jossa koko rakennus liittyy yhteen ja kasvaa pyhäksi temppeliksi Herrassa; 	 Noq tuˈn Crist, ajo ma tij ja kyja tjaw chˈiy toj ttxolil, tuˈn tok te jun ja te naˈbˈl Dios, a xjanxix tiˈj qAjaw.


että olisitte moitteettomat ja puhtaat, olisitte tahrattomat Jumalan lapset kieron ja nurjan sukukunnan keskellä, joiden joukossa te loistatte niinkuin tähdet maailmassa, 	 tuˈntzin ntiˈ kyila kywutzxjal, a nya nimilqe ex bˈinchil ilqe. Qalaˈ chi okxita tkˈwal qMan Dios, ex ntiˈtla kytzˈilila toj kychwinqila. Qalaˈ chi okxa tzˈaqle wen, tzeˈnqe cheˈw nchi qoptzˈaje toj qnikyˈin; ex ikyxqetzintla kyejiˈy tukˈaˈ kybˈinchbˈin toj kynimbˈila kyxoljo nya nimil, a toj qxopin iteˈye,


Joka syö minun lihani ja juo minun vereni, sillä on iankaikkinen elämä, ja minä herätän hänet viimeisenä päivänä. 	 Ikytziˈn, alkye te kxel waˈn teˈ nchibˈjila ex kxel kˈwan teˈ nchkyˈela, at teˈ tbˈanil tchwinqil te jun majx; ex kjawil anqˈintl wuˈn, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Ja kun olivat heitä paljon pieksättäneet, heittivät he heidät vankeuteen ja käskivät vanginvartijan tarkasti vartioida heitä. 	 Ilaˈ maj bˈaj jubˈin. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, i kux qˈoˈn toj tze, exsin xi qˈmantz teˈ xqˈuqil tze, tuˈn kyxqˈuqit wen.


Joka ottaa vastaan hänen todistuksensa, se sinetillä vahvistaa, että Jumala on totinen. 	 Me qa at jun xi tnimin, a ntkujsin qa twutzxixjo Tyol Dios.


Sentähden me olemme nyt lohdutetut. Mutta tämän lohdutuksemme ohessa on meitä vielä paljoa enemmän ilahuttanut Tiituksen ilo, sillä hänen henkensä on saanut virvoitusta teiltä kaikilta. 	 Tuˈnpetziˈn, ma chewx qanmiˈn kyuˈn. Me nya oˈkxjo lo, qalaˈ nimx nqo tzalaja tuˈn ma kanin Tito qukˈiˈy tukˈa tqanil, qa ma nimsit tkˈuˈj kyuˈn tukˈa nim tzaljbˈil, tej xten kyxola.


En minä ole kirjoittanut teille sentähden, ettette totuutta tiedä, vaan sentähden, että te tiedätte sen ja ettei mikään valhe ole totuudesta. 	 Me nxi ntzˈibˈinjiˈy luˈn kyeˈy, nya noq mi n‑el kynikyˈa te twutzxix, quˈn n‑el kyeˈ kynikyˈ te. Ex bˈiˈn kyuˈn qa ntiˈ jun nya twutzx aku tzul kanin tiˈjjo a twutzxix.


Ja mies tuli kohta terveeksi ja otti vuoteensa ja kävi. Mutta se päivä oli sapatti. 	 Texjo paq, ex ul Dios te ichin; jaw tiˈn tkuẍil, ex bˈeˈx ok ten bˈetil. Ataqtziˈn qˈij ikyjo, te ajlabˈl.


Pilatus vastasi: "Minkä minä kirjoitin, sen minä kirjoitin". 	 Me ante Pilat xi tqˈmaˈn: ¡Mina! Quˈn a ma kubˈ ntzˈibˈiˈn, nlay jaw ntxˈixpiˈn; qalaˈ kyijkuj kukxjo.


Kun Maria sen kuuli, nousi hän nopeasti ja meni hänen luoksensa. 	 Atzaj teˈ tbˈinte Mariy, jun paqx jaw weˈ, ex xiˈ ajqelin lolte Jesús,


Ja sinä, lapsukainen, olet kutsuttava Korkeimman profeetaksi, sillä sinä olet käyvä Herran edellä valmistaaksesi hänen teitään, 	 Atziˈn te, mil: Yolil Tyol Dios teˈ tbˈi k‑okil, a Dios nimxix toklin. Quˈn ay kˈwel nej twutzjo Kolil qˈmalte tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutz.


Ja ihmiset hämmästyivät ylenmäärin ja sanoivat: "Hyvin hän on kaikki tehnyt: kuurot hän saa kuulemaan ja mykät puhumaan". 	 Otaq chi bˈaj jaw kaˈylaj tuˈn ikyjo, ex kyqˈma: Tkyaqilx tbˈanilx nbˈaj bˈant tuˈn. A ajinqe ẍonẍ nbˈaj bˈant kybˈiˈn, ex xtiq nbˈaj bˈant kyyolin tuˈn, chi chiˈ.


Niin tuli eräs Samarian nainen ammentamaan vettä. Jeesus sanoi hänelle: "Anna minulle juoda". 	 Ntiˈqotaqa awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin antza, quˈn otaq qoˈxa toj tnam laqˈol chˈin qwaˈy. Ex ultzin jun qya aj Samaria qˈaˈyil toj xoch, ex xi tqˈmaˈn Jesús te: Qˈontza chˈin nkˈwaˈy cheˈwe.


hänen Pojastansa - joka lihan puolesta on syntynyt Daavidin siemenestä 	 Atziˈn Tbˈanil Tqaniljo nyolin tiˈjjo Tkˈwal Dios, a qAjaw Jesucrist, a at kabˈe tten: Xjal ex Tkˈwal Dios. Tnejil, xjal teˈ tzeˈnku qeˈ, quˈn antza tzajnin tyajil tiˈj jun xjal, a qtzan nmaq kawil David.


vaan sellainen, joka oman kotinsa hyvin hallitsee ja kaikella kunniallisuudella pitää lapsensa kuuliaisina; 	 Ex bˈaˈn kawin toj tja, bˈaˈn chi nimin tkˈwal tukˈa mutxbˈil.


On toinen, joka todistaa minusta, ja minä tiedän, että se todistus, jonka hän minusta todistaa, on pätevä. 	 Me at juntl nkujsinte tyol wiˈja, a Juan Jawsil Aˈ. Ex bˈiˈn we wuˈn a ntqˈmaˈn wiˈja twutzxix, ex at tajbˈin te kujsil weˈy.


"Kavahtakaa, ettette harjoita vanhurskauttanne ihmisten nähden, että he teitä katselisivat; muutoin ette saa palkkaa Isältänne, joka on taivaissa. 	 Kykaˈyink kyibˈa; mi kubˈ kyyekˈiˈn kynimbˈila kywutzxjal, noq tuˈn kyjawku kaˈylaj kyiˈja. Quˈn qa ma kubˈ kybˈinchiˈn ikyjo, nlay tzaj qˈoˈn jun oyaj kyeˈy tuˈn qMan at toj kyaˈj.


Ja taas ääni sanoi hänelle toistamiseen: "Minkä Jumala on puhdistanut, sitä älä sinä sano epäpyhäksi". 	 Yolin juntl majljo tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla, ex tqˈma: Me ante jaˈlin, wen tchyoˈljtzjo, a nya wentaq tchyoˈljtz ojtxe, quˈn ate Dios o qˈmante qa wen. Tuˈnpetziˈn, mina tzˈok tqˈoˈn te nya wen.


Ja vaikka minä tuomitsisinkin, niin minun tuomioni olisi oikea, sillä minä en ole yksinäni, vaan minä ja hän, joka on minut lähettänyt. 	 Qalaˈ kchin kawila tukˈa t‑xilin tumil tzˈaqlexix, a tzajnin te nMaˈn. Quˈn nya njunalx weˈ kchin kawil; qalaˈ ajin nMaˈn wukˈiy, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Eikä kukaan sitä arvoa itselleen ota, vaan Jumala kutsuu hänet niinkuin Aaroninkin. 	 Mix aˈl junte aku tzˈok tqˈoˈn tibˈ te tnejilxix pale, qalaˈ ikytziˈn, ate Dios k‑okil qˈoˈnte toklin, tzeˈnku xi tqˈoˈn Dios toklin Aarón tuˈn tok te tnejilxix pale ojtxe.


ja että useimmat veljistä, saaden Herrassa uskallusta minun kahleistani, yhä enemmän rohkenevat pelkäämättä puhua Jumalan sanaa. 	 Ex noq tej kylonte jun chˈuq erman, teˈ nkux qˈoˈn toj tze tuˈn tpaj nchin yolintaqa tiˈj tbˈi Jesús, bˈeˈx jaw kyiˈn kyibˈ, ex el kyxobˈil kyiˈj tuˈn tqˈmetjo Tbˈanil Tqanil, noq tuˈnjo qˈuqlexix kykˈuˈj tiˈj Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil.


Ja he näkivät heidän lähtevän, ja monet saivat siitä tiedon ja riensivät sinne jalkaisin kaikista kaupungeista ja saapuivat ennen heitä. 	 Me nimx xjal te ilaˈku tnam el kynikyˈ kyiˈj, ex xi kykaˈyin, tej kyxiˈ jaˈ tajtaq Jesús exqetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin tuˈn kykanin. Bˈeˈxsin i bˈaj xi tiljtz antza, ex nej i bˈaj pon.


"Kiitetty olkoon Herra, Israelin Jumala, sillä hän on katsonut kansansa puoleen ja valmistanut sille lunastuksen 	 Kyˈiwlinxixjo tbˈi Dios te Israel, a tAjaw Tkyaqil, quˈn ma tzul klol teˈ Ttanim.


Niin palvelijat palasivat ylipappien ja fariseusten luo, ja nämä sanoivat heille: "Miksi ette tuoneet häntä tänne?" 	 Ayetzin xqˈuqil te tnejil ja te naˈbˈl Dios, i meltzˈaj jaˈ iteˈyetaq Parisey exqetziˈn kynejil pale, ex xi kyqanin kyeˈ. ¿Tiquˈn mi saj kyinjiˈy ichin, a xi qqˈmaˈn kyeˈy?


Ja Maria sanoi: "Minun sieluni suuresti ylistää Herraa, 	 Tqˈma Mariy: Kjawil nnimsiˈn tukˈa tkyaqil wanmiˈn tbˈi wAjawa.


Ja tuli yksi niistä seitsemästä enkelistä, joilla oli ne seitsemän maljaa täynnä seitsemää viimeistä vitsausta, ja puhui minun kanssani sanoen: "Tule tänne, minä näytän sinulle morsiamen, Karitsan vaimon". 	 Ex nliy jun angel, a attaq kyxoljo wuq angel, ayeˈ qˈiˈntaq wuq laq kyuˈn, nojninqe kyukˈa wuq kyˈixsbˈajil te bˈisbˈajil tyabˈ twiˈ Dios. Ex tzaj tqˈmaˈn weˈy: Ku tzaja. Ex kxel nyekˈinjiˈy txin tey, a bˈantnin tten tuˈn tok meje, a t‑xuˈjiljo tal Tal rit.


niin ettei kukaan saata sanoa, että te olette minun nimeeni kastetut. 	 Tuˈnpetziˈn, mix aˈl juntl kyeˈ aku qˈmante qa tiˈj nbˈiˈy ẍi kuxiy toj aˈ. Quˈn ex noqit ma chi kuxa wuˈn toj aˈ, nyatla tiˈj nbˈiˈy xjawe wiˈn, qalaˈ tiˈjxitla tbˈi qMan Dios, ex Tkˈwal, exsin Xewbˈaj Xjan.


Sillä kaikki, jotka ilman lakia ovat syntiä tehneet, ne myös ilman lakia hukkuvat, ja kaikki, jotka lain alaisina ovat syntiä tehneet, ne lain mukaan tuomitaan; 	 Tuˈnpetziˈn, kykyaqilxjo nchi bˈinchin il, aye nya Judiyqe, a mi bˈiˈn tkawbˈil Moisés kyuˈn, ok kchi kyimil tuˈnx kypaj. Ex ayetzin kye Judiy, a nchi bˈinchin il tiˈjlbˈinxiˈ tkawbˈil Moisés, ex ok kchi kyimil tuˈnxjo kawbˈil.


Niin Jeesus vastasi ja sanoi: "Eivätkö kaikki kymmenen puhdistuneet? Missä ne yhdeksän ovat? 	 Chi Jesús kyjaluˈn: ¿Ma nyatzin lajajtaq kyej ichin kybˈaj ẍi qˈanit? ¿Jatzila iteˈyiljo bˈeljajl?


Niin se huusi ja kouristi häntä kovasti ja lähti ulos. Ja hän kävi ikäänkuin kuolleeksi, niin että monet sanoivat: "Hän kuoli". 	 Atzin taqˈnil tajaw il jaw ẍchˈin wen, ex tbˈinche tuˈn ttzaj junl majl kyimin tiˈjjo qˈa, ex bˈeˈx etzkux toj tanmin, ex kyij tqˈoˈn tzeˈnku jun kyimnin. Nimxl xjal qˈmante qa otaq tzˈel kyim te jun majx.


Vaan joka teistä on suurin, se olkoon teidän palvelijanne. 	 Ex ankye teˈ nim toklin kyxola, il tiˈj tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Mutta kun kansa sai sen tietää, seurasivat he häntä; ja hän otti heidät vastaan ja puhui heille Jumalan valtakunnasta ja teki terveiksi ne, jotka parantamista tarvitsivat. 	 Me atzaj teˈ kybˈinte txqantl xjal, qa otaq cheˈx Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tzma Betsaida, bˈeˈxsin i xi lipetz kyiˈj. I kubˈ tziyin tuˈn Jesús tej kykanin; xi chikyˈbˈin Tkawbˈil qMan Dios kye, ex i kubˈ tqˈanin jniˈ yabˈ.


Hänen näin puhuessaan pyysi eräs fariseus häntä luoksensa aterioimaan; niin hän meni sinne ja asettui aterialle. 	 Atzaj teˈ tkubˈ qen Jesús tuˈn tyolin, bˈeˈx xi txkoˈn waˈl tuˈn jun Parisey. Atzaj teˈ tkanin tzma tja Parisey, okxsintz tuja, exsin ok qetz waˈl tiˈj meẍ.


Kaikki on puhdasta puhtaille; mutta saastaisille ja uskottomille ei mikään ole puhdasta, vaan heidän sekä mielensä että omatuntonsa on saastainen. 	 Me metzin kye nimil, a tzˈaqle taˈ kynabˈl, wen teˈ te kye tkyaqil. Me ayetzin kye nya tzˈaqle toj kynabˈl, tkyaqil n‑ok kyqˈoˈn te nya wen, tuˈn ma naj kyanmin ex kynabˈl tuˈn il.


Niissä makasi suuri joukko sairaita, sokeita, rampoja ja näivetystautisia, jotka odottivat veden liikuttamista. 	 Antza kuẍejqe txqan yabˈ: Moẍ, kox, ex junjun noq o tzˈel kyim t‑xmilil. Nchi ayoˈn tiˈj, tuˈn tja yekj aˈ toj tkubˈil.


Ja miten sopivat yhteen Kristus ja Beliar? Tai mitä yhteistä osaa uskovaisella on uskottoman kanssa? 	 ¿Ma akutzin tzˈel wen Crist tukˈa tajaw il? ¿Ex tzeˈntzin tten tuˈn tel wen jun nimil tukˈa jun nya nimil?


Laki ja profeetat olivat Johannekseen asti; siitä lähtien julistetaan Jumalan valtakuntaa, ja jokainen tunkeutuu sinne väkisin. 	 Ojtxe, a naˈmxtaq tul Juan, a Jawsil Aˈ, oˈkx yekˈinte Diosjo t‑xilin tajbˈil noq tuˈn ojtxe kawbˈil, a xqˈumlaj tuˈn Moisés ex kyuˈn yolil Tyol Dios. Me tej tul Juan, ok ten tyolajtzjo Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios, ex atzin jaˈlin tkyaqilx kyexjal n‑ok tilil kyuˈn tzeˈnx tuˈn kyokxi toj.


Sillä sanoistasi sinut julistetaan vanhurskaaksi, ja sanoistasi sinut tuomitaan syylliseksi." 	 Quˈn noq tiˈjjo bˈaˈn kyyola, kchi tzaqpajiliˈy tjaqˈ tkawbˈil Dios kujxix wen; me qatzin qa mina, ok kychjaˈbˈilxa tuˈn.


Niin vanginvartija ilmoitti tämän Paavalille sanoen: "Päälliköt ovat lähettäneet sanan, että teidät on päästettävä irti; lähtekää siis nyt ulos ja menkää rauhassa". 	 Tuˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn xqˈuqil tze te Pabl kyjaluˈn: Ma tzaj qˈmaˈn weˈy kyuˈn kawil, tuˈn kyxi tzaqpeta; kuxsin cheˈxtza toj tbˈanil, ex mina chi xobˈa.


Mutta jos meidän vääryytemme tuo ilmi Jumalan vanhurskauden, mitä me siihen sanomme? Ei kaiketi Jumala ole väärä, kun hän rankaisee vihassansa? Minä puhun ihmisten tavalla. 	 Me bˈalaqa at jun kyxola aku bˈant tuˈn t‑xi tqˈmaˈn jun t‑xim kyjaluˈn te kolbˈil tibˈ twutz til: Qa noq tuˈnjo qil, chilaˈ, nyekˈine qa ate qMan Dios wenxix, tuˈn otaq kubˈ tnajsin qil. Qatzin qa ikyjo, at tajbˈin qil te Dios tuˈn tnimsit tbˈi, noq tuˈn otaq kubˈ najsit. Qatzin qa ikyjo, ¿Tiquˈntz nkawin Diostz qiˈj, qa at tajbˈin qil te?


Mutta muut opetuslapset tulivat venheellä ja vetivät perässään verkkoa kaloineen, sillä he eivät olleet maasta kauempana kuin noin kahdensadan kyynärän päässä. 	 Awotzin qeˈ o kaniˈn tzma ttzi aˈ tukˈa bark qititin tel pa tuˈn bark nojnin kyukˈa kyiẍ. Nya najchaqtaq otoˈy ttzi nijabˈ, bˈalaqa noq kyaje ech.


Pilatus sanoi hänelle: "Mikä on totuus?" Ja sen sanottuaan hän taas meni ulos juutalaisten luo ja sanoi heille: "Minä en löydä hänessä yhtäkään syytä. 	 Xi ttzaqˈwin Pilat: ¿Tiˈtziˈn a twutzxix? Tbˈajlinxiˈ tqaniˈn ikyjo, etz Pilat juntl majl yolil kyukˈa Judiy, ex tqˈma: Ntiˈx jun tiljo ichin ma knet wuˈn lo.


valkeudeksi, joka on ilmestyvä pakanoille, ja kirkkaudeksi kansallesi Israelille". 	 Ajo neˈẍ lo jun tzaj kkˈantil toj kychwinqiljo jniˈ xjal, aye mina nxi kynimin Tyola, tuˈn tel kynikyˈ tiˈja. Ex a k‑okil te nimsbˈil tbˈiy kyxol tkyaqil aj Israel.


Niin he lähtivät kaupungista ja menivät hänen luoksensa. 	 Ex jun paqx i bˈajetzxjal toj tnam, ex i xiˈ jaˈ taˈye Jesús.


Kun Herodes näki Jeesuksen, ihastui hän suuresti; sillä hän oli jo kauan aikaa halunnut nähdä häntä, koska oli kuullut hänestä, ja hän toivoi saavansa nähdä häneltä jonkin ihmeen. 	 Bˈeˈx jaw tzalaj te Herodes, tej tiwle Jesús tuˈn, quˈn ilaˈxi maj tajtaq tuˈn tlonte, quˈn tuˈn nimku tqanil otaq tbˈi tiˈj Jesús, ex tajtaq tuˈn tlonte jun techil tipin.


Valvokaa sentähden ja muistakaa, että minä olen kolme vuotta lakkaamatta yötä ja päivää kyynelin neuvonut teitä itsekutakin. 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyink kyibˈa, ex kynaˈntza, qa toj oxe abˈqˈe, qˈijl ex qnikyˈin, mina ẍin sikytiˈy, ex ma tzˈetz taˈl nwutza, tej nqˈoˈn tumil kujxix wen teyile junjun kyeˈ.


ja niin toteutui Raamatun sana: "Aabraham uskoi Jumalaa, ja se luettiin hänelle vanhurskaudeksi", ja häntä sanottiin Jumalan ystäväksi. 	 Ikytzin xjapineˈ ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios. Chitzin kyjaluˈn: Kubˈ tnimin Abraham Diosch. Tuˈntzin tnimbˈiltz ikyjo, bˈaˈn ele twutz Dios.


etteivät näpistele, vaan kaikin tavoin osoittavat vilpitöntä uskollisuutta, että he Jumalan, meidän vapahtajamme, opin kaikessa kaunistaisivat. 	 Ex tuˈn mi chi elqˈin jun tiˈ exla qa tal netzˈ, qalaˈ tuˈn kyokx jikyinxix wen toj tkyaqil, tuˈn tel kynikyˈxjal, qa a xnaqˈtzbˈil tiˈj Dios ex Klolqe Jesús, tbˈanilxix.


Ja häntä seurasi eräs nuorukainen, jolla oli ympärillään liinavaate paljaalle iholle heitettynä; ja he ottivat hänet kiinni. 	 Me at jun qˈa ok lipe tiˈj Jesús, noq jun iqbˈil toktaq te ttxoˈw. Ex ikyxjo, ex ajin tzyet kyuˈnxjal,


Ja minä sanon teille: tehkää itsellenne ystäviä väärällä mammonalla, että he, kun se loppuu, ottaisivat teidät iäisiin majoihin. 	 Jun tumil kxel nqˈmaˈn kyeˈy, chi Jesús. Bˈaˈn tuˈn tokiˈn qˈinimil kyuˈn, a at tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a jun paqx k‑ikyˈil, te mojbˈil kye txqantl toj tbˈi qAjaw. Quˈn ajtzin kykyima, atitla jun qˈolbˈil kyeˈy te jun majx toj kyaˈj tuˈn Dios, noq tuˈn mojbˈil, a xi kyqˈoˈn kye txqantl ojtxe toj tbˈi.


Ja hän sanoi: "Mihin vertaamme Jumalan valtakunnan, eli mitä vertausta siitä käytämme? 	 Xi tqˈmaˈntl Jesús kye: ¿Tzeˈnxsilaˈ Tkawbˈil qMan Dios, ex anqukˈa aku tzˈoke qmujbˈine?


Hän sanoi heille myös vertauksen: "Eihän sokea voi sokeaa taluttaa? Eivätkö molemmat lankea kuoppaan? 	 Kubˈtzin tyolin Jesús jun techil kywutz kyjaluˈn, tuˈn mi cheˈxe lipe kyiˈjjo xnaqˈtzbˈil nya wen: ¿Ma akutzin bˈant tuˈn tkubˈ nej jun moẍ, yekˈil teˈ tbˈe juntl moẍ? ¿Ma nyapetzila kykabˈilx aku chi kux lankˈaj toj xaq?


Niinkuin sinä olet lähettänyt minut maailmaan, niin olen minäkin lähettänyt heidät maailmaan; 	 Ikyxjo tzeˈnku ma chin tzaj tchqˈoˈn kyxolxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex ikyx kchi xel nchqˈonjiˈy kyxolxjal qˈmalte Tyola.


Kaikki, jotka ovat tulleet ennen minua, ovat varkaita ja ryöväreitä; mutta lampaat eivät ole heitä kuulleet. 	 Kykyaqilxjo ẍi ul nej nwutza ileqˈqe kyeˈ, mo bˈyol xjalqe tuˈn kyelqˈin; me ayetzin kye rit mix ẍi kybˈiˈn.


"Totisesti, totisesti minä sanon teille: joka ei mene ovesta lammastarhaan, vaan nousee sinne muualta, se on varas ja ryöväri. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, alkye jun mi tzˈokx toj tjpel chˈlaj kye rit, ex qa noq s‑okx tlimoˈn tibˈ toj jun plaj, ileqˈ teˈ, mo jun bˈyol xjal tuˈn telqˈin.


mutta vahva ruoka on täysi-ikäisiä varten, niitä varten, joiden aistit tottumuksesta ovat harjaantuneet erottamaan hyvän pahasta. 	 Quˈn atzin xnaqˈtzbˈil nim t‑xilin, ikyjo tzeˈnku wabˈj, a n‑ajbˈin kye xjal, a ma chi tijin, ex te kyeˈ, at tumil toj kywutz, quˈn n‑el kynikyˈ te alkye wen ex alkye nya wen.


Ja kun hyvää teemme, älkäämme lannistuko, sillä me saamme ajan tullen niittää, jos emme väsy. 	 Tuˈnpetziˈn, mi txi qtzaqpiˈn tuˈn qbˈinchin teˈ wen, tuˈntzin aj tkanin tqˈijil chojbˈil, kqlaˈbˈil jun chwinqil te jun majx.


niin kuinka te sanotte sille, jonka Isä on pyhittänyt ja lähettänyt maailmaan: `Sinä pilkkaat Jumalaa`, sentähden että minä sanoin: `Minä olen Jumalan Poika`? 	 ¿Tiˈtzin quˈntz ma tzaj kyqˈmaˈn weˈy, qa nchin xoˈn yol tiˈj Dios, noq tuˈn xi nqˈmaˈn qa ayiˈn Tkˈwal Dios? Quˈn ax Dios el paˈn weˈy tuˈn ntzaj tchqˈoˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Mutta mikä minulle oli voitto, sen minä olen Kristuksen tähden lukenut tappioksi. 	 Tkyaqilxjo a anetziˈn, tbˈanilxtaq te weˈy. Me atzin jaˈlin, ntiˈl tajbˈin te weˈy, quˈn tuˈn o chin nimin tiˈj Crist.


Mutta he rupesivat kaikki järjestään estelemään. Ensimmäinen sanoi hänelle: `Minä ostin pellon, ja minun täytyy lähteä sitä katsomaan; pyydän sinua, pidä minut estettynä`. 	 Me kykyaqilxjo txokenj i qˈmante qa ntiˈtaq ambˈil kyiˈj tuˈn kykanin tojjo nintz waˈn. Atzin teˈ tnejil iky tqˈma kyjaluˈn: Chjonte te, me nlay chin kaniˈn, tzmaxix ma nloqˈa chˈin ntxˈotxˈa, ex il tiˈj tuˈn nxiˈy lolte; noqx cheˈwx tkˈuˈja wiˈja, chichkujiˈy.


Sillä hänen veljensäkään eivät häneen uskoneet. 	 Xitzin kyqˈmaˈn titzˈin te ikyjo, quˈn naˈmxtaq txi kynimiˈn t‑xilin t‑xnaqˈtzbˈil.


Ja hän otti lapsen ja asetti sen heidän keskellensä; ja otettuaan sen syliinsä hän sanoi heille: 	 Tzaj ttxkoˈn Jesús jun tal kˈwal, ex kubˈ twaˈbˈin kyxolx, ex jaw tchleˈn. Xi tqˈmaˈn kye:


Rukoilkaa siis te näin: Isä meidän, joka olet taivaissa! Pyhitetty olkoon sinun nimesi; 	 Tuˈnpetziˈn, iky chi naˈla Diosjiˈy kyjaluˈn: Ay qMan Dios, ate toj kyaˈj, noqit tzˈel kynikyˈxjal qa xjanxixjo tbˈiy.


Ja sitä mukaa kuin he vaelsivat kaupungista kaupunkiin, antoivat he heille noudatettaviksi ne säädökset, jotka apostolit ja Jerusalemin vanhimmat olivat hyväksyneet. 	 Toj kykyaqiljo tnam, jaˈ nchi ikyˈetaq, xi kyqˈmaˈn kye nimil jotxjo tumil, a otaq tzaj kyqˈmaˈn tsanjil, exqetziˈn jniˈ nejinel toj Ttanim Dios toj Jerusalén.


Niin Jeesus tuli heidän tykönsä, koski heihin ja sanoi: "Nouskaa, älkääkä peljätkö". 	 Me tzaj laqˈe Jesús kykˈatz, ex i ok tyekin, ex xi tqˈmaˈn kye: Chi weˈksa. Mi chi xobˈa.


Ja kuinka minulle tapahtuu tämä, että minun Herrani äiti tulee minun tyköni? 	 Ex atzin we noq jun tal qyaqinxiˈy, ¿Exsin tuˈn wul qˈolbˈaja tuˈn tnana Klol weˈy?


Ja kun minut ylennetään maasta, niin minä vedän kaikki tyköni." 	 Quˈn ajtzin njaw qˈoˈn twutz tze tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ktzajil nchmoˈn kykyaqil xjal wuˈnx wibˈxa.


Ja minun seuralaiseni näkivät kyllä valon, mutta eivät kuulleet sen ääntä, joka minulle puhui. 	 Ayetzin kyej nchi bˈettaq wukˈiy, iwle spikyˈimil kyuˈn, ex tuˈntzintzjo, bˈeˈx jaw xobˈ, me mix i kybˈiˈye tqˈajqˈojil tyoljo, a nyolintaq weˈy.


Mutta kiitos Jumalalle, että te, jotka ennen olitte synnin palvelijoita, nyt olette tulleet sydämestänne kuuliaisiksi sille opin muodolle, jonka johtoon te olette annetut, 	 Quˈn ojtxe, taqˈnil ilqetaqa. Me atzin jaˈlin, chjonte Dios, ma txi kynimiˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, a tumil xnaqˈtzbˈil, a saj qˈoˈn kyeˈy.


Mutta he ahdistivat häntä suurilla huudoilla, vaatien Jeesusta ristiinnaulittavaksi; ja heidän huutonsa pääsivät voitolle. 	 Noq i bˈaj jaw tiljx kyexjal tuˈn kyẍchˈin. Nchi qanlaj tiˈj tuˈn tkubˈ bˈyoˈn Jesús twutz cruz. Nimx i ẍchˈin tzmaxi kubˈ qeˈn, tej ttzaj tziyiˈn a nkyqanintaq.


Ja kun ehtoo tuli, saapui hän sinne niiden kahdentoista kanssa. 	 Tetzinj qok yupj, xiˈ Jesús kyukˈa kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin jaˈ otaq bˈante wabˈj.


mutta joka niille, jotka ovat kutsutut, olkootpa juutalaisia tai kreikkalaisia, on Kristus, Jumalan voima ja Jumalan viisaus. 	 Me atzin kyeˈ, ayeˈ o chi txokle, kyxoljo Judiy ex nya Judiyqe, ma tzˈok Crist te t‑xilin tipin ex t‑xilin tnabˈl qMan Dios.


Kun hän nyt lähestyi kaupungin porttia, katso, silloin kannettiin ulos kuollutta, äitinsä ainokaista poikaa. Ja äiti oli leski, ja hänen kanssaan kulki paljon kaupungin kansaa. 	 Atzaj teˈ tkanin nqayin ttxaˈn tnam, oktzin tkˈulbˈin tibˈ kyukˈa txqan xjal, a iqintaq jun kyimnin kyuˈn, a tuˈntaq kyxiˈ muqulte. Ajo kyimnin anetziˈn, albˈajtaq te jun mebˈe qya, ex oˈkxtaq taljo qya anetziˈn. Tuˈn ikyjo nimxtaqjo xjal te aj tnam lipcheqektaq tiˈj te nimsil tkˈuˈj.


En minä itsestäni voi mitään tehdä. Niinkuin minä kuulen, niin minä tuomitsen; ja minun tuomioni on oikea, sillä minä en kysy omaa tahtoani, vaan hänen tahtoaan, joka on minut lähettänyt. 	 Ex nlay bˈant jun weˈ tiˈ wuˈn wuˈnx wibˈxa. Ex aj nkawiˈn, mi chin kawin weˈ wuˈnx wibˈxa. Quˈn nkyˈeˈy tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tzeˈnkuxjo waja, qalaˈ tzeˈnkuxjo taj qMan, a tzaj chqˈoˈn weˈy. Tuˈnpetziˈn, aj nkawiˈn, tzˈaqlexix weˈ nkawbˈil.


ja hän on oleva Jaakobin huoneen kuningas iankaikkisesti, ja hänen valtakunnallansa ei pidä loppua oleman." 	 tuˈn tkawin kyibˈaj aj Judiy te jun majx, quˈn a tkawbˈil nlay bˈajx.


Minä kiitän teitä, että minua kaikessa muistatte ja noudatatte minun opetuksiani, niinkuin minä ne teille olen antanut. 	 Kxel nqˈoˈn chjonte kyeˈy, tuˈn kukx nchi tzaj kynaˈnjiˈy, ex tuˈn nkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku xkyij nqˈmaˈn.


ja sanoivat hänelle: "Kuuletko, mitä nämä sanovat?" Niin Jeesus sanoi heille: "Kuulen; ettekö ole koskaan lukeneet: `Lasten ja imeväisten suusta sinä olet valmistanut itsellesi kiitoksen`?" 	 ex xi kyqˈmaˈn te Jesús: ¿Ma tzuntzin tbˈiˈnjiy nkyqˈmaˈn maˈ kˈwal tiˈja? chi chiˈ. Xi ttzaqˈwin Jesús: Tzuntzin. ¿Ma naˈmxsin tkux kyuˈjiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, a ntqˈmaˈn tiˈjjo lo kyjaluˈn: Ma tzaj tqˈmaˈn, tuˈn tjaw nimsin tbˈiy, tuˈn kybˈitzjo tal kˈwal, majxpe kyuˈn tzma qe nchi miˈẍin?


Kunnioittakaa kaikkia, rakastakaa veljiä, peljätkää Jumalaa, kunnioittakaa kuningasta. 	 Kyqˈonxsiˈn nimbˈil te tkyaqil. Kˈuˈjlinqekjiˈy jniˈ nimil. Tenxit tchewil Dios kyiˈja. Ex kyniminkujiˈy nmaq kawil.


Ja opettaessaan pyhäkössä Jeesus puhui edelleen ja sanoi: "Kuinka kirjanoppineet sanovat, että Kristus on Daavidin poika? 	 Teˈ nxnaqˈtzintaq Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, xi tqanin jun t‑xjelbˈitz kye xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil: ¿Tzeˈntzin tten kyqˈmaˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, qa tyajil David te Crist, a Kolil, a at toklin tuˈn Dios?


Älkäämme siis enää toisiamme tuomitko, vaan päättäkää pikemmin olla panematta veljenne eteen loukkauskiveä tai langetusta. 	 Tuˈnpetziˈn, nya wen tuˈn qyolbˈiˈn kyiˈj juntl. Qalaˈ kyqˈonka tilil tuˈn kybˈinchintejiˈy tbˈanil, ex tuˈn mi chi jawe takpaje kyermana toj kynimbˈil tuˈn kypaja, tuˈn mi chi kubˈ tzˈaqe toj il.


Hän vastasi: "Onko hän syntinen, sitä en tiedä; sen vain tiedän, että minä, joka olin sokea, nyt näen". 	 Ante ichin xi ttzaqˈwin: Qa aj il mo qa minaj; oˈkx wejiˈy bˈiˈn wuˈn qa moẍqintaqa. Atziˈn jaˈlin ma bˈant nkaˈyiˈn.


Mutta neuvostossa nousi eräs fariseus, nimeltä Gamaliel, lainopettaja, jota koko kansa piti arvossa, ja hän käski viedä miehet vähäksi aikaa ulos. 	 Me kyxoljo kawil, attaq jun Parisey, Gamaliel tbˈi, a toktaq te xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, ex nimtaq toklin kyuˈnxjal. Jaw weˈks, ex xi tqˈmaˈn, tuˈn kyex qˈiˈn jun paqjo tsanjil.


ja että hän, tehden rauhan hänen ristinsä veren kautta, hänen kauttaan sovittaisi itsensä kanssa kaikki, hänen kauttaan kaikki sekä maan päällä että taivaissa. 	 Ex noq tuˈnjo Tkˈwal, tajtaq Dios tuˈn tmujbˈinte tibˈ tukˈa tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex tukˈa jniˈ at toj kyaˈj. Ex noq tuˈn tchkyˈel Jesús, a Tkˈwal, el chitj, tej tkyim twutz cruz, o tajbˈe Dios tuˈn tkubˈ tnikˈuˈn juntl majl tkyaqiljo bˈinchin tuˈn, a otaq naj tuˈn il.


Armolahjat ovat moninaiset, mutta Henki on sama; 	 Atzin jaˈlin, at nimku qoklin, me ate Xewbˈaj Xjan junchˈin, ex ttxuyil tkyaqiljo qoklin.


Jeesus sanoi hänelle: "Sinä olet hänet nähnyt, ja hän on se, joka sinun kanssasi puhuu". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: O tlixiy, ex ayintzinjiˈy, a nchin yoliˈn tukˈiy.


närkästyneinä siitä, että he opettivat kansaa ja julistivat Jeesuksessa ylösnousemusta kuolleista. 	 Nchi qˈojletaq, quˈn tuˈn nchi xnaqˈtzintaq Pegr ex Juan kyexjal, me nya tzeˈnku kyajtaq, quˈn kyqˈma Pegr ex Juan qa twutzxix jaw anqˈin juntl majl Jesús; ex tuˈntzin, kyij yekˈin qa kykyaqil kyimnin chi jawitz anqˈin juntl majl.


Armo, laupeus ja rauha Isältä Jumalalta ja Jeesukselta Kristukselta, Isän Pojalta, on oleva meidän kanssamme, totuudessa ja rakkaudessa. 	 Ax qMan Dios, junx tukˈa Tkˈwal, a qAjaw Jesucrist, kˈwel kyˈiwlin kyeˈy tukˈa tkyaqil t‑xtalbˈil, ex tuˈn ttzaj tqˈon tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxola, ex jun kymujbˈil kyibˈa, a tzajnin te Dios.


Mutta kullekin annetaan Hengen ilmoitus yhteiseksi hyödyksi. 	 Me tkyaqiljo qoklin, ex jniˈ tumil tuˈn qajbˈin te Dios, ex tkyaqil qbˈinchbˈin tzajninqe tiˈj Xewbˈaj Xjan, tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Sentähden, jokaisen, joka tunnustaa minut ihmisten edessä, minäkin tunnustan Isäni edessä, joka on taivaissa. 	 Ankye teˈ mi kubˈ tewin kywutzxjal, qa nimil wiˈja, ex ikyx wejiˈy mi kubˈ wewiˈn twutz nMaˈn, a at toj kyaˈj.


Sillä ne, jotka hän on edeltätuntenut, hän on myös edeltämäärännyt Poikansa kuvan kaltaisiksi, että hän olisi esikoinen monien veljien joukossa; 	 Quˈn tkyaqil nimil noq ojtzqiˈnl tuˈn Dios atxix naˈmtaq tkubˈ xkye tkyaqil, ex ax jaw skˈoˈnkye, tuˈn kyok te tkˈwal, ex tuˈntzin tokjo Tkˈwal, a Jesús, te tnejil kyxol tkyaqil nimil.


Ja hän sanoi myös sille, joka oli hänet kutsunut: "Kun laitat päivälliset tai illalliset, älä kutsu ystäviäsi, älä veljiäsi, älä sukulaisiasi äläkä rikkaita naapureita, etteivät hekin vuorostaan kutsuisi sinua, ja ettet sinä siten saisi maksua. 	 Ex ikyx xi tqˈmaˈn Jesúsjo te Parisey, a xi txkonte, tuˈn t‑xiˈ tja. Chiˈ kyjaluˈn: Aj tbˈaj jun nim waˈn toj tjay, mina chi tzaj ttxkoˈnjiy jniˈ tukˈiy, ex mina qeˈ jniˈ ttzikya ex titzˈiˈn ex qeˈ jniˈ xjal, a at tlonte tibˈa kyukˈa, exqetziˈn jniˈ t‑xjalila tiˈjiliy, a qˈininqe. Quˈn aye xjal lo, bˈeˈx aku txi txkoˈnla waˈl kyukˈa, tuˈntzin bˈeˈx kchjetiljo wabˈj, a otaq txi toyiˈn kye.


Silloin Jeesus sanoi heille: "Tänä yönä te kaikki loukkaannutte minuun; sillä kirjoitettu on: `Minä lyön paimenta, ja lauman lampaat hajotetaan`. 	 Teˈ qkaniˈn antza, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Tojjo qnikyˈin luˈn, jotqexa k‑elil tqˈuqbˈil kykˈuˈja wiˈja, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kˈwel nbˈyonjiˈy kyikˈlel, ex ayetziˈn rit kchi bˈajelil tilj, chiˈ.


te tiedätte itse, että nämä minun käteni ovat työllänsä hankkineet, mitä minä ja seuralaiseni olemme tarvinneet. 	 qalaˈ bˈin kyuˈn, qa ma chin aqˈniˈn kyukˈax nqˈobˈa, tuˈn tjyetjo, a iltaq tiˈj weˈy ex te kyeˈ iteˈtaq wukˈiy.


Sillä minä itsekin olen toisen vallan alaiseksi asetettu, ja minulla on sotamiehiä käskettävinäni, ja minä sanon tälle: `Mene`, ja hän menee, ja toiselle: `Tule`, ja hän tulee, ja palvelijalleni: `Tee tämä`, ja hän tekee." 	 Quˈn ikyqinx wejiˈy at weˈ kawilwe, me ex iteˈ xoˈl qˈaqˈ iteˈkx tjaqˈ nkawbˈila. Qatzin ma txi nqˈmaˈn te jun kyjaluˈn: Kux txiˈy, ex bˈeˈxsin kxeˈltz; ex qa: Ku tzaja, qa nchijiˈy te juntl, ex bˈeˈx ktzajil. Ex qa: Bˈinchinkujiˈy luˈn, qa nchijiˈy te waqˈnila, ex bˈeˈx kˈwel tbˈinchin. Ikytziˈn, n‑el nnikyˈjiˈy tiˈja, qa aku qˈanj noq tuˈn Tyola.


Ja hän sanoi heille: "Missä tulette taloon, jääkää siihen, kunnes lähdette pois siltä paikkakunnalta. 	 Quˈn aj kykaniˈn qˈmal Tyol Dios toj jun najbˈil, kˈaˈ chi kyija toj jun ja, ajxi kyikyˈa toj juntl najbˈil.


Ja nähdessään hänet siellä palvelijatar rupesi taas sanomaan lähellä seisoville: "Tämä on yksi niistä". 	 Ok kyim jun majljo txin tiˈj Pegr, ex xi tqˈmaˈn kye txqantl xjal: ¡Ax juntl teˈ lo! chiˈ.


Sillä tämä on se sanoma, jonka te olette alusta asti kuulleet, että meidän tulee rakastaa toinen toistamme 	 Atzin yoljo lo, a kybˈiy atxix ojtxe: Tuˈn tok qkˈuˈjlin qibˈ qxolilex.


Ja kun Kypro rupesi näkymään ja oli jäänyt meistä vasemmalle, purjehdimme Syyriaan ja nousimme maihin Tyyrossa; siellä näet laivan oli määrä purkaa lastinsa. 	 Tzuntaq nqo bˈeta ikyjo, tuˈn qxiˈy tzma Siria, tej qlontiˈy chˈin txˈotxˈ toj ttxuyil aˈ, ex toj tumil qẍnayaja, Chipre tbˈi. Atzaj teˈ qkaniˈn toj txˈotxˈ Siria, o okxa toj tnam, Tiro tbˈi, quˈn iltaq tiˈj tuˈn tkyij tiqitz bark.


käski päällikkö viedä hänet kasarmiin, ja saadakseen tietää, mistä syystä he niin hänelle huusivat, hän määräsi hänet ruoskimalla tutkittavaksi. 	 Xitzin tqˈmaˈn tnejil xqˈuqil, tuˈn tokx qˈoˈn Pabl toj kyja xoˈl qˈaqˈ, ex xi tqˈmaˈn, tuˈn tbˈaj laqtzˈin, tuˈntzintla tkubˈ tpaˈn Pabl til, ex tiquˈn otaq chi jaw ẍchˈin xjal tiˈj.


Minä tiedän sinun tekosi: sinä et ole kylmä etkä palava; oi, jospa olisit kylmä tai palava! 	 Wojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn, a nya wen te jun chewsbˈil kyanminxjal mo te jun onbˈil kye, tzeˈnku at tajbˈin aˈ cheˈw te chewsbˈilqe, mo aˈ kyaqxix te qˈanbˈil qxmilil. Noqpit ikyqejiˈy tzeˈnku aˈ cheˈw mo kyaq.


Mutta Jumala sanoi hänelle: `Sinä mieletön, tänä yönä sinun sielusi vaaditaan sinulta pois; kenelle sitten joutuu se, minkä sinä olet hankkinut?` 	 Me atzin te Dios tzaj tqˈmaˈn tej qˈinin kyjaluˈn: Ay ntiˈ tnabˈla, texjo qnikyˈin lo, ok kkyimila. ¿Anqe kyjele tqˈonejiy a ma bˈaj kˈuˈyit tuˈn?


Niin en nyt enää tee sitä minä, vaan synti, joka minussa asuu. 	 Ex ante nya bˈaˈn nkubˈ bˈinchit, tzajnin tuˈn il, a at toj wanmiˈn.


Mutta hän sanoi heille: "Montako leipää teillä on? Menkää katsomaan." Otettuaan siitä selvän he sanoivat: "Viisi, ja kaksi kalaa". 	 Me i xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Jteˈn wabˈj at? Ku kyxiˈtziˈn lolte, chiˈ. Teˈ kymeltzˈaj, xi kyqˈmaˈn te: Noq jweˈchˈin, ex kabˈe tal netzˈ kyiẍ.


Niin oli siinä juutalaisten puhdistamistavan mukaan kuusi kivistä vesiastiaa, kukin kahden tai kolmen mitan vetoinen. 	 Ex attaq qaq ma tij ẍoqˈ tkubˈil aˈ, abˈj julsinqe, ex nchi ajbˈin te kytxˈajbˈil xjal Judiy, tzeˈnkuxtaqjo ojtxe tumil kyuˈn. Teyile junjun nkux bˈaj junjun winqin ẍoqˈ aˈ toj.


Ja hän sanoi minulle: `Mene, sillä minä lähetän sinut kauas pakanain tykö`." 	 Me atzin tzaj tqˈmaˈn wAjawiˈy: Mina, chiˈ. Qalaˈ kux txiy, quˈn ayiˈn chin xel chqˈontiy kyxoljo nya Judiy, a najchaq iteˈ.


vaan käskettyään heidän astua ulos neuvostosta he pitivät keskenänsä neuvoa 	 Tuˈntziˈn, xi kyqˈmaˈn, tuˈn tex Pegr ex Juan tojjo chmobˈl. Ayetzaj i kyij, ok ten chˈotjil kyxolelix.


Niin he kokosivat ne ja täyttivät kaksitoista vakkaa palasilla, mitkä olivat viidestä ohraleivästä jääneet tähteeksi niiltä, jotka olivat aterioineet. 	 Atzaj teˈ tjaw bˈaj quˈn, i noj kabˈlajaj chiˈl tiˈjjo tbˈuchil jweˈ wabˈj kybˈajlin xi waˈn kykyaqil xjal.


Niin tuli se happamattoman leivän päivistä, jona pääsiäislammas oli teurastettava. 	 Ultzin kanin qˈij te Waˈj Pan, a jaˈ n‑ikyˈsite Xjan Qˈij, tuˈn kywaˈnxjal pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte tkuˈx, ex jaˈ tuˈn tkubˈe bˈyete jun tal rit te ikyˈsbˈilte.


Ja julistettuaan evankeliumia siinä kaupungissa ja tehtyään monta opetuslapsiksi he palasivat Lystraan ja Ikonioniin ja Antiokiaan 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, i yolin tiˈjjo Tbˈanil Tqanil toj Derbe. Antza, kubˈe kykˈuˈj txqan xjal, ex bˈeˈx i nimin. I meltzˈajtzin Pabl ex Bernabé toj txˈotxˈ Listra, toj Iconio ex toj Antyokiy.


Vai kuka teistä on se ihminen, joka antaa pojallensa kiven, kun tämä pyytää häneltä leipää, 	 Quˈn ¿Ma akutzin txi kyqˈoˈn kyeˈ jun abˈj te jun kykˈwala, qa ma tqanin twa?


Ja mihin kaupunkiin te tulettekin, missä teidät otetaan vastaan, syökää, mitä eteenne pannaan, 	 Ajtzin kyokxa toj jun tnam, ex qa ma chi kubˈ tziyiˈn kyuˈnxjal antza, wen tuˈn t‑xi kywanjiˈy a ktzajil qˈoˈn kyeˈy.


Hän riisui aseet hallituksilta ja valloilta ja asetti heidät julkisen häpeän alaisiksi; hän sai heistä hänen kauttaan voiton riemun. 	 Tej tkyim Jesús twutz cruz, ex tej tjaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, kubˈ tyekˈin kywutz kykyaqilxjal, qa at nimxixtl tipin tibˈaj tkyaqil nmaq nejinel ex tibˈaj tajaw kyimin, ex tibˈaj tkyaqil kawbˈil toj tchˈiysbˈin Dios, ex kubˈ tchikyˈbˈinxix wen qa o kanbˈin tibˈaj tkyaqiljo luˈn.


Ja se kirjoitus, jota hän luki, oli tämä: "Niinkuin lammas hänet viedään teuraaksi; ja niinkuin karitsa on ääneti keritsijänsä edessä, niin ei hänkään suutansa avaa. 	 Atziˈn Tyol Dios, a ntuˈjintaq ikytaq ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Xi qˈiˈn ikyjo tzeˈnku jun tal rit nxi bˈiybˈaj; ex noq nkubˈ tayoˈn tzeˈnku jun tal tal rit, tzeˈn n‑el mitzet tsmal. Ex xi ttziyin tiˈchaqjo tuˈn tikyˈx tiˈj.


Katselkaa kaarneita: eivät ne kylvä eivätkä leikkaa, eikä niillä ole säilytyshuonetta eikä aittaa; ja Jumala ruokkii ne. Kuinka paljoa suurempiarvoiset te olette kuin linnut! 	 Kykaˈyinktzin kyejiˈy kychwinqil joj: Mina nchi awan, ex mina nchi chmon twutz kyawal. Ntiˈ jun kykˈubˈl te tkubˈil kywa, ex ntiˈ jun kytxˈutxˈ. Me ate Dios nxi qˈonte kywa. ¿Yajtziljo kyetza? ¿Ma nyapela nimxtl kyeˈ kyoklin kywutzjo jniˈ joj?


Ja nyt, katso, Herran käsi on sinun päälläsi, ja sinä tulet sokeaksi etkä aurinkoa näe säädettyyn aikaan asti." Ja heti lankesi hänen päällensä synkeys ja pimeys, ja hän kävi ympäri ja etsi taluttajaa. 	 Atziˈn jaˈlin, ok kˈwel kawin tuˈn tAjaw Tkyaqil. Ok kyjela moẍ, ex nlay tlontejiy tspikyˈemil qˈij toj ilaˈ qˈij. Texixjo or anetziˈn, bˈeˈx kyij Elimas moẍ, ex jyon tiˈj jun aˈla, tuˈn t‑xi xkoˈn.


niin käykäämme esiin totisella sydämellä, täydessä uskon varmuudessa, sydän vihmottuna puhtaaksi pahasta omastatunnosta ja ruumis puhtaalla vedellä pestynä; 	 Tuˈn ikyjo, bˈaˈn tuˈn qxi laqˈe tkˈatz Dios tukˈa jun qanmin tzˈaqlexix. Ex qˈuqlexix qkˈuˈj tuˈn qnimbˈil, quˈn o txjet qanmin, ex tuˈn ikyjo, tzaj tqˈoˈn jun saq qnabˈl, noq tuˈn tchkyˈel Jesús. Ex ikyxjo tiˈjjo qbˈinchbˈin nya wen, o najsit tuˈn Jesús, nyakuj tuˈn ttxjet qxmilil tukˈa aˈ ẍqiyin wen.


Ussialle syntyi Jootam, Jootamille syntyi Aahas, Aahaalle syntyi Hiskia; 	 a ttata Jotam, a ttata Acaz, a ttata Ezequías,


Mutta voi teitä, te rikkaat, sillä te olette jo saaneet lohdutuksenne! 	 Me bˈisbˈajilxla kyeˈy, a ayiˈy qˈininqiˈy; ntiˈx kyeˈ tzaljbˈil tuˈn tkubˈ kyyoˈn, quˈn loqe kyeˈ noqx nchi tzalaj jaˈlin.


Ja kun hän istui Öljymäellä, vastapäätä pyhäkköä, kysyivät Pietari ja Jaakob ja Johannes ja Andreas häneltä eriksensä: 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin twiˈ wutz Olivos, xinin twutzjo tnejil ja te naˈbˈl Dios. Teˈ kykanin, kubˈ qe Jesús, me ayetzin Pegr, Santyaw, Juan exsin Andrés, xi kyqanin kyjunalx:


ja katso, hänen kimppuunsa käy henki, ja heti hän parkaisee, ja se kouristaa häntä, niin että vaahto lähtee; ja vaivoin se hänestä poistuu, runnellen häntä. 	 Jun taqˈnil tajaw il ma bˈinchin tiˈjjo tal nkˈwala; tuˈntziˈn, tzunx nẍchˈinx wen, ex n‑etz plut toj ttzi tzeˈnku ntzaj kyimin tiˈj. Tuˈn ikyjo, nimx ma kyˈixbˈe tal nkˈwala tuˈn, ex ntiˈx tumil tuˈn ttzaqpaj.


emmekä tee niinkuin Mooses, joka pani peitteen kasvoillensa, etteivät Israelin lapset näkisi sen loppua, mikä on katoavaista. 	 mikyxi tzeˈn te Moisés, n‑ok tktxuˈntaq twutz, tuˈn mi tzˈiwle tqoptzˈajiyil Dios tiˈj, kyuˈn aj Israel, tzmaxi k‑elil tjqoˈn twutzjo, ajxi tkubˈ yupjjo tqoptzˈajiyil.


Vaan jokaista kiusaa hänen oma himonsa, joka häntä vetää ja houkuttelee; 	 Qalaˈ, qa at jun xtnaˈ jun tbˈis tuˈn tkubˈ tbˈinchin a nya bˈaˈn, ikyxjo tzeˈnku jun tiˈ tkuˈx toj jun tzuybˈil txuk; ax tbˈis xkubˈ sbˈunte. Ex ikytziˈn nkubˈe tzˈaqe toj il.


Ja hän asettaa lampaat oikealle puolelleen, mutta vuohet vasemmalle. 	 Kchi kˈwel nqˈoˈnjiˈy aye wen xjal, ayeˈ tzeˈnqekuˈ rit, toj nman qˈobˈa, ex ayetziˈn nya wen, ayeˈ tzeˈnqekuˈ chiv, toj nẍnayaja.


sillä Jumalalle ei mikään ole mahdotonta." 	 quˈn ntiˈx te Dios nlayit bˈant tuˈn.


Sillä joka tekee Jumalan tahdon, se on minun veljeni ja sisareni ja äitini." 	 quˈn kykyaqiljo a nkubˈ bˈinchin teˈ a taj Dios, ayetzin wejiˈy witzˈin, ex wanebˈ ex nnaniy.


He vastasivat hänelle sanoen: "Johannes Kastajan, ja toiset Eliaan, toiset taas jonkun profeetoista". 	 Xi kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: At junjun nqˈmaˈnte qa ajiy qtzan Juan, a Jawsil Aˈ; at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy Elías, a yolil Tyol Dios. Ex at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy jun yolil Tyol Dios jaw itzˈje juntl majl.


Ja kaikki Lyddan ja Saaronin asukkaat näkivät hänet; ja he kääntyivät Herran tykö. 	 ex kykyaqilxjo najleqetaq toj Lida ex toj tnam Sarón kyli, tej tjaw weˈks. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i nimin tiˈj tAjaw Tkyaqil.


Niin Maria otti naulan oikeata, kallisarvoista nardusvoidetta ja voiteli Jeesuksen jalat ja pyyhki ne hiuksillaan; ja huone tuli täyteen voiteen tuoksua. 	 Ante Mariy tzaj tiˈn jun tkˈwel qˈanbˈil, nardo tbˈi, a jun wiq jupsbˈil tbˈanilxix wen ex wiyilxix. Ex kubˈ tqˈoˈn tkyaqil kyibˈajjo tqan Jesús, ex jun paqx ok tzqijsin tukˈa tsmal twiˈ. Ex tkyaqil toj ja kubˈ juptzˈaj tuˈn tbˈanil tkˈokˈjil.


Sillä hetkellä hän juuri paransi useita taudeista ja vitsauksista ja pahoista hengistä, ja monelle sokealle hän antoi näön. 	 Texjo paq anetziˈn, nimku yabˈil i qˈanit tuˈn Jesús, ex nimku kyixkˈoj, a jun paqx n‑el lemimin; ex nim taqˈnil tajaw il, bˈajetz toj kyanminxjal; ex nimku moẍqetaq i jqet kywutz tuˈn.


Kehuessaan viisaita olevansa he ovat tyhmiksi tulleet 	 Ex ok kyqˈoˈn kyibˈ te ẍtij, ex ntiˈ tumil toj kywutz; qalaˈ ma tzˈel naj kynabˈl te jun majx.


Samoin tulee vaimojen olla arvokkaita, ei panettelijoita, vaan raittiita, uskollisia kaikessa. 	 Ex aye qya, a mojilqe, il tiˈj tuˈn kybˈet toj tumil, tuˈn kynimajtz kyuˈn txqantl, ex nya iqil yolqe, qalaˈ mutxin kyten, ex tzˈaqleqe toj tkyaqil.


ja ovat tuomion alaisia, koska ovat ensimmäisen uskonsa hyljänneet. 	 Ex tuˈn ikyjo, ayex kchi kˈwelix qˈoˈn te kyil twutz Dios, quˈn k‑elil kypaˈn kyibˈ toj kynimbˈil tiˈj Crist.


Kun saastainen henki lähtee ihmisestä, kuljeksii se autioita paikkoja ja etsii lepoa; ja kun ei löydä, sanoo se: `Minä palaan huoneeseeni, josta lähdin`. 	 Aj tetz jun taqˈnil tajaw il toj tanmin jun xjal, a nya nimil, bˈeˈx nxiku jyolte tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ tuˈn ttene. Exsin qa mi xjyet tuˈn, kˈwel t‑ximin: Kchin meltzˈajil weˈ juntl majl tojjo njaˈy, jaˈ ẍin etziy.


Sitten hän sanoi Tuomaalle: "Ojenna sormesi tänne ja katso minun käsiäni, ja ojenna kätesi ja pistä se minun kylkeeni, äläkä ole epäuskoinen, vaan uskovainen". 	 Ex jun paqx xi tqˈmaˈn te Tmas: Qˈomix twiˈ tqˈobˈa tzaluˈn, ex kaˈyinqetzjiy nqˈobˈa. Ex nuqpinxjiy tqˈobˈa, ex qˈomixa toj nxukˈa. Mi jawje tkˈuˈja; qalaˈ tzˈokxa jun nimil twutzxix.


Mutta Pietari ja ne, jotka olivat hänen kanssansa, olivat unen raskauttamia; mutta kun he siitä heräsivät, näkivät he hänen kirkkautensa ja ne kaksi miestä, jotka seisoivat hänen luonansa. 	 Nimxtaq te Pegr twatl at, exqetziˈn tukˈa. Me mix ikyˈe ktane; tuˈntziˈn iwle tqoptzˈajiyil Jesús kyuˈn, exsin kyspikyˈimiljo kabˈe ichin, a iteˈtaq tukˈa.


Ja minä näin yhden sen päistä olevan ikäänkuin kuoliaaksi haavoitetun, mutta sen kuolinhaava parantui. Ja koko maa seurasi ihmetellen petoa. 	 Me atziˈn jun twiˈjo tkabˈ txuk attaq jun kyˈixbˈine tiˈj, nyakuj otaq kyim, me atziˈn kyˈixbˈine bˈeˈx qˈanj. Tuˈnpetziˈn, i jaw kaˈylaj tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, ex bˈeˈx i ok lipe tiˈj.


Ja he pakottivat erään ohikulkevan miehen, Simonin, kyreneläisen, joka tuli vainiolta, Aleksanterin ja Rufuksen isän, kantamaan hänen ristiänsä. 	 Attaq jun ichin aj Cirene, Simun tbˈi, ttata Lejantr ex Ruf, n‑ikyˈkutaq antza tzajnin toj tbˈe. Teˈ tok kykˈulbˈin, ok kyqˈoˈn il tiˈj tuˈn t‑xi tiqin tcruz Jesús.


Eikä kukaan laske nuorta viiniä vanhoihin nahkaleileihin; muutoin viini pakahuttaa leilit, ja viini menee hukkaan, ja leilit turmeltuvat; vaan nuori viini on laskettava uusiin leileihin." 	 Ex tkabˈ, tzeˈn aj tkux bˈinchit vin; nlay kuˈx bˈinchit toj jun ttxˈaqin tzˈuˈn, quˈn ajtzin tloqlin, bˈeˈx aku tzˈex laqj, ex noq aku chi kubˈ najx kykabˈil. Tuˈntzintzjo, il tiˈj tuˈn tkux bˈinchit vin toj jun saq tzˈuˈn. Ikytziˈn wejiˈy nxnaqˈtzbˈil, nlay bˈant tuˈn tok smet tukˈa juntl tumil.


Mutta juutalaiset joutuivat kiihkoon ja ottivat avukseen muutamia pahanilkisiä miehiä joutoväestä, haalivat kansaa kokoon ja nostivat kaupungissa metelin. He asettuivat Jaasonin talon edustalle ja hakivat Paavalia ja Silasta viedäkseen heidät kansan eteen. 	 Me tuˈntzintzjo ikyjo, bˈeˈx jaw kyikyˈin Judiy a nya nimilqetaq, noq tuˈn kyxkyˈaqlin, ex ok kychmoˈn jun jteˈbˈin nya wen xjal, a ayej kyˈajqe, a iteˈtaq tojile tnam. I bˈinchin ikyjo, noq tuˈn kyjaw naj, ex tuˈn kyjaw tilj kykyaqilxjal toj tnam. Okx kypaˈn tja Jasón, tuˈn tjyet Pabl ex Silas, tuˈn kyetz qˈiˈn, ex tuˈn kyxi qˈoˈn kyexjal.


Sillä kun kuolleista noustaan, ei naida eikä mennä miehelle; vaan he ovat niinkuin enkelit taivaissa. 	 Ajtzin kybˈaj jaw itzˈje juntl majljo kyimnin, mikyxil teˈ chwinqil tzeˈnku luˈn. Ayetzin ichin exqetziˈn qya mina chi bˈaj jaw meje juntl majl. Iky kchi bˈaj okileˈ tzeˈnqeku angel toj kyaˈj.


Tuskin hän oli tämän sanonut, niin nousi riita fariseusten ja saddukeusten kesken, ja kokous jakautui. 	 Atzaj teˈ tbˈaj tqˈmaˈn Pabl ikyjo, bˈeˈxsin i ok ten Parisey ex Sadusey chˈotjil kyxolx. Tuˈntzintzjo, el kypaˈn kyibˈ


Ja heille, koska he eivät palvelleet itseänsä, vaan teitä, ilmoitettiin se, mikä nyt on teille julistettu niiden kautta, jotka taivaasta lähetetyssä Pyhässä Hengessä ovat teille evankeliumia julistaneet; ja siihen enkelitkin halajavat katsahtaa. 	 Me mix kanine kynabˈl tuˈn tel kynikyˈ tiˈjjo t‑xilin lo, quˈn tzaj tqˈmaˈn Dios kye, qa nya te kyex nchi ajbˈinetaq toj kyaqˈin, qalaˈ te qe jaˈlin, quˈn i yolin tiˈj a naˈmtaq tel kynikyˈ tiˈj. Me atzin jaˈlin, ayetzin kyeˈ ma tzˈel kynikyˈa tiˈj, kyuˈnjo aye nchi yolin tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, a tzaj smaˈn toj kyaˈj. Nimxix t‑xilinjo lo; majqexpe kye angel kyaj tuˈn tel kynikyˈ te.


Jeesus sanoi: "Ottakaa kivi pois". Martta, kuolleen sisar, sanoi hänelle: "Herra, hän haisee jo, sillä hän on ollut haudassa neljättä päivää". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kyexjal: Kyimiljiˈy abˈj. Atzin te Mart; a tanebˈjo kyimnin, xi tqˈmaˈn te: Tata, mala tzuwix, quˈn ma bˈant kyaje qˈij tkyimlin.


Tämän tähden juutalaiset ottivat minut kiinni pyhäkössä ja yrittivät surmata minut. 	 Noq tuˈn nyoliˈn kyukˈa nya aj Judiy, chi Pabl, in ok tzyuˈn kyuˈn Judiy toj tnejil ja te naˈbˈl Dios toj Jerusalén, ex kyajtaq tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn.


Mutta Puolustaja, Pyhä Henki, jonka Isä on lähettävä minun nimessäni, hän opettaa teille kaikki ja muistuttaa teitä kaikesta, minkä minä olen teille sanonut. 	 Me atzin Xewbˈaj Xjan, a ktzajil tchqˈoˈn nMaˈn toj tumil nbˈiˈy te Onil kyeˈy ex te Qˈuqbˈil kykˈuˈja, ok ktzajil t‑xnaqˈtzin tkyaqil, ex ktzajil tnaˈn kyeˈy tkyaqiljo o bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy.


Mutta viikon ensimmäisenä päivänä ani varhain he tulivat haudalle, tuoden mukanaan valmistamansa hyvänhajuiset yrtit. 	 Toj tnejil qˈij te seman, qlixjexix wen, i ul kanin kyej qya ttzi jul. Tzaj kyiˈn jniˈ qˈanbˈil te kˈokˈjsbˈil, a otaq bˈaj kybˈinchin.


Päivän tultua päälliköt lähettivät oikeudenpalvelijat sanomaan: "Päästä irti ne miehet". 	 Qlixje wen, xi chqˈoˈn jun jteˈ xqˈuqil tnam kyuˈn kawil, tuˈn kyxiˈ tukˈa xqˈuqil tze, ex tuˈn t‑xi qˈmet te, qa tuˈntaq ttzaqpaj Pabl ex Silas.


Ja katso, siellä oli vesitautinen mies hänen edessään. 	 Ex antza taˈyetaql jun xjal, a yabˈtaq tuˈn malil.


Niin juutalaiset sanoivat hänelle: "Et ole vielä viidenkymmenen vuoden vanha, ja olet nähnyt Aabrahamin!" 	 Xi kyqˈmaˈn Judiy te: Naˈmx tjapin te lajaj toj ox kˈal abˈqˈe, exsin ¿Tqˈmaˈnnaja qa o tliˈy Abraham?


mutta me emme voi olla puhumatta siitä, mitä olemme nähneet ja kuulleet". 	 quˈn nlay bˈant tuˈn mina qo yoliˈn tiˈjjo a o qbˈiˈy ex o qliˈy.


Ja hän tuli nopeasti alas ja otti hänet iloiten vastaan. 	 Jun paqx kuˈtz te Zakey, ex bˈeˈx xi tkˈmoˈn Jesús tukˈa tkyaqil tanmin.


Jos siis Jumala näin vaatettaa kedon ruohon, joka tänään kasvaa ja huomenna uuniin heitetään, eikö paljoa ennemmin teitä, te vähäuskoiset? 	 Qatzin qa nchi ok tktxuˈn Diostzjo tal t‑xmakil kˈul ikyjo, a loqe tzunx nchi milinx toj kojbˈil jaˈlin, me meljo nchiˈj bˈeˈx kchi kˈwel bˈolj tuˈn qˈaqˈ; ¿Yajxsila kyetza? ¿Nyapela kchi okil ktxuˈn kyeˈ tuˈn Dios? Quˈn qa noq oˈkxtza nchi bˈisiniˈy tiˈjjo tkyaqiljo lo, antza nyekˈine qa noq tal chˈin kynimbˈila.


Ja yhdeksännellä hetkellä Jeesus huusi suurella äänellä: "Eeli, Eeli, lama sabaktani?" Se on käännettynä: Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit? 	 Teˈ tok kabˈlaj qˈij, ex tzmaxi toj oxe or te qale, bˈeˈx ok yupj twutz txˈotxˈ.


Mutta kun hän kuuli, että Arkelaus hallitsi Juudeaa isänsä Herodeksen jälkeen, niin hän pelkäsi mennä sinne. Ja hän sai unessa Jumalalta käskyn ja lähti Galilean alueelle. 	 Me teˈ tbˈinte Jse, qa ataq Arquelao, a tkˈwal qtzan Herodes, toktaq te kawil te t‑xel qtzan ttata toj txˈotxˈ te Judey, mix xaˈyil, quˈn bˈeˈx xobˈ tuˈn t‑xiˈ antza. Me toj juntl wutzikyˈ ok qˈmaˈne te, tuˈn t‑xiˈ toj txˈotxˈ te Galiley.


Mutta jos minä niitä teen, niin, vaikka ette uskoisikaan minua, uskokaa minun tekojani, että tulisitte tuntemaan ja ymmärtäisitte Isän olevan minussa ja minun olevan Isässä." 	 Me exla qa mi ẍinx kynimiˈn, me antza k‑elile kynikyˈa te te jun majx, noq kyuˈn jniˈ nbˈinchbˈiˈn bˈaˈn, qa a qMan Dios mujle tibˈ wukˈiy, ex qa ayiˈn mujleqin tukˈa.


Niin Jeesus sanoi: "Anna hänen olla, että hän saisi toimittaa tämän minun hautaamispäiväni varalle. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Tenkuj. Quˈn ma kubˈ tkˈuˈn luˈn tzmax jaˈlin, tuˈn tbˈant nteˈn te muqbˈil weˈy.


Jeesus sanoi hänelle: "Älä minuun koske, sillä en minä ole vielä mennyt ylös Isäni tykö; mutta mene minun veljieni tykö ja sano heille, että minä menen ylös, minun Isäni tykö ja teidän Isänne tykö, ja minun Jumalani tykö ja teidän Jumalanne tykö". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Mi tzalaja noq tuˈn ma chin tliˈy, ex ma chin ok tmekoˈn qa ayinjiˈy, quˈn naˈmx njaxa tukˈa nMaˈn. Quˈn aj njaxa toj kyaˈj, tzul jun tzaljbˈil nimxix te teˈy, aj tul Xewbˈaj Xjan toj tanmiˈn te jun majx. Me kux txiˈy, ex qˈmaˈnxa tqanil kye nxnaqˈtzbˈiˈn, a kˈuˈjlinqexix wuˈn. Chkujiy kyjaluˈn: Kchin jawixa tkˈatz Dios, a nMaˈn ex kyMaˈn. Ex ma chin kaniˈn tukˈa nDiosa, a axjo kyDiosa.


että hän kirkkautensa runsauden mukaisesti antaisi teidän, sisällisen ihmisenne puolesta, voimassa vahvistua hänen Henkensä kautta 	 Ex nxi nqaniˈn te Manbˈaj, a at nimxix tqˈinimil toj tqoptzˈajiyil kyaˈj, tuˈn ttzaj tqˈoˈn kyipiˈn, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn,


Hänet on Jumala oikealla kädellänsä korottanut Päämieheksi ja Vapahtajaksi, antamaan Israelille parannusta ja syntien anteeksiantamusta. 	 O jaw tiˈn qMan Dios, ex o txi qˈoˈn toklin tuˈn tkawin junx tukˈa, ex o tzˈok qˈoˈn te Tnejil ex te Kolil, tuˈntzin tajtz tiˈj qanim, qkyaqil awo aj Israel, ex tuˈn tkubˈ tnajsin qil.


Tämän Mooseksen, jonka he kielsivät sanoen: `Kuka sinut on asettanut päämieheksi ja tuomariksi?`, hänet Jumala lähetti päämieheksi ja lunastajaksi sen enkelin kautta, joka hänelle orjantappurapensaassa oli ilmestynyt. 	 Ax te Moisésjo, a el kyikyˈin ojtxe qxjalil, a aye iteˈxtaq toj Egipto, ex otaq tzaj qˈmaˈn te: ¿Ankyenaj te s‑ok qˈonte te nim toklin ex te kawil qxola? Exla qa otaq tzˈel iˈjlin kyuˈn aj Israel, chi Esteban, me ate Dios, tuˈn angel, a ok tyekˈin tibˈ toj tqˈaqˈil tqan txˈiˈx, xi chqˈonte Moisés, tuˈn tok te nimxix toklin, ex te tzaqpilkye aj Israel toj Egipto.


Sillä lihan mieli on kuolema, mutta hengen mieli on elämä ja rauha; 	 Quˈn qa noq oˈkx s‑ok qqˈoˈn qanmin tiˈjjo qxmilil, qo xeˈl tojjo najin te jun majx. Me qa ma tzˈok qxoˈn qanmin tiˈjjo taj Xewbˈaj Xjan, ktzajil qˈoˈn chwinqil te jun majx ex jun nukˈbˈil, a nlay bˈajx.


Sillä kun Daavid oli aikanansa Jumalan tahtoa palvellut, nukkui hän ja tuli otetuksi isiensä tykö ja näki katoavaisuuden. 	 Me atzin yol lo, nya tiˈjx David nyolajtza, chi Pabl. Twutzx tetz, ma tzˈajbˈin te David kye t‑xjalil, tzeˈnxjo tzaj tqˈmaˈn Dios te. Ex qa otaqxi kyim, jax tanmin toj kyaˈj, junx kyukˈa ojtxe t‑xjalil. Me atzin t‑xmilil bˈeˈx el puqˈj.


Niin kansa sanoi: "Tämä on se profeetta, Jeesus, Galilean Nasaretista". 	 Me xi kytzaqˈwin txqantl: Antej yolil Tyol Dios, a Jesús aj Nazaret, toj txˈotxˈ te Galiley.


Valvo itseäsi ja opetustasi, ole siinä kestävä; sillä jos sen teet, olet pelastava sekä itsesi että ne, jotka sinua kuulevat. 	 Ex kaˈyinkxix tibˈa tuˈn tbˈeta, ex tuˈn t‑xnaqˈtziˈn tukˈa tumil. Weˈkuxixa toj tkyaqil. Quˈn qa ma bˈant ikyjo tuˈn, ok kletila exqetziˈn nchi bˈiˈn tiˈja.


Ja tapahtui niinä päivinä, että keisari Augustukselta kävi käsky, että kaikki maailma oli verolle pantava. 	 Kyojtziˈn qˈij ayeˈ, tqˈma nmaq kawil toj Rom, Augusto tbˈi, tuˈn tjaw ajlet kybˈajjo jniˈ xjal tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex tuˈn kybˈaj tzˈibˈit.


Joka on Jumalasta, se kuulee Jumalan sanat. Sentähden te ette kuule, koska ette ole Jumalasta." 	 Quˈn ayetzin kye xjal te Diosqe, nkubˈ kybˈiˈn kyeˈ Tyol; me ayetzin kyeˈ nya te Diosqiˈy. Tuˈntziˈn, kykyˈeˈy tuˈn tkubˈ kybˈiˈn Tyol, chi Jesúsjo kye.


Niin he toivat. Ja hän sanoi heille: "Kenen kuva ja päällekirjoitus tämä on?" He vastasivat hänelle: "Keisarin". 	 Xi kyyekˈin te, ex xi tqanin Jesús kye: ¿An qwutzbˈiyiljo lo, ex an qbˈi tzˈibˈink twutz? Xi kytzaqˈwinxjal: Te nmaq kawil te Rom, chi chiˈ.


Sillä jos perintö tulisi laista, niin se ei enää tulisikaan lupauksesta. Mutta Aabrahamille Jumala on sen lahjoittanut lupauksen kautta. 	 Quˈn noqit ma qo klet a tuˈn tjapin tkawbˈil Moisés quˈn, ntiˈtla tajbˈintzjo tnejil yol, a bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham. ¿Ma ma nqo klettz tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés quˈn? ¡Mina! Qalaˈ noq tuˈn Tyol qMan Dios, a bˈant tiˈj tuˈn tukˈax Abraham.


tämä Melean, tämä Mennan, tämä Mattatan, tämä Naatanin, tämä Daavidin, 	 Ataqtzin te Eliaquim kˈwalbˈajtaql teˈ te Melea, a tkˈwaltaq Mena, a tkˈwaltaq Matata, a tkˈwaltaq Natán.


minkä olemme nähneet ja kuulleet, sen me myös teille julistamme, että teilläkin olisi yhteys meidän kanssamme; ja meillä on yhteys Isän ja hänen Poikansa, Jeesuksen Kristuksen, kanssa. 	 Ex nxi qchikyˈbˈinjiˈy luˈn kyeˈy, a o qliˈy, ex o qbˈiˈy, noq tuˈn kymujbˈin te kyibˈa junx qukˈiy, ikyxjo tzeˈnku nqmujbˈin qe qibˈ tukˈa qMan ex tukˈa Tkˈwal, a Jesucrist.


Niin he nauroivat häntä, tietäen tytön kuolleeksi. 	 Noqx i bˈaj jaw tzeˈn jniˈ xjal tiˈjjo tyol Jesús ikyjo, quˈn tuˈn otaq tzˈiwleˈ txin kyuˈn, a qa otaq kyim.


Silloin maaherran sotamiehet veivät Jeesuksen mukanaan palatsiin ja keräsivät hänen ympärilleen koko sotilasjoukon. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ayetziˈn xoˈl qˈaqˈ te kawil, xi kyiˈn Jesús toj ja te kawbˈil, ex ok kychmoˈn tkyaqil chˈuq xoˈl qˈaqˈ tiˈjile.


Joka niin sanoo, ajatelkoon, että samaa, mitä me poissaolevina olemme kirjeissämme sanoissa, samaa me myös olemme läsnäolevina teoissa. 	 Me ankye teˈ nqˈmaˈnte ikyjo, il tiˈj tuˈn tel tnikyˈ te, qa nya noq toj quˈjkuy, aj otoˈy najchaq kykˈatza, qalaˈ ikyxsin qtenjiˈy tukˈa qbˈinchbˈiˈn, aj qteˈn kyxola.


Silloin hän sanoi: "Totisesti minä sanon teille: tämä köyhä leski pani enemmän kuin kaikki muut. 	 Chitzin Jesúsjo kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; ajo tal qya lo, nim chˈintljo toyaj ma kux tqˈoˈn kywutzjo txqantl.


Autuaita te, jotka nyt isoatte, sillä teidät ravitaan! Autuaita te, jotka nyt itkette, sillä te saatte nauraa! 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ, a ayiˈy at waˈyaj kyiˈja jaˈlin, quˈn tzul jun qˈij tuˈn kynoja. Kyˈiwlinqexix kyeˈ, a ayiˈy nchi bˈaj oqˈa jaˈlin, quˈn tzul jun qˈij, jaˈ kchi tzeˈjilxa.


Ja ne, jotka kertoivat tämän apostoleille, olivat Maria Magdaleena ja Johanna ja Maria, Jaakobin äiti, ja muut naiset heidän kanssansa. 	 Ate Mariy, aj Xleˈn; Juana; Mariy, a tnana Santyaw; exqetzintljo txqantl qya, ayetzin i xi qˈinte tqaniljo kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin Jesús.


Ja tuli pilvi, joka peitti heidät varjoonsa, ja pilvestä kuului ääni: "Tämä on minun rakas Poikani; kuulkaa häntä". 	 Texjo paq, tej tkubˈ juktzˈaj jun muj kyibˈaj. Ex tojjo muj etz yolin jun tqˈajqˈojil, ex tqˈma: Axixpen wejiˈy Nkˈwal lo kˈuˈjlinxix wuˈn. ¡Kybˈinkujiˈy Tyol!


ettekä tee mitään itsekkyydestä tai turhan kunnian pyynnöstä, vaan että nöyryydessä pidätte toista parempana kuin itseänne 	 Mit kubˈ kybˈinchiˈn jun tiˈ noq tuˈnjo at tajbˈin kyeˈy, ex nya tukˈa kynimsbˈil kyibˈa, qalaˈ tukˈa kymutxbˈil kyibˈa teyile junjun, ex tuˈn kyximiˈn kyiˈjjo txqantl, qa nimxixtl kyoklin toj taqˈin qMan Dios.


Mutta Jeesus sanoi: "Minä olen vielä vähän aikaa teidän kanssanne, ja sitten minä menen pois hänen tykönsä, joka on minut lähettänyt. 	 Me tzunxtaq yolin te Jesús, ex tqˈma: Noq jun jteˈbˈin qˈij kchin tenbˈiltla kyxola, quˈn kchin ajil meltzˈaja tkˈatzjo a saj chqˈon weˈy.


Kuulkaa nyt, te rikkaat: itkekää ja vaikeroikaa sitä kurjuutta, joka on teille tulossa. 	 Kybˈiˈntzin jaˈlin, ayeqiˈy qˈinin: Chi oqˈa, ex chi ẍchˈiˈn, quˈn ktzajil jun kawbˈil kujxix kyibˈaja.


Mutta kun Keefas tuli Antiokiaan, vastustin minä häntä vasten kasvoja, koska hän oli herättänyt suurta paheksumista. 	 Jun maj, teˈ tkanin Pegr toj tnam Antyokiy jaˈ intiniˈy, xi nqˈmaˈn toj twutz, qa nyataq bˈaˈn nbˈant tuˈn.


Lisäksi vielä: valmista minulle maja luonasi; toivon näet, että minut rukoustenne kautta lahjoitetaan teille. 	 Ex ikyxjo, xi nqˈmaˈn tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn jaˈ tuˈn nktaniˈy, quˈn qˈuqle nkˈuˈja tiˈj Dios, tuˈn ttzaj ttzaqˈwiˈn kynaˈj Diosa, alkye qˈij tuˈn nxiˈy lol kyeˈy.


Rakkaus on pitkämielinen, rakkaus on lempeä; rakkaus ei kadehdi, ei kerskaa, ei pöyhkeile, 	 Qa at qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, il tiˈj tuˈn tikyˈx quˈn, ex soˈjqo, mi nloˈchj qanmin kyiˈj, nya nimsil qibˈqo, nya yekˈbˈil qibˈqo,


Ja koko kaupunki joutui sekasortoon, ja he ryntäsivät kaikki yhdessä näytelmäpaikkaan ja tempasivat mukaansa Gaiuksen ja Aristarkuksen, kaksi makedonialaista, jotka olivat Paavalin matkatovereita. 	 Nimx i ja naj xjal tojjo tkyaqil tnam, ex ok kytzyuˈn kabˈe tukˈa Pabl, a Gay ex Aristarco kybˈi, kabˈe ichin te aj Macedonia, ex i el jukikin kyuˈn tzmax tkˈatz ja, jaˈ nchi chmete xjal.


Mutta lihan teot ovat ilmeiset, ja ne ovat: haureus, saastaisuus, irstaus, 	 Quˈn qˈanchaˈlqex kyeˈ xjal nya bˈaˈn ntqanin ojtxe kyten tzeˈnku: Tuˈn kyjyon juntl kyxuˈjil tiˈjbˈinxi kyxuˈjilku mo tiˈjlbˈinxi kychmilku; ex jniˈqe kyˈaˈjil; ex aye nchi bˈinchin tkyaqil tzeqbˈajil, a nya bˈaˈn.


Eikä ainoastaan hänelle näin käynyt, vaan samoin kävi Rebekallekin, joka oli tullut raskaaksi yhdestä, meidän isästämme Iisakista; 	 Quˈn nya oˈkxjo luˈn; ex ikyxjo te Rebeca, i ul itzˈje kabˈe tal, kwaˈchqe, tukˈa tchmil, Isaac, a ojtxe qxeˈchil.


Ja häntä me julistamme, neuvoen jokaista ihmistä ja opettaen jokaista ihmistä kaikella viisaudella, asettaaksemme esiin jokaisen ihmisen täydellisenä Kristuksessa. 	 Ex awo qeˈ nqo yoliˈn tiˈj Jesucrist, ex nqo qˈoˈn tumil kye kykyaqil xjal, ex nxi qxnaqˈtziˈn te tkyaqil, tukˈa tkyaqil qnabˈla, noq tuˈn kynimin jniˈ xjal Tbˈanil Tqanil, ex tuˈn kytijinxjal toj kynimbˈil, noq tuˈn Crist, a Jesús.


Niin tavoitelkaamme siis sitä, mikä edistää rauhaa ja keskinäistä rakentumistamme. 	 Tuˈnpetziˈn, i tok tilil quˈn tuˈn qmujbˈin te qibˈ qxolx, ex tuˈn qchˈiy toj qnimbˈil.


Ja pääsiäinen, juutalaisten juhla, oli lähellä. 	 Chˈixtaq tul kaniˈn nintz qˈij te Xjan Qˈij, a n‑ikyˈ kyuˈn aj Judiy, te naˈbˈlte kyelintz ojtxe toj Egipto.


Niin juutalaiset sanoivat: "Ei kai hän aikone tappaa itseänsä, koska sanoo: `Mihin minä menen, sinne te ette voi tulla`?" 	 Ayetzin kye Judiy xi kyqˈmaˈn kyxolx: ¿Ma okpetzila kˈwel tbˈyoˈn tibˈ tuˈnx tibˈx, tuˈn tqˈmaˈn qa nlay qox, jaˈ tumil kxele?


Ja hänet nähdessään Sakarias hämmästyi, ja hänet valtasi pelko. 	 Teˈ tlonte Zakariy angel, noq jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx tzaj xobˈ.


Mutta Tyyron ja Siidonin on oleva tuomiolla helpompi kuin teidän. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, toj tqˈijil paˈbˈin twutz Dios, kujxixtl kye tkawbˈil Dios ktzajil kyibˈaj, tzeˈnku kye aj Tiro ex Sidón.


Mutta kun fariseus, joka oli hänet kutsunut, sen näki, ajatteli hän mielessään näin: "Jos tämä olisi profeetta, tietäisi hän, mikä ja millainen tuo nainen on, joka häneen koskee: että hän on syntinen." 	 Atzaj teˈ tiwle lo tuˈn Parisey, a xi txkonte Jesús, ul jun t‑xim kyjaluˈn toj tanmin: A noqxit jun yolil Tyol Dios teˈ ichin lo, matla kaninte tiˈj tzeˈn taˈye tchwinqiljo qya, a luˈ n‑ok tzyunte, quˈn ajo qya lo, jun bˈinchil il teˈ, chtej Parisey.


Vaan rakastakaa vihollisianne ja tehkää hyvää ja lainatkaa, toivomatta saavanne mitään takaisin; niin teidän palkkanne on oleva suuri, ja te tulette Korkeimman lapsiksi, sillä hän on hyvä kiittämättömille ja pahoille. 	 Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn tok kykˈuˈjlin kyeˈ kyajqˈoj, ex tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen. Kyqˈonxa txˈex ex mina bˈaj kubˈ kyyoˈn, tuˈn tbˈaj tzaj qˈoˈn manbˈilte. Ikytzin ktzajile nim t‑xeljo kyeˈy, ex ikytzin kchi okilejiˈy te tbˈanil tkˈwal Dios, nimxix tbˈi. Qo ok tzeˈnku te qMan, quˈn ntzaj pax teˈ tanmin kyiˈjjo mibˈin chi qˈon chjonte ex kyiˈjjo nya wen xjalqe.


Jeesuksen Kristuksen, Jumalan Pojan, evankeliumin alku. 	 A uˈj luˈn nyolin tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Jesucrist, a Tkˈwal Dios.


viides sardonyks, kuudes sardion, seitsemäs krysoliitti, kahdeksas berylli, yhdeksäs topaasi, kymmenes krysoprasi, yhdestoista hyasintti, kahdestoista ametisti. 	 ex tjweˈyin ónice, ex tqaqin tuˈn cornelina, ex twuqin crisólito, exsin twajxaqiyin berilo, ex tbˈeljiyin topacio, ex tlajajin crisopraso, ex tjunlajajin jacinto, ex tkabˈlajajin amatista.


mutta jos joku toinen siinä istuva saa ilmestyksen, vaietkoon ensimmäinen. 	 Me qa aku s‑ok tyekˈin Dios jun tumil toj tnabˈl jun xjal qˈuqle bˈil toj kˈulbˈil, atziˈn nyolintaq bˈaˈn tuˈn t‑xi tqˈoˈn ambˈil te tkabˈ tuˈn tyolin.


Sillä niinkuin salama leimahtaa idästä ja näkyy hamaan länteen, niin on oleva Ihmisen Pojan tulemus. 	 Quˈn ikytzin k‑ikyˈile tzeˈnku jun xloqˈlin kyaˈj qˈanchaˈl toj tkyaqil twutz kyaˈj; ktzajil qoptzˈaj toj tjawitz qˈij ex toj telix qˈij. Ex tkyaqil xjal kxel kaˈyin weˈy, ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, aj wula.


Ja hän sanoi heille: "Jos jollakin teistä on ystävä ja hän menee hänen luoksensa yösydännä ja sanoo hänelle: `Ystäväni, lainaa minulle kolme leipää, 	 Ex xi tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: Qqˈaknajtzin kyjaluˈn: Atit jun kyeˈ, at jun tukˈa pon kanin nikyˈjin aqˈwil, exsintla xi tqˈmaˈntz kyjaluˈn: Ay wukˈa, qˈontzin oxe tal wabˈj ntxˈexa,


Joka voittaa, sen minä annan istua kanssani valtaistuimellani, niinkuin minäkin olen voittanut ja istunut Isäni kanssa hänen valtaistuimellensa. 	 Ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, kxel nqˈoˈn kyoklin tuˈn kykubˈ qe kawil wukˈiy toj Nkawbˈila, ikyxjo tzeˈnku weˈ, ma tzaj tqˈoˈn nMaˈn wokliˈn, tuˈn nkubˈ qey kawil junx tukˈa toj Tkawbˈil.


ettei ruumiissa olisi eripuraisuutta, vaan että jäsenet pitäisivät yhtäläistä huolta toinen toisestaan. 	 tuˈntzin ntiˈ paˈbˈl toj qxmilil; qalaˈ teyilex te junjun tnej at tajbˈin kye txqantl.


mutta haureuden syntien välttämiseksi olkoon kullakin miehellä oma vaimonsa, ja kullakin naisella aviomiehensä. 	 Me kxel nqˈmaˈn, qa noq tuˈn tpajjo nimku kyˈaˈjin, wenitla tuˈn tjyet te ichin t‑xuˈjil, ex ikyxjo te qya, il tiˈj tuˈn tjyet tchmil teku.


Ja he toivat hänen tykönsä lapsia, että hän koskisi heihin; mutta opetuslapset nuhtelivat tuojia. 	 I bˈaj tzaj kyiˈnxjal junjun tal kˈwal tkˈatz Jesús, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ kyibˈaj, tuˈn kykubˈ tkyˈiwlin. Me ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin bˈeˈx i ok ten yisol kyeˈ nchi bˈaj kanintaq.


niinkuin vapaat, ei niinkuin ne, joilla vapaus on pahuuden verhona, vaan niinkuin Jumalan palvelijat. 	 Quˈn tzaqpinqiˈy tjaqˈ kawbˈil tuˈn kybˈinchiˈn tzeˈnku kyaja, me mi tzˈajbˈiˈn tzaqbˈibˈl luˈn kyuˈn, tuˈn kybˈinchiˈn il; qalaˈ chi anqˈiˈn tzeˈnku jun taqˈnil qMan Dios.


Kun Simon Pietari sen näki, lankesi hän Jeesuksen polvien eteen ja sanoi: "Mene pois minun tyköäni, Herra, sillä minä olen syntinen ihminen". 	 Tej tok tkaˈyin Simun Pegrjo ikyjo, bˈeˈx kubˈ meje twutz Jesús, exsin xi tqˈmaˈntz te: Tata, chin ttzaqpinkja, quˈn jun aj ilqin weˈ.


Mutta tätä hän ei sanonut sentähden, että olisi pitänyt huolta köyhistä, vaan sentähden, että hän oli varas ja että hän rahakukkaron hoitajana otti itselleen, mitä siihen oli pantu. 	 Me ante Judas nya nbˈinsintaq kyiˈjjo yaj, qalaˈ kubˈ tqˈmaˈn ikyjo quˈn ileqˈtaq. Quˈn ate Judas toktaq toklin te chmol pwaq qxola, ex tzuntaq jatz telqˈin chˈin tiˈjjo a chmoˈntaq tuˈn.


Kavahtakaa siis, ettei teitä kohtaa se, mikä on puhuttu profeetoissa: 	 Kykaˈyink kyibˈa, tuˈn mi kubˈe tzˈaqe kyibˈaja a kyij kytzˈibˈin yolil Tyol Dios kyjaluˈn:


Ja hän sanoi kaikille: "Jos joku tahtoo minun perässäni kulkea, hän kieltäköön itsensä ja ottakoon joka päivä ristinsä ja seuratkoon minua. 	 Xitzin tqˈmaˈn kye kykyaqilx: Ankye jun taj tuˈn tok te nxnaqˈtzbˈiˈn, il tiˈj tuˈn tel tiˈn toj tkˈuˈj tkyaqil tajbˈil, ex tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn t‑xi lipe wiˈja tkyaqil qˈij, exla qa ma kyim twutz cruz.


ja toivat aasintamman varsoineen ja panivat niiden selkään vaatteensa, ja hän istuutui niiden päälle. 	 Tzaj kyiˈn bur tukˈaxjo tal tal, bˈaj jax kyqˈoˈn kytxoˈw tibˈaj, exsin jax qe Jesús tibˈaj.


ja luulet kykeneväsi olemaan sokeain taluttaja, pimeydessä olevien valkeus, 	 Ex ikyxjo qˈuqle tkˈuˈja tiˈj, qa ma tzˈoka nejinel kye mi n‑el kynikyˈ te Dios, tzeˈnku jun tzaj kyeˈ nchi bˈet toj qnikyˈin.


kuinka hän meni Jumalan huoneeseen, otti näkyleivät ja söi ja antoi seuralaisilleenkin, vaikkei niitä ollut lupa syödä muiden kuin ainoastaan pappien?" 	 Bˈeˈx okx toj ojtxe tja Dios, exsin i etz tiˈn wabˈj, a otaq chi kubˈ kyˈiwlit te oyaj twutz Dios. Ex i xi twaˈn, exsin xi tqˈoˈntz kyeˈ tukˈa, a ntiˈtaq kyoklin tiˈj tuˈn t‑xi kywaˈn, qalaˈ oˈkqextaq pale.


Ja niinkuin tämä ei tapahtunut ilman valan vannomista - nuo taas ovat papeiksi tulleet ilman heistä vannottua valaa, 	 Ok tqˈoˈn Dios qAjaw Jesús te jun pale, ex xi tqˈmaˈn qa twutzxix te jun majx. Me tojjo yol luˈn, mix qˈolbˈine tiˈj tbˈi kyaˈj mo tiˈj tbˈi txˈotxˈ tuˈn tkubˈ tkˈluˈn qa twutzxix Tyol, qalaˈ tukˈa tkyaqil tipin kubˈ tkujsin Tyol qa twutzxix. Me metziˈn kyukˈa txqantl pale, ayeˈ tzajninqe tiˈj Leví, mix yolin Dios ikyjo. Tuˈnpetzintzjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Kubˈ tkujsin Dios Tyol, ex tqˈma tiˈj qAjaw tukˈa tkyaqil tipin, ex nlay ja meltzˈajl juntl majl. Chiˈ kyjaluˈn: A te pale te jun majx.


Koeta päästä tulemaan ennen talvea. Tervehdyksen lähettävät sinulle Eubulus ja Pudes ja Linus ja Klaudia ja kaikki veljet. 	 Qˈonka tilil, tuˈn tula naˈmtaq tul kanin jbˈalil. Ex jun qˈolbˈil teˈy tuˈn Eubulo, ex ikyx tuˈn Pudente, Lino ex Claudia, junx kyukˈa txqantl nimil.


Sentähden Jumala on hyljännyt heidät häpeällisiin himoihin; sillä heidän naispuolensa ovat vaihtaneet luonnollisen yhteyden luonnonvastaiseen; 	 Tuˈnpetziˈn, ax Dios ma kyij tzaqpinkye tojjo kyachbˈil te txˈixwejil. Majqexpeˈ qya kyij kytzaqpiˈn kymujbˈil kyibˈ tukˈa kychmil, noq tuˈn kykubˈ kẍe tukˈa juntl qya nyakuj ichinqe, tuˈn kybˈinchin tkyaqil wiq kyˈaˈjin.


Ja hän sanoi kyyhkysten myyjille: "Viekää pois nämä täältä. Älkää tehkö minun Isäni huonetta markkinahuoneeksi." 	 Ex xi tqˈmaˈn kyeˈ nchi bˈaj kˈayin palom: Kyimetza kykyaqiljo lo tzma peˈn. ¿Ma mitzin nchi txˈixweˈy tuˈn ma tzˈok kyqˈoˈn tja nMaˈn te jun kˈaybˈil?


Vähän sen jälkeen tulivat ne, jotka siinä seisoivat, ja sanoivat Pietarille: "Totisesti, sinä myös olet yksi heistä, sillä kielimurteesikin ilmaisee sinut". 	 Me matxitaq chˈintl, jniˈ iteˈtaq antza i xi laqˈe tkˈatz Pegr, ex xi kyqˈmaˈn te: Ex ikyx tejiy ajin te kyukˈa, quˈn noq tiˈjjo yoliˈn n‑ele qnikyˈa tiˈj.


Ja kun Jeesus lähti kulkemaan ylös Jerusalemiin, otti hän ne kaksitoista erilleen ja sanoi matkalla heille: 	 Tej t‑xiˈ Jesús toj tbˈe tzma Jerusalén, o xi tkˈleˈn a awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin qjunalxa, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy:


Niin hän koski tämän käteen, ja kuume lähti hänestä; ja hän nousi ja palveli häntä. 	 Ok tmikoˈn Jesús tqˈobˈ, ex bˈeˈx ul Dios te, ex njawku weˈ, ex n‑ok tenku bˈinchil chˈin tiˈ kye.


voidaksenne tutkia, mikä paras on, että te Kristuksen päivään saakka olisitte puhtaat ettekä kenellekään loukkaukseksi, 	 tuˈntzin tbˈantjo a tbˈanilx wen. Ikytzin kbˈantile tsaqix kychwinqiljiˈy wen, tuˈntzin aj tul Crist, ntiˈtla jun kyila kknetil.


kehoita heitä, että tekevät hyvää, hyvissä töissä rikastuvat, ovat anteliaita ja omastansa jakelevat, 	 Ex qˈmaˈnxa kye tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn wen, ex tuˈn kyok te soˈj.


Ja rakastaa häntä kaikesta sydämestään ja kaikesta ymmärryksestään ja kaikesta voimastaan, ja rakastaa lähimmäistään niinkuin itseänsä, se on enemmän kuin kaikki polttouhrit ja muut uhrit." 	 Tuˈn tok qkˈuˈjlin Dios tukˈa tkyaqil qanmin, tkyaqil qnabˈl, ex tkyaqil qipin, ex tuˈn kyok qkˈuˈjlin qxjalil tzeˈnkux awo; axixjo luˈn nim toklin tzeˈnqekuˈ oyaj ex chojbˈil nchi kubˈ patit twiˈ t‑altar Dios.


Mutta menkää ja sanokaa hänen opetuslapsillensa ja Pietarille: `Hän menee teidän edellänne Galileaan; siellä te saatte hänet nähdä, niinkuin hän teille sanoi`." 	 Ku kyxiˈtziˈn kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, exsin kˈaˈ txi kyqˈmaˈn kye ex te Pegr. Chichkujiˈy kye kyjaluˈn: Nej kanin Jesús kywutza tzma Galiley, tuˈntzin tbˈajjo aj kyij tqˈmaˈn kyeˈy.


Kun synagoogasta hajaannuttiin, seurasivat monet juutalaiset ja jumalaapelkääväiset käännynnäiset Paavalia ja Barnabasta, jotka puhuivat heille ja kehoittivat heitä pysymään Jumalan armossa. 	 Otaq xi tzˈel bˈaj kychmobˈl kyibˈ toj ja te naˈbˈl Dios, txqankux Judiy exqetziˈn Judiyqe noq tuˈn kynimbˈil, i xi lipe tiˈj Pabl ex Bernabé. Ex tzaj qˈmaˈn jun tumil kye, tuˈn kyten jikyinxix wen tojjo txokbˈil otaq tzaj qˈmaˈn kye tojjo Tbˈanil Tqanil te tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios.


Sillä te olette meidän kunniamme ja meidän ilomme. 	 Tuˈnpetziˈn, nqo tzajala kyiˈja, quˈn ayiˈy ma chi oka te qtzaljbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex te jun nimsbˈil qbˈiˈy twutz qMan Dios tiˈjjo qaqˈiˈn, aj tul juntl majtl.


Niin hän huokasi hengessään ja sanoi: "Miksi tämä sukupolvi vaatii merkkiä? Totisesti minä sanon teille: tälle sukupolvelle ei anneta merkkiä." 	 Tzaj tbˈis Jesús tuˈn ikyjo, ex xi tqˈmaˈn kye: ¿Tiˈtzila quˈn ntzaj kyqanin xjal techil jun tiˈ, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn? Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; mixla juntl techil kˈwel nqˈoˈn.


Silloin hän rupesi sadattelemaan ja vannomaan: "En tunne sitä miestä". Ja samassa lauloi kukko. 	 Me oktzin ten Pegr qˈol qanbˈil tibˈajx, ex xi tqˈmaˈn: Twutz Dios, mi ojtzqiˈnx wejiˈy ichin wuˈn anetziˈn. Ex njawku oqˈ ekyˈ.


Muutamien päivien kuluttua kuningas Agrippa ja Bernike saapuivat Kesareaan tervehtimään Festusta. 	 Tej kybˈajjo jun jteˈbˈin qˈij, bˈeˈx ul tej nmaq kawil, Agripa tbˈi, junx tukˈa t‑xuˈjil Berenice, tzma Cesarea, tuˈn kyqˈolbˈin te Festo.


Mutta iankaikkiselle kuninkaalle, katoamattomalle, näkymättömälle, ainoalle Jumalalle, kunnia ja kirkkaus aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Tuˈnpetziˈn, kukx qqˈonx chjonte ex qnimsiks tbˈi qMan Dios, a Kawil tibˈaj tkyaqil, a itzˈ te jun majx, me a nya qˈanchaˈl, a oˈkx jun Dios at. Ntiˈ juntl. Ikyxitjo.


Hänen vielä puhuessaan tultiin synagoogan esimiehen kotoa sanomaan: "Tyttäresi kuoli; miksi enää opettajaa vaivaat?" 	 Tzunxtaq nyolin Jesús tukˈa qya, teˈ kykanin junjun xjal iteˈtaq tja Jayr qˈmalte te: Tata, ma kyim tkˈwala. Mi tzˈok ila tiˈj xnaqˈtzil. Mi txi tkˈleˈnla tjay jaˈlin, chi chiˈ.


Jos joku teistä kärsii vaivaa, niin rukoilkoon; jos joku on hyvillä mielin, veisatkoon kiitosta. 	 Qa at jun kyxola ma tzaj jun bˈis tiˈj, bˈaˈn tuˈn tnaˈn Dios. Ex qa at jun at ttzaljbˈil tukˈa, bˈaˈn tuˈn tbˈitzin bˈitz te nimsbˈil tbˈi qMan Dios.


Ja vaikka hän oli tehnyt niin monta tunnustekoa heidän nähtensä, eivät he uskoneet häneen, 	 Mix tuˈn nimx techil tipin Jesús o bˈant tuˈn kywutzxjal, me mix i niminix tiˈj.


Minä olen kirjoittanut teille, isät, sillä te olette oppineet tuntemaan hänet, joka alusta on ollut. Minä olen kirjoittanut teille, nuorukaiset, sillä te olette väkevät, ja Jumalan sana pysyy teissä, ja te olette voittaneet sen, joka on paha. 	 Werman, noq tuˈn kybˈintiˈy wen, kxel nqˈmaˈn juntl majla: O txi ntzˈibˈiˈn kyeˈy nyakutlaj tal nkˈwalqiˈy, quˈn tuˈn o tzˈel kynikyˈa te qMan Dios. Ex o txi ntzˈibˈiˈn kyeˈy nyakuj tij xjalqiˈy, quˈn tuˈn o tzˈel kynikyˈa te qAjaw, a atxtaq te tnejil. Ex o txi ntzˈibˈiˈn kyeˈy nyakuj kuˈxinqiˈy, quˈn tuˈn o chi kujixa, ex o ten Tyol Dios toj kyanmiˈn, ex tuˈn ma kubˈ tiˈj tajaw il kyuˈn.


Vai mitä lähditte katsomaan? Profeettaako? Totisesti, minä sanon teille: hän on enemmän kuin profeetta. 	 ¿Me tiˈtzin chi txaˈjtza lolte? ¿Bˈalaqa jun yolil Tyol Dios? ¡Ikytziˈn! Me ante Juan nimxixtl toklin kyibˈaj tkyaqil yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol ojtxe.


Ja jokainen, joka on luopunut taloista tai veljistä tai sisarista tai isästä tai äidistä tai lapsista tai pelloista minun nimeni tähden, on saava monin verroin takaisin ja perivä iankaikkisen elämän. 	 Ex kykyaqilxjo jniˈ ma kyij kytzaqpiˈn kyja, kyitzˈin, kyanebˈ, kytata, kynana, kyxuˈjil, mo kykˈwal, mo qa kytxˈotxˈj, noq tuˈn npaja, okpin kykanbˈil kyeˈ jweˈ kˈal maj kyxel tibˈaj tkyaqiljo anetziˈn, ex jun chwinqil te jun majx toj kyaˈj.


Minkätähden? Sentähden, ettei se tapahtunut uskosta, vaan ikäänkuin teoista; sillä he loukkautuivat loukkauskiveen, 	 ¿Me tiˈquˈnil? Quˈn kyajtaq tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn kyuˈnx kyibˈx, ex nya tuˈn kynimbˈil tiˈj Kolil Jesucrist. Tiˈjjo lo, i ok takpaj toj kychwinqil tiˈj Jesús, a abˈj te toljsbˈil,


Niiniven miehet nousevat tuomiolle yhdessä tämän sukupolven kanssa ja tulevat sille tuomioksi; sillä he tekivät parannuksen Joonaan saarnan vaikutuksesta, ja katso, tässä on enempi kuin Joonas. 	 Ex ikyqex kyeˈ xjal toj tnam Nínive kyojjo qˈij te Jonás kchi jawil weˈks toj tqˈijil paˈbˈin, aj kyokxjal toj xjelbˈil twutz Dios, ayeˈ iteˈ kyojjo qˈij jaˈlin, tuˈn kykubˈ tzˈaq toj kyil kyuˈn. Quˈn ayetzinxjal toj Nínive bˈeˈx ajtz tiˈj kyanmin, tej t‑xi tqˈmaˈn Jonás Tbˈanil Tqanil Dios kye. Ex ajo Tbˈanil Tqanil wiˈja jaˈlin nimxixtl toklin tzeˈnku toj tqˈijil Jonás.


Mutta nähdessään kansanjoukot juutalaiset tulivat kiihkoa täyteen ja väittelivät Paavalin puheita vastaan ja herjasivat. 	 Me atzaj teˈ tok kykaˈyin aj Judiyjo txqan xjal, bˈeˈx i ja xkyˈaqlin, ex bˈeˈxsin i ok tentz yolbˈil, ex yasil tiˈj Pabl ex Bernabé.


Ja selvää on, ettei kukaan tule vanhurskaaksi Jumalan edessä lain kautta, koska "vanhurskas on elävä uskosta". 	 Tuˈnpetziˈn, bˈiˈnxix quˈn, qa mix aˈlx jun kkletil noq tuˈn qa ma japin bˈaj ojtxe kawbˈil tuˈn. Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol: Aye xjal tzˈaqleqe nwutza, noq tuˈn kynimbˈil wiˈja, ktenbˈil kyeˈ kychwinqil te jun majx.


Ja he sanoivat toistamiseen: "Halleluja!" Ja hänen savunsa nousee aina ja iankaikkisesti. 	 Ex jun paqx tzaj kyqˈmaˈn juntl majl: ¡Aleluya! Nimxitjo tbˈi qMan Dios. Quˈn bˈeˈx xi qˈoˈn qya lo toj qˈaqˈ te jun majx, ex ajo tsibˈil nlayx kubˈ qen.


ettette enää eläisi tätä lihassa vielä elettävää aikaa ihmisten himojen mukaan, vaan Jumalan tahdon mukaan. 	 tuˈntzintla mi bˈete tojjo chˈintl tchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a tzeˈnkuxjo tajbˈil kyachbˈilxjal; qalaˈ tzeˈnkuxitlaˈ tajbˈil Dios tukˈa.


Ja valtaistuimella istuva sanoi: "Katso, uudeksi minä teen kaikki". Ja hän sanoi: "Kirjoita, sillä nämä sanat ovat vakaat ja todet". 	 Tuˈnpetziˈn, a qˈuqletaq toj tqˈuqbˈil tzaj tqˈmaˈn: ¡Kaˈyinxa! Tkyaqilx ma tzˈok te akˈaj wuˈn. Ex ikyxjo tqˈma: Tzˈibˈinkujiy lo, quˈn ayetzin yol luˈn, twutzqexix kyeˈ, ex bˈaˈn tuˈn tok qe kykˈuˈja kyiˈj.


Ja niiden paimentajat pakenivat ja kertoivat siitä kaupungissa ja maataloissa. Ja kansa lähti katsomaan, mitä oli tapahtunut. 	 Atzaj teˈ tiwle lo kyuˈnxjal, a nchi kyikˈlentaq kyiˈj kuch, bˈeˈxsin i kubˈtz toj bˈe yolilte kyeˈ xjal, a iteˈtaq toj tnam ex kyoj jniˈ kojbˈil. Bˈeˈxsin i bˈajetz kyej xjal lolte, qa twutzxtaqjo a otaq kybˈi.


Ja hän tuli opetuslasten tykö ja tapasi heidät nukkumasta ja sanoi Pietarille: "Niin ette siis jaksaneet yhtä hetkeä valvoa minun kanssani! 	 Bˈeˈx meltzˈaj kykˈatz oxe t‑xnaqˈtzbˈin. Atzaj teˈ tul kykˈatz, xi tqˈmaˈn te Pegr: ¿Ma mitzin s‑elx jun or kywatla wukˈiy?


Mitä tulee keräykseen pyhiä varten, niin tehkää tekin samalla tavoin, kuin minä olen määrännyt Galatian seurakunnille. 	 Atzin jaˈlin, kxel nqˈmaˈn tiˈjjo oyaj, tuˈn t‑xiˈ kye nimil: Kybˈinchinkuy tzeˈnkuxjo xi nqˈmaˈn kye Ttanim Dios toj txˈotxˈ te Galacia.


Antakoon kukin, niinkuin hänen sydämensä vaatii, ei surkeillen eikä pakosta; sillä iloista antajaa Jumala rakastaa. 	 Tuˈnpetziˈn, ax junjun bˈaˈn tuˈn t‑xi tqˈoˈn tzeˈnkuxjo ma kubˈ tbˈisin toj tanmin; nya tukˈa kabˈe tkˈuˈj, ex nya noq jun aˈla aku labˈte kyiˈja, quˈn ate Dios nkˈuˈjlin teˈ, a nxi tqˈoˈn tukˈa tzaljbˈil.


Silloin Pietari meni hänen tykönsä ja sanoi hänelle: "Herra, kuinka monta kertaa minun on annettava anteeksi veljelleni, joka rikkoo minua vastaan? Ihanko seitsemän kertaa?" 	 Quˈn jaˈ nkychmome kabˈe mo oxej kyibˈ tiˈj tumil nbˈiˈy, loqiˈn intin kyxol, chi Jesús.


Ja hän sanoi hänelle: "Totisesti, totisesti minä sanon teille: te saatte nähdä taivaan avoinna ja Jumalan enkelien nousevan ylös ja laskeutuvan alas Ihmisen Pojan päälle." 	 Me twutzxix kxel nqˈmaˈn tey: Tkyaqil t‑xilin kyaˈj ktzajil nyekˈin teˈy, nyakuj aye t‑angel Dios nchi jax ex nchi kuˈtz nkˈatza, ayiˈn Tkˈwal Ichin, noq tuˈn tkujsit nyola.


Sillä Pyhä Henki ja me olemme nähneet hyväksi, ettei teidän päällenne ole pantava enempää kuormaa kuin nämä välttämättömät: 	 Bˈaˈn ma tzˈele te Xewbˈaj Xjan ex te qeˈy, tuˈn mina xkubˈ kyniminjiˈy tkyaqiljo tkawbˈil Moisés, a tzeˈnku nbˈant quˈn, a awoˈy Judiyqoˈy, qalaˈ oˈkxjo luˈn:


Ja tämän hän puhui peittelemättä. Silloin Pietari otti hänet erilleen ja rupesi häntä nuhtelemaan. 	 Tej tbˈaj tyolin Jesús, ex teˈ tbˈinte Pegr ikyjo, bˈeˈx ex tkˈleˈn najchaq chˈintl, exsin ok ten yisolte tuˈn tqˈma, qa tuˈntaq tbˈajjo jniˈ ikyjo tiˈj.


Sillä Herodes pelkäsi Johannesta, koska tiesi hänet vanhurskaaksi ja pyhäksi mieheksi, ja suojeli häntä. Ja kun hän kuunteli häntä, tuli hän epäröivälle mielelle monesta asiasta; ja hän kuunteli häntä mielellään. 	 quˈn nxobˈtaq Herodes tiˈj Juan, quˈn tuˈn wentaq ex xjantaq, ex nyolintaq Tyol Dios. Tuˈntziˈn, mina nttziyintaq Herodes tuˈn tkubˈ bˈyet, quˈn tajtaq bˈin wen tiˈjjo tyol Juan. Tuˈntziˈn ikyjo, ntiˈtaq tumil toj twutz Herodías tzeˈn tuˈn ttene.


Hänet Jumala herätti kolmantena päivänä ja antoi hänen ilmestyä, 	 Me a Dios jatz anqˈsinte juntl majl toj toxin qˈij, ex ax kubˈ yekˈinte qxola.


Eikö sitten Jumala toimittaisi oikeutta valituillensa, jotka häntä yötä päivää avuksi huutavat, ja viivyttäisikö hän heiltä apuansa? 	 A qa ikyjo ntqˈmaˈn, ¿Ma nyapetzila aku kolin te Diostz kyiˈjjo jniˈ, a o chi jaw tskˈoˈn, a qa ma chi kubˈsin kywutz qˈijl ex qnikyˈin? ¿Okpetzila kxel qˈmaˈn kye, tuˈn kykubˈ ten ayolte nim tqan, tzeˈnkuˈ tenaj tal mebˈe qya?


Niin Pilatus kutsui kokoon ylipapit ja hallitusmiehet ja kansan 	 I ok tchmoˈn te Pilat jotqexjo jniˈ kynejil pale, jniˈqe kawil exsin tkyaqil xjal,


Mikä taas orjantappuroihin kylvettiin, on se, joka kuulee sanan, mutta tämän maailman huoli ja rikkauden viettelys tukahuttavat sanan, ja hän jää hedelmättömäksi. 	 Atzin ijajjo pon tzˈaq toj txˈiˈx, ikytziˈn tzeˈn jun xjal n‑ok tbˈiˈn nyola. Me oˈkx nchi bˈisin tiˈj tkyaqiljo tkubˈ twutz txˈotxˈ. Ex kyaj tuˈn tten tkyaqil tiˈchaqku tiˈ kye ex jniˈ kyqˈinmil. Tuˈntzintzjo anetziˈn, n‑el naje kynimbˈil tiˈj Dios, ikyxsin tzeˈnku triy njaw chˈiy toj txˈiˈx. Noq n‑el xkyˈiˈsix ex ntiˈ toj n‑el.


Ja toiset putosivat hyvään maahan ja antoivat sadon, mitkä sata, mitkä kuusikymmentä, mitkä kolmekymmentä jyvää. 	 Me anteˈ pon chitj toj tbˈanil txˈotxˈ, tbˈanilx ele toj. At junjun tqan el jweˈ kˈal twutz, ex junjuntl el ox kˈal, ex junjuntl el lajaj toj kaˈwnaq.


Ja perkele, heidän villitsijänsä, heitetään tuli- ja tulikivijärveen, jossa myös peto ja väärä profeetta ovat, ja heitä vaivataan yöt päivät, aina ja iankaikkisesti. 	 Ex a tajaw il, a otaq kubˈ sbˈuˈnkye, bˈeˈx xi xoˈn tojjo ttxuyil qˈaqˈ, a at tkˈokˈjil tzˈeˈnaq, a jaˈ otaq chexe xoˈneˈ a tkabˈ ma tij txuk ex ajo txuk, a bˈinchil nikyˈj yol. Axsi kchi kyˈixsbˈajile te jun majx, qˈijtl ex qnikyˈin toj tkyaqil tabˈqˈeyil.


He sanoivat hänelle: "Sinä hourit". Mutta hän vakuutti puheensa todeksi. Niin he sanoivat: "Se on hänen enkelinsä". 	 Xitzin kyqˈmaˈn te: ¿Nya ma tzaj toj twiˈy? Me atzin tetxin xi tqˈmaˈn juntl majl qa twutzxix. Ayetzin kyetz xi kyqˈmaˈn: Nya te Pegrjo; a teˈ t‑angel.


vaan että me, totuutta noudattaen rakkaudessa, kaikin tavoin kasvaisimme häneen, joka on pää, Kristus, 	 Atzin qe, qo yolin tiˈjjo twutzxix tukˈa jun yol te tqˈaqˈbˈil kˈuˈjbˈaj, tuˈntzin qchˈiy toj tkyaqil tumil, mujleqo tukˈa Crist, ajo nejinel tibˈaj Ttanim, a t‑xmilil.


Niin Jeesus taas sanoi heille: "Minä menen pois, ja te etsitte minua, ja te kuolette syntiinne. Mihin minä menen, sinne te ette voi tulla." 	 Yajxi chˈintl, xi tqˈmaˈntl Jesús kye: Kchin ajil weˈ; ex kchi jyola wiˈja, me mi chin kneta kyuˈn, quˈn jaˈ ma chinkiy, ntiˈx tumil tuˈn kyxiˈy: Qalaˈ axsa kchi kyimila kyeˈ tjaqˈ tqanbˈil kyila.


Ja katso, heille ilmestyivät Mooses ja Elias, jotka puhuivat hänen kanssansa. 	 Texjo paq anetziˈn, xi kykaˈyin Moisés ex Elías nchi yolintaq tukˈa Jesús.


Ei niin, että kukaan olisi Isää nähnyt; ainoastaan hän, joka on Jumalasta, on nähnyt Isän. 	 Mix aˈl jun o tli twutz qMan Dios, qalaˈ oˈkqinxa, ayiˈn, a ẍin tzaj tsmaˈn.


neitsyen tykö, joka oli kihlattu Joosef nimiselle miehelle Daavidin suvusta; ja neitsyen nimi oli Maria. 	 tuˈn t‑xiˈ yolil tukˈa jun txin, a naˈmtaq tlonte jun ichin. Atzin txin, Mariy tbˈi. Otaq ja yolin tuˈn tja meje tukˈa jun ichin, Jse tbˈi, tzajnin tiˈj tyajil qtzan nmaq kawil David.


Ja monta lamppua oli palamassa yläsalissa, jossa me olimme koolla. 	 Otaq qo chmeta toj toxin kol ja, a jaˈ txqoˈnqetaq txqan tzaj.


ja tehnyt heidät meidän Jumalallemme kuningaskunnaksi ja papeiksi, ja he tulevat hallitsemaan maan päällä". 	 Ex ma chi ok tqˈoˈn tuˈn kyok te kawil ex te pale te qMan Dios. Ex ok kchi kawil tibˈaj tkyaqil at twutz txˈotxˈ.


Mutta Jeesus huusi suurella äänellä ja antoi henkensä. 	 Ex jun paqx el rinin jun jyolte chˈin bˈuˈẍ. Kux tmulin toj vin txˈam, ex ok tkˈloˈn tiˈj twiˈ jun ptzˈan, tuˈn t‑xi tkˈwaˈn Jesús. Bˈaj xi kyqˈmaˈn xjal te: ¡Ax tenkuj! Jekytzin tzul Elías qˈilte, tuˈn tkuˈtz twutz tcruz.


Ja neljäs enkeli vuodatti maljansa aurinkoon, ja sille annettiin valta paahtaa ihmisiä tulella. 	 Ex atzin tkyajin angel xi tqonjo tlaq tibˈaj qˈij, ex xi qˈoˈn toklin qˈij tuˈn kytzˈeˈyxjal tuˈn, tukˈa qˈaqˈ.


Nähkää, mitä silmäin edessä on. Jos joku on mielessään varma siitä, että hän on Kristuksen oma, ajatelkoon hän edelleen mielessään, että samoin kuin hän on Kristuksen, samoin olemme mekin. 	 At kabˈe kykˈuˈja wiˈja, quˈn noqx nchi yolbˈiˈn wiˈja tzeˈnqeku xjal te twutz txˈotxˈ. Me qa nkynaˈn qa te Cristqiˈy, exsin ikyx qejiˈy, te Cristqoˈy.


Niin fariseukset sanoivat hänelle: "Sinä todistat itsestäsi; sinun todistuksesi ei ole pätevä". 	 Atzaj teˈ kybˈinte Parisey tyol ikyjo, xi kyqˈmaˈn te: Axa ma kujsinte tyola tiˈjxa. ¿Nyapela noq nlaˈjiˈn? Tuˈnpetziˈn, nlayx txi qbˈiˈn tyola.


Sentähden minä sanon teille: Jumalan valtakunta otetaan teiltä pois ja annetaan kansalle, joka tekee sen hedelmiä. 	 Tuˈnpetziˈn kxel nqˈmaˈn kyeˈy, k‑elil qˈiˈn Tkawbˈil Dios kyeˈy, ex kxel tqˈoˈn kyexjal, ayeˈ kˈwel kyyekˈiˈn tiˈj Tkawbˈil Dios toj kychwinqil.


Hän on minut kirkastava, sillä hän ottaa minun omastani ja julistaa teille. 	 Ex ok chin jawil nimsiˈn tuˈn, quˈn kxel tkˈmoˈn tkyaqiljo at weˈy toj kyaˈj, ex atzin ok kˈwel tchikyˈbˈiˈn kyeˈy.


Älkää varustako itsellenne kultaa, älkää hopeata älkääkä vaskea vyöhönne, 	 Mi txi kyiˈn qˈanpwaq, saqpwaq mo tzeˈn juntl pwaq toj kybˈeˈy.


Niin hän tuli Sykar nimiseen Samarian kaupunkiin, joka on lähellä sitä maa-aluetta, minkä Jaakob oli antanut pojalleen Joosefille. 	 Pon kanin Jesús toj tnam Sicar toj ttxˈotxˈ Samaria, nqayin tkˈatzjo txˈotxˈ, a o kyij tqˈoˈn qtzan Jacob ojtxe te Jse, a tkˈwal.


Muistakaa se sana, jonka minä teille sanoin: `Ei ole palvelija herraansa suurempi`. Jos he ovat minua vainonneet, niin he teitäkin vainoavat; jos he ovat ottaneet vaarin minun sanastani, niin he ottavat vaarin teidänkin sanastanne. 	 Mi tzˈel najx toj kykˈuˈja, a xi nqˈmaˈn kyeˈy: Mix aˈl jun te aqˈnil nimx toklin tzeˈnku te tajaw aqˈuntl. Quˈn qa ma chi ok lipinxjal wiˈja, ex ikyx kyejiˈy, kchi okil lipin kyiˈja. Me qa ma kubˈ kynimiˈn nxnaqˈtzbˈila, ex ikyxjo kye, ok kˈwel kybˈiˈn kyxnaqˈtzbˈila.


Seuraavana päivänä Jeesus tahtoi lähteä Galileaan; ja hän tapasi Filippuksen ja sanoi hänelle: "Seuraa minua". 	 Toj junxil qˈij, kubˈ t‑ximin Jesús tuˈn t‑xiˈ toj txˈotxˈ te Galiley. Antza oke tkˈulbˈin Lip, ex xi tqˈmaˈn te: Lipeka wiˈjach.


Ja tapahtui eräänä päivänä, kun hän opetti kansaa pyhäkössä ja julisti evankeliumia, että ylipapit ja kirjanoppineet astuivat yhdessä vanhinten kanssa esiin 	 Jun maj, tej tzuntaq nxnaqˈtzin Jesús kyexjal toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex tzuntaq nxi tchikyˈbˈiˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil; i pon kanin kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, junx kyukˈa jniˈ nejinel kyxolxjal,


Siihen aikaan tuli profeettoja Jerusalemista Antiokiaan. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, jun jteˈbˈin yolil Tyol Dios i xiˈ toj Jerusalén tzma Antyokiy.


Keskuudessamme oli seitsemän veljestä. Ensimmäinen otti vaimon ja kuoli; ja koska hänellä ei ollut jälkeläistä, jätti hän vaimonsa veljelleen. 	 Quˈn ikytzin qejiˈy qxol, attaq wuq ichin kyitzˈimile kyibˈ. Atziˈn kytziky knet t‑xuˈjil, me ntiˈ jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim. Atzin t‑xuˈjil kyij, bˈeˈx jaw meje tukˈa titzˈin.


Ja hän oli opettamassa eräässä synagoogassa sapattina. 	 Jun majjo ikyjo, toj jun qˈij te ajlabˈl, otaq tzˈok ten Jesús xnaqˈtzil toj jun muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios.


ja joka ei ota ristiänsä ja seuraa minua, se ei ole minulle sovelias. 	 Ex alkye tkyˈeˈ tuˈn t‑xi lipe wiˈja toj tkyaqil, exla qa tuˈn tkyim tzeˈnqekuˈ xjal xi kyiqin kycruz te kyimin, ntiˈ toklin tuˈn tok te weˈy.


Ja he loukkaantuivat häneen. Mutta Jeesus sanoi heille: "Ei ole profeetta halveksittu muualla kuin kotikaupungissaan ja kodissaan". 	 Quˈn tuˈn kyojtzqiˈntaq, mix xi kynimine. Me xi tqˈmaˈn Jesús kye: Jaˈchaqx taˈ jun yolil Tyol Dios twutz txˈotxˈ, nxi qˈoˈnx toklin. Me qa tojx ttxˈotxˈ ex tojx tja ntiˈx toklin.


jolle Aabraham myös antoi kymmenykset kaikesta ja joka ensiksi, niinkuin hänen nimensäkin merkitsee, on "vanhurskauden kuningas" ja sen lisäksi vielä "Saalemin kuningas", se on "rauhan kuningas"; 	 Ex atzin te Abraham xi tqˈoˈn te Melquisedec tlajajin tkanebˈ tiˈjjo otaq tkanbˈe toj jyoj qˈoj. Atzin n‑ele bˈibˈaj Melquisedec: Tzˈaqlexix toj Kawbˈil. Ex atzin toklin Melquisedec, nmaq kawil te Salem. Atzin te Salem: Nukˈbˈil n‑ele toj kyyol.


Sillä jos minä saatan teidät murheellisiksi, niin eihän minua voi saada iloiseksi kukaan muu kuin se, jonka minä olen murheelliseksi saattanut. 	 Quˈn qa ma chi jaw bˈisiˈn tuˈn npaja, ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn ntzalaja kyukˈiy? ¿Ma akutzin chi tzalaja wukˈiˈy, qa otaq chi bˈisiˈn wuˈn?


Illan tultua he menivät kaupungin ulkopuolelle. 	 Atzin teˈ qok yupj, bˈeˈx meltzˈaj Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin.


Ja hän sanoi hänelle: `Hyvä on, sinä hyvä palvelija; koska vähimmässä olet ollut uskollinen, niin saat vallita kymmentä kaupunkia`. 	 Kutzin chtej nmaq kawil te aqˈnil. Jun tbˈanil aqˈnil te, quˈn tuˈn toj tumil ma tzˈaqˈniniy tojjo chˈin taqˈin xi nqˈoˈn. Tuˈnpetziˈn, ok k‑okil nqˈoˈn tokliˈn te kawil kyibˈaj lajaj tnam.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "`Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi ja kaikesta sielustasi ja kaikesta mielestäsi`. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: An tnejiljo luˈn: Kˈuˈjlinkxixa Dios tukˈa tkyaqil tanmiˈn, ex tukˈa tkyaqil tkˈuˈja, ex tukˈa tkyaqil tnabˈla.


Niin Jeesus sanoi heille jälleen: "Rauha teille! Niinkuin Isä on lähettänyt minut, niin lähetän minäkin teidät." 	 Liwey tzaj tqˈmaˈn Jesús juntl majl qeˈy: Qexit kykˈuˈja, ex tzalajxit kyanmiˈn. Ikytziˈn tzeˈnku weˈ, ma chin tzaj tchqˈoˈn nMaˈn bˈinchil tajbˈil, ex ikyx kyejiˈy, kchi xel nchqˈoˈn.


Tiedättehän, että ruumiillinen heikkous oli syynä siihen, että minä ensi kerralla julistin teille evankeliumia, 	 Ikytzin tzeˈnku bˈiˈn kyuˈn, te tnejil, in kyija kyukˈiy noq tuˈn tpaj jun yabˈil tzaj wiˈja, ex in yoliˈn Tbˈanil Tqanil kyeˈy.


Vaan nuori viini on laskettava uusiin leileihin. 	 Tuˈntziˈn, il tiˈj tuˈn tkux bˈinchit vin toj jun saq tzˈuˈn. Ikytziˈn wejiˈy nxnaqˈtzbˈil, nlay bˈant tuˈn tok smet tukˈa juntl tumil.


Niin Filippus juoksi luo ja kuuli hänen lukevan profeetta Esaiasta ja sanoi: "Ymmärrätkö myös, mitä luet?" 	 Tej tok laqˈe Lip, xi tbˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ ichin aj Etiopía, a tzuntaq n‑uˈjin jun uˈj, a tzˈibˈin tuˈn Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe. Xitzin tqanin Lip te: ¿Tzuntzin el tnikyˈa tiˈjjo ntuˈjiˈn?


Kun hän sitten oli noussut kuolleista, muistivat hänen opetuslapsensa, että hän oli tämän sanonut; ja he uskoivat Raamatun ja sen sanan, jonka Jeesus oli sanonut. 	 Me yajxi, tej tjaw anqˈin Jesús juntl majl kyxol kyimnin, ul julkˈaj toj qkˈuˈja, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tiˈjjo yol lo, a otaq tzaj tqˈmaˈn qeˈy. Ex tuˈn ikyjo, xi qnimiˈn a Tuˈjil Tyol Dios ex tkyaqil tyol Jesús.


Ja hän sääti heille, etteivät saaneet ottaa matkalle muuta kuin ainoastaan sauvan; ei leipää, ei laukkua, ei rahaa vyöhönsä. 	 Me nej xi tqˈmaˈn kye: Mina txi kyiˈn jun tiˈ, tuˈn tajbˈin toj kybˈeˈy; qalaˈ noq jun tal kytzeˈy. Ex mipe txi kyiˈn kyeˈ kychˈuˈẍ, kywaˈy ex kypwaqa.


ja hän on pyyhkivä pois kaikki kyyneleet heidän silmistänsä, eikä kuolemaa ole enää oleva, eikä murhetta eikä parkua eikä kipua ole enää oleva, sillä kaikki entinen on mennyt." 	 Ex k‑elil tsuˈn taˈl kywutz, a jaˈ ntiˈl kyimin ex oqˈil ex labˈil ex kyixkˈoj, quˈn tkyaqilxjo attaq nej ma tzikyˈ.


Minua ilahutti suuresti, kun veljet tulivat ja antoivat todistuksen sinun totuudestasi, niinkuin sinä totuudessa vaellatkin. 	 Nimx in tzalaja teˈ kyul junjun erman tukˈa tqanil tiˈja, qa waˈlxixa toj tnimbˈila tiˈj Dios, a twutzxix.


Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, jonka minä olen teille puhunut. 	 Me atzin kye ma chi saqixa tuˈn nxnaqˈtzbˈila ẍi ex nqˈoˈn, ikyxjo tzeˈnku jun tqˈobˈ lobˈj ma tzˈel bˈaj tzqijlin.


Sillä kun Jumala oli antanut lupauksen Aabrahamille, vannoi hän itse kauttansa, koska hänellä ei ollut ketään suurempaa, kenen kautta vannoa, 	 Tuˈn ikyjo, qqˈuqbˈinktzin qkˈuˈjtz tiˈjjo saj tqˈmaˈn Dios qe, ikyxjo tzeˈnku te Abraham ojtxe. Quˈn kykaˈyinktzintza tzeˈnku te Abraham, tej ttzaj tqˈmaˈn Dios, qa iltaq tiˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn toklin kyxol tkyaqil xjal. Ntiˈxtaq juntl tiˈ nimxixtl toklin tzeˈnku te Dios, tuˈntziˈn ax kujsinte qa twutzxixtaqjo Tyol. Tuˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn te Abraham tukˈaxix tkyaqil tipin,


samoinkuin te tiedätte, kuinka me, niinkuin isä lapsiansa, kehoitimme itsekutakin teistä ja rohkaisimme teitä, 	 Ex ojtzqiˈn kyuˈn tzeˈn xqo nimsiniˈy kykˈuˈja teyile junjun, ex tzeˈn xqo yoliniˈy tuˈn tajtz tiˈj kyanmiˈn, ikyxjo tzeˈnku jun manbˈaj kyukˈa tkˈwal. Ex ma txi qoqxeniˈn kyeˈy, tuˈn kybˈeta tzeˈnku taj Dios toj kychwinqila, a ma tzaj txkon kyeˈy tuˈn kyokxa tojjo Tkawbˈil Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex tzmax tojjo kyaˈj, a jaˈ nqoptzˈaje tkyaqil tipin Dios.


Ja jos me tiedämme hänen kuulevan meitä, mitä ikinä anommekin, niin tiedämme, että meillä myös on kaikki se, mitä olemme häneltä anoneet. 	 Ex ikyxjo tzeˈnkuˈ bˈiˈn quˈn, ntzaj tbˈiˈn Diosjo a qnaˈj Dios, ex bˈiˈn quˈn, qa ntzaj tqˈoˈn a nxi qqanin te.


Niin myös seurakuntapalvelijain tulee olla arvokkaita, ei kaksikielisiä, ei paljon viinin nauttijoita, ei häpeällisen voiton pyytäjiä, 	 Ex ikyxjo kye mojil, tuˈn tok jun kyoklin, il tiˈj nej tuˈn kybˈet toj tumil, tuˈntzin kynimajtz kyuˈn txqantl, nya noq tuˈn kymeltzˈaje tukˈa kyyol, ex nya txˈujtinelqe, ex nya tuˈn kykanbˈin jun pwaq, a nya toj tumil.


Tämä on se, josta minä sanoin: `Minun jälkeeni tulee mies, joka on ollut minun edelläni, sillä hän on ollut ennen kuin minä`. 	 Quˈn atzin o txi nqˈmaˈnjiˈy kyeˈy, qa at juntl, a iltaq tiˈj tuˈn tul, ex qa attaql teˈ nim toklin nwutza, quˈn noql at teˈ, tej naˈmtaq wul itzˈjiˈy, nchijiˈy kyeˈy.


Palvelijat, olkaa kaikella pelolla isännillenne alamaiset, ei ainoastaan hyville ja lempeille, vaan nurjillekin. 	 Ayiˈy aqˈnil, kyniminkutzinjiˈy tajaw aqˈuntl, nya noq oˈkxjo kye wenqe kyeˈy, ex tbˈanilqex toj kywutza, qalaˈ ikyxjo kye, a kujqe.


Mutta minä sanon: niin kauan kuin perillinen on alaikäinen, ei hän missään kohden eroa orjasta, vaikka hän onkin kaiken herra; 	 Nyatzin tiˈ weˈ waj tuˈn t‑xi nqˈmaˈnjiˈy luˈn: Qa at jun tkˈwal qˈinin, at toklin tiˈjjo tkyaqil at te ttata tuˈn tetzinte. Me qa naˈmtaq tpon kanin qˈij, jaˈ tuˈn tetzinte, ikyx toke tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx.


Mutta Jeesus vastasi sanoen: "Sallikaa vielä tämäkin". Ja hän koski hänen korvaansa ja paransi hänet. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Kukxjo, chi tenku xjaljo. Ok tmekoˈn te Jesús tẍkyinj aqˈnil anetziˈn, ex bˈeˈx qˈanit tej xjal te jun majx.


Olkaa raittiit, valvokaa. Teidän vastustajanne, perkele, käy ympäri niinkuin kiljuva jalopeura, etsien, kenen hän saisi niellä. 	 Tenxit kynabˈla, ex kykaˈyinktzin kyibˈa, quˈn a tajaw il ajqˈoj kyiˈja, ex nbˈeteje kyiˈjiliy jyol tumil tuˈn kybˈaja tuˈn, ikyx tzeˈnku jun bˈalun ntzanin wen.


Sillä sinä sanot: Minä olen rikas, minä olen rikastunut enkä mitään tarvitse; etkä tiedä, että juuri sinä olet viheliäinen ja kurja ja köyhä ja sokea ja alaston. 	 Quˈn nkyqˈmaˈn, qa qˈininqiˈy, ex qa bˈaˈn iteyiˈy, ex qa ntiˈ atx taj kyeˈy. Me ntiˈx n‑el kynikyˈa te, qa toj nwutza, toj bˈisbˈajil iteˈy, ex ntiˈ chˈin kywenila, ex yajqiˈy, moẍ, ex ẍbˈiqqiˈy.


Ja kun hän oli eräässä kaupungissa, niin katso, siellä oli mies, yltänsä pitalissa. Ja nähdessään Jeesuksen hän lankesi kasvoilleen ja rukoili häntä sanoen: "Herra, jos tahdot, niin sinä voit minut puhdistaa". 	 Jun qˈij, attaq Jesús toj jun tnam, kanin jun ichin tkˈatz, ex otaqx yajx tuˈn jun txˈaˈk noqx n‑el lemimin. Atzaj teˈ tok tkaˈyin Jesús, kubˈ meje, exsin kubˈ t‑xoˈn twutz tzmax twutz txˈotxˈ. Jaw kubˈsin twutz kyjaluˈn: Ay wAjaw, qa taja, bˈaˈn tuˈn nkubˈ tqˈaniˈn tukˈa nyabˈila.


Silloin kiusaaja tuli hänen luoksensa ja sanoi hänelle: "Jos sinä olet Jumalan Poika, niin käske näiden kivien muuttua leiviksi". 	 Tej tok tkaˈyin tajaw il ikyjo, tzaj laqˈe tkˈatz, tuˈn tok tnikyˈbˈin toklin, exsin xi tqˈmaˈn te: Qa Kˈwaˈlbˈajxixtza te Dios, qˈmanxa kye abˈj lo, tuˈn kyok te wabˈj, quˈn manyor waˈyajx tiˈja.


Ja tämä tapahtui kolme kertaa; sitten vedettiin kaikki taas ylös taivaaseen. 	 Oxe maj yolin ikyjo, chi Pegr. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx jax likyˈikyˈin juntl majljo iqbˈil toj kyaˈj.


Ja hän käy hänen edellään Eliaan hengessä ja voimassa, kääntääksensä isien sydämet lasten puoleen ja tottelemattomat vanhurskasten mielenlaatuun, näin Herralle toimittaaksensa valmistetun kansan." 	 A kˈwel nej twutzjo Kolil tukˈa nim tipin ex tukˈa Xewbˈaj Xjan, tzeˈnkuj Elías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tuˈn tkubˈ kyxmoxin manbˈaj kyibˈ kyukˈa kˈwalbˈaj, ex ikyqex kˈwalbˈaj kyukˈa manbˈaj; ex aye xjal, a mina nkubˈ kybˈinchin a taj Dios, tuˈn tel kynikyˈ tiˈj, ikyxjo tzeˈnqeku a nkubˈ kybˈinchin wen, tuˈntzintla noq bˈantnintl kyten aj tul Kolil.


Ja jos hän seitsemän kertaa päivässä tekee syntiä sinua vastaan ja seitsemän kertaa kääntyy sinun puoleesi ja sanoo: `Minä kadun`, niin anna hänelle anteeksi." 	 Expela qa wuq maj xbˈinchin il tiˈja toj jun qˈij, me qatzin ma tzul wuq majltz qˈmalte tey kyjaluˈn: Noqx cheˈwx tkˈuˈja wiˈja kyuˈn nbˈinchbˈiˈn nya bˈaˈn tiˈja, me nlay chi kubˈ nbˈinchiˈntla chitjo, il tiˈj tuˈn kykubˈ tnajsiˈn til.


Jeesus vastasi heille: "Minä olen sanonut sen teille, ja te ette usko. Ne teot, joita minä teen Isäni nimessä, ne todistavat minusta. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma nyatzin o txi nqˈmaˈn kyeˈy? Me mi nchinx kynimiˈn. Tkyaqilxjo nbˈant wuˈn noq tuˈn tipin nMan, atzin nyekˈin teˈ qa ayinjiˈy.


Sentähden, kun meillä vielä aikaa on, tehkäämme hyvää kaikille, mutta varsinkin uskonveljille. 	 Tuˈnpetziˈn, kukx qo bˈinchiˈn bˈaˈn qkyaqil kyiˈj tkyaqil xjal, me nejxix kyiˈj nimil.


Ja on tapahtuva, että siinä paikassa, jossa heille on sanottu: `Te ette ole minun kansani`, siinä heitä kutsutaan elävän Jumalan lapsiksi." 	 Ex axsa jaˈ qˈumje: Nya Ntanimqiˈy; ex axsa k‑okile qˈoˈn kybˈi te tkˈwal Dios itzˈ.


sillä kaikki he etsivät omaansa eivätkä sitä, mikä Kristuksen Jeesuksen on. 	 Qalatzin kyeˈ txqantl, noq te kyex kyeˈ nchi ximin, ex nchi aqˈnin; me atzin tiˈjjo te Crist, a Jesús, mina nkubˈ kyximin taqˈin.


Ja siitä, kun hän jälleen tuo esikoisensa maailmaan, hän sanoo: "Ja kumartakoot häntä kaikki Jumalan enkelit". 	 Ex tej titzˈje Jesús tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tqˈma Dios kyjaluˈn: Il tiˈj tuˈn kykˈulin angel twutz.


sen armonsa kirkkauden kiitokseksi, minkä hän on lahjoittanut meille siinä rakastetussa, 	 Tuˈnpetziˈn, kukx qo nimsin tbˈi qMan Dios tuˈn tbˈanilxix t‑xtalbˈil, a ma tzaj toyin qe, noq tuˈn Tkˈwal, a kˈuˈjlinxix tuˈn.


Ja hän näyttää teille suuren huoneen yläkerrassa, valmiiksi laitetun; valmistakaa meille sinne." 	 Ktzajil tyekˈin jun ja kyeˈy, chebˈex bˈinchin wen tibˈajxi juntl. Kˈaˈ kubˈ kybˈinchinjiˈy qwa antza.


Sillä kun synti otti käskysanasta aiheen, petti se minut ja kuoletti minut käskysanan kautta. 	 Quˈn noq tuˈn il, bˈeˈx txˈixpitjo kawbˈil, ex ma chin kubˈ sbˈuˈn, tuˈn nxiˈy toj najin, noq tuˈnxjo kawbˈil, a nqanintaq wiˈja, tuˈn tpaj wila.


Ja minä pelastan sinut sekä oman kansasi että pakanain käsistä, joitten tykö minä sinut lähetän 	 Kkletila wuˈn kye Judiy ex kyeˈ nya Judiy, quˈn kyxoltzin xjal anetziˈn kxel nchqˈoˈniy jaˈlin.


Ja tulkaa hänen tykönsä, elävän kiven tykö, jonka ihmiset tosin ovat hyljänneet, mutta joka Jumalan edessä on valittu, kallis, 	 Chi laqˈetza tkˈatz qAjaw, a Abˈj itzˈxix, a s‑el kyiˈjlinxjal, nyakuj ntiˈ tajbˈin toj kywutz, me tbˈanilx twutz qMan Dios, ex skˈoˈnxix tuˈn.


Eikä ihme; sillä itse saatana tekeytyy valkeuden enkeliksi. 	 Me mi chi jaw kaˈylaja tuˈn ikyjo. Quˈn aku te tajaw il ok tqˈoˈn tibˈ te jun t‑angel Dios nqoptzˈaj wen, me noq tuˈn kykubˈku tsbˈuˈn xjal.


Sillä jos me olemme hänen kanssaan yhteenkasvaneita yhtäläisessä kuolemassa, niin olemme samoin myös yhtäläisessä ylösnousemuksessa, 	 Quˈn qa ma tzˈok qmujbˈin qibˈ junx tukˈa Crist tojjo tkyimlin, tej qkuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ex ikyxjo ma tzˈok qmujbˈin qibˈ tojjo akˈaj chwinqil, tuˈn tjawlintz anqˈin juntl majl.


Niinpä niin, oi ihminen, mutta mikä sinä olet riitelemään Jumalaa vastaan? Ei kaiketi tehty sano tekijälleen: "Miksi minusta tällaisen teit?" 	 Me, ¿Tiˈtzin toke te tuˈn t‑xoˈn yol tiˈj qMan Dios? Quˈn ma akupela tqˈma jun kˈwil te bˈinchilte, ¿Tiquˈn ẍin kubˈ tbˈinchiˈn ikyjo?


Ja hän on ruumiin, se on: seurakunnan, pää; hän, joka on alku, esikoinen kuolleista nousseitten joukossa, että hän olisi kaikessa ensimmäinen. 	 Ex ikyxjo, a te Tkˈwal Dios wiˈbˈaj, quˈn nejinel te Ttanim qMan, a axjo t‑xmilil. Ex ate nej jatz anqˈin kyxol kyimnin, tuˈn tok toklin te tnejilxix kywutz kykyaqil.


Ja hänen äitinsä ja veljensä tulivat, seisahtuivat ulkopuolelle ja lähettivät hänen luoksensa kutsumaan häntä. 	 Tej tkanin tnana Jesús kyukˈa titzˈin jaˈ taˈtaq, i bˈaj kyij weˈ peˈn; noqtzin xi kyqˈmaˈn kyexjal, tuˈn tetz kytxkoˈn.


Koska olemme kuulleet, että muutamat meistä lähteneet, joille emme ole mitään käskyä antaneet, ovat puheillaan tehneet teidät levottomiksi ja saattaneet teidän sielunne hämmennyksiin, 	 Bˈiˈn quˈn, qa ilaˈ xjal o chi kanin kyxola, me nya awoˈy o qox chqˈonkye, ex qa ma jawje kykˈuˈja tuˈn kyyol, ex tuˈntziˈn, o chi jaw naja.


Ja ennen kaikkea tietäkää se, että viimeisinä päivinä tulee pilkkapuheinensa pilkkaajia, jotka vaeltavat omien himojensa mukaan 	 Ilxix tiˈj tuˈn tel kynikyˈa te, qa aj chˈixtaq tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, chi ul xmaẍ kyxola, a nchi bˈet tzeˈnku ntqanin ojtxe kyten.


Ja sen kirkkauden, jonka sinä minulle annoit, minä olen antanut heille, että he olisivat yhtä, niinkuin me olemme yhtä - 	 Ma txi nqˈoˈn t‑xilin tumila kye, ikyxjo tzeˈnku ma tzaj tqˈoˈn weˈy, tuˈntzintla junx kyten tzeˈnku qe, junx qten.


Mutta hän on pelastuva lastensynnyttämisen kautta, jos hän pysyy uskossa ja rakkaudessa ja pyhityksessä ynnä siveydessä. 	 Me kkletil te qya te tkyaqil tiˈ, qa ma kubˈ ten toj tja, ex qa ma tzˈok tqˈoˈnxix tilil tuˈn tjapin bˈaj tuˈn, tzeˈnkux jun tbˈanil txubˈaj kyxol tal, ex tukˈa tnimbˈil, ex tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, tuˈntzin tten saqxix wen.


Sillä semmoiset ovat valheapostoleja, petollisia työntekijöitä, jotka tekeytyvät Kristuksen apostoleiksi. 	 Quˈn ayetziˈn ichin lo noqx ttenku kyuˈn, ex sbˈulqe; n‑ok kyqˈon kyibˈ tzeˈnku tsanjil Crist.


Mutta tästedes Ihmisen Poika on istuva Jumalan voiman oikealla puolella." 	 Me texjo qˈij lo, toj tman qˈobˈ qMan Dios, a nimxix tipin; ok kchin kˈwel qeyiˈy kawil tukˈa, a ayiˈn Tkˈwal Ichin.


Ja kaikki, jotka tahtovat elää jumalisesti Kristuksessa Jeesuksessa, joutuvat vainottaviksi. 	 Quˈn kykyaqilxjo, a kyaj tuˈn kybˈet tojxix tumil, tzeˈnku taj Crist, a Jesús, ok kyˈelix yajbˈil kyuˈn.


Olette kai jo kauan sitten luulleet, että me puolustaudumme teidän edessänne. Jumalan edessä, Kristuksessa me puhumme; mutta kaikki teille rakennukseksi, rakkaani. 	 Akula tzˈel toj kywutza qa noq nqo kubˈsin qwutza kyeˈy, tuˈn tkubˈ kyewinkuy qila. Me mikyxi, qalaˈ ayiˈy erman, noqpe kyjaˈ nqo bˈisiniˈy tzeˈn tten tuˈn kychˈiya toj kynimbˈila. Noq o yoliˈn twutz Dios tiˈj tbˈi Crist, ex tkyaqiljo luˈn, noq tuˈn kychˈiya toj kynimbˈila.


ja minä kuolin. Niin kävi ilmi, että käskysana, joka oli oleva minulle elämäksi, olikin minulle kuolemaksi. 	 Quˈn ikytziˈn, ma tzˈel nnikyˈa te qa a kawbˈil tzaj qˈoˈn, noq tuˈn tten nchwinqila te jun majx. Me noq tuˈn tpajjo wila, axjo kawbˈil, a bˈaˈn, nqanin wiˈja tuˈn nkyima.


Ja joka pitää hänen käskynsä, se pysyy Jumalassa ja Jumala hänessä. Ja siitä me tiedämme hänen meissä pysyvän, siitä Hengestä, jonka hän on meille antanut. 	 Ayetziˈn nchi kubˈ nimin teˈ nukˈbˈil lo, najleqe tukˈa qMan Dios ex Dios najle kyukˈa. Ex ma tzˈel qnikyˈ te qa najle Dios qukˈa, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, a o tzaj tqˈoˈn toj qanmin.


Ruoka on vatsaa varten ja vatsa ruokaa varten; ja Jumala on tekevä lopun niin toisesta kuin toisestakin. Mutta ruumis ei ole haureutta varten, vaan Herraa varten, ja Herra ruumista varten; 	 Qalatzin kyeˈ, qa aj ttzaj tqanin kyxmilila juntl qya, ikynajla kye toj kywutz, tzeˈnku aj ttzaj tqanin kykˈuˈja chˈin twa; ex bˈaˈn tuˈn t‑xi kyqˈoˈn kyibˈa tzeˈnku kyaja, ex akula tzaj kyqˈmaˈn te kolbˈil kyibˈa, ¿Ma nyatzin n‑okin qwa te qkˈuˈj, ex atzin qkˈuˈj tzaj tqˈoˈn Dios te kˈuˈbˈl qwa? Me aye luˈn kchi bˈajil kykabˈil tuˈn Dios. Me nya ikyxjo tukˈa qxmilil. Quˈn nlay tzˈokjo qxmilil te kyˈaˈjil, qalaˈ te qAjaw, ex a qAjaw kyˈiwlilte qxmilil.


Jos siis ympärileikkaamaton noudattaa lain säädöksiä, eikö hänen ympärileikkaamattomuutensa ole luettava ympärileikkaukseksi? 	 Ex qa ma japin kawbˈil kyuˈn xjal nya Judiyqe, aye nya qitin kyechil, ikyx tzˈeleˈ tzeˈnqeku qitin kyechil twutz Dios.


Niin Jeesus rupesi puhumaan heille: "Katsokaa, ettei kukaan teitä eksytä. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Kykaˈyink kyibˈa tuˈn mix aˈl kubˈ sbˈun kyeˈy,


Mutta jos jo kuoleman virka, joka oli kirjaimin kaiverrettu kiviin, ilmestyi kirkkaudessa, niin etteivät Israelin lapset kärsineet katsella Mooseksen kasvoja hänen kasvojensa kirkkauden tähden, joka kuitenkin oli katoavaista, 	 Atzin jaˈlin, qo ximin chˈin tiˈjjo ojtxe kawbˈil, a te kyimin, a ok tzˈibˈin twutz abˈj. Atzinjo lo ul kyxol aj Israel tukˈa txqan tqoptzˈajiyil Dios. Me ayetzin aj Israel mix kypaˈye tuˈn kykaˈyin twutz Moisés, noq tuˈn tpajjo tqoptzˈajiyil Dios pon kanin tiˈj, a chebˈe kubˈ bˈaj tqan.


Ja he heittivät heistä arpaa, ja arpa lankesi Mattiaalle, ja hänet luettiin niiden yhdentoista kanssa apostolien joukkoon. 	 Atziˈn techiljo sikyˈbˈil atza kubˈe tzˈaqe tiˈj Matías. Tuˈntziˈn, ok te tajlal tsanjil Jesús, junx kyukˈa txqantl.


Pois se! Sillä kuinka Jumala silloin voisi tuomita maailman? 	 Me mina, quˈn tkyaqiljo lo noq jun kyximxjal, ex ntiˈ tumil. Quˈn noqpetzin nya tzˈaqlexix te Diostz, ¿Tzeˈntzintla ttentz, tuˈn tkawin kyibˈaj kykyaqil?


Kun Jeesus oli kastettu, nousi hän kohta vedestä, ja katso, taivaat aukenivat, ja hän näki Jumalan Hengen tulevan alas niinkuin kyyhkysen ja laskeutuvan hänen päällensä. 	 Atzaj teˈ tjatz Jesús toj aˈ, bˈeˈx xi jaqpaj kyaˈj, ex xi tkaˈyin T‑xew Dios, a Xewbˈaj Xjan, kyjaˈtaq tkuˈtz tzeˈnku jun palom, ex kubˈ ten tibˈaj.


Ja Lystrassa oli mies, joka istui siellä, hervoton jaloistaan ja rampa äitinsä kohdusta saakka, eikä ollut koskaan kävellyt. 	 Toj Listra, attaq jun ichin mibˈintaq bˈet. Mix jaˈ otaq bˈete, quˈn tuˈn koxtaq te titzˈjlin. Qˈuqletaqjo ichin,