mitä senkaltaiset voimalliset teot, jotka tapahtuvat hänen kättensä kautta? 	 ex teˈ tkˈul kanin jun qˈij te ajlabˈl, xiˈ tojjo muˈẍ ja te naˈbˈl Dios, ex ok ten xnaqˈtzil teˈ Tyol Dios te tkyaqil xjal. Teˈ tok kybˈiˈnxjal ikyjo, noq i bˈaj jaw kaˈylaj, ex i ja qanlaj kyxolile: ¿Jaˈtzila xbˈaj t‑xnaqˈtzin xjal tibˈ luˈn, tuˈn tbˈaj bˈant jniˈ tiˈchaqku tiˈ tuˈn? ¿Jaˈtzila saje tbˈiˈne txqan tumil ikyjo? chi chiˈ.


Ja kun kaikki on alistettu Pojan valtaan, silloin itse Poikakin alistetaan sen valtaan, joka on alistanut hänen valtaansa kaiken, että Jumala olisi kaikki kaikissa. 	 Me ajtzin tjapin bˈajjo luˈn, k‑okil tqˈoˈn Crist tkyaqiljo otaq bˈant tuˈn, tjaqˈ tkawbˈil qMan Dios te jun majx, tuˈntzin tyekˈin qa a Dios twutzxix, qa a tAjaw Tkyaqil ex Tibˈaj Tkyaqil.


mutta jos se on Jumalasta, niin te ette voi heitä kukistaa. Varokaa, ettei teitä ehkä havaittaisi sotiviksi itse Jumalaa vastaan." 	 Me qa tuˈn qMan Diosjo lo, nlay chi kanbˈiˈn kyiˈj. Qalaˈ bˈaˈnqexi, quˈn noq chi jyoˈn qˈoj tukˈa Dios. Ayetzaj xjal kubˈ kynimiˈn chˈin tumil tzaj qˈmaˈn kye tuˈn Gamaliel.


Sentähden onkin Jumala hänet korkealle korottanut ja antanut hänelle nimen, kaikkia muita nimiä korkeamman, 	 Tuˈn xkubˈ tnimintz ikyjo, ma tzaj tqˈoˈn Dios nimxix toklin, ex ma tzˈok qˈoˈn te tAjaw Tkyaqil, tukˈa nimxixtl toklin tibˈaj tkyaqilx.


että meidän Herramme Jeesuksen nimi teissä kirkastuisi ja te hänessä, meidän Jumalamme ja Herran Jeesuksen Kristuksen armon mukaan. 	 Ikytziˈn, kjawil nimsit tbˈi qAjaw Jesucrist toj kychwinqila, ex ikyxjo kyeˈ ex kchi jawil nimsiˈn kywutz tkyaqil xjal noq tuˈn t‑xtalbˈil qMan Dios ex qAjaw Jesucrist.


Kun he sanovat: "Nyt on rauha, ei hätää mitään", silloin yllättää heidät yhtäkkiä turmio, niinkuin synnytyskipu raskaan vaimon, eivätkä he pääse pakoon. 	 Quˈn toj kywutzxjal tkyaqil bˈaˈn taˈ, ex ntiˈ jun xobˈajil. Me ntiˈkux toj kynabˈl, aj tuljo xitbˈil kyibˈaj tuˈn qAjaw, quˈn ikyxjo tzeˈnku njaw qˈiˈn jun qya tuˈn tchyoˈn tal, ex mix aˈl jun ktzˈaqpajil.


Jokainen, joka tekee synnin, tekee myös laittomuuden; ja synti on laittomuus. 	 Me ayetziˈn bˈinchil il, n‑el kyiˈjlin tnukˈbˈil Dios, quˈn tuˈn atzin il nbˈant kyuˈn, atzin n‑el iˈjlinte tnukˈbˈil Diosjo.


että kartatte epäjumalille uhrattua ja verta ja lihaa, josta ei veri ole laskettu, ja haureutta. Jos te näitä vältätte, niin teidän käy hyvin. Jääkää hyvästi!" 	 Tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi kubˈ bˈyet te chojbˈil il kywutzjo txqantl kydiosxjal; ex tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a njaw kyjtzˈoˈn kyibˈ; ex tuˈn mina chi tzqˈajsiˈn tiˈjjo chikyˈ te kychiˈy; ex nya wen tuˈn kykubˈ kẍeˈy kyukˈa junxil qya, qa nya kyxuˈjila. Qa ma kubˈ kytzyuˈn kyibˈa te tkyaqiljo lo, tbˈanilxsin kybˈinchbˈintza ikyjo. Kykaˈyinktzin kyibˈtza.


Ja heidän syödessään Jeesus otti leivän, siunasi, mursi ja antoi heille ja sanoi: "Ottakaa, tämä on minun ruumiini". 	 Nchi bˈaj waˈntaq, teˈ tjaw ttzyuˈn Jesús jun pan, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj, exsin xi tsipin kye t‑xnaqˈtzbˈin, me nej xi tqˈmaˈn: Kywanxjiˈy pan luˈn, quˈn atziˈn nxmililjiˈy.


Niin perkele sanoi hänelle: "Jos sinä olet Jumalan Poika, niin sano tälle kivelle, että se muuttuu leiväksi". 	 Ante tajaw il xi tqˈmaˈn te kyjaluˈn: Qa kˈwalbˈajxixtza te Dios, qˈmanxa kye abˈj lo, tuˈn kyok te wabˈj, quˈn manyor waˈyajx tiˈja.


Silloin Pilatus sanoi hänelle: "Etkö kuule, kuinka paljon he todistavat sinua vastaan?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Pilat te: ¿Ma mitzin ntbˈinjiy tkyaqiljo nkyqˈmaˈnxjal tiˈja?


tämä Jeesuksen, tämä Elieserin, tämä Joorimin, tämä Mattatin, tämä Leevin, 	 Ataqtzin te Er kˈwalbˈajtaqtzinl teˈ te Josué, a tkˈwaltaq Eliezer, a tkˈwaltaq Jorim, a tkˈwaltaq Matat,


Koska meillä siis on nämä lupaukset, rakkaani, niin puhdistautukaamme kaikesta lihan ja hengen saastutuksesta, saattaen pyhityksemme täydelliseksi Jumalan pelossa. 	 Ikytziˈn werman, ayiˈy at‑xix nkˈuˈja kyiˈja; ayetzin yoljo o chi tzaj tqˈmaˈn Dios qe. Tuˈnpetziˈn, qqˈonktzin tilil, tuˈn qsaqix te tkyaqiljo nya bˈaˈn toj qxmilil ex toj qanmin, tuˈn qok tzˈaqle, noq tuˈn tchewil Dios.


Kun he sen kuulivat, tulivat he vihaa täyteen ja huusivat sanoen: "Suuri on efesolaisten Artemis!" 	 Tej kybˈinte xjal ikyjo, bˈeˈx jaw kyikyˈinxix, ex jaw kyẍchˈin kyjaluˈn: Nimxix toklin Artemisa, a qdios a awo aj Éfeso.


Niin Simon vastasi ja sanoi: "Rukoilkaa te minun edestäni Herraa, ettei minulle tapahtuisi mitään siitä, mitä te olette sanoneet". 	 Xitzin ttzaqˈwin Simun kyjaluˈn: Kux chi naˈn Diosa wiˈja, tuˈntzintla mi tzikyˈe wiˈja tkyaqiljo ma bˈaj kyqˈmaˈn weˈy.


eivät kaikki ole lapsia sentähden, että ovat Aabrahamin siementä, vaan: "Iisakista sinä saat nimellesi jälkeläiset"; 	 Ex nya tkyaqiljo, a el itzˈje tiˈj Abraham twutzxix tkˈwalqe, quˈn otaq tzaj tqˈmaˈn Dios te Abraham toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Noq tuˈn Isaac ktenbˈil tyajila.


Ja minä näin suuren, valkean valtaistuimen ja sillä istuvaisen, jonka kasvoja maa ja taivas pakenivat, eikä niille sijaa löytynyt. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, nliy jun ma tij qˈuqbˈil, a sjanin kaˈyin, ex nliy Crist qˈuqletaq toj. Ex ajo txˈotxˈ ex kyaˈj bˈeˈx kchi kˈwel naj twutz Crist, ex mi chi knet te jun majx.


Kuusi päivää ennen pääsiäistä Jeesus saapui Betaniaan, jossa Lasarus asui, hän, jonka Jeesus oli herättänyt kuolleista. 	 Noq qaq qˈijtaq tuˈn tpon kanin nintz qˈij te Xjan Qˈij. Bˈeˈx xiˈ Jesús toj kojbˈil Betania, a jaˈ najletaq Lázaro, a otaq jaw anqˈintl tuˈn Jesús toj kyime.


Mutta hän vastasi ja sanoi isälleen: `Katso, niin monta vuotta minä olen sinua palvellut enkä ole milloinkaan sinun käskyäsi laiminlyönyt, ja kuitenkaan et ole minulle koskaan antanut vohlaakaan, pitääkseni iloa ystävieni kanssa. 	 Iky xi tqˈmaˈn te ttata kyjaluˈn: Mi n‑el nnikyˈa te. Bˈiˈn te tuˈn, jteˈxitzin abˈqˈe o chin ajbˈiˈn tey, ex mix jun maj o chin jawa nim twutza. Ex ntiˈx chˈin o tzaj tqˈoˈn weˈy iˈchaqpetla jun tal tal chivtz, tuˈn wikyˈsiˈn nintz qˈij kyukˈa wukˈiy.


Niin palvelijatar, joka vartioi porttia, sanoi Pietarille: "Etkö sinäkin ole tuon miehen opetuslapsia?" Hän sanoi: "En ole". 	 Me ante txin, a xqˈuqil tjpel ja, xi tqanin te Pegr: ¿Ma nyapela ajin jun t‑xnaqˈtzbˈin xjal lo? Xi ttzaqˈwin Pegr: Mina, nyaqin wejiˈy.


Ja toisella kerralla veljet tunsivat Joosefin, ja farao sai tietää Joosefin sukuperän. 	 Tej kyxtaˈj toj tkabˈ majin, xi tqˈmaˈn Jse: Ayiˈn weˈ kyitzˈiˈn. Tzmaxitziˈn, el tnikyˈ Faraón alkyetaq t‑xjalil Jse.


ja sieltä me kierrettyämme saavuimme Reegioniin, ja kun yhden päivän perästä nousi etelätuuli, tulimme seuraavana päivänä Puteoliin. 	 Ex antza, o exiˈy, nqayin toj mlaj, tuˈn qkaniˈn tzmax toj tnam Regio. Toj junxil qˈij, kyjaˈ tzaje kyqˈiqˈ kubˈl qumila. Tuˈntziˈn, toj junxil qˈij o kaniˈn tzma Puteoli,


Ja mitä minä vielä sanoisin? Sillä minulta loppuisi aika, jos kertoisin Gideonista, Baarakista, Simsonista, Jeftasta, Daavidista ja Samuelista ja profeetoista, 	 Tkyaqiljo xjal, a ma qˈumlajtz tzaluˈn, nimxix kynimbˈil tiˈj qMan Dios. Me nya noq oˈkqexjo luˈn; atxla txqantl, tzeˈnkuˈ Gedeón, Barac, Sansón, Jefté, David, Samuel, ex jniˈ yolil Tyol Dios ojtxe. Me ntiˈ ambˈil qiˈj tuˈn qyolin kyiˈj kykyaqil.


Minä kiitän Jumalaani, niin usein kuin teitä muistan, 	 Tkyaqil maj tzeˈnku nchi ul julkˈaja toj nkˈuˈja, bˈeˈx nxi nqˈoˈn chjonte te qMan Dios kyiˈja.


Silloin Jeesus seisahtui ja sanoi: "Kutsukaa hänet tänne". Ja he kutsuivat sokean, sanoen hänelle: "Ole turvallisella mielellä, nouse; hän kutsuu sinua". 	 Teˈ tbˈinte Jesúsjo ikyjo, bˈeˈx kubˈ weˈ, ex tqˈma: ¡Kyqˈolbˈintza! Ex bˈeˈxsin tzaj kyqˈolbˈintz moẍ, ex xi kyqˈmaˈn te: Qe tkˈuˈja. ¡Weˈksa! Luˈy nqˈolbˈajtz.


Hän oleskeli käskynhaltijan, Sergius Pauluksen, luona, joka oli ymmärtäväinen mies. Tämä kutsui luoksensa Barnabaan ja Sauluksen ja halusi kuulla Jumalan sanaa. 	 Antza taˈyetaqjo yuẍ anetziˈn tukˈa nmaq kawil Sergio Pabl tbˈi, jun ichin manyor ẍtijxtaq. Xi tchqˈoˈn nmaq kawil qˈolbˈilte Bernabé ex Saulo, quˈn tajtaq tuˈn tbˈinte Tyol Dios.


Niin hän sanoi heille: "Kenenkä te sanotte minun olevan?" Pietari vastasi ja sanoi: "Sinä olet Jumalan Kristus". 	 ¿Yajtzin kye toj kywutz? ¿Ankyeqiˈn? Ate Pegr xi tzaqˈwinte kyjaluˈn: A tejiy Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, tuˈn tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ, chiˈ.


Uskon kautta rakensi Nooa, saatuaan ilmoituksen siitä, mikä ei vielä näkynyt, pyhässä pelossa arkin perhekuntansa pelastukseksi; ja uskonsa kautta hän tuomitsi maailman, ja hänestä tuli sen vanhurskauden perillinen, joka uskosta tulee. 	 Ex ikyxjo te Noé, tej tyolin Dios tukˈa qa attaq jun il tuˈn tul twutz txˈotxˈ. Ex naˈmtaq tul kaniˈn il anetziˈn, tej t‑xi tnimin Noé a tqˈma Dios. Ex noq tuˈn tkubˈ tnimin Noé, kubˈ tbˈinchin jun bark ma tij, noq tuˈn kykletjo jniˈ tkˈwal, t‑xuˈjil exqetziˈn tlibˈ. Tuˈn tnimbˈil Noé, kubˈ tyekˈin kywutzjo txqantl xjal, qa najnintaq iteˈye. Me atzin kye Noé, noq tuˈn kynimbˈil, i klete te tkyaqil il.


Natanael vastasi ja sanoi hänelle: "Rabbi, sinä olet Jumalan Poika, sinä olet Israelin kuningas". 	 Xitzin ttzaqˈwin Natanael te Jesús: Ay Xnaqˈtzil, Tkˈwal Dios te, ex Nmaq Kawil kye aj Israel.


Ja nyt, Isä, kirkasta sinä minut tykönäsi sillä kirkkaudella, joka minulla oli sinun tykönäsi, ennenkuin maailma olikaan. 	 Atziˈn jaˈlin, chˈix nmeltzˈaja tukˈiy toj kyaˈj. Qˈontziˈn wokliˈn tkˈatza, tzeˈnkuxjo wokliˈn, a attaq tukˈiy atxix te tnejil.


Ja Jeesus sanoi heille: "Kaikki te loukkaannutte, sillä kirjoitettu on: `Minä lyön paimenta, ja lampaat hajotetaan`. 	 Teˈ kykanin antza, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Kykyaqilxa k‑elil kyiˈn tqˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja, quˈn ikytzin ntqˈmaˈn Tyol Dios toj Tuˈjil: Kˈwel nbˈyonjiˈy kyikˈlel, ex ayetzin rit kchi bˈajelil tilj, chiˈ.


Sentähden minä sanon sinulle: tämän paljot synnit ovat anteeksi annetut: hänhän näet rakasti paljon; mutta jolle vähän anteeksi annetaan, se rakastaa vähän." 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn tey, qa noq tuˈn nim tkˈuˈjjo qya wiˈja, ma chi kubˈ najsit nimku til. Me atzin teˈ xjal, a nya nim til toj twutz, ex nya nim tkˈuˈj wiˈja.


Herättyään unesta Joosef teki, niinkuin Herran enkeli oli käskenyt hänen tehdä, ja otti vaimonsa tykönsä 	 Tej tjaw sakˈpaj Jse toj twatl, kubˈ tbˈinchin tzeˈnkuxjo otaq tqˈma t‑angel qAjaw te, ex bˈeˈx xi tkˈleˈn Mariy te t‑xuˈjil.


Se on sinapinsiemenen kaltainen, jonka mies otti ja kylvi puutarhaansa; ja se kasvoi, ja siitä tuli puu, ja taivaan linnut tekivät pesänsä sen oksille." 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun tal twutz mistas, aj tkux tawin jun xjal toj txˈotxˈ. Ex ajtzin tchˈiytz, kyinx njapine tweˈ tzeˈnku jun ma tij pujin tze, a jaˈ n‑okxi kybˈinchin pichˈ kypaqbˈil kyxol tqˈobˈ.


Ja hän oli siellä Herodeksen kuolemaan asti; että kävisi toteen, minkä Herra on puhunut profeetan kautta, joka sanoo: "Egyptistä minä kutsuin poikani". 	 Antza i tene, tzmaxiˈ tej tkyim Herodes. Bˈant ikyjo, noq tuˈn tjapiˈn a tqˈma qAjaw tuˈn yolil Tyol Dios ojtxe. Chiˈ kyjaluˈn: Tzmax Egipto, ktzajil ntxkon weˈ nkˈwalch.


Ja missä eivät ota teitä vastaan, siitä kaupungista lähtekää pois, ja pudistakaa tomu jaloistanne, todistukseksi heitä vastaan." 	 Me metziˈn, aj qa at jun tnam, a jaˈ kykyˈeˈyexjal kyiˈja, bˈeˈx kˈaˈ chi etza antza. Me bˈeˈx kˈaˈ tzˈel kychtoˈn quq tiˈj kyqaˈn kywutzjo xjal tojjo tnam anetziˈn, tuˈn tajbˈin te techil kye, tuˈn mina xkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios.


Mutta kuudennesta hetkestä alkaen tuli pimeys yli kaiken maan, ja sitä kesti hamaan yhdeksänteen hetkeen. 	 Teˈ tok kabˈlaj qˈij, ex tzmaxi toj oxe or te qale, bˈeˈx ok yupj twutz txˈotxˈ.


Ja maan kuninkaat ja ylimykset ja sotapäälliköt ja rikkaat ja väkevät ja kaikki orjat ja vapaat kätkeytyivät luoliin ja vuorten rotkoihin 	 Ex ayetzin nmaq kawil twutz txˈotxˈ, ex aye nim kyoklin, junx kyukˈa nejinel kyxol xoˈl qˈaqˈ, exqetziˈn qˈinin, exqetziˈn at kyipin, junx kyukˈa tkyaqil aqˈnil ex jniˈ kyajaw aqˈuntl, bˈeˈx i okx ewin toj jul ex toj piky toj kˈul.


mutta ilman sinun suostumustasi en tahtonut tehdä mitään, ettei hyvyytesi olisi ikäänkuin pakollinen, vaan vapaaehtoinen. 	 Me mix kubˈ nbˈinchiˈn a naˈmtaqx nyoliˈn tukˈiy, tuˈntzintla qa ma tbˈinchiy jun bˈaˈn wiˈja, noq tzeˈn ktzajil itzˈje toj tanmiˈn, ex nyaqiˈn nchin qaninte.


Köyhät teillä on aina keskuudessanne, ja milloin tahdotte, voitte heille tehdä hyvää, mutta minua teillä ei ole aina. 	 Quˈn bˈapeˈ kye yaj kukx kyeˈ kytenku kyxola, bˈaˈn kyxi kymojiˈn alkye qˈij kyaja, qalatzin weˈ nya axsi chin kˈwel teniy kyxola.


Ja monta väärää profeettaa nousee, ja he eksyttävät monta. 	 Ex kchi ul xjal sbˈul, a kbˈaj okil kyqˈoˈn kyibˈ qa chqˈonqe tuˈn Dios. Ex nimxxjal kˈwel kysbˈuˈn.


Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme, ja Herralta Jeesukselta Kristukselta, 	 Axit qMan Dios junx tukˈa qAjaw Jesús, tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil kyibˈaja, tuˈn kymujbˈin te kyibˈa kyxolxa.


Mutta Filippukselle puhui Herran enkeli sanoen: "Nouse ja mene puolipäivään päin sille tielle, joka vie Jerusalemista alas Gassaan ja on autio". 	 Otaq bˈajjo ikyjo, jun t‑angel tAjaw Tkyaqil xi tqˈmaˈn te Lip kyjaluˈn: Bˈinchinku tibˈa, ex kux txiˈy kubˈl tojjo bˈe nxiˈ Jerusalén, tuˈn tkanin toj tnam Gaza, chi angel. N‑ikyˈxjo bˈe anetziˈn toj txˈotxˈ ntiˈ najbˈil toj.


Mutta me toivoimme hänen olevan sen, joka oli lunastava Israelin. Ja onhan kaiken tämän lisäksi nyt jo kolmas päivä siitä, kuin nämä tapahtuivat. 	 Qˈuqlexixtaq qeˈ qkˈuˈj, qapetzin ataq tetz, tuˈn tkolin kyiˈjjo aj Israel. Me ma bˈant‑xi oxe qˈij teˈ lo tbˈajlin, exsin ntiˈltz ma qliˈy.


Näin myös minun taivaallinen Isäni tekee teille, ellette anna kukin veljellenne sydämestänne anteeksi." 	 Bˈeˈx tzajx txqan tqˈojjo kawil tiˈj, ex xi tqˈmaˈn, tuˈn t‑xi qˈoˈn toj kyqˈobˈjo xqˈuqil tze, ex tuˈn tbˈaj bˈyoˈn, ex tzmaxi tuˈn tjatzjo, aj tchjet tkˈas tkyaqil.


Minä tiedän, missä sinä asut: siellä, missä saatanan valtaistuin on; ja sinä pidät minun nimestäni kiinni etkä ole kieltänyt minun uskoani niinäkään päivinä, jolloin Antipas, minun todistajani, minun uskolliseni, tapettiin teidän luonanne, siellä, missä saatana asuu. 	 Wojtzqiˈn jaˈ najleqiˈy, a jaˈ nkawin tajaw il toj kyaminxjal. Me metzin kye, ma chi weˈxixa toj kynimbˈila wiˈja. Mixpe a tej tkubˈ bˈyon Antipas, ajo tbˈanil nimilxix wiˈja, mi xkyij kytzaqpiˈn kynimbˈila. Ax kubˈ bˈyoˈn toj kytanima, a jaˈ i kˈulinexjal twutz tajaw il.


Ja kaupunki oli neliskulmainen, ja sen pituus oli yhtä suuri kuin sen leveys. Ja hän mittasi sillä ruovolla kaupungin: se oli kaksitoista tuhatta vakomittaa. Sen pituus ja leveys ja korkeus olivat yhtä suuret. 	 Atzin tnam kyijnin bˈinchin, junx malbˈilte kyaje plaj. Ajo angel kubˈ tmiloˈnjo tnam tukˈajo ajlaj, ex teyile junjun plaj, attaq 550 ajlabˈ tnuqe. Ex ikyxjo tweˈ, ex twutz, ex toj tẍkyin, junxtaq malbˈinkye.


Mutta jollekin saarelle meidän täytyy viskautua." 	 Me il tiˈj tuˈn tok takpajjo bark tiˈj chˈin txˈotxˈ toj ttxuyil aˈ.


Ja hän sanoi heille: "Eloa on paljon, mutta työmiehiä vähän. Rukoilkaa siis elon Herraa, että hän lähettäisi työmiehiä elonkorjuuseensa. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye kyjaluˈn: Twutzx tetz nimx te xjal tuˈn kynimin, tzeˈnku nim twutz awal ma bˈant tuˈn tjaw chmet; me noqtzin tuˈn nya ilaˈqel kye aqˈnil iteˈ. Tuˈnpetziˈn, kyqaninxa te tajaw aqˈuntl, tuˈn ttzaj tsmaˈn txqantl aqˈnil te chmol teˈ twutz awal.


Sillä Jumalan armo on ilmestynyt pelastukseksi kaikille ihmisille 	 Nxi ntzˈibˈiˈn tkyaqiljo lo, quˈn ate Dios o tzaj yekˈinte t‑xtalbˈil toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn tklet tkyaqilxjal tuˈn.


ja jokaisen kielen pitää tunnustaman Isän Jumalan kunniaksi, että Jeesus Kristus on Herra. 	 Tuˈnpetziˈn, tkyaqilx tuˈn tkubˈ nabˈlinte, ex tuˈn tkubˈ qˈmante, qa oˈkx Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, ok te nimsbˈilte tbˈi qMan Dios.


Johannes sanoi hänelle: "Opettaja, me näimme erään, joka ei seuraa meitä, sinun nimessäsi ajavan ulos riivaajia; ja me kielsimme häntä, koska hän ei seurannut meitä". 	 Xi tqˈmaˈn Juan te Jesús: Xnaqˈtzil, o qli qeˈ jun xjal, a nchi etzjo jniˈ taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal tuˈn, noq toj tumil tbˈiy, me nya jun qukˈa. Tuˈnpetzintzjo, kyij qqˈmaˈn teˈ, tuˈn mina kubˈ tbˈinchintaqljo ikyjo.


Kun Jeesus oli syntynyt Juudean Beetlehemissä kuningas Herodeksen aikana, niin katso, tietäjiä tuli itäisiltä mailta Jerusalemiin, 	 Antza itzˈje Jesús tojjo tal tnam Belén, toj txˈotxˈ te Judey, tej toktaq Herodes te nmaq kawil tojjo txˈotxˈ anetziˈn. I kanin tojjo tnam Jerusalén junjun ichin aj nabˈlqe, tzajninqe toj tjawitz qˈij,


Kiitetty olkoon meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala ja Isä, laupeuden Isä ja kaiken lohdutuksen Jumala, 	 Qo nimsin tbˈi qMan Dios, a Manbˈaj te qAjaw Jesucrist, quˈn atziˈn Manbˈajjo at tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, ex kukx ntchewsin qanmin.


Päinvastoin ne ruumiin jäsenet, jotka näyttävät olevan heikompia, ovat välttämättömiä; 	 Qalaˈ, ayetziˈn tnej qxmilil, a nyakuj ntiˈxix kyipin toj qwutz, ayexixpe kye nim kyajbˈin.


Ja Jumala kielsi heitä unessa Herodeksen tykö palaamasta, ja he menivät toista tietä takaisin omaan maahansa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tyekˈin Dios kye toj kywutzikyˈ, tuˈn mi chi meltzˈaj jaˈ taˈtaq Herodes. Tuˈnpetziˈn, tojxi junxil bˈe i ajtz meltzˈaj, tej kyajtz.


Minä puhun ihmisten tavalla teidän lihanne heikkouden tähden. Sillä niinkuin te ennen annoitte jäsenenne saastaisuuden ja laittomuuden palvelijoiksi laittomuuteen, niin antakaa nyt jäsenenne vanhurskauden palvelijoiksi pyhitykseen. 	 Nchin yoliˈn kyukˈiy tukˈa jun yol nya kuj, tuˈn tel kynikyˈa te, quˈn tuˈn naˈm telxix kynikyˈa te t‑xilin lo. Quˈn ikytziˈn tzeˈnku ojtxe, xi kyqˈoˈn kyxmilila te bˈinchil il ex tkyaqil wiq nya bˈaˈn; exsin ikyxtzjo jaˈlin, kyqˈoˈnx kyxmilila te bˈinchil bˈaˈn, tuˈn kyoka tzˈaqle, ex tuˈn kyanqˈiˈn toj jun kychwinqil saqxix twutz Dios.


Ja apostolit todistivat suurella voimalla Herran Jeesuksen ylösnousemuksesta, ja suuri armo oli heillä kaikilla. 	 Ex ayetziˈn tsanjil nchi yolintaq tiˈjjo tjawlintz anqˈin Jesús juntl majl, a tAjaw Tkyaqil, quˈn tuˈn otaq kyli. Ex nimxix kubˈ kyˈiwlin kykyaqilx tuˈn Dios.


Ja kun hän oli suuressa tuskassa, rukoili hän yhä hartaammin. Ja hänen hikensä oli niinkuin veripisarat, jotka putosivat maahan. 	 Nimx jaw bˈisin Jesús tuˈn nimxtaqjo kyixkˈoj tuˈn tikyˈx tuˈn. Me tuˈn ikyjo, jaw tiˈnxix tqˈajqˈojil twiˈ tuˈn tnaˈn Dios. Tuˈnpetziˈn, ox txˈuljinx aˈ tiˈj, nchi kubˈik tzˈaq twutz txˈotxˈ, ex ikytaq chi kaˈyin tzeˈnku chikyˈ.


Ja taas hän kielsi valalla vannoen: "En tunne sitä miestä". 	 Ex bˈeˈx kubˈ tewin Pegr juntl majl: Twutzx Dios kxel nqˈmaˈn, mi ojtzqiˈn wejiˈy ichin anetziˈn.


mutta kun se on kylvetty, niin se nousee ja tulee suurimmaksi kaikista vihanneskasveista ja tekee suuria oksia, niin että taivaan linnut voivat tehdä pesänsä sen varjoon." 	 Tal netzˈxix kywutzjo txqantl twutz ijaj, me ajtzin tchˈiy, jun tijx n‑oke kywutzjo txqantl. Ex ma tij nchi oke tqˈobˈ, a jaˈ n‑okxi kybˈinchin pichˈ kypaqbˈil kyxol tqˈobˈ.


Mutta toisen esiripun takana oli se maja, jonka nimi on "kaikkeinpyhin"; 	 Kyxoltzin ja, ayeˈ kabˈe elnin kyten, attaq jun xbˈalin te paˈbˈl. Tiˈjxi xbˈalin, ataqtzintza taˈye Najbˈil Xjanxix tbˈi, jaˈ xyoline Dios ojtxe.


Kielet eivät siis ole merkiksi uskoville, vaan niille, jotka eivät usko; mutta profetoiminen ei ole merkiksi uskottomille, vaan uskoville. 	 Ikytziˈn, bˈiˈn quˈn qa nqo yolin toj tzeˈnchaqku yol toj kˈulbˈil, nya jun yekˈbˈil qa at Xewbˈaj Xjan qukˈa, tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qalaˈ noq tuˈn mi tzˈeleku kynikyˈxjal tiˈj Tbˈanil Tqanil, ex tuˈn kyklet. Me atzin teˈ tuˈn qyolin Tyol Dios nyekˈin teˈ, qa te Diosqo.


Ei kukaan ompele vanuttamattomasta kankaasta paikkaa vanhaan vaippaan; muutoin uusi täytetilkku repii palasen vanhasta vaipasta, ja reikä tulee pahemmaksi. 	 Ex waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kabˈe tumil kyeˈy: Tnejil, qa kyaja tuˈn tkubˈ kyslepiˈn jun xbˈalin ttxˈaqin, nlay kubˈ kyqˈoˈn jun slepbˈilte saq, quˈn ajtzin tkuˈx txjetjo saq, bˈeˈx k‑okil jukˈpaj, exsin bˈeˈx k‑elix laqj txqantljo ttxˈaqin.


Sillä minä annoin teille esikuvan, että myös te niin tekisitte, kuin minä olen teille tehnyt. 	 Ma kubˈ nqˈoˈn jun yekˈbˈil, tuˈntzin tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnkuxjo ma kubˈ nbˈinchiˈn kywutza.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Kirjoitettu on: `Sinun pitää kumartaman Herraa, sinun Jumalaasi, ja häntä ainoata palveleman`." 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Tzˈibˈin taˈ toj Tyol Dios kyjaluˈn: Kˈuliˈn oˈkx twutz qAjaw, a tDiosa, ex noq te, tuˈn tajbˈiniych.


Kaikki on saanut syntynsä hänen kauttaan, ja ilman häntä ei ole syntynyt mitään, mikä syntynyt on. 	 Noq tuˈn teˈ Yol bˈante tuˈn Dios tkyaqil. Noqit nya Yol bˈinchin teˈ tkyaqil, ntiˈtla te at.


Mutta toiset pilkkasivat heitä ja sanoivat: "He ovat täynnä makeata viiniä". 	 Me at junjun noq bˈaj jaw xmayin, ex kyqˈma: Tuˈntziˈn ma chi txˈujte, chi chiˈ.


Ja heidän mentyään huoneeseen opetuslapset taas kysyivät häneltä tätä asiaa. 	 Telninxitzin bˈajjo t‑xnaqˈtzbˈil, i xiˈ toj jun ja. Atzaj teˈ kykanin, xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin juntl majl te tiˈjxjo t‑xnaqˈtzbˈil kyiˈj paˈl kyibˈ.


Sentähden me huokaammekin ikävöiden, että saisimme pukeutua taivaalliseen majaamme, 	 Twutzxix teˈ, qa tzunx nqo xjiˈpiˈnx wen tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn jniˈ n‑ikyˈx quˈn, ex qajatla tuˈn ttxˈixpitjo qxmilil jaˈlinxix, tuˈn qpon toj jun ja te jun majx toj kyaˈj,


Vai ettekö tiedä, etteivät väärät saa periä Jumalan valtakuntaa? Älkää eksykö. Eivät huorintekijät, ei epäjumalanpalvelijat, ei avionrikkojat, ei hekumoitsijat eikä miehimykset, 	 ¿Ma mitzin bˈiˈn kyuˈn qa ayeˈ xjal bˈinchil ilqe, ntiˈ kyoklin toj Tkawbˈil Dios? Mitzin txi kyqˈoˈn sbˈubˈl kyibˈa, quˈn tkyaqiljo xjal lo ntiˈ kyoklin toj Tkawbˈil Dios: Jniˈ aj pajil, ex aj kˈulil kywutzjo twutzbˈiyil, ex aye n‑el kyiˈjlin mejebˈlin, ex jniˈ ichin, a n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te qya, noq tuˈn kykyˈaˈjin ichin tukˈa ichin;


Näin Herran sana voimallisesti kasvoi ja vahvistui. 	 Tuˈntzintzjo, nim xjal i bˈinte, ex nim i lonte yekˈbˈil tipin Tbˈanil Tqanil tAjaw Tkyaqil.


Niin he tulivat ulos ja pakenivat haudalta, sillä heidät oli vallannut vavistus ja hämmästys, eivätkä sanoneet kenellekään mitään, sillä he pelkäsivät. 	 Ayetzintzjo qya, bˈeˈx i etz toj jul, me nchi bˈaj luˈlintaq wen tuˈn kyxobˈil, ex bˈeˈx i aj, me mix alqe xi kyqˈmaˈn tuˈn kyxobˈil.


te tiedätte, kuinka Jumala Pyhällä Hengellä ja voimalla oli voidellut Jeesuksen Nasaretilaisen, hänet, joka vaelsi ympäri ja teki hyvää ja paransi kaikki perkeleen valtaan joutuneet; sillä Jumala oli hänen kanssansa. 	 Ex bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, qa xi qˈoˈn nim ipbˈil te Jesús te Nazaret, ex qa nojsit tanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan. Ex qa ma bˈet Jesús bˈinchil bˈaˈn, ex i qˈanit kykyaqiljo xjal, a n‑ikyˈxtaq nya bˈaˈn kyuˈn tjaqˈ tkawbˈil tajaw il. I bˈantjo luˈn tuˈn, quˈn tuˈn attaq Dios tukˈa.


Mutta ylipapit päättivät tappaa Lasaruksenkin, 	 Ayetziˈn kynejinel pale bˈeˈx i kyij toj wen tuˈn tkubˈ bˈyet Jesús majx Lázaro tukˈa,


Olkoonpa niin, etten minä ole teitä rasittanut; mutta entä jos olen viekas ja olen kavaluudella kietonut teidät pauloihini! 	 Exla qa mi xkubˈ nqˈoˈn weˈ jun iqtz kyibˈaja, me at junjun nqˈmante kyxola qa ẍtijqiˈn tuˈn nsbˈuˈn kyiˈja, noq tuˈn ttzaj ntzyuˈnkuy kypwaqa.


jonka sinä olet valmistanut kaikkien kansojen nähdä, 	 a kkolil kyiˈjjo jniˈ xjal chi xel niminte tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Autuas se mies, jolle Herra ei lue syntiä!" 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ xjal, ayeˈ mina ntzaj naˈntl kyil tuˈn qAjaw.


Mutta siitä minä hyvin vähän välitän, että te minua tuomitsette tai joku inhimillinen oikeus; en minä itsekään tuomitse itseäni, 	 Luˈtziˈn ayiˈn ntiˈ chˈin nkubˈ nbˈisiˈn qa nchi yolbˈiˈn wiˈja, qa bˈaˈn nbˈant wuˈn mo minaj, expela qa aye kawil twutz txˈotxˈ nchi yolbˈin wiˈja. Quˈn nixpe ayin weˈ ntiˈ chˈin nkubˈ nbˈisiˈn tiˈjjo ikyjo.


Mutta Jumalan avulla, jota olen saanut tähän päivään asti, minä seison ja todistan sekä pienille että suurille, enkä puhu mitään muuta, kuin minkä profeetat ja Mooses ovat sanoneet tulevan tapahtumaan, 	 Me noq tuˈn tmojbˈil qMan Dios, loqin intiˈn tzmax tzaluˈn, ex nchin yolin tiˈj Dios kyukˈa kykyaqiljo nimxix kyoklin, exqetziˈn kyukˈa jniˈ txqantl. Kukx nchin yolinjiˈy, ex ntiˈx chˈin ma tzˈok ntzˈaqtziˈn, tzeˈnku kyij tqˈmaˈn Moisés, a yolil Tyol qMan Dios ojtxe, junx kyukˈa txqantl, a tiˈtaqjo tuˈn tbˈaj:


Mutta jos hän ei kuule heitä, niin ilmoita seurakunnalle. Mutta jos hän ei seurakuntaakaan kuule, niin olkoon hän sinulle, niinkuin olisi pakana ja publikaani. 	 Me qatzin qa mi xkubˈ tbˈiˈnxtz, kˈleˈnx juntl tukˈiy mo kabˈetl, tuˈntzin kyok te tstiyil, quˈn ikyxjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa il tiˈj tuˈn kyok kabˈe mo oxe tstiyil, tuˈntzin kywutzku kbˈajileˈ yol.


Silloin Kuningas sanoo oikealla puolellaan oleville: `Tulkaa, minun Isäni siunatut, ja omistakaa se valtakunta, joka on ollut teille valmistettuna maailman perustamisesta asti. 	 Ex kxel nqˈmaˈn ayiˈn, a Nmaq Kawil, kye ayeˈ iteˈ toj nman qˈobˈa: Ku kytzaja, ayiˈy ma chi kubˈ kyˈiwliˈn tuˈn nMaˈn. Kyetzinxjiˈy kyokliˈn tiˈjjo tbˈanilxix Tkawbˈil nMaˈn, a bˈinchin te kyeˈy, atxix teˈ tkubˈku xkye twutz txˈotxˈ.


Koska hän siis on Jumalan oikean käden voimalla korotettu ja on Isältä saanut Pyhän Hengen lupauksen, on hän vuodattanut sen, minkä te nyt näette ja kuulette. 	 Jaw qˈiˈnte Jesús, tuˈn tjapin tukˈa qMan Dios tuˈn tkawin junx tukˈa. Tzaj tkˈmoˈn Xewbˈaj Xjan, a otaq tzaj tqˈmaˈn Dios. Axsiˈn a o tzaj tsipin qeˈy, ex loqiˈy nchi kaˈyin ex nchi bˈiˈn tiˈj.


Sillä minun Isäni tahto on se, että jokaisella, joka näkee Pojan ja uskoo häneen, on iankaikkinen elämä; ja minä herätän hänet viimeisenä päivänä." 	 Quˈn atzin taj nManjiˈy, tuˈn kykyaqilxjo ma chi tzaj lipe wiˈja, ayiˈn Tkˈwal Dios, ex nqe kykˈuˈj wiˈja toj tkyaqil, atpen kye kychwinqil te jun majx, ex kchi jawil anqˈin wuˈn, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


"Kaksi miestä meni ylös pyhäkköön rukoilemaan, toinen fariseus ja toinen publikaani. 	 Kabˈe ichin i xiˈ naˈl Dios tojjo tnejil ja te nabˈl Dios: Pariseytaq teˈ jun; ante juntl peyil pwaqtaq teˈ te tnam Rom.


Ei niin, että jo olisin sen saavuttanut tai että jo olisin tullut täydelliseksi, vaan minä riennän sitä kohti, että minä sen omakseni voittaisin, koskapa Kristus Jeesus on voittanut minut. 	 Me ikytziˈn, nya tuˈnjo ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, matzintla japin bˈaj tkyaqil wuˈn, ex matzintla chin oktza tzˈaqle. Qalaˈ ikytzin atzin lajoˈnxjo wuˈn, ex qˈuqlek nkˈuˈja tiˈj, tuˈntzin tjapin bˈantjo luˈntz. Quˈn tuˈnpen tpaj teˈ, ẍin tzaje ttxkoˈne weˈ Crist, a Jesús, tej nkleta tuˈn.


Samoin te myös, kun näette tämän tapahtuvan, tietäkää, että se on lähellä, oven edessä. 	 Ikyxsintzjo, aj tok kykaˈyiˈn tkyaqiljo luˈn, tzˈelku kynikyˈa te, qa chˈix tpon tqˈijil tuˈn wula juntl majl.


Ja kun Elisabet kuuli Marian tervehdyksen, hypähti lapsi hänen kohdussansa; ja Elisabet täytettiin Pyhällä Hengellä. 	 Teˈ tbˈiˈnte Lisabet teˈ tqˈolbˈin Mariy te, atziˈn tal bˈeˈx jaw yekj toj tkˈuˈj. Ex nojnin tanmin Lisabet tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex xi tqˈmaˈn kuj wen te Mariy: A te kyˈiwlinxix kyxol jniˈ qya twutz txˈotxˈ, ex ikyxjo tala tzul itzˈje.


Niin he neuvottelivat keskenään sanoen: "Jos sanomme: `Taivaasta`, niin hän sanoo: `Miksi ette siis uskoneet häntä?` 	 Xitzin tqanintz: ¿Ankye tzaj chqˈoˈnte qtzan Juan tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ? ¿Apela Dios, mo noq ayexjal? ¡Kytzaqˈwintziˈn!


Ei se kelpaa maahan eikä lantaan; se heitetään pois. Jolla on korvat kuulla, se kuulkoon!" 	 Quˈn qa ntiˈ aku tzˈokine atzˈin, nlay tzˈokin te txˈotxˈ, ex nlay tzˈokin te tzˈis. Oˈkxjo noq tuˈn t‑xi xoˈyit. Ankyeˈ iteˈ tẍkyin, in tok tbˈiˈn nyola, ex in tkubˈ tbˈinchin.


Sillä Jumalan viha ilmestyy taivaasta kaikkea ihmisten jumalattomuutta ja vääryyttä vastaan, niiden, jotka pitävät totuutta vääryyden vallassa, 	 Quˈn bˈiˈn quˈn qa nimxix tqˈoj Dios ktzajil kyiˈjjo xjal, a nya ojtzqiˈn Dios kyuˈn, ex bˈinchil ilqe, quˈn noq tuˈnjo kyil, mi nkytziyin tuˈn tel kynikyˈ te Tqanil twutzxix.


Ja Mooses tosin oli "palvelijana uskollinen koko hänen huoneessansa", todistukseksi siitä, mikä vastedes piti sanottaman, 	 Atzin te Moisés ok jikyin toj tja Dios, me noq tzeˈnku jun aqˈnil, ex tuˈn tyolin tiˈjjo a ktzajil tqˈmaˈn Dios te.


Niin heidän edessään seisoi Herran enkeli, ja Herran kirkkaus loisti heidän ympärillään, ja he peljästyivät suuresti. 	 Ntiˈkux toj kynabˈl, teˈ tkubˈ qoptzˈaj kyiˈjile tuˈn tspikyˈemil tipin Dios, exsin pon jun t‑angel Dios kykˈatz. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx i xobˈxjo kyikˈlel.


Hän rupesi rohkeasti puhumaan synagoogassa. Mutta kun Priskilla ja Akylas olivat häntä kuunnelleet, ottivat he hänet luokseen ja selvittivät hänelle tarkemmin Jumalan tien. 	 Ok ten Apolos yolil tukˈa tkyaqil xjal toj ja te kynabˈl Dios Judiy. Me tej tbˈijte tuˈn Priscila ex Aquila, bˈeˈx xi txkoˈn, exsin xi qˈmaˈntz te, tzeˈnxix tzˈelpineˈ tumil tbˈeyil qMan Dios; xi tnimin ikyjo.


Hänen olkoon kunnia aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Tuˈnpetziˈn, nimxit tbˈi qMan jaˈlin ex te jun majx.


Sitä pelastusta ovat etsineet ja tutkineet profeetat, jotka ovat ennustaneet teidän osaksenne tulevasta armosta, 	 Kyojjo qˈij ojtxe, aye yolil Tyol Dios, aye i kˈmoˈnte Tyol, nim i xpichˈin tiˈj, ex i jyoˈn tiˈjjo t‑xilin kolbˈil, a tuˈntaq xi tqˈoˈn Dios kyeˈy tuˈn t‑xtalbˈil.


Ja katso, hän puhuu vapaasti, eivätkä he sano hänelle mitään. Olisivatko hallitusmiehet tosiaan saaneet tietoonsa, että tämä on Kristus? 	 Luˈtzin nyolin kywutzxjal kykyaqil, exsin ntiˈ chˈin nxi kyqˈmaˈn te. ¿Nyapela ma txi kynimin aj kawil qa axix Cristjo lo, a at toklin tuˈn Dios?


Niin minä sanoin: `Kuka olet, herra?` Ja Herra sanoi: `Minä olen Jeesus, jota sinä vainoat. 	 Noq samexixa, wAjawa. ¿Ankye te? Tzajtzin ttzaqˈwin weˈy: Ayin wejiˈy Jesús, ex ayinxjiˈy a ma chin el tikyˈiˈn.


Silloin he kävivät häneen käsiksi ja ottivat hänet kiinni. 	 Noqxsin iteˈkl xjaltz tzyulte, tuˈn tkux kyqˈoˈn toj tze.


ja opettavat tapoja, joita meidän ei ole lupa omaksua eikä noudattaa, koska me olemme roomalaisia". 	 ex nchi xnaqˈtzin tiˈjjo a nlay qtziye, ex nlay kubˈ qbˈinchin, quˈn aj te Romqo.


Eikä yksikään, joka elää ja uskoo minuun, ikinä kuole. Uskotko sen?" 	 Quˈn kykyaqilxjo nchi nimin wiˈja, ex nchi bˈet tzeˈnku waja, nlayxpe chi najx kye te jun majx. ¿Yajtziˈn te, Mart? ¿Man txi tniminjiˈy luˈn?


ja meillä on erilaisia armolahjoja sen armon mukaan, mikä meille on annettu; jos jollakin on profetoimisen lahja, käyttäköön sitä sen mukaan, kuin hänellä uskoa on; 	 Quˈn teyilex te junjun toklin ma tzaj qˈoˈn tzeˈnkuxjo taj qMan Dios, tuˈn t‑xtalbˈil. Tuˈnpetziˈn, qa ma tzaj tqˈoˈn Dios qoklin tuˈn qyolin Tyol, qbˈinchinku tzeˈnkuxjo qnimbˈil ma tzaj tqˈoˈn.


Ja hän puhui heille vertauksen: "Katsokaa viikunapuuta ja kaikkia puita. 	 Ex kubˈ tqˈmaˈn Jesúsjo juntl techil lo: Kykaˈyinka jun tqan iw mo qa aˈlchaqx kye juntl tzetz.


Ja he saapuivat Kapernaumiin. Ja kotiin tultuaan hän kysyi heiltä: "Mistä te tiellä keskustelitte?" 	 Kykaninxitzin toj Capernaum; i okx toj jun ja, ex xi tqanin Jesús kye: ¿Titziˈn nkyyolintaqa toj bˈe?


ja sanoivat: "Jos sinä olet Kristus, niin sano se meille". Hän vastasi heille: "Jos minä teille sanon, niin te ette usko; 	 Qˈmantza qeˈy, ¿Aj qa ajiy Crist, a at toklin tuˈn Dios? Chi Jesús kye kyjaluˈn tej t‑xi ttzaqˈwin: Qa ayiˈn, qa nchijiˈy, nlay chinx kynimiˈn.


Niin seurakunta varusti heidät matkalle, ja he kulkivat Foinikian ja Samarian kautta ja kertoivat pakanain kääntymyksestä ja ilahuttivat sillä suuresti kaikkia veljiä. 	 Otaqtzin chex chqˈoˈn ikyjo tuˈn Ttanim Dios toj Antyokiy; atzaj teˈ kyikyˈ toj txˈotxˈ te Fenicia ex Samaria, xi kyqˈmaˈn kye nimil anetziˈn, qa otaq kyij kytzaqpiˈn aye nya Judiy a nbˈanttaq kyuˈn, tuˈn kyok lipe tiˈj qMan Dios. Tuˈnjo tqanil ikyjo, bˈeˈx i ja tzalaj tkyaqil nimil.


mutta nyt, kun olette Kristuksessa Jeesuksessa, olette te, jotka ennen olitte kaukana, päässeet lähelle Kristuksen veressä. 	 Me atzin jaˈlin, noq tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Crist, a Jesús, a ayiˈy, a najchaq iteˈtaqa tukˈa Dios ojtxe, ma chi oka jaˈlin te Ttanim, noq tuˈn tchkyˈel Crist.


Totisesti minä sanon teille: joka ei ota vastaan Jumalan valtakuntaa niinkuin lapsi, se ei pääse sinne sisälle." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; qa ntiˈ tqˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja tzeˈnku jun kˈwal, nlay bˈant tkawin Dios toj kychwinqila.


Mutta nyt minä kehoitan teitä olemaan rohkealla mielellä, sillä ei yksikään teistä huku, ainoastaan laiva hukkuu. 	 Me atzin jaˈlin, mina chi tzaj xobˈa, quˈn ma tzˈok tyekˈin jun t‑angel Dios tibˈ weˈy qnikyˈin, a saj chqˈoˈn tuˈn Dios, a at wokliˈn te, ex nchin ajbˈiˈn te.


Muistakaa Lootin vaimoa! 	 Kynaˈntzinjiˈy jniˈ ikyˈ tiˈj t‑xuˈjil Lot.


Hän on oleva suuri, ja hänet pitää kutsuttaman Korkeimman Pojaksi, ja Herra Jumala antaa hänelle Daavidin, hänen isänsä, valtaistuimen, 	 Tbˈanil ichinx ex k‑okil qˈoˈn tbˈi te Tkˈwaljo Dios nimx toklin. Ex ax Dios k‑okil qˈonte te kawil, tzeˈnku qtzan t‑xeˈchil, a David,


Sillä koska kuolema on tullut ihmisen kautta, niin on myöskin kuolleitten ylösnousemus tullut ihmisen kautta. 	 Quˈn ikyxjo tzeˈnku s‑ul kanin kyimin kye jniˈ xjal noq tuˈn jun ichin, ex ikyxjo noq tuˈn jun ichin, kchi jawitz anqˈin kyimnin, aye kchi nimil tiˈj, tuˈn tten kychwinqil te jun majx.


`Tämä kansa kunnioittaa minua huulillaan, mutta heidän sydämensä on minusta kaukana, 	 Ayetziˈn xjal tzaluˈn, nchin kubˈ kynimiˈn, me noq tukˈa kytzi. Me atzin kyanmin najchaq taˈ wiˈja.


Sillä me tunnemme hänet, joka on sanonut: "Minun on kosto, minä olen maksava"; ja vielä: "Herra on tuomitseva kansansa". 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa a te qAjaw o qˈmante kyjaluˈn: Ayin weˈ kchin kawil kujxix wen, ex kchin qˈol chojbˈil kyibˈaj kykyaqil xjal, a nya wen. Ex ikyxjo o tqˈma: Atzin Ttanim Dios il tiˈj tuˈn tokx toj paˈbˈin twutz tAjaw Tkyaqil.


Mutta hän ei vastannut yhteenkään hänen kysymykseensä, niin että maaherra suuresti ihmetteli. 	 Me ntiˈ jun te Jesús tyol xi ttzaqˈwin. Ex noqx jaw kaˈylaj Pilat.


Minä kirjoitin seurakunnalle; mutta Diotrefes, joka haluaa olla ensimmäinen heidän joukossaan, ei ota meitä vastaan. 	 Xi ntzˈibˈiˈn juntl uˈj kyeˈy, a tkyaqil Ttanim Dios. Me atzin Diótrefes, a nejinel, mi nkubˈ tnimin qokliˈn, a o tzaj tqˈoˈn Dios, quˈn oˈkx tajjo tuˈn tkawin.


Mutta sen hän sanoi antaen tietää, minkäkaltaisella kuolemalla hän oli kuoleva. 	 Tukˈa yol anetziˈn; nyekˈin Jesús tzeˈn tumil tuˈn tkyime.


mutta minä en salli, että vaimo opettaa, enkä että hän vallitsee miestänsä, vaan eläköön hän hiljaisuudessa. 	 Mi chin qˈoˈn qya xnaqˈtzbˈil kyibˈaj ichin, ex nya tuˈn kykawin kyibˈaj. Qalaˈ, noq tuˈn tkubˈ kybˈiˈn, ex nya tuˈn kychˈotj.


Minä ihastuin suuresti Herrassa, että te jo vihdoinkin olitte elpyneet pitämään minusta huolta, johon teillä ennenkin oli ollut halua, vaikka ei tilaisuutta. 	 Nim nchin tzalaja wen, noq tiˈj tbˈi qAjaw, tuˈnjo ma chin tzaj kynaˈn juntl majla, tuˈn ttzaj kysmaˈn jun onbˈil jaˈlin. Ex nya noq otaq chin el naje toj kykˈuˈja, qalaˈ naˈmtaq tbˈanttaq tuˈn kyyekˈintejiˈy kyxima luˈn.


Ja peto, joka on ollut ja jota ei enää ole, on itse kahdeksas, ja on yksi noista seitsemästä, ja menee kadotukseen. 	 Ex ante ma tijxix txuk, a attaq ojtxe, me a ntiˈ jaˈlin, atzin twajxaqin nmaq kawil, ikyxjo tzeˈnku wuql nmaq kawil. Ex kxeˈl toj najin te jun majx.


Hän meni Pilatuksen luo ja pyysi Jeesuksen ruumista. Silloin Pilatus käski antaa sen hänelle. 	 Xiˈ Jse tukˈa Pilat qanil t‑xmilil Jesús, ex xi tqˈmaˈn Pilat, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn.


Samoin myös kieli on pieni jäsen ja voi kuitenkin kerskata suurista asioista. Katso, kuinka pieni tuli, ja kuinka suuren metsän se sytyttää! 	 Ikytzin nbˈajjo tuˈn qaqˈ; tal netzˈpetzin toj qxmilil, me at tipin tuˈn tbˈant nimku tiˈ tuˈn. Ikyjo tzeˈnku chˈin tal t‑xkˈitil qˈaqˈ nkubˈ bˈaj jun tij wutz tuˈn.


Mikään rietas puhe älköön suustanne lähtekö, vaan ainoastaan sellainen, mikä on rakentavaista ja tarpeellista ja on mieluista niille, jotka kuulevat. 	 Mi txi kyqˈmaˈn jun yol, a nya wen. Qalaˈ i tokin jun yol kyuˈn, a wen, a at tajbˈin tuˈn kychˈiyjo txqantl, tuˈntzintla at tkyˈiwbˈil Dios kyibˈajjo aye nchi bˈiˈn tiˈj.


Ja samoin hän verellä vihmoi myös majan ja kaikki palvelukseen kuuluvat esineet. 	 Ex majx, ok tchitin Moisésjo chikyˈ tiˈjjo ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, a xbˈalin tten, junx kyukˈa kykyaqiljo laq, a nchi ajbˈintaq tojjo ja anetziˈn.


Mutta hänen kansalaisensa vihasivat häntä ja lähettivät lähettiläät hänen jälkeensä sanomaan: `Emme tahdo tätä kuninkaaksemme`. 	 Me ikyˈintaq twutzjo xjal lo, kyuˈnxjo t‑xjalil. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i xi smaˈn jun jteˈbˈin xjal qˈmalte tiˈjbˈinxe. Ikytaq kyyoljo kyjaluˈn: Qkyˈeˈ qeˈ tuˈn tokjo ichin lo te kawil qibˈaja.


Jos virka, pitäköön virastaan vaarin; jos joku opettaa, olkoon uskollinen opettamisessaan; 	 Ex qa ma tzaj tqˈoˈn tuˈn qajbˈin kye txqantl, qo okin bˈaˈnxix; ex qa ma tzaj tqˈoˈn tuˈn qxnaqˈtzin, qqˈonk tilil, tuˈn qxnaqˈtzin wen.


Silloin tuotiin hänen tykönsä lapsia, että hän panisi kätensä heidän päälleen ja rukoilisi; mutta opetuslapset nuhtelivat tuojia. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i bˈaj tzaj kyiˈnxjal junjun tal kˈwal tkˈatz Jesús, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ kyibˈaj tuˈn kykubˈ tkyˈiwlin, ex tuˈn tnaˈn Dios kyiˈj. Me awotzin qeˈ, a t‑xnaqˈtzbˈin, o ok teˈn yisol kyeˈ, a i tzaj qˈiˈn kyeˈ tal kˈwal.


Sillä kalansaaliin tähden, jonka he olivat saaneet, oli hämmästys vallannut hänet ja kaikki ne, jotka olivat hänen kanssaan, 	 Xi tqˈmaˈn Pegrjo ikyjo, quˈn nimxtaq kyxobˈil junx kyukˈa Jacob ex Juan, ayeˈ tkˈwal Zebedey, ex tukˈaqetaq Simun, tuˈn nimx kyiẍ otaq tzyet kyuˈn. Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te Simun: Mina jaw xobˈa, quˈn texjo paq jaˈlin, k‑okila te chmol xjal, tuˈn kyklet toj il, ex nya te chmol kyiẍ, tzeˈnku jaˈlin.


Eihän, veljeni, viikunapuu voi tuottaa öljymarjoja eikä viinipuu viikunoita? Eikä myöskään suolainen lähde voi antaa makeata vettä. 	 Ex ikyxjo, ¿Ma attzin jun tqan iw aku tzˈel twutz mikyxiljo; mo qa jun tqan uv aku tzˈel twutz iw? ¡Mina! Tuˈntzintzjo, nya wen junx tuˈn tetzeˈ wen ex nya wen toj qtzi.


Mutta kun Herodeksen syntymäpäivä tuli, tanssi Herodiaan tytär heidän edessään, ja se miellytti Herodesta; 	 Tej tel tabˈqˈe Herodes, kubˈ ikyˈsit jun nintz qˈij, ex atzin tal Herodías etz bˈixil kywutz kykyaqiljo txokenj.


Mutta ylimmäinen pappi Ananias käski lähellä seisovia lyömään häntä vasten suuta. 	 Atzin tej tnejilxix pale, Ananías tbˈi, xi tqˈmaˈn kyeˈ, a iteˈtaq nqayin tkˈatz Pabl, tuˈn tokx kypoqˈchin toj ttzi.


Ja hän kääntää monta Israelin lapsista Herran, heidän Jumalansa, tykö. 	 Nimx aj Judiy kˈwel kybˈinchin kyten twutz Dios tuˈn.


Mutta kun ylipapit ja kirjanoppineet näkivät ne ihmeet, joita hän teki, ja lapset, jotka huusivat pyhäkössä ja sanoivat: "Hoosianna Daavidin pojalle", niin he närkästyivät 	 Me tej tok kykaˈyiˈn nejinel kyxol pale, exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, a jniˈ nimku techil tipin Jesús otaq bˈant, ex teˈ tok kybˈiˈn jniˈqe kˈwal nchi ẍchˈin toj tnejil ja te naˈbˈl Dios: Nimxit tbˈiy, ay Tyajil qtzan nmaq kawil David, bˈeˈx tzaj kyqˈoj,


He ovat Kristuksen palvelijoita - puhun kuin mieltä vailla - minä vielä enemmän. Olen nähnyt vaivaa enemmän, olen ollut useammin vankeudessa, minua on ruoskittu ylen paljon, olen monta kertaa ollut kuoleman vaarassa. 	 Qa taqˈnil Cristqe, me ayinxixpe weˈ nimxix woklin tzeˈnku kyeˈ, exla aj tkubˈ nqˈmanjiˈy lo, ikyqinjiˈy tzeˈnku jun txˈuˈj. Nimxix o chin aqˈnin weˈ tzeˈnku kye. Ilaˈ maj, o chin bˈaj bˈyoˈn, ex o chin kux jpuˈn toj tze; ilaˈ maj o tzˈelje wiˈja tuˈn nkyima.


Minkä te olette alusta asti kuulleet, se pysyköön teissä. Jos teissä pysyy se, minkä olette alusta asti kuulleet, niin tekin pysytte Pojassa ja Isässä. 	 Tuˈnpetziˈn, kykˈuˈnkutziˈn toj kyanmiˈn a Tbˈanil Tqanil, a o kybˈiˈy atxix ojtxe. Quˈn tuˈn ikyjo, kchi tenbˈilxixa kujxix toj kynimbˈila tiˈj qMan Dios ex tiˈj Tkˈwal.


Ja sillä, joka minulle puhui, oli mittasauvana kultainen ruoko, mitatakseen kaupungin ja sen portit ja sen muurin. 	 Atzin a nyolintaq wukˈiy, qˈiˈntaq jun ajlaj tuˈn te malbˈil, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, tuˈn tkubˈ echitjo tnam, exqetziˈn tjpel, exsin tiˈjile bˈinchink.


Kastoinhan tosin Stefanaankin perhekunnan; sitten en tiedä, olenko ketään muuta kastanut. 	 Ex ma tzul julkˈaj toj nkˈuˈja, qa tkyaqil tbˈaj Estéfanas i kux nqˈoˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ. Me mi naˈn wuˈn qa atx juntl.


Ja fariseukset ja muutamat kirjanoppineet, jotka olivat tulleet Jerusalemista, kokoontuivat hänen luoksensa. 	 I tzaj laqˈe junjun Parisey, junx kyukˈa junjun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil tkˈatz Jesús, aye otaq chi kanin Jerusalén.


Ja kaikki kansa hämmästyi ja sanoi: "Eiköhän tämä ole Daavidin poika?" 	 Kykyaqilxjal bˈaj jaw kaˈylaj, ex i jaw yolin kyxolx: ¿Apela tyajil Davidjo lo, a skˈoˈnxix tuˈn Dios te Kolil?


ja kääntävät korvansa pois totuudesta ja kääntyvät taruihin. 	 Ex kxel kymeltzˈin kyiˈj teˈ xnaqˈtzbˈil twutzxix, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn ambˈil teˈ xnaqˈtzbˈil, a tzajnin te ojtxe, a ntiˈ tajbˈin.


Ja Martta sanoi Jeesukselle: "Herra, jos sinä olisit ollut täällä, niin minun veljeni ei olisi kuollut. 	 Tej tkanin tkˈatz Jesús, xi tqˈmaˈn Mart te: Tata, noqit attaqa tzaluˈn, mitla xkyim weˈ nxibˈin,


Sillä hän oli meidän joukkoomme luettu ja oli saanut osalleen tämän viran. 	 Ante Judas qukˈataq, ex attaq toklin tojjo qaqˈin, chi Pegr.


Simon Pietari nyökäytti hänelle päätään ja sanoi hänelle: "Sano, kuka se on, josta hän puhuu". 	 Tuˈnpetziˈn, xi tyekˈin Simun Pegr tqˈobˈ te jun techil, tuˈn t‑xi nqaniˈn te Jesús alqiˈj nyolineˈtaq.


Kaikkia niitä, joita minä pidän rakkaina, minä nuhtelen ja kuritan; ahkeroitse siis ja tee parannus. 	 Ex nchex nmiyoˈn, ex nchex nkawinjiˈy kykyaqiljo a kˈuˈjlinqe wuˈn. Tuˈnpetziˈn, ku tajtz tiˈj kyanmiˈn, kymeltzˈintz kyibˈa wukˈiy.


Ja katso, on viimeisiä, jotka tulevat ensimmäisiksi, ja on ensimmäisiä, jotka tulevat viimeisiksi." 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, iteˈ junjunkye, a njaw kynimsin kyibˈ jaˈlin, me nlay tzaj qˈoˈnljo kyoklin te tnejil. Ex iteˈ junjuntl, a nyakuj ntiˈ kyoklin jaˈlin, me nimxix kyoklin ktzajil qˈoˈn kyojjo qˈij anetziˈn.


Mutta Jeesus vastasi ja sanoi: "Te ette tiedä, mitä anotte. Voitteko juoda sen maljan, jonka minä olen juova?" He sanoivat hänelle: "Voimme". 	 Me ante Jesús xi ttzaqˈwin: Mi n‑el kynikyˈa teˈ ntzaj kyqaniˈn weˈy. ¿Ma akutzin tzikyˈx kyeˈ kyuˈn, tkyaqiljo jniˈ kkyˈelix wuˈn? Ex xi kyqˈmaˈn Santyaw tukˈax Juan te: Ok kkyˈelix qe quˈn.


Koska te siis, rakkaani, tämän jo edeltäpäin tiedätte, niin olkaa varuillanne, ettette rietasten eksymyksen mukaansa tempaamina lankeaisi pois omalta lujalta pohjaltanne, 	 Ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, ma kybˈiˈy tkyaqiljo lo. Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈntzintla mi chi oka lipeˈy kyiˈjjo xnaqˈtzbˈil, a sbˈuˈbˈl ex kyiˈj xjal, a mi kytzyuˈn kyibˈ, tuˈn mi chi kubˈe tzˈaqiˈy tojjo kyokliˈn, a kynimbˈila jikyin wen.


Mutta hänen opetuslapsensa ottivat hänet yöllä, päästivät hänet muurin aukosta ja laskivat alas vasussa. 	 Me ayetzin nimil kux kyqˈoˈn Saulo toj jun ma tij chiˈl, ex toj qnikyˈin, kutz kyqˈoˈn tibˈaj tape, a bˈinchinkstaq tiˈjile tnam. Ikytzin tene Saulo, tej ttzaqpaj. Ex xiˈ Jerusalén.


Mutta te olette pysyneet minun kanssani minun kiusauksissani; 	 Ayetzin kyeˈ kukx o chi ten kyeˈ wukˈiy toj tkyaqiljo yajbˈil, a o tzikyˈx wuˈn.


Meidän isämme söivät mannaa erämaassa, niinkuin kirjoitettu on: `Hän antoi leipää taivaasta heille syötäväksi`." 	 Qalatziˈn kye qtzan qtaˈẍ ojtxe i waˈn tiˈjjo wabˈj, a maná, a xiˈ tqˈoˈn Moisés tojjo tzqij txˈotxˈ, ikyxtaqjo tzeˈnkuˈ ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios: Xi tqˈoˈn kywa, aj kuˈtz toj kyaˈj.


Ja kun he tämän olivat nähneet, ilmoittivat he sen sanan, joka oli puhuttu heille tästä lapsesta. 	 Teˈ kylonte, i ok ten qˈmalte tkyaqiljo jniˈ tqˈma angel kye.


Ja te saatte kuulla sotien melskettä ja sanomia sodista; katsokaa, ettette peljästy. Sillä näin täytyy tapahtua, mutta tämä ei ole vielä loppu. 	 Aj tok kybˈiˈn tqanil qˈoj ex aj kybˈaj ok qˈoj kyojile junjuntl tnam najchaq, mi chi tzaj xobˈa, quˈn ikytzin ilx tiˈj tuˈn tbˈajjo ikyjo. Me naˈmtaqx tpon qˈij tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil.


Niinä päivinä, kun opetuslasten luku lisääntyi, syntyi hellenisteissä nurinaa hebrealaisia vastaan siitä, että heidän leskiänsä syrjäytettiin jokapäiväisessä avunannossa. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, liwey i chˈiy kybˈajjo nimil. Tuˈntzintzjo, ayetzaj nchi yolintaq griego jaw wulj kyiˈjjo nchi yolintaq ebrey, ex kyqˈma qa minataq ntzaj qˈoˈnxix kyokliˈn qya mebˈe, ayeˈ iteˈtaq kyxol, tzeˈnku nkubˈ paˈntaqjo mojbˈil, a ntzaj qˈoˈn kyuˈn tsanjil te junjun qˈij.


Ja Pietari sanoi hänelle: "Aineas, Jeesus Kristus parantaa sinut; nouse ja korjaa vuoteesi". Ja kohta hän nousi. 	 Xitzin tqˈmaˈn Pegr te kyjaluˈn: Eneas, ate Jesucrist kˈwel qˈanin tey. Kux jaw weˈksa, ex chmoˈnks tal tkuẍbˈila. Bˈeˈxsin jaw weˈks Eneas,


Sillä Aadam luotiin ensin, sitten Eeva; 	 Quˈn ate Adán bˈant nej tuˈn Dios, exsin kubˈ bˈinchinxilte Eva.


Joka tahtoo tallettaa elämänsä itselleen, hän kadottaa sen; mutta joka sen kadottaa, pelastaa sen. 	 Quˈn ankye te taj noq tuˈn ttzalaj toj tchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ok knajil teˈ te jun majx. Ex ankye te mi s‑ok tilil tuˈn tiˈjjo tkyaqil te twutz txˈotxˈ noq tuˈn npaja, ok knetil teˈ tchwinqil te jun majx.


Sillä ne, jotka ovat hyvin palvelleet, saavuttavat itselleen kunnioitettavan aseman ja suuren pelottomuuden uskossa, Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Quˈn ayetziˈn mojil njapin kyaqˈin tojxix tumil, bˈaˈn kchi elile toj kywutzxjal, ex tukˈa tkyaqil tqˈuqbˈil kykˈuˈj, kxel kyqˈmaˈn kynimbˈil tiˈj Crist, a Jesús.


Simon Kananeus ja Juudas Iskariot, sama, joka hänet kavalsi. 	 Simun, a toktaqljo qˈolbˈin te te Celote; ex Judas Iscariot, a ok meltzˈaj kˈayil te Jesús.


Ja mentyään hautakammion sisään he näkivät nuorukaisen istuvan oikealla puolella, puettuna pitkään, valkeaan vaatteeseen; ja he peljästyivät suuresti. 	 I okx toj jul, me atzaj teˈ kyokpin, kyli jun qˈa qˈuqletaq tok t‑xbˈalin sjanin wen kupinin tzma t‑xe tqan. Teˈ kylonte, bˈeˈx i xobˈx te.


Kolmen päivän kuluttua Paavali kutsui kokoon juutalaisten ensimmäiset. Ja kun he olivat kokoontuneet, sanoi hän heille: "Miehet, veljet! Vaikka en ole mitään tehnyt kansaamme tai isiemme tapoja vastaan, annettiin minut kuitenkin Jerusalemista vankina roomalaisten käsiin. 	 Otaqxi bˈaj oxe qˈij qkanliˈn, tej t‑xi tchqˈoˈn Pabl txkol kye kynejil Judiy te Rom. Atzaj teˈ kychmet, xi tqˈmaˈn Pabl kye kyjaluˈn: Ayiˈy nxjalil, ntiˈ weˈ nbˈinchbˈin nya bˈaˈn kyiˈj aj Judiy ex tiˈjjo tzeˈn ẍi anqˈine ojtxe qxjalila. Me ma chinx qˈoˈn toj kyqˈobˈ xjal te Rom tzma Jerusalén.


Me olemme siis velvolliset ottamaan semmoisia vastaan, auttaaksemme yhdessä totuutta eteenpäin. 	 Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn kyxi qmojin, tuˈn tyolajtz Tyol Dios, a twutzxix.


Silloin kirjanoppineet ja fariseukset toivat hänen luoksensa aviorikoksesta kiinniotetun naisen, asettivat hänet keskelle 	 Ayetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xi kyiˈn jun qya, a knet kyuˈn tzmataq nchi kyˈaˈjin. Kubˈ kywaˈbˈin kyxol tkyaqilxjal, ayeˈ iteˈtaq antza,


Kunpa aivan silpoisivat itsensä, nuo teidän kiihoittajanne! 	 Me ayetziˈn xjal nchi qˈmante, qa ilxix tiˈj tuˈn tel qitit chˈin kytzˈumil te kyechil, bˈantla kye tuˈn tel kyqitin kychibˈjil te jun majx. Tuˈnpetziˈn, ojtzqiˈn kyuˈn, tuˈn mi cheˈx lipey kyiˈj.


Älkää antako monenlaisten ja vieraiden oppien itseänne vietellä; sillä on hyvä, että sydän saa vahvistusta armosta eikä ruuista, joista ne, jotka niitä menoja ovat noudattaneet, eivät ole mitään hyötyneet. 	 Bˈaˈnqexsintza tuˈn mi txi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn kyxi qˈiˈn toj junxil xnaqˈtzbˈil, a nya bˈaˈn, tzeˈnku jun xnaqˈtzbˈil tiˈjjo kynikyˈbˈila, qalaˈ wenxix tuˈn tok kyipiˈn tuˈn t‑xtalbˈil Dios, quˈn ntiˈ kyajbˈin xnaqˈtzbˈil anetziˈn, ex ntiˈ ajbˈine kyeˈ ayeˈ lipcheqextaq kyiˈj.


`Minä olen sinun isiesi Jumala, Aabrahamin ja Iisakin ja Jaakobin Jumala`. Niin Mooses alkoi vapista eikä tohtinut katsoa sinne. 	 Ayin weˈ kyDios ojtxe t‑xjalila, ex ayin weˈ tDios Abraham, te Isaac, ex te Jacob. Bˈeˈxsin ok ten Moisés luˈlil tuˈn t‑xobˈil, ex mix jaw kaˈyin.


Mutta sitä mukaa kuin lähestyi sen lupauksen aika, jonka Jumala oli Aabrahamille antanut, kasvoi kansa ja lisääntyi Egyptissä, 	 Tbˈajlinxitziˈn ilaˈ abˈqˈe, otaq chˈiy kybˈaj aj Israel, a tyajil Jacob, toj txˈotxˈ te Egipto, tej chˈixtaq tul kanin tqˈijiljo, a jaˈ tuˈntaq ttzaj tqˈoˈn Dios txˈotxˈ kye tyajil Abraham, a tzeˈn otaq tqˈma.


Vanhurskauden hedelmä kylvetään rauhassa rauhan tekijöille. 	 Atzin jaˈlintz, ayeqetziˈn kyaj tuˈn tanqˈin jun nukˈbˈil kyxol, ilxix tiˈj tuˈn kybˈinchin wen, tuˈntzin kykˈmonte a kyumil wen.


Minkä minä sanon teille pimeässä, se puhukaa päivän valossa. Ja minkä kuulette kuiskattavan korvaanne, se julistakaa katoilta. 	 Atziˈn kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kyqˈmanxa kye kykyaqil. Ex ankyeˈ noq kxel njaskˈiˈn kyeˈy jaˈlin, kyẍchˈinxa tzmax toj twiˈ ja, tuˈntzin tbˈijte kyuˈn kykyaqilxjal.


Sen sijaan te itse teette vääryyttä ja riistätte toisen omaa, vieläpä veljien. 	 Qalaˈ ayex kyeˈ nchi bˈaj jaw bˈinchinte noq tiˈchaqku tiˈ kyxolxa, mo nchi bˈaj elqˈiˈn.


Sillä minä olen saanut Herralta sen, minkä myös olen teille tiedoksi antanut, että Herra Jeesus sinä yönä, jona hänet kavallettiin, otti leivän, 	 Atziˈn xnaqˈtzbˈil ma txi nqˈoˈn kyeˈy, ax qAjaw saj qˈonte weˈy: Quˈn toj qnikyˈin, tej t‑xi kˈayin qAjaw Jesús, jaw ttzyuˈn jun wabˈj,


ja että niiden kautta silloinen maailma hukkui vedenpaisumukseen. 	 Me tuˈnxjo aˈ, kubˈ tyuchˈin Dios tkyaqil.


Mutta he eivät käsittäneet sitä puhetta ja pelkäsivät häneltä kysyä. 	 Minataq n‑el kynikyˈ te tiˈtaq tzˈelpine yol ikyjo, quˈn nchi xobˈtaq tuˈn t‑xi kyqanin.


Jos te pysytte minussa ja minun sanani pysyvät teissä, niin anokaa, mitä ikinä tahdotte, ja te saatte sen. 	 Qa kukx kymujbˈin kyibˈjiˈy wukˈiy, ex qa mi s‑el najjo nxnaqˈtzbˈiˈn toj kykˈuˈja, kyqanintza noq alkye kyaja, ex ok ktzajil qˈoˈn.


Sitten hän taas pani kätensä hänen silmilleen; ja nyt mies näki tarkkaan ja oli parantunut ja näki kaikki aivan selvästi. 	 Teˈ kyok tmikoˈn Jesús juntl majl twutzjo moẍ, bˈeˈx el spikyˈeˈ kyiˈj twutz, ex bˈeˈx bˈant tkaˈyin wen. Texjo tqan, bˈeˈx ul Dios te ichin.


Niin hän sanoi: "Herra, minä uskon"; ja hän kumartaen rukoili häntä. 	 Bˈeˈxsin kubˈ meje ichin twutz Jesús, ex xi tqˈmaˈn te: Ma txi nnimiˈn, wAjaw.


Ja minä menin enkelin tykö ja pyysin, että hän antaisi minulle sen kirjasen. Ja hän sanoi minulle: "Ota ja syö se; se on karvasteleva vatsassasi, mutta suussasi se on oleva makea kuin hunaja". 	 Bˈeˈx in xiˈy tkˈatz angel, ex xi nqaniˈn tuˈn ttzaj tqˈoˈn tal uˈj. Ex tzaj ttzaqˈwin: Qˈiˈnxa, ex waˈnxa. Ex manyor chiˈxla toj ttziy tzeˈnku taˈl onin, me toj tkˈuˈja, bˈeˈxla kkˈayixil wen.


Ja koska Lydda oli lähellä Joppea, niin opetuslapset, kun kuulivat Pietarin olevan siellä, lähettivät kaksi miestä hänen luoksensa pyytämään: "Tule viipymättä meidän tykömme". 	 Tej kybˈinte nimil qa antza taˈyetaq Pegr toj Lida, ex quˈn tuˈn nqayintaq iteˈye, xi kychqˈoˈn kabˈe ichin qˈmalte te: Liwey ku tzaja qukˈiy toj Jope, chi chiˈ.


Sillä kun Mooses oli kaikelle kansalle julkilukenut kaikki käskyt, niinkuin ne laissa kuuluvat, otti hän vasikkain ja kauristen veren ynnä vettä ja purppuravillaa ja isopin ja vihmoi sekä itse kirjan että kaiken kansan, 	 Ex tej tqˈma Moisés kye xjal tkyaqil kawbˈil toj tnejil tumil, jaw tiˈn jun tal tze tukˈa chˈin tsmal rit, a kyaq kaˈyin, ex kux tqˈoˈn toj kychkyˈel aluˈmj junx tukˈa chˈin aˈ, exsin ok tchtoˈnjo chikyˈ tiˈjjo tuˈjil kawbˈil ex kyiˈj kykyaqil xjal.


Ja monet niistä, jotka olivat tulleet uskoon, menivät ja tunnustivat ja ilmoittivat tekonsa. 	 Ex nimku xjal, a otaq chi nimin, i kanin paˈl kyibˈ kywutzxjal tiˈjjo tkyaqil nya bˈaˈn, a otaq bˈant kyuˈn.


Ja jos yksi jäsen kärsii, niin kaikki jäsenet kärsivät sen kanssa; tai jos jollekulle jäsenelle annetaan kunnia, niin kaikki jäsenet iloitsevat sen kanssa. 	 Quˈn qa ma kyˈixbˈe jun tnej qxmilil, kykyaqilxjo txqantl ktnaˈbˈil kyixkˈoj. Ex qa ma txi kyqˈoˈnxjal jun nimsbˈil tiˈj jun tnej qxmilil, kykyaqilxjo txqantl nchi tzalaj junx.


Ketä profeetoista eivät teidän isänne vainonneet? He tappoivat ne, jotka ennustivat sen Vanhurskaan tulemista, jonka kavaltajiksi ja murhaajiksi te nyt olette tulleet, 	 Tkyaqilx yolil Tyol Dios ojtxe, ayeˈ i yolin tiˈjjo tulil Jesús, a xjanxix, i ok yisoˈn kyuˈn ojtxe qxjalil, ex ayeˈ i kubˈ bˈyon kye. Me ayetzin kyeˈ, mix ele kynikyˈa te, qa nya tumiljo anetziˈn, quˈn atzin teˈ tul Jesús, i ok meltzˈaja tiˈj, ex bˈeˈx kubˈ kybˈyoˈn.


Mutta hän sanoi heille: "Antakaa te heille syödä". Niin he sanoivat: "Meillä ei ole enempää kuin viisi leipää ja kaksi kalaa, ellemme lähde ostamaan ruokaa kaikelle tälle kansalle". 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús: Kyqˈonxa kywa. Me ayetzintljo t‑xnaqˈtzbˈin xi kytzaqˈwin kyjaluˈn: Ntiˈ qe wabˈj qˈiˈn quˈn, oˈkxjo jweˈ tal wabˈj exsin kabˈe tal netzˈ kyiẍ. ¿Ma man qoˈxtza laqˈolte txqantl wabˈj te tkyaqiljo xjal lo? chi chiˈ.


eikä voida sanoa: `Katso, täällä se on`, tahi: `Tuolla`; sillä katso, Jumalan valtakunta on sisällisesti teissä". 	 Mix aˈl jun teˈ kqˈmalte kyjaluˈn: Luˈ lo, chitjo, mo luˈ chiˈn, chitljo; quˈn ajo Tkawbˈil qMan Dios luˈ noql at toj kyanmin nimil.


Hän sanoi: "Se, joka osoitti hänelle laupeutta". Niin Jeesus sanoi hänelle: "Mene ja tee sinä samoin". 	 Atzin tej xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil xi tqˈmaˈn te Jesús kyjaluˈn: Aj tzaj chyoˈn tkˈuˈj tiˈj xjal, a otaq kyˈixbˈe. Xitzin tqˈmaˈnl Jesús te kyjaluˈn: ¡Kuxsin txiˈtza! exsin bˈinchinkutza tzeˈn oke tuˈn xjal, a tzaj chyoˈn tkˈuˈj tiˈjjo juntl.


Ja on tapahtuva, että jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu.` 	 Me ayetzin kyeˈ kˈwel kynimiˈn Tyol qAjaw, ok chi kletil kyeˈ.


autuaan Jumalan kirkkauden evankeliumin mukaisesti, joka on minulle uskottu. 	 Ex atziˈn xnaqˈtzbˈil luˈn ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil tzˈaqlexix, a oqxenintz weˈy tuˈn qMan Dios, nimxixjo tbˈi.


Niinä päivinä, kun paljon kansaa taas oli koolla eikä heillä ollut mitään syötävää, kutsui hän opetuslapsensa tykönsä ja sanoi heille: 	 Jun qˈij ok kychmoˈn txqan xjal kyibˈ kyukˈa, ex ntiˈtaq tuˈn t‑xi kywaˈn. I xi ttxkoˈn Jesúsjo t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈmaˈn kye:


Mutta kun he eivät vielä uskoneet, ilon tähden, vaan ihmettelivät, sanoi hän heille: "Onko teillä täällä jotakin syötävää?" 	 Nimx i jaw kaˈylaj, ex nimx tzeˈjbˈil kynaˈ. Tuˈn ikyjo, mix jaˈ nxi kynimine tkyaqil, qa ataq Jesúsjo. Tuˈnpetziˈn, chi Jesúsjo kye kyjaluˈn: ¿Ntiˈtzin chˈin wabˈj kyukˈiy tzaluˈn te nwaˈy?


Ja hänen opetuslapsensa tulivat ja ottivat hänen ruumiinsa ja hautasivat hänet; ja he menivät ja ilmoittivat asian Jeesukselle. 	 Me ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin Juan i pon, ex xi kyiˈn t‑xmilil, tuˈn tkux muqet. Ex bˈeˈx i xiˈ qˈmalte te Jesús.


Hän tuli Jeesuksen tykö yöllä ja sanoi hänelle: "Rabbi, me tiedämme, että sinun opettajaksi tulemisesi on Jumalasta, sillä ei kukaan voi tehdä niitä tunnustekoja, joita sinä teet, ellei Jumala ole hänen kanssansa." 	 Kanin Nicodem tkˈatz Jesús toj qnikyˈin, ex xi tqˈmaˈn te: Xnaqˈtzil, bˈinqe quˈn qa a Dios saj chqˈoˈntiˈy te xnaqˈtzil qeˈy; quˈn mix aˈl jun xjal aku tzaj yekˈinte tipin tukˈa nim techil tzeˈnku nbˈant tuˈn, qa nya qMan tukˈa.


"Kylväjä meni kylvämään siementänsä. Ja hänen kylväessään putosi osa tien oheen ja tallautui, ja taivaan linnut söivät sen. 	 Jun maj, attaq jun xjal ex, awal triy. Atzaj teˈ t‑xi tchtoˈn tijaj, ilaˈku ijaj i pon tzˈaq toj bˈe. Tuˈntziˈn, bˈeˈx i bˈaj kywaˈbˈinxjal, ex bˈeˈx jaw kywaˈn pichˈ.


Suumme on auennut puhumaan teille, korinttolaiset, sydämemme on avartunut. 	 Ayiˈy werman aj Corint, ma qo yoliˈn kyukˈiy tukˈa tkyaqil qanmiˈn, quˈn nimxix tqˈaqˈbˈil qkˈuˈja kyiˈja.


että teidän päällenne tulisi kaikki se vanhurskas veri, joka maan päällä on vuodatettu vanhurskaan Aabelin verestä Sakariaan, Barakiaan pojan, vereen asti, jonka te tapoitte temppelin ja alttarin välillä. 	 Tuˈnpetziˈn, kchi tzajil nsmaˈn weˈ yolil Tyol Dios, exqetziˈn aj nabˈl, ex xnaqˈtzil. Me kchi kˈwel kybˈyoˈn junjun, ex kchi jawil kypejkˈiˈn junjuntl twutz cruz tuˈn kykyim, ex kchi bˈajil kybˈyoˈn junjuntl toj ja te naˈbˈl Dios, exsin kchi okil teˈn lajolkye tojile junjun tnam.


Sillä kaikki profeetat ja laki ovat ennustaneet Johannekseen asti; 	 Tkyaqiljo jniˈ t‑xilin kyxnaqˈtzbˈil yolil Tyol Dios ojtxe exsin ojtxe kawbˈil, noq jun tqanil tiˈjjo Tkawbˈil Dios, a tuˈntaq tul, tzeˈnku ma tzul Juan chikyˈbˈilte.


Ja pilvellä istuva heitti sirppinsä maan päälle, ja maa tuli leikatuksi. 	 Anteˈ qˈuqlekxtaq tibˈaj muj, bˈeˈx xi tnuqpin tqˈobˈ tibˈaj txˈotxˈ, ex jaw tchmoˈn nimil.


Niin hän puhui heille tämän vertauksen sanoen: 	 Tuˈnpetziˈn, kubˈ tyolin Jesúsjo jun techil lo kyexjal. Chiˈ kyjaluˈn:


Niin hän käski kansan asettua maahan. 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús kye jniˈ xjal, tuˈn kybˈaj kubˈ qe twutz txˈotxˈ.


Ja Barnabas ja Saulus palasivat Jerusalemista toimitettuansa avustustehtävän ja toivat sieltä mukanaan Johanneksen, jota myös Markukseksi kutsuttiin. 	 Tej kybˈaj aqˈnin Bernabé ex Saulo, bˈeˈx i ajtz toj Jerusalén, tuˈn kykanin toj Antyokiy. Ex otaq t‑xi kykleˈn Juan kyukˈa, a Marksjo, juntl tbˈi.


Ja kun jo oli aamu, seisoi Jeesus rannalla. Opetuslapset eivät kuitenkaan tienneet, että se oli Jeesus. 	 Me atzaj teˈ chˈixtaq qel sqix, kubˈ tyekˈin Jesús tibˈ ttzi nijabˈ, me mix ele qnikyˈa te qa ataq Jesús.


Ja juutalaisten juhla, lehtimajanjuhla, oli lähellä. 	 Chˈixtaq tul kanin nintz qˈij kye aj Judiy, a jaˈ nchi najan toj tal pach toj kˈul, noq te jun naˈbˈl tiˈjjo tej kyten qtzan qtaˈẍ toj tzqij txˈotxˈ ojtxe.


Sillä hänen on Moosekseen verraten katsottu ansaitsevan niin paljoa suuremman kirkkauden, kuin huoneen rakentajan kunnia on suurempi kuin huoneen. 	 Me atzin te Jesús nimxixtl toklin tzeˈnku te Moisés, ikyxjo tzeˈnku jun bˈinchil ja nimxixtl toklin tzeˈnku te ja.


Sillä ei hän ota huomaansa enkeleitä, vaan Aabrahamin siemenen hän ottaa huomaansa. 	 Mi s‑ul Jesús tzeˈnku jun angel tuˈn kyklet angel, qalaˈ ma tzul tzeˈnku jun xjal aj Judiy, a tzajnin tyajil tiˈj Abraham, tuˈn kyklet kykyaqil xjal tuˈn.


Älkää kuitenkaan pitäkö häntä vihollisena, vaan neuvokaa niinkuin veljeä. 	 Me mi tzˈel kyikyˈiˈn, qalaˈ kyqˈoˈnxa jun tnabˈl, quˈn erman.


Ja ne kaksitoista porttia olivat kaksitoista helmeä; kukin portti oli yhdestä helmestä; ja kaupungin katu oli puhdasta kultaa, ikäänkuin läpikuultavaa lasia. 	 Ex ayetziˈn kabˈlajaj tjpel, ayetziˈn kabˈlajaj perlas, tzeˈnku a tzajnin toj ttxuyil aˈ. Ex teyile junjun toktaq junjun perla tiˈj. Atzin tbˈeyiljo tnam toj nikyˈjin, bˈinchin junx te qˈanpwaq, a nqoptzˈaj tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj.


Ja hänen isänsä ja äitinsä ihmettelivät sitä, mitä hänestä sanottiin. 	 Teˈ kybˈinte Jse ex Mariy a tqˈma Simeón, noq i el kyim,


Teille siis, jotka uskotte, se on kallis, mutta niille, jotka eivät usko, "on se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, tullut kulmakiveksi" 	 Atzin jaˈlin, ayiˈy, a ma chi nimiˈn tiˈj, atzin Abˈjjo tbˈanilxix, me ankye qe, a mi chi nimin tiˈj, kchi okil tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin Abˈj, a s‑el kyiˈjlin bˈinchil ja, ma tzˈok te nimxix toklin te tqˈuqil tẍkyin,


Ja häntä seurasivat berealainen Soopater, Pyrruksen poika, ja tessalonikalaisista Aristarkus ja Sekundus, derbeläinen Gaius, Timoteus sekä aasialaiset Tykikus ja Trofimus. 	 Tiˈj Pabl xi lipeye Sópater, te tnam Berea, kˈwalbˈaj te Pirro; junx tukˈa Aristarco ex Segundo te tnam Tesalónica, Gay te tnam Derbe, ex Timotey; exsin Tíquico tukˈa Trófimo, a te txˈotxˈ te Asiaqe.


Mutta he huusivat vastaan ja sanoivat: "Ristiinnaulitse, ristiinnaulitse hänet!" 	 Me noqx jaw kyiˈn kyexjal tqˈajqˈojil kywiˈ: ¡Pejkˈinksa twutz cruz tuˈn tkyim! ¡Pejkˈinksa twutz cruz tuˈn tkyim! chi chiˈ.


kuinka minä en ole vetäytynyt pois julistamasta teille sitä, mikä hyödyllistä on, ja opettamasta teitä sekä julkisesti että huone huoneelta, 	 Me mina ẍin kubˈ numja, tuˈn tqˈmet kyxolxjal exsin toj kyjaˈy, a bˈaˈnxix te kyeˈy.


Hänelle ovenvartija avaa, ja lampaat kuulevat hänen ääntänsä; ja hän kutsuu omat lampaansa nimeltä ja vie heidät ulos. 	 Atzin teˈ xqˈuqil chˈlaj n‑okx tjqoˈn tjpel, tuˈntzin tokxjo kyikˈlel, tuˈn kytzaj ttxkoˈn trit. Kxel kybˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ, ex chi tzajil tqˈolbˈin tukˈa kybˈi, ex kchi elitz tiˈn toj chˈlaj.


ja parantakaa sairaat siellä ja sanokaa heille: `Jumalan valtakunta on tullut teitä lähelle`. 	 Ex kyqˈaninqekujiˈy yabˈ, a iteˈ antza, exsin kyqˈmanxa kyjaluˈn: Ajo Tkawbˈil qMan Dios, luˈ ma tzul laqˈe kykˈatza, chichkujiˈy.


Mutta Paavali katsoi oikeaksi olla ottamatta häntä mukaan, koska hän oli luopunut heistä Pamfyliassa eikä ollut heidän kanssaan lähtenyt työhön. 	 Me nya bˈaˈn ele luˈn toj twutz Pabl, quˈn tuˈn otaq tzˈel tpaˈn te Marks tibˈ kyiˈj, tej iteˈtaq toj txˈotxˈ te Panfilia, ex tkyˈeˈtaq tuˈn tten kyukˈa toj taqˈin Dios.


Sillä armosta te olette pelastetut uskon kautta, ette itsenne kautta - se on Jumalan lahja - 	 Quˈn noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios, ma qo klete, tuˈn qnimbˈil tiˈj, ex nya tuˈn qbˈinchbˈin. Quˈn nya awox xqo jyonte, qalaˈ a Dios saj qˈonte qe.


Kun nyt Jeesus huomasi, että he aikoivat tulla ja väkisin ottaa hänet, tehdäkseen hänet kuninkaaksi, väistyi hän taas pois vuorelle, hän yksinänsä. 	 Me liwey el tnikyˈ Jesús tiˈj kyximxjal, qa kyajtaq tuˈn tok kyqˈoˈn te nmaq kawil kyibˈaj te jun majx. Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx el tpaˈn tibˈ Jesús kyiˈj, ex bˈeˈx jax twiˈ wutz tjunalx.


ja te olette unhottaneet kehoituksen, joka puhuu teille niinkuin lapsille: "Poikani, älä pidä halpana Herran kuritusta, äläkä menetä toivoasi, kun hän sinua nuhtelee; 	 Ex ma tzˈel naj toj kykˈuˈja a saj tqˈmaˈn Dios kyeˈy, a ayiˈy kˈwalbˈajqiˈy te. Quˈn chitzin Diosjo kyjaluˈn toj Tuˈjil Tyol: Nkˈwal, mi tzˈel kyikyˈiˈn aj tjikysin Dios tiˈj kychwinqila, quˈn n‑ajbˈin te qˈol tumil toj kynimbˈila. Ex mi chi kubˈ numja, aj kykubˈ kawiˈn tuˈn.


Ja missä kuljette, saarnatkaa ja sanokaa: `Taivasten valtakunta on tullut lähelle`. 	 Ku kyxiˈy yolil Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios at toj kyaˈj, a ma tzaj laqˈe jaˈlin.


Ihmisen Poika tuli, hän syö ja juo, ja he sanovat: `Katso syömäriä ja viininjuojaa, publikaanien ja syntisten ystävää!` Ja viisaus on oikeaksi näytetty teoissansa." 	 Ex ma chin ula, ayiˈn Tkˈwal Ichin jaˈlin, a nchin waˈn ex nchin kˈwan kyukˈa noq tiˈchaqku xjal, me nkyqˈmaˈnla wiˈja qa loˈlqin weˈ, ex jun kyukˈa peyil pwaq ex kyukˈa aj il. Ex ayetzin kyeˈ, ¿Tiˈxsila kyajtza? Kxel nqˈmaˈn qa atzin k‑elile kynikyˈa tiˈjjo nabˈl ntzaj tuˈn Dios tiˈjjo qbˈinchbˈiˈn.


Jeesus sanoi hänelle: "Mene, sinun poikasi elää". Ja mies uskoi sanan, jonka Jeesus sanoi hänelle, ja meni. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús te: Kux tzˈaja tjaˈy. Lu te tkˈwal itzˈ. Ma tzul Dios te. Ex bˈeˈx xi tnimin tej ichin tyol Jesús, ex bˈeˈx aj.


Sillä tämä Melkisedek, Saalemin kuningas, Jumalan, Korkeimman, pappi, joka meni Aabrahamia vastaan, hänen palatessaan kuninkaita voittamasta, ja siunasi hänet; 	 ¿Ex altzin kyeˈ Melquisedec? Atzin nmaq kawil te Salem ex tnejilxix tpale qMan Dios, a Dios nimxix toklin. Tej tmeltzˈaj Abraham jyol qˈoj, ex otaq chi kubˈjo aj kawil tuˈn, etz Melquisedec kˈlulte toj bˈe, ex kubˈ tqˈoˈn jun kyˈiwbˈil tibˈaj.