Totisesti, totisesti minä sanon teille: joka uskoo minuun, myös hän on tekevä niitä tekoja, joita minä teen, ja suurempiakin, kuin ne ovat, hän on tekevä; sillä minä menen Isän tykö, 	 Ex twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankye te knimil wiˈja ok kbˈantil tkyaqil tuˈn, tzeˈnku nbˈant wuˈn, ex okpela kbˈantil nimxixtl tuˈn, tzeˈnku nbˈant jaˈlin, quˈn ma chinka tukˈa nMaˈn toj kyaˈj.


Niin eräs palvelijatar, nähdessään hänen istuvan tulen ääressä, katseli häntä kiinteästi ja sanoi: "Tämäkin oli hänen kanssaan". 	 Me jun paqx, el tnikyˈtzajil Pegr tuˈn jun txin, a n‑aqˈnintaq tojjo ja anetziˈn. Ok kyim wen tiˈj Pegr, tej qˈuqlektaq tiˈj qˈaqˈ, exsin chitzjo kyjaluˈn: Ex majx teˈ luˈn attaq tukˈa Jesúsch.


Ja nuorempi heistä sanoi isälleen: `Isä, anna minulle se osa tavaroista, mikä minulle on tuleva`. Niin hän jakoi heille omaisuutensa. 	 Atzin teˈ muchˈtaq chˈintl iky xi tqˈmaˈn te tman kyjaluˈn: Taa, qˈontzinjiy weˈ wetzbˈil, a at wokliˈn tiˈj, chiˈ. Kubˈtzin tpaˈn manbˈajtz jotxjo jniˈ tqˈinimil kyxoljo tkˈwal.


Ja he tulivat synagoogan esimiehen taloon; ja hän näki hälisevän joukon ja ääneensä itkeviä ja vaikeroivia. 	 Teˈ kykanin ja, i bˈaj ok tkaˈyin jniˈ xjal nchi bˈaj labˈintaq, ex nchi bˈaj oqˈ wen tiˈj kyimnin.


Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo. Sille, joka voittaa, minä annan salattua mannaa ja annan hänelle valkoisen kiven ja siihen kiveen kirjoitetun uuden nimen, jota ei tiedä kukaan muu kuin sen saaja.` 	 Aˈlchaqx kyetz k‑okil bˈinte a ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan kye wuq chˈuq Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn tkubˈ kybˈinchin. Ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, kchin kolila kyiˈj tuˈn jun kolbˈil a ewintaq, ikyxjo tzeˈnku xi nqˈoˈn wabˈj maná kye aj Judiy ojtxe. Ex kxel nqˈoˈn jun abˈj sjanin wen, a jaˈ tzˈibˈinku jun akˈaj bˈibˈaj, a mix aˈl ojtzqilte, qalaˈ oˈkxjo a kxel tzyuˈnte.


Ja kun hän oli saapunut, asettuivat ne juutalaiset, jotka olivat tulleet Jerusalemista, hänen ympärilleen ja tekivät useita ja raskaita syytöksiä, joita he eivät kuitenkaan kyenneet näyttämään toteen; 	 Tej tokx Pabl, bˈeˈx i ok laqˈe Judiy tkˈatz, ayej tzajninqetaq toj Jerusalén. Exsin ok tentz qˈmalte, qa nimku til Pabl, me ntiˈ jun yekˈinte qa twutzx.


Niin Herra sanoi hänelle: "Nouse ja mene sille kadulle, jota sanotaan Suoraksi kaduksi, ja kysy Juudaan talosta Saulus nimistä tarsolaista miestä. Sillä katso, hän rukoilee; 	 Xitzin tqˈmaˈn tAjaw Tkyaqil te: Kux jaw weˈksa, ex kux txiˈy tojjo bˈe, Jikyin tbˈi, ex qanixa toj tja Judas tiˈj jun ichin, Saulo tbˈi, te aj tnam Tarso. Lu nnaˈn Dios,


Mutta jos joku haluaa väittää vastaan, niin tietäköön, että meillä ei ole sellaista tapaa eikä Jumalan seurakunnilla. 	 Me ex tiˈj tkyaqiljo luˈn, qa at jun kyxola taj tuˈn tjaw yolbˈin wiˈja tuˈn tpajjo lo, kxel nqˈmaˈn, qa ntiˈ juntl tumil ojtzqiˈn quˈn, ex toj tkyaqil Ttanim Dios.


Veljeni, pitäkää pelkkänä ilona, kun joudutte moninaisiin kiusauksiin, 	 Ayiˈy werman, qa ma tzaj nya bˈaˈn kyiˈja, chi tzalajxa tuˈn kkyˈelix kyiˈja,


Niin fariseukset sanoivat keskenään: "Te näette, ettette saa mitään aikaan; katso, koko maailma juoksee hänen perässään". 	 Ex mix ele wenjo luˈn toj kywutz Parisey. Bˈaj kubˈ kyyolin kyxolx: ¡Kaˈn! Ntiˈx jun aku bˈant quˈn tiˈj, quˈn kykaˈyinxsiˈn; kykyaqilxjal ma txi lipe tiˈj.


`Taivas on minun valtaistuimeni ja maa minun jalkojeni astinlauta; minkäkaltaisen huoneen te minulle rakentaisitte, sanoo Herra, tai mikä paikka olisi minun leposijani? 	 A wejiˈy nqˈuqil kyaˈj, ex atzin txˈotxˈ kykubˈil nqaˈn, ex ayin weˈ Bˈinchilte tkyaqiljo lo. Tuˈnpetziˈn, ¿Tzeˈntzin tten njaˈy kˈwel kybˈinchiˈn; ex ankyeˈ nnajbˈila te ajlabˈl ktzajil kyqˈoˈn? chi tAjaw Tkyaqiljo.


Kaikki, mitä Isällä on, on minun; sentähden minä sanoin, että hän ottaa minun omastani ja julistaa teille. 	 Quˈn tkyaqiljo at te nMaˈn, ex we wejiˈy. Tuˈnpetziˈn xi nqˈmaˈn, qa a Xewbˈaj Xjan kxel tkˈmoˈn a at weˈy, tuˈn t‑xi tchikyˈbˈin kyeˈy.


Me kehoitamme teitä, veljet: nuhdelkaa kurittomia, rohkaiskaa alakuloisia, holhotkaa heikkoja, olkaa pitkämieliset kaikkia kohtaan. 	 Ex ikyxjo erman, nqo kubˈsin qwutza kyeˈy, tuˈn kyxi kykawinjiˈy ayeˈ kykyˈeˈ tuˈn kyaqˈnin, ex tuˈn kynimsin kykˈuˈjjo ayeˈ kyjaˈ kykubˈ numj, ex tuˈn kymojiˈn kyukˈa a ntiˈxixl kyipin. Chebˈe chi ayoˈn tajbˈil qMan Dios kyukˈa kykyaqil.


Silloin hän kosketti heidän silmiänsä ja sanoi: "Tapahtukoon teille uskonne mukaan". 	 Ex ok tmikoˈn Jesús kywutz, ex xi tqˈmaˈn kye: Tzeˈnkuxsintzjo kynimbˈila, ikyxsin kbˈajiltzjo.


sitten tulee loppu, kun hän antaa valtakunnan Jumalan ja Isän haltuun, kukistettuaan kaiken hallituksen ja kaiken vallan ja voiman. 	 aj tjapin bˈaj tkyaqil. Tojjo qˈij anetziˈn, kykyaqilx otaq kubˈ tiˈj, tuˈn Crist: Jniˈ nmaq kyoklin, junx tukˈa tkyaqil kawbˈil, ex jniˈ atnaj tipin qibˈaj. Ex k‑okil tchmoˈn Crist twutz Dios tkyaqiljo jniˈ tchˈiysbˈin, tuˈn tkawin qMan tibˈaj te jun majx.


Sen, joka ei synnistä tiennyt, hän meidän tähtemme teki synniksi, että me hänessä tulisimme Jumalan vanhurskaudeksi. 	 Quˈn te Crist, ntiˈ teˈ il bˈant tuˈn. Me a Dios xi qˈonte tkyaqil qil tibˈaj twutz cruz, te jun kawbˈil kujxix, noq tuˈn tok te qxel, tuˈntzintla qok te tzˈaqle twutz.


Mutta tämä taas on saanut niin paljoa jalomman viran, kuin hän on myös paremman liiton välimies, liiton, joka on paremmille lupauksille perustettu. 	 Me atzin jaˈlin, a tnejilxix qpale toj kyaˈj, Jesús tbˈi, nimxixtl teˈ toklin tibˈaj kyaqˈin ojtxe pale toj jun taqˈin tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios. Quˈn atzin taqˈin Jesús tzajnin tiˈjjo yol, a kujsit wen tuˈn Dios. Me mix yoline Dios ikyjo kyukˈa txqantl pale, aye tzajninqe tiˈj Leví.


Mutta kun he yhä edelleen kysyivät häneltä, ojensi hän itsensä ja sanoi heille: "Joka teistä on synnitön, se heittäköön häntä ensimmäisenä kivellä". 	 Me noq tuˈn tzunx nchi labˈte tiˈj Jesús, jaw weˈks, ex xi tqˈmaˈn kye: Ankye jun kyeˈ a ntiˈx jun til, bˈaˈn tuˈn tok t‑xoˈn tnejil abˈj tiˈjjo qya lo.


Niin Pilatus sanoi hänelle: "Etkö puhu minulle? Etkö tiedä, että minulla on valta sinut päästää ja minulla on valta sinut ristiinnaulita?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Pilat te: ¿Tiquˈn mi nchin tzaj ttzaqˈwiˈn? ¿Ma mitzin bˈiˈn tuˈn, qa at wokliˈn tibˈaja, tuˈn tjaw pejkˈita twutz cruz, mo tuˈn t‑xi ntzaqpiˈn?


Niin Johanneksen opetuslapset rupesivat väittelemään erään juutalaisen kanssa puhdistuksesta. 	 Jawtzin anqˈin jun yol kyxol t‑xnaqˈtzbˈin Juan, a Jawsil Aˈ, kyukˈa junjun kyxol aj Judiy, kyiˈjjo a nbˈant kyuˈn ojtxe, tuˈn kyel wen twutz Dios.


Jeesus sanoi hänelle: "Nouse, ota vuoteesi ja käy". 	 Ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Kux jaw weˈksa, qˈinqeksjiy tkuẍila, ex kux bˈeta.


Mutta minä tulen pian teidän tykönne, jos Herra tahtoo, ja silloin minä otan selon, en noiden pöyhkeiden sanoista, vaan voimasta. 	 Me qa ikykutaq taj qMan Diosjo, liwey chin kaniˈn kyukˈiy, ex antza k‑elile nnikyˈa te, tzeˈntzin nbˈant kyuˈn nimsil kyibˈ, ex nya noq tukˈa kyyol a nkyqˈmaˈn.


Ja kun saastaiset henget näkivät hänet, lankesivat he maahan hänen eteensä ja huusivat sanoen: "Sinä olet Jumalan Poika". 	 Aj tiwletaq Jesús kyuˈnxjal, ayeˈ tokxtaq taqˈnil tajaw il toj kyanmin, bˈeˈx nchi kubˈ meje twutz, exsin nchi jaw ẍchˈin kyjaluˈn: Atejiy Tkˈwal Dios.


niissä uskottomissa, joiden mielet tämän maailman jumala on niin sokaissut, ettei heille loista valkeus, joka lähtee Kristuksen kirkkauden evankeliumista, hänen, joka on Jumalan kuva. 	 Quˈn a tajaw il, a nkawin te twutz txˈotxˈ, ma tzˈok jpunte kynabˈl tuˈn kyok tzeˈn jun moẍ toj kyanmin, ex tuˈn mi tzˈele kynikyˈ tiˈjjo tspikyˈimil Tbˈanil Tqanil tiˈj tqoptzˈajiyil Crist, a qˈanchaˈl tiˈjxjo Dios, a nya qˈanchaˈl.


Ja Jaakob ja Johannes, Sebedeuksen pojat, menivät hänen luoksensa ja sanoivat hänelle: "Opettaja, me tahtoisimme, että tekisit meille, mitä sinulta anomme". 	 Atzin te Santyaw exsin Juan, kˈwalbˈajqe te Zebedey, i xi laqˈe tkˈatz Jesús, exsin xi kyqˈmaˈn te: Xnaqˈtzil, qaja tuˈn tbˈinchiˈn jun bˈaˈn qiˈja.


niinkuin myös ylimmäinen pappi voi minusta todistaa, ja kaikki vanhimmat. Minä sain heiltä myös kirjeitä veljille Damaskoon, ja minä matkustin sinne tuodakseni nekin, jotka siellä olivat, sidottuina Jerusalemiin rangaistaviksi. 	 Jotxjo luˈn bˈin ex ojtzqiˈn tuˈn tnejil pale, exqetziˈn nim kyoklin kyxola, ayiˈy Judiyqiˈy. Iteˈ uˈj tzaj kyqˈoˈn weˈy, chi Pabl, tuˈn kykanin kye qxjalil Judiy te Damasco; in xtaˈja antza jyolkye nimil, tuˈn kytzaj wiˈn tzaluˈn toj Jerusalén, ex tuˈn kykubˈ kawit.


Kestäväisyydellänne te voitatte omaksenne elämän. 	 ¡Chi weˈkuxixa toj kynimbˈila, tuˈntzintla kykleta!


sillä eivät lain kuulijat ole vanhurskaita Jumalan edessä, vaan lain noudattajat vanhurskautetaan. 	 Qo ximin chˈin tiˈj tkyaqiljo kawbˈil. Quˈn nya noq oˈkx tuˈn tok qbˈiˈn, qalaˈ il tiˈj tuˈn tjapin bˈaj quˈn; ex tuˈn ikyjo, ma qo el wen.


ja teidän omasta joukostanne nousee miehiä, jotka väärää puhetta puhuvat, vetääkseen opetuslapset mukaansa. 	 Exla iteˈ junjun kyxola, a kchi jawil weˈks xnaqˈtzil kyeˈ yol, a nya twutzx, tuˈn kyxi lipe nimil kyiˈj.


Mutta joka yhtyy Herraan, on yksi henki hänen kanssaan. 	 Exsin ikyxjo, qa at jun xjal s‑ok tmujbˈin tibˈ tukˈa qAjaw, bˈeˈx k‑okil junxchˈin kyanmin tukˈa.


"Voi sinua, Korasin! Voi sinua, Beetsaida! Sillä jos ne voimalliset teot, jotka ovat tapahtuneet teissä, olisivat tapahtuneet Tyyrossa ja Siidonissa, niin nämä jo aikaa sitten olisivat säkissä ja tuhassa tehneet parannuksen. 	 ¡Ay! Nimx bˈisbˈajil kyeˈy, a ayiˈy aj tnam Corazín exsin aj Betsaida. Noqit kyojjo tnam Tiro ex Sidón ma chi bˈant teˈ yekˈbˈil wipiˈn, a ma chi bˈant kyxola, ojtxetla tzˈajtz tiˈj kyanminxjal, ex matla kubˈ kyyekˈin jun txˈixpibˈl toj kychwinqil, noq tuˈn tok kyqˈoˈn kyxbˈalin te bˈisbˈajil, noq tuˈn tpaj kyil, ex tuˈn tjaw kychtoˈn tzaˈj toj kywiˈ, te jun yekˈbˈil qa ma tzˈajtz tiˈj kyanmin.


Mutta kun juutalaiset sitä vastustivat, oli minun pakko vedota keisariin; ei kuitenkaan niin, että minulla olisi mitään kannetta kansaani vastaan. 	 Me mina xkytziye Judiy. Tuˈnpetziˈn, xi nqanintza, tuˈn woka toj paˈbˈin twutzjo tnejilxix nmaq kawil tzaluˈn toj Rom. Me ntiˈ chˈin weˈ aku chin ja yolbˈin, ex ntiˈ nyola te patil kye xjal te ntanima.


Ja: `Jos joku vannoo alttarin kautta, niin se ei ole mitään; mutta jos joku vannoo sen päällä olevan uhrilahjan kautta, niin hän on valaansa sidottu`. 	 ¡Ntiˈ kynabˈla, ex moẍqiˈy! ¿Ankyeˈ nimxixtl toklin? ¿Apela qˈanpwaq, mo qa a tnejil ja te naˈbˈl Dios, a s‑ok qˈonte toklin pwaq te xjanxix toj taqˈin Dios?


Ja sillä hetkellä tapahtui suuri maanjäristys, ja kymmenes osa kaupunkia kukistui, ja maanjäristyksessä sai surmansa seitsemäntuhatta henkeä, ja muut peljästyivät ja antoivat taivaan Jumalalle kunnian. 	 Me tojxjo or anetziˈn, tzaj jun nim kyaqnajnabˈ, ex tuˈn tpajjo kyaqnajnabˈ, bˈeˈx tzaj tzˈaqjo tlajajin tnejjo tnam, ex bˈeˈx i kyim wuq mil xjal toj. Ayetziˈn i kyij tukˈa kychwinqil, tukˈa nim kyxobˈil, i nimsin tbˈi Dios, a Tajaw Kyaˈj.


Ja Juudeasta tuli sinne muutamia, jotka opettivat veljiä: "Ellette ympärileikkauta itseänne, niinkuin Mooses on säätänyt, ette voi pelastua". 	 Tojjo ambˈil anetziˈn, jun jteˈbˈin xjal otaq cheˈx toj txˈotxˈ te Judey, tuˈn kykanin toj tnam Antyokiy, ex xi kyxikybˈin jun xnaqˈtzbˈil kye nimil, ex kyqˈma qa nlay chi klet, qa mina s‑ok kyqitin jun kyechil tiˈj kytzˈumil, tzeˈnkuxjo otaq tqˈma Moisés toj Tuˈjil Tyol Dios.


Niin on Jumalan kansalle sapatinlepo varmasti tuleva. 	 Tuˈntzin ikyjo, atx juntl wiq ajlabˈl tbˈanilx te Ttanim Dios jaˈlin.


Te kumarratte sitä, mitä ette tunne; me kumarramme sitä, minkä me tunnemme. Sillä pelastus on juutalaisista. 	 Ayetzin kyeˈ aj Samaria, mi n‑el kynikyˈa te alqe nchi kˈuliniy. Me metzin qeˈ, a awoˈy aj Judiy, ma tzˈel qe qnikyˈ te alqe nqo kˈuliniy, quˈn antza tzajnin teˈ tkolbˈil qMan noqx kyuˈn aj Judiy.


Mutta kun Jeesus sydämessään tiesi, että hänen opetuslapsensa siitä nurisivat, sanoi hän heille: "Loukkaako tämä teitä? 	 Ex liwey el tnikyˈ Jesús, qa ayex o chi ok ten chˈotjil tiˈj, ex xi tqanin kye: ¿Nyapela wenjo nxnaqˈtzbˈila toj kywutza?


Kuulkaa, rakkaat veljeni. Eikö Jumala ole valinnut niitä, jotka maailman silmissä ovat köyhiä, olemaan rikkaita uskossa ja sen valtakunnan perillisiä, jonka hän on luvannut niille, jotka häntä rakastavat? 	 Ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, kybˈintziˈn: A te Dios xja skˈoˈnkye yaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn kyok qˈinin toj kynimbˈil, ex tuˈn ttzaj kykˈmoˈn Tkawbˈil Dios toj kyanmin te jun etzbˈil, a o tzaj ttziyin kyeˈ, aye kchi okil kˈuˈjlinte.


Juutalaiset sanoivat hänelle: "Nyt me ymmärrämme, että sinussa on riivaaja. Aabraham on kuollut ja profeetat, ja sinä sanot: `Jos joku pitää minun sanani, hän ei ikinä maista kuolemaa`. 	 Xi kytzaqˈwin Judiy: Tzmaxpin jaˈlin, kxel qnimiˈn qa at jun taqˈnil tajaw il toj tanmiˈn. Quˈn ate Abraham exqetziˈn nimku yolil Tyol Dios, a nimxix kyoklin ojtxe, bˈeˈx i kyim. Anajtzin te ntqˈmaˈn, ankye teˈ kˈwel nimin weˈy nlayx chi kyim, chijiˈy.


Olkaa sentähden rohkealla mielellä, miehet; sillä minulla on se usko Jumalaan, että niin käy, kuin minulle on puhuttu. 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈy tata, chi Pabl, kyinks kyibˈa, quˈn qˈuqle nkˈuˈja tiˈj Dios, qa ikyx kbˈajiljo tzeˈnku ma tzaj tqˈmaˈn angel weˈy.


mutta he eivät keksineet, mitä tekisivät, sillä kaikki kansa riippui hänessä ja kuunteli häntä. 	 Me mix jyete tumil kyuˈn tzeˈn tuˈn tkubˈe bˈyete, quˈn tuˈn kykyaqilx xjal tzunxixtaq nchi bˈin tiˈjjo ntqˈmaˈntaq Jesús.


Sentähden minä puhun heille vertauksilla, että he näkevin silmin eivät näe ja kuulevin korvin eivät kuule, eivätkä ymmärrä. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin yoliˈn kyukˈa techil kyukˈaxjal. Quˈn nchi kaˈyin kywutz, me mi n‑el kynikyˈ weˈy. Ex ntbˈiˈn kyẍkyin, me mi n‑okx toj kywiˈ.


Jumalan edessä, joka kaikki eläväksi tekee, ja Kristuksen Jeesuksen edessä, joka Pontius Pilatuksen edessä todisti, tunnustaen hyvän tunnustuksen, minä kehoitan sinua, 	 Kxel woqxeninxixa jaˈlin twutz qMan Dios, a tzaj qˈol chwinqil te tkyaqil, ex twutz Klolqe Jesucrist, a tqˈma te jun yekˈbˈil twutz Poncio Pilat qa twutzxixjo Tyol:


Ja kun he lähestyivät Jerusalemia ja saapuivat Beetfageen, Öljymäelle, silloin Jeesus lähetti kaksi opetuslasta 	 Tej qkaniˈn tukˈa Jesús nqayin tkˈatz Jerusalén, o poˈn ttxaˈn jun kojbˈil Betfagé tbˈi, nqayin t‑xe wutz Olivos. Xi tchqˈoˈn Jesús kabˈe qxola,


Kun nyt ne, jotka olivat hänen ympärillään, näkivät, mitä oli tulossa, sanoivat he: "Herra, iskemmekö miekalla?" 	 Ayetaqtzin kyeˈ, a iteˈtaq tukˈa Jesús, tej tok kykaˈyin, ex tok kybˈiˈn a nbˈajtaq, xi kyqanin kyjaluˈn: Taa, ¿Oktzin kchi okil qtxˈeˈmiˈn tuˈn qkxbˈila, tuˈn tkleta?


Kohta sen jälkeen Henki ajoi hänet erämaahan. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús tuˈn tkujiljo Xewbˈaj Xjan tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈye kynajbˈilxjal toj.


Mutta kun sadanpäämies näki, mitä tapahtui, kunnioitti hän Jumalaa ja sanoi: "Totisesti, tämä oli vanhurskas mies". 	 Atzaj teˈ tlonte kawil kyxol xoˈl qˈaqˈ aj Rom tkyaqiljo otaq bˈaj, jaw tnimsin tbˈi Dios, ex chiˈ kyjaluˈn: Twutzxpentetz, ntiˈtaq teˈ ichin til lo.


Onhan kirjoitettu: "Minä hävitän viisasten viisauden, ja ymmärtäväisten ymmärryksen minä teen mitättömäksi". 	 Tuˈnpetziˈn, ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: K‑okil nyupiˈn kynabˈljo aj nabˈl; ex k‑elil wiˈjliˈn kyojtzqibˈljo aj uˈjil.


Vihollisista viimeisenä kukistetaan kuolema. 	 Ex atziˈn tchˈibˈil tajqˈoj, a kˈwel yuchˈit te jun majx, atziˈn kyimin.


Kun vaimo synnyttää, on hänellä murhe, koska hänen hetkensä on tullut; mutta kun hän on synnyttänyt lapsen, ei hän enää muista ahdistustaan sen ilon tähden, että ihminen on syntynyt maailmaan. 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun qya, aj tjapin tqˈij tuˈn titzˈje tal, tzun njaw bˈisin tuˈn tkyixkˈojil. Me titzˈjlinxi neˈẍ, bˈeˈx el najjo kyixkˈoj toj tkˈuˈj, tuˈn ttzaljbˈil tiˈjjo tal, a otaq tzˈitzˈje tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Niin opetuslapset sanoivat keskenään: "Lieneekö joku tuonut hänelle syötävää?" 	 Awotzin qeˈ o ok teˈn qanilte qxolilixa: ¿Ma atpela jun aˈla ma tzaj qˈinte twa?


Ja ne kymmenen sarvea, jotka sinä näit, ovat kymmenen kuningasta, jotka eivät vielä ole saaneet kuninkuutta, mutta saavat vallan niinkuin kuninkaat yhdeksi hetkeksi pedon kanssa. 	 Me ayetzin lajaj tkach, a ma tliˈy, ayetziˈn lajaj nmaq kawiljo, a naˈm t‑xi xkye tuˈn kykawin. Me ok ktzajil qˈoˈn kyoklin te kawil junx tukˈa ma tijxix txuk, me noq te jun paq.


Silloin nousi ylimmäinen pappi ja kaikki, jotka olivat hänen puolellansa, saddukeusten lahko, ja he tulivat kiihkoa täyteen 	 Aj tnejilxix pale, junx kyukˈa jun chˈuq Sadusey, bˈeˈx i jaw xkyˈaqlin kyiˈjjo tsanjil.


vaan olemme hyljänneet kaikki häpeälliset salatiet, niin ettemme vaella kavaluudessa emmekä väärennä Jumalan sanaa, vaan julkituomalla totuuden me suositamme itseämme jokaisen ihmisen omalletunnolle Jumalan edessä. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ma tzˈel qiˈjlin tkyaqil qbˈinchbˈin, a nbˈant toj ewajil, a te elsbˈil qtxˈixew, me nya tuˈn qsbˈuˈn mo tuˈn tja qtxˈixpin Tyol Dios. Qalaˈ, nqo yolin Tyol jikyin wen, tuˈn qel wen kywutzxjal, ex tuˈn tel pjet Tyol Dios toj kyanmin junjun, tzeˈnku taj Dios.


Hän oli raskaana ja huusi synnytyskivuissaan, ja hänen oli vaikea synnyttää. 	 Me atzin qya luˈn chˈixtaq tuˈn titzˈje jun tal, ex nweqintaq tuˈn tkyixkˈojilkˈwal, ex nimx kyixkˈoj ikyˈx tuˈn, tuˈn tul itzˈje tal.


Uskon kautta pelastui portto Raahab joutumasta perikatoon yhdessä uppiniskaisten kanssa, kun oli, rauha mielessään, ottanut vakoojat luoksensa. 	 Ex ikyx tej Rahab, aj qya te Jericó, a aj kyˈaˈjiltaq; mix kyime teˈ kyukˈa t‑xjalil, ayeˈ mix kubˈe kynimineˈ Dios, quˈn tuˈn attaq tnimbˈil Rahab, a kubˈ tyekˈin, tej kyewitj xjal tuˈn, ayeˈ aj Israelqe, ayeˈ i ul kanin kaˈyilte tnam. Kubˈ tbˈinchin ikyjo, quˈn nchi joylajtztaqjo xjal anetziˈn, tuˈn kykubˈ bˈyet.


Niin tämä, nojautuen Jeesuksen rintaa vasten, sanoi hänelle: "Herra, kuka se on?" 	 Tuˈnpetziˈn, in xi laqˈexixa tkˈatz, ex xi nqaniˈn te: WAjaw, ¿Altzila kye?


katsoen "Kristuksen pilkan" suuremmaksi rikkaudeksi kuin Egyptin aarteet; sillä hän käänsi katseensa palkintoa kohti. 	 ¿Ex tiquˈn? Quˈn kubˈ t‑ximin Moisés, qa nimxixtl toklin twutz Dios tuˈn tikyˈx yajbˈil tuˈn noq tuˈn tpaj Crist, tzeˈnku tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ toj jniˈ qˈinimil toj txˈotxˈ Egipto. Kubˈ t‑ximin Moisés ikyjo, quˈn qˈuqletaq tkˈuˈj tiˈjjo chojbˈil, a tziyintz tuˈn Dios toj kyaˈj.


Ja hän nousi vuorelle ja kutsui tykönsä ne, jotka hän itse tahtoi, ja he menivät hänen tykönsä. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, jax Jesús twiˈ jun wutz, ex i tzaj ttxkoˈn a aye tajqetaq.


Siitä me tiedämme, että rakastamme Jumalan lapsia, kun rakastamme Jumalaa ja noudatamme hänen käskyjänsä. 	 Qa kˈuˈjlin qMan Dios quˈn, ex qa nkubˈ qnimiˈn a ntqˈmaˈn, n‑el qnikyˈ te qa ajin qeˈ tkˈwal kˈuˈjlinqe quˈn.


Ja sille annettiin valta käydä sotaa pyhiä vastaan ja voittaa heidät, ja sen valtaan annettiin kaikki sukukunnat ja kansat ja kielet ja kansanheimot. 	 Ex xi qˈoˈn ambˈil tuˈn tqˈojin kyiˈj nimil, ex tuˈn tkubˈ kyiˈj tuˈn. Ex xi qˈoˈn toklin tibˈaj tkyaqil xjal, aˈlchaqx kye kyxeˈchiltz, kytanim, kyyol, ex kytxˈotxˈ.


Minä olen viinipuu, te olette oksat. Joka pysyy minussa ja jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää; sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä. 	 Ayin weˈ tqan uv; ayetzin kye tqˈobˈ. Ankye te mujlek wiˈja, ex mujleqinka tukˈa, nimxpen teˈ twutz n‑el. Quˈn ntiˈx kye aku bˈant kyuˈn kyjunalxa.


Mutta he vaativat häntä sanoen: "Jää meidän luoksemme, sillä ilta joutuu ja päivä on jo laskemassa". Ja hän meni sisään ja jäi heidän luoksensa. 	 Me ayetzin kyej xjal, ox chi labˈtex tuˈn tkyij Jesús kyukˈa. Chi chiˈ kyjaluˈn: Ku tkyija qukˈiy, quˈn tuˈn ma qoqix jaˈlin; noq kyja qok yupjte. Bˈeˈxsin okx Jesús tuja, tuˈn tkyij kyukˈa.


Mutta kenelle te jotakin anteeksi annatte, sille minäkin; sillä mitä minä olen anteeksi antanut - jos minulla on ollut jotakin anteeksiannettavaa - sen olen anteeksi antanut teidän tähtenne Kristuksen kasvojen edessä, 	 Tuˈnpetziˈn, qa ma kubˈ kynajsiˈn til, ex ikyxjo weˈ kˈwel nnajsiˈn tkyaqiljo nya bˈaˈn, a xbˈant tuˈn. Me tzeˈnku qa nya wiˈja xkubˈ tbˈinchineˈ il, bˈalaqa nyaqiˈn kchin najsilte. Me kˈwel nbˈinchiˈn, noq te jun yekˈbˈil kywutza qa at jun najsbˈil qil te jun majx tuˈn Crist.


Ja kaikki itkivät ja vaikeroivat tyttöä. Mutta Jeesus sanoi: "Älkää itkekö, sillä hän ei ole kuollut, vaan nukkuu". 	 Tej kyokx tuja, kykyaqilxjal tzuntaq nchi oqˈ tuˈn bˈisbˈajil tiˈjjo tal txin, a otaq kyim. Me atzin te Jesús xi qˈmante kye kyjaluˈn: Mina chi oqˈ kyeˈ, quˈn nya ma kyim tetxin, qalaˈ luˈ noq nktan.


ja toinen sisältä vastaa ja sanoo: `Älä minua vaivaa; ovi on jo suljettu, ja lapseni ovat minun kanssani vuoteessa; en minä voi nousta antamaan sinulle` - 	 Bˈalaqa a xjal, a tokx tuja, ktzajil tqˈmaˈn: Mitzin chin tyajiy nej. Ma jpet weˈ nja, ex loqo qeˈ ma qo kux kẍe kyukˈa qalaˈ. Me bˈaˈpetziˈn, nlay chin jaw weˈks weˈ qˈolte chˈin tiˈ tey.


Ja Jeesus vaelsi kaikki kaupungit ja kylät ja opetti heidän synagoogissaan ja saarnasi valtakunnan evankeliumia ja paransi kaikkinaisia tauteja ja kaikkinaista raihnautta. 	 Nxnaqˈtzintaq Jesús tiˈj Tkawbˈil Dios ex tiˈj Tbˈanil Tqanil kyojile jniˈ muˈẍ ja te kynabˈl Judiy Dios. Kyojile jniˈ tnam ex kojbˈil nqˈanintaq tkyaqil wiq yabˈil kyiˈj xjal ex tkyaqil wiq kyixkˈoj.


Ja hän laskeutui polvilleen ja huusi suurella äänellä: "Herra, älä lue heille syyksi tätä syntiä!" Ja sen sanottuaan hän nukkui pois. 	 Ex bˈeˈxsin kubˈ meje Esteban, ex jaw ẍchˈin kujxix wen, ex tqˈma: ¡Ay, wAjaw, najsinkujiy il nbˈant kyuˈn xjal lo! Tej tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈx el kyim.


Ja kun he olivat vaeltaneet kautta koko saaren Pafoon asti, tapasivat he erään juutalaisen miehen, noidan ja väärän profeetan, jonka nimi oli Barjeesus. 	 Elpin bˈajjo tnam kyuˈn, tuˈn kybˈetsinte, ex i kanin toj tnam Pafos. Antza, el jyete jun yuẍ aj Judiy, Barjesús tbˈi, a tbˈanilxtaq txalpin yol. Tzuntaq ntyolin qa noq tiˈjtaq tbˈi Dios nyoline.


Kuinka rohkenee kukaan teistä, jolla on riita-asia toisen kanssa, käydä oikeutta vääräin edessä? Miksei pyhien edessä? 	 Ex atx juntl o nbˈiˈy kyiˈja: ¿Tzeˈn qa at jun tiˈ saj kyxola, liweyxix ncheˈxa chikyˈbˈil kyibˈa kywutzjo kawil, nya nimilqe? ¿Tiquˈn nya kywutzjo nimilqe?


Minä sanon teille: samoin on ilo taivaassa suurempi yhdestä syntisestä, joka tekee parannuksen, kuin yhdeksästäkymmenestä yhdeksästä vanhurskaasta, jotka eivät parannusta tarvitse. 	 Noq jun techil teˈ lo, chi Jesúsjo. Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nimxixtl teˈ tzaljbˈil kbˈajil toj kyaˈj tiˈj jun aj il qa ma nimin, tzeˈnkuljo kyiˈjjo bˈeljajlajaj toj jweˈ kˈal xjal, a bˈaˈn kyten toj kywutz.


Niin myös te, kun olette tehneet kaiken, mitä teidän on käsketty tehdä, sanokaa: `Me olemme ansiottomia palvelijoita; olemme tehneet vain sen, minkä olimme velvolliset tekemään`." 	 Ex ikytzin kyejiˈy, aj tjapin bˈajjo jniˈ kxel qˈmaˈn kyeˈy tuˈn qMan Dios, iky kxel kyqˈmaˈnjiˈy kyexjal kyjaluˈn: Awoqejiˈy aqˈnil, a ntiˈ qokliˈn, quˈn tuˈn oˈkx aqˈuntljo ma bˈant quˈn, ajo saj qˈmaˈn qeˈy.


Tämä on suurin ja ensimmäinen käsky. 	 Atzin tnejil kawbˈiljo ex nimxix toklin.


Niin minä otin kirjasen enkelin kädestä ja söin sen; se oli minun suussani makea kuin hunaja; mutta sen syötyäni minun vatsaani karvasteli. 	 Xi ntzyunjiˈy tal uˈj toj tqˈobˈ angel, ex tzaj nwaˈn. Ex manyor chiˈx toj ntziˈy tzeˈnku taˈl onin. Me atzaj teˈ tbˈaj nwaˈn, bˈeˈx kˈayix toj nkˈuˈja.


Mutta Miletosta hän lähetti sanan Efesoon ja kutsui tykönsä seurakunnan vanhimmat. 	 Tej attaq Pabl toj tnam te Mileto, i tzaj tqˈolbˈinjo jniˈ nejinel kyxol Ttanim Dios toj Éfeso.


ja jotka Isän Jumalan edeltätietämisen mukaan ovat Hengen pyhittämisen kautta valitut Jeesuksen Kristuksen kuuliaisuuteen ja hänen verellänsä vihmottaviksi. Lisääntyköön teille armo ja rauha. 	 Ayiˈy o chi jaw skˈoˈn tuˈn qMan Dios, a tzeˈnkuxjo t‑xim attaq te tnejil, noq tuˈn kysaqixa tuˈn Xewbˈaj Xjan, tuˈntzintla tkubˈ kynimiˈn, ex tuˈn kyoka tzˈaqle tuˈn tchkyˈel Jesucrist. Noqit nim t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil kyibˈaja toj tkyaqil.


Nuorukainen sanoi hänelle: "Kaikkia niitä minä olen noudattanut; mitä minulta vielä puuttuu?" 	 Xi tqˈmaˈn kuˈxin: Tkyaqilx teˈ anetziˈn o bˈant wuˈn. ¿Tiˈtzin atx taj tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn?


"minä sanon sinulle: nouse, ota vuoteesi ja mene kotiisi." 	 Kxel nqˈmaˈn teˈy, ¡Weˈksa! Qˈinxjiy tkuẍbˈila, ex kux tzˈaja tjay.


Niinkuin kuuliaisten lasten tulee, älkää mukautuko niiden himojen mukaan, joissa te ennen, tietämättömyytenne aikana, elitte, 	 Kyniminkuy Dios tzeˈnqeku kˈwal te kytata: Mi txi kyqˈoˈn kyibˈa tojjo kyachbˈila, a attaq, tej naˈmtaq tel kynikyˈa te Dios.


että otatte hänet vastaan Herrassa, niinkuin pyhien sopii, ja autatte häntä kaikessa, missä hän teitä tarvitsee; sillä hän on ollut monelle avuksi ja myöskin minulle. 	 Kykˈmoˈnxa tiˈj tbˈi qAjaw Jesús tzeˈnkux tumil kyxol erman toj nimbˈil, ex kymojinxa tukˈa tkyaqiljo tiˈ taj, quˈn tiˈj ilaˈku o mojin, ex wukˈapekuy o mojine.


Mutta minä sanon teille, ystävilleni: älkää peljätkö niitä, jotka tappavat ruumiin, eivätkä sen jälkeen voi mitään enempää tehdä. 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nqˈmaˈn kyeˈy, ayiˈy wukˈa, tuˈn mina chi tzaj xobˈa kyeˈ xjal, a aku chi kubˈ bˈyoˈn kyuˈn. Quˈn ntiˈl aku bˈant kyuˈn, aj tkyimjo kyxmilila.


Hän sanoi heille: "Kenenkä te sanotte minun olevan?" 	 ¿Yajtzin kye toj kywutz? ¿Ankyeqiˈn? chi Jesús.


sen sijaan, että teidän tulisi sanoa: "Jos Herra tahtoo ja me elämme, niin teemme tämän tai tuon". 	 Qalaˈ, chi chiˈtla kyejiˈy kyjaluˈn: Qa iky tajbˈil qAjaw, ex qa atx toj qchwinqil, okla kbˈantiljo a qaja.


Jeesus sanoi hänelle: "Vaimo, usko minua! Tulee aika, jolloin ette rukoile Isää tällä vuorella ettekä Jerusalemissa. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús te: Ay qya, noqit aku chinx tnimiˈn, quˈn tzul kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn kykˈuliniy twutz qMan Dios, nya noq oˈkx twiˈ wutz lo, ex nya noq toj Jerusalén; qalaˈ toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Ja hän puhui heille vertauksen sanoen: "Rikkaan miehen maa kasvoi hyvin. 	 Ex kubˈ tyolin Jesús jun techil kye. Chiˈ kyjaluˈn: Attaq jun xjal qˈinin; nimxjo twutz tawal ttxˈotxˈ chmet.


vaan sellaisia, jotka pitävät uskon salaisuuden puhtaassa omassatunnossa. 	 Ex il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimin a t‑xilin qnimbˈil, nya tukˈa kabˈe kykˈuˈj.


ja asettivat heidät apostolien eteen, ja nämä rukoilivat ja panivat kätensä heidän päällensä. 	 Tej kybˈaj skˈoˈn wuq ichin kyxol nimil, bˈeˈx i xi qˈiˈn jaˈ iteˈtaq tsanjil. Tej kykanin antza, kubˈ kyqˈoˈn tsanjil kyqˈobˈ kyibˈaj, ex i naˈn Dios.


Sillä kumpi on helpompaa, sanoako: `Sinun syntisi annetaan sinulle anteeksi`, vai sanoa: `Nouse ja käy`? 	 ¿Ankye junx tzˈele, tuˈn t‑xi qˈmet; tuˈn tkubˈ najsit til jun xjal, a tzeˈnkuljo tuˈn t‑xi qˈmet: Weˈksa, ex kux bˈeta? ¿Ma nyapela a te kujxixjo a tuˈn tnajsit til jun xjal?


Kun kansaa yhä kokoontui, rupesi hän puhumaan: "Tämä sukupolvi on paha sukupolvi: se tavoittelee merkkiä, mutta sille ei anneta muuta merkkiä kuin Joonaan merkki. 	 Me ayetzin kyeˈ xjal, tzuntaq nchmet‑xi kyeˈ kybˈaj tiˈjile Jesús. Ex ante Jesús ok ten qˈmalte kyjaluˈn: Ayetzin xjal kyojjo tqˈijil jaˈlin, manyor aj ilqe. Nkyqanin jun techil wipiˈn, me mi txi nyekˈiˈn jun techil, qalaˈ oˈkx jun techil tzeˈnku te Jonás.


Ja hän kutsui tykönsä ne kaksitoista ja alkoi lähettää heitä kaksittain ja antoi heille vallan saastaisia henkiä vastaan. 	 I tzaj ttxkoˈn kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn kyxiˈ yolil teˈ Tyol Dios, ex xi tqˈoˈn kyoklin kyibˈajjo taqˈnil tajaw il, a iteˈkxtaq toj kyanminxjal; ex i xi tchqˈoˈn kakabˈchaq kybˈaj.


Sillä ei Jumala säästänyt enkeleitä, jotka syntiä tekivät, vaan syöksi heidät syvyyteen, pimeyden kuiluihin, ja hylkäsi heidät tuomiota varten säilytettäviksi. 	 Quˈn mipe xkubˈ tnajsin Dios kyil angel xkubˈ kybˈinchin, aye o chex lipe tiˈj tajaw il; qalaˈ ma chex t‑xoˈn toj najin, ex ma chi kyij ttzaqpiˈn toj qxopin, kˈlonqe tuˈn kxbˈil, tzmaxi aj tpon tqˈijil paˈbˈin.


Ja sen jälkeen hän lähti sieltä ja näki tulliasemalla istumassa publikaanin, jonka nimi oli Leevi, ja sanoi hänelle: "Seuraa minua". 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo; bˈeˈx etzku Jesús toj ja. Tej tbˈet, ex iwle jun ichin tuˈn, peyil pwaqtaq te kˈaybˈil te Rom, ex ataqtziˈn tbˈi ichin, Leví. Ex antza qˈuqletaq tojjo najbˈil, jaˈ npeyintaq kˈaybˈil. Exsin xi tqˈmaˈn Jesústz te kyjaluˈn: Lipeka wiˈja.


Ja hän sanoi opetuslapsillensa: "Tulee aika, jolloin te halajaisitte nähdä edes yhtä Ihmisen Pojan päivää, mutta ette saa nähdä. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kye t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: Pon kanin jun te qˈij, jaˈ kyajiˈy tuˈn wok kykaˈyiˈn, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, iˈchaqxpetla noq jun qˈijtz, chichkulajiˈy, me nlayx kylontiˈy.


Sillä Jumala, jota minä hengessäni palvelen julistaen hänen Poikansa evankeliumia, on minun todistajani, kuinka minä teitä lakkaamatta muistan, 	 Nchin ajbˈiˈn te Dios tukˈa tkyaqil wanmiˈn, ex nchin qˈumlaja tiˈj Tbˈanil Tqanil tiˈjjo Tkˈwal. Ax Dios ojtzqilte, qa kukx nchi tzaj nnaˈjiˈy toj nnaˈj Diosa.


sillä ei Jumalan valtakunta ole syömistä ja juomista, vaan vanhurskautta ja rauhaa ja iloa Pyhässä Hengessä. 	 Quˈn a Tkawbˈil qMan Dios, nya noq tuˈn qwaˈn ex tuˈn qkˈwan; qalaˈ tuˈn tten jun qchwinqil tzˈaqle, ex jun qmujbˈil qibˈ tukˈa qtzaljbˈil tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Ja yhtäkkiä, kun he katsahtivat ympärilleen, eivät he enää nähneet ketään muuta kuin Jeesuksen, joka yksinänsä oli heidän kanssaan. 	 Atzaj teˈ t‑xi kykaˈyin t‑xnaqˈtzbˈin kyiˈjile, mix aˈl kyli, oˈkxl Jesús.


Oi te älyttömät galatalaiset! Kuka on lumonnut teidät, joiden silmäin eteen Jeesus Kristus oli kuvattu ristiinnaulittuna? 	 ¡Ay, aj Galacia! Najninx kye kynabˈl. ¿Altzila kye xkˈalin kyiˈja tuˈn tel kyiˈjlinjiˈy t‑xtalbˈil qMan Dios, a awokuy o qo kubˈ chikyˈbˈin teˈ wen kywutza: Qa a Kolil Jesucrist kyim twutz cruz te najsbˈil kyila?


Mutta hän vastasi ja sanoi: "Kirjoitettu on: `Ei ihminen elä ainoastaan leivästä, vaan jokaisesta sanasta, joka Jumalan suusta lähtee`." 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Kyij tzˈibˈin toj Tyol Dios, qa nya noq oˈkx tuˈn wabˈj k‑anqˈile texjal; qalaˈ ex tuˈn tkyaqiljo yol, a n‑etz toj ttzi Dios.


Jos meitä tänään kuulustellaan sairaalle miehelle tehdystä hyvästä työstä ja siitä, kenen kautta hän on parantunut, 	 ma tzaj kyqaniˈn tiˈjjo bˈaˈn xbˈant quˈn tiˈj jun yabˈ, tuˈn tel kynikyˈa tzeˈn xqˈanite. Kutzin.


Vaimon ruumis ei ole hänen omassa, vaan hänen miehensä vallassa; samoin ei miehenkään ruumis ole hänen omassa, vaan vaimon vallassa. 	 Quˈn ntiˈ teqya toklin tiˈjx t‑xmilil, qalaˈ a tchmil. Ex ikyxjo te ichin, ntiˈ toklin tiˈjx t‑xmilil, qalaˈ a t‑xuˈjil.


Ja Aabraham toivoi, vaikka ei toivoa ollut, ja uskoi tulevansa monen kansan isäksi, tämän sanan mukaan: "Niin on sinun jälkeläistesi luku oleva", 	 Tej ntiˈtaql tumil tuˈn Abraham tuˈn titzˈje jun tkˈwal, me xi tnimin a otaq tzaj tqˈmaˈn Dios te, qa iltaq tiˈj tuˈn tul jun tkˈwal, ex ul itzˈje jun tkˈwal. Ikytzin oke te manbˈaj te nimku chˈuq xjal, a tzeˈnkuxjo otaq tzaj tqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol: Nimxix tyajila ktzajil nqˈoˈn, chi Diosjo te Abraham.


ja minä annan hänelle kointähden. 	 Ex ktzajil nqˈoˈn kychwinqil te jun majx, a nqoptzˈaj toj kyaˈj, tzeˈnku cheˈw njawil qlixje.


Koska siis varmana pysyy, että muutamat pääsevät siihen, ja ne, joille hyvä sanoma ensin julistettiin, eivät päässeet siihen tottelemattomuuden tähden, 	 Tuˈntzintzjo jaˈlin, iteˈx junjuntl naˈmx kyokx tojjo ajlabˈl, tzeˈnqeku xjal ojtxe. ¿Ex tiquˈnil? Quˈn tuˈn mi nkubˈ kynimiˈn Tyol Dios, tzeˈnqeku xjal ojtxe.


Ja hän vetäytyi heistä noin kivenheiton päähän, laskeutui polvilleen ja rukoili 	 Bˈeˈx el tlaqwin te Jesús tibˈ kyiˈj t‑xnaqˈtzbˈin, bˈalaqa jun mo kabˈe echj xi laqˈeye. Kubˈ meje, exsin ok tentz naˈl Dios.


Jos siis on jotakin kehoitusta Kristuksessa, jos jotakin rakkauden lohdutusta, jos jotakin Hengen yhteyttä, jos jotakin sydämellisyyttä ja laupeutta, 	 Atzin jaˈlin, qatzin qa twutzxix qa a Crist nqˈonte ambˈil kyeˈy, tuˈn tjaw kyin kyibˈa; ex qa at‑xix qˈuqbˈil kˈuˈjbˈaj kyukˈiy; ex qa at Xewbˈaj Xjan kyxola; ex qa kyojtzqiˈnxixa tsoˈjbˈajil Jesús, ex qa at tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyukˈiy; qa twutzxix kykyaqiljo luˈn,


Minkätähden? Senkötähden, etten muka rakasta teitä? Jumala tietää sen. 	 ¿Tiquˈn nchin yoliˈn ikyjo? ¿Ma nyapela waja kyiˈja? Quˈn ate Dios ojtzqilte, qa at‑xix nkˈuˈja kyiˈja.


Siis, joka naittaa tyttärensä, tekee hyvin, ja joka ei naita, tekee paremmin. 	 Tuˈnpetziˈn, qa ma tzˈok meje tukˈa jaˈ ma yoline, bˈaˈn kbˈantil tuˈn ikyjo. Ex qa mi xjaw meje tukˈa, tbˈanilxix ikyjo.


Mutta jos olemme kuolleet Kristuksen kanssa, niin me uskomme saavamme myös elää hänen kanssaan, 	 Ex qa o qo kyim junx tukˈa Crist tiˈj tkyaqil nya wen toj qanmin, ma qe qkˈuˈj tiˈj, qa ok qo najal tukˈa te jun majx toj kyaˈj.


Ja kaiken tämän lisäksi on meidän välillemme ja teidän vahvistettu suuri juopa, että ne, jotka tahtovat mennä täältä teidän luoksenne, eivät voisi, eivätkä ne, jotka siellä ovat, pääsisi yli meidän luoksemme.` 	 Ex nya noq oˈkx teˈ, qalaˈ at jun tij xaq, a jun tijx t‑xe tkuˈx qxol. Tuˈnpetziˈn, mix tuˈn kyajku kyeˈ, a iteˈ tzaluˈn tuˈn kyikyˈx tzachiˈn, nlay chi ikyˈx. Ex nlay bˈant tuˈn kyikyˈtzjo a iteˈ tzachiˈn tzaluˈn.


Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme, ja Herralta Jeesukselta Kristukselta! 	 Noqit ax qMan Dios junx tukˈa Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, tzaj qˈonte t‑xtalbˈil kyibˈaja junx tukˈa tnukˈbˈil toj tkyaqil.


Mitä veli Apollokseen tulee, olen hartaasti kehoittanut häntä lähtemään veljien kanssa teidän tykönne; mutta hän ei ole ollenkaan halukas lähtemään nyt, vaan tulee, kun hänelle sopii. 	 Atzin jaˈlin, kxel nqˈmaˈn tiˈjjo qerman Apolos. Wajxixtaqa tuˈn t‑xiˈ kyukˈa erman lol kyeˈy. Me mi xttziye tuˈn t‑xiˈ jaˈlin, me okla kxeˈl, aj tten ambˈil tiˈj.


Sillä jos Jumala ei ole säästänyt luonnollisia oksia, ei hän ole säästävä sinuakaan. 	 Quˈn qa ma chi el ttxˈeˈmin Dios aj Judiy, aye tqˈobˈku tqan lobˈj, ex ikyxjo kyeˈ, ¿Tin quˈniltz nlay chi el txˈemin kyeˈ, qa ma tzˈel kyiˈjliˈn?


Kylväjä kylvää sanan. 	 Atzin teˈ awal triy ikytziˈn tzeˈnku yolil Tyol Dios.


Filippus tapasi Natanaelin ja sanoi hänelle: "Me olemme löytäneet sen, josta Mooses laissa ja profeetat ovat kirjoittaneet, Jeesuksen, Joosefin pojan, Nasaretista". 	 Ex xiˈ te Lip jyol Natanael. Tej tel jyet tuˈn, xi tqˈmaˈn te: O jyet qeˈ Crist quˈn, aj tzeˈnku kyij ttzˈibˈin Moisés exqetziˈn jniˈ yolil Tyol Dios toj Tuˈjil Tyol: Jesús aj Nazaret tbˈi, a tkˈwal Jse.


Kovuudellasi ja sydämesi katumattomuudella sinä kartutat päällesi vihaa vihan ja Jumalan vanhurskaan tuomion ilmestymisen päiväksi, 	 Ex noq tuˈn tchˈuẍil tanmiˈn, ma txi tkujsin tibˈa. Me tuˈn ikyjo, njax ttilinjiˈy tila tibˈajxa. Oktzin ktlabˈila, aj tul tqˈijiljo tkawbˈil Dios kujxix wen, ex aj tjapin kanin tqˈijil, jaˈ tuˈn tokiˈy toj paˈbˈin twutz Dios toj tumilxix.


Profeetoissa on kirjoitettuna: `Ja he tulevat kaikki Jumalan opettamiksi`. Jokainen, joka on Isältä kuullut ja oppinut, tulee minun tyköni. 	 Quˈn kyojjo uˈj kyij kytzˈibˈiˈn yolil Tyol Dios ojtxe, ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Chi xel t‑xnaqˈtzin Dios kykyaqilch. Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy qa kykyaqiljo ma tzaj xnaqˈtzin tuˈn Dios, ex qa ma kubˈ kybˈiˈn tukˈa tkyaqil kyanmin, okpin kchi tzajil lipe kyeˈ wiˈja.


Mutta katso, Jeesus tuli heitä vastaan ja sanoi: "Terve teille!" Ja he menivät hänen tykönsä, syleilivät hänen jalkojaan ja kumartaen rukoilivat häntä. 	 Tzunxtaq nchi rinin wen, tej tkubˈ tyekˈin Jesús tibˈ kywutz, ex i ok tqˈolbˈin. Ex i xi laqˈe tkˈatz, i tzaj kychleˈn tqan, ex i kˈulin twutz.


Ja hänen mukanaan kulki paljon kansaa; ja hän kääntyi ja sanoi heille: 	 Nimku xjal ok lipe tiˈj Jesús, ex ajtz meltzˈaj tiˈjxi, ex xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn:


Niinpä siis, samoin kuin yhden ihmisen lankeemus on koitunut kaikille ihmisille kadotukseksi, niin myös yhden ihmisen vanhurskauden teko koituu kaikille ihmisille elämän vanhurskauttamiseksi; 	 Ikytziˈn, noq tuˈn til Adán, tkyaqilxjal ma cheˈx toj najin; exsin ikyxjo, noq tuˈn t‑xi tqˈoˈn Jesucrist tibˈ tuˈn tkyim, ma chi ok tzˈaqle twutz qMan Dios tkyaqiljo, a ma chi nimin tiˈj.


ja antaa teille, joita ahdistetaan, levon yhdessä meidän kanssamme, kun Herra Jeesus ilmestyy taivaasta voimansa enkelien kanssa 	 Ex ktzajil tqˈoˈn ajlabˈl kyeˈy, ayiˈy n‑ikyˈx kyuˈn; ikyxjo tzeˈnku qeˈ ktzajil tqˈoˈn ajlabˈl qeˈy, toj tqˈijil, aj tul qAjaw Jesús toj kyaˈj tukˈa qˈaqˈ njulin wen, ex kyukˈa jniˈ t‑angel.


Hän on ottanut huomaansa palvelijansa Israelin, muistaaksensa laupeuttaan 	 Mi ẍi el najjo aj Judiy toj tkˈuˈj. Ma chi tzaj tmojin tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj.


Jos me olemme kylväneet teille hengellistä hyvää, onko paljon, jos me niitämme teiltä aineellista? 	 Ikyxsin qeˈ, ma kux qawin jun awal toj kyanmiˈn, a Tyol qMan Dios. Exla at chˈin qoklintza, tuˈn ttzaj kyqˈoˈn chˈin qeˈy, quˈn loqoˈy nqo aqˈnin kyxola.


Tämä oli heitetty vankeuteen kaupungissa tehdystä kapinasta sekä murhasta. 	 Atzin te Barrabás otaq kux qˈoˈn teˈ toj tze noq tuˈn tpaj tjoybˈin qˈoj tiˈj kawil, ex tuˈn otaq kubˈ tbˈyoˈn jun xjal.


Niin he ottivat hänet kiinni ja kuljettivat pois ja veivät hänet ylimmäisen papin taloon. Ja Pietari seurasi taampana. 	 Ok tzyuˈn Jesús kyuˈn, exsin xi kyiˈntz tzma tja kynejil pale. Atzin te Pegr, najchaq xi lipeye teˈ.


Aion nimittäin tulla teidän tykönne kuljettuani läpi Makedonian, sillä minä kuljen Makedonian kautta; 	 Chin poˈn kyukˈiy, aj nxiˈy toj txˈotxˈ te Macedonia, quˈn il tiˈj tuˈn nxiˈ neja antza.


Ja uskon rukous pelastaa sairaan, ja Herra antaa hänen nousta jälleen; ja jos hän on syntejä tehnyt, niin ne annetaan hänelle anteeksi. 	 Me ajtzin kynaˈn Dios tukˈa kynimbˈil, oktzin kweˈbˈil yabˈ, exsin a qAjaw kˈwel qˈaninte. Ex qa at til o tbˈinche, ok kˈwel najsin tuˈn Dios.


että kävisi toteen, mikä on puhuttu profeetta Esaiaan kautta, joka sanoo: "Hän otti päällensä meidän sairautemme ja kantoi meidän tautimme". 	 O bˈantjo luˈn tuˈn tjapiˈn yol, a kubˈ tyolin yolil Tyol Dios ojtxe, a Isaías, tej tqˈmante: Ate tzaj mojinqe toj sikytlin. Ex a el qˈinte jniˈ yabˈil qiˈj.


Ja: "Sinä, Herra, olet alussa maan perustanut, ja taivaat ovat sinun kättesi tekoja; 	 Ex ikyxjo yolin Tyol Dios tiˈjjo Tkˈwal kyjaluˈn: Ay, tAjaw Tkyaqil, te tnejil o kubˈ tbˈinchiˈn jniˈ txˈotxˈ ex tkyaqil kyaˈj.


Sentähden, jos tuot lahjaasi alttarille ja siellä muistat, että veljelläsi on jotakin sinua vastaan, 	 Tuˈnpetziˈn, qa taja tuˈn t‑xiˈy qˈol jun toyaja toj ja te naˈbˈl Dios, ex aj tpon, me qa akux s‑ul toj tkˈuˈja, qa at jun tqˈoja tukˈa jun tukˈiy,


Parempi olisi heille ollut, etteivät olisi tulleet tuntemaan vanhurskauden tietä, kuin että sen tunnettuaan kääntyvät pois heille annetusta pyhästä käskystä. 	 Wenxitla kye xjal luˈn, noqit mi s‑el kynikyˈ tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a twutzxix, tzeˈnku tuˈn tel kynikyˈ tejo a xjan Tyol Dios, ex tuˈn tel kypaˈn kyibˈ tiˈjjo a saj tqˈmaˈn kye.


Ja vielä minä sanon teille: helpompi on kamelin käydä neulansilmän läpi kuin rikkaan päästä Jumalan valtakuntaan." 	 Kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy: Jun paqxla aku tzˈex jun chej toj toyajil jun bˈaq te slepbˈil bˈuˈẍ, tzeˈnkul teˈ tuˈn tokx jun qˈinin toj Tkawbˈil Dios.


Sen jälkeen Jeesus tapasi hänet pyhäkössä ja sanoi hänelle: "Katso, sinä olet tullut terveeksi; älä enää syntiä tee, ettei sinulle jotakin pahempaa tapahtuisi". 	 Yajxi, el jyetjo ichin tuˈn Jesús tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex xi tqˈmaˈn te: Kaˈyinktziˈn. Ma tzul Dios teˈy. Mitzin bˈinchintla il, tuˈntzin mi tzaje juntl tiˈ tiˈja kujxix wen.


kiittäen Jumalaa ja ollen kaiken kansan suosiossa. Ja Herra lisäsi heidän yhteyteensä joka päivä niitä, jotka saivat pelastuksen. 	 Nchi nimsintaq tbˈi qMan Dios, ex noq tuˈn nbˈanttaq kyuˈn, bˈaˈn ele twutz tkyaqilx xjal. Tkyaqil qˈij nchi nimintaq txqantl xjal tuˈn qMan Dios. Tuˈntziˈn ikyjo, nchmetiktaq kybˈaj.


olkoot vaimot vaiti teidänkin seurakunnankokouksissanne, sillä heidän ei ole lupa puhua, vaan olkoot alamaisia, niinkuin lakikin sanoo. 	 Ex at juntl tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy kyiˈjjo qya, a mi n‑el kynikyˈ te yol toj kˈulbˈil, quˈn noq tiˈchaqku tiˈ nchi ok ten qanilte te kychmil, ex noq nbˈajel kyyuchˈiˈn chmobˈl. Nya wen ikyjo. Tuˈnpetziˈn, bˈaˈntla noq tuˈn tkubˈ kybˈiˈn, ex tuˈn tkubˈ kynimin tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios.


Sillä muutamat luulivat, koska rahakukkaro oli Juudaalla, Jeesuksen sanoneen hänelle: "Osta, mitä tarvitsemme juhlaksi", tai että hän antaisi jotakin köyhille. 	 Quˈn ataq Judas qˈilte chˈuˈẍ tkˈwel pwaq, at junjunqe kubˈ ximinte, qa xi tqˈmaˈn tuˈntaq txiˈ Judas laqˈolte chˈin qwaˈy tuˈn tajbˈin toj nintz qˈij, moj qa tuˈn t‑xiˈ qˈol chˈin pwaq kye tal yaj.


Ja osa putosi kallioperälle, jossa sillä ei ollut paljon maata, ja se nousi kohta oraalle, kun sillä ei ollut syvää maata. 	 Ex at pon chitj kyxol abˈj, me quˈn tuˈn ntiˈxix twutz txˈotxˈ antza, liwey ul twiˈ.


Ja Daavid sanoo: "Tulkoon heidän pöytänsä heille paulaksi ja ansaksi ja lankeemukseksi ja kostoksi, 	 Ex ikyxjo tqˈma David toj Tuˈjil Tyol Dios: Noqit axjo kyikyˈsbˈil nintz qˈij kubˈ toj kybˈe, tuˈn kybˈaj jaw takpaj tiˈj, ex tuˈn tbˈaj kyjtzˈoˈn kyibˈ toj, ex tuˈn kykyij tjaqˈ tkawbˈil Dios kujxix wen.


Niin opetuslapset sanoivat hänelle: "Mistä me saamme täällä erämaassa niin paljon leipää, että voimme ravita noin suuren kansanjoukon?" 	 Ex xi qqˈmaˈn: ¿Me jaˈ aku tzaje kywa txqan xjal quˈn? Mix yaˈ ntiˈx jun xjal najle tzaluˈn, qo chijiˈy.


Mutta kun häntä väkevämpi karkaa hänen päällensä ja voittaa hänet, ottaa hän häneltä kaikki aseet, joihin hän luotti, ja jakaa häneltä riistämänsä saaliin. 	 Me tzulittzin juntl xjal, a nimxixtl tipin tzeˈnku tnejil, bˈeˈx aku kubˈ tuˈnljo xjal anetziˈn. Bˈeˈx aku chi el qˈiˈn jniˈ qˈuqle tkˈuˈj tiˈj te kolbˈil tibˈ, ex a xjal anetziˈn kqˈmalte tzeˈn aku chi oke jniˈ at toj tja.


Ja Filippus oli Beetsaidasta, Andreaan ja Pietarin kaupungista. 	 Antza najle te Lip toj Betsaida, axjo ttanim Andrés tukˈa Pegr.


Jolla on minun käskyni ja joka ne pitää, hän on se, joka minua rakastaa; mutta joka minua rakastaa, häntä minun Isäni rakastaa, ja minä rakastan häntä ja ilmoitan itseni hänelle." 	 Ankye teˈ ma tzˈel tnikyˈ te, ex kˈwel tnimin jniˈ nnukˈbˈila, antza k‑elile tnikyˈtzajil, qa twutzxix tzun nchin ok tkˈuˈjliˈn. Ex ankye te nchin ok tkˈuˈjliˈn, ex ate nMaˈn k‑okil kˈuˈjlinte, ex ikyx wejiˈy kxel nyekˈin teˈ tkyaqil wajbˈila.


Niiden päivien kuluttua me hankkiuduimme ja menimme ylös Jerusalemiin. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈaj qbˈinchin qibˈa, tuˈn qtzaja tzma Jerusalén.


Ja minä katson oikeaksi, niin kauan kuin tässä majassa olen, näin muistuttamalla herättää teitä. 	 Quˈn at wokliˈn tuˈn kyxi nkˈasiˈn toj kynimbˈila kyuˈnjo tumil lo, a naˈmxtaq nkyima,


Mutta vältä mielettömiä riitakysymyksiä ja sukuluetteloita ja kinastelua ja kiistoja laista, sillä ne ovat hyödyttömiä ja turhia. 	 Me atzin te, Tito, paˈmil tibˈa kyiˈjjo kyyolxjal, a ntiˈ tumil, ex tiˈjjo nkyqˈmaˈnxjal kyiˈj ojtxe qxeˈchil. Ex mi txi tqˈoˈn ambˈil te jyoj qˈoj, ex jniˈ yasbˈil noq tuˈn tpajjo ojtxe kawbˈil, quˈn ajo yasbˈil lo ntiˈ tumil, ex ntiˈ tajbˈin.


Mutta joka kieltää minut ihmisten edessä, se kielletään Jumalan enkelien edessä. 	 Me anteˈ kˈwel ewinte kywutzxjal qa ojtzqiˈnqiˈn tuˈn, ex ikyx wejiˈy, kˈwel wewiˈn twutz t‑angel nMaˈn, a at toj kyaˈj.


Niin Simon vastasi ja sanoi hänelle: "Mestari, koko yön me olemme tehneet työtä emmekä ole mitään saaneet; mutta sinun käskystäsi minä heitän verkot". 	 Me atzin te Simun xi ttzaqˈwin: ¡Ay Xnaqˈtzil! Ma tzˈelkux aqˈwil quˈn, tuˈn qaqˈniˈn, exsin ntiˈx kyiẍtz ma tzyet quˈn. Me tuˈn Tyola saj tqˈmaˈn, chi kˈwelix nxoˈnjiˈy npaˈy te kyiẍbˈil.


Joka uskoo häneen, sitä ei tuomita; mutta joka ei usko, se on jo tuomittu, koska hän ei ole uskonut Jumalan ainokaisen Pojan nimeen. 	 Quˈn ankye teˈ knimil wiˈja, nlay naj teˈ. Me ankye teˈ tkyˈeˈ tuˈn tnimin, at tkawbˈil Dios tibˈaj, a kujxix wen, noq tuˈn ma chin el tiˈjliˈn, ex tuˈn mi xi lipe wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Dios, a oˈkxjo junchˈin.


Aramille syntyi Aminadab, Aminadabille syntyi Nahasson, Nahassonille syntyi Salmon; 	 a ttata Aminadab, a ttata Naasón, a ttata Salmón.


Tervehdys Asynkritukselle, Flegonille, Hermeelle, Patrobaalle, Hermaalle ja veljille, jotka ovat heidän kanssansa. 	 Kyqˈolbˈinqexa Asíncrito, Flegonte, Hermes, Patrobas, ex Hermas, junx kyukˈa kykyaqil nimil iteˈ kyukˈa.


että Jumalan ihminen olisi täydellinen, kaikkiin hyviin tekoihin valmistunut. 	 tuˈntzintla aye xjal, a nchi ajbˈin te Dios, tuˈn kyok tzˈaqleqe tiˈj tkyaqil, ex bˈantninl kyten, tuˈn kybˈinchin te tkyaqiljo bˈaˈn.


He menivät ylipappien ja vanhinten luo ja sanoivat: "Me olemme kirouksen uhalla vannoneet, ettemme mitään maista, ennenkuin olemme tappaneet Paavalin. 	 I xiˈtzintz jaˈ iteˈtaqjo kynejil pale exqetziˈn nim kyoklin kyxol Judiy, ex xi kyqˈmaˈn: Ma kubˈ qkˈluˈn qeˈ qyol twutz Dios, qa ntiˈ chˈin kxel qwaˈn, aj qa naˈmxtaq tkyim Pabl quˈn.


Joka uskoo minuun, hänen sisimmästään on, niinkuin Raamattu sanoo, juokseva elävän veden virrat." 	 Alkyejo knimil wiˈja, k‑anqˈil jun xlokˈ aˈ itzˈ tojxi tanmin, ikyxjo tzeˈnku nyolin toj Tuˈjil Tyol Dios.


Sillä Jumalan Poika, Kristus Jeesus, jota me, minä ja Silvanus ja Timoteus, olemme teidän keskellänne saarnanneet, ei tullut ollakseen "on" ja "ei", vaan hänessä tuli "on". 	 Quˈn ikytziˈn te qAjaw Jesús, a Tkˈwal qMan Dios, a nqo yoliˈn tiˈj kyxola, junx tukˈa Silvano ex Timotey. Ex mina nyolintaq Jesús tukˈa kabˈe tyol, qalaˈ a Jesús kukx nyolin twutzxix tukˈa junchˈin tumil, ex ikyxjo qeˈ.


Olkoon teillä se mieli, joka myös Kristuksella Jeesuksella oli, 	 Junxit tel kyximbˈitza kykyaqila, ikyxjo tzeˈnku te Crist, a Jesús;


Ei hän ole täällä, sillä hän on noussut ylös, niinkuin hän sanoi. Tulkaa, katsokaa paikkaa, jossa hän on maannut. 	 Me ntiˈ tetz tzaluˈn jaˈlin. Qalaˈ ma jaw anqˈintl, tzeˈnkuxjo tqˈma. Ku kytzaja lolte jaˈ kubˈe qˈoˈne.


joka häntä herjattaessa ei herjannut takaisin, joka kärsiessään ei uhannut, vaan jätti asiansa sen haltuun, joka oikein tuomitsee, 	 Ex tej s‑ok yisoˈn, ex mi s‑aj ttzaqˈwin tukˈa yasbˈil; ex tej s‑ikyˈx jniˈ yajbˈil tuˈn, mi xqanbˈin kyiˈjxjal; qalaˈ noq xi toqxenin tibˈ te Dios, a Kawil tzˈaqle tibˈaj tkyaqil.


Sillä niinkuin ruumis on yksi ja siinä on monta jäsentä, mutta kaikki ruumiin jäsenet, vaikka niitä on monta, ovat yksi ruumis, niin on Kristuskin; 	 Qkaˈyinktzin tiˈjjo qxmilil. Junxchˈin, me ilaˈ elnin. Me exla qa ilaˈ elnin, me junxchˈin xmilil at. Exsin ikyxjo tukˈa Ttanim Crist.


Olkaa kestäväiset rukouksessa ja siinä kiittäen valvokaa, 	 Ex ikyxjo, kukx chi naˈnjiˈy Dios, ex kyqˈonka tilil tukˈa tkyaqil kyanmiˈn tuˈn kynaˈn Dios. Ex kybˈinchinkuy tukˈa aqˈbˈil chjonte te Dios.


Ja hän sanoi opetuslapsillensa: "Mahdotonta on, että viettelykset jäisivät tulematta; mutta voi sitä, jonka kautta ne tulevat! 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kukx at te iljo tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me bˈisbˈajilxla teˈ xjal, a kchi kˈwel tzˈaqjo txqantl toj il tuˈn tpaj.


Jos joku lyö sinua poskelle, tarjoa hänelle toinenkin, ja jos joku ottaa sinulta vaipan, älä häneltä kiellä ihokastasikaan. 	 Qa at jun s‑ok laqtzˈin te jun plaj kytziˈy, kymeltzˈinxjiˈy juntl plaj. Ex qa at jun nlabˈte tuˈn t‑xi tiˈn tchaketa, majx kykotpinxjiˈy kykamiẍa tukˈa te jun majx.


sillä se pyhitetään Jumalan sanalla ja rukouksella. 	 Quˈn kyjel saqixjo jniˈ luˈn tuˈn Tyol qMan, tej tkyij tzˈibˈit ojtxe qa wen tkyaqil, ex tuˈn qnaˈbˈl Dios te aqˈbˈil chjonte te.


Jeesus vastasi: "Minussa ei ole riivaajaa, vaan minä kunnioitan Isääni, ja te häpäisette minua. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Ntiˈ jun taqˈnil tajaw il toj wanmiˈn; qalaˈ oˈkx waja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tuˈn tjaw nimsin tbˈi nMaˈn. Me metzin kye, oˈkx kyajiˈy tuˈn wel kyiˈjliˈn.


Ja kun Silas ja Timoteus tulivat Makedoniasta, oli Paavali kokonaan antautunut sanan julistamiseen ja todisti juutalaisille, että Jeesus on Kristus. 	 Atzaj teˈ tkanin Silas ex Timotey, a tzajninqetaq toj txˈotxˈ te Macedonia, bˈeˈxsin ok ten Pabltz yolil tiˈj Tbˈanil Tqanil, ex oˈkx kubˈ tbˈinchiˈn, quˈn tuˈn bˈeˈx kyij ttzaqpiˈn tuˈn tbˈinchin ja, a xbˈalin kyten. Tuˈntzintzjo, bˈante tyekˈit‑xix kye Judiy qa a Jesúsjo Crist.


ja sanoi: "Tehkää parannus, sillä taivasten valtakunta on tullut lähelle". 	 ex ntqˈmaˈntaq: Ku tajtz tiˈj kyanmiˈn, quˈn a Tkawbˈil Dios toj kyaˈj kyja tul laqˈe.


Mutta nytpä onkin monta jäsentä, ja ainoastaan yksi ruumis. 	 Me chjonte Dios, a qxmilil junchˈin, me nimku elnin.


Ei kukaan ole Jumalaa milloinkaan nähnyt; ainokainen Poika, joka on Isän helmassa, on hänet ilmoittanut. 	 Mix aˈlx o tli jun maj twutz Dios, me ma tzaj tchqˈoˈn Tkˈwal, tuˈn tyekˈin te qe, tzeˈn t‑xilin tten, quˈn ax Diosjo.


`Katsokaa, te halveksijat, ja ihmetelkää ja hukkukaa; sillä minä teen teidän päivinänne teon, teon, jota ette uskoisi, jos joku sen kertoisi teille`." 	 Kybˈinkuy, ayiˈy bˈaˈn chi ikyˈin. Kux chi jaw kaˈylaja, ex kux chi oqˈa, quˈn kyojjo qˈij lo, nimx kawbˈil kˈwel nbˈinchiˈn, a nlayla txi kynimin, qa junxil xi qˈmaˈnte kyeˈy, chi Pabl kye xjal antza.


Jos jollakin on korvat kuulla, hän kuulkoon." 	 Aˈltziˈn taj tuˈn tok tbˈiˈn nyola, in tok tbˈiˈntz, exsin in tkubˈ tbˈinchiˈntz.


Ja hän meni ulos ja lähti tapansa mukaan Öljymäelle, ja hänen opetuslapsensa seurasivat häntä. 	 Etzin Jesús, exsin xiˈ twiˈ Wutz Olivos, tzeˈnxtaqjo n‑oketaq tuˈn; ex bˈeˈx bˈaj ikyˈ lipeˈ jniˈ t‑xnaqˈtzbˈin tiˈj.


Ja Herodes oli vihoissansa tyyrolaisille ja siidonilaisille. Mutta nämä tulivat yksissä neuvoin hänen luoksensa, ja suostutettuaan puolelleen Blastuksen, kuninkaan kamaripalvelijan, he anoivat rauhaa; sillä heidän maakuntansa sai elatuksensa kuninkaan maasta. 	 Tzuntaq qˈojle Herodes kyukˈa xjal te Tiro ex te Sidón. Tuˈnpetziˈn, i kyij toj wen tuˈn kyxiˈ yolil tukˈa Herodes, me ntiˈtaq tumil tzeˈn tuˈn kyyoline. Tuˈn ikyjo, nej i yolin tukˈa Blast, jun kawil tkˈatz tnejil kawil Herodes; ex noq tuˈn Blast, xi kyqanin, tuˈn mina chi qˈojine, quˈn attaq kyoklin tiˈjjo awal njaw toj txˈotxˈ tjaqˈ tkawbˈil Herodes.


Mutta Paavalin sisarenpoika, joka oli saanut kuulla väijytyksestä, saapui kasarmille, meni sisälle ja ilmoitti sen Paavalille. 	 Me jun taljo tanebˈ Pabl, bˈin teˈ, a otaq bˈaj qˈmet, ex bˈeˈx xiˈ qˈmalte te Pabl, a attaq toj kyja xoˈl qˈaqˈ.


Ja katso, siellä oli mies, nimeltä Sakkeus; ja hän oli publikaanien päämies ja oli rikas. 	 Tojjo tnam anetziˈn, antza najletaq jun ichin aj Judiy, qˈinin wen, Zakey tbˈi, nejineltaq kyxoljo jniˈ peyil pwaq, a tuˈn tajbˈin kye aj kawil toj tnam Rom.


Sillä jos joku tulee ja saarnaa jotakin toista Jeesusta kuin sitä, jota me olemme saarnanneet, tai jos te saatte toisen hengen, kuin minkä olette saaneet, tai toisen evankeliumin, kuin minkä olette vastaanottaneet, niin sen te hyvin kärsitte. 	 Akula bˈajjo ikyjo kyxola, quˈn tiˈjkutziˈn jun paqx nxi kybˈinjiˈy nchi yolin tiˈj Jesús, exsin nya toj tumiltz, mikyxiˈ tzeˈnku nxi qqˈmaˈn kyeˈy; ex jun paqx nxi kykˈmoˈn noq jun xewbˈajxi, ex nya Xewbˈaj Xjan, a xi kykˈmoˈn te tnejil; ex jun paqx nxi kybˈiˈn juntl tqanil nyakuj te kolbˈil, me mikyxiˈ tzeˈnku Tbˈanil Tqanilxix Kolbˈil o kybˈiˈy.


tehden meille tiettäväksi sen tahtonsa salaisuuden, että hän, päätöksensä mukaan, jonka hän oli nähnyt hyväksi itsessään tehdä - 	 Ex ma tzaj tchikyˈbˈiˈn qe a t‑xilin t‑xim, a ewintaq ojtxe, a otaq kubˈ t‑ximin Dios tuˈn tjapin bˈaj noq tuˈn Crist.


Juudas, ei se Iskariot, sanoi hänelle: "Herra, mistä syystä sinä aiot ilmoittaa itsesi meille etkä maailmalle?" 	 Tej t‑xi tqˈmaˈn Jesús ikyjo, xi tqanin Judas te (a junxil Judas, nya Iscariot): Tata, ¿Tiquˈn noq te qekuy ktzajil tyekˈin tibˈa, ex nya te kykyaqil xjal?


Mutta ne, jotka rikastua tahtovat, lankeavat kiusaukseen ja paulaan ja moniin mielettömiin ja vahingollisiin himoihin, jotka upottavat ihmiset turmioon ja kadotukseen. 	 Me ayetzin kyeˈ kyaj tuˈn kyqˈinimix tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Aj ttzaj jun tiˈ kyiˈj, bˈeˈx nchi kubˈ tzˈaq toj il, ex bˈeˈx nkubˈ kysbˈuˈn kyibˈ tuˈn kyajbˈil, a nya tumil, ex ax n‑ok meltzˈajjo qˈol mibˈin kyiˈj, tuˈn kyxi toljx toj najin te jun majx.


Lue, kehoita ja opeta ahkerasti, kunnes minä tulen. 	 A naˈmxtaq nkaniˈn, jaˈkx n‑uˈjin Tyol Dios kywutzxjal, tuˈn t‑xi tqˈoˈn tumil kye, ex tuˈn kyxi t‑xnaqˈtziˈn.


Ja hän sanoi minulle: "Nämä sanat ovat vakaat ja todet, ja Herra, profeettain henkien Jumala, on lähettänyt enkelinsä näyttämään palvelijoilleen, mitä pian tapahtuman pitää. 	 Ajo angel tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ayejo yol lo twutzqexix, ex bˈaˈn tuˈn tqe kykˈuˈja kyiˈj. Quˈn axte Dios, a qAjaw, a xi qˈoˈnte tumil kye yolil Tyol ojtxe, xi tsmaˈn t‑angel, noq tuˈn tyekˈinte kye taqˈnil tiˈ tuˈn tbˈaj.


Ja Isä, joka on minut lähettänyt, hän on todistanut minusta. Te ette ole koskaan kuulleet hänen ääntänsä ettekä nähneet hänen muotoansa, 	 Ex ikyx te qMan Diosjo, a tzaj chqˈon weˈy, ntzaj tqˈoˈn kujsil weˈy qa twutzxix nyola, me naˈmx kybˈintiˈy nipela jun maj tqˈajqˈojil twiˈ, ex naˈm kylontiy tzeˈn iky kaˈyin.


Niin Jeesus nuhteli sitä sanoen: "Vaikene ja lähde hänestä". 	 Oktzin tyisoˈn Jesúsjo taqˈnil tajaw il kyjaluˈn: Mi chˈotjiˈy. Kux tzˈetza toj tanminjo xjal lo, ex tzaqpinkja.


ja rakastavat ensimmäistä sijaa pidoissa ja etumaisia istuimia synagoogissa, 	 Ex kyaj tuˈn kyok qe kyiˈj tnejil meẍ te wabˈl toj kyjaxjal ex kyoj muˈẍ ja te naˈbˈl Dios.


Sillä jos me silloin, kun vielä olimme Jumalan vihollisia, tulimme sovitetuiksi hänen kanssaan hänen Poikansa kuoleman kautta, paljoa ennemmin me pelastumme hänen elämänsä kautta nyt, kun olemme sovitetut; 	 Ajqˈojqotaq tukˈa, me ma qo ok tmujbˈin Dios junx tukˈa, noq tuˈn tkyimlin Tkˈwal te qxel. Me nimxixtl tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj jaˈlin, quˈn ma qo ok te tkˈwal tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa. Ex tuˈnjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ok qo kletil tuˈn te jun majx.


Ja tuli yksi niistä seitsemästä enkelistä, joilla oli ne seitsemän maljaa, ja puhui minulle sanoen: "Tule, minä näytän sinulle sen suuren porton tuomion, joka istuu paljojen vetten päällä, 	 Ex tzajtzin jun kyxoljo wuq angel, a tzyul teˈ wuq laq, ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ku tzaja, ex kxel nyekˈinjiˈy tkawbˈil Dios, a kujxix wen, a ktzajil tibˈajjo qya, a manyor kyˈaˈjil, a qˈuqlek kyibˈajjo ma nintz aˈ.


ja huusivat nähdessään hänen palonsa savun ja sanoivat: "Mikä on tämän suuren kaupungin vertainen?" 	 Ex aj t‑xi kykaˈyin tsbˈeljo qˈaqˈ te yuchˈbˈil tiˈjjo tnam, kxel kyẍchˈiˈn: ¿Ma attaqtzin juntl tnam attaq tzeˈnku a nim tnam lo?


Mutta kun fariseus näki, ettei hän peseytynyt ennen ateriaa, ihmetteli hän. 	 Me atzin tej Parisey noqx jaw kaˈylaj teˈ, quˈn tuˈn mix i ele ttxjoˈn te Jesús tqˈobˈ, tzeˈnku nbˈanttaq kyuˈn, teˈ tok ten waˈl.


ja rukoukseni on, että sinun uskosi, se usko, joka on meille yhteinen, olisi väkevä kaiken hyvän tuntemisessa, mikä meillä Kristuksessa on. 	 Nchin kubˈsin nwutza tiˈja, tuˈn tok tilil tuˈn, tuˈn tkubˈ tchikyˈbˈinjiy qnimbˈil, tuˈntzintla tel tnikyˈa te tkyaqiljo kyˈiwbˈil, a at qe, noq tuˈn Crist, a Jesús.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Jos sinä tietäisit Jumalan lahjan, ja kuka se on, joka sinulle sanoo: `Anna minulle juoda`, niin sinä pyytäisit häneltä, ja hän antaisi sinulle elävää vettä." 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús: Noqit o tzˈel tnikyˈa tiˈjjo a tzaj tqˈoˈn Dios, ex noqit aku tzˈel tnikyˈa wiˈja, a nxi nqaniˈn nkˈwaˈy cheˈwe tey, atla te saj qanin te weˈy, ex matla txi nqˈoˈn weˈ cheˈwe itzˈ tey.


Sillä minä päätän, että tämän nykyisen ajan kärsimykset eivät ole verrattavat siihen kirkkauteen, joka on ilmestyvä meihin. 	 Atzin jaˈlin, te weˈy, tkyaqiljo n‑ikyˈx quˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ mixla chˈin aku pon, tzeˈnku a tqoptzˈajiyil qMan Dios, a tzul, aj tjapin bˈajjo qanbˈil tkubˈ twutz txˈotxˈ, ex aj tyekˈajtz ankye qe tkˈwal Dios twutzxix.


Ja Pietari ja Johannes menivät pyhäkköön yhdeksännellä hetkellä, rukoushetkellä. 	 Jun qˈij, i xtaˈj Pegr ex Juan toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, teˈ tok oxe or te qale, quˈn antaq orjo te naˈbˈl Dios.


Tervehdys Priskalle ja Akylaalle ja Onesiforuksen huonekunnalle. 	 Ex qˈolbˈinxa Prisca ex Aquila, ex tkyaqiljo iteˈ toj tja Onesíforo.


Ja juutalaisten pääsiäinen oli lähellä, ja Jeesus meni ylös Jerusalemiin. 	 Tej chˈixtaq tkˈul kaniˈn nintz qˈij te Waˈj Pan kye Judiy, jax Jesús tojjo tnam Jerusalén.


Jokainen hyvä anti ja jokainen täydellinen lahja tulee ylhäältä, valkeuksien Isältä, jonka tykönä ei ole muutosta, ei vaihteen varjoa. 	 Quˈn tkyaqil oyaj bˈaˈn ex tkyaqiljo tbˈanilxix, kyja ntzaje teˈ toj kyaˈj, a ntzaj tqˈoˈn qMan Dios, ajo Bˈinchil teˈ twutz kyaˈj jniˈjo nbˈaj qoptzˈaje. A Dios ntiˈ jun tiˈ nkubˈ ttxˈixpintl; nya ikyjo tzeˈnku jun t‑xlekemil tiˈ, a nxi yekj.


Ja lihansa päivinä hän väkevällä huudolla ja kyynelillä uhrasi rukouksia ja anomuksia sille, joka voi hänet kuolemasta pelastaa; ja hänen rukouksensa kuultiin hänen jumalanpelkonsa tähden. 	 Tej attaq Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ, jaw tqˈajqˈojil twiˈ toj tnaˈj Dios, ex atku maj etz taˈl twutz, tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj. Kubˈsin twutz, ex bˈijte tuˈn Dios, quˈn ate Dios at tipin tiˈj tkyaqilx, expe akutaq klet Jesús tuˈn toj kyimin.


Lopuksi, veljet, iloitkaa, tulkaa täydellisiksi, ottakaa vastaan kehoituksia, olkaa yhtä mieltä, eläkää sovussa, niin rakkauden ja rauhan Jumala on oleva teidän kanssanne. 	 Atzin jaˈlin erman, oˈkx nyoljiˈy. Noqit chi tzalajxa. Tzˈokx tilil kyuˈn, tuˈn kyoka tzˈaqle toj kynimbˈila. Kyqˈuqbˈink kykˈuˈja kyxola, ex junxit kynabˈla tukˈa nukˈbˈil. Ex Dios, a Tajaw tkyaqil kˈuˈjbˈil ex nukˈbˈil ktenbˈil kyukˈiy.


Se toivo meille on ikäänkuin sielun ankkuri, varma ja luja, joka ulottuu esiripun sisäpuolelle asti, 	 Atzin qˈuqbˈil qkˈuˈjjo lo, a nqo kubˈ tqˈoˈn jikyinxix toj qchwinqil tzeˈnku jun kxbˈil alxix wen, a n‑ajbˈin te jun bark, tuˈn mina txalpaj toj aˈ. Ex atzin qqˈuqbˈil qkˈuˈj tzajnin tiˈjjo qnimbˈil, ex atzin ntzaj qˈoˈnte qokliˈn tuˈn qokx tiˈjxi xbˈalin te paˈbˈl, tzma jaˈ taˈye Dios toj kyaˈj. Me atzin ojtxe, ntiˈtaq tumil tuˈn qokx antza.


Ja heidän vaivansa savu on nouseva aina ja iankaikkisesti, eikä heillä ole lepoa päivällä eikä yöllä, heillä, jotka petoa ja sen kuvaa kumartavat, eikä kenelläkään, joka ottaa sen nimen merkin. 	 Ex atzin tsibˈiljo a k‑ikyˈix kyuˈn, kjawix te jun majx, ex ntiˈ oybˈil tiˈj qˈijl ex qnikyˈin kyejo i kˈulin twutzjo ma tij txuk, ex tiˈjjo twutzbˈiyil, exqetziˈn xi kytziyin tuˈn tok kyechil, a tbˈi.


Ja se villitsee maan päällä asuvaiset niillä ihmeillä, joita sen sallittiin tehdä pedon nähden; se yllyttää maan päällä asuvaiset tekemään sen pedon kuvan, jossa oli miekanhaava ja joka virkosi. 	 Ex noq kyuˈn techil, a kubˈ tbˈinchin toj tbˈi tkabˈ txuk, bˈeˈx i kubˈ sbˈuˈn kykyaqiljo xjal twutz txˈotxˈ, a nya nimilqe. Ex xi tqˈmaˈn tuˈn kybˈinchinxjal jun twutzbˈiyiljo te nimsbˈil tbˈi tkabˈ txuk, a otaq kyˈixbˈe twiˈ tuˈn kxbˈil, a otaq qˈanj.


Uskon kautta he kulkivat poikki Punaisen meren ikäänkuin kuivalla maalla; jota yrittäessään egyptiläiset hukkuivat. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, noq tuˈn kynimbˈil aj Israel, bˈaj ikyˈtze tojjo ttxuyil aˈ, Chikyˈ tbˈi, a xi tpaˈn tibˈ tuˈntzintla tten jun bˈe, nyakutzintlaj toj jun tzqij txˈotxˈ. Ex ikyqextaq kyeˈ aj Egipto kyajtaq kyeˈ tuˈn kyikyˈtz, me bˈeˈx i xi mulqˈaj toj aˈ, tej tok tmujbˈin aˈ tibˈ.


Tämän hän puhui synagoogassa opettaessaan Kapernaumissa. 	 Tkyaqilxjo lo bˈaj tqˈmaˈn Jesús, tej tbˈaj xnaqˈtzin tojjo ja te naˈbˈl Dios toj tnam Capernaum.


Lapsukaiset, vielä vähän aikaa minä olen teidän kanssanne. Te tulette minua etsimään, ja niinkuin sanoin juutalaisille: `Mihin minä menen, sinne te ette voi tulla`, niin minä sanon nyt myös teille. 	 Nimxix tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja kyiˈja. Nya nim tqan chin tenbˈiltla kyukˈiy jaˈlin. Ok chi jyola wiˈja, me ikytziˈn tzeˈnku xi nqˈmaˈn kye aj Judiy, ex kxel nqˈmaˈn kyeˈy jaˈlin, nlayx cheˈxa jaˈ kchin xeliy.


Ja heidän lähtiessään Jerikosta seurasi häntä suuri kansan paljous. 	 Atzaj teˈ kyjaˈtaq qetza tukˈa Jesús toj tnam Jericó, nimku xjal ok lipe qiˈja.


ja he tunsivat hänet siksi, joka almuja saadakseen oli istunut pyhäkön Kauniin portin pielessä, ja he olivat täynnä hämmästystä ja ihmettelyä siitä, mikä hänelle oli tapahtunut. 	 bˈeˈx i jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx i jaw xobˈ tiˈjjo otaq bˈaj tiˈj kox, quˈn tuˈn ojtzqiˈntaq kyuˈn qa axjo ichin, a koxtaq, a qˈuqletaq twutz nim ttzi ja, Ponix tbˈi, a nqanintaq tmobˈitz.


Ja kun tulimme Roomaan, sallittiin Paavalin asua erikseen häntä vartioivan sotamiehen kanssa. 	 Atzaj teˈ qkaniˈn tzma Rom, i xi tqˈoˈn Julio, a tnejil xoˈl qˈaqˈ, tkyaqil aj tze toj tqˈobˈ juntl xoˈl qˈaqˈ. Ante Pabl tzaj qˈoˈn ambˈil teˈ, tuˈn tten tjunalx, ex junchˈin xoˈl qˈaqˈ kyij te kaˈyilte.


Ja he veivät sen Jeesuksen luo ja heittivät vaatteensa varsan selkään ja istuttivat Jeesuksen niiden päälle. 	 Tzajtzin kyiˈntzjo tal bur, jaˈtaqjo taˈye Jesús. Jax kyqˈoˈn jniˈ kytxoˈw tibˈaj, exsin jax qe Jesústz tibˈaj.


ja tunnettuaan Pietarin äänen hän ilossansa ei avannut eteistä vaan juoksi sisään ja kertoi Pietarin seisovan portin takana. 	 Atzaj tel tnikyˈ teˈ tqˈajqˈojil twiˈ Pegr, nimx ja tzalaj, ex tuˈn ttzaljbˈil, mix oktze tjqoˈne ja, qalaˈ kyja oktze rininil tuja, tuˈn t‑xi tqˈmaˈn qa ataq Pegrjo nwokˈchin.


sillä tämä minun poikani oli kuollut ja virkosi eloon, hän oli kadonnut ja on jälleen löytynyt.` Ja he rupesivat iloa pitämään. 	 quˈn atzin nkˈwala lo, kyimnintaq toklin quˈn, me ma jaw itzˈje juntl majl. Otaq txi naj, me atzin jaˈlin, ma jyetl quˈn. Bˈeˈxsin ok tentz ikyˈsil nintz qˈij.


Silloin minä muistin Herran sanan, jonka hän sanoi: `Johannes kastoi vedellä, mutta teidät kastetaan Pyhällä Hengellä`. 	 Bˈeˈxsin ultz toj nkˈuˈja tiˈjjo otaq tqˈma tAjaw Tkyaqil: Twutzxix ma jawsin te Juan aˈ, te jawsbˈil aˈ, me ayetzin kyeˈ, nya noq oˈkx chi kˈwelix kyeˈ toj aˈ, qalaˈ ex kˈwelix te Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn.


Ja kuollut tuli ulos, jalat ja kädet siteisiin käärittyinä, ja hänen kasvojensa ympärille oli kääritty hikiliina. Jeesus sanoi heille: "Päästäkää hänet ja antakaa hänen mennä". 	 Ex atzin tej kyimnin bˈeˈx etz, bˈaltzˈinqektaqjo tqˈobˈ kyukˈa tqan toj t‑xbˈalin kyimnin, ex ptzoˈntaq twutz tukˈa suˈtj. Bˈeˈx xi tqˈmaˈn Jesús kye: Kypoqˈimila, ex kytzaqpinxa.


"Näyttäkää minulle denari. Kenen kuva ja päällekirjoitus siinä on?" He vastasivat: "Keisarin". 	 Kyyekˈintza jun pwaq weˈy. Tej t‑xi ttzyuˈn, xi tqanin kye: ¿An qwutzbˈiyiljo lo, ex an qbˈi tzˈibˈink twutz? Xitzin kytzaqˈwintz kyjaluˈn: Twutzbˈiyil ex tbˈi nmaq kawil te Rom tok tiˈj, chi chiˈ.


Ja katso, nainen, joka oli sairastanut verenjuoksua kaksitoista vuotta, tuli takaapäin ja kosketti hänen vaippansa tupsua. 	 Me toj bˈe attaq jun qya, otaq bˈant kabˈlajaj abˈqˈe tyabˈtlin tuˈn kyyabˈil. Tzaj laqˈe tiˈjxi Jesús, ex ok tmikoˈn ttxaˈn t‑xbˈalin,


Mutta eräs niistä, jotka lähellä seisoivat, veti miekkansa, iski ylimmäisen papin palvelijaa ja sivalsi häneltä pois korvan. 	 Me attaq jun xjal, teˈ tok tkaˈyin txi qˈiˈn Jesús, bˈeˈx jatz tiˈnku tkxbˈil tuˈn tel tjaspin tẍkyin jun taqˈniljo tnejilxix kypale aj Judiy.


Koska sinä olet ottanut minun kärsivällisyyteni sanasta vaarin, niin minä myös otan sinusta vaarin ja pelastan sinut koetuksen hetkestä, joka on tuleva yli koko maanpiirin koettelemaan niitä, jotka maan päällä asuvat. 	 Toj tkyaqil ma tzikyˈx kyuˈn, kukx ma chi wejiˈy toj kynimbˈila, tzeˈnkuxjo xi nqˈmaˈn. Tuˈnpetziˈn, kchi kletila wuˈn, aj ttzajjo nimx kyixkˈoj kyiˈj tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, te jun nikyˈbˈil tiˈj kynimbˈil.


heissä on jumalisuuden ulkokuori, mutta he kieltävät sen voiman. Senkaltaisia karta. 	 Ex k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ tzeˈnkuˈ jun nimil kyxola. Me noq tuˈn kybˈinchbˈin, k‑elil kynikyˈtzajil qa nya nimilqe, ex qa tuˈn ikyjo, ntiˈ tipin Dios kyukˈa. Paˈmil tibˈa kyiˈjjo xjal anetziˈn.


kuinka paljoa enemmän onkaan Hengen virka oleva kirkkaudessa! 	 Ex qa tukˈa nim tqoptzˈajiyil Dios s‑ule lo, ¿Yajtzila teˈ te akˈaj tumil, a tzajnin tuˈn Xewbˈaj Xjan?


Ja hän tuli ja julisti rauhaa teille, jotka kaukana olitte, ja rauhaa niille, jotka lähellä olivat; 	 Quˈn ma tzul Crist qˈmalte tqaniljo Tbˈanil Tqanil kolbˈil te kykyaqilxjal, exla qa ayiˈy, a najchaqtaq iteˈy tkˈatz Dios, exla qa aye Judiy, aye nqayintaq iteˈ.


kuinka minä olen palvellut Herraa kaikella nöyryydellä ja kyynelillä, koettelemuksissa, jotka ovat kohdanneet minua juutalaisten salahankkeiden tähden; 	 Kykyaqil qˈij o chin teˈn kyxola, ex o chin ajbˈiˈn te tAjaw Tkyaqil, tukˈa tkyaqil mutxbˈil, ex ilaˈ maj ma tzˈetz taˈl nwutza, noqitla tuˈn tel wenjo taqˈin qMan Dios. Ex nimku nya bˈaˈn s‑ul wiˈja kyuˈn Judiy.


Ja nähdessään tien vieressä viikunapuun hän meni sen luo, mutta ei löytänyt siitä muuta kuin pelkkiä lehtiä; ja hän sanoi sille: "Älköön sinusta ikinä enää hedelmää kasvako". Ja kohta viikunapuu kuivettui. 	 Ok tkaˈyin jun tqan iw ttzi bˈe, ex bˈeˈx xiˈ t‑xe tqan. Me ntiˈx jun twutzjo tze knet tuˈn, noq txqan t‑xaq. Tuˈntziˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn te tqan iw: Mixla jtojx tuˈn tel twutza te kyloˈxjal. Ex antej tqan iw jun paqx jaw tzqij.


Sillä sellaiset eivät palvele meidän Herraamme Kristusta, vaan omaa vatsaansa, ja he pettävät suloisilla sanoilla ja kauniilla puheilla vilpittömien sydämet. 	 quˈn mi nchi ajbˈin te qAjaw Jesucrist; qalaˈ texjo kyachbˈil nchi ajbˈine. Ex noq tuˈn kyyol ponix wen, nchi kubˈ kysbˈuˈn tal xjal, a mi ojtzqiˈn kyuˈn.


Mutta kun jo puoli juhlaa oli kulunut, meni Jeesus ylös pyhäkköön ja opetti. 	 Tzmataq nikyˈjin nintz qˈij, teˈ tokx Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex ok ten xnaqˈtzil.


Mutta kun Pilatus sen kuuli, kysyi hän, oliko mies galilealainen. 	 Tej tbˈinte Pilatjo yol lo, xitzin tqanintz, qa aj Galileytaq Jesús.


"Pidän itseäni onnellisena, kuningas Agrippa, kun sinun edessäsi tänä päivänä saan puolustautua kaikesta siitä, mistä juutalaiset minua syyttävät, 	 Noq same, tata. Tzunx nchin tzalaja jaˈlin, ay, nmaq kawil Agripa, tuˈn nim toklin, tuˈn kchin yolila twutza, ex tuˈn tbˈant nklonte wibˈa, tiˈj tkyaqiljo nya bˈaˈn, a ma bˈaj kyqˈmaˈn Judiy wiˈja.


Me kuljemme, aina kantaen Jeesuksen kuolemaa ruumiissamme, että Jeesuksen elämäkin tulisi meidän ruumiissamme näkyviin. 	 Ikyxjo tzeˈnku bˈaj tiˈj Crist, a qxmilil te twutz txˈotxˈ il tiˈj tuˈn tkyim. Me ma jatz anqˈin Jesús juntl majl tukˈa nimxix tipin. Ex nqo bˈet jaˈlin kywutzxjal tukˈa tipin Jesús toj qchwinqil.


Teemmekö siis lain mitättömäksi uskon kautta? Pois se! Vaan me vahvistamme lain. 	 Ikytziˈn, ma qo klet noq tuˈn qnimbˈil, ex nya tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil quˈn. ¿Ma tzuntzin ntqˈmaˈn tuˈnjo lo qa ntiˈ tajbˈin ojtxe kawbˈil? ¡Mina! Quˈn at tajbˈin toj qchwinqil jaˈlin.


Mutta ei ole kaikilla tätä tietoa, vaan tottumuksesta epäjumaliin muutamat vielä nytkin syövät uhrilihaa ikäänkuin epäjumalille uhrattuna, ja heidän omatuntonsa, joka on heikko, tahraantuu siitä. 	 Nya tkyaqil nimil qxol, ma tzˈel tnikyˈ te lo. Quˈn nkubˈ kyximin tiˈjjo kybˈinchbˈin ojtxe, qa tuˈn kychyoˈn a tchibˈjil aluˈmj, a kubˈnin kywutzjo kywutzbˈiyil dios, nkubˈ kyximin qa ma kuˈx kyil.


Jeesus vastasi heille ja sanoi: "Totisesti, totisesti minä sanon teille: ette te minua sentähden etsi, että olette nähneet tunnustekoja, vaan sentähden, että saitte syödä niitä leipiä ja tulitte ravituiksi. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nchi jyoˈn wiˈja noq tuˈn noj kykˈuˈja wuˈn, ex nya tuˈn ma tzˈel kynikyˈa tiˈjjo t‑xilin techil wipiˈn.


Viimeiseksi kaikista kuoli vaimo. 	 Ex bˈeˈx kyimljo qya.


Silloin kävi toteen, mikä on puhuttu profeetta Jeremiaan kautta, joka sanoo: 	 Quˈn ikytzin japin bˈajjo, a kubˈ ttzˈibˈin Jeremías, a yolil Tyol Dios ojtxe. Chiˈ kyjaluˈn:


niin että te saatte syödä ja juoda minun pöydässäni minun valtakunnassani ja istua valtaistuimilla ja tuomita Israelin kahtatoista sukukuntaa. 	 Ex kxel nqˈoˈn kyokliˈn tuˈn kywaˈn ex tuˈn kykˈwaˈn wukˈiy tojjo Kawbˈil anetziˈn. Ex kchi kˈwel qeˈy toj qˈuqbˈil tuˈntzin kykawiˈn wukˈiy kyibˈajjo kabˈlajaj chˈuq xjal, a tzajnin tiˈj te qtzan qxeˈchil Israel.


Ja niin hän, vaikka oli Poika, oppi siitä, mitä hän kärsi, kuuliaisuuden, 	 Exsin tuˈnpaj kˈwalbˈaj te Crist te qMan Dios, me iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx tuˈn, tzeˈnku n‑ikyˈx quˈn, noq tuˈn tbˈant tnimitjo Tyol tMan.


Sillä Ihmisen Poika on sapatin herra." 	 Tzeˈnku nteˈn, ayiˈn Tkˈwal Ichin, chqˈonqintza tuˈn Dios kyxola; ex ayiˈn at wokliˈn tibˈajjo qˈij te ajlabˈl, ex ayiˈn kchin qˈmalte qa wen tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ mo qa minaj.


He ovat seurakunnan edessä antaneet todistuksen sinun rakkaudestasi; ja sinä teet hyvin, kun autat heitä eteenpäin heidän matkallaan, niinkuin Jumalan edessä arvollista on. 	 Ayex nchi qˈmaˈnte twutz tkyaqil Ttanim Dios tzaluˈn tiˈja, qa kˈuˈjlinqexix tuˈn. Me nchin kubˈsin nwutza tey, tuˈn kyxi tmojiˈn tukˈa at tajbˈin kye toj kybˈe, tuˈntzintla kyxiˈ toj jun tumil, a tbˈanilx twutz Dios.


Jerusalem, Jerusalem, sinä, joka tapat profeetat ja kivität ne, jotka ovat sinun tykösi lähetetyt, kuinka usein minä olenkaan tahtonut koota sinun lapsesi, niinkuin kana kokoaa poikansa siipiensä alle! Mutta te ette ole tahtoneet. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, noq tuˈn tpaj tkyaqiljo lo, kˈwel tzˈaq tkawbˈil Dios kujxix wen kyibˈajjo xjal jaˈlin.


ja ojenna kätesi, niin että sairaat parantuvat ja tunnustekoja ja ihmeitä tapahtuu sinun pyhän Poikasi Jeesuksen nimen kautta." 	 Ex noqit tuˈn tipiˈn chi qˈanit yabˈ, ex tuˈn tbˈant nim techil tiˈj tipin tbˈi xjan taqˈnila, Jesús, chi chiˈ.


Mutta enkeli sanoi heille: "Älkää peljätkö; sillä katso, minä ilmoitan teille suuren ilon, joka on tuleva kaikelle kansalle: 	 Me xi tqˈmaˈn angel kye: Mina chi tzaj xobˈa weˈy, quˈn atx jun tqanil ma chin tzaja qˈmalte kyeˈy, me a tbˈanilx wen, ex te tzaljbˈilx te tkyaqilx xjal.


Joka katsoo minut ylen eikä ota vastaan minun sanojani, hänellä on tuomitsijansa: se sana, jonka minä olen puhunut, se on tuomitseva hänet viimeisenä päivänä. 	 Ex ankye k‑elil ikyˈin weˈy, ex mi xi tbˈin nyola, at jun kkawil tibˈaj; ayexjo yol, a o cheˈx nqˈmaˈn. Ex ayexsin kchi kawiljo tiˈj toj paˈbˈin twutz Dios, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Mutta uskoon tulleista pakanoista me olemme päättäneet ja kirjoittaneet, että heidän on välttäminen epäjumalille uhrattua ja verta ja lihaa, josta ei veri ole laskettu, ja haureutta." 	 Ikytzin kye nya Judiyqe, a o chi nimin, ex o txi qtzˈibˈin kye, tzeˈn qe qxim: Tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi kubˈ bˈyet te chojbˈil il kywutz txqantl kydiosxjal; ex tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a njaw kyjtzˈoˈn kyibˈ; ex tuˈn mina chi tzqˈajsin tiˈjjo chikyˈ te kychiˈ, ex nya wen tuˈn kykubˈ kẍe kyukˈa junxil qya, qa nya a kyxuˈjil, quˈn tkyaqiljo lo, manyor tzˈilxix toj kywutz kykyaqil Judiy.


Hän vastasi heille: "Katso, saapuessanne kaupunkiin tulee teitä vastaan mies kantaen vesiastiaa; seuratkaa häntä siihen taloon, johon hän menee, 	 Xi ttzaqˈwin Jesúsjo kyjaluˈn: Aj kyokxa toj tnam, ok k‑okil kykˈulbˈiˈn jun ichin, a qˈiˈn jun ẍoqˈ aˈ tuˈn. Bˈeˈx kˈaˈ chex lipeˈy tiˈj tzma tja, jaˈ k‑okixi.


Mutta me emme ole niitä, jotka vetäytyvät pois omaksi kadotuksekseen, vaan niitä, jotka uskovat sielunsa pelastukseksi. 	 Me atzin qetz, mitzin qo okqe tzeˈnqekuˈ ayeˈ n‑ajl kyiˈj kyiˈjxi, ayeˈ kchi xeˈl toj najin, qalaˈ tuˈn qokqe tzeˈnqeku ayeˈ lajoˈnx kolbˈil kyuˈn, noq tuˈn kynimbˈil.


Ja niinä päivinä Jeesus tuli Galilean Nasaretista, ja Johannes kastoi hänet Jordanissa. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, tzuntaq nchi kux tqˈoˈn Juan xjal toj Nim Aˈ Jordan te jawsbˈil aˈ, teˈ tpon Jesús kykˈatz, tzajnin toj tnam Nazaret, toj ttxˈotxˈ Galiley. Bˈeˈxsin kux tqˈoˈn Juan Jesús toj Nim Aˈ Jordán te jawsbˈil aˈ.


sillä: "Herran on maa ja kaikki, mitä siinä on". 	 Quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Te qMan Dios tkyaqil txˈotxˈ ex jniˈ at twutz.


Jos olet kutsuttu orjana, älä siitä murehdi; mutta vaikka voisitkin päästä vapaaksi, niin ole ennemmin siinä osassasi. 	 Tuˈnpetziˈn, qa kˈayintaq tibˈa tuˈn toka te aqˈnil te jun majx kyukˈaxjal, tej tnimiˈn Tbˈanil Tqanil, mi jaw bˈisiˈn tuˈn ikyjo, quˈn junx kyoklinxjal twutz Dios, qa noq aqˈnil mo tajaw aqˈuntlqej. Me qa at ambˈil tuˈn ttzaqpaj tojjo lo, bˈaˈn tuˈn tok tqˈoˈn tilil.


Ja kun he olivat rukoilleet, vapisi se paikka, jossa he olivat koolla, ja he tulivat kaikki Pyhällä Hengellä täytetyiksi ja puhuivat Jumalan sanaa rohkeasti. 	 Tej kybˈaj naˈn Dios, bˈeˈx tzaj luˈlinj txˈotxˈ jaˈ chˈuqleqetaq, ex kykyaqilx noj kyanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex i xiˈ yolil Tyol Dios tukˈa tkyaqil kyanmin.


Ja noustuaan maihin Kesareassa hän vaelsi ylös Jerusalemiin ja tervehti seurakuntaa ja meni sitten alas Antiokiaan. 	 Tej tbˈajjo ikyjo, bˈeˈx okx toj bark, ex bˈeˈx ex toj tnam te Éfeso, tuˈn tkanin tzma Cesarea. Tej tkanin antza, bˈeˈx xiˈ toj Jerusalén qˈolbˈil kye nimil toj Ttanim Dios antza. Tej tbˈajjo ikyjo, bˈeˈx xiˈ toj tnam te Antyokiy.


Ja kuurna poljettiin kaupungin ulkopuolella, ja kuurnasta kuohui veri hevosten kuolaimiin asti, tuhannen kuudensadan vakomitan päähän. 	 Atzin jyoj qˈoj, antza bˈaje tiˈjxi tnam. Ex kyuˈn jniˈ kyimnin, etz ajqelin chikyˈ japin tzma tiˈj ttzi jun chej, ex pon piqˈj jweˈlajaj toj jun mutxˈ ajlabˈ tiˈjile tnam.


Vaan minä osoitan teille, ketä teidän on pelkääminen: peljätkää häntä, jolla on valta tapettuansa syöstä helvettiin. Niin, minä sanon teille, häntä te peljätkää. 	 Me ok kxel nqˈmaˈn weˈ kyeˈy, alqe tuˈn kytzaja xobˈiˈy. Chi xobˈtziˈn teˈ, a at toklin tuˈn kykyimxjal tuˈn, ex at toklin tuˈn kyxi qˈoˈnxjal tuˈn toj qˈaqˈ te jun majx, aj tkyimjo kyxmilil. Twutzx te, antza chi xobˈa kyeˈ.


Mutta keihin hän oli vihastunut neljäkymmentä vuotta? Eikö niihin, jotka olivat syntiä tehneet, joiden ruumiit kaatuivat erämaahan? 	 Tkabˈ, ¿Anqiˈj tzaje tqˈoj Dios toj kaˈwnaq abˈqˈe? ¿Nyapela kyiˈjjo i bˈinchin il toj tzqij txˈotxˈ? Ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx i kyim.


Olkaa minun seuraajiani, niinkuin minä olen Kristuksen seuraaja. 	 Tuˈnpetziˈn, chi lipeka tiˈjjo nkubˈ nyekˈiˈn, tzeˈnku weˈ lipcheqiˈn tiˈjjo tyekˈbˈil Crist.


Jos kenellä on nälkä, syököön kotonaan, ettette kokoontuisi tuomioksenne. Muista seikoista minä säädän, sitten kuin tulen. 	 Ex qa at jun kyxola, a at chˈin tqˈinimil, bˈaˈn tuˈn ttzaj waˈn tja, qa at waˈyaj tiˈj, tuˈntzin mi chi tzaj kawiˈn tuˈn Dios tuˈn tpajjo chmobˈl ikyjo. Ex atzin txqantl tiˈ, kˈwel nnikˈuˈn, aj npoˈn kyukˈiy.


Niin hän näki myös köyhän lesken panevan siihen kaksi ropoa. 	 Ex ok tkaˈyin Jesús jun tal qya yajxix, a kyimnin tchmil, tej tkux tqˈoˈn kabˈe tal netzˈ pwaq te toyaj.


Sillä hänessä luotiin kaikki, mikä taivaissa ja mikä maan päällä on, näkyväiset ja näkymättömät, olkoot ne valtaistuimia tai herrauksia, hallituksia tai valtoja, kaikki on luotu hänen kauttansa ja häneen, 	 Ex aku teˈ Tkˈwal tAjaw Tkyaqil, ex noq tuˈn, o bˈante tuˈn Dios tkyaqiljo a at toj kyaˈj ex jniˈ at twutz txˈotxˈ: Tkyaqiljo qˈanchaˈl ex tkyaqiljo nya qˈanchaˈl, junx kyukˈa jniˈ nmaq kawil ex kykyaqil nmaq kyoklin, ex kykyaqiljo nejinelqe junx kyukˈa jniˈ kawbˈil. Kykyaqilxjo lo o chi bˈant tuˈn Tkˈwal qMan Dios, tuˈn kyajbˈin te.


Ei saastuta ihmistä se, mikä menee suusta sisään; vaan mikä suusta käy ulos, se saastuttaa ihmisen." 	 Nya teˈ tiˈchaqku tiˈ nbˈaj tuˈn jun xjal, nxi qˈonte toj il, qalaˈ ikytzin a teˈ n‑etz toj ttzi.


Kun nyt ihmiset näkivät sen tunnusteon, jonka Jeesus oli tehnyt, sanoivat he: "Tämä on totisesti se profeetta, joka oli maailmaan tuleva". 	 Tej tok kykaˈyin tkyaqil xjal techil tipin Jesús, xi kyqˈmaˈn: Twutzxpentetz qa a ichin lo, a yolil Tyol Dios, a iltaq tiˈj tuˈn tul klolqe.


Ja perkele vei hänet korkealle vuorelle ja näytti hänelle yhdessä tuokiossa kaikki maailman valtakunnat 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús tuˈn tkujil tajaw il twiˈ jun ma tij wutz, ex jun paqx xi tyekˈiˈn kykyaqiljo tnam iteˈkutaq twutz txˈotxˈ,


Onhan teidän laissannekin kirjoitettuna, että kahden ihmisen todistus on pätevä. 	 Quˈn tzˈibˈin toj kawbˈil, a nimin kyuˈn, qa il tiˈj kabˈe xjal tuˈn tmeje kyyol noq tuˈn tkujsinte jun tiˈ.


Silloin te etsitte minua, mutta ette löydä; ja missä minä olen, sinne te ette voi tulla." 	 Ok chi jyola wiˈja, me nlay chin kneta kyuˈn, quˈn nlay cheˈxa jaˈ kchin tenbˈiliy.


Te otatte vaarin päivistä ja kuukausista ja juhla-ajoista ja vuosista. 	 Quˈn nkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku ojtxe: Nkubˈ kyxjansiˈn junjun nintz qˈij, xjaw, tqˈijil jbˈalil exsin junjun abˈqˈe, nim kyoklin toj kywutza.


Ja hän sanoi heille: "Tämä on minun vereni, liiton veri, joka vuodatetaan monen edestä. 	 ex xi tqˈmaˈn kye: Atziˈn vin kxel nqˈoˈn kyeˈy tuˈn t‑xi kykˈwaˈn, atziˈn nchkyˈeljiˈy, a akˈaj tumil, a bˈantnin tiˈj tuˈn Dios, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa.


Kun Ananias kuuli nämä sanat, kaatui hän maahan ja heitti henkensä. Ja suuri pelko valtasi kaikki, jotka sen kuulivat. 	 Tej tbˈaj tbˈiˈn Ananías ikyjo, bˈeˈx kyim, ex kykyaqiljo i bˈinte bˈeˈx tzaj kyxobˈil.


Ja se puhe kelpasi kaikelle joukolle; ja he valitsivat Stefanuksen, miehen, joka oli täynnä uskoa ja Pyhää Henkeä, ja Filippuksen ja Prokoruksen ja Nikanorin ja Timonin ja Parmenaan ja Nikolauksen, antiokialaisen käännynnäisen, 	 Kykyaqilx i kyij toj wen tiˈjjo tumil, ex jaw skˈoˈn Esteban, jun ichin nojnin tanmin tukˈa Xewbˈaj Xjan ex nim tnimbˈil; junx tukˈa Lip; Prócoro; Nicanor; Timón; Parmenas; ex Nicolás, a tzajnin te Antyokiy. A ichin lo, otaq nimin tiˈj kynimbˈil Judiy, me nya jun Judiy te titzˈjlin.


Katson kuitenkin välttämättömäksi palauttaa luoksenne veljeni, työkumppanini ja taistelutoverini Epafrodituksen, teidän lähettinne ja auttajan minun tarpeissani. 	 Ex il tiˈj tuˈn taj nchqˈoˈn a erman Epafrodito, axj ten te mojil wukˈiy toj aqˈuntl, ex n‑ikyˈx yajbˈil tuˈn junx wukˈiy, tuˈn tqˈmetjo Tyol Dios. Ex axjo erman, tzaj kychqˈoˈn te lolte weˈy, tuˈn tok bˈinchit jun tiˈ weˈy.


Sillä jos on alttiutta, niin se on otollinen sen mukaan, kuin on varoja, eikä sen mukaan, kuin niitä ei ole. 	 Quˈn qa ma txi kyqˈoˈn jun oyaj tzeˈnkux at kyeˈy tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, ntzalaj te Dios tiˈj, a xi kyqˈoˈn tzeˈnkuxjo at kyeˈy, quˈn mi nqaninte Dios tiˈjjo a ntiˈ at kyeˈy.


meni, ei kauristen ja vasikkain veren kautta, vaan oman verensä kautta kerta kaikkiaan kaikkeinpyhimpään ja sai aikaan iankaikkisen lunastuksen. 	 Quˈn ate Jesús noq jun maj chˈin okx tojjo Najbˈil Xjanxix toj kyaˈj, tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun chojbˈil il twutz Dios. Me atzin chojbˈil il nya kychkyˈel chiv ex wakx, qalaˈ teku tchkyˈel, te chojbˈil qil, ex tuˈn tkanbˈit kychwinqil kykyaqil xjal te jun majx, ayeˈ kchi nimil tiˈj.


Koska monet ovat ryhtyneet tekemään kertomusta meidän keskuudessamme tosiksi tunnetuista tapahtumista, 	 Ma kubˈ ntzˈibˈinjiˈy luˈn ay Tyople, kˈuˈjlinxix wuˈn: Ilaˈ o bˈaj tzˈibˈinte tkyaqiljo jniˈ o bˈaj qxol,


Ja kun he olivat tulleet ravituiksi, kevensivät he laivaa heittämällä viljan mereen. 	 Tej tbˈaj qwaˈnjiˈy a qajtaqa, bˈeˈx xi kyxoˈn toj aˈ, a chˈintl triy tokxtaq toj bark, tuˈntzintla nya nimxixjo talil bark.


Ja kansat tulevat vaeltamaan sen valkeudessa, ja maan kuninkaat vievät sinne kunniansa. 	 Tkyaqilxjal twutz akˈaj txˈotxˈ kchi tzalajil tojjo tspikyˈemil tnam, ex tkyaqil nmaq kawil kxel kyqˈoˈn jniˈ kyqˈinimil toj.


Kaikki, mitä teette, tapahtukoon rakkaudessa. 	 Tkyaqiljo nbˈant kyuˈn, kybˈinchinkuy tukˈa kykˈuˈjbˈil kyibˈa kyxola.


Ja osa putosi hyvään maahan, kasvoi ja teki satakertaisen hedelmän." Tämän sanottuaan hän lausui suurella äänellä: "Jolla on korvat kuulla, se kuulkoon". 	 Me at txqantl pon chitj tojjo tbˈanil txˈotxˈ. Tbˈanilpen chˈiˈye teˈ, ex nimxjo twutz kyij, bˈalaqa junjunchaq jweˈ kˈal twutzjo junjun ijaj. Tbˈajlinxitzin tqˈmaˈn Jesúsjo techil lo, jawtzin yolin juntl majl kujxix wen. Chiˈ kyjaluˈn: Ankye taj tuˈn tkubˈ tbˈiˈn nyola, in tkubˈ tbˈiˈntz, tuˈntzintla tkubˈ tbˈinchin.


Niin hän sanoi heille: "Mitä te minua etsitte? Ettekö tienneet, että minun pitää niissä oleman, mitkä minun Isäni ovat?" 	 I xi ttzaqˈwin Jesús. ¿Tiquˈn nchi jyon wiˈja? ¿Ma nya bˈiˈn kyuˈn qa ilxix tiˈj tuˈn nteˈn toj taqˈin nMaˈn?


ja opettamalla heitä pitämään kaikki, mitä minä olen käskenyt teidän pitää. Ja katso, minä olen teidän kanssanne joka päivä maailman loppuun asti." 	 Ex kyxnaqˈtzinqexa tuˈn tkubˈ kynimiˈn tkyaqiljo ma txi nqˈmaˈn kyeˈy. Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, loqiˈn intin kyukˈiy tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tzmaxi aj tjapin bˈaj tkyaqil.


Ja hän meni ulos ja itki katkerasti. 	 Bˈeˈx etz tiˈn te Pegr tibˈ kyxol xjal, exsin ok tentz oqˈil wen.


Mutta jos jollakin leskellä on lapsia tai lapsenlapsia, oppikoot nämä ensin hurskaasti hoitamaan omaa perhekuntaansa ja maksamaan, mitä ovat velkaa vanhemmilleen, sillä se on otollista Jumalan edessä. 	 Me qa iteˈ kyal mo iteˈ kychman, ayetzin at iltzjo kyiˈj, tuˈn kyok kykaˈyin kynana mo kytata ex jniˈ kybˈaj toj kyja, noq tuˈn tok kybˈinchin t‑xeljo jaˈ ẍi tzaje chˈiye, quˈn atziˈn anetziˈn tbˈanilx twutz qMan Dios.


Mutta sinä puhu sitä, mikä terveeseen oppiin soveltuu: 	 Me atzin te, Tito, qˈoˈnxa jun xnaqˈtzbˈil kye xjal tojxix tumil tzˈaqlexix wen.


Ja Paavali näki yöllä näyn: makedonialainen mies seisoi ja pyysi häntä sanoen: "Tule yli Makedoniaan ja auta meitä". 	 Antza, oke jun twutzikyˈ Pabl tojjo qnikyˈin. Toj twutzikyˈ, tli waˈltaq jun ichin aj Macedonia, ex nkubˈsintaq twutz, ex tqˈma: Ku tzaja tzaluˈn toj Macedonia, ex qo tmojintza.


Mutta Jeesus vastasi heille ja sanoi: "Ettekö ole lukeneet, mitä Daavid teki, kun hänen ja hänen seuralaistensa oli nälkä, 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjin kyejiˈy bˈant jun maj tuˈn qtzan David, a nimx toklin, tej ttzaj waˈyaj tiˈj kyukˈa tukˈa?


Ja kaikki söivät ja tulivat ravituiksi; ja heiltä jääneet tähteet kerättiin, kaksitoista vakallista palasia. 	 Jotxjo xjal bˈaj noj kykˈuˈj, quˈn tuˈn nimx kywa bˈaj. Me atzaj teˈ kybˈaj waˈn, kabˈlajaj chiˈljo tbˈuchil wabˈj chmet.


vaan että niinä päivinä, jolloin seitsemännen enkelin ääni kuuluu hänen puhaltaessaan pasunaan, Jumalan salaisuus käy täytäntöön sen hyvän sanoman mukaan, jonka hän on ilmoittanut palvelijoillensa profeetoille. 	 Quˈn aj tkanin tqˈijiljo twuqin angel, tuˈn toqˈsin tchun, atzin qˈijjo tuˈn tjapin t‑xim Dios, a ewintaq te tnejil, ikyxjo tzeˈnku kyqˈma yolil Tyol Dios ojtxe.


Mutta kun nuorukainen kuuli tämän sanan, meni hän pois murheellisena, sillä hänellä oli paljon omaisuutta. 	 Me atzaj teˈ tbˈinte kuˈxin ikyjo, jaw bˈisinx, quˈn tuˈn manyor qˈininxtaq; ex bˈeˈx aj tja.


Luetteloon otettakoon ainoastaan semmoinen leski, joka ei ole kuuttakymmentä vuotta nuorempi ja joka on ollut yhden miehen vaimo, 	 Tojjo kyajlal qya mebˈe, oˈkqex kˈwelix kybˈi aye ma japin ox kˈal abˈqˈe kyuˈn, ex qa ma japin mejebˈlin kyuˈn:


Tervehdys Apelleelle, koetuksenkestäneelle Kristuksessa. Tervehdys Aristobuluksen perhekuntalaisille. 	 Kyqˈolbˈinxa Apeles, quˈn nimxix yekˈbˈil o kubˈ tqˈoˈn tojjo tnimbˈil tiˈj Crist, ex ikyxjo kye tbˈaj Aristóbulo.


Niin he menivät ja herättivät hänet sanoen: "Mestari, mestari, me hukumme!" Ja herättyään hän nuhteli tuulta ja veden aallokkoa; ja ne asettuivat, ja tuli tyven. 	 Tuˈntziˈn, bˈeˈx okx kˈasin kyuˈn t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi kyqˈmaˈn te kyjaluˈn: ¡Xnaqˈtzil! ¡Xnaqˈtzil! Chˈix qxi mulqˈaj. Bˈeˈx jaw weˈks Jesús, exsin xi tmiyoˈntz kyqˈiqˈ exsiˈn tipin aˈ, a tzunxtaq jaw mayiyin, ex noq tuˈnjo tyol, bˈeˈx i kubˈ qen, ex jotx kubˈ nume.


Jokainen, joka vihaa veljeänsä, on murhaaja; ja te tiedätte, ettei kenessäkään murhaajassa ole iankaikkista elämää, joka hänessä pysyisi. 	 Quˈn tkyaqilxjo a n‑el tikyˈin txqantl nimil, ikyx tzˈeleˈ tzeˈnku jun bˈyol xjal. Ex bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, qa ntiˈ jun bˈyol xjal aku ten chwinqil te jun majx.


Alhainen veli kerskatkoon ylhäisyydestään, 	 Aye yaj nimilqe tzaluˈn twutz txˈotxˈ, bˈaˈn tuˈn kytzalaj, quˈn japin nim kyoklin tuˈn qMan Dios.


Mutta luonnollinen ihminen ei ota vastaan sitä, mikä Jumalan Hengen on; sillä se on hänelle hullutus, eikä hän voi sitä ymmärtää, koska se on tutkisteltava hengellisesti. 	 Me qa ntiˈ Xewbˈaj Xjan toj tanmin jun xjal, nlay txi tnimiˈn a tzajnin te Xewbˈaj Xjan, quˈn ntiˈ tajbˈin toj twutz. Ex nlay tzˈel tnikyˈ te, quˈn noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, aku tzˈel pjete.


Älkääkä antako kutsua itseänne mestareiksi, sillä yksi on teidän mestarinne, Kristus. 	 Ex mi chi tiliˈn tuˈn tok qˈoˈn kyokliˈn te nejinel, quˈn ayin weˈ Crist, nejinel kywutza.


Ja Antiokian seurakunnassa oli profeettoja ja opettajia: Barnabas ja Simeon, jota kutsuttiin Nigeriksi, ja Lukius, kyreneläinen, ja Manaen, neljännysruhtinas Herodeksen kasvinkumppani, ja Saulus. 	 Kyxoljo Ttanim Dios toj Antyokiy, iteˈtaq yolil Tyol Dios ex xnaqˈtzil. Bernabétaqjo jun; junx tukˈa Simun, Qˈaqeyin juntl tbˈi; ex Lucio te Cirene; Manaén, aj otaq jaw chˈiy junx tukˈa Herodes, a kawin toj txˈotxˈ te Galiley; exsin Saulo.


Sillä niillä, jotka elävät lihan mukaan, on lihan mieli, mutta niillä, jotka elävät Hengen mukaan, on Hengen mieli. 	 Quˈn ayetziˈn, a nchi bˈet tzeˈnkuxjo taj ojtxe kyten, ex oˈkx nchi ximin tiˈjjo nya bˈaˈn, a ntqanin kyxmilil. Me ayetziˈn, a nchi bˈet tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan, n‑ok tilil kyuˈn tzeˈnku taj Xewbˈaj Xjan.


Ja Jeesus itki. 	 Ex jaw oqˈ Jesús.


Ja minä kuulin ikäänkuin kansan paljouden äänen ja ikäänkuin paljojen vetten pauhinan ja ikäänkuin suuren ukkosenjylinän sanovan: "Halleluja! Sillä Herra, meidän Jumalamme, Kaikkivaltias, on ottanut hallituksen. 	 Ex xi nbˈiˈn nyakuj tqˈajqˈojil twiˈ txqan xjal, mo tzeˈnku ntinin nim aˈ, mo tzeˈnku qˈankyaq npoqˈle wen. Ex tqˈma: ¡Aleluya! Ma txi xkye tuˈn tkawin te jun majx a qAjaw, a qDios nimxix tipin. ¡Nimxitjo tbˈi!


Ja kaikki söivät ja tulivat ravituiksi. Sitten he keräsivät jääneet palaset, seitsemän täyttä vasullista. 	 Kykyaqilxjal noqx jniˈ i bˈaj waˈn. Tej kybˈaj waˈn, jaw chmetjo jniˈ tbˈuchil wabˈj tkyaqil, ex atzin tej tbˈaj chmet, bˈant wuq chiˈl.


jätti hän Juudean ja meni taas Galileaan. 	 Tej tbˈinte Jesús tqanil ikyjo, bˈeˈx etz toj ttxˈotxˈ Judey, ex bˈeˈx xiˈ majl Galiley.


Ja katso, kanaanilainen vaimo tuli niiltä seuduilta ja huusi sanoen: "Herra, Daavidin poika, armahda minua. Riivaaja vaivaa kauheasti minun tytärtäni." 	 Ex attaq jun qya aj Canaán najletaq tojjo txˈotxˈ antza, a nya Judiytaq. Tzaj laqˈe tkˈatz Jesús, ex nẍchˈintaq wen: Tata, ay Tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja wiˈja; at jun wala, at jun taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Niin he kutsuivat heidät ja kielsivät heitä mitään puhumasta ja opettamasta Jeesuksen nimeen. 	 Tej kybˈaj chˈotj, i okx txkoˈn juntl majl Pegr, Juan exjo ichin, aj otaq qˈanit, ex xi qˈmaˈn kye, tuˈn mina chi yolin, ex mina chi xnaqˈtzin tiˈj tbˈi Jesús.


Ja matkalla he tapasivat kyreneläisen miehen, jonka nimi oli Simon. Hänet he pakottivat kantamaan hänen ristiänsä. 	 Tej kyetz antza, jyet jun ichin kyuˈn aj Cirene, Simun tbˈi, ex ok kyqˈoˈn il tij tuˈn t‑xi tiqin tcruz Jesús,


Ja minä sanoin hänelle: "Herrani, sinä tiedät sen". Ja hän sanoi minulle: "Nämä ovat ne, jotka siitä suuresta ahdistuksesta tulevat, ja he ovat pesseet vaatteensa ja valkaisseet ne Karitsan veressä. 	 Ex xi ntzaqˈwiˈn: Ojtzqiˈn te tuˈn, tata, nchijiˈy. Ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ayetziˈn, a o chi etz toj nim bˈisbˈajil twutz txˈotxˈ. Noq tuˈn tchkyˈeljo Jesús, ajo tal Tal rit, ma saqix kychwinqil, ikyx tzeˈnku jun xbˈalin sjaninxix, a ma tzˈel txjet tiˈj.


Ja monet levittivät vaatteensa tielle, ja toiset lehviä, joita katkoivat kedoilta. 	 Bˈaj kubˈ kylikyˈin jniˈ xjal kytxoˈw toj tbˈe, ex ayetziˈn txqantl bˈaj tzaj kytoqin t‑xaq tze, tuˈn tkubˈ kychtoˈn toj tbˈe.


Sillä voimiensa mukaan, sen minä todistan, jopa yli voimiensakin he antoivat omasta halustansa, 	 Twutzxix nyola, quˈn ma nliˈy, qa xi kyqˈoˈn tukˈa tkyaqil kyanmin tiˈjjo chˈin at kye, ex mape txi kyqˈoˈn chˈintl tibˈaj.


Mutta sinä olet seurannut minun opetustani, vaellustani, aivoitustani, uskoani, pitkämielisyyttäni, rakkauttani, kärsivällisyyttäni, 	 Tzeˈn te, bˈiˈn tuˈn ajo nxnaqˈtzbˈiˈn: Tzeˈn ẍin bˈetiˈy, tzeˈn nbˈisa, tzeˈn nnimbˈila, ex tzeˈn woybˈila tiˈjjo tajbˈil qMan Dios; tzeˈn tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja kyiˈj txqantl, tzeˈn nkujbˈila


Sentähden on sanottu: "Hän astui ylös korkeuteen, hän otti vankeja saaliikseen, hän antoi lahjoja ihmisille". 	 Tuˈnpetziˈn, ikytzin ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tej tmeltzˈaj toj kyaˈj, xi tiˈn tukˈa aye i kubˈ tiˈj tuˈn, tuˈn kyxi tyekˈin kywutz tkyaqil toj nintz qˈij te tzaqpibˈl. Ex xi tqˈoˈn junxilchaq kyoklinxjal.


Vielä hartaammin kehoitan teitä näin tekemään, että minut sitä pikemmin annettaisiin teille takaisin. 	 Ex nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kynaˈn Dios wiˈja, noqit liweyku, chin ul kaniˈn juntl majla qˈolbˈil kyeˈy.


Älkää unhottako vieraanvaraisuutta; sillä sitä osoittamalla muutamat ovat tietämättään saaneet pitää enkeleitä vierainaan. 	 Mi tzˈel naj toj kykˈuˈja tuˈn ttzaj pax kyanmin tiˈj jun bˈetin xjal, qa ma pon kyjaˈy, quˈn iteˈ xjal ojtxe, a tzaj pax kyanmin tiˈj jun bˈetin xjal, ntiˈtaq bˈiˈn kyuˈn qa angelqetaq, ex ikyx aku bˈajjo jaˈlin.


Ja myös palvelijaini ja palvelijattarieni päälle minä niinä päivinä vuodatan Henkeni, ja he ennustavat. 	 Ex kxel nqˈoˈn Xewbˈaj Xjan kyojjo qˈij anetziˈn toj kyanmin waqˈnila qya ex ichin, ex kchi yolil wiˈja.


ja järvi aaltoili ankarasti kovan tuulen puhaltaessa. 	 Bˈeˈx tzaj jun nim kyqˈiqˈ xupil te aˈ, tuˈn tja pulj tiˈj bark.


He sanoivat hänelle: "Missä hän on?" Hän vastasi: "En tiedä". 	 Bˈeˈxsin xi kyqanin te: ¿Jaˈtzin taˈye ichin anetziˈn? Ex xi tqˈmaˈn kye: Mi bˈiˈn wuˈnch.


Sillä jos te lihan mukaan elätte, pitää teidän kuoleman; mutta jos te Hengellä kuoletatte ruumiin teot, niin saatte elää. 	 Quˈn qa ma kubˈ qbˈinchin ikyjo, ok qo xeˈl toj najin te jun majx. Qalaˈ il tiˈj tuˈn qbˈet tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan, ex tuˈn tkubˈ qbˈyoˈn a tajbˈil ojtxe qteˈn, tuˈn mi qox lipel tiˈj, quˈn qa ma bˈantjo ikyjo, ok qo anqˈil te jun majx.


Vaan vaikka saisittekin kärsiä vanhurskauden tähden, olette kuitenkin autuaita. "Mutta älkää antako heidän pelkonsa peljättää itseänne, älkääkä hämmästykö", 	 Exla qa ma tzikyˈx yajbˈil kyuˈn, noq tuˈnjo kychwinqila tzˈaqle, me kyˈiwlinqexixa tuˈn qMan Dios. Tuˈnpetziˈn, mi chi xobˈa te jun aˈla, ex mi ja naj kynabˈla.


Ja hän alkoi Mooseksesta ja kaikista profeetoista ja selitti heille, mitä hänestä oli kaikissa kirjoituksissa sanottu. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, oktzin ten Jesús chikyˈbˈilte kye jotxjo jniˈ ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, ayeˈ jniˈ yol, a nchi yolin tiˈjjo tchwinqil; tzajx xkye tuˈn kyojjo tuˈj Moisés, exsin toj kyuˈjjo jniˈ txqantl yolil Tyol Dios.


Tämä otti heti paikalla mukaansa sotilaita ja sadanpäämiehiä ja riensi alas heidän luoksensa. Kun he näkivät päällikön ja sotilaat, lakkasivat he lyömästä Paavalia. 	 I ok chmoˈn xoˈl qˈaqˈ, exqetziˈn nejinel tuˈn tnejil xqˈuqil, ex i xi rinin jaˈ iteˈtaqxjal. Tej kylonte xjaljo tnejil xqˈuqil exqetziˈn jniˈ xoˈl qˈaqˈ, bˈeˈx xi kytzaqpiˈn tuˈn kybˈujin tiˈj Pabl.


Ja oikein onkin, että minä näin ajattelen teitä kaikkia, koska te olette minun sydämessäni, te, jotka sekä ollessani kahleissa että evankeliumia puolustaessani ja vahvistaessani olette kaikki minun kanssani armosta osalliset. 	 Tojxix tumil jun nxima ikyjo kyiˈja kykyaqila, quˈn tzunxix nqˈaqˈin nkˈuˈja kyiˈja wen, quˈn ikyx kyejiˈy tkyˈiwbˈil Dios kyukˈa tzeˈnku wukˈiy, iˈchaqtzin intinkutz wetza toj tze, mope qa ma chin pon kaniˈn kywutz kawil, noq oˈkx tuˈn nkoliˈn wen tiˈj Tyol Dios, ex tuˈn nqˈmantiˈy qa twutzxixjo anetziˈn.


Kavahda sinäkin häntä, sillä hän on kovin vastustanut meidän sanojamme. 	 Bˈaˈnx kaˈyin tibˈa te, quˈn nimxix nqˈojin tiˈjjo qxnaqˈtzbˈil jaˈlin.


Niin huoneenhaltija sanoi mielessään: `Mitä minä teen, kun isäntäni ottaa minulta pois huoneenhallituksen? Kaivaa minä en jaksa, kerjuuta häpeän. 	 Bˈeˈx kubˈ mutxe tej kaˈyil aqˈuntl ximilte. Chiˈ kyjaluˈn toj tnabˈl: ¿Tiˈtzila wetza kˈwel nbˈinchiˈn jaˈlin, qa ma tzˈel qˈin waqˈiˈn lo tuˈn tajaw aqˈuntl? Ntiˈ weˈ wipin tuˈn taqˈnit txˈotxˈ, ex bˈeˈx aku chin tzaj txˈixwiˈy tuˈn nxiˈy moˈl.


minä olin outo, ja te ette ottaneet minua huoneeseenne; minä olin alaston, ja te ette vaatettaneet minua; sairaana ja vankeudessa, ja te ette käyneet minua katsomassa.` 	 Tej woka bˈetin xjal, mix tzaja kyqˈoˈn nwatbˈila. Ex tej tel bˈaj nxbˈaliˈn, mix in oka kyktxuˈn. Ex tej nyabˈtiˈy, mix i xtajiˈy qˈolbˈil weˈy. Ex tej nkuˈxa toj tze, mix i xtajiˈy lol weˈy.


Ja astuessaan maihin hän näki paljon kansaa, ja hänen kävi heitä sääliksi, koska he olivat niinkuin lampaat, joilla ei ole paimenta, ja hän rupesi opettamaan heille moninaisia. 	 Noqx teˈ tkuˈtz Jesús toj bark, i xi tkaˈyin txqan xjal, ex bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈj, quˈn ikyqetaqjo tzeˈnku txqan rit ntiˈ kyikˈlel kyiˈj. Tuˈnpetziˈn, ok ten xnaqˈtzilkye.


Vielä taivasten valtakunta on kuin kauppias, joka etsi kalliita helmiä, 	 Ex ikyxjo, a Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj, tzeˈnku jun kˈayil njyoˈn tiˈj jun tal abˈj tbˈanilxix.


Hän sanoi näin: "Eräs jalosukuinen mies lähti matkalle kaukaiseen maahan saadakseen itsellensä kuninkuuden ja sitten palatakseen. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kyjaluˈn: At jun nmaq xjal xiˈ toj junxil tnam najchaq, tuˈntzintla tok qˈoˈn toklin te nmaq kawil, me iltaq tiˈj tuˈn tmeltzˈaj.


Ja sen nähdessään kaikki nurisivat sanoen: "Syntisen miehen luokse hän meni majailemaan". 	 Tej kylonte xjaljo lo, bˈeˈx i ok ten yolbˈil tiˈj Jesús. Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Titzila quˈn ma tzˈokx Jesús qanil twatbˈil, tuˈn tkyij toj tja jun xjal aj il?


Jos minä en olisi tullut ja puhunut heille, ei heillä olisi syntiä; mutta nyt heillä ei ole, millä syntiänsä puolustaisivat. 	 Ntiˈtla kypajxjal noqit mi ẍin ula qˈmalte kye qa at kyil. Me tuˈn ma chin ula qˈmalte Tbˈanil Tqanil kye, ntiˈ kykolbˈil kyibˈ tiˈjjo kyil.


Ja katso, oli neuvoston jäsen, nimeltä Joosef, hyvä ja hurskas mies, joka ei ollut suostunut heidän neuvoonsa ja tekoonsa. 	 Toj tnam te Arimatey te txˈotxˈ te Judey, attaq jun tbˈanil ichin, Jse tbˈi. Tzˈaqlexixtaqjo xjal anetziˈn, exsin toktaq te tajlaljo jun chˈuq kykawil aj Judiy. Tkyˈeˈtaq te Jse tiˈjjo nbˈanttaq kyuˈn jniˈ tukˈa, quˈn tuˈn tzuntaq nyon tiˈj Tkawbˈil Dios.


Ja ajan tullen hän lähetti palvelijan viinitarhurien luokse, että he antaisivat tälle osan viinitarhan hedelmistä; mutta viinitarhurit pieksivät hänet ja lähettivät tyhjin käsin pois. 	 Atzaj teˈ tpon tqˈijil tuˈn tok chmet twutz awal, tzaj tchqˈoˈn jun taqˈnil qanil teˈ manbˈil txˈotxˈ kye manil. Me ayetzin kyej manil txˈotxˈ noq ok ten kyˈixsbˈilte tal taqˈnil, ex ntiˈ chˈin xi qˈoˈn te, tej taj meltzˈaj.


Mutta itse rauhan Jumala pyhittäköön teidät kokonansa, ja säilyköön koko teidän henkenne ja sielunne ja ruumiinne nuhteettomana meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen tulemukseen. 	 Axit Dios, a Tajaw tkyaqil nukˈbˈil, kubˈ qˈon kyeˈy saqxix, ex tzˈok kaˈyin teˈ kyanmiˈn, kynabˈla, ex kyxmilila, tuˈntzintla ntiˈx jun tiˈ atx taj kyeˈy, aj tul qAjaw Jesucrist.


Soisin teidän kaikkien puhuvan kielillä, mutta vielä mieluummin soisin teidän profetoivan; sillä profetoiva on suurempi kuin kielillä puhuva, ellei tämä samalla selitä, niin että seurakunta siitä rakentuu. 	 Wajatlaˈy tuˈn kykyaqilxa tuˈn kyyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol. Me tuˈn tchˈiy Ttanim Dios wen, nimxix toklin Tyol Dios tuˈn kyyoliˈn tiˈj, tzeˈnku tuˈn kyyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol, a ntiˈ pujbˈilte.


Ja alttarista lähti vielä toinen enkeli, jolla oli tuli vallassaan, ja hän huusi suurella äänellä sille, jolla oli se terävä sirppi, sanoen: "Lähetä terävä sirppisi ja korjaa tertut maan viinipuusta, sillä sen rypäleet ovat kypsyneet". 	 Ex etz juntl angel twutz t‑altar Dios toj kyaˈj, a nejinel tibˈaj qˈaqˈ, ex tzaj ttxkoˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kuj a angel qˈiˈntaq tsemil, a at tste wen: Qˈinktz tsemila, a at tste wen, ex chmonksjiy tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, a nya nimil, tzeˈnku junjun tqˈobˈ uv, a ma qˈanix.


sokeat saavat näkönsä, ja rammat kävelevät, pitaliset puhdistuvat, ja kuurot kuulevat, ja kuolleet herätetään, ja köyhille julistetaan evankeliumia. 	 Aye moẍtaq ma chi kˈant kywutz, aye koxtaq ma chi bˈet, exqetziˈn yabˈqetaq tuˈn nim txˈaˈk, ma chi qˈanit; exqetziˈn ẍoˈrqetaq, ma chi bˈin; exqetziˈn otaq chi kyim, ma chi jaw anqˈin juntl majl. Ex jniˈ kye yaj ma pon Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye.


Sillä meidän kehoituspuheemme ei lähde eksymyksestä eikä epäpuhtaasta mielestä eikä ole kavaluudessa puhuttua; 	 Tej t‑xi qqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil kyeˈy, nya najninqotaqa tiˈj, ex nya tuˈn kabˈe qkˈuˈja, ex ntiˈtaq jun qxima tuˈn kykubˈ qsbˈuˈn.


häntä, joka on pelastanut meidät pimeyden vallasta ja siirtänyt meidät rakkaan Poikansa valtakuntaan. 	 Quˈn ma qo klet tuˈn Dios tjaqˈ tipin tkawbˈil il, a qxopin toj qanmin, ex ma qo tzaqpet te tipin tkyaqil nya bˈaˈn, tuˈn qpon tiˈn toj Tkawbˈil Tkˈwal, a kˈuˈjlin tuˈn.


Sillä Jumalan sana on elävä ja voimallinen ja terävämpi kuin mikään kaksiteräinen miekka ja tunkee lävitse, kunnes se erottaa sielun ja hengen, nivelet sekä ytimet, ja on sydämen ajatusten ja aivoitusten tuomitsija; 	 Quˈn a teˈ Tyol Dios itzˈ, ex at tipin ex nimxixtl toklin tzeˈnku jun machet, a kabˈe tste tbˈanilx wen, ex juchˈ twiˈ. Jun machet ikyjo aku tzˈokx toj qxmilil; me metzin teˈ Tyol Dios, nya noq toj qxmilil, qalaˈ tojxi qnabˈl, ex tojxi qanmin. Mix tiˈx aku naj tuˈn, quˈn bˈaˈn xpichˈin tkyaqil qxim ex tkyaqil qnabˈl.


Ja kun Herodes oli haettanut häntä eikä löytänyt, tutki hän vartijoita ja käski viedä heidät rangaistaviksi. Sitten hän meni Juudeasta Kesareaan ja oleskeli siellä. 	 Tzaj tqˈmaˈn Herodes tuˈn ttzyet tjoyle; me quˈn tuˈn mix jyete, bˈeˈx ok qˈoˈn te kypaj xoˈl qˈaqˈ, ex tqˈma tuˈn kykubˈ bˈyet. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ex Herodes toj txˈotxˈ Judey, ex bˈeˈx xiˈ najal toj Cesarea.


Mutta Jeesus sanoi heille: "Te ette tiedä, mitä anotte. Voitteko juoda sen maljan, jonka minä juon, tahi tulla kastetuiksi sillä kasteella, jolla minut kastetaan?" 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Mina n‑el kynikyˈa tiˈjjo ntzaj kyqaniˈn weˈy. ¿Ma akutzin tzikyˈx kyeˈ kyuˈn tkyaqiljo jniˈ kkyˈelix wuˈn? ¿Ex ma akutzin kypa kyeˈ tkyaqil yajbˈil kkyˈelix wuˈn?


Kun Juudas, hänen kavaltajansa, näki, että hänet oli tuomittu, silloin hän katui ja toi takaisin ne kolmekymmentä hopearahaa ylipapeille ja vanhimmille 	 Ante Judas, a xi kˈayinte, tej tok tkaˈyin tkyij bˈant tiˈj tuˈn tkyim Jesús, ulx toj tkˈuˈj, ex bˈeˈx aj tmeltzˈin aj lajaj toj kaˈwnaq saqpwaq tzaj ttzyuˈn kye kynejil pale exsin kynejilxjal aj Judiy,


mutta Jumala, joka on laupeudesta rikas, suuren rakkautensa tähden, jolla hän on meitä rakastanut, 	 Me ante Dios, noq tuˈn nimxix tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, ma qo tkˈuˈjle nimxix,


Sillä ateenalaisilla ja siellä oleskelevilla muukalaisilla ei kenelläkään ollut aikaa muuhun kuin uutta puhumaan ja uutta kuulemaan. 	 Tkyaqiljo luˈn bˈaj, quˈn kykyaqilxjo xjal te Atenas, exqetziˈn te junxil tnam a najleqetaq antza, oˈkxtaq tok tililjo kyuˈn, noq tuˈn kybˈin, ex tuˈn kyyolbˈin noq kyiˈjjo saq tqanil.


Ja kun he saapuivat hänen tykönsä, sanoi hän heille: "Te tiedätte ensimmäisestä päivästä asti, kun minä Aasiaan tulin, miten minä kaiken aikaa olen ollut teidän kanssanne; 	 Atzaj teˈ kykanin, xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Noq sameqiˈy werman. Bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, tzeˈn tten nchwinqila tzaluˈn kyxola toj txˈotxˈ te Asia, atxix tej wula tnejil qˈij.


Tervehtikää toisianne rakkauden suunannolla. Rauha teille kaikille, jotka Kristuksessa olette! 	 Kyqˈolbˈink kyibˈa kyxolxa tukˈa tkyaqil kyanmiˈn. Noqit a tnukˈbˈil Dios kyibˈaja kykyaqila, ayiˈy nimilqiy tiˈj Crist.


Sillä rahan himo on kaiken pahan juuri; sitä haluten monet ovat eksyneet pois uskosta ja lävistäneet itsensä monella tuskalla. 	 Quˈn qa ma tzˈok qxoˈn qkˈuˈj tiˈj pwaq, nya bˈaˈn, quˈn antza ntzaj anqˈin tkyaqiljo wiq nya bˈaˈn. Quˈn at junjun ma txi lipe kyanmin tiˈj pwaq, ex noq tuˈn tpajjo ikyjo, ma chi el txalpaj toj kynimbˈil, ex ayex ma chi ok qˈonte kyixkˈoj kyiˈjx.


Te olette joutuneet pois Kristuksesta, te, jotka tahdotte lain kautta tulla vanhurskaiksi; te olette langenneet pois armosta. 	 Ex ayiˈy, a kyaja tuˈn kykleta noq tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil kyuˈn, ma tzˈel kypaˈn kyibˈa tiˈj Crist ex tiˈjjo t‑xtalbˈil qMan Dios.


Sillä sille, jolla on, annetaan, ja hänellä on oleva yltäkyllin; mutta siltä, jolla ei ole, otetaan pois sekin, mikä hänellä on. 	 Tuˈnpetziˈn, ankyeˈ xjal at tnimbˈil wiˈja, ktzajil qˈoˈn txqantl, tuˈntzin tchˈiyxixjo tnimbˈil. Ex ankyeˈ xjal noq nkaˈmin tkˈuˈj tiˈj tnimbˈil, kyjaˈpe k‑elil qˈiˈne teˈ chˈin at.


Ja he palasivat haudalta ja veivät sanan tästä kaikesta niille yhdelletoista ja kaikille muille. 	 Ex atzaj teˈ kyaj meltzˈaj ttzi jul, bˈeˈx i ok ten qˈmalte jniˈxjo otaq kybˈi, exsin otaq kyli kyeˈ junlajaj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, ex kye kykyaqil xjal.


Sen jälkeen hän näyttäytyi Jaakobille, sitten kaikille apostoleille. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok tyekˈin tibˈ te Santyaw, ex atximaytaq chˈintl kye kykyaqil tsanjil.