ja sanoivat: "Herra, me muistamme sen villitsijän vielä eläessään sanoneen: `Kolmen päivän kuluttua minä nousen ylös`. 	 Ex xi kyqˈmaˈn te: Tata, noq samiˈy; ma tzul julkˈaj toj qkˈuˈja, qa aj maˈ sbˈul xjal tqˈma, tej naˈmtaq tkyim, qa oxe qˈijtaq tkyimlin, aj tjatz anqˈin juntl majl kyxol kyimnin.


Niin he sanoivat hänelle: "Mitä hän sinulle teki? Miten hän avasi sinun silmäsi?" 	 Xi kyqanin majljo Parisey te: ¿Tzeˈntzin s‑okiy tuˈn? ¿Tiˈtzin xbˈant tuˈn, tuˈn tjqet twutza?


Ja minä pyysin sinun opetuslapsiasi ajamaan sitä ulos, mutta he eivät voineet." 	 Nimx ma chin kubˈsin nwutza kye t‑xnaqˈtzbˈiˈn, tuˈntzintla tetz kyiˈn taqˈnil tajaw il, me naˈmx tetz kyuˈn.


Kaksi naista on jauhamassa käsikivillä; toinen korjataan talteen, ja toinen jätetään. 	 Ex kabˈe qya nchi cheˈn junx tiˈj kyka. Ex ikyxjo, jun teˈ kxel qˈiˈn, ex jun teˈ kyjel.


Ja hän vei minut hengessä erämaahan. Siellä minä näin naisen istuvan helakanpunaisen pedon selässä; peto oli täynnä pilkkaavia nimiä, ja sillä oli seitsemän päätä ja kymmenen sarvea. 	 Attaq tipin Xewbˈaj Xjan wibˈaja, ex toj jun wutzikyˈa nliˈy, ex ajo angel xi qˈiˈn weˈy tojjo txˈotxˈ, a ntiˈ kynajbˈilxjal toj. Antza, oke nkaˈyiˈn jun qya iqintaq tuˈnjo ma tij txuk kyaq tiˈj, a jaˈ tzˈibˈintaq ilaˈ bˈibˈaj tiˈj, te yasbˈil tiˈj Dios. Ex attaq wuq twiˈ ex lajaj tkach.


Ja käytyään siitä vähän eteenpäin hän näki Jaakobin, Sebedeuksen pojan, ja Johanneksen, hänen veljensä, heidätkin venheessä, laittamassa verkkojaan kuntoon. 	 Me noqtaq chˈin otaq txi kybˈetin, teˈ kyxi tkaˈyin kabˈetl ichin, Santyaw ex Juan, kyitzˈin kyibˈ. Ex attaq kytata Zebedey kyukˈa, ex kyukˈa taqˈnil. Iteˈkxtaq toj jun bark; nchi bˈinchintaq kypa te tzuybˈil kyiẍ.


Ja kun he olivat hänet ristiinnaulinneet, jakoivat he keskenään hänen vaatteensa heittäen niistä arpaa. 	 Atzaj teˈ tbˈaj kypejkˈin twutz cruz, ayetziˈn xoˈl qˈaqˈ i bˈaj ok ten saqchal tiˈjjo t‑xbˈalin Jesús; ex bˈaj jaw kyxoˈn kyxol, ex ankye tuˈn tkanbˈin tiˈj. Quˈn iltaq tiˈj tuˈn tjapiˈn a kubˈ ttzˈibˈin yolil Tyol Dios ojtxe: Kubˈ kysipin nxbˈaliˈn kyxol, ex i bˈaj saqchan tiˈjch.


Ja kuka hyvänsä antaa yhdelle näistä pienistä maljallisen kylmää vettä, hänen juodaksensa, opetuslapsen nimen tähden, totisesti minä sanon teille: hän ei jää palkkaansa vaille." 	 Ex ankye teˈ kxel qˈonte jun tal vas cheˈwe te jun tal kˈwal, noq tuˈn ma tzˈok lipe wiˈja, ex twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at jun oyaj tiˈjjo lo te jun majx toj kyaˈj.


Silloin kuningas tuli murheelliseksi, mutta valansa ja pöytävierasten tähden hän käski antaa sen. 	 Tej tbˈinte Herodes ikyjo, bˈeˈx jaw bˈisin. Me quˈn tuˈn otaq kubˈ tqˈmaˈn tbˈi Dios tiˈj tyol, ex kywutz kykyaqiljo txokenj, qa akutaq txi tqˈoˈn noq alkyetaqjo tajjo txin, kubˈ t‑ximin qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈajjo tyol.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "Ketuilla on luolat ja taivaan linnuilla pesät, mutta Ihmisen Pojalla ei ole, mihin hän päänsä kallistaisi". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: ¿Ma twutzxixsin tey qa aku txi lipeˈy wiˈja? Me majx kxel nqˈmaˈn tey: At kye wech kyjul te kynajbˈil; ex at kye pichˈ kypaqbˈil. Me metzin weˈ, a Tkˈwal Ichin, nipe jaˈ tuˈn nxi qˈejeye chˈin, ntiˈ.


mutta nyt te näette ja kuulette, että tuo Paavali on, ei ainoastaan Efesossa, vaan melkein koko Aasiassa, uskotellut ja vietellyt paljon kansaa, sanoen, etteivät ne ole jumalia, jotka käsillä tehdään. 	 Me ikytzin tzeˈnku n‑ok kykaˈyiˈn, ex n‑ok kybˈiˈn, lu jun maˈ xjal, Pabl tbˈi; lu nyolin qa nya diosqe dios, a kybˈinchbˈin xjal. Ex nimx xjal, ma kubˈ kykˈuˈj tuˈn, nya oˈkxjo tzaluˈn toj Éfeso, qalaˈ toj tkyaqil txˈotxˈ te Asia.


Ei yksikään Jumalasta syntynyt tee syntiä, sillä Jumalan siemen pysyy hänessä; eikä hän saata syntiä tehdä, sillä hän on Jumalasta syntynyt. 	 Mix aˈl jun xjal aku tzˈok te tkˈwal qMan Dios qa kukx nbˈetjo toj il, quˈn tuˈn o tzˈok te tkˈwal Dios, ex quˈn o tzaj tqˈoˈn Dios jun akˈaj tchwinqil. Tuˈnpetziˈn, nya tuˈn tbˈinchin il, quˈn o tzˈok kˈwalbˈaj te Dios.


Ja heissä käy toteen Esaiaan ennustus, joka sanoo: `Kuulemalla kuulkaa, älkääkä ymmärtäkö, ja näkemällä nähkää, älkääkä käsittäkö. 	 Quˈn ikytzin kbˈajiljo tzeˈn tqˈma Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma: Mix tuˈn tzˈok kybˈin, mi n‑okx toj kywiˈ. Mix tuˈn tzˈok kykaˈyin, mi n‑el kynikyˈ te.


Ja hän lähetti vielä toisen palvelijan; mutta hänetkin he pieksivät ja häpäisivät ja lähettivät tyhjin käsin pois. 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj tchqˈoˈn tej tajaw txˈotxˈ juntl taqˈnil, me ikyx bˈajjo tiˈj; noqx techx bˈaj yisoˈn, bˈaj bˈyoˈn, ex ntiˈ chˈin xi qˈoˈn te, tej taj meltzˈaj.


Sillä tämänpäiväisen tapahtuman tähden me olemme vaarassa joutua syytteeseen jopa kapinasta, vaikkei mitään aihetta olekaan; ja silloin me emme voi vastata tästä mellakasta." Näin puhuen hän sai kokouksen hajaantumaan. 	 Tuˈn a ma bˈaj jaˈlin, aku qo ok qˈoˈn te meltzˈil kynaˈbˈlxjal tuˈn tbˈantjo nya bˈaˈn. Me ntiˈxix jun tumil quˈn te tzaqˈwilte, qa ma tzaj qanin qe, tiquˈn ma jaw tiljxjal.


joka on uskollinen asettajalleen, niinkuin Mooseskin oli "uskollinen koko hänen huoneessansa". 	 Atzin te Jesús jikyinxix twutz Dios tojjo toklin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ikytziˈn tzeˈn te Moisés ok jikyin tojjo toklin toj tja Dios ojtxe.


isä poikaansa vastaan ja poika isäänsä vastaan, äiti tytärtänsä vastaan ja tytär äitiänsä vastaan, anoppi miniäänsä vastaan ja miniä anoppiansa vastaan." 	 Okpe k‑elil tiˈjlin te manbˈaj tkˈwal, ex ikyx te kˈwalbˈajjo tiˈj tman. Ex okpe k‑elil tiˈjlin tetxin ttxu, ex ikyx te txubˈajjo tiˈj tal. Ex okpe k‑elil tiˈjlinte ilibˈj ilibˈilte, ex ikyx te ilibˈiljo tiˈj tlibˈ.


samoin älköön vaimokaan, jos hänellä on mies, joka ei usko, ja tämä suostuu asumaan hänen kanssaan, hyljätkö miestänsä. 	 Ex ikyxjo qa at jun qya nimil, me nya nimil tchmil, me qa tajjo ichin tuˈn tnajan tukˈa, ex mi kubˈ tpaˈn tibˈ.


Sentähden syntyikin yhdestä miehestä, vieläpä kuolettuneesta, niin suuri paljous, kuin on tähtiä taivaalla ja kuin meren rannalla hiekkaa, epälukuisesti. 	 Ikytzintzjo tzeˈn te Abraham, tej chˈixtaq tjapin kanin toj tqˈij tuˈn tkyim, ul jun tkˈwal, tuˈn tel poqˈin tyajil nyakutlaj iky kybˈajjo tzeˈnqeku cheˈw twutz kyaˈj, ex tzeˈnkutlaˈ tzˈawin ttzi ttxuyil aˈ, a nlay bˈant tajlet.


Jumala, joka on tehnyt maailman ja kaikki, mitä siinä on, hän, joka on taivaan ja maan Herra, ei asu käsillä tehdyissä temppeleissä, 	 A Dios, a xkubˈ bˈinchinte txˈotxˈ ex tkyaqiljo tkubˈ twutz ex at toj; axix tAjaw kyaˈj ex tAjaw txˈotxˈ. Nyatza najle kyojjo ja, a kybˈinchbˈinxjal.


Niinä päivinä tuli Johannes Kastaja ja saarnasi Juudean erämaassa 	 Tbˈajlinxiˈ ilaˈ abˈqˈe, ul Juan, a Jawsil Aˈ, tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj, tojx ttxˈotxˈ Judey. Me bˈeˈx i xiˈ nim xjal bˈilte, quˈn nyolintaq Juan tiˈj Tyol Dios,


Tämä oli jo kolmas kerta, jolloin Jeesus noustuaan kuolleista ilmestyi opetuslapsillensa. 	 Atzin toxin majjo kubˈ tyekˈin Jesús tibˈ qwutza, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, a otaqxi jaw anqˈin kyxol kyimnin.


Rukoilkaa lakkaamatta. 	 Mi txi kytzaqpiˈn tuˈn kynaˈn Dios.


taivaissa kirjoitettujen esikoisten juhlajoukon ja seurakunnan tykö, ja tuomarin tykö, joka on kaikkien Jumala, ja täydellisiksi tulleitten vanhurskasten henkien tykö, 	 ex atzintza kychmomile kyibˈjo aye tnejil nimil, a aye tkˈwal qMan Dios, a tzˈibˈin kybˈi tzma toj kyaˈj. Ex atzintza, najle Dios, a Kawil kyibˈaj kykyaqiljo qtzan nimil, ayeˈ tbˈanilx kubˈ kybˈinchin twutz Dios, ex ayeˈ tzˈaqleqe wen tuˈn.


Siellä sadanpäämies tapasi aleksandrialaisen laivan, jonka oli määrä purjehtia Italiaan, ja siirsi meidät siihen. 	 Antza, ele jyete jun bark tuˈn Julio, aj tnejil xoˈl qˈaqˈ. Ajo bark anetziˈn tzajnintaq toj Alejandría. Okxsin qˈoˈntza toj, tuˈn qkaniˈn tzma Italia.


Jo nyt saa leikkaaja palkan ja kokoaa hedelmää iankaikkiseen elämään, että kylväjä ja leikkaaja saisivat yhdessä iloita. 	 Mi nchin yolin weˈ tiˈjjo awal te twutz txˈotxˈ, qalaˈ kyiˈjjo xjal tuˈn kynimin, ex tuˈn tten kychwinqil te jun majx. Ayetzin kye, a nchi aqˈniˈn tiˈjjo aqˈuntl lo, ktzajil kytzyuˈn kye twiˈ kykˈuˈj, junx kyukˈa a ẍi ex xikyˈbˈinte aqˈuntl.


Sillä hänen haureutensa vihan viiniä ovat kaikki kansat juoneet, ja maan kuninkaat ovat haureutta harjoittaneet hänen kanssansa, ja maan kauppiaat ovat rikastuneet hänen hekumansa runsaudesta." 	 Quˈn tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ ma txi kyqˈon kyibˈ toj kyˈaˈjin, tzeˈnku tuˈn kytxˈujte tukˈa tkyaqil kyachbˈil, a kubˈ bˈinchit toj tnam anetziˈn. Tkyaqil nmaq kawil twutz txˈotxˈ ma chi kyˈaˈjin tukˈa, ex kykyaqiljo xkˈamil ma chi qˈinimix noq tuˈn kykˈaẍjil ma wiˈyin kyuˈn aj Babilonia; xbˈajxi kylaqˈoˈn te kytzeqbˈil.


Ja kaupungin edustalla olevan Zeuksen temppelin pappi toi härkiä ja seppeleitä porttien eteen ja tahtoi väkijoukon kanssa uhrata. 	 Atzin ja te naˈbˈl Zeus attaq ttxaˈn tnam, ex atzin tpale i tzaj tiˈn tman wakx ex jun pkˈoj t‑xmakil kˈul. Ex atzin pale, junx kyukˈa kykyaqil xjal, kyajtaq tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn tman wakx, ex kyajtaq tuˈn kykˈulin kywutz Pabl ex Bernabé, aye tsanjil.


Ja ne yksitoista opetuslasta vaelsivat Galileaan sille vuorelle, jonne Jeesus oli käskenyt heidän mennä. 	 Awotzin qe, a junlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx o xiˈy toj txˈotxˈ Galiley tzma twiˈ wutz, a jaˈ xi tqˈmaˈne Jesús.


Ja heidän välillään syntyi myös kiista siitä, kuka heistä oli katsottava suurimmaksi. 	 Nim chˈin chˈotjin tzaj kyxoljo t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, quˈn kyajtaq tuˈn kybˈinte alkyexix nim toklin kyxol.


Sillä yksi on Jumala, yksi myös välimies Jumalan ja ihmisten välillä, ihminen Kristus Jeesus, 	 Quˈn junchˈin Dios at; ex junchˈin ichin yolil kyiˈjxjal twutz Dios, aku Jesucrist,


Nämä sanoivat hänelle: "Vaimo, mitä itket?" Hän sanoi heille: "Ovat ottaneet pois minun Herrani, enkä tiedä, mihin ovat hänet panneet". 	 Xi kyqanin angel te: ¿Qya, tiquˈn n‑oqˈa? Xi ttzaqˈwin Mariy: Tuˈntziˈn ma txi qˈiˈn wAjawa, ex ntiˈ bˈiˈn wuˈn jaˈ ma kubˈe qˈoˈne.


Joka lihaansa kylvää, se lihasta turmeluksen niittää; mutta joka Henkeen kylvää, se Hengestä iankaikkisen elämän niittää. 	 Altzin kye kˈwel bˈinchinte jun tiˈ nya bˈaˈn, a tzeˈnku ntqanin ojtxe tten, ikytzin t‑xeljo ktlaˈbˈil, ex kkyimil teˈ te jun majx. Me atzin teˈ a kˈwel tbˈinchin bˈaˈn, a tzeˈnku taj Xewbˈaj Xjan, ktlaˈbˈil tuˈn Xewbˈaj Xjan jun tchwinqil te jun majx.


Kun pyhäkön vartioston päällikkö ja ylipapit kuulivat nämä sanat, eivät he tienneet, mitä heistä ajatella ja mitä tästä tulisi. 	 Tej tbˈinte tnejilxix pale, exsin tnejil xqˈuqil ja te naˈbˈl Dios, exqetziˈn nmaq pale, i jaw chˈotj kyxolx, ex kyqˈma: ¿Tzeˈntzila kpon bˈajile lo?


Ja hän tuli Hengen vaikutuksesta pyhäkköön. Ja kun vanhemmat toivat Jeesus-lasta sisälle tehdäkseen hänelle, niinkuin tapa oli lain mukaan, 	 Ax Xewbˈaj Xjan xi qˈinte Simeón tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, jaˈ iteˈtaq Jse ex Mariy tukˈaxjo kyneˈẍ, tuˈn tjapin kyuˈn a tzˈibˈin toj tkawbˈil Dios.


niin hän kaiken muun lisäksi teki senkin, että sulki Johanneksen vankeuteen. 	 Nya wen ele ikyjo toj twutz Herodes; bˈeˈx xi tqˈmaˈn tuˈn tkux jpet Juan toj tze. Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx chmet nim til twutz Dios.


Mutta kun Herodes, neljännysruhtinas, sai häneltä nuhteita veljensä vaimon, Herodiaan, tähden ja kaiken sen pahan tähden, mitä hän, Herodes, oli tehnyt, 	 Ex majxpe teˈ aj kawil, Herodes tbˈi, xi tmiyoˈn Juan, a Jawsil Aˈ, quˈn tuˈn otaq tzˈok t‑xuˈjlin Herodías, a t‑xuˈjil Lip, a titzˈin.


Ja minä annan heille iankaikkisen elämän, ja he eivät ikinä huku, eikä kukaan ryöstä heitä minun kädestäni. 	 Ex kxel nqˈoˈn kychwinqil te jun majx, ex nlayx chi kyij naj. Ex mix aˈlx aku tzˈel qˈinkye toj nqˈobˈa.


Mutta nyt minä menen hänen tykönsä, joka on minut lähettänyt, eikä kukaan teistä kysy minulta: `Mihin sinä menet?` 	 Me atziˈn jaˈlin, ma chinka, tuˈntzin nteˈn tukˈa a saj chqˈoˈn weˈy. Ex mix aˈl jun kye ntzaj qaninte weˈy, jaˈ ma chinkiy.


Ja kun hän oli tullut Jerusalemiin, yritti hän liittyä opetuslapsiin; mutta he kaikki pelkäsivät häntä, koska eivät uskoneet, että hän oli opetuslapsi. 	 Atziˈn tej tkanin Saulo antza, tajtaq tuˈn tok tchmoˈn tibˈ kyukˈa nimil, me kykyaqil attaq kyxobˈil te, ex mix xi kynimin qa otaq tzˈok te nimil.


Seuraavana päivänä hän näki Jeesuksen tulevan tykönsä ja sanoi: "Katso, Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin! 	 Toj junxil qˈij, xi tkaˈyin Juan Jesús kyjataq ttzaj laqˈe tkˈatz, ex xi tqˈmaˈn Juan kyexjal: Kykaˈyinxa. Kyja tzaj laqˈeˈ tal Tal Trit Dios, a k‑elil qˈinte kyilxjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tzeˈnqeku tal tal rit, a kubˈ kybˈyoˈnxjal, atxix ojtxe te chojbˈil kyil.


Ja kun he tahtoivat hänet tappaa, sai sotaväenosaston päällikkö sanan, että koko Jerusalem oli kuohuksissa. 	 Chˈixtaq tkubˈ bˈyoˈn Pabl, tej tbˈintej jun ichin te aj Rom, a tnejil xqˈuqil tnam te Jerusalén, jun tqanil, qa otaq chi jaw tilj kykyaqil xjal.


Mutta ei ainoastaan hänen tähtensä ole kirjoitettu, että se hänelle luettiin, 	 Kubˈ tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios, qa ma tzˈok qˈoˈn Abraham tzˈaqle twutz Dios. Me nya noq tiˈj Abraham xyolineˈ,


Varma on se sana ja kaikin puolin vastaanottamisen arvoinen. 	 Twutzxixjo yol kxel nqˈmaˈn, ex bˈaˈn tuˈn tnimajtz kyuˈn tkyaqilxjal.


Mutta te, veljet, älkää väsykö tekemästä sitä, mikä hyvää on. 	 Ayiˈy erman, mi chi sikytiˈy tuˈn kybˈinchintejiˈy wen.


"Lainanantajalla oli kaksi velallista; toinen oli velkaa viisisataa denaria, toinen viisikymmentä. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kyjaluˈn: Iteˈtaq kabˈe xjal, a attaq kykˈas tukˈa jun ichin, a bˈaˈntaq qˈon pwaq txˈex. Attaqtzin teˈ jun jweˈ syent pwaqtaq teˈ ttxˈex. Ataqtzil teˈ juntl lajaj toj ox kˈaltaq teˈ ttxˈex.


Varma on tämä sana: jos joku pyrkii seurakunnan kaitsijan virkaan, niin hän haluaa jaloon toimeen. 	 Twutzxix te luˈn: Qa at jun nimil taj tuˈn tok te nejinel kyxol nimil, tbˈanilxjo t‑xim ikyjo.


Ja he nousivat sillä hetkellä ja palasivat Jerusalemiin ja tapasivat ne yksitoista kokoontuneina ja ne, jotka olivat heidän kanssansa. 	 Ntiˈ chˈin kubˈ kyayoˈn. Bˈeˈxkux kubˈ bˈe kyuˈn, tuˈn kymeltzˈajl toj Jerusalén. Ex antza chˈuqleqetaqjo junlajaj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, junx kyukˈa txqantl kyukˈa.


Uskon kautta me ymmärrämme, että maailma on rakennettu Jumalan sanalla, niin että se, mikä nähdään, ei ole syntynyt näkyväisestä. 	 Ex ikyxjo qe, bˈiˈn quˈn noq tuˈn qnimbˈil, qa a qMan Dios kubˈ bˈinchin teˈ tkyaqil, noq tuˈn Tyol. Ex ikyxjo, bˈiˈn quˈn tuˈn qnimbˈil, qa tkyaqiljo a nqloˈn jaˈlin, antza tzajnin tiˈjjo a nya qˈanchaˈl.


ja sanoi hänelle: "Jos sinä olet Jumalan Poika, niin heittäydy tästä alas; sillä kirjoitettu on: `Hän antaa enkeleilleen käskyn sinusta`, ja: `He kantavat sinua käsillänsä, ettet jalkaasi kiveen loukkaisi`." 	 Ex xi tqˈmaˈn te: Qa Kˈwaˈlbˈajxixtza te Dios, xoˈnkuxsin tibˈtza, tuˈn tkupin tzmax twutz txˈotxˈ, quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios kyjaluˈn: Kchi tzajil tsmaˈn Dios t‑angel te kloltiy. Ex kjawil qˈiˈn kyuˈn toj kyqˈobˈ, tuˈntzintla mi kyˈixbˈiˈy twiˈ abˈj.


Ja vaikka minä jonkun verran enemmänkin kerskaisin siitä vallastamme, jonka Herra on antanut teitä rakentaaksemme eikä kukistaaksemme, en ole häpeään joutuva. 	 Exla qa ma jaw nnimin wibˈa tibˈajxi wokliˈn, nlay chin tzaj txˈixwiˈy tuˈn, quˈn ax qAjaw ma tzaj qˈoˈnte wokliˈn tuˈn kychˈiya wuˈn toj kynimbˈila, ex nya noq tuˈn kykubˈ numja.


Pyrkikää osallisiksi parhaimmista armolahjoista. Ja vielä minä osoitan teille tien, verrattoman tien. 	 Me kyqˈonktzintza tilil ex kyjyomjiˈy tbˈanil kyokliˈn. Ex atzin jaˈlin kxel nqˈmaˈn jun tumil tbˈanilxix wen tzeˈnqeku luˈn:


Te tuomitsette lihan mukaan; minä en tuomitse ketään. 	 Nchi kawiˈn wiˈja tukˈa jun tumil noq te twutz txˈotxˈ. Me metzin weˈ, mina kubˈ nbˈinchiˈn ikyjo.


Puhu tätä ja kehoita ja nuhtele kaikella käskyvallalla. Älköön kukaan sinua halveksiko. 	 Tkyaqiljo lo, ilxix tiˈj tuˈn t‑xnaqˈtzintiy. Ex tuˈn ikyjo, tuˈn tqˈontiy nabˈl kye nimil, ex tuˈn kyxi tkawiˈn toj tbˈi qMan Dios. Me il tiˈj tuˈn tbˈinchitejiˈy lo tukˈa tnabˈla, tuˈn mi txi tqˈoˈn ambˈil kyexjal tuˈn tel ikyˈin kyuˈn.


Ja heti tyttö nousi ja käveli. Sillä hän oli kaksitoistavuotias. Ja he joutuivat suuren hämmästyksen valtaan. 	 Noqx teˈ t‑xi tqˈmaˈn ikyjo te txin, bˈeˈx jaw weˈks, ex el bˈet, quˈn te kabˈlajaj abˈqˈetaqjo txin, a otaq kyim. Jotxjo jniˈ xjal bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylaj, tuˈn kylonte ikyjo.


Mutta kaiken loppu on lähellä. Sentähden olkaa maltilliset ja raittiit rukoilemaan. 	 Quˈn chˈix tuˈn tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ; tuˈnpetziˈn, tenxix kynabˈla, ex kytzyumtzin kyibˈa, tuˈn kyokxa toj naˈj Dios.


Ja hän ojensi kätensä opetuslastensa puoleen ja sanoi: "Katso, minun äitini ja veljeni! 	 I tzaj tyekˈin tukˈa tqˈobˈ qibˈaja, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi tqˈmaˈn: Ayetzin wejiˈy nnana ex witzˈin lo.


Tuskinpa kukaan käy kuolemaan jonkun vanhurskaan edestä; hyvän edestä joku mahdollisesti uskaltaa kuolla. 	 Quˈn nyaxix noq tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun xjal tibˈ tuˈn tkyim te t‑xel juntl, exla qa tuˈn tpaj jun xjal tzˈaqle. Qatzila qa at juntz aku txi tqˈoˈn tibˈ te t‑xel jun xjal, a nimxix t‑xilin wen.


Hän vastasi ja sanoi: "Joka minun kanssani pisti kätensä vatiin, se kavaltaa minut. 	 Ex tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: Atziˈn jun, a nkux tmulin twa junx wukˈiy; atzin kxel qˈoˈn wejiˈy toj kyqˈobˈxjal.


minut, entisen pilkkaajan ja vainoojan ja väkivallantekijän. Mutta minä sain laupeuden, koska olin tehnyt sitä tietämättömänä, epäuskossa; 	 Nejlku nim ma chin qˈojliˈy tiˈj, ex ajinqiˈn ẍin el iˈjlin kye Ttanim, ex ma chin yasin tiˈj. Me ma tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj wiˈja, quˈn naˈmtaq nnimiˈn tiˈj, ex mi n‑eltaq nnikyˈa teˈ nbˈanttaq wuˈn.


Te tiedätte sen, rakkaat veljeni. Mutta olkoon jokainen ihminen nopea kuulemaan, hidas puhumaan, hidas vihaan; 	 Werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, kynaˈntzinjiˈy luˈn: Kykyaqilxa nya nej kchi jawil yolbˈiˈn tukˈa tyabˈ kywiˈy; qalaˈ nej k‑okil kybˈiˈn,


hän sanoi: "Minä kuulustelen sinua, kun syyttäjäsikin saapuvat". Ja hän käski vartioida häntä Herodeksen linnassa. 	 xitzin tqˈmaˈn: Kˈaˈ kubˈ nbˈiˈn tzmaxi aj kyuljo a nchi stzˈimin tiˈja. Texjo or anetziˈn, bˈeˈx xi tqˈmaˈn, tuˈn tkubˈ xqˈuqit Pabl tojjo ja, jaˈ nkawinetaq Herodes.


Mutta aikakausista ja määrähetkistä ei teille, veljet, ole tarvis kirjoittaa; 	 Atzin jaˈlin erman, nya il tiˈj tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tijjo tqˈijil mo tiˈjjo jtoj tuˈn tul Jesús juntl majl tzaluˈn twutz txˈotxˈ,


Ja Herodias piti vihaa häntä vastaan ja tahtoi tappaa hänet, mutta ei voinut. 	 Tajtaq Herodías tuˈn tkubˈ bˈyet Juan, me mina ntentaq tumil toj twutz, tzeˈn tuˈn ttene,


mutta nyt me olemme irti laista ja kuolleet pois siitä, mikä meidät piti vankeina, niin että me palvelemme Jumalaa Hengen uudessa tilassa emmekä kirjaimen vanhassa. 	 Me atzin jaˈlin, ma qo kyim tjaqˈ tipin ojtxe kawbˈil, ex mi txi qqˈoˈn qibˈ tuˈn qbˈinchinl il tzeˈnkuxjo ntqanin qxmilil. Tuˈnpetziˈn, ma qo tzaqpaj tuˈn qajbˈin te qMan Dios tuˈnjo akˈaj tumil, a tzaj tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan, ex nya tuˈn ojtxe kawbˈil, a kyij tzˈibˈin.


jota menneiden sukupolvien aikana ei ole ihmisten lapsille tiettäväksi tehty, niinkuin se nyt Hengessä on ilmoitettu hänen pyhille apostoleilleen ja profeetoille: 	 a mix xaye tchikyˈbˈin kywutzxjal ojtxe. Me atzin jaˈlin, ma tzaj tyekˈin Dios, tuˈn Xewbˈaj Xjan, kyejo xjan tsanjil Jesús, exqetziˈn xjan yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol.


Jeesus sanoi hänelle: "Mitä sinä tahdot minusta, vaimo? Minun aikani ei ole vielä tullut." 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Ay qya, ¿Tiˈ qaj tiˈjjo lo? Quˈn naˈmx tpoˈn ambˈil tuˈn t‑xi xkye waqˈiˈn.


Ja hän lähetti Makedoniaan kaksi apumiehistänsä, Timoteuksen ja Erastuksen, mutta jäi itse joksikin aikaa Aasiaan. 	 Tuˈntzintzjo, bˈeˈx i xi tchqˈoˈn kabˈe mojilte, Timotey ex Erasto, tzmax Macedonia te qˈolte tqanil antza. Atzin tetz, axsi kyije jun jteˈbˈin qˈijl toj Éfeso, jun tnam toj txˈotxˈ te Asia.


Ja se päivä, jona Jeesus teki tahtaan ja avasi hänen silmänsä, oli sapatti. 	 quˈn toj jun qˈij te ajlabˈl, kubˈ tbˈinchin Jesúsjo xoqˈl, ex kubˈ tqˈaniˈn moẍ.


hän tehköön teidät kykeneviksi kaikkeen hyvään, voidaksenne toteuttaa hänen tahtonsa, ja vaikuttakoon teissä sen, mikä on hänelle otollista, Jeesuksen Kristuksen kautta; hänelle kunnia aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Noqit aku Dios tzˈok qˈon kyeˈy tzˈaqle ex bˈaˈn kynabˈla, tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn ikyxjo tzeˈnkuxjo tajbˈil. Ex noqit aku bˈant quˈn tzeˈnku tajbˈil, noq tuˈn Jesús, quˈn at Xewbˈaj Xjan toj qanmin, a nbˈinchinte ikyxjo tzeˈnku taj qMan Dios. Nimxitjo tbˈi Jesucrist jaˈlin ex te jun majx. Ikyxit tzˈeleˈ.


Ja taas hän kumartui alas ja kirjoitti maahan. 	 Ex kubˈ mukˈe juntl majl, ex ok tenl tzˈibˈil toj quq.


Eikä kulunut montakaan päivää, niin nuorempi poika kokosi kaiken omansa ja matkusti pois kaukaiseen maahan; ja siellä hän hävitti tavaransa eläen irstaasti. 	 Nyataq ilaˈ qˈij otaq tzikyˈ, tej t‑xi tkˈayin tej itzˈinbˈaj ajo tetzbˈil, a otaq tzaj qˈoˈn, exsin bˈeˈx xiˈtz toj junxil nmaq tnam najchaq wen. Ex antza bˈaje tyajineˈ jotxjo jniˈ pwaq, a otaq tzaj qˈoˈn te, tej t‑xi tkˈayin tetzbˈil, quˈn noqx ok ten achil tojjo nya bˈaˈn te twutz txˈotxˈ.


Ja kun hän jo oli lähellä, laskeutuen Öljymäen rinnettä, rupesi koko opetuslasten joukko iloiten kiittämään Jumalaa suurella äänellä kaikista voimallisista teoista, jotka he olivat nähneet, 	 Tej chˈixtaq kypon kanin tuˈn kyxi pichˈkaj t‑xe Wutz Olivos, jotqexjo jniˈ xjal, a lipcheqetaq tiˈj, ox chi ẍchˈinx tuˈn kytzaljbˈil, ex i nimsin tbˈi qMan Dios, tuˈn otaq kylon teˈ jotxjo jniˈ tbˈinchbˈin Jesús, a noqx nchi jaw kaˈylajxjal tuˈn.


Herran Jeesuksen Jumala ja Isä, joka on ylistetty iankaikkisesti, tietää, etten valhettele. 	 Twutzxix weˈy, quˈn luˈ Dios, a Manbˈaj te qAjaw Jesucrist, a at toklin tuˈn tnimsit tbˈi te jun majx, nbˈiˈn wiˈja, qa ikyjo.


Koskeeko sitten tämä autuaaksi ylistäminen ainoastaan ympärileikattuja, vai eikö ympärileikkaamattomiakin? Sanommehan: "Aabrahamille luettiin usko vanhurskaudeksi". 	 Ma qo yolin tiˈj, qa a Dios ok qˈoˈnte Abraham te tzˈaqle twutz, noq tuˈn tnimbˈil. A kyˈiwbˈil lo ¿Ma noqpela kyeku xjal aj Judiy, a aye tok kyechil tiˈj kychibˈjil, mo qa ikyxjo kyeˈ aye ntiˈ kyechil tok?


Niin hän vastasi ja sanoi heille: "Ettekö näe näitä kaikkia? Totisesti minä sanon teille: tähän ei ole jäävä kiveä kiven päälle, maahan jaottamatta." 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: Tbˈanilqex kye junjun tij ja nchi ok kykaˈyiˈn, me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa tkyaqilx kchi kˈwel yuchˈj, ex ntiˈx jun abˈj kyjel tibˈaj juntl, aj tpon tqˈijil.


Sillä hänen, jonka tähden kaikki on ja jonka kautta kaikki on, sopi, saattaessaan paljon lapsia kirkkauteen, kärsimysten kautta tehdä heidän pelastuksensa päämies täydelliseksi. 	 Taj Dios tuˈn tkolin kyiˈj xjal, tuˈn tok jun kyoklin tzeˈnku te tnejil, tuˈn tyekˈin tqoptzˈajiyil tipin toj kychwinqil, ex tuˈn kykawiˈn juntl majl tibˈaj tkyaqiljo, a kubˈ tchˈiysin Dios. Tuˈnpetzintzjo, iltaq tiˈj tuˈn ttzaj tsmaˈn qMan Dios Jesús, a Tkˈwal, tuˈn tkyim te Kolil kyiˈjxjal, ex tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil tajbˈil qMan, tuˈn tok tzˈaqle te jun majx.


Ja katso, minä lähetän teille sen, jonka minun Isäni on luvannut; mutta te pysykää tässä kaupungissa, kunnes teidän päällenne puetaan voima korkeudesta." 	 Ayinku weˈ aku chin tzaj smaˈn teˈ a saj tziyin kyeˈy tuˈn nMaˈn. Me il tiˈj, tuˈn kykyija tzaluˈn tojjo tnam te Jerusalén, ex tzmaxi aku chi exjiˈy, aj kykˈmoˈntejiˈy tipin, a ktzajil toj kyaˈj.


Raitistukaa oikealla tavalla, älkääkä syntiä tehkö; sillä niitä on, joilla ei ole mitään tietoa Jumalasta. Teidän häpeäksenne minä tämän sanon. 	 Bˈaˈnqexa kykaˈyink kyibˈa noq chi bˈinchiˈn il. Nxi nqˈmanjiˈy luˈn kyeˈy, noq tuˈn kytzaj txˈixwekuy, quˈn at junjun kyxola, a naˈmx tel tnikyˈ te Dios.


ja vannoi hänen kauttansa, joka elää aina ja iankaikkisesti, hänen, joka on luonut taivaan ja mitä siinä on, ja maan ja mitä siinä on, ja meren ja mitä siinä on, ettei enää ole oleva aikaa, 	 Ex kubˈ tkˈluˈn twutzjo a itzˈ te jun majx, aku bˈinchinte kyaˈj, ex txˈotxˈ, ex ttxuyil aˈ, ex tkyaqiljo at kyoj, ex tqˈma: Nlay txi laqˈel tqˈijil qAjaw.


Mutta kun Paavali vetosi ja vaati, että hänet oli säilytettävä majesteetin tutkittavaksi, käskin minä vartioida häntä, kunnes lähetän hänet keisarin eteen." 	 Me atzinte Pabl otaq tqane teˈ, tuˈn t‑xi nsmaˈn tzma Rom tukˈa tnejilxix kawil tuˈn tok toj xjelbˈil. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx xi nqˈmaˈn tuˈn tten toj tze, tzmaxi aj tten ambˈil weˈy, tuˈn t‑xi smet, chi Festo.


Kuka on se, joka voittaa maailman, ellei se, joka uskoo, että Jeesus on Jumalan Poika? 	 Ankye teˈ kxel tnimin qa a Jesús Tkˈwal Dios, apente kˈwel tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn tuˈn.


Mutta minua te ette usko, sentähden että minä sanon totuuden. 	 Me metzin weˈ nxi nqˈmanjiˈy a twutzxix, me mi nxi kynimiˈn.


Sillä minkä hän kuoli, sen hän kerta kaikkiaan kuoli pois synnistä; mutta minkä hän elää, sen hän elää Jumalalle. 	 Quˈn tej tkyim Crist, bˈeˈx chjet til tkyaqil xjal tuˈn, a kchi nimil tiˈj. Tej tjatz anqˈin, lu nnajle tukˈa Dios jaˈlin.


Sentähden juutalaiset vielä enemmän tavoittelivat häntä tappaaksensa, kun hän ei ainoastaan kumonnut sapattia, vaan myös sanoi Jumalaa Isäksensä, tehden itsensä Jumalan vertaiseksi. 	 Tuˈntzin tpajjo ikyjo, nimx tzaj kyqˈojxjal tiˈj, tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn, nya noq tuˈn tkubˈ tqˈanin jun xjal toj qˈij te ajlabˈl, qalaˈ tuˈn tyol, ok tqˈon tibˈ te Dios, teˈ t‑xi tqˈmaˈn qa aku Dios te ttata.


Ja väkevä enkeli otti kiven, niinkuin suuren myllynkiven, ja heitti sen mereen sanoen: "Näin heitetään kiivaasti pois Babylon, se suuri kaupunki, eikä sitä enää löydetä". 	 Ex tzaj jun angel nim tipin, ex ja tiˈn jun ma tij abˈj, tzeˈnku jun abˈj te chebˈl triy, ex jun paqx xi t‑xoˈn toj ttxuyil aˈ, ex tqˈma te tnam: Ex ikytzin kxela xoyiteˈ tzma kumnix, ay tnam Babilonia, ex knajila te jun majx.


Onhan apostolin tunnusteot teidän keskuudessanne tehty kaikella kestävyydellä, tunnusmerkeillä ja ihmeillä ja voimateoilla. 	 Tukˈa tkyaqiljo techil, ex yekˈbˈil te tipin Dios ex jniˈxjo ma bˈant tuˈn, a ma kubˈ nbˈinchiˈn kyxola, antza ma tzˈele tnikyˈtzajil qa ayinxix weˈ tsanjil Jesús.


Babyloniin siirtämisen jälkeen Jekonjalle syntyi Sealtiel, Sealtielille syntyi Serubbaabel; 	 Axsa toj Babilonia ante Jeconías ok te ttata Salatiel, a ttata Zorobabel,


"Opettaja, mikä on suurin käsky laissa?" 	 Xnaqˈtzil, ¿Ankyeˈ tkawbˈil Dios nimxixtl toklin txoljo txqantl?


vaan saarnasin ensin sekä Damaskon että Jerusalemin asukkaille, ja sitten koko Juudean maalle ja pakanoille parannusta ja kääntymystä Jumalan puoleen, ja että he tekisivät parannuksen soveliaita tekoja. 	 Tnejilxix, xi nqˈmaˈnjiˈy Tbˈanil Tqanil kyeˈ iteˈtaq toj Damasco. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nqˈmaˈn kyeˈ iteˈtaq toj Jerusalén, ex te tkyaqil xjal toj tkyaqil txˈotxˈ te Judey. Ex majxjo kyeˈ nya Judiyqe, i tzaj ntxkoˈn, tuˈntzintla kynimin, tuˈn kymeltzˈaj tukˈa Dios, exsin tuˈntla bˈaˈnjo kybˈinchbˈin te yekˈil teˈ kynimbˈil.


Niin Filippus avasi suunsa ja lähtien tästä kirjoituksesta julisti hänelle evankeliumia Jeesuksesta. 	 Xitzin tchikyˈbˈin Lip jaˈxjo tzaje xkye tuˈjit Tyol Dios tuˈn aj Etiopía, exsin xi tqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús.


joka sanoi: "Kirjoita kirjaan, mitä näet, ja lähetä niille seitsemälle seurakunnalle, Efesoon ja Smyrnaan ja Pergamoon ja Tyatiraan ja Sardeeseen ja Filadelfiaan ja Laodikeaan". 	 Chiˈ kyjaluˈn: Tzˈibˈinkujiy luˈn twutz jun uˈj, a ktlaˈbˈila, exsin smaˈnxa kye wuq Ttanim Dios tzmax toj tnam Éfeso, Esmirna, Pérgamo, Tiatira, Sardis, Filadelfia ex Laodicey.


Ja hänen lähestyessään Jerikoa eräs sokea istui tien vieressä kerjäten. 	 Atzaj teˈ chˈixtaq tkanin Jesús toj tnam Jericó, attaq jun moẍ qˈuqle ttxlaj bˈe, ex tzuntaq nqanin tmobˈitz.


Kun Jeesus oli venheellä kulkenut takaisin toiselle puolelle, kokoontui paljon kansaa hänen luoksensa, ja hän oli järven rannalla. 	 Teˈ tjlajintz Jesús tjlajtzaqtz nijabˈ kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj bark, ul chmet txqan xjal tiˈj.


Samoin te, nuoremmat, olkaa vanhemmille alamaiset ja pukeutukaa kaikki keskinäiseen nöyryyteen, sillä "Jumala on ylpeitä vastaan, mutta nöyrille hän antaa armon". 	 Ex ikyx kyejiˈy, ayiˈy kuˈxinqe, kyniminqekujiˈy at kyoklin kyibˈaja. Ex kykyaqilxa, tuˈn tkubˈ kymutxsin kyibˈa jun tukˈa juntl, quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: At tqˈoj Dios kyiˈjjo aye njaw kynimsin kyibˈ, me kxel tqˈoˈn t‑xtalbˈil kyibˈajjo mutxin kyten.


Mutta minä sanon teille: jokaisesta turhasta sanasta, minkä ihmiset puhuvat, pitää heidän tekemän tili tuomiopäivänä. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy; qa toj tqˈijil paˈbˈin twutz Dios, teyile junjun k‑okil toj xjelbˈil tiˈj tkyaqiljo yol nkyqˈmaˈn jaˈlin, a nya wen.


ja he sanoivat: "Eikö tämä ole Jeesus, Joosefin poika, jonka isän ja äidin me tunnemme? Kuinka hän sitten sanoo: `Minä olen tullut alas taivaasta`?" 	 Exsin i ok tentz yolbˈilte kyxolile: ¿Nyapela a Jesúsjo lo, aj tkˈwal Jse? Ex ojtzqiˈn ttata quˈn, tukˈaxjo tnana. ¿Tzeˈntzin ttentz ntqˈmaˈn qa toj kyaˈj ma kuˈtze?


sinulle ennen hyödyttömän, mutta nyt sekä sinulle että minulle hyödyllisen; 	 Quˈn ataqtzin ojtxe o tzˈokin Onésimo te jun taqˈnila toj tjaˈy, ntiˈ tajbˈin, exla qa Nimxix Tajbˈin n‑ele tbˈi toj qyol. Me atzin jaˈlin at‑xix tajbˈin tey ex te wey.


ja olemme valmiit rankaisemaan kaikkea tottelemattomuutta, kunhan te ensin olette täysin kuuliaisiksi tulleet. 	 Nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kynimiˈn nyola toj tkyaqil, quˈn qa mina, kchi xel nkawiˈn kujxix wen.


Ja minä näin, ja minä kuulin monien enkelien äänen valtaistuimen ja olentojen ja vanhinten ympäriltä, ja heidän lukunsa oli kymmenentuhatta kertaa kymmenentuhatta ja tuhat kertaa tuhat, 	 Ex xi nkaˈyiˈn, ex nbˈiy tqˈajqˈojil kywiˈ nimku angel, a iteˈ tiˈjile qˈuqbˈil, kyiˈjile ajbˈil ex kyiˈjile nejinel. Ma nintzx kybˈaj tibˈaj ma nintz.


sillä eräs ystäväni on matkallaan tullut minun luokseni, eikä minulla ole, mitä panna hänen eteensä`; 	 noq tuˈn at jun weˈ wukˈa tzajnin toj tbˈe, ex luˈ ma kanin njaˈy. Me ntiˈx chˈin weˈ at we, a tuˈn t‑xi nqˈoˈn te.


ja tutkikaa, mikä on otollista Herralle; 	 Ex tzˈok tilil kyuˈn, tuˈn ttzalaj qMan Dios kyiˈja.


ja sanoivat: "Mitä me teemme näille miehille? Sillä että heidän kauttansa on tapahtunut ilmeinen ihme, sen kaikki Jerusalemin asukkaat tietävät, emmekä me voi sitä kieltää. 	 Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Tiˈn k‑okil qbˈinchin kyiˈjjo xjal lo? Bˈiˈn kyuˈn kykyaqil aj Jerusalén, ma lonte tiˈjjo ma bˈant kyuˈn, ex nlay kubˈ qewin qa ma qˈanitjo ichin.


Miehet saapuivat hänen tykönsä ja sanoivat: "Johannes Kastaja on lähettänyt meidät sinun tykösi ja kysyy: `Oletko sinä se tuleva, vai pitääkö meidän toista odottaman?`" 	 Atzaj teˈ kykanin ichin tkˈatz Jesús, a i xi chqˈoˈn tuˈn Juan, xitzin kyqanintz kyjaluˈn: Ma qo tzaj chqˈoˈn qeˈ tuˈn Juan, a Jawsil Aˈ, tuˈn t‑xi qqaniˈn tey, aj qa ajiy, a il tiˈj tuˈn tul kanin, mo qa qo ayolja tiˈj juntl aˈla.


Vaan joku on jossakin paikassa todistanut, sanoen: "Mikä on ihminen, että sinä häntä muistat, tai ihmisen poika, että pidät hänestä huolen? 	 quˈn toj Tuˈjil Tyol Dios ntqˈmaˈn: Noq xjalqoˈy, ex atzin te Dios nimxix toklin. ¿Tiquˈntz nqo tzaj tnaˈn, ex tiquˈn nbˈisin qiˈja?


Ja koko kaupunki tuli liikkeelle, ja väkeä juoksi kokoon; ja he ottivat Paavalin kiinni, raastoivat hänet ulos pyhäköstä, ja heti portit suljettiin. 	 Jotxjo xjal toj tnam jaw tilj, ex kykyaqilx pon rinin. Ok tzyuˈn Pabl kyuˈn, ex el jukikin. Tej kyetz tojjo ja anetziˈn, bˈeˈx etz kyjpuˈn tjpel ja.


Pois se! Olkoon Jumala totinen, mutta jokainen ihminen valhettelija, niinkuin kirjoitettu on: "Että sinut havaittaisiin vanhurskaaksi sanoissasi ja että voittaisit, kun sinun kanssasi oikeutta käydään". 	 ¡Mina! Quˈn iˈchaqx tkyaqilx te xjaltz nikyˈil yol, me mete Dios kukx njapin bˈajx teˈ tuˈn, tkyaqiljo nkubˈ tqˈmaˈn, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ok k‑okila tzˈaqlexix noq tuˈn Tyola, ex kˈwel kyiˈj xjal tuˈn, aj qa ma tzˈoka toj xjelbˈil kyuˈnch.


vaan sanoi heille jäähyväiset ja lausui: "Minä palaan jälleen teidän tykönne, jos Jumala suo". Ja hän lähti purjehtimaan Efesosta. 	 Qalaˈ, bˈeˈx i kyij tqˈolbˈin, ex tqˈma: Qa taj qMan Dios, okla chin meltzˈajila qˈolbˈil kyeˈy juntl majl.


Ja hän kielsi ankarasti heitä antamasta kenellekään tietoa tästä ja käski antaa tytölle syötävää. 	 Me ante Jesús xi toqxeninxix kye, tuˈn mix aˈl qe txi kyqˈmaˈne a otaq bˈant tiˈjjo txin. Ex xi tqˈmaˈn kye, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn twa.


Jeesus sanoi: "Olen; ja te saatte nähdä Ihmisen Pojan istuvan Voiman oikealla puolella ja tulevan taivaan pilvissä". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¡Ayiˈn! Ex oktzin kchin kylaˈbˈila ayiˈn Tkˈwal Ichin, aj wok qeˈy ttxlaj Dios, a nimxix tipin, toj tman qˈobˈ, ex ikyxjo aj ntzaja toj muj, aj nmeltzˈaja juntl majl twutz txˈotxˈ.


"Katso, me menemme ylös Jerusalemiin, ja Ihmisen Poika annetaan ylipappien ja kirjanoppineitten käsiin, ja he tuomitsevat hänet kuolemaan 	 Ikytziˈn tzeˈnku n‑ok kykaˈyiˈn, chˈix qjapin Jerusalén, a jaˈ ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, kchin xel kˈayiˈn kyeˈ kynejil kypale Judiy exsin kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Kyqˈmaˈbˈil qa ayiˈn at npaja, noq tuˈn nkubˈ bˈyoˈn.


Ja häntä seurasi suuri joukko kansaa, myös naisia, jotka valittivat ja itkivät häntä. 	 Ma nintz texjal i ok lipe tiˈj Jesús, ex ma nintz teqya ox chi oqˈx, ex ox chi weqinx, tuˈn kybˈisbˈin tiˈj.


Enkeli vastasi ja sanoi hänelle: "Minä olen Gabriel, joka seison Jumalan edessä, ja minä olen lähetetty puhumaan sinulle ja julistamaan sinulle tämän ilosanoman. 	 Xi ttzaqˈwin angel te: ¡Ayiˈn Gabriel! Nchin ajbˈiˈn te Dios. Ma chin tzaj tchqˈoˈn yolil tukˈiy, ex qˈmalte tqaniljo luˈn tey.


Sillä Johannes tuli teidän tykönne vanhurskauden tietä, ja te ette uskoneet häntä, mutta publikaanit ja portot uskoivat häntä; ja vaikka te sen näitte, ette jäljestäpäinkään katuneet, niin että olisitte häntä uskoneet. 	 Quˈn tej tul Juan, a Jawsil Aˈ, qˈmalte tumil kyeˈy tzeˈn tuˈn kybˈetiˈy tzˈaqle, me mix xi kynimiˈn. Me ayetzinl kyeˈ, aye peyil pwaq exqetziˈn aj kyˈaˈjil ma txi kynimin. Me qalatzin kyeˈ, nixpela tuˈn ma kyliˈy tkyaqiljo lo, me mi s‑ajtz koˈpjx kyanmiˈn tuˈn txi kynimiˈn.


Kehoitin Tiitusta menemään ja lähetin veljen hänen kanssaan; ei kai Tiitus ole pyrkinyt teistä hyötymään? Emmekö ole vaeltaneet samassa hengessä? Emmekö samoja jälkiä? 	 In kubˈsin nwutza te Tito tuˈn t‑xiˈ lol kyeˈy, ex xi nchqˈoˈn juntl erman tukˈa, tuˈn kyqanin jun mojbˈil kye erman toj Jerusalén. ¿Ma maˈtzin chi kubˈ sbˈuˈn tuˈn Tito, noq tuˈn ttzaj tiˈn kypwaqa weˈy? ¡Mina! ¿Ma nyapela junx qten tukˈa Tito, ex jun qbˈisa, ex tzˈaqle qanmiˈn toj tkyaqil?


Onhan teidän kuuliaisuutenne tullut kaikkien tietoon; sentähden minä iloitsen teistä, mutta minä tahtoisin teidän olevan viisaita hyvään, mutta taitamattomia pahaan. 	 Tkyaqilx bˈilte qa manyor nimilqiˈy, ex tuˈntzin ikyjo tzunx nchin tzalajxa. Ex waja tuˈn tkubˈ kyyekˈinjiˈy kynabˈla bˈaˈn, me nya te bˈinchbˈil te nya bˈaˈn, qalaˈ te bˈinchbˈil teˈ tbˈanil.


koska monet juutalaiset hänen tähtensä menivät sinne ja uskoivat Jeesukseen. 	 quˈn noq tuˈn tpaj Lázaro, nimx Judiy otaq tzˈel kypaˈn kyibˈ kyiˈj, noq tuˈn kyxi lipe tiˈj Jesús.


Sentähden on jokainen, joka kuulee nämä minun sanani ja tekee niiden mukaan, verrattava ymmärtäväiseen mieheen, joka huoneensa kalliolle rakensi. 	 Tuˈnpetziˈn, kykyaqiljo nchi bˈin nyola, ex nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku nxi nqˈmaˈn, ikyqetziˈn tzeˈnku jun xjal at tnabˈl, a kux tqˈoˈn abˈj te tqˈuqil tja, tej tjaw tbˈinchin.


Mutta kaikki hänen tuttavansa seisoivat taampana, myöskin naiset, jotka olivat seuranneet häntä Galileasta, ja katselivat tätä. 	 Me ayetzin kye xjal, a ojtzqiˈntaq Jesús kyuˈn, exqetziˈn jniˈ qya, a i tzaj lipe tiˈj tzmax toj txˈotxˈ te Galiley, najchaq chˈintl i kyije tene kyeˈ kaˈyil tiˈjjo jniˈ nbˈajtaq antza.


Te mielettömät, eikö se, joka on tehnyt ulkopuolen, ole tehnyt sisäpuoltakin? 	 ¡Ntiˈ kynabˈla! ¿Ma miˈtzin bˈiˈn kyuˈn, qa ikyqejiˈy tzeˈnku jun vas? Il tiˈj tuˈn tel txjetjo tojxi tzeˈnkuxjo tiˈjxi. Junchˈin tumil at, quˈn junchˈinte xkubˈ bˈinchin teˈ a qˈanchaˈl, exsin nya qˈanchaˈl, ex kykabˈil il tiˈj tuˈn tel txjet.


Pyrkikää rauhaan kaikkien kanssa ja pyhitykseen, sillä ilman sitä ei kukaan ole näkevä Herraa; 	 Atzin jaˈlin, kyqˈonktziˈn tilil tuˈn kynajan tukˈa jun kymujbˈil kyibˈa kyxol kyxjalila, ex tuˈn kybˈeta jikyin wen toj kychwinqila, ex tuˈn tel kypaˈn kyibˈa tiˈj bˈinchj il. Quˈn qa mina, nlay chi najaˈn tukˈa qMan Dios toj kyaˈj.


Mutta mitä kuolleitten ylösnousemukseen tulee, ettekö ole lukeneet, mitä Jumala on puhunut teille, sanoen: 	 Me tiˈjtziˈn tuˈn kyjatz anqˈintl kyimnin, ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjiˈn, a aku Dios qˈmante kyjaluˈn:


Niin he menivät huoneeseen ja näkivät lapsen ynnä Marian, hänen äitinsä. Ja he lankesivat maahan ja kumarsivat häntä, avasivat aarteensa ja antoivat hänelle lahjoja: kultaa ja suitsuketta ja mirhaa. 	 Atzaj teˈ kyokx tuja, kyli tal kˈwal tukˈax tnana, a Mariy, ex bˈeˈx i kubˈ meje kˈulil twutz. Ex xi kyoyin qˈanpwaq, exsin storak ex jun kˈokˈjsbˈil, mir tbˈi.


ja että hänet haudattiin ja että hän nousi kuolleista kolmantena päivänä, kirjoitusten mukaan, 	 ex kux muqet, ex toj toxin qˈij, bˈeˈx jaw anqˈintl juntl majl, tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tyol Dios.


Ja vaimo pakeni erämaahan, jossa hänellä oli Jumalan valmistama paikka, että häntä elätettäisiin siellä tuhat kaksisataa kuusikymmentä päivää. 	 Ex atzin qya bˈeˈx xi oq tojjo txˈotxˈ, a ntiˈ kynajbˈilxjal toj, a jaˈ otaq bˈante jun tnajbˈil tuˈn Dios, tuˈntzintla tkˈaˈchit toj 1,260 qˈij.


Ne, jotka näin olivat hajaantuneet, vaelsivat paikasta toiseen ja julistivat evankeliumin sanaa. 	 Me ayetzin kyej tuˈntaq kyex toj Jerusalén, bˈeˈx ok ten qˈmalte Tyol Dios te kolbˈil, jaˈchaqjo nchi bˈete.


Niin Jeesus tuli ja sai tietää, että hän jo neljä päivää oli ollut haudassa. 	 Atzaj teˈ qkaniˈn, pon qkˈulbˈiˈn qa otaq bˈant kyaje qˈij tkubˈlinx muqet Lázaro.


ja hän sanoi: "Mihin te panitte hänet?" He sanoivat hänelle: "Herra, tule ja katso". 	 ex xi tqanin kye: Jaˈtzin xkuxa kymuquˈnch. Xi kyqˈmaˈn te: Tata, ku tzaja lolte.


Mutta minulla on vähän sinua vastaan: sinulla on siellä niitä, jotka pitävät kiinni Bileamin opista, hänen, joka opetti Baalakia virittämään Israelin lapsille sen viettelyksen, että söisivät epäjumalille uhrattua ja haureutta harjoittaisivat. 	 Me at junjuntl kyila nwutza. Quˈn at junjun kyxola, a ikyxjo nbˈant kyuˈn tzeˈnku t‑xnaqˈtzbˈin Balaam ojtxe, a kaˈmin tkˈuˈj. A bˈaj oksinte tkˈuˈj Balac, a attaq tqˈoj kyiˈj aj Judiy, tuˈn kyok t‑xmoxin tuˈn kyjaw tzˈaq toj il, noq tuˈn t‑xi kychyoˈn chibˈj, a xi oyit kywutzjo kywutzbˈiyil kydiosxjal, ex tuˈn kybˈinchin aj kyˈaˈjil toj kybˈi.


Ja ihmiset menehtyvät peljätessään ja odottaessaan sitä, mikä maanpiiriä kohtaa; sillä taivaitten voimat järkkyvät. 	 Bˈeˈx kchi tzajil numtzˈaj xjal tuˈn kyxobˈil, aj kyok ten bˈisil, tiˈ kkyˈelix tibˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Quˈn majqexpe kye kykyaqil nchi qoptzˈaj toj kyaˈj exsin jniˈ iteˈ antza okx kchi luˈlilx.


ja lupaavat heille vapautta, vaikka itse ovat turmeluksen orjia; sillä kenen voittama joku on, sen orja hän on. 	 Aye xnaqˈtzil lo nchi suqin jun chwinqil te tzaqpibˈl nyakuj tbˈanilx wen, a nya il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimin alkye nukˈbˈil. Me ayekupekye ma txi kyqˈoˈn kyibˈ toj tkyaqil kyachbˈil, me ntiˈ tumil tuˈn kytzaqpaj. Quˈn tuˈn ntiˈ kytzaqpibˈl, qa ma chi kubˈ tuˈnjo jun tiˈ, ex ayetzin kye xnaqˈtzil lo ma chi kubˈ tuˈnxjo kyil.


Tervehdys Rufukselle, valitulle Herrassa, ja hänen äidilleen, joka on kuin äiti minullekin. 	 Kyqˈoˈnxa jun qˈolbˈil te Ruf, quˈn tbˈanil nimil te qAjaw, junx tukˈa tnana, quˈn te wey nyakuj nnaniˈy.


Tämän vain tahdon saada teiltä tietää: lain teoistako saitte Hengen vai uskossa kuulemisesta? 	 Tuˈn ikyjo, waja tuˈn ttzaj kytzaqˈwinjiˈy a nxjela kyeˈy: ¿Ma man tzaj kykˈmonjiˈy Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn noq tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil kyuˈn, mo qa tuˈn ma qe kykˈuˈja tiˈj Tbˈanil Tqanil, a o kybˈiˈy?


Autuaita olette te, kun ihmiset vihaavat teitä ja erottavat teidät yhteydestään ja herjaavat teitä ja pyyhkivät pois teidän nimenne ikäänkuin jonkin pahan - Ihmisen Pojan tähden. 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ, aj kyel ikyˈiˈn kyuˈnxjal, aj kyex lajoˈn, ex aj kyok yisoˈn kyuˈn, aj tel iˈjliˈn kybˈiˈy, noqx tuˈn npaja, ayiˈn a Tkˈwal Ichin.


Kostakaa hänelle sen mukaan, kuin hän on tehnyt, ja antakaa hänelle kaksinkertaisesti hänen teoistansa; siihen maljaan, johon hän on kaatanut, kaatakaa te hänelle kaksin verroin. 	 Kyqˈonxa t‑xel kyejo xjal aj Babilonia, tzeˈnku ma tzaj kyqˈoˈn kye txqantl. Ex kychjonxa kabˈe maj t‑xel tzeˈnkuxjo ntqanin. Ajo kyachbˈil xi kysuqin kyexjal, ma tzˈok te nim kyil, tzeˈnku jun kˈwabˈj kˈaxix wen. Atzin jaˈlin, kyqˈonxa juntl kykˈwaˈ kabˈe maj kˈaxixtl tzeˈnku xkubˈ kybˈinchin kye txqantl.


mutta paha henki vastasi heille sanoen: "Jeesuksen minä tunnen, ja Paavalin minä tiedän, mutta keitä te olette?" 	 Me jun maj, attaq jun taqˈnil tajaw il, xi tzaqˈwinte kyjaluˈn: Wojtzqin weˈ Jesús, ex bˈin weˈ wuˈn alkye Pabl; me ayetzinkyetza, ¿Tiˈn kyeˈ kyoklin tuˈn kyyoliˈn ikyjo?


Ja sittenkuin lakia ja profeettoja oli luettu, lähettivät synagoogan esimiehet sanomaan heille: "Miehet, veljet, jos teillä on jokin kehoituksen sana kansalle, niin puhukaa". 	 Kybˈajlinxi uˈjitjo uˈj te kawbˈil exsin uˈj kyij tzˈibˈin kyuˈn yolil Tyol Dios ojtxe, i xi txkoˈn Pabl ex Bernabé kyuˈn qeˈ tnejil kawil toj ja te naˈbˈl Dios, ex xi kyqˈmaˈn: Ayiˈy nxjalil, qa at jun tumil kyuˈn kyexjal, tuˈn kynimsin kykˈuˈj, kyqˈmantza jaˈlin.


Mutta se, joka hänet kavalsi, oli sopinut heidän kanssaan merkistä, sanoen: "Se, jolle minä suuta annan, hän se on; ottakaa hänet kiinni ja viekää tarkasti vartioituna pois". 	 Otaq bˈaj tqˈmaˈn Judas kye, tzeˈn ttxolil tuˈn tel tnikyˈtzajil: Ankye k‑okil nmaˈtzin, atzintzjo. Bˈeˈx kˈaˈ tzˈok kytzyuˈn, tuˈn t‑xi kyiˈn, ex tuˈn tkux jpet toj tze.


että oppisit tuntemaan, kuinka varmat ne asiat ovat, jotka sinulle on opetettu. 	 tuˈntzin telxix tnikyˈa te o bˈaj xnaqˈtzin tey.


Sillä kun olimme lihan vallassa, niin synnin himot, jotka laki herättää, vaikuttivat meidän jäsenissämme, niin että me kannoimme hedelmää kuolemalle, 	 Quˈn tej tzunxtaq nqo anqˈin toj ojtxe qten, ma tzˈajbˈiˈn ojtxe kawbˈil qe, tuˈn tyekˈin te qe qa bˈinchil ilqo, ex nqo ok tyekin tuˈn qbˈinchin il. Ex nkubˈ qbˈinchintaq ikyxjo tzeˈnku ntqanintaq tachbˈil qxmilil, ex noq tuˈn qxiˈ toj najin te jun majx.


Mutta nytkin minä tiedän, että Jumala antaa sinulle kaiken, mitä sinä Jumalalta anot." 	 quˈn bˈiˈn weˈ wuˈn qa ntzaj tqˈoˈn Diosjo tkyaqilx nxi tqaniˈn te.


"Jos joku tulee minun tyköni eikä vihaa isäänsä ja äitiänsä ja vaimoaan ja lapsiaan ja veljiään ja sisariaan, vieläpä omaa elämäänsäkin, hän ei voi olla minun opetuslapseni. 	 Qa at jun xjal taj tuˈn tok lipe wiˈja, me nya kˈuˈjlinkqiˈn tuˈn tukˈa tkyaqil tanmin, qalaˈ oˈkxtza toka tkˈuˈj tiˈj tman, tiˈj ttxu, tiˈj t‑xuˈjil, kyiˈjqe tkˈwal, kyiˈjqe ttziky ichin ex qya, kyiˈjqe titzˈin ichin ex qya, mo qa axsa qˈuqle tkˈuˈj tiˈjx; nlay tzˈokjo xjal anetziˈn te nxnaqˈtzbˈiˈn, chiˈ.


sillä me olemme kuulleet hänen sanovan, että Jeesus, tuo Nasaretilainen, on hajottava maahan tämän paikan ja muuttava ne säädökset, jotka Mooses on meille antanut". 	 O qbˈi qeˈ, tej tqˈma qa ok kˈwel tyuchˈin Jesús te Nazaret tnejil qja te qnaˈbˈl Dios, ex kjawil ttxˈixpin tzeˈn nqo anqˈina tzeˈnkux tzaj tqˈmaˈn Moisés.


Ja kun hän saapui sinne ja näki Jumalan armon, niin hän iloitsi ja kehoitti kaikkia vakaalla sydämellä pysymään Herrassa. 	 Tej tkanin Bernabé antza, el tnikyˈ teˈ tkyˈiwbˈil Dios, a otaq tzaj tqˈoˈn kyibˈajjo otaq chi nimin, ex ox tzalajx wen. Xi tqˈmaˈn jun tumil kye kykyaqilx, quˈn tuˈn tbˈanilxtaq te Bernabé, ex nojnintaq tanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan ex nimtaq tnimbˈil. Tuˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn, tuˈn kybˈet jikyin wen toj kychwinqil, ex tuˈn kynimin tukˈa tkyaqil kyanmin tiˈj tAjaw Tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, at txqan xjal nimin tiˈj qAjaw.


Tämän minä olen kirjoittanut teille niistä, jotka teitä eksyttävät. 	 Nxi ntzˈibˈiˈn tkyaqiljo lo kyeˈy kyiˈjjo a kyaj tuˈn kysbˈun kyiˈja.


Mutta mitä sanoo Raamattu? "Aja pois orjatar poikinensa; sillä orjattaren poika ei saa periä vapaan vaimon pojan kanssa." 	 Me bˈiˈn quˈn a ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios tuˈn tex lajet Agar, a qya noq aqˈnil exsiˈn tal, quˈn atzin tal Agar ntiˈtaq toklin tiˈj tkyaqiljo at te ttata, tzeˈnkul teˈ tal Sara, a qya xuˈjilkuxix, ex at tzaqpibˈl, quˈn nya noq aqˈnil.


Ja Mooses on laissa antanut meille käskyn, että tuommoiset on kivitettävä. Mitäs sinä sanot?" 	 Tojjo tkawbˈil Moisés ntqˈmaˈn qe tuˈn tok xoyit tuˈn abˈj tuˈn tkyim jun qya tzeˈnku lo. ¿Yajtzin te? ¿Tiˈn teˈ ktqˈmabˈil tiˈj?


Ja kun kaikki kansa, ne, jotka olivat kokoontuneet tätä katselemaan, näkivät, mitä tapahtui, löivät he rintoihinsa ja palasivat kukin kotiinsa. 	 Jotxjo jniˈ xjal iteˈtaq antza, a kyli jniˈ otaq bˈaj, ox tzˈok kyqˈajtzin ttzi kykˈuˈj te bˈisbˈajil, tej kyajtz.


Tämän sanottuaan hän otti leivän ja kiitti Jumalaa kaikkien nähden, mursi ja rupesi syömään. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Pabl ikyjo, jaw ttzyuˈn jun pan, ex kywutz kykyaqil, xi tqˈoˈn chjonte tiˈj te qMan Dios.


Sillä jokaiselle, jolla on, annetaan, ja hänellä on oleva yltäkyllin; mutta jolla ei ole, siltä otetaan pois sekin, mikä hänellä on. 	 Quˈn ankyeˈ at nim te, ex kyjaˈ kxele txqantl teˈ, tuˈn mi bˈajix. Me anteˈ, a ntiˈ at te, majxpeˈ tal chˈinl at te, k‑elil qˈiyit.


pyydän sinua poikani puolesta, jonka minä kahleissani synnytin, Onesimuksen puolesta, 	 Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza tiˈj Onésimo, a ma tzˈok te nkˈwala toj qnimbˈil tzaluˈn toj tze.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Jokainen, joka juo tätä vettä, janoaa jälleen, 	 Xi ttzaqˈwiˈn Jesús: Kykyaqiljo nchi bˈaj kˈwan tiˈjjo cheˈwe lo, ktzajil majl kˈwaj kyiˈj.


Sillä hän on yhdellä ainoalla uhrilla ainiaaksi tehnyt täydellisiksi ne, jotka pyhitetään. 	 Noq tuˈn tkyimlin Jesús, ma saqsit qanmin te jun majx, a awo ma tzˈok tilil quˈn, tuˈn tjapin bˈajjo qnimbˈil.


Ottakaa minun ikeeni päällenne ja oppikaa minusta, sillä minä olen hiljainen ja nöyrä sydämeltä; niin te löydätte levon sielullenne. 	 Kykˈmonxjiˈy nnukˈbˈila kxel nqˈoˈn kyeˈy; ex kykaˈyimila wiˈja, quˈn manyor wenqinxa ex manyor cheˈwxjo wanmiˈn. Ex ktenbˈil ajlabˈl toj kychwinqila te jun majx wukˈiy.


Älä ruuan tähden turmele Jumalan työtä. Kaikki tosin on puhdasta, mutta sille ihmiselle, joka syö tuntoansa loukaten, se on pahaa. 	 Mi kubˈ tnajsiˈn taqˈnbˈin qMan Dios toj tanmin juntl, noq tuˈn tpajjo tnikyˈbˈila. Quˈn twutzx qa tkyaqilx te tiˈ ntiˈ tkyˈi tuˈn t‑xi qnikyˈbˈin. Me nya wen tuˈn tbˈinchiˈn, tuˈn tjaw takpaj juntl toj tnimbˈil, noq tuˈn tzaqpiˈn tiˈj tkyaqil nikyˈbˈil, a taja.


Jos muilla on teihin tällainen oikeus, eikö paljoa enemmän meillä? Mutta me emme ole käyttäneet tätä oikeutta, vaan kestämme kaikki, ettemme panisi mitään estettä Kristuksen evankeliumille. 	 Qa at kyoklin junjuntl tiˈjjo ikyjo, ¿Yajtzilaˈ qetza? Me mina nkubˈ qbˈinchin qeˈ ikyjo. Quˈn loqotziˈn, ma qo jawil qitj tzma tzaluˈn, me qil qibˈxa, quˈn tuˈntzin mix aˈl jun jaw yolbˈin qiˈja, qa noq tuˈn qkanbˈin pwaq tiˈj Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist.


Mutta jos kaikki profetoisivat ja joku uskosta tai opetuksesta osaton tulisi sisään, niin kaikki paljastaisivat hänet ja kaikki langettaisivat hänestä tuomion, 	 Me metziˈn qa kykyaqilxa nchi yoliˈn Tyol Dios, exsin qa aku s‑okpin jun nya nimil, ax kˈwel bˈisinte qa aj il, ex ax kˈwel nabˈlinte toj tanmin qa nya bˈaˈn tten, quˈn tuˈn k‑elil tnikyˈ te kyyola.


Mutta Jeesus sanoi hänelle: "Anna kuolleitten haudata kuolleensa, mutta mene sinä ja julista Jumalan valtakuntaa". 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Lipeka wiˈja jaˈlin. Ex tzaqpinqekjiˈy kyimninqe toj kynimbˈil, tuˈn tkux kymuquˈn kyibˈ. Me ante, ku txiˈy qˈmalte Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a tzajnin toj kyaˈj.


Kun kansa ja hallitusmiehet tämän kuulivat, tulivat he levottomiksi. 	 Tej kybˈin teˈ xjal yol lo exqetziˈn kawil, bˈeˈx jaw kyikyˈin.


Eivätkö juuri he pilkkaa sitä jaloa nimeä, joka on lausuttu teidän ylitsenne? 	 ¿Ma nyatzin aye nchi xoˈn yol tiˈj tbˈi qMan Dios, a o txi kynimiˈn?


profetoimista älkää halveksuko, 	 Mi tzˈel kyiˈjlinjiˈy Tyol Dios nyolajtz kyxola.


Palvelkaa toisianne, kukin sillä armolahjalla, minkä on saanut, Jumalan moninaisen armon hyvinä huoneenhaltijoina. 	 Teyile junjun bˈaˈn tuˈn tajbˈin kye txqantl, a tzeˈnxjo toklin, a ma tzaj tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan, tuˈntzintla t‑xi tsipiˈn t‑xtalbˈil Dios teyile junjun atx taj te. Kybˈinchinkuy tkyaqiljo lo tzeˈnku jun tbˈanil nejinel tibˈaj aqˈuntl, a nximin wen tiˈj tkyaqiljo atx taj te.


Ja luodattuaan he huomasivat syvyyden olevan kaksikymmentä syltä, ja vähän matkaa kuljettuaan he taas luotasivat ja huomasivat syvyyden viideksitoista syleksi. 	 Tuˈn ikyjo, kux kymiloˈn jniˈtaq t‑xe ttxuyil aˈ antza, ex te kaˈwnaq vartaq. Kux kymiloˈn juntl majl, tej otaq t‑xi qbˈetiˈn chˈintla, ex oˈkx te lajaj toj kaˈwnaqtaq t‑xe.


Niin Pietari muisti Jeesuksen sanat, jotka hän oli sanonut: "Ennenkuin kukko laulaa, sinä kolmesti minut kiellät". Ja hän meni ulos ja itki katkerasti. 	 Ex bˈeˈx ul julkˈaj toj tkˈuˈj Pegr tiˈj tqˈma Jesús te: A naˈmxtaq toqˈ ekyˈ, ok kchin kˈwel tewiˈn oxe maj. Ex bˈeˈx etz Pegr antza, ex ox tzˈoqˈx wen.


ja he huusivat suurella äänellä sanoen: "Pelastus tulee meidän Jumalaltamme, joka valtaistuimella istuu, ja Karitsalta". 	 Ex kykyaqilxtaq nchi ẍchˈin tukˈa tqˈajqˈojil kywiˈ kujxix wen: Ajo kolbˈil tzajnin te qMan Dios, a qˈuqle tibˈajjo qˈuqbˈil tzaluˈn toj kyaˈj, ex tejo tal Tal rit.


Hän vastasi ja sanoi: "Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi ja kaikesta sielustasi ja kaikesta voimastasi ja kaikesta mielestäsi, ja lähimmäistäsi niinkuin itseäsi". 	 Atzin tej xnaqˈtzil xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Chixix te uˈjjo kyjaluˈn: Kˈuˈjlinkxix te tDios, a tAjaw Tkyaqil, tukˈa tkyaqil tanmiˈn, tukˈa tkyaqiljo tajbˈila, tukˈa tkyaqil tipiˈn ex tukˈa tkyaqil tnabˈla; exsin kˈuˈjlink te t‑xjalil tzeˈnkuxjo n‑ok tkˈuˈjlin te tibˈ.


Uskon kautta oli Aabraham kuuliainen, kun hänet kutsuttiin lähtemään siihen maahan, jonka hän oli saava perinnöksi, ja hän lähti tietämättä, minne oli saapuva. 	 Ex ikyxjo te Abraham, kubˈ tnimin teˈ, tej ttzaj qˈolbˈin tuˈn Dios, ex bˈeˈx xiˈ tuˈn tkanin tojjo jun txˈotxˈ, a tuˈntaq ttzaj qˈoˈn te tuˈn Dios te jun oyaj, tuˈn tnajan antza. Tuˈn ikyjo, etz Abraham toj ttanim, me ntiˈtaq bˈiˈn tuˈn, jaˈ tuˈntaq tkanine.


Ja hänen tykönsä tuli paljon kansaa, ja he toivat mukanaan rampoja, raajarikkoja, sokeita, mykkiä ja paljon muita, ja laskivat heidät hänen jalkojensa juureen; ja hän paransi heidät, 	 Ex nimxjal bˈaj chmet jaˈ taˈyetaq. Ex qˈimila junjun kox kyuˈn, junjun moẍ, ex ilaˈkul mibˈintaq chi bˈet ex mibˈintaq chi yolin, ex nimku txqantl yabˈ bˈaj xi qˈiˈn twutz Jesús. Ex bˈeˈx i kubˈ tqˈanin.


ja sinulla on kärsivällisyyttä, ja paljon sinä olet saanut kantaa minun nimeni tähden, etkä ole uupunut. 	 Ex ma txi kykujsin kykˈuˈja tuˈn nim ma tzikyˈx kyuˈn tuˈn npaja, ex mi ẍi kubˈ numja.


Mutta hän oli vaiti eikä vastannut mitään. Taas ylimmäinen pappi kysyi häneltä ja sanoi hänelle: "Oletko sinä Kristus, sen Ylistetyn Poika?" 	 Me mix xi ttzaqˈwine Jesús; noq bˈant mutxe. Xi tqaninxix juntl majljo kynejilxix pale te: ¿Atzinjiy Crist, a Klol kyeˈ aj Judiy, a tkˈwal Dios kyˈiwlinxix tbˈi?


Paavali, Jumalan tahdosta Kristuksen Jeesuksen apostoli, lähetetty julistamaan lupausta siitä elämästä, joka on Kristuksessa Jeesuksessa, 	 Ayiˈn Pabl, jun tsanjil Jesucrist; chqˈoˈnqiˈn tuˈn tajbˈil qMan Dios, ikyxjo tzeˈnku bˈantnin tiˈj tuˈn, tiˈjjo tkabˈ qchwinqil noq tuˈn s‑ok qmujbˈin qibˈ tukˈa Crist, a Jesús.


tämä Enoksen, tämä Seetin, tämä Aadamin, tämä Jumalan. 	 Ataqtzin te Cainán kˈwalbˈajtaqtzin teˈ te Enós, a tkˈwaltaq Set, a tkˈwaltaq Adán. Ataqtzin te Adán tzajnin te Dios.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Salli nyt; sillä näin meidän sopii täyttää kaikki vanhurskaus". Silloin hän salli sen hänelle. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Qbˈinchinku jaˈlin, quˈn ilxix tiˈj tuˈn tbˈant quˈn, tzeˈnkuxjo tkyaqiljo taj qMan. Ex bˈeˈx xi ttziyin Juan.


Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala. 	 Te tnejil, teˈ naˈmxtaq tkubˈ bˈinchit tkyaqil, noql attaqjo Tkˈwal Dios, ax tbˈi, a Yol. Atziˈn Yol lo junx ate tukˈa Dios, ex ax Diosjo.


Silloin hänen herransa kutsui hänet eteensä ja sanoi hänelle: `Sinä paha palvelija! Minä annoin sinulle anteeksi kaiken sen velan, koska sitä minulta pyysit; 	 Tej tok kykaˈyin txqantl aqˈnil ikyjo, bˈeˈx tzaj chyoˈn kyanmin tiˈj. Bˈeˈx i xiˈ qˈmalte te kawil tkyaqiljo otaq bˈaj.


Ja niinkuin te tahdotte ihmisten teille tekevän, niin tehkää tekin heille. 	 Tuˈnpetziˈn, kukxittzin kubˈ kybˈinchinjiˈy kyukˈa txqantl, tzeˈnku kyaja tuˈn tkubˈ bˈinchit kye.


Mutta tietääksenne, että Ihmisen Pojalla on valta maan päällä antaa syntejä anteeksi," - hän sanoi halvatulle - "minä sanon sinulle: nouse, ota vuoteesi ja mene kotiisi." 	 Me mi nxi kynimiˈn qa ikyjo. Me atzin jaˈlin, kxel nyekˈiˈn kywutza qa ayin weˈ, a Tkˈwal Ichin, at wokliˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyilxjal te jun majx. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn te yabˈ: Kxel nqˈmaˈn tey, ¡Weˈksa! ¡Qˈinxjiy tkuẍbˈila, ex kux tzˈaja tjay!


Niin Jeesus sanoi: "Antakaa lasten olla, älkääkä estäkö heitä tulemasta minun tyköni, sillä senkaltaisten on taivasten valtakunta". 	 Me tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Kytzaqpinqetzjiˈy tal kˈwal, tuˈn kybˈaj tzaj laqˈe nkˈatza. Mi chi kubˈ kymeqoˈn, quˈn kykyaqiljo kˈwel kymutxsin kyibˈ tzeˈnqe tal kˈwal lo, ayepen kye kchi okixjo toj Tkawbˈil Dios.


Ja se mies, jossa paha henki oli, karkasi heidän kimppuunsa, voitti heidät toisen toisensa perästä ja runteli heitä, niin että he alastomina ja haavoitettuina pakenivat siitä huoneesta. 	 Ex texjo paq anetziˈn, bˈeˈx xi joqpaj tej ichin, a attaq taqˈnil tajaw il toj tanmin kyibˈaj xjal, a nchi yolintaq, ex tukˈa txqan tipin, bˈeˈx i kubˈjo ichin tuˈn, ex i bˈaj tbˈyoˈn. Tuˈntzin ikyjo, ẍbˈiˈqqe ex iẍjlinqe tej kyoq tojjo ja, jaˈ iteˈkxtaq.


Siunattu olkoon isämme Daavidin valtakunta, joka tulee. Hoosianna korkeuksissa!" 	 Kyˈiwlinxixa, a ma tzul kaniˈn, ay tyajil David, tuˈn tkawiˈn qxola. Nimxitjo toklin tbˈiy toj tnajbˈila.


Kuinka näet rikan, joka on veljesi silmässä, mutta et huomaa malkaa omassa silmässäsi? 	 Nya wen tuˈn tyolbˈiˈn tiˈj juntl, quˈn ikytziˈn tzeˈnku jun xjal tokx jun ma tij tze toj twutz, exsin tajtz tuˈn tetz tiˈn jun tal netzˈ tzˈis toj twutz juntl tukˈa. ¿Tzeˈntzin tten tuˈn t‑xi tqˈmaˈn te termana: Yoˈnkutzin nej, tuˈn tetz wiˈn tzˈis toj twutza, ex mi naˈnl te tuˈn, qa at jun ma tij tze tokx toj twutza?


Ja katso, siinä kaupungissa oli nainen, joka eli syntisesti; ja kun hän sai tietää, että Jeesus oli aterialla fariseuksen talossa, toi hän alabasteripullon täynnä hajuvoidetta 	 tej tpon kanin jun qya, a bˈinchil il, a axsa najletaq tojjo tnam anetziˈn. Ex otaq tbˈi tej qya anetziˈn qa otaq pon kanin Jesús waˈl toj tja Parisey. Tuˈn ikyjo, xi tiˈn jun ẍunk nojnin tukˈa jun wiq aˈ kˈokˈjxix wen; ajo ẍunk bˈinchin tukˈa jun wiq abˈj tbˈanilx wen.


ja oli täysin varma siitä, että minkä Jumala on luvannut, sen hän voi myös täyttää. 	 quˈn elnintaql tnikyˈ te, qa at tipin Dios tuˈn tjapin bˈaj Tyol, a tqˈma.


Jeesus vastasi heille: "Nyt te uskotte. 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: Tuˈnpetziˈn, ¿Ma man txi kynimintza?


- niinkuin kirjoitettu on: "Monen kansan isäksi minä olen sinut asettanut" - sen Jumalan edessä, johon hän uskoi ja joka kuolleet eläviksi tekee ja kutsuu olemattomat, ikäänkuin ne olisivat. 	 ikyxjo tzeˈnku tqˈma Dios te Abraham toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: K‑okil nqˈoˈn te manbˈaj te ilaˈ chˈuq xjalch. Quˈn ate Dios nqˈonte kychwinqiljo kyimnin toj kyanmin, ex a kˈwel bˈinchin teˈ, a jniˈ naˈm tbˈant.


Ja Jeesus sanoi hänelle: "Katso, ettet puhu tästä kenellekään; vaan mene ja näytä itsesi papille, ja uhraa lahja, jonka Mooses on säätänyt, todistukseksi heille". 	 Ex xi tqˈmaˈntl Jesús te: Bˈiˈnkuy. Mi txi tqˈmaˈn te aˈla. Qalaˈ ku txiˈy, ex yekˈinx tibˈa te kypale aj Judiy, ex qˈonxa jun oyaj te aqˈbˈil chjonte, tuˈn ma tzul Dios tey, a tzeˈnkuxjo kubˈ ttzˈibˈin Moisés ojtxe, tuˈntzin kybˈin texjal qa ma qˈanita.


Olisin tahtonut pidättää hänet tykönäni, että hän sinun sijassasi olisi palvellut minua, joka olen evankeliumin tähden kahleissa; 	 Wajatlaˈy tuˈn tten mojil wukˈiy te t‑xela, quˈn loqinxa intinkux toj tze, tuˈn tpaj Tbˈanil Tqanil.


Mutta meidän, vahvojen, tulee kantaa heikkojen vajavaisuuksia, eikä elää itsellemme mieliksi. 	 Me awotzinqe, awo at qipin toj qnimbˈil, il tiˈj tuˈn kyikyˈxjo qukˈa quˈn, a nyaxix kujqe toj kynimbˈil, ex mi kubˈ qbˈinchin a tzeˈnkuxjo qaj.


Ja hän otti maljan, kiitti ja antoi heille ja sanoi: "Juokaa tästä kaikki; 	 Ex tzaj ttzyuˈn jun tkˈwel kˈwabˈj tukˈa vin, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj; xi tqˈoˈn qeˈy, ex tzaj tqˈmaˈn: Chi kˈwaˈn tojjo tkˈwel kˈwabˈj lo kykyaqilxa,


"Tuomitseeko lakimme ketään, ennenkuin häntä on kuulusteltu ja saatu tietää, mitä hän on tehnyt?" 	 ¿Ma nyatzin ntqˈmaˈn toj qkawbˈil nlay txi qqˈmaˈn tiˈj jun xjal qa nya wen, a naˈmxtaq qbˈinte nej tiˈtzin t‑xilin t‑xnaqˈtzbˈil?


Minä olen hyvän kilvoituksen kilvoitellut, juoksun päättänyt, uskon säilyttänyt. 	 Ma japin bˈaj nnimbˈila wuˈn, tzeˈnku jun wen xoˈl qˈaqˈ ma kanbˈin toj jyoj qˈoj, ex tzeˈnku jun rinil ma kanbˈin toj rinbˈil. Ma tzˈok nqˈoˈn tilil, tuˈn mix ja xkyij ntzaqpiˈn nnimbˈila.


ja te ette tahdo tulla minun tyköni, että saisitte elämän. 	 Quˈn ayetzin kye kykyˈeˈy tuˈn kyxi lipeˈy wiˈja, tuˈn kyten kychwinqila te jun majx.


Eikö samoin myös portto Raahab tullut vanhurskaaksi teoista, kun hän otti lähettiläät luokseen ja päästi heidät toista tietä pois? 	 Ex ikyx bˈajjo tiˈj aj kyˈaˈjiltaq Rahab toj Tuˈjil Tyol Dios. Bˈaˈn ele twutz Dios tuˈn tbˈinchbˈin, tej i kubˈ tewin aye tsanjil Israel, ex i xi tmojin tuˈn kyoq toj junxil bˈe, tuˈn kyklettaq toj tqˈobˈ nmaq kawil te Jericó.


Mutta oli mies, fariseusten joukosta, nimeltä Nikodeemus, juutalaisten hallitusmiehiä. 	 At jun ichin, Nicodem tbˈi, jun Parisey nejinel kyxol aj Judiy.


Kun olen tehtäväni suorittanut ja heille tämän hedelmän perille vienyt, lähden teidän kauttanne Hispaniaan; 	 Ex ajtzin tbˈaj nsipinjiˈy oyaj luˈn kyxol, bˈeˈxsin chin xela tzma España, ex kchin kyˈela kyukˈiy, aj nxiˈy.


Sillä niinkuin meillä yhdessä ruumiissa on monta jäsentä, mutta kaikilla jäsenillä ei ole sama tehtävä, 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku qe, at jun qxmilil, ilaˈ elnin; ex nya ax toklin junjun.


ja he sanoivat naiselle: "Emme enää usko sinun puheesi tähden, sillä me itse olemme kuulleet ja tiedämme, että tämä totisesti on maailman Vapahtaja". 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn te qya: Atzin jaˈlin mapen txi qniminx qe nya noq tuˈn saj tqˈmaˈn qeˈy; qalaˈ awokuxix qe ma qo ok bˈinte te, ex ma tzˈel qnikyˈa te, qa twutzxix ate Cristjo, a Kolil te tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ.


Silloin naapurit ja ne, jotka ennen olivat nähneet hänet kerjääjänä, sanoivat: "Eikö tämä ole se, joka istui ja kerjäsi?" 	 Ayetziˈn t‑xjalil najleqetaq nqayin tkˈatz tja exqetziˈn jniˈ ojtzqilte, tej nmoˈntaq, i jaw yolin kyxolx: ¿Ma nyapetzilaˈ xjal lo a moẍtaq, a nkubˈ qe qanil tmobˈitz?


Niin hän, otettuaan sen palan, meni kohta ulos; ja oli yö. 	 Tbˈajlinxiˈ twaˈn Judas pan, bˈeˈx ex toj qnikyˈin.


Sentähden riemuitkaa, taivaat, ja te, jotka niissä asutte! Voi maata ja merta, sillä perkele on astunut alas teidän luoksenne pitäen suurta vihaa, koska hän tietää, että hänellä on vähän aikaa!" 	 Tuˈnpetziˈn, chi tzalajxa kyaˈj ex kykyaqiljo najleqe toja. Me ay bˈisbˈajilxix kyeˈ iteˈ twutz txˈotxˈ exqetziˈn jniˈ nchi kanbˈin kychwinqil tibˈaj ttxuyil aˈ, quˈn ate tajaw il ma kuˈtz kyxola tukˈa nim tqˈoj, quˈn bˈiˈn tuˈn, qa noq jun jteˈbˈin qˈij at tzaluˈn.


Siellä me viivyimme useita päiviä. Niin tuli sinne Juudeasta eräs profeetta, nimeltä Agabus. 	 Otaq xi bˈaj ilaˈ qˈij quˈn antza, tej tul jun ichin, a yolil Tyol Dios, Agabo tbˈi, tzajnintaq toj txˈotxˈ Judey.


En minä ole halunnut kenenkään hopeata tai kultaa tai vaatteita; 	 Ntiˈ weˈ waj, a pwaq, exsin xbˈalin te jun aˈla;


Hän, joka ylhäältä tulee, on yli kaikkien. Joka on syntyisin maasta, se on maasta, ja maasta on, mitä hän puhuu; hän, joka taivaasta tulee, on yli kaikkien. 	 A Jesús tzaj toj kyaˈj, ex at toklin tibˈaj tkyaqil; ayintzin weˈ te twutz txˈotxˈ, ex oˈkx nchin yoliˈn tiˈjjo te twutz txˈotxˈ. Qalaˈ atzin teˈ a ntzaj toj kyaˈj at te toklin tibˈaj tkyaqil.


Mutta jos toivomme, mitä emme näe, niin me odotamme sitä kärsivällisyydellä. 	 Qalaˈ a etzbˈil nqo ayon tiˈj, naˈmx qetzinte. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn qayon tiˈj tukˈa tqˈuqbˈil qkˈuˈj.


Ja koska Raamattu edeltäpäin näki, että Jumala vanhurskauttaa pakanat uskosta, julisti se Aabrahamille edeltäpäin tämän hyvän sanoman: "Sinussa kaikki kansat tulevat siunatuiksi". 	 Quˈn ojtzqiˈntaq tuˈn Dios, qa iltaq tiˈj tuˈn kykletjo nya Judiyqe noq tuˈn kynimbˈil tiˈj Tbˈanil Tqanil kolbˈil. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn te Abraham kyjaluˈn: Noq tuˈn tpaja, kˈwel nkyˈiwliˈn tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ.


mutta joka epäröi ja kuitenkin syö, on tuomittu, koska se ei tapahdu uskosta; sillä kaikki, mikä ei ole uskosta, on syntiä. 	 Me qa at kabˈe tkˈuˈja tiˈjjo nxi tchyoˈn, axa n‑ok aj paj tiˈjxa, quˈn nya tukˈa tnimbˈila nxi tchyoˈn. Ex tkyaqiljo nya tukˈa qnimbˈil nbˈante, atzin iljo.


Kun Jeesus näki, että hän vastasi ymmärtäväisesti, sanoi hän hänelle: "Sinä et ole kaukana Jumalan valtakunnasta". Eikä kukaan enää rohjennut häneltä kysyä. 	 Teˈ tok tbˈiˈn Jesús, teˈ otaq txi ttzaqˈwin xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil toj tumil, xi tqˈmaˈn te: Noq chˈintl tuˈn tel te tnikyˈ teˈ Tkawbˈil Dios. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, mix aˈl juntl el t‑xobˈil, tuˈn t‑xi tqanin juntl t‑xjelbˈitz te Jesús.


Näin jokainen hyvä puu tekee hyviä hedelmiä, mutta huono puu tekee pahoja hedelmiä. 	 Ikytziˈn tzeˈn jun tze, qa tbˈanilx tze, ex tbˈanilqe twutz chi elil te lobˈj. Ex qa mina, nlay chi el twutz tbˈanil.


Mutta monet ensimmäiset tulevat viimeisiksi ja viimeiset ensimmäisiksi." 	 Me nimx jaˈlin iteˈk te tnejil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me chi kyjel te tchˈibˈil, qa ntiˈ kynimbˈil. Ex nimx ntiˈ kyoklin tzaluˈn twutz txˈotxˈ jaˈlin, me kchi okil te tnejil noq tuˈn kynimbˈil.


ja näin hänet. Ja hän sanoi minulle: `Riennä ja lähde pian pois Jerusalemista, sillä he eivät ota vastaan sinun todistustasi minusta`. 	 Nliˈy tAjaw Tkyaqil, ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Qˈinx tibˈa, ex ajqelin wen tuˈn texa toj Jerusalén, quˈn nlayx kubˈ kybˈiˈn t‑xjalila, ex nlayx tzˈel kynikyˈ tiˈjjo o tqˈmay wiˈja.


Ja kun hän oli mennyt pyhäkköön, tulivat hänen opettaessaan ylipapit ja kansan vanhimmat hänen luoksensa ja sanoivat: "Millä vallalla sinä näitä teet? Ja kuka sinulle on antanut tämän vallan?" 	 Tej tokx Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, i pon laqˈe kynejil pale exqetziˈn kynejinel kyxolxjal aj Judiy, a tzmataq nxnaqˈtzintaq. Xi kyqanin te: ¿Tiˈn tokiy tuˈn tbˈinchinjiy jniˈ lo, a nkubˈ tbˈinchiˈn? ¿Ex ankye saj qˈoˈnte tokliˈn? chi chiˈ.


Ja kaikki papit seisovat päivä päivältä palvelustaan toimittamassa ja usein uhraamassa, aina samoja uhreja, jotka eivät ikinä voi syntejä poistaa; 	 Jaˈlin, tkyaqil pale kyxol aj Judiy kukx nchi jaw weˈ toj tnejil ja, a xbˈalin tten, te naˈbˈl Dios, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn ilaˈ maj chojbˈil junjun qˈij, ex tzunx nxi kyqˈoˈn jaˈlin. Me ayetziˈn chojbˈil ntiˈ kyipin tuˈn tnajsit il kyuˈn.


Pyhien avustamisesta minun tosin on tarpeetonta kirjoittaa teille; 	 Atzin tiˈjjo oyaj tuˈn t‑xiˈ kye erman nimil toj Jerusalén, nyatla il tiˈj tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn kyeˈy,


Mutta Elisabetin synnyttämisen aika tuli; ja hän synnytti pojan. 	 Teˈ tjapin qˈij tuˈn tkubˈ tzˈaq Lisabet, ul jun kyal qˈa.


Kun näissä asioissa matkustin Damaskoon ylipappien valtuudella ja suostumuksella, 	 Ay, Agripa, chi Pabl, noq tuˈn nbˈisa ikyjo, bˈeˈx xi wiˈn wibˈa, tuˈn nkaniˈn tojjo tnam Damasco; chqˈoˈn in xiyiˈy tuˈn kykawbˈil kynejil pale.


sillä hän oli monta kertaa ollut sidottuna jalkanuoriin ja kahleisiin, mutta oli särkenyt kahleet ja katkonut jalkanuorat, eikä kukaan kyennyt häntä hillitsemään. 	 Ilaˈ maj i kubˈ kˈloˈn tqan ex tqˈobˈ tukˈa kxbˈil, me bˈeˈxtaq nbˈaj kubˈ tlaqin, ex mix aˈlxtaq nxkye tiˈj.


teidän kultanne ja hopeanne on ruostunut, ja niiden ruoste on oleva todistuksena teitä vastaan ja syövä teidän lihanne niinkuin tuli. Te olette koonneet aarteita viimeisinä päivinä. 	 Ajo qˈanpwaq ex saqpwaq kˈuˈn kyuˈn, ma chˈiy xul kyiˈj, ex axsin qˈolte kyqaniljiˈy te yuchˈil kyeˈy, ex k‑okil meltzˈaj kyiˈja tzeˈnku jun qˈaqˈ te kawbˈil kujxix kyibˈaja. Ikytziˈn, ma chi ok ten chmolte kyqˈinimila; tzunx ok kyuˈn tzma tzaluˈn. ¿Me mitzin bˈiˈn kyuˈn, qa chˈix tikyˈ twutz txˈotxˈ?


Ja tapahtui meidän mennessämme rukouspaikkaan, että meitä vastaan tuli eräs palvelijatar, jossa oli tietäjähenki ja joka tuotti paljon tuloja isännilleen ennustamisellaan. 	 Bˈaj jun maj, kyjaˈtaq qxiˈy tzma ttzi aˈ, jaˈ nkubˈ naˈyetaq Dios, ok qkˈulbˈiˈn jun kuˈxin qya, a nkanintaq tnabˈl tiˈjjo naˈmxtaq tul kanin, quˈn tzyuˈntaq tanmin tuˈn taqˈnil tajaw il. Jun aqˈniltaqjo kuˈxin qya luˈn, ex nimtaq kypwaqjo tajaw nkykanbˈin noq tuˈn nbˈanttaq tuˈn.


Niin Paavali loi katseensa neuvostoon ja sanoi: "Miehet, veljet, minä olen kaikessa hyvällä omallatunnolla vaeltanut Jumalan edessä tähän päivään asti". 	 Xitzin tkaˈyin Pabl toj kywutzjo tkyaqil Sanedrín, ex xi tqˈmaˈn: Ayiˈy werman, atxix ojtxe ex loqin lo, bˈaˈn o chin anqˈiniˈy twutz qMan Dios, ex ntiˈx ma kux chyoˈn toj wanmiˈn.


Ja minulle sanottiin: "Sinun tulee taas profetoida monista kansoista ja kansanheimoista ja kielistä ja kuninkaista". 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj qˈmaˈn weˈy: Il tiˈj tuˈn t‑xi tqˈmaˈn juntl majl ajo ntqˈmaˈn Dios teˈy kyiˈjjo nimku tnam, nimku txˈotxˈ, ex yol ex nmaq kawil.


Mutta hän jätti liinavaatteen ja pakeni alastonna. 	 me bˈeˈx kyij ttzaqpiˈn iqbˈil, ex kubˈ toj bˈe ẍbˈiˈq.


Ja minulle annettiin sauvan kaltainen ruoko ja sanottiin: "Nouse ja mittaa Jumalan temppeli ja alttari ja ne, jotka siinä kumartaen rukoilevat. 	 Ex tzaj qˈoˈn jun tze weˈy te echbˈil, ikyxixjo tzeˈnku ajlaj, ex tzaj qˈmaˈn weˈy: Weˈksa, ex echinkujiy a tja Dios, junx tukˈa t‑altar. Ex ajlanqekujiy ayeˈ nchi kˈulin antza.


Teille lähettää tervehdyksen Aristarkus, minun vankitoverini, ja Markus, Barnabaan serkku, josta olette saaneet ohjeita - jos hän tulee teidän tykönne, niin ottakaa hänet vastaan - 	 Ex ikyxjo, nxi tqˈoˈn Aristarco jun qˈolbˈil kyeˈy, quˈn a ichin lo, luˈ tkuˈx wukˈiy toj tze. Ex ikyxjo ncheˈx qˈolbˈiˈn tuˈn Marks, a tkˈwal titzˈin ttata Bernabé. Ex bˈiˈn jun tqanil kyuˈn tiˈj Marks. Tuˈnpetziˈn, qa ma pon kanin kyukˈiy, kykˈmoma tukˈa tkyaqil kyanmiˈn.


vaan hän on holhoojain ja huoneenhaltijain alainen isän määräämään aikaan asti. 	 Ex iteˈ junjuntl aqˈnil iteˈk tuˈn manbˈaj, noq te xnaqˈtzil kyeˈ tkˈwal toj tkyaqil, ex tuˈn kykaˈyin tiˈj tkyaqil at te. Ex atzin te kˈwal il tiˈj tuˈn kykubˈ tnimin, tzmaxi ajxi tpon tqˈijil, a qˈoˈnkj tuˈn ttata, tuˈn tetzin te etzbˈil.


Jeesus sanoi heille: "Ettehän voi vaatia häävieraita paastoamaan silloin, kun ylkä on heidän kanssaan? 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Ma akutzin kubˈ kywutzlin kyeˈ, tuˈn tkubˈ kypaˈn txokenj waˈyaj toj jun mejebˈlin, qa axsa taˈye chmilbˈaj kyxol? Ikytzin iteˈye wejiˈy nxnaqˈtzibˈin, quˈn loqiˈn ntin kyxol.


Ja hän istui vastapäätä uhriarkkua ja katseli, kuinka kansa pani rahaa uhriarkkuun. Ja monet rikkaat panivat paljon. 	 Qˈuqletaq Jesús jun maj tkˈatz jun tkubˈil oyaj pwaq, tokxtaq toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, nkaˈyintaq kyiˈjjo jniˈ xjal tzeˈn nbˈaj kux kyqˈoˈntaq kyoyaj. Ex ayetzin qˈinin, nimx pwaq bˈaj kux kyqˈoˈn.


Mutta kun Jeesus tiesi heidän ajatuksensa, vastasi hän ja sanoi heille: "Mitä te ajattelette sydämessänne? 	 Me ante Jesús bˈeˈx el tnikyˈ tiˈj tiˈtaq nkyxime, ex xi tqanin kye: ¿Tiquˈn nkubˈ kyximinjiˈy ikyjo?


hän, joka on meidät pelastanut ja kutsunut pyhällä kutsumuksella, ei meidän tekojemme mukaan, vaan oman aivoituksensa ja armonsa mukaan, joka meille on annettu Kristuksessa Jeesuksessa ennen ikuisia aikoja, 	 Quˈn ma qo klet tuˈn, ex ikytzin ma qo ttxok, tuˈn qok te tzˈaqle twutz, nya tuˈnxjo qbˈinchbˈin, qalaˈ ikyxtaq t‑ximjo atxix ojtxe, tej naˈmxtaq tkubˈ xkye twutz txˈotxˈ, qa tuˈntaqx ttzaj tchqˈoˈn Crist, a Jesús, noq tuˈn t‑xtalbˈil.


Paavali, Kristuksen Jeesuksen vanki, ja veli Timoteus rakkaalle Filemonille, työtoverillemme, 	 Ayiˈn Pabl, a intinkuxa toj tze noq tuˈn tpaj Crist, a Jesús, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx tukˈa qerman, Timotey, tuˈn tkanin tukˈiy, ay Filemón, a kˈuˈjlin quˈn ex qukˈiy toj aqˈuntl.


Vielä tänäkin hetkenä me kärsimme sekä nälkää että janoa, olemme alasti, meitä piestään, ja me kuljemme kodittomina, 	 Ex ikyxjo jaˈlin, noq tuˈn tpajjo aqˈuntl, tzunx n‑ikyˈx waˈyaj ex kˈwaj quˈn. Ex ntiˈx chˈin qxbˈaliˈn tok. Ex ma qo ok bˈyoˈn kyuˈnxjal, ex ntiˈx jun qjaˈy qekuy.


Mutta tämän minä sanon, veljet, ettei liha ja veri voi periä Jumalan valtakuntaa, eikä katoavaisuus peri katoamattomuutta. 	 Waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy werman; qa a qxmilil te twutz txˈotxˈ ntiˈ toklin tuˈn tten toj Tkawbˈil Dios te jun majx toj kyaˈj; quˈn a nlay tpa, ntiˈ toklin tiˈjjo a nlay bˈaj.


Vaan tämä on se, mikä on sanottu profeetta Jooelin kautta: 	 Mikyxi teˈ ante nbˈaj jaˈlin, aj tyole Joel, a yolil Tyol qMan Dios ojtxe, tej tqˈmante:


Te ette valinneet minua, vaan minä valitsin teidät ja asetin teidät, että te menisitte ja kantaisitte hedelmää ja että teidän hedelmänne pysyisi: että mitä ikinä te anotte Isältä minun nimessäni, hän sen teille antaisi. 	 Quˈn nyaqe kyeˈ ẍi jaw skˈoˈn weˈy; qalaˈ ayin weˈ ẍin jaw skˈoˈn kyeˈy. Tuˈnpetziˈn, kxel woqxenin kyeˈy, tuˈn kyxiˈy, ex tuˈn tel kywutza nimxix toj kychwinqila, ex atzin kywutza, tuˈn tten te jun majx. Ikytziˈn, ktzajile tqˈoˈn nManjiˈy tkyaqiljo kxel kyqaniˈn toj tumil nbˈiˈy.


Ja he kulkivat Frygian ja Galatian maan kautta, sillä Pyhä Henki esti heitä julistamasta sanaa Aasiassa. 	 Me atzin te Xewbˈaj Xjan mix ttziye tuˈn tqˈmetjo Tbˈanil Tqanil tojjo txˈotxˈ te Asia. Tuˈntziˈn, antza i ikyˈe toj txˈotxˈ te Frigia ex te Galacia,


Älkää eksykö. "Huono seura hyvät tavat turmelee." 	 Mi chi txalpaja toj kynimbˈila, ikyjo tzeˈnku ntqˈmaˈn juntl yol kyxolxjal: Mi chex kybˈinjiˈy yol nya tumilqe, tuˈn mi cheˈxa qˈiˈn kyuˈn.


Mutta joka menee ovesta sisälle, se on lammasten paimen. 	 Me atzin teˈ n‑okx toj tjpel chˈlaj kye rit, atzin te bˈaˈn kyikˈleljo, ex nchi ok tkaˈyin trit.


Niin hän pyysi taulun ja kirjoitti siihen nämä sanat: "Johannes on hänen nimensä". Ja kaikki ihmettelivät. 	 Xi tqanin ttata jun tzˈlan, jaˈ tuˈn tkubˈ tzˈibˈite tbˈi. Atzaj teˈ tzaj ttzyuˈn, kubˈ ttzˈibˈin, Juan tbˈi. Teˈ tok kybˈiˈn jniˈ xjal ikyjo, jotx bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylaj.


Taas toisen vertauksen hän puhui heille: "Taivasten valtakunta on hapatuksen kaltainen, jonka nainen otti ja sekoitti kolmeen vakalliseen jauhoja, kunnes kaikki happani". 	 Ex kubˈ tqˈoˈn Jesús juntl techil kyjaluˈn: A Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnkuˈ ttxˈamil wabˈj, a nkux tqˈoˈn jun qya toj oxe malbˈil jarin. Ex ajtzin tbˈaj tsmoˈn, tkyaqiljo tqˈotjil wabˈj ktxˈamixil, ex nchˈiy wen.


että saamme viedä evankeliumin myöskin tuolla puolen teitä oleviin maihin - tahtomatta kerskata siitä, mikä jo on valmista toisten vaikutusalalla. 	 tuˈntzintla qyoliˈn Tbˈanil Tqanil kyojjo tnam najchaq iteˈ kykˈatza, jaˈ naˈmx tkanin Tyol Dios, me nya tuˈn tjaw qnimin qibˈa tiˈj taqˈnbˈin juntl.


Ja katso, sinä tulet mykäksi etkä kykene mitään puhumaan siihen päivään saakka, jona tämä tapahtuu, sentähden ettet uskonut minun sanojani, jotka käyvät aikanansa toteen." 	 Me tuˈn mina xi tniminjiy a xi nqˈmaˈn tey, mina bˈantl tyoliˈn jaˈlin, tzmaxi ajxi tjapin tqˈijjo, a ma txi nqˈmaˈn tey.


Sentähden, kun Jumala lupauksen perillisille vielä tehokkaammin tahtoi osoittaa, että hänen päätöksensä on muuttumaton, vakuutti hän sen valalla, 	 Ex ikyxjo, taj Dios tuˈn tyekˈin qa twutzxix tiˈjjo qoklin, a ma tzaj tqˈmaˈn tuˈn ttzaj tqˈoˈn qe, awo nimilqo. Tuˈn ikyjo, tukˈaxix tkyaqil tipin, kubˈ tqˈmaˈn Dios tiˈjjo a at qoklin tiˈj toj kyaˈj te jun majx, ex nlay jaw meltzˈajl tiˈjjo kyij tyolin.


Jos hän siis olisi maan päällä, ei hän olisikaan pappi, koska jo ovat olemassa ne, jotka lain mukaan esiinkantavat lahjoja, 	 Quˈn noqit axsa taˈye tzaluˈn, mitla s‑ok te tnejilxix pale, quˈn iteˈl pale tzaluˈn twutz txˈotxˈ tzajninqe tiˈj Leví, ex nchi qˈoˈn oyaj, tzeˈnku ntqˈmaˈn tkawbˈil Moisés toj Tuˈjil Tyol Dios.


Mutta enkeli sanoi hänelle: "Älä pelkää, Sakarias; sillä sinun rukouksesi on kuultu, ja vaimosi Elisabet on synnyttävä sinulle pojan, ja sinun on annettava hänelle nimi Johannes. 	 Me bˈeˈx xi tqˈmaˈn angel te: ¡Zakariy! Mina tzaj xobˈa, quˈn atziˈn tnaˈj Diosa, ma tzaj ttzaqˈwin Dios. Atzin t‑xuˈjila tzul jun tal, ex atzin tbˈi k‑okil tqˈoˈn, Juan.


Ei kukaan voi tulla minun tyköni, ellei Isä, joka on minut lähettänyt, häntä vedä; ja minä herätän hänet viimeisenä päivänä. 	 Mix aˈl jun aku tzaj lipe wiˈja, qa nya nMaˈn saj qˈmante. Ex qa ma qe kykˈuˈj wiˈja, kchi jawil anqˈin wuˈn, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Kun hän tuli toiselle rannalle, gadaralaisten alueelle, tuli häntä vastaan kaksi riivattua, jotka olivat haudoista lähteneet ja olivat kovin raivoisia, niin ettei kukaan voinut sitä tietä kulkea. 	 Tej tpon Jesús tjlajxi aˈ toj txˈotxˈ te Gadara, i etz kabˈe ichin kyoj muqbˈil kyimnin, tokxtaq taqˈnil tajaw il toj kyanmin. Nchi bˈaj oktaq lipin kyiˈjxjal; tuˈntziˈn, mixtaq aˈlx n‑ikyˈ tojjo bˈe antza. I tzaj laqˈe tkˈatz Jesús,


Ja nämä menevät pois iankaikkiseen rangaistukseen, mutta vanhurskaat iankaikkiseen elämään." 	 Ayetziˈn xjal luˈn kchi xeˈl toj najin te jun majx. Me ayetziˈn tzˈaqleqe, kchi xeˈl toj tkabˈ kychwinqil, a nlayx bˈaj.


Mitä me siis tähän sanomme? Jos Jumala on meidän puolellamme, kuka voi olla meitä vastaan? 	 ¿Tzeˈntzila quˈn? Qa a Dios at qukˈa, ¿Altzila kye aku tzˈok meltzˈajtz qiˈj?


Ja kaikki, minkä teette sanalla tai työllä, kaikki tehkää Herran Jeesuksen nimessä, kiittäen Isää Jumalaa hänen kauttansa. 	 Ex kykyaqiljo a nchi kubˈ kybˈinchiˈn ex nkyqˈmaˈn, kybˈinchinqekuy toj tbˈi qAjaw Jesús, quˈn o chi oka te t‑xel Jesús tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex kyqˈonxa chjonte te qMan Dios, noq tiˈj tbˈi qAjaw Jesús.


Paljon on minulla teistä puhuttavaa ja teissä tuomittavaa; mutta hän, joka on minut lähettänyt, on totinen, ja minkä minä olen kuullut häneltä, sen minä puhun maailman kuulla." 	 At nimku tuˈn nkawiˈn tiˈj. Ex twutzxix nyola, quˈn oˈkx nyolinjiˈy tzeˈnku tzaj tqˈmaˈn nMaˈn, a tzaj chqˈoˈn weˈy, tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tyol te tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, quˈn tekuxix s‑ok nbˈiniˈy.


Silloin hän katsahtaen ympärilleen loi vihassa silmänsä heihin, murheellisena heidän sydämensä paatumuksesta, ja sanoi sille miehelle: "Ojenna kätesi". Ja hän ojensi, ja hänen kätensä tuli jälleen terveeksi. 	 I xi tkaˈyin Jesús tiˈjile; tzaj tqˈoj, ex jaw bˈisin tuˈn tkujil kyanminxjal. Ex xi tqˈmaˈn Jesús te ichin, tuˈn t‑xi tnuqpin tqˈobˈ. Noqx teˈ t‑xi tnuqpin, ex texjo paq, ul tanmin tqˈobˈ.


Pakene nuoruuden himoja, harrasta vanhurskautta, uskoa, rakkautta, rauhaa niiden kanssa, jotka huutavat avuksensa Herraa puhtaasta sydämestä. 	 Tuˈnpetziˈn, ku tel oqa te tkyaqiljo achbˈil kye kuˈxin nya wen, ex lipeka tiˈjjo a tzˈaqlexix, ex tiˈj tnimbˈila, tkˈuˈjbˈila, ex tmujbˈil tibˈa junx kyukˈa aye nchi nimsin tbˈi Dios tukˈa kyanmin saqxix.


kunnes me kaikki pääsemme yhteyteen uskossa ja Jumalan Pojan tuntemisessa, täyteen miehuuteen, Kristuksen täyteyden täyden iän määrään, 	 tzmaxi aj qpon qkyaqilx toj jun twutzxix qmujbˈil qibˈ toj qnimbˈil, ex tuˈn tel qnikyˈ tiˈj jniˈ t‑xilin Tkˈwal Dios. Ikytziˈn, qo okil te xjal tzˈaqle, tzeˈnkuxjo jniˈ t‑xilin Crist,


Silloin toinen otti hänet, ja hänkin kuoli jättämättä jälkeläistä. Niin myös kolmas. 	 Atzintzjo tkabˈ jaw meje tukˈa t‑xuˈjil kyij, me ikyxljo, ntiˈ jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim. Ex ikyxl bˈajjo tiˈjjo toxin,


Mutta kun fariseukset sen näkivät, sanoivat he hänelle: "Katso, sinun opetuslapsesi tekevät, mitä ei ole lupa tehdä sapattina". 	 Atzaj teˈ tok kykaˈyin Parisey ikyjo, xi kyqˈmaˈn te Jesús: Kaˈyinqektzinjiy t‑xnaqˈtzbˈiˈn, a nchi bˈinchin jun tiˈ, a nya wen tuˈn tkubˈ bˈinchit toj qˈij te ajlabˈl.


Lähellä sitä paikkaa oli saaren ensimmäisellä miehellä, jonka nimi oli Publius, maatiloja. Hän otti meidät vastaan ja piti meitä ystävällisesti kolme päivää vierainansa. 	 Iteˈtaqtzin txqantl tnej txˈotxˈ nqayintaq iteˈye tkˈatzjo najbˈil antza, a etzintaq tuˈn jun ichin, Publio tbˈi, nimxixtaq toklin tojjo tkyaqil txˈotxˈ te Malta. Toj tbˈanil iwliˈy tuˈn, ex toj tbˈanil mojin qukˈiy toj oxe qˈij.


Ja minä sanon teille: tästedes minä en juo tätä viinipuun antia, ennenkuin sinä päivänä, jona juon sitä uutena teidän kanssanne Isäni valtakunnassa." 	 Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mi chin kˈwaˈntla tiˈjjo kˈwabˈj luˈn tzmaxiˈ aj qkˈwan junx kyukˈiy tzma toj Tkawbˈil nMaˈn toj kyaˈj.


Mutta Jeesus puhutteli heitä kohta ja sanoi: "Olkaa turvallisella mielellä, minä se olen; älkää peljätkö". 	 Me jun paqx tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: ¡Kykujsinx kykˈuˈja! ¡Ayin wejiˈy! Mi chi xobˈach.


Ja kun viini loppui, sanoi Jeesuksen äiti hänelle: "Heillä ei ole viiniä". 	 Ex tej tel bˈajjo vin, xitzin tqˈmaˈn tnana Jesús te: Ma tzˈel bˈaj tej vinch.


Ja hän vei heidät ulos ja sanoi: "Herrat, mitä minun pitää tekemän, että minä pelastuisin?" 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, xi qˈmaˈn kye, tuˈn kyetz, ex xi qanin kye kyjaluˈn: Ayiˈy tata, ¿Tiˈtzila chˈin weˈ, aku kubˈ nbˈinchiˈn, tuˈn nkleta?


Minä viheliäinen ihminen, kuka pelastaa minut tästä kuoleman ruumiista? 	 ¿Tzeˈnxsila chin okiliˈy? ¿Altzila kye ktzaqpil weˈy tojjo ojtxe nteˈn, a nya bˈaˈn ntqanin tachbˈil nxmilila, a nxi qˈiˈn weˈy toj najin?


Ja otettuaan hänet kiinni hän pani hänet vankeuteen ja jätti neljän nelimiehisen sotilasvartioston vartioitavaksi, aikoen pääsiäisen jälkeen asettaa hänet kansan eteen. 	 Atzaj teˈ ttzyet Pegr, kux qˈoˈn toj tze tuˈn Herodes, jaˈ xqˈuqete kyuˈn kyaje chˈuq xoˈl qˈaqˈ, a kyajkyajchaq kybˈaj tojile junjun chˈuq. Otaq kubˈ tbˈisin Herodes tuˈn tkubˈ bˈyettaq kywutz Judiy, aj tbˈajtaq nintz qˈij te Waˈj Pan.


Ja hän lähti jälleen Tyyron alueelta ja kulkien Siidonin kautta tuli Galilean järven ääreen Dekapolin alueen keskitse. 	 Etz Jesús tojjo txˈotxˈ, jaˈ i ponin kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, ex i ikyˈku tojjo najbˈil Sidón, tuˈn kykanin juntl majl toj ttxˈotxˈ Decápolis, ttzi Nijabˈ te Galiley.


Ja yhä enemmän karttui niitä, jotka uskoivat Herraan, sekä miehiä että naisia suuret joukot. 	 Tuˈntziˈn, chmet kybˈaj, quˈn ilaˈ ichin ex qya kubˈ kynimin Tyol tAjaw Tkyaqil.


Ja katso, tuli pitalinen mies ja kumartui maahan hänen eteensä ja sanoi: "Herra, jos tahdot, niin sinä voit minut puhdistaa". 	 Me tzaj laqˈe jun ichin tkˈatz Jesús, yabˈtaq tuˈn jun txˈaˈk, a noq n‑el lemimin. Ex kubˈ meje twutz Jesús, ex xi tqˈmaˈn: WAjaw, qa taja, bˈaˈn tuˈn nkubˈ tqˈaniˈn tukˈa nyabˈila.


"Kuolema, missä on sinun voittosi? Kuolema, missä on sinun otasi?" 	 Tuˈnpetziˈn, qo xmayiltz tiˈjjo kyimin, tzeˈnku kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios: Ay kyimin, ¿Jaˈn taˈ tipiˈn jaˈlin, ex jtojtzin bˈaˈn qkubˈ tbˈyoˈn?


ja täälläkin hänellä on ylipapeilta valtuus vangita kaikki, jotka sinun nimeäsi avuksi huutavat". 	 Ex atziˈn jaˈlin, ma tzul tzaluˈn tukˈa toklin qˈoˈntz kyuˈn kynejil pale, tuˈn kyxi qˈiˈn toj tze kykyaqilxjo nchi naˈn tiˈj tbˈiy.


Älkäämmekä harjoittako haureutta, niinkuin muutamat heistä haureutta harjoittivat, ja heitä kaatui yhtenä päivänä kaksikymmentä kolme tuhatta. 	 Ex mi chi bˈaj kyˈaˈjiˈn tzeˈnku kye junjun aj Israel, ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx kyim 23,000 toj junx qˈij.


että kaikki ne tuomittaisiin, jotka eivät ole uskoneet totuutta, vaan mielistyneet vääryyteen. 	 tuˈntzin kynaj te jun majx, quˈn kykyˈeˈ tuˈn t‑xi kynimin Tbˈanil Tqanil, quˈn noq oˈkx nchi tzalaj tuˈn kybˈinchin il.


Mutta kun eräs samarialainen, joka matkusti sitä tietä, tuli hänen kohdalleen ja näki hänet, niin hän armahti häntä. 	 Ex attaq juntl ichin, a aj Samaria, jun kyxol xjal manyor ikyˈin kyuˈn aj Judiy, a tzuntaq nbˈet tojxjo bˈe anetziˈn. Ajo ichin anetziˈn, bˈeˈx tzaj chyoˈnx tanmin tiˈjjo xjal, a otaq kyˈixbˈe kyuˈn ileqˈ.


ja oli nyt paluumatkalla ja istui vaunuissaan ja luki profeetta Esaiasta. 	 Otaq meltzˈaj kˈulil twutz Dios toj Jerusalén, ex otaq tzˈajtz tuˈn tkanin toj ttanim. Qˈuqletaq toj tkarwaj, ex n‑uˈjintaq jun uˈj tzˈibˈin tuˈn Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe.


Tämä oli taas tunnusteko, toinen, jonka Jeesus teki, tultuaan Juudeasta Galileaan. 	 Atzin lo tkabˈ techil tipin bˈant tuˈn Jesús, tej tajtz Judey, ex pon kaninl Galiley.


Ja me olemme oppineet tuntemaan ja me uskomme sen rakkauden, mikä Jumalalla on meihin. Jumala on rakkaus, ja joka pysyy rakkaudessa, se pysyy Jumalassa, ja Jumala pysyy hänessä. 	 Ikytziˈn, ma tzˈele qnikyˈjo te, ex ma txi qnimin, qa nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios qukˈa, quˈn ate Dios nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj. Ex ankye qe nchi bˈet toj tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios, ex nchi bˈet tzeˈnku taj Dios; ayepenkye at Diosjo kyukˈa.


Kuitenkin me puhumme viisautta täydellisten seurassa, mutta emme tämän maailman viisautta emmekä tämän maailman valtiasten, jotka kukistuvat, 	 Me atziˈn jaˈlin, kyxoljo aye ma chi tijin toj kynimbˈil, nqo yoliˈn tukˈa jun t‑xilin nabˈl tal kuj chˈinl, me a nya jun qnabˈla, a qekuxa te twutz txˈotxˈ, ex nya kynabˈljo a nchi kawin twutz txˈotxˈ, a jun paqx kbˈajil.


Keskellä sen katua ja virran molemmilla puolilla oli elämän puu, joka kantoi kahdettoista hedelmät, antaen joka kuukausi hedelmänsä, ja puun lehdet ovat kansojen tervehtymiseksi. 	 Ex toj nikyˈjin bˈe, a at toj nikyˈjin tnam, n‑ajqelin aˈ toj, ex toj junjun plaj ttzi aˈ nchˈiy jun Tze te Chwinqil, a ntqˈoˈn twutz junjun xjaw, mo kabˈlajaj maj toj abˈqˈe. Ex ayetzin t‑xaqjo tze, nchi ajbˈin te qˈanbˈil kye xjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


ja tässä taas: "He eivät pääse minun lepooni". 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nqˈmaˈn juntl majl ikyxjo tzeˈnku kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Mina chi okx tojjo txˈotxˈ te ajlabˈl, a qˈoˈnl wuˈn, tuˈn kyajlan wukˈiy.


Iloitkaamme ja riemuitkaamme ja antakaamme kunnia hänelle, sillä Karitsan häät ovat tulleet, ja hänen vaimonsa on itsensä valmistanut. 	 Qo tzalajx, ex qo tzeˈje, ex qqˈonx nimbˈil te. Quˈn ma kanin tqˈijiljo mejebˈlin te tal Tal rit. Ex atzin t‑xuˈjil ma bˈant tten.


kuinka me voimme päästä pakoon, jos emme välitä tuosta niin suuresta pelastuksesta, jonka Herra alkuaan julisti ja joka niiden vahvistamana, jotka olivat sen kuulleet, saatettiin meille, 	 Atzin Tyol Tkˈwal Dios, a Tbˈanil Tqanil kolbˈil, nimxixtl toklin tzeˈnku a tzaj kyqˈoˈn angel. Tunpetziˈn, nlayxla qo klet tjaqˈ tkawbˈil Dios kujxix, qa ma tzˈel qiˈjlin Tyoljo Tkˈwal. Quˈn tuˈn akuxix te qAjaw qˈmaˈn teˈ kolbˈil lo, ex ma tzul kanin tqanil qxol kyuˈn tnejil nimil, ayeˈ i lonte, ex i yolin tukˈa.


Te olette profeettain ja sen liiton lapsia, jonka Jumala teki meidän isiemme kanssa sanoen Aabrahamille: `Ja sinun siemenessäsi tulevat siunatuiksi kaikki maan sukukunnat`. 	 Ex ayetzin kyeˈ o chi kyija toj wen tukˈa Dios, ex tuˈn ikyjo, etzilqiˈy tiˈj tkyaqiljo tqˈma qMan Dios kyuˈnjo yolil Tyol ojtxe. Ex ikyxjo, at kyokliˈn tiˈjjo kyij bˈant tiˈj tuˈn Dios kyukˈa ojtxe qxeˈchil, quˈn ikytziˈn tqˈma Dios te Abraham: Kchi kyˈiwlitiljo kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ noq tuˈn xkachmanbˈaj, kchi elil anqˈin tiˈj tyajila.


Aseta itsesi kaikessa hyvien tekojen esikuvaksi, olkoon opetuksesi puhdasta ja arvokasta 	 Ex aku te, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn jun yekˈbˈil toj tkyaqil. Ajtzin t‑xi t‑xnaqˈtzintza, bˈinchinkuy jikyinxix wen ex tukˈa nim tnabˈla.


Niin kaikki kansa vastasi ja sanoi: "Tulkoon hänen verensä meidän päällemme ja meidän lastemme päälle". 	 Ex kykyaqilxjal xi kytzaqˈwin: Kˈaˈ qliˈy kyukˈax qkˈwala, quˈn awoˈy at qpaj tiˈjjo tkyimlin.


Te avionrikkojat, ettekö tiedä, että maailman ystävyys on vihollisuutta Jumalaa vastaan? Joka siis tahtoo olla maailman ystävä, siitä tulee Jumalan vihollinen. 	 Ayeqiˈy werman, nyakuj nya nimilqiˈy. ¿Ma nyatzin bˈiˈn kyuˈn, a tuˈn kyoka te tukˈa bˈinchil il, a tzeˈnku nbˈant tuˈn, tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx kchi okila te tajqˈoj qMan Dios? Ikytziˈn aˈlchaqx kye juntz, tuˈn tok tukˈlin tibˈ tukˈa nya wen te twutz txˈotxˈ, bˈeˈx n‑ok te tajqˈoj Dios.


Mutta kun hän oli kaikki tuhlannut, tuli kova nälkä koko siihen maahan, ja hän alkoi kärsiä puutetta. 	 Me atzaj teˈ tel bˈajjo tpwaq, ul kanin nim waˈyaj tojjo tkyaqil nmaq tnam anetziˈn. Tuˈnpetziˈn, nimx waˈyaj ikyˈx tuˈn.


Hän tulee ja tuhoaa nämä viinitarhurit ja antaa viinitarhan muille." Niin he sen kuullessaan sanoivat: "Pois se!" 	 Ok kxeˈl kykˈatzjo manil txˈotxˈ, ex ok kchi kˈwel tbˈyoˈn, ex ok kxel tqˈoˈn ttxˈotxˈ kye junxil, chi Jesúsjo. Tej kybˈinte Pariseyjo lo, jun paqx ma tzˈel kynikyˈ te, ex kyqˈma kyjaluˈn: ¡Nlaynajpetzila bˈaj te ikyjo!


Mutta Maria kätki kaikki nämä sanat ja tutkisteli niitä sydämessänsä. 	 Ante Mariy mix jaw yoline; noq kubˈ tbˈisin tkyaqiljo nkyqˈmaˈntaq.


Kun he nyt olivat koolla, sanoi Pilatus heille: "Kummanko tahdotte, että minä teille päästän, Barabbaanko vai Jeesuksen, jota sanotaan Kristukseksi?" 	 Atzaj teˈ tok kychmoˈnxjal kyibˈ, xi tqanin Pilat kye: ¿Ankyeˈ kyaja tuˈn t‑xi ntzaqpiˈn: A Barrabás, mo a Jesúsj, a tok tbˈi te Crist? chiˈ.


Niin kansa nuhteli heitä saadakseen heidät vaikenemaan; mutta he huusivat sitä enemmän sanoen: "Herra, Daavidin poika, armahda meitä". 	 Me bˈeˈx i ok iˈlin kyuˈn jniˈ xjal, tuˈn nchi ẍchˈin. Me ayetzin kyeˈ moẍ, noqx kyja i jawe ẍchˈin kujxix: Tata, ay tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja qiˈja.


Mutta joka kuulee eikä tee, se on miehen kaltainen, joka perustusta panematta rakensi huoneensa maan pinnalle; ja virta syöksähti sitä vastaan, ja heti se sortui, ja sen huoneen kukistuminen oli suuri." 	 Me atzin teˈ nchin kubˈ tbˈiˈn, me mina nchin kubˈ tnimiˈn, ikytzin kbˈajileˈ tzeˈnku jun ichin, a nkubˈ tbˈinchin tja tibˈaj tzˈawin, exsin mix jawe tbˈinchineˈ tqˈuqil. Teˈ ttzaj nim jbˈal, jaw chˈiy nim aˈ, ex pon peqˈj aˈ tiˈjjo ja, ex jun paqx jaw yuchˈj te jun majx.


Noin kahdeksan päivää sen jälkeen kuin hän oli tämän puhunut, hän otti mukaansa Pietarin ja Johanneksen ja Jaakobin ja nousi vuorelle rukoilemaan. 	 Otaqxi bˈaj wajxaq qˈij, tej tjax Jesús naˈl Dios twiˈ jun wutz; lipcheqektaq Pegr, Santyaw ex Juan tiˈj.


Kristus on lunastanut meidät lain kirouksesta, kun hän tuli kiroukseksi meidän edestämme - sillä kirjoitettu on: "Kirottu on jokainen, joka on puuhun ripustettu" - 	 Tuˈn ojtxe kawbˈil, at jun qanbˈil qibˈaj nqanin qiˈj tuˈn qkyim, tuˈn mi njapin bˈaj quˈn. Me atziˈn qanbˈil, ate Crist s‑el qˈinte, tej tkyim twutz cruz te qxel. Quˈn kyij tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: At jun qanbˈil tibˈajjo xjal, a kjawil yoˈbˈit twutz jun tze.


Mutta jos joku ei pidä huolta omaisistaan ja varsinkaan ei perhekuntalaisistaan, niin hän on kieltänyt uskon ja on uskotonta pahempi. 	 Quˈn qa mi ẍi ok kykaˈyin kybˈaj toj kyja, mapen chi oktz manyor aj ilx, tzeˈnqeku nya nimil.


Tietäkää siis, että ne, jotka uskoon perustautuvat, ovat Aabrahamin lapsia. 	 Tuˈnpetzintzjo, tzˈelku kynikyˈa te alkyeqexixjo tyajil Abraham; me nya qeˈ xjal ayeˈ tzajninqe tiˈj tyajil Abraham, qalaˈ aye, a ikyx kynimbˈiljo tzeˈnku te Abraham.


Ja kun te seisotte ja rukoilette, niin antakaa anteeksi, jos kenellä teistä on jotakin toistansa vastaan, että myös teidän Isänne, joka on taivaissa, antaisi teille anteeksi teidän rikkomuksenne." 	 Ex aj kyok ten naˈl Dios, kynajsinkuy til jun xjal, qa at xbˈajte kyiˈja, tuˈntzin tkubˈ tnajsin Diosjo kyeˈ.


Yksi on lainsäätäjä ja tuomari, hän, joka voi pelastaa ja hukuttaa; mutta kuka olet sinä, joka tuomitset lähimmäisesi? 	 Me qalaˈ, noq junchˈin te s‑aj qˈonte kawbˈil, oˈkx Dios, ex ax Kawiljo. Tuˈnpetziˈn, at toklin Dios tuˈn tkolin, ex a kqˈmalte qa ma naj erman, ex nya ay.


Ja saatuaan sadanpäämieheltä siitä tiedon hän lahjoitti ruumiin Joosefille. 	 Teˈ tbˈinte Pilat qa otaq kyim Jesús, bˈeˈx jaw kaˈylaj, exsin xi ttxkoˈn kynejiljo kawil xqˈuqil, tuˈn t‑xi tqanin te qa otaq kyim.


Ja peto otettiin kiinni, ja sen kanssa väärä profeetta, joka sen nähden oli tehnyt ihmetekonsa, joilla hän oli eksyttänyt ne, jotka olivat ottaneet pedon merkin, ja ne, jotka olivat sen kuvaa kumartaneet; ne molemmat heitettiin elävältä tuliseen järveen, joka tulikiveä palaa. 	 Me anteˈ ma tij txuk bˈeˈx xi tzyuˈn junx tukˈa a txuk, a yolil nikyˈj yol, a otaq bˈant nimku techil toj tbˈi tkabˈ txuk, noq tuˈn kykubˈ tsbˈuˈn txqan xjal, ayeˈ otaq txi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn tok kyechil, a techiljo ma tij txuk, ex tuˈn kykˈulin twutzjo twutzbˈiyil. Atzin ma tij txuk tukˈaxjo txuk nikyˈil yol, bˈeˈx xi xoˈn itzˈqe toj ttxuyil qˈaqˈ, a nkˈant tukˈa tkˈokˈjil tzˈeˈnaq.


Sillä kuka ihminen tietää, mitä ihmisessä on, paitsi ihmisen henki, joka hänessä on? Samoin ei myös kukaan tiedä, mitä Jumalassa on, paitsi Jumalan Henki. 	 Quˈn mix aˈl junxjal, aku tzˈel tnikyˈ te t‑xim juntl, qalaˈ oˈkxjo tanminxjal ojtzqilte alkye t‑xilin t‑xim. Ikytzin te Diosjo: Mix aˈlx juntl ojtzqilte t‑xim, qalaˈ noq oˈkxjo tanmin Dios, axjo Xewbˈaj Xjan.


että he näkemällä näkisivät, eivätkä huomaisi, ja kuulemalla kuulisivat, eivätkä ymmärtäisi, niin etteivät kääntyisi ja saisi anteeksi". 	 Ayetziˈn mina nchex niminte nyola, nchin kyloˈn, me mina n‑el kynikyˈ weˈy. Ex nchin ok kybˈiˈn, me mina n‑okx toj kywiˈ. Mina njaw kytxˈixpin kynabˈl, tuˈn t‑xi kynimin Dios, ex tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyil.


vailla ymmärrystä, luotettavuutta, rakkautta ja laupeutta; 	 Ex manyor piˈsqe, ex mi njapin jun kyyol kyuˈn, ex nya soˈjqe, ex mibˈin chi najsin kyil kyxolx, ex ntiˈ tqˈaqˈbˈil kykˈuˈj.


ja niissä tekin ennen vaelsitte, kun niissä elitte. 	 Quˈn tkyaqiljo nya bˈaˈn lo, tzuntaq kubˈ kybˈinchiˈn tojjo ojtxe kychwinqila, tej naˈmtaq kynimiˈn.


Kuinka me sitten kuulemme kukin sen maan kieltä, jossa olemme syntyneet? 	 ¿Tzeˈntzin tten ikyjo, a n‑el qnikyˈ tiˈj tyol junjun toj qyol?


Mutta heti löi häntä Herran enkeli, sentähden ettei hän antanut kunniaa Jumalalle; ja madot söivät hänet, ja hän heitti henkensä. 	 Texjo or anetziˈn, jun t‑angel tAjaw Tkyaqil kubˈ tbˈinchin, tuˈn tyabˈte Herodes, quˈn tuˈn xi ttziyin tuˈn tok qˈoˈn te jun dios. Bˈeˈx kyim tukˈa nim kyixkˈoj, ikyjo tzeˈnku nchyoˈljtz jun aˈla kyuˈn ẍchuqˈ.


Emme kerskaa yli määrän, emme muiden vaivannäöistä, mutta meillä on se toivo, että teidän uskonne lisääntyessä me oman vaikutusalamme mukaan kasvamme teidän keskuudessanne niin suuriksi, 	 Ex mi nja qnimin qibˈa tukˈa taqˈnbˈin juntl, tuˈn tok qqˈoˈn te qeˈy; qalaˈ noqx qˈuqle qkˈuˈja tiˈj, tuˈn tchˈiy kynimbˈila, ex tuˈn tchˈiyjo qaqˈiˈn kyxola,


Hän sanoi hänelle: `Oman sanasi mukaan minä sinut tuomitsen, sinä paha palvelija. Sinä tiesit minut ankaraksi mieheksi, joka otan, mitä en ole talteen pannut, ja leikkaan, mitä en ole kylvänyt; 	 Atzin tej nmaq kawil xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ay jun aqˈnil nya wen. Ayexjo tyola kchi okil wuˈn te kawiltiy. Qa bˈiˈntaq tetza tuˈn, qa kuj xjalqin weˈ, ex qa njaw winjiˈy a nyaqiˈn ẍin kubˈ qˈonte, ex qa njaw nchmoˈnjiˈy, a nyaqiˈn ẍin kux awante,


Mutta hän havaitsi heidän kavaluutensa ja sanoi heille: 	 Ex bˈeˈx el te Jesús tnikyˈ te, qa nya bˈaˈntaqjo kyximxjal anetziˈn. Tuˈnpetziˈn, xi ttzaqˈwin kyjaluˈn:


Ja hän lähetti vielä kolmannen; mutta tämänkin he haavoittivat ja heittivät ulos. 	 Tzaj chqˈoˈn juntl, me ikyx ikyˈjo tiˈj, noqx techx bˈaj kybˈyoˈn, ex bˈeˈx aj kylajoˈn.


Ja he vartioivat häntä ja lähettivät hänen luokseen hurskaiksi tekeytyviä urkkijoita, saadakseen hänet kiinni jostakin sanasta, niin että voisivat antaa hänet esivallalle ja maaherran käsiin. 	 I ok ten Parisey jyolte tumil, tzeˈn tuˈn tkubˈe tzˈaqetaq Jesús toj til kyuˈn. Tuˈnpetziˈn, i xi kychqˈoˈn jun jteˈbˈin xjal bˈilte tyol Jesús. Ayejo xjal anetziˈn ok kyqˈoˈn kyibˈ te tbˈanil, me oˈkxtaq kyajjo tuˈn tkubˈ tzˈaq Jesús kyuˈn tuˈnxjo tyol.


Mutta Pietari sanoi hänelle: "Menkööt rahasi sinun kanssasi kadotukseen, koska luulet Jumalan lahjan olevan rahalla saatavissa. 	 Me xitzin ttzaqˈwin Pegr kyjaluˈn: Knajila junx tukˈa tpwaqa, quˈn ma kubˈ tbˈisiˈn tuˈn tlaqˈetjo toyaj Dios tukˈa tpwaqa.


Ja kaikki kansa tuli varhain aamuisin hänen tykönsä pyhäkköön kuulemaan häntä. 	 Ex qlixjexix, nbˈaj xiˈtaqxjal bˈil teˈ tyol tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios.


Kumpi on helpompaa, sanoako halvatulle: `Sinun syntisi annetaan anteeksi`, vai sanoa: `Nouse, ota vuoteesi ja käy`? 	 ¿Ankye junx tzˈele; tuˈn t‑xi qˈmet tuˈn tkubˈ najsit til jun xjal, a tzeˈnkuljo tuˈn t‑xi qˈmet: Weˈksa, ex kux bˈeta? ¿Ma nyapela ate kujxixtljo a tuˈn tnajsit til jun xjal?


Sillä kaikki tapahtuu teidän tähtenne, että aina enenevä armo yhä useampien kautta saisi aikaan yhä runsaampaa kiitosta Jumalan kunniaksi. 	 Quˈn tkyaqilxjo n‑ikyˈx quˈn, noq tuˈn kyel wena twutz Dios, ex tuˈntzintla ttchˈiyxjo aqˈbˈil chjonte te Dios te nimsbˈil tbˈi, tuˈn jniˈ t‑xtalbˈil, a nchˈiy toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Ettekö käsitä, että kaikki, mikä käy suusta sisään, menee vatsaan ja ulostuu? 	 ¿Ma mitzin n‑el kynikyˈa te, qa tkyaqiljo nbˈaj tuˈn jun xjal, toj tkˈuˈj kupine, ex majx k‑elil tiˈj?


Ja minä näin uuden taivaan ja uuden maan; sillä ensimmäinen taivas ja ensimmäinen maa ovat kadonneet, eikä merta enää ole. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, nliy jun kyaˈj akˈaj ex jun txˈotxˈ akˈaj, quˈn ajo tnejil kyaˈj exsin tnejil txˈotxˈ otaq chi kubˈ naj. Ex ntiˈtaqljo ttxuyil aˈ.


Oli kolmas hetki, kun he hänet ristiinnaulitsivat. 	 Bˈeljaj or te qlixje teˈ tjaw kyqˈoˈn Jesús twutz cruz.


sillä minä tunnen teidän alttiutenne, ja siitä minä kehun teitä makedonialaisille, että näet Akaia on ollut valmiina menneestä vuodesta alkaen, ja niin on teidän intonne saanut sangen monta innostumaan. 	 quˈn ojtzqiˈn wuˈn, qa kyajxixa tuˈn kyoniˈn kyiˈj, ex nimx nchin yolin kyiˈja kyxol nimil aj Macedonia, qa ayiˈy toj txˈotxˈ te Acay kubˈ kybˈisiˈn tuˈn kyoniˈn atxix tojjo abˈqˈe xbˈaj. Ex atzin yekˈbˈil lo ma qe kykˈuˈj nim aj Macedonia tiˈj, ex tok tilil kyuˈn, tuˈn kymojin tiˈjjo onbˈil anetziˈn.


Ja muutamat fariseukset, jotka olivat siinä häntä lähellä, kuulivat tämän ja sanoivat hänelle: "Olemmeko mekin sokeat?" 	 Ayetziˈn junjun Parisey iteˈtaq tukˈa Jesús. Tej kybˈinte ikyjo, xi kyqanin te: ¿Mej qa majqox qe moẍqo toj twutza?


jossa meillä on lunastus hänen verensä kautta, rikkomusten anteeksisaaminen, hänen armonsa rikkauden mukaan. 	 Tuˈnjo tchkyˈel Tkˈwal ma qo kotpaj toj tkyaqil nya wen, ex ma kubˈ tnajsin qil, noq tuˈn nimku t‑xtalbˈil,


ja minä iloitsen teidän tähtenne siitä, etten ollut siellä, jotta te uskoisitte; mutta menkäämme hänen tykönsä". 	 Nim ma chin jaw tzalaja tuˈn ntiˈqintaqa antza, quˈn wenxix te kyeˈy, tuˈn nxi kynimiˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn. Me qoqe lolte.


Ja hän meni pyhäkköön ja rupesi ajamaan myyjiä ulos 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, okx Jesús tojjo tnejil ja te nabˈl Dios, exsin ok ten lajol kyeˈ jniˈ xjal, a tzuntaq nchi kˈayin.


Mutta kuinka silloin kävisivät toteen kirjoitukset, jotka sanovat, että näin pitää tapahtuman?" 	 Me qa ma kubˈ nbˈinchiˈn ikyjo, ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn tjapiˈn a tzˈibˈiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈaj tkyaqiljo ikyjo?


ja ottakaa vaari oikeasta hetkestä, sillä aika on paha. 	 Kyqˈonka tilil, a atxku ambˈil, tuˈn kybˈinchiˈn wen, quˈn aye tqˈijil jaˈlin, nya wenqe.


Kuolettakaa siis maalliset jäsenenne: haureus, saastaisuus, kiihko, paha himo ja ahneus, joka on epäjumalanpalvelusta, 	 Tuˈnpetziˈn, kytzaqpinkjiˈy tkyaqiljo nya bˈaˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ: Ex mina chi kyˈaˈjiˈn, ex mina chi kubˈ kybˈinchinjiˈy kykyaqiljo nya bˈaˈn ex jniˈ achbˈil, a ikyxjo tzeˈnku ntqanin ojtxe kyteˈn; ex mina pon kykˈuˈja tiˈjjo nimku tiˈ at tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn qa ma txi kyqˈoˈn kyibˈa tojjo luˈn, ok k‑okil te kydiosa ikyx tzeˈnku tuˈn kykˈulin twutzjo twutzbˈiyil.


Mutta Pietari sanoi hänelle: "Miksi olette yksissä neuvoin käyneet kiusaamaan Herran Henkeä? Katso, niiden jalat, jotka hautasivat sinun miehesi, ovat oven takana, ja he kantavat sinutkin pois." 	 Xi tqˈmaˈn Pegr te: ¿Tiquˈnil xbˈant tiˈj kyuˈn, tuˈn tok kyyekiˈn Xewbˈaj Xjan? Loqeˈ chi txaˈj muqil tiˈj qtzan tchmila chi ul, ex atzin jaˈlin ma cheˈx muqul tey.


Ja Pietari ojensi hänelle kätensä ja nosti hänet seisomaan ja kutsui sisään pyhät ja lesket ja asetti hänet elävänä heidän eteensä. 	 Jaw ttzyuˈn Pegr tqˈobˈ, ex jaw tjkˈuˈn. I xi tqˈolbˈin mebˈe qya junx kyukˈa txqantl nimil, ex xi tqˈmaˈn: Lu Tabita lo; ex itzˈl.


Jokainen, joka kaatuu siihen kiveen, ruhjoutuu, mutta jonka päälle se kaatuu, sen se murskaa." 	 Ex atzin abˈj jun techil wiˈja. Ankye teˈ kˈwel t‑xoˈn tibˈ tibˈajjo abˈj, tuˈn tyuchˈj tuˈn; axte kˈwel tyuchˈin tibˈ tibˈaj. Ex qa a abˈj xkubˈ tzˈaq tibˈaj jun aˈla te kawbˈil kujxix, bˈeˈx kˈwel quqix te jun majx.


Niin he kysyivät häneltä: "Mihin tahdot, että valmistamme sen?" 	 Ayetzin kyetz xi kyqaniˈn kyjaluˈn: ¿Jaˈtzin tajiy tuˈn tkubˈ qbˈinchinjiˈy wabˈj?


ja kohottanut meille pelastuksen sarven palvelijansa Daavidin huoneesta 	 Ma tzaj tqˈoˈn jun Klolqe, a nimx toklin, tzajnin tiˈj tyajiljo qtzan nmaq kawil David, a kubˈ niminte.


Ja Jerusalemissa on Lammasportin luona lammikko, jonka nimi hebreankielellä on Betesda, ja sen reunalla on viisi pylväskäytävää. 	 Toj Jerusalén, at jun tkubˈil aˈ ma tij, tkubˈ tkˈatz jun ma tij tjpel ja, Tjpel Tja Rit tbˈi. Ajo aˈ tok tbˈi: Betzata toj kyyol aj Judiy. Attaq jweˈ tqan ja anetziˈn.


Mutta Jumala antaa sille varren, sellaisen kuin tahtoo, ja kullekin siemenelle sen oman varren. 	 Me ate Dios ntzaj qˈonte tqan awal, tzeˈnkuxjo taj, ex teyile junjun wiq ijaj noqx alkye kaˈyin.


Pysykää minussa, niin minä pysyn teissä. Niinkuin oksa ei voi kantaa hedelmää itsestään, ellei se pysy viinipuussa, niin ette tekään, ellette pysy minussa. 	 Ikytzin kyejiˈy, kukx kymujbˈin kyibˈjiˈy wukˈiy tzeˈnku weˈ kukx nmujbˈin wibˈjiˈy kyukˈiy. Quˈn jun tqˈobˈ tze, nlay tzˈel twutz tuˈnx tibˈx, a qa nya mujlek tiˈjjo tqan. Ikytzin kyejiˈy, nlayx tzˈelx kye kywutz toj kychwinqila, qa nya mujleqeka wukˈiy.


sen iankaikkisen aivoituksen mukaisesti, jonka hän oli säätänyt Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme, 	 Quˈn ikyx t‑xim Diosjo atxix te tnejil, a naˈmtaq tkubˈ tbˈinchin tkyaqil. Ajo xim lo ma japin tuˈn qAjaw Jesucrist.


Ja katsahtaessaan ylös he näkivät kiven poisvieritetyksi; se oli näet hyvin suuri. 	 Me te kypon ttzi jul, nyataqltza tkubˈe a ma tij abˈj ttzi jul, jaˈ okxi, qalaˈ najchaqtaql taˈye.


totuuden sanassa, Jumalan voimassa, vanhurskauden sota-aseet oikeassa kädessä ja vasemmassa; 	 Ex nkubˈ qyekˈiˈn qa jun bˈaˈn aqˈnilqoˈy tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a twutzxix, a xi qqˈmaˈn, ex tuˈn tipin Dios qukˈiˈy, ex tuˈn qoka tzeˈnku jun xoˈl qˈaqˈ tukˈa taqˈwil qqˈobˈa, tuˈn qbˈinchin te qibˈa twutz il, jaˈchaqx tzajitz.


Sillä katso, päivät tulevat, jolloin sanotaan: `Autuaita ovat hedelmättömät ja ne kohdut, jotka eivät ole synnyttäneet, ja rinnat, jotka eivät ole imettäneet`. 	 Quˈn tzul kanin te tqˈijil, aj kyqˈumle yol lo: Kyˈiwlinqexix kyeˈ qya, a mibˈin chi alin, ayeˈ ntiˈ jun kyal s‑ok, ex ntiˈ jun kˈwal xmiˈẍin kyiˈj.


Mutta kun tällä ei ollut, millä maksaa, niin hänen herransa määräsi myytäväksi hänet ja hänen vaimonsa ja lapsensa ja kaikki, mitä hänellä oli, ja velan maksettavaksi. 	 Atzaj teˈ tok ten bˈinchilte lo, attaq jun, ma ninxtaq txqan tkˈas.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "Saa näkösi; sinun uskosi on sinut pelastanut". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¡Ma chi jqet te twutz jaˈlin! Axjo tnimbˈila ma kubˈ qˈanintiy.


Teroita tätäkin, että he olisivat nuhteettomat. 	 Qˈmanxa kye nimil tkyaqiljo luˈn, tuˈntzin mi chi yolbˈajtz kyuˈnxjal.


että kävisi toteen, mikä on puhuttu profeetan kautta, joka sanoo: "Minä avaan suuni vertauksiin, minä tuon ilmi sen, mikä on ollut salassa maailman perustamisesta asti". 	 Bˈajjo ikyjo, tuˈntzin tjapiˈn a qˈumj tuˈn yolil Tyol Dios ojtxe, tej tkubˈ ttzˈibˈin: Kchin yolila noq kyukˈa techil. Ex kxel nqˈmaˈn nimku tiˈ, a ewintaq, atxix teˈ tkubˈku tbˈinchin Dios twutz txˈotxˈ.


Sillä vaikka teillä olisi kymmenentuhatta kasvattajaa Kristuksessa, niin ei teillä kuitenkaan ole monta isää; sillä minä teidät synnytin evankeliumin kautta Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Exla qa at lajaj mil xjal xnaqˈtzil kyeˈy tiˈj Crist, me ayin weˈ tzeˈnku kytatiˈy, quˈn tuˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil xi nqˈmaˈn kyeˈy, ma chi itzˈjiˈy toj kynimbˈila tiˈj Crist, a Jesús.


Mutta älkää unhottako tehdä hyvää ja jakaa omastanne, sillä senkaltaisiin uhreihin Jumala mielistyy. 	 Mitzin tzˈel naj toj kykˈuˈja tuˈn kybˈinchintejiˈy wen, ex tuˈn tkubˈ kysipiˈn kyxola a at kyeˈy, quˈn atziˈn kybˈinchbˈin ikyjo, ayetzin tbˈanilx oyajjo ntzalaj Dios kyiˈj.