Jos joku ei pysy minussa, niin hänet heitetään pois niinkuin oksa, ja hän kuivettuu; ja ne kootaan yhteen ja heitetään tuleen, ja ne palavat. 	 Ankye te tkyˈeˈ tuˈn tok tmujbˈin tibˈ wukˈiy, okpin k‑elix xoyit teˈ, tuˈn ttzqij kyukˈa txqantl tqˈobˈ tze, a tzqij tuˈn kyxi chmet, ex tuˈn kytzˈeˈy tuˈn qˈaqˈ te jun majx.


ja myös Onesimuksen, uskollisen ja rakkaan veljen, joka on teikäläisiä; he ilmoittavat teille, kuinka täällä kaikki on. 	 Ex ikyxjo ok kxeˈl Onésimo tukˈa, a kˈuˈjlin quˈn, ex waˈlxix wen toj tnimbˈil. Atziˈn erman luˈn jun kyxjalila; ex ayetziˈn kchi xel qˈinte tqaniljo tiˈj tkyaqiljo a nbˈaj tzaluˈn.


Sillä joka ei ole meitä vastaan, se on meidän puolellamme. 	 Quˈn atziˈn luˈn nya qiˈjbˈinxi taˈ, qukˈa taˈ teˈ.


Niin hän sanoi heille: "Antakaa siis keisarille, mikä keisarin on, ja Jumalalle, mikä Jumalan on". 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Tuˈnpetziˈn, kyqˈoˈnx kyejiˈy a ntqanin nmaq kawil te Rom, ex kyqˈoˈnxsinjiˈy a te Dios ntqanin.


Niin Jeesus sanoi heille: "Eiväthän häävieraat voi surra, niinkauan kuin ylkä on heidän kanssaan? Mutta päivät tulevat, jolloin ylkä otetaan heiltä pois, ja silloin he paastoavat. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Bˈispela aku chi tene kyeˈ xjal, a txokenjqe toj jun mejebˈlin, exsin at chmilbˈaj kyxol? Quˈn toj jun mejebˈlin, nim tzaljbˈil at, ex nim waˈn nbˈaj bˈaj. Ikyqetzin wejiˈy nxnaqˈtzbˈin, quˈn loqiˈn intin kyxol. Me pon kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn wele naja, ayiˈn a ikyx tzeˈnku chmilbˈaj kyxol. Ajtzin tjapin kaninjo qˈij anetziˈn, okpetzile kˈwel kypaˈntz waˈyaj tuˈn kynaˈn Dios wen.


ja hävitti seitsemän kansaa Kanaanin maasta ja jakoi niiden maan heille perinnöksi. 	 Ex ma kubˈ tyuchˈin wuq ma tij chˈuq xjal toj txˈotxˈ te Canaán, tuˈntzin t‑xi qˈoˈn txˈotxˈ anetziˈn kye ojtxe qxeˈchil.


Katsokaa taivaan lintuja: eivät ne kylvä eivätkä leikkaa eivätkä kokoa aittoihin, ja teidän taivaallinen Isänne ruokkii ne. Ettekö te ole paljoa suurempiarvoiset kuin ne? 	 Quˈn kykaˈyinqektzinjiˈy tal pichˈ nchi lipin twutz kyaˈj; mi nchi awan, mi nchi kˈuˈn kyawal. ¿Ma tzuˈntzin nchi kyim? Mina, quˈn a kyMaˈn, a at toj kyaˈj, kˈaˈchilkye. ¿Ma nyatzin aye kyeˈ nim kyoklin tzeˈnqekuˈ tal pichˈ?


Ja katso, kaksi sokeaa istui tien vieressä; ja kun he kuulivat, että Jeesus kulki ohitse, huusivat he sanoen: "Herra, Daavidin poika, armahda meitä". 	 Ex attaq kabˈe moẍ qˈuqleqetaq ttzi bˈe. Tej kybˈinte tikyˈ Jesús antza, i jaw ẍchˈin: Tata, ay tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja qiˈja, chi chiˈ.


Sillä minun ikeeni on sovelias, ja minun kuormani on keveä." 	 Quˈn ajo nnukˈbˈila kxel nqˈoˈn kyeˈy nya kujxix tuˈn tbˈant kyuˈn, ex ajo iqtz kxel nqˈoˈn tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn, nyaxix al.


Anna jokaiselle, joka sinulta anoo, äläkä vaadi takaisin siltä, joka sinun omaasi ottaa. 	 Qa at jun saj qanin te jun tiˈ kyeˈy, kyqˈonxa; ex qa at jun s‑el elqˈin te jun tiˈ kyeˈy, mi txi kyqanintla.


Niin opetuslapset menivät ja tekivät, niinkuin Jeesus oli heitä käskenyt, 	 Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin kubˈ kybˈinchin tzeˈnku xi tqˈmaˈn Jesús kye.


Silloin Jeesus tuli Galileasta Jordanille Johanneksen tykö hänen kastettavakseen. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, etz Jesús toj txˈotxˈ te Galiley, tuˈn tpon ttzi Nim Aˈ Jordán, tuˈn tkuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tuˈn Juan tojxjo nim aˈ.


ja rupesivat tervehtimään häntä: "Terve, juutalaisten kuningas!" 	 exsin i bˈaj ok tentz ẍchˈil tiˈj: Nimxit tbˈiˈy, ay nmaq kawil kye aj Judiy, chi chiˈ.


Katso, minä tulen pian, ja minun palkkani on minun kanssani, antaakseni kullekin hänen tekojensa mukaan. 	 Quˈn loqiˈn chin ul liwey, chi Jesús. Ex ktzajil wiˈn chojbˈil, a tuˈn t‑xi nqˈoˈn teyile junjun, a tzeˈnkuxjo ntqanin kybˈinchbˈin, qa wen ex qa nya wen.


Ja he tekivät niinä päivinä vasikan ja toivat uhreja epäjumalalleen ja riemuitsivat kättensä töistä. 	 Tuˈnpetziˈn, chi Esteban, kubˈ kybˈinchin jun twutzbˈiyil ikyjo tzeˈnku wakx, tuˈn tok te kydios. Kubˈ kybˈyoˈn aluˈmj te aqˈbˈil chjonte, ex kubˈ kyikyˈsin jun nintz qˈij tiˈj tumil tbˈij kydios, a ayex i kubˈ bˈinchinte.


Sillä tästedes riitautuu viisi samassa talossa keskenään, kolme joutuu riitaan kahta vastaan ja kaksi kolmea vastaan, 	 Tuˈnpetziˈn, texjo qˈij jaˈlin, nya junx t‑xilin kynabˈl jweˈ xjal, a najleqe toj junx ja, quˈn tuˈn oxe mikyxil kynabˈljo tzeˈnqeku kabˈel. Ex ayetzin kyeˈ kabˈel mikyxi chi nabˈliˈn tzeˈnqeku oxel.


Seuraavana päivänä Paavali meni meidän kanssamme Jaakobin tykö, ja kaikki vanhimmat tulivat sinne saapuville. 	 Tojxi junxil qˈij, xtaˈj Pabl qukˈiy qˈolbˈil teˈ Santyaw; ex antza, iteˈyetaqjo kykyaqil nejinel kyxol Ttanim Dios.


Ja uskon kautta hänen nimeensä on hänen nimensä vahvistanut tämän miehen, jonka te näette ja tunnette, ja usko, jonka Jeesus vaikuttaa, on hänelle antanut hänen jäsentensä terveyden kaikkien teidän nähtenne. 	 Noq tuˈn qnimbˈila tiˈj tipin tbˈi Jesús, ma qˈanit teˈ ichin, a n‑ok kykaˈyiˈn ex kyojtzqiˈn. Axjo qnimbˈila tiˈj Jesús, atzin ma kubˈ qˈanin teˈ te jun majx, ikyx tzeˈnku ayiˈy kykyaqilxa loqiˈy nchi kaˈyin tiˈj.


Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Älkää nurisko keskenänne. 	 Bˈeˈxsin i xi ttzaqˈwiˈn Jesús: Kytzaqpinxa tuˈn kyyolbˈiˈn.


Ja hän luuli veljiensä ymmärtävän, että Jumala hänen kätensä kautta oli antava heille pelastuksen; mutta he eivät sitä ymmärtäneet. 	 Tuˈn bˈant tuˈn, kubˈ tbˈisin Moisés qa akutaq tzˈel kynikyˈjo t‑xjalil te, qa attaq toklin tuˈn Dios tuˈn kytzaqpajjo t‑xjalil tjaqˈ tkawbˈil aj Egipto. Me mix ele kynikyˈ te.


Joko tehkää puu hyväksi ja sen hedelmä hyväksi, tahi tehkää puu huonoksi ja sen hedelmä huonoksi; sillä hedelmästä puu tunnetaan. 	 Ikyqetzin kyejiˈy tzeˈnku jun tze. Qa ma tzˈok kaˈyit wen, tbˈanil k‑elile twutz wen. Ex qa mina, nya tbˈanil twutz k‑elil. Tuˈnpetziˈn, k‑elile tnikyˈtzajil tiˈjjo tze, noq tuˈnjo twutz.


Ja Johanneksen opetuslapset ja fariseukset pitivät paastoa. Niin tultiin ja sanottiin hänelle: "Johanneksen opetuslapset ja fariseusten opetuslapset paastoavat; miksi sinun opetuslapsesi eivät paastoa?" 	 Jun maj, aye t‑xnaqˈtzbˈin Juan, a Jawsil Aˈ, kubˈ kypaˈn waˈyaj, ex ikyqex kye kyxnaqˈtzbˈin Parisey. I tzajtzin junjun xjal te Jesús, ex xi kyqˈmaˈn: ¿Tinquˈn nkubˈ kypaˈn kye t‑xnaqˈtzbˈin Juan waˈyaj exqetziˈn kyxnaqˈtzbˈin Parisey, tuˈn kynaˈn Dios, ex ayetziˈn te mina?


ja heillä oli oleva valta ajaa ulos riivaajia. 	 Xi tqˈoˈn kawbˈil kye, tuˈn tetz kylajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanmin xjal.


Tämän kuultuansa he rauhoittuivat ja ylistivät Jumalaa sanoen: "Niin on siis Jumala pakanoillekin antanut parannuksen elämäksi". 	 Tej kybˈinte nimil aj Jerusalén jniˈ yol lo, mix i jawe yolinil, ex i nimsin tbˈi Dios ex kyqˈma: Ikytziˈn, majqex kyeˈ nya aj Judiyqe, ma txi qˈoˈn ambˈil kye tuˈn Dios, tuˈn kytxˈixpin kynabˈl, ex tuˈn tknet chwinqil kyuˈn te jun majx.


Sanoohan Daavid itse psalmien kirjassa: `Herra sanoi minun Herralleni: Istu minun oikealle puolelleni, 	 Me atzin te David, iky te tqˈma kyjaluˈn toj uˈj te Bˈitzbˈil: Xi tqˈmaˈn qMan Dios te wAjawa: Qekuy toj nman qˈobˈa kawil wukˈiy,


Sinä näet, että usko vaikutti hänen tekojensa mukana, ja teoista usko tuli täydelliseksi; 	 Kaˈyinktziˈn tiˈjjo o bˈaj tiˈj Abraham; o tyekˈe tnimbˈil tuˈn tbˈinchbˈin. Ex atzin tnimbˈil bˈaˈn xjapine twutz Dios noq tuˈn tbˈinchbˈin.


Ja kun oli paljon väitelty, nousi Pietari ja sanoi heille: "Miehet, veljet, te tiedätte, että Jumala jo kauan aikaa sitten teki teidän keskuudessanne sen valinnan, että pakanat minun suustani saisivat kuulla evankeliumin sanan ja tulisivat uskoon. 	 Ilaˈ or bˈaj chˈotj. Atzaj teˈ tjapin bˈaj kyyol, jawtzin weˈks Pegr, ex tqˈma: Ayiˈy werman, bˈin kyeˈ kyuˈn, qa atxix ojtxe, o chin skˈeta tuˈn qMan Dios kyxola, tuˈn tqˈmetjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye xjal nya Judiyqe, tuˈntla kynimin.


meille, jotka emme katso näkyväisiä, vaan näkymättömiä; sillä näkyväiset ovat ajallisia, mutta näkymättömät iankaikkisia. 	 Tuˈnpetziˈn, mi tzˈok qqˈoˈn qwutz tiˈjjo at twutz txˈotxˈ, a qˈanchaˈl. Qalaˈ qqˈonk qwutz tiˈjjo a nya qˈanchaˈl. Quˈn tkyaqiljo qˈanchaˈl, te twutz txˈotxˈ, ex kbˈajil teˈ. Me anteˈ, a nya qˈanchaˈl, mi bˈajx teˈ te jun majx.


Mutta käskyn päämäärä on rakkaus, joka tulee puhtaasta sydämestä ja hyvästä omastatunnosta ja vilpittömästä uskosta. 	 Nya tiquˈnil nxi ntzˈibˈinjiˈy luˈn, noq tuˈn tok kykˈuˈjlin kyibˈa kyxolxa kykyaqilxa, tukˈa jun kˈuˈjbˈil, a tzajnin tojxix kyanmiˈn saqxix, ex toj tbˈanil kynabˈla, ex tuˈn kynimbˈila twutzxix.


jonka Jumala on asettanut armoistuimeksi uskon kautta hänen vereensä, osoittaaksensa vanhurskauttaan, koska hän oli jättänyt rankaisematta ennen tehdyt synnit 	 Ma tzˈajbˈin tchkyˈel Jesucrist tuˈn qMan Dios te chojbˈil qil, tej tkyim twutz cruz te qxel, aj qa ma qo nimin tiˈj. Ma bˈantjo luˈn noqtzin tuˈn tyekˈin qa ate Dios tzˈaqlexix. ¿Me tiˈn xbˈaj kyukˈa xjal ojtxe, tej naˈmtaq tkyim Jesús? Ma tzikyˈx tnaˈljtz il tuˈn Dios, a otaq bˈant kyuˈnxjal ojtxe, aye a xi kynimin qa iltaq tiˈj tuˈn tul Kolil.


Ja hän sanoi minulle: "Älä lukitse tämän kirjan profetian sanoja; sillä aika on lähellä. 	 Ex ikyxjo, tzaj tqˈmaˈn weˈy, tuˈn mi kubˈ njpunjiy t‑xilin Tyol Dios tzˈibˈinku tojxjo uˈj lo, quˈn tuˈn chˈix tjapin bˈaj tqˈijil tkyaqiljo twutz txˈotxˈ.


Mutta rauhan Jumala, joka on kuolleista nostanut hänet, joka iankaikkisen liiton veren kautta on se suuri lammasten paimen, meidän Herramme Jeesuksen, 	 O tzaj tqˈoˈntl Dios jun akˈaj tumil tuˈn qkyij toj wen tukˈa te jun majx, noq tuˈn tchkyˈel Jesús, a qAjaw. Jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin tuˈn Dios, ex ok qˈoˈn te Tbˈanil Kyikˈlel nimxix toklin tibˈaj tkyaqiljo nimil tiˈj Dios, a nikˈulte tkyaqil, ikyxjo tzeˈnku taj.


Ja Pyhä Henki oli hänelle ilmoittanut, ettei hän ollut näkevä kuolemaa, ennenkuin oli nähnyt Herran Voidellun. 	 Atziˈn Xewbˈaj Xjan qˈmaˈnte te Simeón, tuˈn tzmaxitaq tuˈn tkyimjo, aj tlon teˈ Kolil, a Crist, a tuˈntaq tul tsmaˈn Dios.


Tehkää siis parannus ja kääntykää, että teidän syntinne pyyhittäisiin pois, 	 Tuˈnpetziˈn, kymeltzˈintz kyibˈa, ex kybˈinchinku kyteˈn twutz Dios, tuˈntzin tnajsit kyila,


mutta kirkkaus ja kunnia ja rauha jokaiselle, joka tekee sitä, mikä hyvä on, juutalaiselle ensin, sitten myös kreikkalaiselle! 	 Me meqetzin kyeˈ xjal, a nchi bˈinchin bˈaˈn, kchi jawil nimsin tuˈn Dios, ex ktzajil qˈoˈn kyoklin ex jun nukˈbˈil toj kyaˈj te jun majx; tnejilxix kye Judiy, ex ikyxjo kye nya Judiyqe.


Mutta Feeliks, jolla oli hyvin tarkka tieto tästä tiestä, lykkäsi heidän asiansa toistaiseksi, sanoen: "Kun päällikkö Lysias tulee tänne, tutkin minä teidän asianne". 	 Tej tbˈinte Félix ikyjo, bˈeˈx kyij tqˈoˈnjo luˈn toj junxil qˈij, quˈn bˈiˈntaqxix tuˈn, tzeˈn tzˈelpine Tbˈanil Tqanil. Xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Tzmaxi aj tuljo Lisias, a tnejil xqˈuqil, atzin ktzajil qˈmaˈntexixjo weˈy, tiˈjjo nbˈaj kyiˈja.


Jos siis koko sinun ruumiisi on valoisa eikä miltään osaltaan pimeä, on se oleva kokonaan valoisa, niinkuin lampun valaistessa sinua kirkkaalla loisteellaan." 	 Qatzin toj spikyˈin taˈye kyximbˈitza exsin tkyaqiljo kychwinqila, ex ntiˈ chˈin qxopin toj; okpen k‑elil kynikyˈtza tiˈj tkyaqiljo nya wen, tzeˈnku tuˈn kybˈeta toj jun tqan tzaj.


Minä, Paavali, itse kehoitan teitä Kristuksen laupeuden ja lempeyden kautta, minä, joka olen muka nöyrä kasvotusten teidän kanssanne, mutta poissa ollessani rohkea teitä kohtaan, 	 Ayiˈn Pabl, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, toj tbˈi Crist, a bˈuninxix ex tbˈanilxix, tuˈn tel kynikyˈa tiˈj. Quˈn kabˈetzila nkˈuˈja, ex nchin xobˈa tzeˈnku intiˈn kyukˈiy. Me ajtzin qa najchaq intiniˈy, kujxix chin yoliˈnch.


mutta kun meitä tuomitaan, niin se on meille Herran kuritusta, ettei meitä maailman kanssa kadotukseen tuomittaisi. 	 Exitla qa ma tzaj tkawbˈil qAjaw qibˈaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noqitla tuˈn tjikysit qchwinqil, tuˈntzintla mi qo naje te jun majx kyukˈa nya nimilqe.


Niinkuin Isä on minua rakastanut, niin minäkin olen rakastanut teitä; pysykää minun rakkaudessani. 	 Tzun nchi ok nkˈuˈjlin kyeˈ, ikytziˈn tzeˈnku te nMaˈn nchin ok tkˈuˈjliˈn. Kukx chi lipekjiˈy tiˈjjo tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja, a at kyiˈja.


Niin Pietari rupesi puhumaan ja sanoi Jeesukselle: "Rabbi, meidän on tässä hyvä olla; tehkäämme siis kolme majaa, sinulle yksi ja Moosekselle yksi ja Eliaalle yksi". 	 Bˈeˈx i xobˈxjo t‑xnaqˈtzbˈin, teˈ kylonte ikyjo. Ante Pegr ntiˈl tumil jyet tuˈn; oˈkx xi tqˈmaˈn te Jesús: ¡Xnaqˈtzil! Tbˈanilx teˈ otoˈ tzaluˈn. Kˈaˈ kubˈ qbˈinchiˈn oxe tal pach; jun te, ex jun te Moisés, ex jun te Elías.


Tämä on se Mooses, joka sanoi israelilaisille: `Profeetan, minun kaltaiseni, Jumala on teille herättävä teidän veljienne joukosta`. 	 Ex ax Moisés xi qˈmante kye aj Israel kyjaluˈn: Axte qMan Dios k‑elitz qˈinte jun yolil Tyol Dios kyxola tzeˈnku weˈ. Il tiˈj tuˈn tkubˈ kynimiˈn tkyaqil tyol.


Mutta minä sanon teille: älkää tehkö pahalle vastarintaa; vaan jos joku lyö sinua oikealle poskelle, käännä hänelle toinenkin; 	 Me metzin weˈ kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa at jun xjal s‑ok lipin kyiˈja, mi tzˈok kyqˈoˈn t‑xel, expe qa ma tzˈok laqtzˈin jun plaj kytziˈy, kymeltzˈinxjiˈy jun plajtl.


Ja hän käski heitä sanoen: "Varokaa ja kavahtakaa fariseusten hapatusta ja Herodeksen hapatusta". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Bˈaˈnx chi kaˈyin kyibˈa noq cheˈxa tiˈjjo txˈamsbˈil kywa Parisey ex txˈamsbˈil twa Herodes.


Sitten Jeesus tuli heidän kanssaan Getsemane nimiselle maatilalle; ja hän sanoi opetuslapsillensa: "Istukaa tässä, sillä aikaa kuin minä menen ja rukoilen tuolla". 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús qukˈiy toj jun najbˈil, Getsemaní tbˈi. Tej qkaniˈn antza, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Ku kykyij qeˈy tzaluˈn. Ma chinka naˈl Dios tzachiˈn.


Henki itse todistaa meidän henkemme kanssa, että me olemme Jumalan lapsia. 	 Quˈn axjo Xewbˈaj Xjan nqˈmante te qanmin qa ma qo ok te tkˈwal Dios.


Te kuulitte hänen pilkkaamisensa. Mitä arvelette?" Niin he kaikki tuomitsivat hänet vikapääksi kuolemaan. 	 Ma kybˈintejiˈy xoˈj yol tuˈn tiˈj Dios. ¿Tzeˈn kyeˈ toj kywutz? Kykyaqilx bˈaj qˈmante qa axtaq at tpaj, ex qa toj tiltaq tuˈn tkubˈ bˈyet.


Ja hänellä on vaipassa kupeellaan kirjoitettuna nimi: "Kuningasten Kuningas ja herrain Herra". 	 Ex tzˈibˈinktaq tiˈj t‑xbˈalin ex tiˈj tkux a bˈibˈaj lo: A Kawil tibˈaj tkyaqil kawil, ex a tAjaw Tkyaqil tibˈaj tkyaqil tajaw.


Ja hän sanoi heille: "Ette käsitä tätä vertausta; kuinka sitten voitte ymmärtää kaikki muut vertaukset? 	 Xi tqˈmaˈn Jesús: ¿Minatzin n‑el kynikyˈa te techil nkubˈ nqˈoˈn tiˈj awal triy? ¿Tzeˈntzila ttentz, aj tel kynikyˈa te txqantl techil?


Olkaa armahtavaiset, niinkuin teidän Isänne on armahtavainen. 	 Tzaj qˈaqˈintzin kyeˈ kykˈuˈj kyiˈj xjal, tzeˈnku ntzaj qˈaqˈin te qMan Dios tkˈuˈj kyiˈja.


Ja istuja oli näöltänsä jaspis- ja sardionkiven kaltainen; ja valtaistuimen ympärillä oli taivaankaari, näöltänsä smaragdin kaltainen. 	 Me atzin a qˈuqletaq antza, ikytzin kaˈyiˈn tzeˈnqeku tal abˈj nchi qoptzˈaj wen; nchi tilkˈaj ex manyor chikyˈxix kaˈyin. Ex atzin tiˈjile qˈuqbˈil, attaq jun t‑xew kan nqoptzˈaj wen tzeˈnku jun tal abˈj esmeralda.


Niin menkäämme siis hänen tykönsä "ulkopuolelle leirin", hänen pilkkaansa kantaen; 	 Tuˈnpetzintzjo lo, qpamiltzin qibˈ tiˈjjo ojtxe tumil tuˈn qkyij toj wen tukˈa Dios, ex qo lipexsintz tiˈj Jesús. Noq tuˈn ikyjo, qo elil kyiˈjlin xjal, ikyxjo tzeˈnku el iˈjlin te Jesús kyuˈnxjal, ex ex kyxoˈn ttxaˈn tnam tuˈn tkyim.


Jos kuka vankeuteen vie, niin hän itse vankeuteen joutuu; jos kuka miekalla tappaa, hänet pitää miekalla tapettaman. Tässä on pyhien kärsivällisyys ja usko. 	 Ankye teˈ bˈantnin tiˈj tuˈn tkux jpuˈn toj tze, il tiˈj tuˈn tkux jpuˈn. Ex ankye te bˈantnin tuˈn tkyim tukˈa kxbˈil, il tiˈj tuˈn tkyim. Tuˈnpetziˈn, ankye teˈ, a at toklin te nimil tiˈj Dios, il tiˈj tuˈn tten tipin ex tnimbˈil tiˈj toj tkyaqil.


Mutta sen hän sanoi Hengestä, joka niiden piti saaman, jotka uskoivat häneen; sillä Henki ei ollut vielä tullut, koska Jeesus ei vielä ollut kirkastettu. 	 Atzin tzˈelpineˈ tyol Jesús ikyjo: Ayetziˈn kchi xel niminte, iltaq tiˈj tuˈn t‑xi kykˈmoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin, tzeˈnku jun xlokˈ aˈ te chewsbˈilkye. Quˈn naˈmtaq tul Xewbˈaj Xjan, quˈn naˈmxtaq taj Jesús toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


Minä tiedän sinun ahdistuksesi ja köyhyytesi - sinä olet kuitenkin rikas - ja mitä pilkkaa sinä kärsit niiltä, jotka sanovat olevansa juutalaisia, eivätkä ole, vaan ovat saatanan synagooga. 	 Wojtzqiˈnjiˈy tkyaqilx ma tzikyˈx kyuˈn, chi Jesús, ex jniˈ yajil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me qˈininqiˈy toj kynimbˈila. Ex wojtzqiˈnqejiˈy a nchi yolbˈin nya wen kyiˈja, aye nkyqˈmaˈn qa aj Judiyqe, me nya twutzxix Judiyqe, qalaˈ te tajaw ilqe.


kaikki se peittää, kaikki se uskoo, kaikki se toivoo, kaikki se kärsii. 	 Tkyaqilx kkyˈelix quˈn, kukx kqebˈil qkˈuˈjjo tiˈj qMan Dios toj tkyaqil, ex qo ayoˈn tiˈj tajbˈil qMan tukˈa qukˈa. Tuˈnpetziˈn, kukx paˈn quˈn.


Pyri osoittautumaan Jumalalle semmoiseksi, joka koetukset kestää, työntekijäksi, joka ei työtään häpeä, joka oikein jakelee totuuden sanaa. 	 Qˈonka tilil tuˈn toka tzeˈnku jun aqˈnil tbˈanil twutz qMan Dios, tuˈntzin ntiˈ tuˈn ttzaj txˈixwiˈy tiˈjjo taqˈnbˈiˈn. Qalaˈ, yekˈimjiy Tyol tzeˈnkux tten.


älkää laukkua matkalle, älkää kahta ihokasta, älkää kenkiä, älkääkä sauvaa; sillä työmies on ruokansa ansainnut. 	 Ex mi txi kyiˈn jun tal kychuˈẍa; ex mi txi kyiˈn kyxbˈaliˈn te txˈixpil kyiˈja; nixpe juntl muj kyxjabˈa, ex nipe jun kytzeˈy. Nya tiquˈnil, quˈn jun aqˈnil il tiˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn twa.


Silloin Jeesus katsoi ympärilleen ja sanoi opetuslapsillensa: "Kuinka vaikea onkaan niiden, joilla on tavaraa, päästä Jumalan valtakuntaan!" 	 Teˈ tajjo qˈinin tja, jaw kaˈylaj Jesús tiˈjile, exsin xi tqˈmaˈntz kye t‑xnaqˈtzbˈin: Kujx teˈ luˈn kye qˈinin, tuˈn kyokx toj Tkawbˈil Dios.


Hän sanoi heille: "Teidän sydämenne kovuuden tähden Mooses salli teidän hyljätä vaimonne, mutta alusta ei niin ollut. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Noq tuˈn tpajjo manyor kujx kyanmiˈn ja xi ttziyin Moisés, tuˈn tkubˈ tpaˈn ichin tibˈ tukˈa t‑xuˈjil. Me me teˈ te tnejil, nya iky teˈ tten.


Silloin Jeesus sanoi opetuslapsillensa: "Jos joku tahtoo minun perässäni kulkea, hän kieltäköön itsensä ja ottakoon ristinsä ja seuratkoon minua. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Ankye jun taj tuˈn tok te nxnaqˈtzbˈiˈn, il tiˈj tuˈn tel tiˈn toj tkˈuˈj tkyaqil tajbˈil, ex tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ, tuˈn t‑xi lipe wiˈja toj tkyaqil, exla qa ma kyim twutz cruz.


Te olette kuitenkin tuoneet tänne nämä miehet, jotka eivät ole temppelin ryöstäjiä eivätkä ole meidän jumalatartamme pilkanneet. 	 Quˈn aye xjal, a ma chi ul kyiˈn tzaluˈn, nya ma chi jaw yolbˈin kyeˈ tiˈj qdios ex tiˈjjo ja te naˈbˈlte.


Niin juutalaisten ylipapit sanoivat Pilatukselle: "Älä kirjoita: `Juutalaisten kuningas`, vaan että hän on sanonut: `Minä olen juutalaisten kuningas`." 	 Tuˈnpetziˈn, i aj ajqelin kynejil pale aj Judiy qˈmalte te Pilat kyjaluˈn: Mina tzˈok ttzˈibˈiˈn, qa ax twutzx nmaq kawil kye aj Judiy; qalaˈ qa ok tqˈoˈn tibˈ nyakuj nmaq kawilch.


Ja missä paikassa teitä ei oteta vastaan eikä teitä kuulla, sieltä menkää pois ja pudistakaa tomu jalkojenne alta, todistukseksi heille." 	 Me metziˈn, aj qa at jun najbˈil, a jaˈ kykyˈeˈyexjal kyiˈja, bˈeˈx liwey chi etza antza. Me bˈeˈx kˈaˈ tzˈel kychtoˈn quq tiˈj kyqaˈn kywutzjo xjal tojjo tnam anetziˈn, tuˈn tajbˈin te techil kye, qa mina xkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios.


tarjolla pitäessänne elämän sanaa, ollen minulle kerskaukseksi Kristuksen päivänä siitä, etten ole turhaan juossut enkä turhaan vaivaa nähnyt. 	 tuˈntzin tjaw kynimsiˈn toklin Tbˈanil Tqanil tiˈjjo saq chwinqil. Ikytziˈn, aj tul Crist, ok knaˈbˈilx wejiˈy tzaljbˈil wen kyiˈja, aj tok nkaˈyiˈn qa nya noqx kukxjo in aqˈniˈn kyxola, ex nya noqx kukxjo ma tzikyˈx wuˈn tuˈn tpajjo in yoliˈn tqanil kolbˈil kyeˈy.


eikä sallinut kenenkään kantaa mitään astiaa pyhäkön kautta. 	 Ex mix ttziye tuˈn kyokx juntl majljo kˈayil.


Juutalaiset vastasivat hänelle: "Meillä on laki, ja lain mukaan hänen pitää kuoleman, koska hän on tehnyt itsensä Jumalan Pojaksi". 	 Xi tzaqˈwin Pilat kyuˈn aj Judiy: ¡Mina! Quˈn at jun qe qkawbˈil; ex atziˈn nqˈmaˈn qa il tiˈj tuˈn tkyim, quˈn ma tzˈok tqˈoˈn tibˈ te Tkˈwal Dios, me tzeˈnku ntiˈ qe qoklin tuˈn tkubˈ qbˈyoˈn jun aj il; qalaˈ oˈkqex kyeˈ.


Ja ensimmäinen enkeli puhalsi pasunaan; niin tuli rakeita ja tulta, verellä sekoitettuja, ja ne heitettiin maan päälle; ja kolmas osa maata paloi, ja kolmas osa puita paloi, ja kaikki vihanta ruoho paloi. 	 Atzin tnejil angel xi toqˈsin tchun, ex bˈeˈx etz saqbˈaqin ex qˈaqˈ, smoˈn tukˈa chikyˈ. Ex bˈeˈx xi xoˈn twutz txˈotxˈ. Ex bˈeˈx tzˈeˈyjo toxin tnej txˈotxˈ, junx tukˈa toxin tnej tze, ex tkyaqil kˈul txaˈx.


heistä on viisi kaatunut, yksi on, viimeinen ei ole vielä tullut, ja kun hän tulee, pitää hänen vähän aikaa pysymän. 	 Kyxoljo wuq, at jweˈ ma chi ikyˈ, ex jun nkawin jaˈlin, ex juntl naˈm tul. Me ajtzin tuljo a naˈm tul kyxoljo wuq, nya nim tqan ktenbˈil.


Ja he menivät kiiruhtaen ja löysivät Marian ja Joosefin ja lapsen, joka makasi seimessä. 	 Bˈeˈxsin i xiˈ. Atzaj teˈ kykanin, attaq Mariy exsin Jse, tukˈa neˈẍ kuẍlekutaq toj twabˈl chej.


Ja kun kuulette sotien ja kapinain melskettä, älkää peljästykö. Sillä näitten täytyy ensin tapahtua, mutta loppu ei tule vielä heti." 	 Ajtzin t‑xi kybˈiˈn kyeˈ tqanil jniˈ qˈoj, ex aj kyjaw tzaqpaj xjal tuˈn kyjyon qˈoj kyxolile, mina chi jaw xobˈa, quˈn tuˈn nej kbˈajiljo jniˈ lo kyxolxjal. Me naˈmtaqx tpon tqˈijil tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil.


Sillä hänet annetaan pakanain käsiin, ja häntä pilkataan ja häväistään ja syljetään; 	 Antza ok kchin xela qˈoniˈy toj kyqˈobˈ nya Judiy; ok kchi jawil xmayin wiˈja, ok kchin okil yisoˈn kyuˈn, exsin ok k‑okix tzubˈin toj nwutza kyuˈn.


Sillä kumpi on suurempi, sekö, joka aterioi, vai se, joka palvelee? Eikö se, joka aterioi? Mutta minä olen teidän keskellänne niinkuin se, joka palvelee. 	 ¿Me altzila kyeˈ nim chˈintl toklintz? ¿Apetzilaˈ a k‑okil qe waˈl tiˈj meẍ, mo a nsipin wabˈj? ¿Ma nyapetzila a te nim chˈin toklin toj kywutza, a k‑okil qe waˈl tiˈj meẍ? Me metzin weˈ, a te nim tokliˈn a n‑ajbˈin kye txqantl tzeˈnku weˈ.


te, jotka ette tiedä, mitä huomenna tapahtuu; sillä mikä on teidän elämänne? Savu te olette, joka hetkisen näkyy ja sitten haihtuu - 	 ¿Ma bˈiˈntzin kye kyuˈn, tiˈ aku tzul toj kychwinqila nchiˈj? Ikytzin kye kychwinqil tzeˈnku muj te qlixje; at, aj t‑xi qkaˈyin, me te jun paql, ntiˈl; otaq tzˈel naj.


Älkää antautuko kantamaan vierasta iestä yhdessä uskottomien kanssa; sillä mitä yhteistä on vanhurskaudella ja vääryydellä? Tai mitä yhteyttä on valkeudella ja pimeydellä? 	 Mi tzˈok kymujbˈin kyibˈa junx kyukˈa xjal nya nimil. Quˈn ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tmujbˈinte tibˈjo bˈaˈn tukˈa nya bˈaˈn? Ex a spikyˈin, ¿Ma akutzin bˈant tmujbˈit tukˈa qxopin?


Minä iloitsen, että kaikessa voin olla teistä turvallisella mielellä. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin tzalaja, quˈn ma qe nkˈuˈja kyiˈja toj tkyaqil.


ketkä sitten, vaikka kuulivat, katkeroittivat hänet? Eivätkö kaikki, jotka olivat Mooseksen johdolla lähteneet Egyptistä? 	 Tuˈntziˈn tkyaqiljo ikyjo, at ilaˈ nxjelbˈitza kyeˈy: Tnejil, ¿Ankyeqexixjo xi kykujsin kyanmin, a otaqxi kybˈi Tyol Dios? ¿Nyapele ayeˈ i etz tiˈn Moisés toj txˈotxˈ Egipto?


Ja hän varoitti vakavasti heitä puhumasta kenellekään hänestä. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye, tuˈn mina chi ok tene qˈmalte kye jniˈ xjal.


Niin semmoinen puhe levisi veljien keskuuteen, ettei se opetuslapsi kuole; mutta ei Jeesus sanonut hänelle, ettei hän kuole, vaan: "Jos minä tahtoisin, että hän jää tänne siihen asti, kunnes minä tulen, mitä se sinuun koskee?" 	 Tuˈnpetziˈn, jun paqx el tqanil kyxoljo nimil, qa ayiˈn nyataq tuˈn nkyima. Me atzin te Jesús, mix tqˈmaye ikyjo, qa mitaq tuˈn nkyima. Qalaˈ o tqˈma qa tiˈtaq te Pegr taj tiˈj, qa intinxtaqa, aj tul Jesús mo minaj.


Veljet, minä johdatan teidät tuntemaan sen evankeliumin, jonka minä teille julistin, jonka te myöskin olette ottaneet vastaan ja jossa myös pysytte 	 Atzin jaˈlin werman, waja tuˈn tkubˈ kynaˈnjiˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a xi nqˈmaˈn kyeˈy. Axsin yoljo lo a o kubˈ kynimiˈn, ex jaˈ waˈlqexixa toj kynimbˈila;


Riittäähän, että menneen ajan olette täyttäneet pakanain tahtoa vaeltaessanne irstaudessa, himoissa, juoppoudessa, mässäyksissä, juomingeissa ja kauheassa epäjumalain palvelemisessa. 	 Akuxjo jaˈlin, a nkubˈ kybˈinchintaqa ojtxe, a tzeˈnkuxjo kytzeqbˈilxjal nya nimilqe. Quˈn ikytaqtzin nchi bˈetejiˈy tojjo jniˈ nya wen, ex nimkutaq n‑el kyanmiˈn tiˈj, ex txˈujtinelqiˈy, ex manyor kyˈaˈjilqiˈy, ex noqx nchex lipe tiˈj tkyaqiljo il, ex nchi kˈuliˈn kywutzjo kywutzbˈiyil junxil kydiosxjal.


Mutta pitkään aikaan hän ei tahtonut. Vaan sitten hän sanoi mielessään: `Vaikka en pelkää Jumalaa enkä häpeä ihmisiä, 	 Ilaˈxitaq qˈij otaq tzikyˈ, ex mix jaˈxitaq n‑oke bˈiˈnnaj tal mebˈe qya. Me chebˈe kubˈ mutxe tej kawil bˈisilte kyjaluˈn: Exla qa mina ntzaj weˈ tchewil Dios wiˈj, exla qa ntiˈx chˈin kyiwle jniˈ xjal weˈy,


Ja kuuden päivän kuluttua Jeesus otti mukaansa Pietarin sekä Jaakobin ja hänen veljensä Johanneksen ja vei heidät korkealle vuorelle, yksinäisyyteen. 	 Tbˈajlinxiˈ qaq qˈij, xi tkˈleˈn Jesús Pegr tukˈa Santyaw ex Juan, a kyitzˈin kyibˈ, exsin i xiˈtz tzma twiˈ jun ma tij wutz.


Toinen pitää yhden päivän toista parempana, toinen pitää kaikki päivät yhtä hyvinä; kukin olkoon omassa mielessään täysin varma. 	 Juntl tumil: At junjun nqˈmante qa at junjun qˈij nimxixtl toklin tzeˈnku juntl, ex at junjun nxi niminte qa kykyaqilx qˈij junx kyoklin. Me teyilex te junjun bˈaˈn tuˈn t‑ximin tiˈj alkyeˈ qˈij wen toj twutz, jaˈ tuˈn tkˈuline.


ja meni taas sisälle palatsiin ja sanoi Jeesukselle: "Mistä sinä olet?" Mutta Jeesus ei hänelle vastannut. 	 Okx juntl majl Pilat toj ja te kawbˈil, exsin xi tqanin juntl majl te Jesús: ¿Jaˈxixsin tumil tzajnintza? Me ntiˈx te Jesús xi ttzaqˈwin.


Mutta tulee aika ja on jo, jolloin totiset rukoilijat rukoilevat Isää hengessä ja totuudessa; sillä senkaltaisia rukoilijoita myös Isä tahtoo. 	 Me ma pon kanin jun qˈij, ex atzin qˈijjo jaˈlin, ex ayetziˈn a kxel kyqˈoˈn kyibˈ twutz qMan tukˈa tkyaqil kyanmin, ayexixsin kye kchi kˈuliljo tukˈa tumil, exla qa noq jaˈchaqku iteˈye, quˈn ikytzin te Diosjo taj.


ja joka on pellolla, älköön palatko takaisin noutamaan vaippaansa. 	 Ex ikyxljo, a tzmataq n‑aqˈnin toj ttxˈotxˈ, mi taqˈ ambˈil tuˈn tul qˈilkye t‑xbˈalin tja.


Ja minä kuulin suuren äänen taivaassa sanovan: "Nyt on tullut pelastus ja voima ja meidän Jumalamme valtakunta ja hänen Voideltunsa valta, sillä meidän veljiemme syyttäjä, joka yöt ja päivät syytti heitä meidän Jumalamme edessä, on heitetty ulos. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nbˈiˈn jun tqˈajqˈojil kujxix toj kyaˈj. Ex tqˈma: Ma kanin kolbˈil jaˈlin, tukˈa nim tipin ex Tkawbˈil qMan Dios, jaˈ tuˈn tkawine Crist te jun majx. Quˈn ma tzˈetz xoˈn ajo patil kye nimil, ajo npatintaq kyiˈj twutz Dios qˈijl ex qnikyˈin.


Niin kansa, joka oli ollut hänen kanssansa, kun hän kutsui Lasaruksen haudasta ja herätti hänet kuolleista, todisti hänestä. 	 Me ayeqetziˈn xjal iteˈtaq tukˈa Jesús, tej ttzaj tqˈolbˈin Lázaro toj jul, ex tej tjaw anqˈintl tuˈn, tzunx nchi yolintaq tiˈj kyukˈa txqantl.


Sillä joka on päässyt hänen lepoonsa, on saanut levon teoistaan, hänkin, niinkuin Jumala omista teoistansa. 	 Quˈn alkye teˈ knimil tiˈj Dios, k‑okix teˈ tojjo ajlabˈl qˈoˈn tuˈn Dios, quˈn ntiˈ nqe tkˈuˈj tiˈj taqˈnbˈin tuˈn tel wen twutz. Tuˈnpetziˈn, ma tzˈajlan tiˈjjo taqˈnbˈin, ikyxjo tzeˈnku te Dios n‑ajlan teˈ, quˈn o japin bˈaj taqˈin tiˈj tkyaqil tchˈiysbˈin.


Mutta rukoilkaa, ettei teidän pakonne tapahtuisi talvella eikä sapattina. 	 Chi naˈn Dios, noqit nya toj jbˈalilku, mo tojku jun qˈij te ajlabˈl kubˈ tzˈaqe ikyjo.


Mutta temppelin ulkopuolella oleva esikartano erota pois, äläkä sitä mittaa, sillä se on annettu pakanakansoille; ja he tallaavat pyhää kaupunkia neljäkymmentäkaksi kuukautta. 	 Me mi kubˈ techinjiy twiˈ peˈn tiˈjxi ja, quˈn ma txi qˈon teˈ kyeˈ, a nya Judiyqe. Ex kbˈajil kywaˈbˈin tkyaqiljo tnam xjan toj kabˈe toj ox kˈal xjaw.


En minä ota vastaan kunniaa ihmisiltä; 	 Nlay kubˈ nwutzlinjiˈy nimsbˈil weˈy ntzaj kyuˈnxjal,


Mihin minä siis vertaan tämän sukupolven ihmiset, ja kenen kaltaisia he ovat? 	 Kˈwel nqˈoˈn jun techil tzeˈnqe xjal jaˈlin.


Veljet, minä en vielä katso sitä voittaneeni; mutta yhden minä teen: unhottaen sen, mikä on takana, ja kurottautuen sitä kohti, mikä on edessäpäin, 	 Werman, ayinxi nchinx qˈmante kyeˈy, nya mat japin tzqetjo luˈn wuˈn, a tuˈnjo nxi nqˈmaˈn kyeˈy. Qalatzin weˈ tuˈn tkubˈ nbˈinchin ikyjo kyjaluˈn: Tuˈn tkyij nnajsinjiˈy a tkyaqiljo ma kyij wiˈjxiˈy, ex tuˈn t‑xi wiˈn wibˈa kujxix wen, tuˈntzin tjapin bˈaj wuˈn a naˈmx kyul kanin,


Eikä sinne ole pääsevä mitään epäpyhää eikä ketään kauhistusten tekijää eikä valhettelijaa, vaan ainoastaan ne, jotka ovat kirjoitetut Karitsan elämänkirjaan. 	 Ex mix jtojx tuˈn tokx jun nya bˈaˈn toj, ex mix aˈlx jun, tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun tiˈ te txˈixwejil, mo qa te sbˈubˈl; qalaˈ oˈkqex chi okixjo aye, a otaq tzˈibˈit kybˈi toj Uˈj te Chwinqil te tal Tal rit.


Eikä muista kukaan uskaltanut heihin liittyä, mutta kansa piti heitä suuressa kunniassa. 	 Kyxoljo txqantl, attaq txqan kyxobˈil tuˈn tok kymujbˈin kyibˈ kyukˈa nimil, me i tzalaj tiˈjjo nbˈanttaq kyuˈn.


Ja pyhän kaupungin, uuden Jerusalemin, minä näin laskeutuvan alas taivaasta Jumalan tyköä, valmistettuna niinkuin morsian, miehellensä kaunistettu. 	 Ex nlijiˈy tnam xjan, a akˈaj Jerusalén, a tzaj te Dios toj kyaˈj. Ajo tnam bˈantnin tten tzeˈnku jun txin otaq bˈaj ok t‑xbˈalin, tuˈn t‑xiˈ tukˈa tchmil.


Kaikki juutalaiset tuntevat minun elämäni nuoruudestani asti, koska alusta alkaen olen elänyt kansani keskuudessa ja Jerusalemissa. 	 Kykyaqil Judiy bˈilte ex ojtzqiˈn kyuˈn, tzeˈn nchin anqˈiniˈy kyxol, toj weˈ ntxˈotxˈ ex toj Jerusalén, atxixj tej ẍin tzaja toj nqˈayila.


Mutta mihin minä vertaan tämän sukupolven? Se on lasten kaltainen, jotka istuvat toreilla ja huutavat toisilleen 	 Kˈwel nqˈoˈn jun techil tzeˈnqe xjal jaˈlin: Ikyqetziˈn tzeˈnqekuˈ tal kˈwal nchi kubˈ qe saqchal toj kˈaybˈil. Ex nxi kyẍchˈin te kyukˈa, tuˈn kysaqchaˈn junx, ex nxi kyqˈmaˈn:


Ja se pyysi pyytämällä häntä, ettei hän lähettäisi niitä pois siitä seudusta. 	 Ex i kubˈsin kywutz te Jesús, tuˈn mina chi exetaq tlajoˈn toj ttxˈotxˈ Gerasa, quˈn noq tuˈn kykyˈeˈtaq cheˈx antza.


Myös kaksi muuta, kaksi pahantekijää, vietiin hänen kanssaan surmattaviksi. 	 I xi qˈiˈn kabˈetl aj il, tuˈntzintla kyjaw pejkˈin twutz cruz junx tukˈa Jesús.


Olen edeltäpäin sanonut ja sanon edeltäpäin niille, jotka ennen ovat syntiä tehneet, ja kaikille muille - niinkuin silloin sanoin, kun olin toista kertaa tykönänne, samoin nytkin, kun olen poissa - etten, kun taas tulen, ole teitä säästävä, 	 Tej ntenkuxixa kyukˈiy te tkabˈ majin, xi nqˈmaˈn kye nchi bˈaj bˈinchintaq il ex kye kykyaqilx; me quˈn tuˈn najchaq intiniˈy jaˈlin, noq kxel nnaˈn kyeˈy, qa aj nkaniˈn jun majla kyukˈiy, ma chinka tuˈn nkawiˈn kujxix wen, ex ntiˈ tumil tuˈn kytzaqpaja.


Meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen armo olkoon kaikkien teidän kanssanne. 	 Noqit a t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist kyibˈaja kykyaqila. Ikyxitjo.


Niin Joosef lähetti kutsumaan luokseen isänsä Jaakobin ja koko sukunsa, seitsemänkymmentä viisi henkeä. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn Jse tuˈn tul kanin Jacob, a ttata, toj Egipto, junx kyukˈa kykyaqil t‑xjalil. Atziˈn kybˈaj xtaˈj, jweˈlajaj toj jun mutxˈ.


Ja hän lisäsi: "Tulkoot siis teidän johtomiehenne minun mukanani sinne alas, ja jos siinä miehessä on jotakin väärää, syyttäkööt häntä". 	 Tuˈnpetziˈn, aye kawil kyxola, il tiˈj tuˈn kyxiˈ wukˈiy tzma Cesarea, te patil te Pabl tuˈn kyyolin antza, qa at til toj kywutza.


niin että minä, jos Jumala niin tahtoo, ilolla saapuisin teidän tykönne ja virkistyisin teidän seurassanne. 	 tuˈntzintla aj nkaniˈn kyukˈiy, chin kaninxita tukˈa tzaljbˈil, tzeˈnku taj qMan Dios, ex tuˈn tjaw wiˈn wibˈa junx kyukˈiy.


Jos minä itsestäni todistan, ei minun todistukseni ole pätevä. 	 Quˈn qa ma chin kujsiˈn nyola wiˈjxa, ntiˈla tajbˈin nyola tuˈn tok te kujsil weˈy.


Ja hän opetti ja sanoi heille: "Eikö ole kirjoitettu: `Minun huoneeni on kutsuttava kaikkien kansojen rukoushuoneeksi`? Mutta te olette tehneet siitä ryövärien luolan." 	 Exsin ok ten xnaqˈtzil: Tzˈibˈinl teˈ toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin njaˈy k‑okil te ja te naˈbˈl Dios te tkyaqil xjal; me ayetzinl kyeˈ, ma chi ok qˈonte te kyja ileqˈ.


He sanoivat hänelle: "Voimme". Niin Jeesus sanoi heille: "Sen maljan, jonka minä juon, te tosin juotte, ja sillä kasteella, jolla minut kastetaan, kastetaan teidätkin; 	 Xi kytzaqˈwintz: Ok kkyˈelix qe quˈn. Xi ttzaqˈwinl Jesús kye: Twutzx teˈ, akula tzikyˈx kye kyuˈn tzeˈnku weˈ kkyˈelix wuˈn,


Ja tultuaan sinne nämä rukoilivat heidän edestänsä, että he saisivat Pyhän Hengen; 	 Tej kykanin, i naˈn Dios kyiˈj nimil te aj Samaria, tuˈn t‑xi kykˈmoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin,


Mutta useimpiin heistä Jumala ei mielistynyt, koskapa he hukkuivat erämaassa. 	 Exla qa ok qe kykˈuˈj tiˈjjo jawsbˈil aˈ ex xjan wabˈj anetziˈn, me mix tzalaje Dios kyiˈj, ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx i kyij kyim nimkuxix kybˈaj; noqx jun jteˈbˈin kyij.


Ei ole maailman alusta kuultu, että kukaan on avannut sokeana syntyneen silmät. 	 Quˈn bˈajx qbˈiye tqanil tzmax tzaluˈn tiˈj jun xjal, tuˈn tjqet twutz jun xjal tuˈn, a moẍ teˈ titzˈje.


Ja kun hän yhä pysyttäytyi Pietarin ja Johanneksen seurassa, riensi kaikki kansa hämmästyksen vallassa heidän luoksensa niin sanottuun Salomon pylväskäytävään. 	 Atziˈn ichin otaq qˈanit, bˈeˈx ok tzoje tiˈj Pegr ex Juan. Kykyaqil xjal jaw kaˈylaj, ex i xi rinin tuˈn kykanin tojjo twutz ja, Salomón tbˈi, jaˈ taˈtaqjo ichin, junx tukˈa Pegr ex Juan.


sen mukaisesti kuin meille ovat kertoneet ne, jotka alusta asti ovat omin silmin ne nähneet ja olleet sanan palvelijoita, 	 ex tzeˈnkuxjo o bˈaj yekˈin qe kyuˈn i lontexix, ex kyij oqxeninxix kye, tuˈn kyxiˈ qˈmalte tzeˈnxix toke.


Mutta jos heidän lankeemuksensa on maailmalle rikkaudeksi ja heidän vajautensa pakanoille rikkaudeksi, kuinka paljoa enemmän heidän täyteytensä! 	 Tuˈntzin tej kykubˈ tzˈaq aj Judiy, bˈeˈx tzaj tqˈoˈn qMan Dios kolbˈil kye txqantl, aye nya Judiyqe. Exsin qa nimx tkyˈiwbˈil qMan Diostz tzaj kyibˈaj kykyaqil xjal tuˈn ikyjo, ¿Mixla yaˈtzjo aj kymeltzˈaj aj Judiy tuˈn kyok te Ttanim Dios junx kyukˈaˈ txqantl xjal, a nya Judiyqe?


Niinkuin voit saada tietää, ei ole kuin kaksitoista päivää siitä, kun menin Jerusalemiin rukoilemaan. 	 Ex axa aku txi kaˈyinte tumiljo lo; tzmape kabˈlajaj qˈij, we nponlin toj Jerusalén, tuˈn nkˈuliˈn twutz qMan Dios.


Osaan elää niukkuudessa, osaan myös elää runsaudessa; kaikkeen ja kaikenlaisiin oloihin minä olen tottunut; sekä olemaan ravittuna että näkemään nälkää, elämään sekä runsaudessa että puutteessa. 	 Naqˈleqin weˈ, tuˈn wanqˈin toj yajil ex qa toj qˈinimil. O chin naqˈet weˈ toj tkyaqiljo ntzaj wiˈja: Qa nojninqiˈn, mo qa at waˈyaj wiˈja; ex qa at maj mina nbˈaj wuˈn, ex atku maj qa ntiˈpeltz.


Mutta Saulus raateli seurakuntaa, kulki talosta taloon ja raastoi ulos miehiä ja naisia ja panetti heidät vankeuteen. 	 Atzin te Saulo ok ten jyolkye nimil, ex n‑okxtaq kyojileˈ ja, tuˈn kyetz qˈiˈn ichin ex qya, tuˈn kykux qˈoˈn toj tze.


Ja he pukivat hänen yllensä purppuravaipan, väänsivät orjantappuroista kruunun ja panivat sen hänen päähänsä 	 Ok kyqˈoˈn jun xbˈalin tiˈj, kyaq kaˈyin, tzeˈn t‑xbˈalin jun kawil, noq tuˈn tok kyxmayinku. Bˈaj kubˈ kyxpatxˈiˈn tqan txˈiˈx, ex ok kymujbˈin ttxaˈn. Jax kyqˈoˈn toj twiˈ nyakuj jun toj twiˈ nmaq kawil,


Ja he toivat esiin vääriä todistajia, jotka sanoivat: "Tämä mies ei lakkaa puhumasta tätä pyhää paikkaa vastaan ja lakia vastaan; 	 ex i ok kyjyoˈn xjal iqil yolqe, ayej kyqˈma: A ichin lo minax nkubˈ qen tuˈn t‑xoˈn yol tiˈjjo xjan qja te naˈbˈl Dios ex tiˈjjo kawbˈil.


Mutta he eivät pitemmälle edisty, sillä heidän mielettömyytensä on käyvä ilmeiseksi kaikille, niinkuin noidenkin mielettömyys kävi ilmi. 	 Me nlay chˈiyjo kyxnaqˈtzbˈil, quˈn tkyaqilxjal k‑elil tnikyˈ te qa ntiˈ tajbˈin kyxnaqˈtzbˈil, tzeˈnkuj bˈaj kyej kabˈe, ayej i el ikyˈinte Moisés.


Nämä ihmisen saastuttavat; mutta pesemättömin käsin syöminen ei saastuta ihmistä." 	 tuˈn kxel toj najin te jun majx. Me teˈ, tuˈn kywaˈnxjal, a noq tuˈn mi tzˈele txjet tqˈobˈ jun xjal tzeˈnku kye, aj txi waˈl, ntiˈ te najin noq tuˈn tpajjo ikyjo, quˈn noq xnaqˈtzbˈil kye qtzan qtaˈẍ.


ja hänen laupeutensa pysyy polvesta polveen niille, jotka häntä pelkäävät. 	 Atx te Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyiˈjjo nchi kubˈ niminte.


Mutta kun rajuilma ankarasti ahdisti meitä, heittivät he seuraavana päivänä lastia mereen, 	 Atziˈn tojjo juntl qˈij, kujxtaq taˈye kyqˈiqˈ ex jbˈal. Tuˈnpetziˈn, i ok ten xoˈl teˈ tiqitz bark toj ttxuyil aˈ,


Tämä loi katseensa häneen ja sanoi peljästyneenä: "Mikä on, Herra?" Enkeli sanoi hänelle: "Sinun rukouksesi ja almusi ovat tulleet muistoon Jumalan edessä. 	 Atzin te Cornelio xi kyim tiˈjjo angel, ex tukˈa nim t‑xobˈil, xi tqanin: ¿Tiˈn te taj, Tata? Xitzin ttzaqˈwin angel kyjaluˈn: O tzaj tbˈiˈn Dios tkubˈsbˈil twutza, ex ma tli mojbˈil, a ma txi tqˈoˈn kye yaj.


joka on hänen ruumiinsa, hänen täyteytensä, joka kaikki kaikissa täyttää. 	 Atziˈn Ttanim, atzin t‑xmilil Cristjo. Ex ntzqet‑xixjo Ttanim tuˈn, quˈn ante Crist ntzqet‑xix tuˈn tkyaqil.


Sinun tietosi kautta turmeltuu silloin tuo heikko, sinun veljesi, jonka tähden Kristus on kuollut. 	 Me tuˈnpetziˈn xkyim Crist, tuˈn tkletjo a neˈẍ toj tnimbˈil lo, me atzin kyeˈ, noq tuˈn tpajjo noq chˈin kynabˈla, knajileˈ kyermana te jun majx.


Ja kansa kysyi häneltä sanoen: "Mitä meidän siis pitää tekemän?" 	 Ayetzin kyej xjaltz antza xi kyqanin te kyjaluˈn: ¿Tiˈtzin aku kubˈ qbˈinchintza?


Sillä ennenkuin Jaakobin luota oli tullut muutamia miehiä, oli hän syönyt yhdessä pakanain kanssa; mutta heidän tultuaan hän vetäytyi pois ja pysytteli erillään peläten ympärileikattuja, 	 Quˈn tnejil, nwaˈntaq Pegr junx kyukˈa xjal nya Judiyqe. Me atzaj teˈ kyul kanin junjun xjal, a tzajninqe kyxol junjun tukˈa Santyaw, tukˈa jun kyximxjal, qa nyaxix toj tumiltaq a nbˈanttaq tuˈn Pegr. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx el tpaˈn Pegr tibˈ kyiˈj nimil, a nya Judiyqe, tuˈn twaˈntaq kyukˈa. Quˈn bˈeˈx tzaj t‑xobˈil kye xjal Judiyqe, a kyajxix tuˈn tjapin bˈajjo tkyaqil tkawbˈil Moisés.


Mutta kun he vievät teitä synagoogain ja hallitusten ja esivaltojen eteen, älkää huolehtiko siitä, miten tai mitä vastaisitte puolestanne tahi mitä sanoisitte; 	 Mina chi jaw bˈisiˈn, aj kyxi qˈiˈn tojjo muˈẍ ja te kynabˈl Judiy Dios, mo kywutzjo muchˈ kawil mo kywutzjo nmaq kawil. Ex mi chi jaw luˈliˈn tiˈj tiˈ yol tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn te kolbˈil kyeˈy.


Niin hän lähti Tarsoon etsimään Saulusta, ja kun hän oli hänet löytänyt, toi hän hänet Antiokiaan. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xtaˈj Bernabé tzma Tarso jyolte Saulo.


Niin hän puhui ja sanoi sille: "Älköön ikinä enää kukaan sinusta hedelmää syökö". Ja hänen opetuslapsensa kuulivat sen. 	 Tuˈntzin ikyjo, qanbˈin tiˈj, ex xi tqˈmaˈn te tqan iw: Mixla jtojx tuˈn tel twutza te kyloˈxjal. Kybˈi t‑xnaqˈtzbˈin ikyjo.


Ja kun hän oli jäänyt yksin, niin ne, jotka olivat hänen ympärillään, ynnä ne kaksitoista kysyivät häneltä näitä vertauksia. 	 Tbˈajlinxitziˈn t‑xnaqˈtzbˈil, bˈeˈx i bˈajel tiljo txqan xjal. Me atx junjuntl kyij kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, a bˈaj xi kyqanin te Jesús: ¿Tzeˈntzin tzˈeleˈ yol, a xbˈaj tyolin? chi chiˈ.


Ja heti hänen verensä lähde kuivui, ja hän tunsi ruumiissansa, että oli parantunut vaivastaan. 	 texjo paq, bˈeˈx tnaˈn qa otaq tzˈel weˈ.


Valvokaa siis joka aika ja rukoilkaa, että saisitte voimaa paetaksenne tätä kaikkea, mikä tuleva on, ja seisoaksenne Ihmisen Pojan edessä." 	 Tuˈnpetziˈn, kybˈinchinkutzin kyeˈ kyibˈ, ex chi naˈn Diosa tkyaqil qˈij, tuˈntzintla kytzaqpaja toj tkyaqiljo kbˈajil kyibˈaj txqantl, ex tuˈntzinlta kypon kaniˈn nwutza, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, tukˈa tqˈuqbˈil kykˈuˈja.


ja joka ei saisi monin verroin takaisin tässä ajassa, ja tulevassa maailmassa iankaikkista elämää". 	 ajo xjal anetziˈn, nimx teˈ ktzajil qˈoˈn te te t‑xel tzaluˈn twutz txˈotxˈ, exsin ktzajil qˈoˈn tchwinqil te jun majx toj kyaˈj.


Niin isä ymmärsi, että se oli tapahtunut sillä hetkellä, jolloin Jeesus oli sanonut hänelle: "Sinun poikasi elää". Ja hän uskoi, hän ja koko hänen huonekuntansa. 	 Bˈeˈxsin pon kanin toj tnabˈljo ttataˈ kˈwal, qa ax orjo ttzaj tqˈmaˈn Jesús te, qa ma tzul Dios te tkˈwal. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx xi tnimin tej ichin kyukˈa kykyaqil najleqe toj tja.


temmattiin paratiisiin ja kuuli sanomattomia sanoja, joita ihmisen ei ole lupa puhua. 	 me bˈeˈx xi qiˈn toj kyaˈj, jaˈ oke tbˈiˈne nmaq yol, a mix aˈl qe tuˈn tkubˈe yolite.


Niinkuin Esaias myös on ennustanut: "Ellei Herra Sebaot olisi jättänyt meille siementä, niin meidän olisi käynyt niinkuin Sodoman, ja me olisimme tulleet Gomorran kaltaisiksi". 	 Ex tzeˈnku tqˈma Isaías ojtxe: Noqit mi xkyij tqˈoˈne Dios, a tAjaw Tkyaqil, jteˈbˈin qyajil, ikyqotlaˈ tzeˈnku tnam Sodoma ex Gomorra, aye i kubˈ yuchˈj tuˈn te jun majx.


Te tiedätte, että kun olitte pakanoita, teitä vietiin mykkien epäjumalien luo, miten vain tahdottiin. 	 Bˈiˈn kyuˈn, teˈ naˈmtaq kynimiˈn Tyol Dios, nxi kyqˈoˈntaq kyibˈa tuˈn kykubˈ sbˈuˈn, ex nchex qˈiˈntaqa kˈulil kywutzjo twutzbˈiyil, a mibˈin chi yolin.


Niin lähetä nyt Joppeen ja kutsu tykösi Simon, jota myös Pietariksi kutsutaan; hän majailee nahkuri Simonin talossa meren rannalla.` 	 Chqˈonxa jun aˈla toj tnam te Jope, tuˈn ttzaj Simun, a Pegrjo, juntl tbˈi. Luˈ at toj tja jun bˈinchil tzˈuˈn, Simun tbˈi, a luˈ najle ttzi ttxuyil aˈ.


Ulkopuolella ovat koirat ja velhot ja huorintekijät ja murhaajat ja epäjumalanpalvelijat ja kaikki, jotka valhetta rakastavat ja tekevät. 	 Me ayetzin kye aj ilqe: Aye yuẍqe, exqetziˈn jniˈ kyˈaˈjil, exqetziˈn bˈyol xjal, ex tkyaqil nchi kˈulin twutzjo twutzbˈiyil, ex jniˈqe sbˈulqe ntiˈ kyoklin tiˈj tkyaqiljo bˈaˈn tukˈa Ttanim Dios.


Älköön teidän kaunistuksenne olko ulkonaista, ei hiusten palmikoimista eikä kultien ympärillenne ripustamista eikä koreihin vaatteisiin pukeutumista, 	 Ex ajo kybˈinchbˈin kyibˈa, nya oˈkxjo tuˈn tqˈanchaˈlix, tzeˈnku tuˈn tbˈaj kyxyebˈin kywiˈy, noq tuˈn kyyekˈin kyibˈa, ex tuˈn tokx kyqˈoˈn kyuˈy te qˈanpwaq, ex kyxbˈaliˈn wiyilxix, noq tuˈn kyel wena kywutzxjal.


Ja kun Jeesus lopetti nämä puheet, olivat kansanjoukot hämmästyksissään hänen opetuksestansa, 	 Tbˈajlinxitzin tyolin Jesúsjo ikyjo, bˈeˈx i jaw kaˈylaj xjal tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil,


Ja sen jälkeen hän toisenmuotoisena ilmestyi kahdelle heistä, heidän kävellessään, matkalla maakylään. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, nchi bˈettaqjo kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin, teˈ tok tyekˈin tibˈ kywutz, me mikyxiˈ tzeˈn te tok tyekˈin tibˈ te qya.


Mutta Johannes Kastajan päivistä tähän asti hyökätään taivasten valtakuntaa vastaan, ja hyökkääjät tempaavat sen itselleen. 	 Quˈn tukˈaxiˈ tulil Juan, a Jawsil Aˈ, ex tzmax tzaluˈn, nimxjal tok tilil kyuˈn, tuˈn tchˈiy Tkawbˈil Dios, a tzajnin toj kyaˈj. Ex nimxjal tok tilil kyuˈn, tuˈn tkubˈ bˈaj.


kun tekin autatte meitä rukouksillanne, että monesta suusta meidän tähtemme kohoaisi runsas kiitos siitä armosta, joka on osaksemme tullut. 	 noq tuˈn kynaˈj Diosa, ayeˈ nchi mojin qiˈja toj taqˈin qMan. Quˈn qa ma chi naˈn Diosa qiˈja, ex qa ma tzaj ttzaqˈwin Diosjo kykubˈsbˈil kywutza, ax Dios kkˈmolte nim aqˈbˈil chjonte.


Mutta seuraavana yönä Herra seisoi Paavalin tykönä ja sanoi: "Ole turvallisella mielellä, sillä niinkuin sinä olet todistanut minusta Jerusalemissa, niin sinun pitää todistaman minusta myös Roomassa". 	 Tojxi junxil qnikyˈin, ok tyekˈin tAjaw Tkyaqil tibˈ te Pabl, ex tqˈma: Qˈinks tibˈa, Pabl, quˈn ikyxjo tzeˈnku ma yolin wiˈja tzaluˈn toj Jerusalén, ikytzin k‑okila tuˈn toj Rom.


Tämä salaisuus on suuri; minä tarkoitan Kristusta ja seurakuntaa. 	 Ojtzqiˈn wuˈn, qa nim t‑xilinjo lo, ex nlay tzˈel qnikyˈ tiˈj, me mi nchin yoliˈn noqx tiˈjjo mejebˈlin, qalaˈ tiˈjjo Crist tukˈa Ttanim, a t‑xmilil.


Jos me Hengessä elämme, niin myös Hengessä vaeltakaamme. 	 Quˈn qa o tzaj tqˈoˈn akˈaj qchwinqil tuˈn Xewbˈaj Xjan, il tiˈj tuˈn qbˈet toj tkyaqil, tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan.


Niin minä nyt useampien vuosien kuluttua tulin tuomaan almuja kansalleni ja toimittamaan uhreja. 	 O bˈajxi ilaˈ abˈqˈe, chi Pabl, nbˈetbˈin toj junxil txˈotxˈ, ex ma chin meltzˈaj juntl majla toj ntanima, tuˈn nqˈoˈn mobˈitz kye yaj, ex tuˈn t‑xi nqˈoˈn woyaja te qMan Dios.


Ja se tuli tiedoksi koko Joppessa, ja monet uskoivat Herraan. 	 El tqaniljo lo toj tkyaqil tnam te Jope, ex nimx txqan xjal nimin tiˈj tAjaw Tkyaqil.


Ja kun hän vastasi: "Vierailta", sanoi Jeesus hänelle: "Lapset ovat siis vapaat. 	 Tzun, chi Pegr. Atzaj teˈ tokx Pegr tuja, jaˈ taˈtaq Jesús, ok tyolin Jesús nej, ex xi tqanin te: Ay Simun, ¿Tiˈtzin chˈin te ntqˈmaˈn? Aye kawil tzaluˈn twutz txˈotxˈ kukx nchi peyin pwaq te mojbˈil. ¿Me altzila kye qe nchi chojin? ¿Ayepelaˈ kykˈwalku, mo qa ayeˈ noq xjalqexa?


Ei kukaan pane vanuttamattomasta kankaasta paikkaa vanhaan vaippaan, sillä semmoinen täytetilkku repii palasen vaipasta, ja reikä tulee pahemmaksi. 	 Ex tiˈjjo lo kxel nqˈmaˈn kabˈe tumil kyeˈy: Tnejil, qa kyaja tuˈn tkubˈ kyslepiˈn jun xbˈalin ttxˈaqin, nlay kubˈ kyqˈoˈn jun slepbˈilte saq, quˈn ajtzin tkuˈx txjetjo saq, bˈeˈx k‑okil jukˈpaj, exsin bˈeˈx k‑elix laqj txqantljo ttxˈaqin.


Sillä Mooses on sanonut: `Profeetan, minun kaltaiseni, Herra Jumala on teille herättävä veljienne joukosta; häntä kuulkaa kaikessa, mitä hän teille puhuu. 	 Ex majxte Moisés qˈmante kye ojtxe qxeˈchil kyjaluˈn: Atziˈn tAjaw Tkyaqil, a kyDiosa, kjawil qˈiˈnte jun yolil Tyol Dios kyxola tzeˈnku weˈ. Kyniminkuy tkyaqiljo kxel tqˈmaˈn,


Ja nähdessään heidän uskonsa hän sanoi: "Ihminen, sinun syntisi ovat sinulle anteeksi annetut". 	 Tuˈn ikyjo, ex tej tok tkaˈyin Jesúsjo kynimbˈil, xi tqˈmaˈn te yabˈ kyjaluˈn: Ay wukˈa, ayetzin tila ma chi kubˈ najsit jaˈlin.


ja jos tahdotte ottaa vastaan: hän on Elias, joka oli tuleva. 	 Qa kyaja tuˈn t‑xi kynimiˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy qa a Juan, a Elías, a iltaq tiˈj tuˈn tul, tzeˈnku qˈumj toj Tuˈjil Tyol Dios.


Mutta kaikki tämä on synnytystuskien alkua. 	 Me tkyaqiljo kbˈajil ikyjo, ikytziˈn tzeˈnku tnejil tchyoˈn tkˈuˈj jun qya tukˈa tal.


Sillä minä en tahdo, veljet, pitää teitä tietämättöminä siitä, että isämme olivat kaikki pilven alla ja kulkivat kaikki meren läpi 	 Me waja tuˈn kybˈintiˈy werman, qa nya tkyaqilx kkanbˈil chojbˈil, a tzaj tqˈoˈn Dios. Quˈn kanqetzinjiˈy aj Israel ojtxe, aye qxeˈchil toj qnimbˈil. Quˈn kykyaqilxjo i etz toj Egipto tukˈa Moisés, ex i mujbˈin te kyibˈ tukˈa, tej kyten tjaqˈ muj, ex tej kyikyˈx toj ttxuyil aˈ, Kyaq tbˈi, nyakuj te jun jawsbˈil aˈ.


Te olette tämän todistajat. 	 Aye kyeˈ aku chi ok te kujsil teˈ tkyaqiljo lo.


Sillä monet ovat kutsutut, mutta harvat valitut." 	 Quˈn nimxte txokenj tojjo kolbˈil, me noqx jteˈbˈin kjawil skˈet, chi Jesús.


"Herra, he ovat tappaneet sinun profeettasi ja hajottaneet sinun alttarisi, ja minä yksin olen jäänyt jäljelle, ja he väijyvät minun henkeäni"? 	 Ay wAjaw, aye tsanjila, ma chi kubˈ kybˈyoˈn aj Judiy, ex ma chi kubˈ kyyuchˈin t‑altara, a jaˈ nkubˈe patit oyaj ex chojbˈil il twutza. Ex njunalxa ma chin kyij ten, ex kyaj tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn.


ei loista sinussa enää lampun valo; ei kuulla sinussa enää huutoa yljälle eikä huutoa morsiamelle; sillä sinun kauppiaasi olivat maan mahtavia, ja sinun velhoutesi villitsi kaikki kansat; 	 Ex nlayxla kˈantl tzaj toja. Ex mix jtojx tuˈn tbˈijte chnabˈ te mejebˈlin, exla qa aye kˈayil toja, i ok te nmaq xjal te twutz txˈotxˈ. Quˈn noq tuˈnjo tyuẍbˈiˈn, i kubˈ tsbˈuˈnejiy tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ.


ja ne ruumiin jäsenet, jotka meistä ovat vähemmän kunniakkaita, me verhoamme sitä kunniallisemmin, ja niitä, joita häpeämme, me sitä häveliäämmin peitämme; 	 Ex ayetziˈn tnej qxmilil nyakuj noq chˈin kyoklin, ayexix nchi ok qktxuˈn wen. Ex ikyqexjo ayeˈ nya qˈanchaˈlqexix toj qwutz, ayexix nchi ok qkˈuˈjliˈn.


Sillä hänestä todistetaan: "Sinä olet pappi iankaikkisesti Melkisedekin järjestyksen mukaan". 	 Quˈn tuˈn ikyjo, tqˈma Dios tiˈj, toj Tuˈjil Tyol. Chi kyjaluˈn: A te pale te jun majx, ikyxjo tzeˈn te Melquisedec.


Totisesti minä sanon teille: kaikki, minkä te sidotte maan päällä, on oleva sidottu taivaassa, ja kaikki, minkä te päästätte maan päällä, on oleva päästetty taivaassa. 	 Qatzin ikyxl xbˈantjo tuˈn, qˈmaˈnxa te tkyaqil Ttanim Dios. Ex qa mi xkubˈ tbˈiˈnx kyyol tkyaqil Ttanim Dios, kyqˈonka tzeˈnku jun nya nimil, mo tzeˈnku jun peyil pwaq, a iˈjlemil kyuˈnxjal.


Yhtäkaikki nämä uneksijat samoin saastuttavat lihan; he halveksivat herrautta, herjaavat kirkkauden henkiolentoja. 	 Exla qa bˈiˈnkye xjaljo luˈn kyuˈn, tiˈ bˈaj kyiˈjjo xjal ojtxe, exsin mina nkyij kytzaqpiˈn kyajbˈil nya wen. Ex nchi txalpaje toj kychwinqil, nyakuj noq nchi wutzkyˈin. Bˈaj kyyajin kychwinqil noq oˈkx tuˈn tajbˈil kyxmilil nya bˈaˈn. N‑el kyikyˈin tkawbˈil Dios, ex nchi yasin kyiˈjjo at kyoklin tuˈn Dios.


Samoin hän otti myös maljan aterian jälkeen ja sanoi: "Tämä malja on uusi liitto minun veressäni; niin usein kuin te juotte, tehkää se minun muistokseni". 	 Ex ikyxjo, tbˈajlinxiˈ waˈn, jaw ttzyuˈn jun tkˈwel kˈwabˈj, ex tqˈma: Atziˈn kˈwabˈj, a tkuˈx tojjo tkˈwel kˈwabˈj lo, atzin nchkyˈeljiˈy k‑okil te kujsil te akˈaj tumil bˈantnin tiˈj, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios. Junjun maj, aj t‑xi kykˈwanjiˈy lo, kykˈwanxa te naˈbˈl weˈy.


Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, avuksemme oikeaan aikaan. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo luˈn, qo laqˈex tukˈa tkyaqil qanmin toj qnaˈj Dios twutz tkawbˈil at toj kyaˈj; jaˈ knetile tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, ex jun t‑xtalbˈil te onbˈilqe toj qchwinqil.


En minä puhu teistä kaikista: minä tiedän, ketkä olen valinnut; mutta tämän kirjoituksen piti käymän toteen: `Joka minun leipääni syö, on nostanut kantapäänsä minua vastaan`. 	 Mi nchin yoliˈn kyiˈja kykyaqila. Quˈn ojtzqiˈn wuˈn ankye qe o chi jaw nskˈoˈn. Me ilxix tiˈj tuˈn tbˈajjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ankye jun nwaˈn wukˈiy, kjawil meltzˈaj wiˈja.


Ja katso, hänen vielä puhuessaan tuli Juudas, yksi niistä kahdestatoista, ja hänen kanssaan lukuisa joukko ylipappien ja kansan vanhinten luota miekat ja seipäät käsissä. 	 Tzmataq nyolin Jesús, teˈ tul Judas, a jun t‑xnaqˈtzbˈin. Ex lipcheqektaq txqan xjal tiˈj, qˈimile jniˈ kykxbˈil, a at kyste te bˈiˈybˈil, ex jniˈ kytze te kybˈujbˈil. Aye xjal luˈn otaq chi tzaj kychqˈoˈn kynejil pale ex kyuˈn nejinel kyxol aj Judiy.


Sillä te olette kalliisti ostetut. Kirkastakaa siis Jumala ruumiissanne. 	 Quˈn o chi laqˈeta tuˈn tchkyˈel Jesucrist. Tuˈnpetziˈn, chi nimsiˈn tbˈi Dios tukˈa kyxmilila.


Nyt he tietävät, että kaikki, minkä olet minulle antanut, on sinulta. 	 Atzin jaˈlin, ma kybˈi qa tkyaqiljo ma tzaj tqˈoˈn weˈy tukˈiy ntzaja.


Sillä hetkellä opetuslapset tulivat Jeesuksen tykö ja sanoivat: "Kuka on suurin taivasten valtakunnassa?" 	 Tojxjo maj anetziˈn, o tzaj laqˈeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tkˈatz Jesús, ex xi qqaniˈn te: ¿Ankyexixtl nim toklin toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj?


Seuraavana päivänä kansa yhä vielä oli järven toisella puolella, sillä he olivat nähneet, ettei siellä ollut muuta venhettä kuin se yksi ja ettei Jeesus mennyt opetuslastensa kanssa venheeseen, vaan että hänen opetuslapsensa lähtivät yksinään pois. 	 Toj junxil qˈij, ayetzin xjal otaq chi kyij tjlajxi nijabˈ, tzaj kynaˈnl qa noq junchˈin bark attaq qnikyˈin iqil kyexjal, a jaˈ o xiyiy, ex nyajin Jesús okx qukˈiy.


ja halusi ravita itseään niillä muruilla, jotka putosivat rikkaan pöydältä. Ja koiratkin tulivat ja nuolivat hänen paiseitansa. 	 Tajtaq teˈ tal yaj anetziˈn, tuˈn tnoj tkˈuˈj tuˈn jniˈ tbˈuchil wabˈj, a n‑eliktaq tzˈaq tibˈaj tmeẍ qˈinin, me mi xi tqˈoˈne jun tiˈ te, ex majqexpeˈ ttxˈyan qˈinin nchi pon laqˈetaq leqˈil teˈ taˈljo txˈaˈk.


Älköön kukaan katsoko omaa parastaan, vaan toisen parasta. 	 Quˈn mix aˈlx jun nimil njyoˈn tuˈn tel wen tuˈnx tibˈx, qalaˈ noq tuˈn tel wenjo txqantl.


Kun saastainen henki lähtee ihmisestä, kuljeksii se autioita paikkoja ja etsii lepoa, eikä löydä. 	 Aj tetz jun taqˈnil tajaw il toj tanmin jun xjal, a nya nimil, bˈeˈx nxiku jyolte tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ tuˈn ttene. Exsin qa mix xjyet tuˈn, kˈwel t‑ximin:


Jeesus vastasi: "Se on se, jolle minä kastan ja annan tämän palan". Niin hän otti palan, kastoi sen ja antoi Juudaalle, Simon Iskariotin pojalle. 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: Kˈwelix wakˈsin chˈin pan, ex anqe kxel nqˈoniˈy, atziˈn. Ikytziˈn, kux takˈsin jun piẍ pan toj laq, exsin xi tqˈoˈn te Judas Iscariot, a tkˈwal Simun.


Ja minä sanon sinulle: sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan seurakuntani, ja tuonelan portit eivät sitä voita. 	 Ex kxel nqˈmaˈn tey, qa a tbˈiy Pegr, a abˈj tzˈelpine. Ex tibˈajjo abˈj lo kjawile nbˈinchiˈn Ntanima. Ex nlayx kubˈ tiˈj tuˈn tkyaqil tipin kyimin.


Me olemme kaikin tavoin ahdingossa, mutta emme umpikujassa, neuvottomat, mutta emme toivottomat, 	 Exla qa nim yajbˈil n‑ikyˈx quˈn, me nyat ntiˈ qelix; exla qa ma tzaj bˈis qiˈj, me nya tuˈn qo kˈwel numje;


Käskyt sinä tiedät: `Älä tapa`, `Älä tee huorin`, `Älä varasta`, `Älä sano väärää todistusta`, `Älä toiselta anasta`, `Kunnioita isääsi ja äitiäsi`." 	 ¿On chi tbˈijiy tkawbˈil Dios? Mi bˈiyiˈn. Mi kyˈaˈjiˈn. Mi tzˈelqˈiˈn. Mi jaw bˈant yol tiˈj jun aˈla noq tuˈn kukxjo. Niminkujiy ttatiy ex tnaniy.


Niin me siis, veljet, olemme velassa, mutta emme lihalle, lihan mukaan elääksemme. 	 Tuˈnpetziˈn erman, nya bˈaˈn tuˈn qbˈet tzeˈnku ntqanin tachbˈil qxmilil.


Ja silloin monet lankeavat pois, ja he antavat toisensa alttiiksi ja vihaavat toinen toistaan. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, nimxte kyjel ttzaqpiˈn kynimbˈil, ex kbˈajil kyikyˈin kyibˈ, ex kchi bˈaj okil meltzˈaj kyiˈjx.


Sillä missä muussa te olette jääneet muita seurakuntia vähemmälle kuin siinä, etten minä puolestani ole rasittanut teitä? Antakaa minulle anteeksi tämä vääryys. 	 Quˈn ikyx nkubˈ nbˈinchinjiˈy kyxol tkyaqil Ttanim Dios. Ex mi ẍi ok nqˈoˈn noq chˈin kyokliˈn, a tuˈn mi xi nqaniˈn twiˈ nkˈuˈja kyeˈy. Qa nyaxix wen toj kywutza ikyjo, kynajsinkuy wila.


turmeltumattomaan ja saastumattomaan ja katoamattomaan perintöön, joka taivaissa on säilytettynä teitä varten, 	 ex a ktzajil qˈoˈnte jun qetzbˈil te jun majx, a kˈuˈn tuˈn Dios toj kyaˈj, tuˈntzintla mi xitje, ex tuˈn mi yaje, ex tuˈn mi molje.


kuinka hän meni Jumalan huoneeseen ylimmäisen papin Abjatarin aikana ja söi näkyleivät, joita ei ollut lupa syödä muiden kuin pappien, ja antoi myös niille, jotka hänen kanssansa olivat?" 	 Xi kywaˈn kypan pale aj Judiy, exsin nyataq tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn anetziˈn. Me kubˈ kybˈinchin, tej ataq Abyatar toktaq te kynejilxix kypale aj Judiy. Okx David toj ojtxe tja Dios, etz tiˈn a pan xjan, a n‑ajbˈin te kywa pale, ex xi twaˈn David, ex xi tqˈoˈn kye tukˈa, tuˈn t‑xi kywaˈn. Qa ikytzjo tukˈa David ojtxe, ¿Tiˈn tkyˈitz tuˈn kyxbˈoqin nxnaqˈtzbˈiˈn triy?


Tämä on se leipä, joka tuli alas taivaasta. Ei ole, niinkuin oli teidän isienne: he söivät ja kuolivat; joka tätä leipää syö, se elää iankaikkisesti." 	 Ayin wejiˈy wabˈj, a twutzxix, a kuˈtz toj kyaˈj te qˈol chwinqil te jun majx. Mikyxiˈ tzeˈnku te maná, a qˈol chwinqil te twutz txˈotxˈ, a xi kywaˈn qtzan qtaˈẍ. Quˈn ayetzin qtaˈẍ, exla qa i waˈn tiˈj, me bˈeˈx i bˈaj kyim. Me ankye te kwaˈl tiˈjjo wabˈj lo, atpen teˈ chwinqil te jun majx.


Täyttäkää siis te isäinne mitta. 	 Antza aku tzˈele kynikyˈa kye qa antza tzajnin kyyajila kyiˈjjo ayeˈ ẍi kubˈ bˈyonkye yolil Tyol Dios ojtxe, quˈn ayexa nchi qˈmante.


Ja he ottivat hänet kiinni ja heittivät ulos viinitarhasta ja tappoivat. 	 Bˈeˈx tzaj kytzyuˈn, ex kyiˈn tzma ttxaˈn txˈotxˈ tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn.


sinä päivänä, jona Jumala on tuomitseva ihmisten salaisuudet Kristuksen Jeesuksen kautta, minun evankeliumini mukaan. 	 Tuˈn ikyjo, tkyaqil kybˈinchbˈin xjal toj ewajil, ok k‑yekˈil noq tuˈn Jesucrist, toj tqˈijil aj tkawin Dios, a tzeˈnkuxjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a ma txi nqˈmaˈn kyeˈy.


Sillä totisesti minä sanon teille: monet profeetat ja vanhurskaat ovat halunneet nähdä, mitä te näette, eivätkä ole nähneet, ja kuulla, mitä te kuulette, eivätkä ole kuulleet. 	 Quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nimjo yolil Tyol Dios ojtxe, ex nim xjal wen kyajtaq tuˈn kylon teˈ a kyeˈ ma kyli jaˈlin, ex tuˈn kybˈin teˈ a kyeˈ ma kybˈi jaˈlin, me mix bˈaje ikyjo.


Sillä jos ruumiillisesti olenkin poissa, olen kuitenkin teidän kanssanne hengessä ja iloitsen nähdessäni järjestyksen, joka teidän keskuudessanne vallitsee, ja teidän lujan uskonne Kristukseen. 	 Exla qa ntiˈqiˈn kyxola, me nimxix nchin ximiˈn kyiˈja, nyakuj tzeˈnku intiˈn kyxola. Ex nchin tzalaja tuˈn nxi nbˈiˈn qa at nukˈbˈil kyxola, ex qa waˈlqexixa toj kynimbˈila tiˈj Crist.


Mutta kun olimme viettäneet loppuun ne päivät, lähdimme matkalle, ja kaikki saattoivat vaimoineen ja lapsineen meitä kaupungin ulkopuolelle saakka. Ja me laskeuduimme rannalla polvillemme ja rukoilimme; 	 Exla qa kykyˈeˈtaq nimil tuˈn t‑xiˈ Pabl, me bˈeˈx o xiˈy noqx teˈ tbˈajjo wuq qˈij. Kykyaqilxjo nimil tukˈa kyxuˈjil exqetziˈn kykˈwal i tzaj waˈbˈil qeˈy tzmax ttzi ttxuyil aˈ. Atzaj teˈ qula antza, bˈeˈx o kubˈ mejeˈy, ex o naˈn Dios.


Ja he sanoivat Barnabasta Zeukseksi ja Paavalia Hermeeksi, koska hän oli se, joka puhui. 	 Ok qˈoˈn Bernabé kyuˈn tzeˈnku kydios, Zeus tbˈi, ex ante Pabl, ok qˈoˈn tzeˈnku kydios, Hermes tbˈi, quˈn tuˈn ataqxixsin nyoliˈn.


Lapsukaiset, älköön kukaan saako teitä eksyttää. Se, joka vanhurskauden tekee, on vanhurskas, niinkuin hän on vanhurskas. 	 Ayiˈy werman, mix aˈl jun kubˈ sbˈun kyeˈy. Quˈn ankye teˈ wenx nbˈant tuˈn, ex wenx teˈ, ikyx tzeˈnku te Jesús wenxix teˈ.


Ovatpa vielä muutamat naiset joukostamme saattaneet meidät hämmästyksiin. He kävivät aamulla varhain haudalla 	 Ex mape qo jaw xobˈ qe jaˈlin kyuˈn junjun qya, a iteˈ qukˈiy. Chi txaˈj qlixjexix ttzi jul, a jaˈ okxi muqet.


Ja Filadelfian seurakunnan enkelille kirjoita: `Näin sanoo Pyhä, Totinen, jolla on Daavidin avain, hän, joka avaa, eikä kukaan sulje, ja joka sulkee, eikä kukaan avaa: 	 Tzˈibˈinkujiy lo te nejinel toj Ttanim Dios toj tnam Filadelfia: Ikytzin ntqˈmaˈn Jesús, a xjanxix, a twutzxix Tyol, a at toklin tibˈaj tkyaqil tyajil qtzan nmaq kawil David. Ax Jesús at tipin tuˈn ttzaj tqˈoˈn kolbˈil, a mix aˈlx jun aku tzˈel qˈinte. Ex qa tkyˈeˈ tuˈn ttzaj tqˈoˈn, mix aˈlx jun aku tzˈokx tuˈnx tibˈx.


Samoin te myös, kun näette tämän tapahtuvan, tietäkää, että Jumalan valtakunta on lähellä. 	 Ikyxsin tteˈn lo, aj tok kykaˈyiˈn aj tjapin bˈajjo jniˈ techil, tzˈelkutzin kynikyˈtza te, qa chˈixtaq tul laqˈeˈ Tkawbˈil qMan Dios kykˈatza.


Ja Jeesus sanoi: "Kuka minuun koski?" Mutta kun kaikki kielsivät, sanoi Pietari ja ne, jotka olivat hänen kanssaan: "Mestari, väentungos ahdistaa ja pusertaa sinua". 	 Xitzin tqanin Jesús kyjaluˈn: ¿Ankyeˈ ma tzˈok mekoˈn weˈy? chiˈ. Quˈn tuˈn mix aˈl xi tzaqˈwinte, xitzin tqˈmaˈn Pegr kyjaluˈn: Taa, mix aˈlte ma tzˈok tzyunte, qalaˈ tuˈn nim xjal lipche; tuˈntziˈn, bˈeˈx nchi ok aqˈle tiˈja, expe bˈeˈx nxi limoˈn kyuˈn.


rakkaalle pojalleni Timoteukselle. Armo, laupeus ja rauha Isältä Jumalalta ja Kristukselta Jeesukselta, meidän Herraltamme! 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj lo tey, a ay Timotey, nyakuj nkˈwala, kˈuˈjlinxixa wuˈn. Noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil, ex qˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ex jun nukˈbˈil toj tkyaqil tibˈaja.


Ja he yllyttivät kansan ja vanhimmat ja kirjanoppineet ja astuivat esiin, raastoivat hänet mukaansa ja veivät neuvoston eteen. 	 Ikytzin oke kyuˈn, tuˈn tjaw tiljxjal. Ex ayeˈ nim kyoklin, junx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil i xi tˈilpaj tzyulte Esteban. Tej ttzyet kyuˈn, bˈeˈx xi kyiˈn twutz Sanedrín,


Totisesti minä sanon teille: minä en juo enää viinipuun antia, ennenkuin sinä päivänä, jona juon sitä uutena Jumalan valtakunnassa." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mi chin kˈwantla tiˈjjo kˈwabˈj luˈn, tzmaxiˈ aj qkˈwan junx kyukˈiy tzma toj Tkawbˈil nMaˈn toj kyaˈj.


valheenpuhujain ulkokultaisuuden vaikutuksesta, joiden omatunto on poltinraudalla merkitty 	 Kxel kybˈiˈn kyyol xmiletzˈ, a nya twutzx chi yolin, ex mi naˈn kyuˈn a wen exjo nya wen, quˈn ajo kynabˈl ntiˈ tajbˈin, nyakuj ma tzˈeˈy tuˈn jun kyaq kxbˈil.


Sillä minä tiedän, että tämä on päättyvä minulle pelastukseksi teidän rukoustenne kautta ja Jeesuksen Kristuksen Hengen avulla, 	 Ikytziˈn, qˈuqle nkˈuˈja tiˈj kynaˈj Diosa wiˈja, ex ikyxjo tiˈj Xewbˈaj Xjan, ax T‑xew Jesús, lu nmojin wiˈja tuˈn njaxa tzaluˈn toj tze.


Niin he menivät ja löysivät oven eteen ulos kujalle sidotun varsan ja päästivät sen. 	 I xiˈ, ex atzaj kykanin, kˈloˈntaqjo tal bur ttzi bˈe nqayin tkˈatz jun ja, exsin tzaj kypjuˈntz.


Niinpä minäkin sanon teille: anokaa, niin teille annetaan; etsikää, niin te löydätte; kolkuttakaa, niin teille avataan. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Kyqaninxa, ex ktzajil tqˈoˈn Dios; kyjyoma t‑xilin tajbˈil qMan, ex knetil kyuˈn; kyqˈolbˈinxa toj kynaˈj Diosa, ex ktzajil ttzaqˈwin kyeˈy.


Silloin ilmestyi hänelle Herran enkeli seisoen suitsutusalttarin oikealla puolella. 	 Nnaˈntaq Dios, ex npatintaq pon, ntiˈxtaq toj tnabˈl, me atzaj tok tkaˈyin noq waˈl jun t‑angel Dios ttxlajjo meẍ, jaˈ nbˈaj kubˈ patittaqjo jniˈ pon.


Minulle, kaikista pyhistä halvimmalle, on annettu tämä armo: julistaa pakanoille evankeliumia Kristuksen tutkimattomasta rikkaudesta 	 Toj nwutza, ntiˈ wokliˈn kywutzjo tkyaqil txqantl toj Ttanim Dios. Me noq tuˈn t‑xtalbˈil qMan, ma tzaj tqˈoˈn wokliˈn, tuˈn t‑xi nqˈmanjiˈy Tbˈanil Tqanil jniˈ t‑xilin tqˈinimil Crist, a ntiˈ tbˈajil, kye nya Judiyqe.


Vapauteen Kristus vapautti meidät. Pysykää siis lujina, älkääkä antako uudestaan sitoa itseänne orjuuden ikeeseen. 	 Jaˈlin, o qo tzaqpaj tjaqˈ tkawbˈil ojtxe kawbˈil tuˈn Crist. Tuˈntzintzjo, qo weˈxix wen toj qchwinqil ex toj tzaqpibˈl o tzaj tqˈoˈn qe, ex nya tuˈn tokx qqˈoˈn juntl majl qibˈ tjaqˈjo ojtxe kawbˈil, jaˈ ntiˈye tzaqpibˈl, ex ntiˈ kolbˈil qe.


joka ei, vaikka hänellä olikin Jumalan muoto, katsonut saaliiksensa olla Jumalan kaltainen, 	 quˈn ikyx t‑xilin luˈn: Me exla qa ax Diosjo, me mix jaw tiˈne tibˈ, tuˈn tok toklin tzeˈn te Dios,


Niin te siis todistatte itsestänne, että olette niiden lapsia, jotka tappoivat profeetat. 	 Ex nkyqˈmaˈn: Noqit otaq qo itzˈje tojjo kyqˈijil qtzan qchman ojtxe, nyajinqotla xqo mojin tuˈn kybˈyetjo yolil Tyol Dios.


Minä sanon teille: Sodoman on oleva sinä päivänä helpompi kuin sen kaupungin. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, toj tqˈijil paˈbˈin twutz Dios, kujxixla tkawbˈil Dios ktzajil kyibˈaj, a tzeˈnku kye xjal ojtxe kyojjo tnam Sodoma, a i bˈaj tuˈn qˈaqˈ.


Kaikki on minun Isäni antanut minun haltuuni, eikä kukaan muu tunne, kuka Poika on, kuin Isä; eikä kukaan muu tunne, kuka Isä on, kuin Poika ja se, kenelle Poika tahtoo hänet ilmoittaa." 	 Quˈn ma tzaj tqˈoˈn nMaˈn weˈy tkyaqil. Ex mix aˈl jun ojtzqil weˈy, qalaˈ oˈkx nMaˈn, quˈn ayiˈn Tkˈwal. Ex mix aˈl jun ojtzqil te nMaˈn, qalaˈ oˈkqinxa. Ex alkye jun xjal waja tuˈn t‑xi nyekˈiˈn nMaˈn te, kxel nyekˈiˈn.


Ja ylipapit ja kirjanoppineet miettivät, kuinka saisivat hänet surmatuksi; sillä he pelkäsivät kansaa. 	 Ayeˈ kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil nchi jyontaq tumil, tzeˈn tten, tuˈn tkyimetaq Jesús kyuˈn, quˈn tuˈn attaq kyxobˈil kyiˈjxjal tuˈn kyxi lipe tiˈj.


Etelän kuningatar on heräjävä tuomiolle tämän sukupolven kanssa ja tuleva sille tuomioksi; sillä hän tuli maan ääristä kuulemaan Salomon viisautta, ja katso, tässä on enempi kuin Salomo. 	 Ok kjawil weˈks ajo qya, a nmaq kawil tzajnin te najchaq te twutz txˈotxˈ, tuˈn kykubˈ tzˈaqxjal toj kyil tuˈn, ayeˈ iteˈ kyojjo qˈij jaˈlin. Quˈn ajo qya anetziˈn bˈeˈx xiˈ bˈilte tnabˈlxix qtzan Salomón. Me ajo t‑xilin naˈbˈl wiˈja jaˈlin, nimxixtl toklin tzeˈnku te Salomón.


Ja osa putosi orjantappurain sekaan, ja orjantappurat kasvoivat mukana ja tukahuttivat sen. 	 Atx txqantl ijaj pon chitj kyxol txˈiˈx; ex ul kyeˈ kywiˈ. Me noq i jaw xkyˈiˈsix, quˈn tuˈn bˈeˈx i xi bˈaj kyxoljo kˈul, a at kytxˈiˈxil.


ja sanoi: "Abba, Isä, kaikki on mahdollista sinulle; ota pois minulta tämä malja. Mutta ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä!" 	 Chiˈ kyjaluˈn toj tnaˈj Dios: Ay nMan, tkyaqilx te nbˈant tuˈn. Chin tklomila teˈ tkyaqil jniˈ kkyˈelix wuˈn. Me waja tuˈn tkubˈ tbˈinchinjiy a taja wiˈja, ex nya weˈ waj.


Paavali, Kristuksen Jeesuksen kutsuttu apostoli Jumalan tahdosta, ja veli Soostenes 	 Ayiˈn Pabl, o chin txokliˈy noq tuˈn tajbˈil qMan Dios, tuˈn woka te jun tsanjil Klolqe Jesucrist. Nkubˈ ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx tukˈa qerman Sóstenes


Sillä kun pakanat, joilla ei lakia ole, luonnostansa tekevät, mitä laki vaatii, niin he, vaikka heillä ei lakia ole, ovat itse itsellensä laki 	 Ex ikyxjo tukˈa tkawbˈil qMan Dios. Quˈn aye xjal nya Judiyqe, a ntiˈ bˈiˈn tkawbˈil Moisés kyuˈn; iˈchaqxla nya bˈiˈntz kyuˈn, me atku maj nkubˈ kybˈinchin wen, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn kawbˈil, ex at maj qa mina. Quˈn ax kynabˈl nqˈmante alkye wen tuˈn kybˈinchinte, ex alkye nya wen. Atzintzjo luˈn nyekˈinte qa at jun kawbˈil kyukˈa toj kyanmin.


sillä ei meillä ole täällä pysyväistä kaupunkia, vaan tulevaista me etsimme. 	 Quˈn a tzaluˈn twutz txˈotxˈ ntiˈ jun qtanim tuˈn qten te jun majx, qalaˈ nqo jyoˈn, ex nqo ayoˈn tiˈj qtanim toj kyaˈj.


että me näistä kahdesta muuttumattomasta asiasta, joissa Jumala ei ole voinut valhetella, saisimme voimallisen kehoituksen, me, jotka olemme paenneet pitämään kiinni edessämme olevasta toivosta. 	 Twutzxix ma tzaj tqˈuqbˈin qMan Dios qkˈuˈj a awo nimil, a nqo klet tuˈn. ¿Tzeˈn tten bˈiˈn quˈn qa twutzxjo ikyjo? At kabˈe tumil: Tnejil, kubˈ tkujsin Dios Tyol te qe; ex tkabˈ, noq tiˈjjo Tyol tukˈaxix tkyaqil tipin tzaj tqˈoˈn qe, ex nlay bˈant tuˈn qkubˈ tsbˈuˈn Dios, quˈn nlay jaw ttxˈixpiˈn Tyol. Tuˈn ikyjo, qˈuqlekxix qkˈuˈj tiˈjjo a at qoklin tiˈj, ex tuˈn ikyjo, nimxix qkˈuˈj tiˈj, tuˈn qweˈ toj qnimbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Siitä kaikki tuntevat teidät minun opetuslapsikseni, jos teillä on keskinäinen rakkaus." 	 Qa ma tzˈok kykˈuˈjliˈn kyibˈa kyxolxa, kykyaqilx xjal k‑elil kynikyˈ kyiˈja, qa nxnaqˈtzbˈinqiˈy.


Pietari, Jeesuksen Kristuksen apostoli, valituille muukalaisille, jotka asuvat hajallaan Pontossa, Galatiassa, Kappadokiassa, Aasiassa ja Bityniassa, 	 Ayiˈn Pegr jun tsanjil Jesucrist; nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn kyeˈy, a ayiˈy kysipin kyibˈa tuˈn tpaj kynimbˈila, ex ma chi oka te bˈetin xjal toj txˈotxˈ te Ponto, Galacia, Capadocia, Asia ex Bitinia.


Sillä ei ole hyvää puuta, joka tekee huonon hedelmän, eikä taas huonoa puuta, joka tekee hyvän hedelmän; 	 Nya tuˈn kyxi lipeˈy kyiˈjjo xnaqˈtzil, a nya wen, quˈn noq tiˈjjo kybˈinchbˈin k‑elile kynikyˈa kyiˈj. Quˈn ikytziˈn tzeˈnku jun tze, a nya wen, nlay tzˈel twutz, a wen te lobˈj. Ex ikyxjo, jun tze, a tbˈanil, nlay tzˈel twutz, a nya wen.


Ja nousi kova myrskytuuli, ja aallot syöksyivät venheeseen, niin että venhe jo täyttyi. 	 Atzaj teˈ kyxiˈ, ok ten qˈankyaq tinil qoptzˈajiyil tukˈa txqan kyqˈiqˈ; jniˈ nijabˈ ox lipin, ex okx chitj toj bark.


sillä syömään ruvettaessa kukin rientää ottamaan eteensä omat ruokansa, ja niin toinen on nälissään ja toinen juovuksissa. 	 Quˈn ajtzin kywaˈn junx, a naˈmtaq tpon or te Xjan Wabˈj, aye junjun kyxola, a at chˈin kyqˈinimil, nejxix nchi ok ten loˈlte jotx, tuˈn kynojxix wen, ex majxpe nchi bˈaj ja txˈujte. Me ayetzin junjun erman, a yajqe, chˈixtaq kyel kyim tuˈn waˈyaj.


Veljeni, minä kyllä olen varma teistä, että te jo ilmankin olette täynnä hyvyyttä ja kaikkinaista tietoa, niin että myös kykenette neuvomaan toinen toistanne. 	 Ayiˈy werman, ma qe nkˈuˈja, qa ma noj kyanmiˈn tukˈa tkyaqil bˈaˈn ex ojtzqibˈl, tuˈn tel kynikyˈa te, ex tuˈn kyqˈoˈn jun tumil kyxolxa.


Mutta Jeesuksen kiinniottajat veivät hänet ylimmäisen papin, Kaifaan, eteen, jonne kirjanoppineet ja vanhimmat olivat kokoontuneet. 	 Me ayetziˈn i xi tzyuˈnte Jesús twutz Caifás, a kynejilxix pale, a jaˈ otaq tzˈoke kychmoˈne kyibˈjo jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn nejinel kyxol aj Judiy.


Niin astui esiin muutamia saddukeuksia, jotka väittävät, ettei ylösnousemusta ole, ja he kysyivät häneltä 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i pon kanin junjun xjal Sadusey kybˈi lolte Jesús. Aye xjal anetziˈn minataq nxi kynimin, qa nchi jaw anqˈin juntl majljo kyimnin. Tuˈnpetziˈn, xi kyqanin te Jesús kyjaluˈn:


Ei ympärileikkaus ole mitään, eikä ympärileikkaamattomuus ole mitään, vaan Jumalan käskyjen pitäminen. 	 Quˈn ntiˈ toklin jaˈlin qa tok qechil mo minaj, qalaˈ ate at tokliˈn, a kˈwel qbˈinchin tzeˈnku tajbˈil Dios.


Niin hän huusi sanoen: "Jeesus, Daavidin poika, armahda minua!" 	 Jawtzin ẍchˈiˈntz kyjaluˈn: ¡Ay Jesús, tkˈwal qtzan nmaq kawil David; qˈaqˈintzin tkˈuˈja wiˈja!


Katso, minä olen sen teille edeltä sanonut. 	 Tuˈnpetziˈn, ma txi nqˈmaˈn kyeˈy naˈmtaq tuˈn tul kanin ikyjo.


sillä hän oli vielä isänsä kupeissa, kun Melkisedek meni tätä vastaan. 	 Quˈn kykyaqilx naˈmxtaq kyel itzˈje, ex iteˈkxtaq tiˈj t‑xmilil Abraham tej tchjetjo tkanebˈ. Ex tuˈn ikyjo, nimxixtl toklin Melquisedec kyibˈaj pale, ayeˈ tzajninqe tiˈj Leví.


Minulla ei ole suurempaa iloa kuin se, että kuulen lasteni vaeltavan totuudessa. 	 Ntiˈ juntl tzaljbˈil te wey toj wanmiˈn tzeˈnku tej nbˈintiˈy tqanil, qa aye nkˈwala toj qnimbˈil tiˈj qMan Dios nchi bˈet tojjo twutzxix, tzeˈnkuxjo taj qMan Dios.


Tervehdys Marialle, joka on nähnyt paljon vaivaa teidän tähtenne. 	 Kyqˈolbˈinxa Mariy, quˈn nimx o tzˈaqˈnin kyiˈja.


Totisesti minä sanon sinulle: sieltä et pääse, ennenkuin maksat viimeisenkin rovon. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, nlay tzˈetza antza tzmaxiˈ aj tchjet tkyaqil tkˈasa.


Eikö tämä ole se rakentajan poika? Eikö hänen äitinsä ole nimeltään Maria ja hänen veljensä Jaakob ja Joosef ja Simon ja Juudas? 	 ¿Ma nyapetzila a ttata, a jsol tzˈlan? ¿Ma nya tnana, a Mariy? ¿Ma nyaqetzin titzˈin Santyaw, Jse, Simun, ex Judas?


Ja monilla muillakin sanoilla hän vakaasti todisti; ja hän kehoitti heitä sanoen: "Antakaa pelastaa itsenne tästä nurjasta sukupolvesta". 	 Yolintzin Pegr kyukˈa yol luˈn ex txqantl, ex xi tqˈmaˈn jun tumil kyjaluˈn: Kypaˈmil kyibˈa kyiˈjjo xjal aj il, tuˈntzintla kykleta.


Ja apostolit sanoivat Herralle: "Lisää meille uskoa". 	 Chi chiˈ t‑xnaqˈtzbˈin te Jesús, a tAjaw Tkyaqil, kyjaluˈn: Taa, qˈontza txqantl qnimbˈila.


että Aabrahamin siunaus tulisi Jeesuksessa Kristuksessa pakanain osaksi ja me niin uskon kautta saisimme luvatun Hengen. 	 Bˈajjo ikyjo, noq tuˈn qkˈmoˈnte kyˈiwbˈil, a tzaj tqˈoˈn qMan Dios te Abraham ojtxe, ex tuˈn qok te jun xjal tzˈaqle twutz qMan, exla qa Judiyqo, ex qa mina. Ex noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Crist, a Jesús, at Xewbˈaj Xjan toj qanmin, a o tzaj tqˈoˈn Dios, tzeˈnku tqˈma.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "Mene, sinun uskosi on sinut pelastanut". Ja kohta hän sai näkönsä ja seurasi häntä tiellä. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Kux tzˈaja, noq tuˈn tnimbˈila wiˈja ma chi kaˈyin twutza. Texjo paq, kykaˈyin twutz, ex bˈeˈx ok lipe tiˈj Jesús.


Ettekö tiedä, että teidän ruumiinne ovat Kristuksen jäseniä? Ottaisinko siis Kristuksen jäsenet ja tekisin ne porton jäseniksi? Pois se! 	 ¿Ma nyapela bˈiˈn kyuˈn qa ajo qxmilil ma tzˈok te jun tnej t‑xmilil Crist? ¿Ma akutzin tzˈel wiˈnjiˈy jun tnej t‑xmilil Crist, tuˈn tok mujbˈit tukˈa jun kyˈaˈjil? Ntiˈx tumil ikyjo.


Mutta jos me valkeudessa vaellamme, niinkuin hän on valkeudessa, niin meillä on yhteys keskenämme, ja Jeesuksen Kristuksen, hänen Poikansa, veri puhdistaa meidät kaikesta synnistä. 	 Me qatzin nqo bˈet toj spikyˈin, tuˈn qbˈinchin wen, tzeˈnkuxjo te Dios, a spikyˈin, attzin qmujbˈil qibˈtz qxolx qkyaqilx, quˈn oˈkx tchkyˈel Jesús n‑el ttxjoˈn tkyaqiljo il.


että niinkuin synti on hallinnut kuolemassa, samoin armokin hallitsisi vanhurskauden kautta iankaikkiseksi elämäksi Jeesuksen Kristuksen, meidän Herramme, kautta. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ikyxsin tzeˈnku te il nkubˈ tiˈj tkyaqil xjal tuˈn, tuˈn kykyim; exsin ikyxjo, a t‑xtalbˈil qMan Dios nkubˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn tuˈn, tuˈn qok tzˈaqle twutz te jun majx, noq tuˈn qAjaw Jesucrist.


Niin hän kutsui heidät sisään ja piti heitä vierainansa. Seuraavana päivänä Pietari nousi ja lähti heidän kanssaan, ja muutamat veljet Joppesta seurasivat hänen mukanaan. 	 I okxsin qˈiˈntz tuˈn Pegr tuja, ex antza i kyije tojjo qnikyˈin anetziˈn. Toj junxil qˈij, xiˈ Pegr kyukˈa, ex xi lipe jun jteˈbˈinl nimil, ayeˈ najleqetaq toj Jope.


Sentähden me, olimmepa kotona tai olimmepa poissa, ahkeroitsemme olla hänelle mieliksi. 	 Tuˈnpetziˈn, qqˈonktzin tilil tuˈn qel wen twutz qMan Dios, exla qa otoˈ tojjo qxmilil tzaluˈn, mo qa ma qo aj tukˈa.


Uskon kautta kieltäytyi Mooses suureksi tultuaan kantamasta faraon tyttären pojan nimeä. 	 Ex ikyxjo, tej tchˈiy Moisés, noq tuˈn tnimbˈil, mix xi ttziyin tuˈn tok te taljo tkˈwal nmaq kawil toj txˈotxˈ te Egipto.


Sitten hän vei heidät pois, lähes Betaniaan asti, ja nosti kätensä ja siunasi heidät. 	 Tbˈajlinxitziˈn lo, i tzaj tkleˈn Jesús najchaq chˈintl tkˈatz tnam, tzmax toj Betania. I jawtzin tiˈn Jesús tqˈobˈ twutz kyaˈj, exsin i kubˈ tkyˈiwliˈntz.


Hänen äitinsä sanoi palvelijoille: "Mitä hän teille sanoo, se tehkää". 	 Me bˈeˈx xi tqˈmaˈn tnana kyeˈ nchi sipintaq: Kybˈinchinkuy tkyaqil a tzeˈnkuxjo ktzajil tqˈmaˈn kyeˈy.


Te olette kuulleet sanotuksi: `Silmä silmästä ja hammas hampaasta`. 	 Bˈiˈn kyuˈn qa qˈumle ojtxe, qa ma tzˈetz jun kywutza tuˈn jun xjal, il tiˈj tuˈn tetzjo texjal; ex qa ma tzˈetz kysteˈy tuˈn jun xjal, ex il tiˈj tuˈn tetzjo texjal kyuˈn.


Ja hän oli kolme päivää näkemätönnä, ei syönyt eikä juonut. 	 Antza tene oxe qˈij, me mix kaˈyine, mix waˈne, ex ntiˈ chˈin tkˈwaˈ bˈaj.


ja kolmantena päivänä he omin käsin viskasivat mereen laivan kaluston. 	 ex toj toxin qˈij, i ok ten xoˈl teˈ tkyaqiljo a tokxtaq te tzˈaqtzbˈilte bark, a ntiˈxixtaq kyokin, tuˈntzintla mina t‑xi mulqˈaje toj ttxuyil aˈ.


Hänet minä lähetän teidän tykönne juuri sitä varten, että saisitte tietää tilamme ja että hän lohduttaisi teidän sydämiänne; 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nchqˈoˈn tuˈn t‑xiˈ kyukˈiy, tuˈn t‑xi tiˈn qqanila, ex tuˈn ikyjo, ok knimsitiljo kykˈuˈja toj kynimbˈila.


kun Kristus, meidän elämämme, ilmestyy, silloin tekin hänen kanssaan ilmestytte kirkkaudessa. 	 Tuˈnpetziˈn, ajo tchwinqil Crist, axsin kychwinqiljiˈy. Ex aj tyekˈinte Jesús tibˈ, ex ikyx kyejiˈy ok chi tenbˈila junx tukˈa toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


Ja hänen suustaan lähtee terävä miekka, että hän sillä löisi kansoja. Ja hän on kaitseva heitä rautaisella valtikalla, ja hän polkee kaikkivaltiaan Jumalan vihan kiivauden viinikuurnan. 	 Ex n‑etztaq toj ttzi tnejil chejil jun kxbˈil tzeˈnku machet tbˈanilx tste, tuˈntzin kykyˈixsbˈaj tkyaqil nmaq tnam twutz txˈotxˈ tuˈn. Ex kkawil kujxix kyibˈaj tukˈa jun var, a kxbˈil. Ex kˈwel tyekˈinxix tyabˈ twiˈ Dios, a nimxix tipin, noq tuˈn tkawin Crist kyiˈj aj il, tzeˈnku jun xjal nkubˈ tyitzˈoˈn taˈl twutz uv tuˈn tqan.


ja pani kätensä hänen päälleen. Ja heti hän oikaisi itsensä suoraksi ja ylisti Jumalaa. 	 Bˈeˈxsin i kubˈ tqˈoˈn Jesús tqˈobˈ tibˈaj, ex texjo paq anetziˈn, bˈeˈx jikyimix tej qya tzkyel tiˈj, ex bˈeˈxsin ok tentz nimsil tbˈi Dios.


Niin hän nousi, otti yöllä lapsen ja hänen äitinsä ja lähti Egyptiin. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx jaw weˈ Jse, ex xi tchleˈn tal kˈwal tukˈa toj qnikyˈin tukˈaxjo tnana, tuˈn kyxiˈ Egipto.


Jeesus vastasi heille: "Eikö teidän laissanne ole kirjoitettuna: `Minä sanoin: te olette jumalia`? 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¿Ma miˈtzin nkux kyuˈjiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, a jaˈ tzˈibˈine kyiˈj junjun xjal, tej t‑xi tqˈmaˈn Dios kye, qa diosqe?


Mutta nouse ja seiso jaloillasi; sillä sitä varten minä olen sinulle ilmestynyt, että asettaisin sinut palvelijakseni ja sen todistajaksi, mitä varten sinä olet minut nähnyt, niin myös sen, mitä varten minä sinulle vastedes ilmestyn. 	 Weˈksa jaˈlin, quˈn ma tzˈok nyekˈin wibˈa tey tuˈntzin tajbˈiˈn weˈy, ex tuˈn tokin te qˈmal teˈ a ma tliy jaˈlin, exsin a naˈmx tlontiy wiˈja.


kun hän omassa lihassaan teki tehottomaksi käskyjen lain säädöksinensä, luodakseen itsessänsä nuo kaksi yhdeksi uudeksi ihmiseksi, tehden rauhan, 	 Ex noq tuˈnjo tkyimlin Crist, ma tzˈel tipin kawbˈil tukˈa tkyaqil nukˈbˈil ex jniˈ jikysbˈil qchwinqil, a noq tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa Dios. Ex atzin jaˈlin, ma chi ok tmujbˈin kabˈe tnam, ayeˈ aj Judiy junx kyukˈa nya Judiy, tuˈn kyok akˈaj junx tukˈa, tuˈntzin at qmujbˈil qibˈ qkyaqilx.


Ja hän on antanut hänelle vallan tuomita, koska hän on Ihmisen Poika. 	 Ex nya noq oˈkx Tkˈwal Diosqiˈn; qalaˈ Tkˈwal Ichin. Ex tuˈn ikyjo, ma tzaj tqˈoˈn wokliˈn tuˈn nkawiˈn tibˈaj tkyaqil.


Minä kiitän Jumalaani aina teidän tähtenne siitä Jumalan armosta, joka on annettu teille Kristuksessa Jeesuksessa, 	 Kukx nxi nqˈoˈnjiˈy chjonte te Dios kyiˈja, tuˈn t‑xtalbˈil ma tzaj tqˈoˈn kyeˈy, noq tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Crist, a Jesús.


Ja kaupungin muurilla oli kaksitoista perustusta, ja niissä Karitsan kahdentoista apostolin kaksitoista nimeä. 	 Ex atzin tiˈjile bˈinchink, attaq kabˈlajaj tqˈuqil. Ex kyibˈajjo tqˈuqil kabˈlajaj bˈibˈaj, aye kybˈi kabˈlajaj tsanjiljo Jesús, a tal Tal rit.


Teidän häpeäksenne minä tämän sanon. Eikö teidän joukossanne sitten ole yhtäkään viisasta, joka voisi ratkaista veljien välin? 	 Nxi nqˈmaˈnjiˈy luˈn kyeˈy tuˈn kytzaj txˈixwe chˈin tuˈn, quˈn ¿Ma mixpela aˈl jun kyeˈ at chˈin tnabˈl tuˈn tskˈet tumil jun tiˈ kyxolxa, ayiˈy nimilqiˈy?


Joka uskoo Jumalan Poikaan, hänellä on todistus itsessänsä; joka ei usko Jumalaa, tekee hänet valhettelijaksi, koska hän ei usko sitä todistusta, jonka Jumala on todistanut Pojastansa. 	 Tkyaqiljo a kxel niminte qa a Jesús Tkˈwal Dios, kxel tiˈn tqanil toj tanmin. Ex tkyaqiljo mi txi niminte, iky tzˈelpine Diosjo toj twutz tzeˈnku jun nikyˈil yol, quˈn ma tzˈel tiˈjlin tqanil, a tzaj tqˈoˈn Dios tiˈj Tkˈwal.


jonne Jeesus edelläjuoksijana meidän puolestamme on mennyt, tultuaan ylimmäiseksi papiksi Melkisedekin järjestyksen mukaan, iankaikkisesti. 	 Me atzin jaˈlin, at qokix tkˈatz, noq tuˈn tkyimlin Jesús, quˈn ate tnejilxix o tzˈokx jqolte qbˈe. Tuˈn ikyjo, o tzˈok te tnejilxix qpale te jun majx, ikyxjo tzeˈnku te Melquisedec.


Se on niinkuin sinapinsiemen, joka, kun se kylvetään maahan, on pienin kaikista siemenistä maan päällä; 	 Ikytziˈn tzeˈnku jun tal twutz mistas, tal netzˈ, a nkux awet toj txˈotxˈ.


älkääkä antako jäseniänne vääryyden aseiksi synnille, vaan antakaa itsenne, kuolleista eläviksi tulleina, Jumalalle, ja jäsenenne vanhurskauden aseiksi Jumalalle. 	 Ex mi txi kyqˈoˈn kyxmilila te bˈinchbˈil il. Qalaˈ, kyqˈonx kyxmilila te Dios te bˈinchbˈil bˈaˈn, quˈn ma chi kyima te il, noq tuˈn akˈaj kychwinqila, ex ma chi jatz anqˈiˈn juntl majl jaˈlin, me te Dios.


ja nähdessään Pietarin lämmittelevän hän katsoi häneen ja sanoi: "Sinäkin olit Nasaretilaisen, tuon Jeesuksen, kanssa". 	 Nxqˈnentaq Pegr tiˈj qˈaqˈ, teˈ tiwle tuˈn. Ok kyimxix tiˈj Pegr, exsin xi tqˈmaˈn te: ¡Ex ikyx tejiy ajintaq te nbˈet tukˈa Jesús aj Nazaret! chiˈ.


Ja hänen tykönsä kokoontui paljon kansaa, jonka tähden hän astui venheeseen ja istuutui, ja kaikki kansa seisoi rannalla. 	 Tej tok tkaˈyin kypon txqan xjal tkˈatz, bˈeˈx okx toj jun tal bark, ex kubˈ qe toj. Ayetzin kyeˈ jniˈ xjal i bˈaj kyij ten ttzi aˈ.


Tämä tapahtui Betaniassa, Jordanin tuolla puolella, jossa Johannes oli kastamassa. 	 Tkyaqiljo ikyjo; bˈaj tojjo txˈotxˈ Betania, a at tjlajxiˈ Nim Aˈ Jordán, jaˈ nchi kuxe tqˈoˈn Juan xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


Ja kun he saapuivat kansan luo, tuli hänen tykönsä muuan mies, polvistui hänen eteensä 	 Tej kymeltzˈaj twiˈ wutz, i pon jaˈ iteˈtaq txqan xjal. Ex tzaj laqˈe jun ichin tkˈatz Jesús, ex kubˈ meje twutz, ex xi tqˈmaˈn te:


Mutta minulla on todistus, joka on suurempi kuin Johanneksen; sillä ne teot, jotka Isä on antanut minun täytettävikseni, ne teot, jotka minä teen, todistavat minusta, että Isä on minut lähettänyt. 	 Quˈn at jun weˈ kujsilwe nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan, quˈn tkyaqiljo techil wipiˈn a nbˈant wuˈn, ikyxjo tzeˈnku tzaj toqxenin qMan weˈy; atziˈn nkujsin teˈ qa a Dios saj chqˈoˈn weˈy.


Ja he eivät enää rohjenneet kysyä häneltä mitään. 	 Ex texjo or anetziˈn ntiˈl okx kylimon kyibˈ tuˈn kyqanin te Jesús juntl tiˈ.


Ja hän astui alas heidän kanssaan ja seisahtui lakealle paikalle; ja siellä oli suuri joukko hänen opetuslapsiaan ja paljon kansaa kaikesta Juudeasta ja Jerusalemista ja Tyyron ja Siidonin rantamaasta. Nämä olivat saapuneet kuulemaan häntä ja parantuakseen taudeistansa. 	 Kuˈtz Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin twiˈ wutz, exsin kubˈ weˈ Jesús toj jun chqˈajlaj. Antza otaq bˈaj chmete nimku xjal, ayeˈ otaq chi bˈaj ok lipe tiˈj, junx kyukˈa a otaq chi bˈaj tzajxi tzmax toj ttxˈotxˈ Judey, Jerusalén exqetziˈn najleqetaq toj mlaj toj ttxˈotxˈ Tiro, ex otaq chi pon chmetljo najal te Sidón. Otaq chi pon chmetjo xjal antza, noq tuˈn toktaq kybˈiˈn Tyol, ex tuˈn tkubˈ qˈanitjo yabˈqetaq.


Korkein ei kuitenkaan asu käsillä tehdyissä huoneissa; sillä näin sanoo profeetta: 	 exla qa nyatza najle te qMan Dios, a nimxix toklin, kyojjo ja, a bˈinchin kyuˈnxjal; quˈn ikytziˈn tqˈma jun yolil Tyol Dios kyjaluˈn:


Tervehtikää kaikkia veljiä pyhällä suunannolla. 	 Kyqˈonxa jun qˈolbˈil twutzxix kye kykyaqil erman.


Sitä varten minä vaivaa näenkin, taistellen hänen vaikutuksensa mukaan, joka minussa voimallisesti vaikuttaa. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin aqˈniˈn, ex n‑ok tilil wuˈn tukˈa tkyaqil tipin Crist, a at toj wanmiˈn ex toj nchwinqila.


Niin he taas sanoivat sokealle: "Mitä sinä sanot hänestä, koskapa hän avasi sinun silmäsi?" Ja hän sanoi: "Hän on profeetta". 	 Bˈeˈx xi kyqanin majl teˈ moẍtaq: ¿Yajtzin te? ¿Tiˈtzin te ntqˈmaˈn tiˈjjo ichin, ax jqonte twutza? I xi ttzaqˈwin tej ichin: Bˈa we wuˈn jun yolil Tyol Dios teˈ.


Mutta hän vastasi ja sanoi heille: "Kun ilta tulee, sanotte te: `Tulee selkeä ilma, sillä taivas ruskottaa`, 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús kye: ¿Tzeˈntzin tten n‑el kynikyˈa tiˈjjo qˈij? Quˈn qa manyor chikyˈx twutz kyaˈj qale, nkyqˈmaˈn qa tbˈanilx qˈij nchiˈj.


Sillä ei ole mitään salattua, mikä ei tule ilmi, eikä kätkettyä, mikä ei tule tunnetuksi ja joudu päivän valoon. 	 Ntiˈx jun te tiˈ mina tzˈel tqanil, qalaˈ ikytzin ilx tiˈj tuˈn tkubˈ chikyˈbˈit. Ikytzin Tyol Dios; te tnejil mina n‑eltaq kynikyˈa te, me atzin jaˈlin loqiˈn nchin xnaqˈtzin kyiˈja, tuˈn tel ẍtileˈ toj kynabˈla tzeˈnku tqan tzaj. Tuˈntzin ikyjo, ntiˈx jun tiˈ aku bˈant tuˈn tewit.


Mutta jos olemme lapsia, niin olemme myöskin perillisiä, Jumalan perillisiä ja Kristuksen kanssaperillisiä, jos kerran yhdessä hänen kanssaan kärsimme, että me yhdessä myös kirkastuisimme. 	 Quˈn qa ma qo ok te tkˈwal Dios, at qoklin tiˈjjo tkyaqil etzbˈil o tzaj tqˈmaˈn, junx tukˈa Crist. Me il tiˈj nej tuˈn tikyˈx quˈn tzeˈnku ikyˈx te Crist tuˈn. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok qo jawil nimsin junx tukˈa toj tqoptzˈajiyil kyaˈj.


ja lampunjalkain keskellä Ihmisen Pojan muotoisen, pitkäliepeiseen viittaan puetun ja rinnan kohdalta kultaisella vyöllä vyötetyn. 	 Ex kyxoljo xtankoˈl xi nkaˈyiˈn jun aˈla nyakuj akuxix ele Tkˈwal Ichin toj nwutza. Tok jun t‑xbˈalin xqer wen, ex tukˈa jun tkˈalbˈil tkˈuˈj bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, ex tok tzma ttzi tkˈuˈj tzeˈnku tnejilxix pale.


Ja he hämmästyivät kaikki, niin että kyselivät toisiltaan sanoen: "Mitä tämä on? Uusi, voimallinen oppi! Hän käskee saastaisia henkiäkin, ja ne tottelevat häntä." 	 Kykyaqilxjo jniˈ xjal bˈaj jaw kaˈylaj, ex i bˈaj jaw yolin kyxolile. Chi chiˈ kyjaluˈn: ¿Titziˈn ikyjo? A xnaqˈtzbˈil luˈn bˈajxi qlaˈye juntl ikyjo, a ajin qeˈ taqˈnil tajaw il ma cheˈx niminte.


Mutta kun Jeesus tiesi heidän sydämensä ajatuksen, otti hän lapsen ja asetti sen viereensä 	 Me atzaj teˈ tel tnikyˈ Jesús tiˈjjo nbˈajtaq kyxol, tzaj tkˈleˈn jun kˈwal, exsin kubˈ twaˈbˈintz kyxol,


Sillä Raamattu sanoo: "Älä sido puivan härän suuta", ja: "Työmies on palkkansa ansainnut". 	 Quˈn ntqˈmaˈn Tyol Dios: Mi tzˈok kykˈloˈn ttxaˈn wakx, qa nwaˈbˈin triych. Ex ikyxjo ntqˈmaˈn: Jun aqˈnil at toklin tuˈn t‑xi chjet twiˈ tkˈuˈjch.


Niin Ananias meni ja astui huoneeseen, pani molemmat kätensä hänen päälleen ja sanoi: "Veljeni Saul, Herra lähetti minut - Jeesus, joka ilmestyi sinulle tiellä, jota tulit - että saisit näkösi jälleen ja tulisit täytetyksi Pyhällä Hengellä". 	 Xitzin Ananíastz tojjo ja, jaˈ taˈyetaq Saulo. Tej tokx, i kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈaj, ex xi tqˈmaˈn: Ay, werman Saulo, ate Jesús, a tAjaw Tkyaqil, aj s‑ok tyekˈin tibˈ tey toj bˈe, teˈ tuˈntaq ttzaja; atzin saj chqˈoˈn wejiˈy, tuˈn tbˈant tkaˈyin juntl majla, ex tuˈn tnoj tanmiˈn tukˈa Xewbˈaj Xjan.


Myös Saulus hyväksyi Stefanuksen surmaamisen. Ja sinä päivänä nousi suuri vaino Jerusalemin seurakuntaa vastaan; ja kaikki hajaantuivat ympäri Juudean ja Samarian paikkakuntia, paitsi apostolit. 	 Nmojintaq te Saulo antza tukˈa tumil, tzeˈn tuˈn tkyime Esteban. Iteˈ junjun nimil i kyij muqulte, ex ox chi oqˈxix wen tiˈj. Tojxjo qˈij anetziˈn, xi xkye jun joybˈil qˈoj tiˈj Ttanim Dios, a attaq toj Jerusalén. Kykyaqilx nimil xi kysipin kyibˈ toj tkyaqil txˈotxˈ te Judey ex Samaria. Oˈkqex tsanjil i kyij toj Jerusalén.


Joka elämäänsä rakastaa, kadottaa sen; mutta joka vihaa elämäänsä tässä maailmassa, hän on säilyttävä sen iankaikkiseen elämään. 	 Ankye teˈ taj noq tuˈn tok tkˈuˈjlin tchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ok kˈwel najsin tkyaqil. Me ankye teˈ kxel qˈonte tibˈ toj tqˈobˈ Dios, ex mi n‑ok tilil tuˈn tiˈjjo tchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, apente kkanbˈil jun tchwinqiljo, a nlay bˈaj.


jonka aikanansa on antava meidän nähdä se autuas ja ainoa valtias, kuningasten Kuningas ja herrain Herra, 	 Kjapin bˈaj tkyaqiljo lo tuˈn Dios tojxix tqˈijil, quˈn oˈkx te Diosjo junchˈin at; kyˈiwlinxix tbˈi, ex nim toklin te Kawil, quˈn a Kawil tibˈaj tkyaqil kawil, ex a tAjaw Tkyaqil tibˈaj tkyaqil tajaw.


Sinä kaiketi sanot minulle: "Miksi hän sitten vielä soimaa? Sillä kuka voi vastustaa hänen tahtoansa?" 	 Akula tzaj tqˈmaˈn weˈy: Qa ikytzjo, ¿Tiˈtzin quˈniltz n‑ok tqˈoˈn Dios kypajxjal? ¿Attzin jun aku txi lipetz tiˈj Dios ikyjo, qa ax nxi kujsinte kyanminxjal?


näille tosin kuoleman haju kuolemaksi, mutta noille elämän tuoksu elämäksi. Ja kuka on tällaiseen kelvollinen? 	 Quˈn atzin t‑xilin Tbˈanil Tqanil lo kyxol nya nimil, te kyimin teˈ. Me kyxoljo ayeˈ kchi kletil, te chwinqil teˈ te jun majx. ¿Me ankyeˈ at toklin tuˈn t‑xi qˈmal teˈ Tbˈanil Tqanil lo, a nimxix t‑xilin?


Sillä minä sanon teille: tästedes minä en juo viinipuun antia, ennenkuin Jumalan valtakunta tulee." 	 quˈn twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nlay txi nkˈwaˈn juntl majljiˈy kˈwabˈj lo, tzmaxiˈ aj qkˈwan junx kyukˈiy tzma toj Tkawbˈil qMaˈn toj kyaˈj.


mutta minun vanhurskaani on elävä uskosta, ja jos hän vetäytyy pois, ei minun sieluni mielisty häneen". 	 Tuˈn ikyjo, a xjal, a bˈaˈn taˈye; noq tuˈn tnimbˈil, at jun tchwinqil, a nlay bˈaj, quˈn nchin tzalaja tiˈj. Me qatzin qa ma tzˈaj meltzˈaja tiˈjxiy, mina nchin tzalaja tiˈja, chi Diosjo.


Ja niitä oli viidettäkymmentä miestä, jotka yhtyivät tähän valaan. 	 Bˈalaqa iteˈtaq kaˈwnaq kybˈajjo ichin, a otaq kubˈ kykˈluˈn kyyol.


Ja sieltä kulkiessaan ohi Jeesus näki miehen, jonka nimi oli Matteus, istumassa tulliasemalla ja sanoi hänelle: "Seuraa minua". Niin tämä nousi ja seurasi häntä. 	 Tej tikyˈ Jesús antza, in xi tkaˈyiˈn ayiˈn, Matey, qˈuqleqintaqa toj jun tal ja te peybˈil pwaq tuˈn tajbˈin kye aj Rom, a nchi kawintaq kyibˈaj aj Israel. Tzaj tqˈmaˈn Jesús weˈy: Lipeka wiˈjach. Ex bˈeˈx in ikyˈ lipeˈy tiˈj Jesús.


Ja sitten he anoivat kuningasta, ja Jumala antoi heille Saulin, Kiisin pojan, miehen Benjaminin sukukunnasta, neljäksikymmeneksi vuodeksi. 	 Me xitzin kyqanin aj Israel jun nmaq kawil, ex tuˈn kykubˈ kawin tuˈn. Ex tzajtzin tqˈoˈn Dios Saúl, a kˈwalbˈaj te Cis, tzajnin tojjo jun chˈuq aj Israel, Benjamín tbˈi, tuˈn tok te nmaq kawil kyxol toj kaˈwnaq abˈqˈe.


Vähäinen hapatus hapattaa koko taikinan. 	 At jun yol nqˈumle kyjaluˈn: Tukˈaxpe chˈin txˈam, qa ma txiˈ toj tqˈotjil wabˈj, chebˈe ktxˈamixil tkyaqilx.


saadakseen asetetuksi eteensä kirkastettuna seurakunnan, jossa ei olisi tahraa eikä ryppyä eikä mitään muuta sellaista, vaan joka olisi pyhä ja nuhteeton. 	 tuˈntzintla tkˈmoˈnte Ttanim, tzeˈnku jun t‑xuˈjil tbˈanilxix wen, a ntiˈ chˈin tkyˈi, ex ntiˈ chˈin tzˈil tiˈj, qalaˈ manyor xjanxix ex tzˈaqlexix.


Mutta kun he eivät heitä löytäneet, raastoivat he Jaasonin ja muutamia veljiä kaupungin hallitusmiesten eteen ja huusivat: "Nuo koko maailman villitsijät ovat tännekin tulleet, 	 Me quˈn tuˈn mix i jyete antza, ex tuˈntzin kyqˈojtz, etz jukikin Jasón kyuˈn, junx kyukˈa ilaˈ nimil, ex xi qˈiˈn kywutz kawil te tnam. Bˈeˈx jaw ẍchˈin, ex kyqˈma: Aye maˈ xjal lo, a o chi sbˈun tiˈj tkyaqil tnam twutz txˈotxˈ, ma chi ul tzaluˈn jaˈlin,


Sillä hän ikävöi teitä kaikkia ja on kovin levoton siitä, että olitte kuulleet hänen sairastavan. 	 Nkubˈ t‑ximin tuˈn t‑xiˈ lol kyeˈy kykyaqila, ex tuˈn tpon tqanil kyeˈy, tuˈnjo chˈime xkyime, teˈ xyabˈte, quˈn ma kybˈiˈy qa ma yabˈte.


Ja tämä puhe hänestä levisi koko Juudeaan ja kaikkiin ympärillä oleviin seutuihin. 	 Jotxjo a otaq bˈant tuˈn Jesús, bˈeˈx bˈijte teˈ toj tkyaqil tnam te Judey exsin kyojjo txˈotxˈ, a nqayin iteˈk tkˈatz.


Sillä he eivät enää voi kuolla, kun ovat enkelien kaltaisia; ja he ovat Jumalan lapsia, koska ovat ylösnousemuksen lapsia. 	 quˈn tuˈn nlay chi kyimtl; qalaˈ iky kchi okileˈ tzeˈnqekuˈ angel, ex ok kchi okil te tkˈwal Dios, tuˈn otaq chi jatz anqˈintl kyxol kyimnin.


saaden vääryyden palkan; he pitävät nautintonaan elää päivänsä hekumassa; he ovat tahra- ja häpeäpilkkuja; he herkuttelevat petoksissaan, kemuillessaan teidän kanssanne; 	 Ok ktzajil nya wen kyibˈaj tuˈn Dios, tuˈn kybˈinchbˈin nya wen. Quˈn toj kywutz, jun tzaljbˈil tuˈn nxi kyqˈoˈn kyibˈ jun paqx tzeˈnku ntqanin tachbˈil kyxmilil. Ayejo xjal luˈn, jun txˈixwejil ex jun tzˈil kyxola, quˈn exla qa nchi waˈn kyukˈiy kyxol Ttanim Dios, me nchi jyoˈn tumil tuˈn kyok lipe tiˈj bˈinchj il.


Oli tapana, että maaherra juhlan aikana päästi kansalle yhden vangin irti, kenenkä he tahtoivat. 	 Me ante Pilat, a aj kawil, aj tikyˈ junjun Xjan Qˈij, kukx nxi ttzaqpiˈntaq jun xjal, a tkuˈxtaq toj tze. Me nejtaq nxi tqanin alkye kyajxjal tuˈn t‑xi tzaqpet.


Mutta hän lähti pois käyden heidän keskitsensä. 	 Me atzin te Jesús, ex kyxolile ex bˈeˈx xiˈ.


ja että katsotte kukin, ette vain omaanne, vaan toistenkin parasta. 	 Mix aˈl jun kyeˈ, tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun tiˈ, noq tuˈn tknetjo a te teku, qalaˈ noq tuˈn tel wenku te tkyaqilx.


että jäljelle jääneet ihmiset etsisivät Herraa, ynnä kaikki pakanat, jotka ovat minun nimiini otetut, sanoo Herra, joka tämän tekee, 	 tuˈntzintla kykyaqilxjo Judiy ex nya Judiyqe, a at kyoklin noq tiˈj tumil nbˈiy, nchi jyon wiˈja, a ayiˈn tAjaw Tkyaqil.


Ja tämä valtakunnan evankeliumi pitää saarnattaman kaikessa maailmassa, todistukseksi kaikille kansoille; ja sitten tulee loppu. 	 Aj telpin bˈaj tyolajtzjo Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈntzin ntiˈx jun chˈuqxjal, a mit tzˈel tnikyˈ tiˈj. Atzin qˈijjo japin bˈaj tqˈijil tkyaqil.


ja jos asia on sen arvoinen, että minunkin on lähteminen, niin saavat he lähteä minun kanssani. 	 Ex qa wentaq toj kywutza tuˈn nxiˈy, okla kqo xela kyukˈa.


Te kielsitte Pyhän ja Vanhurskaan ja anoitte, että teille annettaisiin murhamies, 	 Me tuˈn tchˈuẍil kyanmiˈn, kykyˈetaqa tuˈn t‑xi kyqaniˈn tuˈn ttzaqpaj Jesús, a xjan ex wenxix, me kyja xi kyqaniˈn tuˈn ttzaqpaj jun bˈyol xjal.


Silloin muutamat fariseuksista sanoivat: "Miksi teette, mitä ei ole lupa tehdä sapattina?" 	 Iteˈtaq junjun Parisey antza, exsin bˈaj xi kyqanintz kye kyjaluˈn: ¿Tiquˈnil nkubˈ kybˈinchinjiˈy jun tiˈ, a nya qˈoˈn tuˈn tkubˈ bˈinchit kyojjo qˈij te ajlabˈl, jaˈ mix aˈl jun tuˈn tja aqˈnin?


Veljeni, älkööt aivan monet teistä pyrkikö opettajiksi, sillä te tiedätte, että me saamme sitä kovemman tuomion. 	 Ayiˈy werman, nya noq aˈlchaqku kye, tuˈn tok te jun xnaqˈtzil Tyol Dios, quˈn bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, awoxixpeqe a nqo xnaqˈtzin tiˈj Tyol, ok qo tzajil kawin kuj tuˈn Dios, qa mina nqo bˈet toj tumiljo qxnaqˈtzbˈil.


Niin Jeesus kääntyi heihin ja sanoi: "Jerusalemin tyttäret, älkää minua itkekö, vaan itkekää itseänne ja lapsianne. 	 Xi kaˈyin Jesús kyiˈj, ex xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Ayiˈy qya te Jerusalén, mina chi oqˈ kyeˈ wiˈja, qalaˈ chi oqˈx kyeˈ kyiˈjxa, exsin kyiˈj kyala.


ja hän kastoi heidät Jordanin virrassa, kun he tunnustivat syntinsä. 	 Me ayetziˈn jatz kypaˈn kyil twutz Dios, bˈeˈx i kux tqˈoˈn Juan toj nim aˈ, te jawsbˈil aˈ.


Tämän Jeesus puhui ja nosti silmänsä taivasta kohti ja sanoi: "Isä, hetki on tullut, kirkasta Poikasi, että Poikasi kirkastaisi sinut; 	 Tbˈajlinxitzin tyolin Jesúsjo ikyjo, jaw kaˈyin twutz kyaˈj, ex tqˈma: Tata, ma pon nqˈijila tuˈn nkyima: Nimsinksa nbˈiˈy toj nkyimliˈn, ayiˈn Tkˈwala, tuˈntzin tjaw nnimsiˈn tbˈiˈy.


Silloin Jeesus seisahtui ja kutsui heidät tykönsä ja sanoi: "Mitä tahdotte, että minä teille tekisin?" 	 Bˈeˈx kubˈ weˈ Jesús, i tzaj ttxkoˈn moẍ, ex xi tqanin kye: ¿Tiˈn kyaja tuˈn tok nbˈinchiˈn kyiˈja?


ja sanoivat: "Jos sinä olet juutalaisten kuningas, niin auta itseäsi". 	 Chi chiˈ kyjaluˈn: A qa axixtza nmaq kawil kyibˈaj xjal Judiy, klomtzin tibˈtza tilx tibˈa.


Rakkaani, en minä kirjoita teille uutta käskyä, vaan vanhan käskyn, joka teillä on alusta ollut; tämä vanha käsky on se sana, jonka te olette kuulleet. 	 Ayiˈy werman, atzin kawbˈil, a nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, nya jun akˈaj kawbˈil, qalaˈ axjo kawbˈil, a at kyukˈiy, ex bˈiˈn kyuˈn atxix ojtxe.


Mutta synagoogan esimies, joka närkästyi siitä, että Jeesus paransi sapattina, rupesi puhumaan ja sanoi kansalle: "Kuusi päivää on, joina tulee työtä tehdä; tulkaa siis niinä päivinä parannuttamaan itseänne, älkääkä sapatinpäivänä". 	 Atzin tej kynejil xqˈuqil muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios bˈeˈx tzaj teˈ tqˈoj, quˈn tuˈn toj jun qˈij te ajlabˈl, kubˈe tqˈanin Jesúsjo qya. Xitzin tqˈmaˈn kyexjal kyjaluˈn: Qaq qˈij qˈoˈntz tuˈn qaqˈnin. Tuˈnpetziˈn, chi ul kyeˈ qˈanil kyibˈa kyojjo qˈij anetziˈn, ex nya toj jun qˈij te ajlabˈl.


kun estävät meitä puhumasta pakanoille heidän pelastumiseksensa. Näin he yhäti täyttävät syntiensä mittaa. Viha onkin jo saavuttanut heidät, viimeiseen määräänsä asti. 	 Tzeˈn qa qaja tuˈn t‑xi qqˈmaˈn Tyol Dios kye xjal, a nya Judiyqe, tuˈn kyklet, mi nkytziyin, ex ma chmet kyil. Tuˈntzin tpajtzjo ikyjo, ktzajil tkawbˈil Dios kyibˈaj, a kujxix wen.


Ja Mooses kasvatettiin kaikkeen egyptiläisten viisauteen, ja hän oli voimallinen sanoissa ja teoissa. 	 Ikytzin xnaqˈtzajtz Moisésjo toj tkyaqil tumil kyxol aj Egipto, ex japin te jun ichin nim toklin kyuˈn tyol ex kyuˈn tbˈinchbˈin.


Siitä käy ilmi, ketkä ovat Jumalan lapsia ja ketkä perkeleen lapsia. Kuka ikinä ei tee vanhurskautta, hän ei ole Jumalasta, ei myöskään se, joka ei veljeänsä rakasta. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn alkye qeˈ tkˈwal Dios, ex alkye qeˈ tkˈwal tajaw il: Quˈn aye, a nya bˈaˈn kybˈinchbˈin, ex mi n‑ok kykˈuˈjliˈn txqantl nimil, nya teqe te Diosjo.


kuitenkin kuolema hallitsi Aadamista Moosekseen asti niitäkin, jotka eivät olleet syntiä tehneet samankaltaisella rikkomuksella kuin Aadam, joka on sen esikuva, joka oli tuleva. 	 Me tkyaqil xjal i kyim kyojjo qˈij te Adán tuˈn kyil, ex tzmaxi tzaj tqˈoˈn Moisésjo ojtxe kawbˈil; iˈchaqx nya ikyxjo kyilxjal tzeˈnku til Adán, a el ikyˈin teˈ jun yol, a xi tqˈmaˈn Dios te. Me atziˈn Adán jun yekˈbˈil tiˈj Jesús, a tuˈntaq tul.


niin me olemme yksimielisesti nähneet hyväksi valita miehiä ja lähettää heidät teidän tykönne rakkaiden veljiemme Barnabaan ja Paavalin kanssa, 	 Tuˈnpetziˈn, ma qo kyija toj wen, tuˈn kyxi chqˈet jun jteˈbˈin qxola, tuˈn kykanin kyukˈiy, junx kyukˈa qerman Bernabé ex Pabl, a kˈuˈjlinqexix quˈn,


Mutta muutamat heistä sanoivat: "Beelsebulin, riivaajain päämiehen, voimalla hän ajaa ulos riivaajia". 	 Me iteˈ junjun xjal i qˈmante kyjaluˈn: Nchi etz teˈ xjal taqˈnil tajaw il tuˈn, quˈn tuˈn a te Beelzebú, a tajaw il, o txi qˈonte tipin, chi chi xjaljo tiˈj Jesús.


Mutta pääkohta siinä, mistä me puhumme, on tämä: meillä on sellainen ylimmäinen pappi, joka istuu Majesteetin valtaistuimen oikealla puolella taivaissa, 	 Toj tkyaqiljo nxi nqˈmaˈn kyeˈy, atzin nimxixtl toklin kyibˈaj txqantl, a kxel qˈmet kyjaluˈn: Tnejil, atzin Jesús, a tnejilxix qpale, at nimxix toklin ex qˈuqle toj kyaˈj toj tman qˈobˈ qMan Dios kawil tukˈa.


Valvokaa siis, sillä ette tiedä, milloin talon herra tulee, iltamyöhälläkö vai yösydännä vai kukonlaulun aikaan vai varhain aamulla, 	 Ikyqexsin kyejiˈy bˈant‑x kyteˈn, ex bˈaˈnx chi kaˈyin kyibˈa, quˈn nya bˈiˈn kyuˈn jtoj bˈaˈn wula, qa noq aj qok yupj, mo nikyˈjin aqˈwilj, mo aj toqˈ ekyˈ, mo nqo el sqixkuj. Tuˈnpetzintzjo, ilx tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchin kyteˈn, quˈn ntiˈ nqanila aj wula.


Kannettiinpa sairaita kaduillekin ja pantiin vuoteille ja paareille, että Pietarin kulkiessa edes hänen varjonsa sattuisi johonkuhun heistä. 	 Ex nchi bˈajxi kyiˈntaq yabˈ kyoj bˈe kyibˈaj tal kypop ex kyibˈaj iqbˈil kye yabˈ, tuˈntzintla aj tikyˈ Pegr, iˈchaqtla oˈkx t‑xlekemil aku pontaq kanin kyibˈaj junjun yabˈ, tuˈn kykubˈ qˈanit.


Ja valtaistuimen ympärillä oli kaksikymmentä neljä valtaistuinta, ja niillä valtaistuimilla istui kaksikymmentä neljä vanhinta, puettuina valkeihin vaatteisiin, ja heillä oli päässänsä kultaiset kruunut. 	 Ex tiˈjile qˈuqbˈil lo, xi nkaˈyiˈn kyaje toj kaˈwnaq nejinel qˈuqleqetaq tibˈaj kyaje toj kaˈwnaq qˈuqbˈil, toktaq kyxbˈalin sjanin wen, ex tokxtaq jun toj kywiˈ bˈinchin tuˈn qˈanpwaq te jun yekˈbˈil teˈ kyoklin.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "Ketuilla on luolat ja taivaan linnuilla pesät, mutta Ihmisen Pojalla ei ole, mihin hän päänsä kallistaisi". 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: ¿Ma twutzxixsin tey qa aku txi lipey wiˈja? Me majx kxel nqˈmaˈn tey: At kye wech kyjul te kynajbˈil; ex at kye pichˈ kypaqbˈil. Me metzin weˈ, a Tkˈwal Ichin, nipe jaˈ tuˈn nxi qˈejeye chˈiˈn, ntiˈ.


Mutta joku ehkä kysyy: "Millä tavoin kuolleet heräjävät, ja millaisessa ruumiissa he tulevat?" 	 Nlayla txi kynimiˈn tiˈjjo anqˈbˈil kye kyimnin, quˈn at junjun kyxola aku txi tqˈmaˈn: ¿Tzeˈntzilaˈ qxmilil aj qjatz anqˈin kyxol kyimnin?


Mutta poika sanoi hänelle: `Isä, minä olen tehnyt syntiä taivasta vastaan ja sinun edessäsi enkä enää ansaitse, että minua sinun pojaksesi kutsutaan`. 	 Atzin tej kˈwalbˈaj iky xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Taa, ma chin bˈinchinx weˈ il twutz Dios ex ikyxjo twutza; ntiˈl we woklin tuˈn wokla te tkˈwala.


He osoittivat meille myös monin tavoin kunniaa, ja lähtiessämme merelle he panivat mukaan, mitä tarvitsimme. 	 Nimku bˈant kyuˈn te kaˈybˈil qeˈy. Atzin teˈ qokxa jun majla toj juntl bark, nimku tzaj qˈoˈn qeˈy, a ilxix tiˈj, tuˈn tokin quˈn toj bˈe.


Niin he menivät ja herättivät hänet sanoen: "Herra, auta, me hukumme". 	 Me awotzin qe, a t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx o xiˈy kˈasilte tuˈn qxobˈila, ex xi qqˈmaˈn te: ¡QAjaw, qo tkloma! Chˈix qxi mulqˈaj toj aˈ.


Päättäkää itse: sopiiko vaimon rukoilla Jumalaa pää peittämätönnä? 	 Quˈn ayex kyeˈ aku chi qˈmante, qa nya wen tuˈn tnaˈn jun qya Dios toj tja Dios tzeˈnku jun ichin, a mi njax kutxbˈil twiˈ, quˈn il tiˈj jun txˈixpibˈl kyxol ichin ex qya.


Mutta eräs mies, nimeltä Ananias, ja hänen vaimonsa Safiira myivät maatilan, 	 Me attaq jun ichin, Ananías tbˈi, junx tukˈa t‑xuˈjil, Safira, xi kykˈayin jun tnej kytxˈotxˈ.


ja olkaa te niiden ihmisten kaltaiset, jotka herraansa odottavat, milloin hän palajaa häistä, että he hänen tullessaan ja kolkuttaessaan heti avaisivat hänelle. 	 Chi oka tzeˈnqekuˈ taqˈnil jun xjal, a loqe nchi ayon tuˈn toktz jqetjo tjpel ja, aj tmeltzˈajjo tajaw aqˈuntl toj jun mejebˈlin. Jun paqx k‑okitz jqon ja te, noq aj tok twokˈchin.


Ja samassa kukko lauloi toisen kerran. Niin Pietari muisti Jeesuksen sanat, jotka hän oli sanonut hänelle: "Ennenkuin kukko kahdesti laulaa, sinä kolmesti minut kiellät". Ja hän ratkesi itkuun. 	 Teˈ t‑xi tqˈmaˈn Pegrjo ikyjo, njawku oqˈ tman ekyˈ te tkabˈ majin. Bˈeˈx ok ten oqˈil, quˈn bˈeˈx ul julkˈaj tyol Jesús toj tkˈuˈj, tej t‑xi tqˈmaˈn: Naˈmtaq toqˈ ekyˈ te tkabˈ majin, aj nkubˈ tewiˈn oxe maj.


Mutta tämä esteli häntä sanoen: "Minun tarvitsee saada sinulta kaste, ja sinä tulet minun tyköni!" 	 Me tkyˈeˈtaq Juan tuˈn tkuˈx Jesús toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, ex xi tqˈmaˈn te: Ayintla weˈ tuˈn nkux tqˈoˈn toj nim aˈ te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa ayiˈn ma tzˈajtz tiˈj wanmiˈn. Me atzin teˈ, ntiˈ te til. ¿Qalatziˈn taja tuˈn tkuˈxa toj aˈ?