Ja jokaiselle, joka sanoo sanan Ihmisen Poikaa vastaan, annetaan anteeksi; mutta sille, joka Pyhää Henkeä pilkkaa, ei anteeksi anneta. 	 Ex qa at jun xjal xjaw yolbˈin wiˈja, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, okpe kˈwel najsin teˈ til tuˈn Dios, qa ma tzˈajtz tiˈj tanmin tiˈjjo til. Me anteˈ, a k‑elil ikyˈin te Xewbˈaj Xjan, nlayxpen kubˈ najsit teˈ til.


Sellaisen käskyn saatuaan tämä heitti heidät sisimpään vankihuoneeseen ja pani heidät jalkapuuhun. 	 Tej tbˈinte xqˈuqil ikyjo, bˈeˈxsin i okx qˈoˈntz tzma txeje, ex kubˈ yiqˈoˈn kyqan, tuˈn mina chi jaw yekj.


Mutta mitä siihen tulee, että kuolleet nousevat ylös, ettekö ole lukeneet Mooseksen kirjasta, kertomuksessa orjantappurapensaasta, kuinka Jumala puhui hänelle sanoen: `Minä olen Aabrahamin Jumala ja Iisakin Jumala ja Jaakobin Jumala`? 	 Tiˈjtzintzjo aj kyjatz itzˈje juntl majl kyimnin, ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjinjiˈy Tyol Dios, a kyij ttzˈibˈin Moisés, tej tyolin Dios tukˈa tojjo tqan txˈiˈx, a nkˈanttaq? Chiˈ kyjaluˈn: Ayin wejiˈy tDios Abraham, te Isaac ex te Jacob. Mix tqˈma qa ayintaq wejiˈy, qalaˈ ayin wejiˈych.


Me tiedämme siirtyneemme kuolemasta elämään, sillä me rakastamme veljiä. Joka ei rakasta, pysyy kuolemassa. 	 Awotzinqe, a o qo etz toj kyimin, ex ma qo kanin toj jun akˈaj chwinqil, ma tzˈel qnikyˈ te, tuˈn tkˈuˈjbˈil qkˈuˈj kyiˈj txqantl nimil. Ankye ntiˈ tkˈuˈjbˈil tkˈuˈj kyiˈj txqantl, naˈm tkanin tojjo akˈaj chwinqil, ex axsi taˈye toj kyimin.


Sillä minä olen lain kautta kuollut pois laista, elääkseni Jumalalle. Minä olen Kristuksen kanssa ristiinnaulittu, 	 Quˈn a teˈ ojtxe kawbˈil nqanin qiˈj, tuˈn qkyim te chojbˈil qil, tuˈn mi njapin quˈn. Me bˈeˈx kyim Jesús te chojbˈil qil, ex nya il tiˈj tuˈn t‑xi qchjoˈn qil jaˈlin, qalaˈ noq tuˈn qbˈet tukˈa qMan Dios toj qchwinqil, ex tuˈn qajbˈin te; o qo ok tqˈoˈn Dios nyakuj o qo kyim twutz cruz junx tukˈa Kolil Jesús.


Ja kun hän oli nähnyt sen näyn, niin me kohta tahdoimme päästä lähtemään Makedoniaan, sillä me käsitimme, että Jumala oli kutsunut meitä julistamaan heille evankeliumia. 	 Tuˈn tzaj twutzikyˈ Pabl ok, bˈeˈxsin kubˈ qbˈinchin qibˈtza, tuˈn qxiˈy tzma Macedonia, quˈn el qnikyˈa tiˈj, qa ataq qMan Dios ntxokintaq qiˈja, tuˈn tqˈmetjo Tbˈanil Tqanil antza.


niin me, vaikka meitä on monta, olemme yksi ruumis Kristuksessa, mutta itsekukin olemme toistemme jäseniä; 	 Ikytzin qteˈn, ma nintz qbˈaj, me ma tzaj qˈoˈn qoklin tuˈn qok te junxchˈin qxmilil, a t‑xmilil Crist.


Sillä tätä kaikkea pakanat tavoittelevat. Teidän taivaallinen Isänne kyllä tietää teidän kaikkea tätä tarvitsevan. 	 Quˈn ayetzin kyeˈ txqantl xjal, a nya nimil, nimx nchi jaw melj kyeˈ tiˈj tkyaqiljo lo. Me metziˈn kyetza, at jun kyeˈ kyMan toj kyaˈj, a ojtzqiˈn tuˈn alkye atx taj kyeˈy.


Sentähden, kaikki, mitä te pimeässä sanotte, joutuu päivänvalossa kuultavaksi, ja mitä korvaan puhutte kammioissa, se katoilta julistetaan. 	 Tuˈnpetziˈn, jotxjo kyeˈ, a o bˈaj kyqˈmaˈn toj ewajil, ok kbˈijtajil teˈ toj tqan qˈijil. Ex jotxjo, a o bˈaj kyjaskˈiˈn tuja, exsin ewinnaj taˈye kyuˈn, ok ktzajil ẍchˈiˈn teˈ tzmax toj twiˈ ja, tuˈn tbˈijte kyuˈnxjal.


Myös sotamiehet pilkkasivat häntä, menivät hänen luoksensa ja tarjosivat hänelle hapanviiniä 	 Majqexpe kyeˈ xoˈl qˈaqˈ i ok ten xmayil tiˈj Jesús. Nchex laqˈetaq tkˈatz, exsin nxitaq kyqˈoˈn txˈam vin te tkˈwaˈ.


Simeon on kertonut, kuinka Jumala ensi kerran katsoi pakanain puoleen ottaakseen heistä kansan omalle nimellensä. 	 Ma tzaj tqˈmaˈn Pegr qe, tzeˈn tten xi tqˈoˈn Dios kyoklin ayeˈ nya Judiyqe exqotzintz, tuˈn qok qkyaqilx te Ttanim Dios.


Mutta nuoret lesket hylkää; sillä kun he himokkaiksi käyden vieraantuvat Kristuksesta, tahtovat he mennä naimisiin, 	 Me mi kux tzˈibˈit kybˈi qya, a kuˈxinqe, a o kyim kychmil, quˈn aku chi ja meje juntl majl tukˈa jun ichin nya nimil, mo aku tzˈel kypaˈn kyibˈ tiˈj Crist, noq tuˈn tajbˈil kyxmilil.


ja hän on kuollut kaikkien edestä, että ne, jotka elävät, eivät enää eläisi itselleen, vaan hänelle, joka heidän edestään on kuollut ja ylösnoussut. 	 Quˈn ate Crist o kyim tuˈn qpaj qkyaqilx, tuˈntzin mi qo ajbˈine qex, qalaˈ tuˈn qajbˈin teˈ, a xkyim te qxel, ex ma jatz anqˈin te jun majx, tuˈn qel wen twutz.


Sillä jos sinä olet leikattu luonnollisesta metsäöljypuusta ja vasten luontoa oksastettu jaloon öljypuuhun, kuinka paljoa ennemmin nämä luonnolliset oksat tulevat oksastettaviksi omaan öljypuuhunsa! 	 Quˈn qa ayiˈy nya Judiyqiˈy, ma chi el txˈemiˈn tiˈj jun toj kˈul tqan lobˈj, tuˈn kyok xikybˈiˈn tiˈj jun toj ja tqan lobˈj, a mixsin yaˈtzjo kyeˈ, ayeˈ tqˈobˈkuxix tqan lobˈj, ayeˈ aj Judiy, qa ma chi meltzˈaj, chi okil xikybˈin tiˈjxixjo ttxuyil tbˈanil tqan lobˈj.


Nämä juuri saavat aikaan hajaannusta, he ovat sielullisia, henkeä heillä ei ole. 	 Ayetzin xjaljo luˈn, oˈkx kyajjo tuˈn kyyasin, ex tuˈn nkubˈ kypaˈn Ttanim Dios. Quˈn oˈkx nxi kyqˈoˈn ambˈil te kyajbˈil; ex tuˈn ikyjo, ntiˈ Xewbˈaj Xjan toj kyanmin.


Me parttilaiset ja meedialaiset ja eelamilaiset ja me, jotka asumme Mesopotamiassa, Juudeassa ja Kappadokiassa, Pontossa ja Aasiassa, 	 Tzaluˈn at xjal te tnam Partia, te Media, te Elam, te Mesopotamia, te Judey, te Capadocia, te Ponto ex te txˈotxˈ Asia,


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Autuas olet sinä, Simon, Joonaan poika, sillä ei liha eikä veri ole sitä sinulle ilmoittanut, vaan minun Isäni, joka on taivaissa. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Kyˈiwlinxix te, ay Simun, a tkˈwal Jonás; quˈn mix aˈl jun xjal saj qˈmante tey, qalaˈ a nMaˈn, a at toj kyaˈj.


Ja kaikki söivät ja tulivat ravituiksi. Sitten he keräsivät jääneet palaset, kaksitoista täyttä vakallista. 	 Kykyaqilxjal i bˈaj waˈn, ex bˈaj noj kykˈuˈj wen. Atzaj teˈ kybˈaj waˈn, jaw qskˈoˈn jniˈ tbˈuchil, ex jaw noj kabˈlajaj chiˈl.


Vihamies, joka ne kylvi, on perkele; elonaika on maailman loppu, ja leikkuumiehet ovat enkelit. 	 Ex atzin te ajqˈoj, a xi chtonte tyajil kˈul toj triy, ax tajaw il. Atzin teˈ joˈj triy, atzin teˈ aj tbˈaj twutz txˈotxˈ te jun majx. Ex ayetziˈn aqˈnil mo joˈl triy, ayetziˈn t‑angel Dios.


Joka voittaa, sen minä teen pylvääksi Jumalani temppeliin, eikä hän koskaan enää lähde sieltä ulos, ja minä kirjoitan häneen Jumalani nimen ja Jumalani kaupungin nimen, sen uuden Jerusalemin, joka laskeutuu alas taivaasta minun Jumalani tyköä, ja oman uuden nimeni. 	 Ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, kchi okil te nim kyoklin toj kyaˈj tukˈa Dios, ex mix jtojx tuˈn kyetz antza. Ex k‑okil ntzˈibˈiˈn tbˈi nMaˈn kyiˈj, tuˈn tyekˈin qa teˈqe; ex k‑okil ntzˈibˈiˈn tbˈi akˈaj tnam Jerusalén kyiˈj, a tzajnin te qMan Dios toj kyaˈj, tuˈn tyekˈin qa at kyoklin tiˈj. Ex k‑okil ntzˈibˈiˈn akˈaj nbˈiˈy kyiˈj.


Sillä Kristuksen rakkaus vaatii meitä, jotka olemme tulleet tähän päätökseen: yksi on kuollut kaikkien edestä, siis myös kaikki ovat kuolleet; 	 Axjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Crist chqˈol qey tuˈn qyoliˈn tiˈj Tbˈanil Tqanil kyukˈa txqantl, quˈn twutzx teˈ qa ma kyim Crist te qxel, awo o qo nimin tiˈj, tuˈntzintla qkyim qkyaqilx tiˈjjo tbˈinchbˈin ojtxe qten.


Älkääkä tuomiko, niin ei teitäkään tuomita; älkää kadotustuomiota lausuko, niin ei teillekään kadotustuomiota lausuta. Antakaa anteeksi, niin teillekin anteeksi annetaan. 	 Mi chi oka kawil kyibˈaj kynimbˈil txqantl, tuˈntzintla mi kawine Dios kyibˈaja. Ex mi chi yolbˈiˈn kyiˈj txqantl, tuˈn mi yolbˈin Dios kyiˈja, aj kyxiˈy toj paˈbˈin. Kynajsinkuy kyil txqantl tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, ex ikytziˈn kˈwele tnajsinte Diosjo kyila.


koskapa Jumala on yksi, joka vanhurskauttaa ympärileikatut uskosta ja ympärileikkaamattomat uskon kautta. 	 Quˈn oˈkx junchˈin Dios at, ex ma qo ok tzˈaqle twutz, noq tuˈn qnimbˈil teyile junjun, iˈchaqxla Judiy mo minaj.


ja tulevat esiin, ne, jotka ovat hyvää tehneet, elämän ylösnousemukseen, mutta ne, jotka ovat pahaa tehneet, tuomion ylösnousemukseen. 	 ex kchi jaw anqˈintl. Ayeˈ wen kybˈinchbˈin, kchi jawil anqˈin, tuˈn tten kychwinqil te jun majx. Ex ayetziˈn nya wen kybˈinchbˈin, ex kchi jawil anqˈin kye, tuˈn kyxiˈ toj najin te jun majx.


Ja hän nosti silmänsä opetuslastensa puoleen ja sanoi: "Autuaita olette te, köyhät, sillä teidän on Jumalan valtakunta. 	 Jawtzin tiˈn Jesús twutz, exsin xi tkaˈyintz toj kywutz t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kyˈiwlinqexix kyeˈ, a ayiˈy yajqiˈy jaˈlin, quˈn at kyokliˈn tiˈjjo Tkawbˈil Dios.


Kummanko tahdotte? Tulenko luoksenne vitsa kädessä vaiko rakkaudessa ja sävyisyyden hengessä? 	 Kyajsintz kyibˈa. ¿Ankye kyaja? Chin xela qˈol kawbˈil kujxix kyibˈaja, qa mi ẍin kubˈ kynimiˈn, ikyxjo tzeˈnku jun tata kyukˈa tkˈwal. Me qa ma chin kubˈ kynimiˈn, chin xela tukˈa nim nkˈuˈja kyiˈja ex tukˈa jun yol bˈunin wen.


ette pasunan kaiun ettekä äänen tykö, joka puhui niin, että ne, jotka sen kuulivat, pyysivät, ettei heille enää puhuttaisi; 	 Ex qˈajqˈojin tzeˈnku chun, ex nyolintaq Dios antza. Ayetzin xjal, ayeˈ lipajqetaq tiˈj Moisés, axsa i kyij tene t‑xe wutz. Ex noq tuˈn kyxobˈil tiˈj tkyaqiljo lo, xi kyqˈmaˈn te Moisés, tuˈn mina yolin Dios kyukˈa.


Ja rauhan Jumala on pian musertava saatanan teidän jalkojenne alle. Herramme Jeesuksen armo olkoon teidän kanssanne. 	 Ex axit Dios, a tAjaw nukˈbˈil, kˈwel qˈonte tumil tuˈn tkubˈ tzˈaq tajaw il quˈn. Axit qAjaw Jesucrist kubˈ kyˈiwlin kyeˈy.


Niin hän saapui myös Derbeen ja Lystraan. Ja katso, siellä oli eräs opetuslapsi, nimeltä Timoteus, joka oli uskovaisen juutalaisvaimon poika, mutta isä oli kreikkalainen. 	 Kanin Pabl kyojjo tnam te Derbe ex Listra. Antza, el knete jun nimil tuˈn, Timotey tbˈi, albˈaj te jun nimil qya aj Judiy. Me atzin ttata nya aj Judiy, qalaˈ te aj Grecia.


Kun nyt Jeesus oli ottanut hapanviinin, sanoi hän: "Se on täytetty", ja kallisti päänsä ja antoi henkensä. 	 Xi ttzˈubˈin, ex tqˈma: Ma japin bˈaj kykyaqilx jaˈlin. Tzaj tmutxbˈiˈn twiˈ, ex bˈeˈx el kyim.


Niin Pilatus taas puhui heille, koska hän tahtoi päästää Jeesuksen irti. 	 Xi yolinl juntl majl Pilat kye, quˈn tuˈn tajtaq tuˈn t‑xi ttzaqpiˈn Jesús.


Kuitenkin teitte hyvin, kun otitte osaa minun ahdinkooni. 	 Me ikytziˈn, ex wen teˈ xbˈant kyuˈn, tej ẍin tzaj kyoniˈn toj tkyaqiljo n‑ikyˈx wuˈn.


Ja Laodikean seurakunnan enkelille kirjoita: `Näin sanoo Amen, se uskollinen ja totinen todistaja, Jumalan luomakunnan alku: 	 Tzˈibˈinkujiy lo te nejinel toj Ttanim Dios toj tnam Laodicey: Ikytzin ntqˈmaˈn Jesús, a Twutzxix, ex twutzxix yolin tiˈj tkyaqil a ma tli, a jaˈ saja xkye tkyaqil tchˈiysbˈin qMan Dios:


Ja he huusivat, mikä mitäkin; sillä kokous oli sekasortoinen, ja useimmat eivät tienneet, minkätähden he olivat tulleet kokoon. 	 Me atzin teˈ tojjo ja, jaˈ iteˈkxitaq xjal, iteˈtaq junjun chˈuq njaw kyẍchˈintaq jun tumil, me mikyxi kyuˈn txqantl. Nbˈajtaqjo luˈn, tuˈn otaq chi jaw najxjal. Me txqantl teˈ ntiˈtaq bˈiˈn kyuˈn, tiquˈn nkychmoˈntaq kyibˈ antza.


jonka kautta me olemme saaneet armon ja apostolinviran, että syntyisi uskon kuuliaisuus hänen nimeänsä kohtaan kaikissa pakanakansoissa, 	 Ex noq tuˈn t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist, ma tzaj qˈoˈn wokliˈn te tsanjil, noq tuˈn tkubˈ nimitjo tbˈi toj tkyaqil tnam twutz txˈotxˈ, ex tuˈn kynimin kykyaqilxjal tiˈj.


Ja he kävivät heihin käsiksi ja panivat heidät vankeuteen seuraavaan päivään asti, sillä oli jo ehtoo. 	 I ok kytzyuˈn, ex bˈeˈx i kux kyqˈoˈn toj tze, ex tojxi juntl qˈij i jatz qˈiˈn, quˈn tuˈn otaq qoqix.


Mutta Simon ja ne, jotka olivat hänen kanssaan, riensivät hänen jälkeensä; 	 Me bˈeˈx i xiˈ Simun kyukˈa tukˈa jyolte Jesús.


Sillä mahdotonta on, että härkäin ja kauristen veri voi ottaa pois syntejä. 	 Quˈn noq tuˈn kychkyˈel tman wakx ex tman chiv, ntiˈ toklin tuˈn tnajsit il tuˈn.


Koska meillä siis on tämmöinen toivo, niin me olemme aivan rohkeat 	 Me tzeˈnku qa ma qe qkˈuˈj tiˈjjo akˈaj tumil, a mi bˈaj, nqo yolin tiˈj tukˈa tkyaqil qanmin;


Mutta hän sanoi heille: "Ei tämä sana kaikkiin sovellu, vaan ainoastaan niihin, joille se on suotu. 	 Me ante Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Nya tkyaqilx ma tzaj qˈoˈn toklin tuˈn mi mejeye; qalaˈ oˈkqexjo ma tzaj tqˈoˈn Dios kyoklin ikyjo.


Sentähden minä kehoitan teitä nauttimaan ruokaa, sillä se on tarpeen meidän pelastuaksemme; sillä ei yhdeltäkään teistä ole hiuskarvaakaan päästä katoava." 	 Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn t‑xi kywaˈn jun tal kywaˈy. Il tiˈjjo lo, qa kyaja tuˈn kyanqˈiˈn, quˈn mix aˈlx junte knajil, ex mixpela jun tsmal kywiˈy knajil toj aˈ.


sillä hänellä oli tytär, ainoa lapsi, noin kaksitoistavuotias, ja se oli kuolemaisillaan. Mutta hänen sinne mennessään väentungos ahdisti häntä. 	 quˈn tuˈn chˈixtaq tkyimjo jun tkˈwal txin, a junchˈinxtaq, bˈalaqa te kabˈlajaj tabˈqˈe. Tzmataq nbˈet Jesús, tuˈn tkanin tja Jayr, tej tok jitzˈle kyxolxjal, quˈn tuˈn nimxtaq xjal lipcheqetaq tiˈj.


Ja tämä meni ja puhui ylipappien ja pyhäkön vartioston päällikköjen kanssa, miten hän saattaisi hänet heidän käsiinsä. 	 Xiˈ teˈ xjal lo yolil kyukˈa kynejil pale ex kyukˈa kynejil xqˈuqil teˈ tnejil ja te naˈbˈl Dios, tuˈntzintla kykyij toj wen, tzeˈn tten tuˈn t‑xi qˈoˈyit Jesús toj kyqˈobˈjo xjal anetziˈn.


Simon, Simon, katso, saatana on tavoitellut teitä valtaansa, seuloakseen teitä niinkuin nisuja; 	 Ex ikyl tqˈma tAjaw Tkyaqiljo kyjaluˈn: Simun, Simun, bˈintza: Ma qanajtz teˈ tuˈn tajaw il, tuˈn tyekajtza wen, tzeˈnkuˈ tuˈn t‑xtulit triy.


Niin Jeesus sanoi heille: "Lapset, onko teillä mitään syötävää?" He vastasivat hänelle: "Ei ole". 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Qˈaa, ¿Ntiˈxsin jun kyiẍ ma tzyet kyuˈn? Xi qtzaqˈwiˈn: Ntiˈ, qo chijiˈy.


ja kaikki veljet, jotka ovat minun kanssani, Galatian seurakunnille. 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn junx kyukˈa txqantl nimil iteˈ wukˈiy tzaluˈn, kye kykyaqil Ttanim Dios iteˈ toj tkyaqil txˈotxˈ Galacia.


Kun Jeesus tuli Filippuksen Kesarean tienoille, kysyi hän opetuslapsiltaan sanoen: "Kenen ihmiset sanovat Ihmisen Pojan olevan?" 	 Atzaj teˈ qkaniˈn toj txˈotxˈ te Cesarea te Filipo, tzaj tqanin Jesús qeˈy: ¿Ankyeqiˈn, a Tkˈwal Ichin, toj kywutzjo xjal?


Mutta kun fariseukset sen kuulivat, sanoivat he: "Tämä ei aja riivaajia ulos kenenkään muun kuin Beelsebulin, riivaajain päämiehen, voimalla". 	 Me tej kybˈinte Pariseyjo ikyjo, ex kyqˈma: Mina, chi chiˈ. Nchi etz teˈ xjal taqˈnil tajaw il tuˈn, quˈn tuˈn a te Beelzebú, a tajaw il, o txi qˈonte tipin.


Mutta jos muutamat oksista ovat taitetut pois ja sinä, joka olet metsäöljypuu, olet oksastettu oikeiden oksien joukkoon ja olet päässyt niiden kanssa osalliseksi öljypuun mehevästä juuresta, 	 Quˈn ayetzin kye aj Judiy tzeˈnqekuˈ tqˈobˈ jun wiq tqan lobˈj tbˈanilxix wen, ex ayetzin kye aj nya Judiyqiˈy tzeˈnqeku tqˈobˈ jun tqan lobˈj toj kˈuˈl. Ikyqetziˈn aj Judiy, ayeˈ mi xkubˈ kynimin, bˈeˈx ẍi ok xikybˈita te kyxel. Atzin jaˈlin, nchi anqˈin tiˈjjo tlokˈ tnejil tqan lobˈj, ex tuˈnxjo anetziˈn ate kychwinqila.


Niin Pilatus kysyi häneltä sanoen: "Oletko sinä juutalaisten kuningas?" Hän vastasi hänelle ja sanoi: "Sinäpä sen sanot". 	 Xitzin tqanin Pilat te Jesús kyjaluˈn: ¿An tejiy nmaq kawil kye Judiy? Ayiˈn, ikyxjo tzeˈnku ma tzaj tqˈmaˈn, chi Jesúsjo.


Ylistetty olkoon meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala ja Isä, joka on siunannut meitä taivaallisissa kaikella hengellisellä siunauksella Kristuksessa, 	 Qnimsinks tbˈi Dios, a tDios ex tMan qAjaw Jesucrist. Noq tuˈn Crist, tzaj tqˈoˈn Dios toj qanmin jniˈ tkyˈiwbˈil te toj kyaˈj, a at tajbˈin qe tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


ja rakentukaa itsekin elävinä kivinä hengelliseksi huoneeksi, pyhäksi papistoksi, uhraamaan hengellisiä uhreja, jotka Jeesuksen Kristuksen kautta ovat Jumalalle mieluisia. 	 Ikyqetzin kyejiˈy tzeˈnku abˈj itzˈ, kyjaˈ kyjaw chˈiysiˈn tuˈn kyoka te tja qMan, a bˈinchin tuˈn Xewbˈaj Xjan; ex tuˈn kyoka te jun chˈuq pale xjanxix, tuˈn kyxi kyqˈoˈn oyaj tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, a ntzalaj qMan Dios kyiˈj, noq tuˈn Jesucrist.


Mutta jos joku sanoo teille: "Tämä on epäjumalille uhrattua", niin jättäkää se syömättä hänen tähtensä, joka sen ilmaisi, ja omantunnon tähden; 	 Me qa ma tzaj qˈmaˈntz kyeˈy, qa nej xkubˈ bˈyet twutzjo twutzbˈiyil, nyapen wentz tuˈn t‑xi kychyoˈn,


Ei niin, että minä puutteen vuoksi tätä sanon; sillä minä olen oppinut oloihini tyytymään. 	 Ex nya tuˈnjo atit ma tzˈel bˈaj weˈy, qalaˈ naqˈleqin weˈ, aj qa at, ex tzeˈnku ntiˈ. Ikyx nchin tzalaj wejiˈy, qa at ex tzeˈnku ntiˈ.


Olenkohan minä kenenkään kautta, joita olen luoksenne lähettänyt, pyrkinyt teistä hyötymään? 	 ¿Me tzeˈntziˈn ikyjo? ¿Ma maˈtzin chi kubˈ nsbˈuˈn tukˈa jun ichin, a xi nsmaˈn kyukˈiy?


Niinmuodoin on laista tullut meille kasvattaja Kristukseen, että me uskosta vanhurskaiksi tulisimme. 	 Ikytziˈn, a tkawbˈil Moisés tzeˈnku jun ojtxe aqˈnil nchex tiˈntaq tal kˈwal tojjo ja te xnaqˈtzbˈil. Ex ikyxsin tkawbˈil Moisés, nqox tiˈn tojjo qnimbˈil tiˈj Crist, tuˈntzin qok tzˈaqle twutz qMan Dios.


Voi teitä, kun te olette niinkuin merkittömät haudat, joiden päällitse ihmiset kävelevät niistä tietämättä!" 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy Parisey. Quˈn aye xjal mi naˈn kyuˈn tiˈjjo kyanmiˈn, a nya wen. Quˈn ikyqexixjiˈy tzeˈnqeku kyjulil kyimnin, a nya qˈanchaˈlqe, a tzunx nchi bˈetjexjal kyibˈaj. Me mina n‑el kynikyˈ te, quˈn tuˈn nya qˈanchaˈlqe.


Antakoon Herra laupeutta Onesiforuksen huonekunnalle, sillä usein hän on minua virvoittanut, eikä ole kahleitani hävennyt; 	 Noqxit ax qMan Dios tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj Onesíforo kyukˈa tbˈaj toj tja. Quˈn ilaˈku maj, ul qˈuqbˈil nkˈuˈja, ex mix tzaje txˈixwe, tuˈn jpuˈnqinkuxa toj tze noq tuˈn tpaj taqˈin Dios.


Ja kun hänen virkatoimensa päivät olivat päättyneet, meni hän kotiinsa. 	 Teˈ kyjapin bˈajjo qˈij tuˈn taqˈnin tojjo nim ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx aj tja.


Siunatkaa vainoojianne, siunatkaa, älkääkä kirotko. 	 Mi txiˈ kyqaniˈn qanbˈil kyibˈajjo nchi bˈinchin mibˈin kyiˈja, qalaˈ kyqaninxa tkyˈiwbˈil Dios kyibˈaj.


Mutta kun he vastustivat ja herjasivat, pudisti hän vaatteitansa ja sanoi heille: "Tulkoon teidän verenne oman päänne päälle! Viaton olen minä; tästedes minä menen pakanain tykö." 	 Me ayetzin kyej Judiy, bˈeˈx i ok meltzˈaj tiˈj, ex i ok ten yisolte. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx el tchtoˈn tej Pabl tiˈj t‑xbˈalin, tuˈn t‑xi tyekˈin kye, qa nya wentaqjo yasbˈilte otaq tzˈok qˈoˈn, exsin xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ayexa at kypaja, qa ma chi naja toj paˈbˈin, ex nyaqiˈn at npaja, quˈn kykyˈeˈy tuˈn t‑xi nchikyˈbˈin Tyol Dios kyeˈy. Tuˈn ikyjo, ma chinka kyukˈa nya Judiy, chi Pabl.


Mutta Paavalin odottaessa heitä Ateenassa hänen henkensä hänessä kiivastui, kun hän näki, että kaupunki oli täynnä epäjumalankuvia. 	 Me tzuntzin nyontaq Pabl toj Atenas, tuˈn tkanin Silas ex Timotey, bˈeˈx jaw tikyˈin, tej tok tkaˈyin txqan twutzbˈiyil, qˈoˈnk kyuˈn te kydios.


Ja Jumala puhui näin: `Hänen jälkeläisensä tulevat olemaan muukalaisina vieraalla maalla, ja siellä ne tekevät heidät orjiksensa ja sortavat heitä neljäsataa vuotta; 	 Ex tqˈma Dios te Abraham, qa tuˈntaq kynajan tyajil tzeˈnku qe bˈetin xjal toj jun txˈotxˈ nya ojtzqiˈn kyuˈn, ex qa tuˈn kyok te aqˈnil, me ntiˈ twiˈ kykˈuˈj; ex tojjo kyaje syent abˈqˈe, tuˈntaq kybˈaj yisoˈn, ex nimxtaq yajbˈil tuˈn tikyˈx kyuˈn.


Sillä minä en häpeä evankeliumia; sillä se on Jumalan voima, itsekullekin uskovalle pelastukseksi, juutalaiselle ensin, sitten myös kreikkalaiselle. 	 Nlay chin txˈixwiˈy tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, quˈn a luˈn tipin qMan Dios, tuˈn kyklet tkyaqil xjal tuˈn, qa ma chi nimin tiˈj. Te tnejil kye Judiy, me ex ikyxjo kye, a nya Judiyqe.


Sillä kun olitte synnin palvelijoita, niin te olitte vapaat vanhurskaudesta. 	 Quˈn ojtxe, tej iteˈxtaqa te taqˈnil il, mi nchi okintaqa te bˈinchil bˈaˈn.


Kun hänen opetuslapsensa Jaakob ja Johannes sen näkivät, sanoivat he: "Herra, tahdotko, niin sanomme, että tuli taivaasta tulkoon alas ja hävittäköön heidät?" 	 Atzaj teˈ kybˈin teˈ kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, a Santyaw ex Juan, tiˈtaq kybˈis aj Samaria, xitzin kyqˈmaˈn te Jesús: ¿Taa, me qa aku ttziya te, tuˈn t‑xi qqˈmaˈn tuˈn tkuˈtz qˈaqˈ toj kyaˈj, tuˈntzintla kykyimjo maˈ xjal kykyaqil?


ja teidät viedään maaherrain ja kuningasten eteen minun tähteni, todistukseksi heille ja pakanoille. 	 Ex okpe kchi xel qˈiˈn kywutz nejinel ex nmaq kawil, noq tuˈn npaja, quˈn ikytzin k‑elile kynikyˈtzajiljiˈy kyuˈn nejinel ex kyuˈn jniˈ nya nimil, qa nimilqiˈy wiˈja.


Kun nyt samarialaiset tulivat hänen luoksensa, pyysivät he häntä viipymään heidän luonaan; ja hän viipyi siellä kaksi päivää. 	 Atziˈn tej kyul aj Samaria tkˈatz Jesús, i ok ten kubˈsil kywutz te, tuˈn tkyij ten kyukˈa. Ex axsa kyije ten kabˈe qˈij kyxol.


Hän sanoi heille: "Tätä lajia ei saa lähtemään ulos muulla kuin rukouksella ja paastolla". 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Atzin taqˈnil tajaw il ikyjo, nbˈant tlajet noq tukˈa naˈj Dios.


Ja heidän noustessaan venheestä kansa heti tunsi hänet; 	 Noqx teˈ kykutz toj bark, bˈeˈx el tnikyˈtzajil Jesús kyuˈnxjal,


Älkää mistään murehtiko, vaan kaikessa saattakaa pyyntönne rukouksella ja anomisella kiitoksen kanssa Jumalalle tiettäväksi, 	 Ex mina chi ja labˈtiˈy tiˈj jun tiˈ, qalaˈ kyqˈmaˈnxa nej twutz qMan Dios toj kynaˈj Diosa. Ex kyqˈoˈma chjonte, ex kyqaninxa tukˈa kynimbˈila.


Sillä jos joku on sanan kuulija eikä sen tekijä, niin hän on miehen kaltainen, joka katselee kuvastimessa luonnollisia kasvojaan; 	 Ankye teˈ noq oˈkx nkyjaˈye tuˈn ma tzˈok tbˈiˈn, ex mina nkubˈ tbˈinchin, ikytzin k‑elileˈ tzeˈnku jun xjal nkux tkaˈyin twutz toj jun kaˈybˈil wutzbˈaj.


Sillä Jeesus itse todisti, ettei profeetalla ole arvoa omassa isiensä maassa. 	 Me aku Jesús tzaj qˈmaˈnte qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, qa jun yolil Tyol Dios nlay tzˈok kˈuˈjlin kyuˈn t‑xjalil.


Sen jälkeen Herra valitsi seitsemänkymmentä muuta ja lähetti heidät kaksittain edellänsä jokaiseen kaupunkiin ja paikkaan, jonne hän itse aikoi mennä. 	 Tbˈajlinxitzin tkyaqiljo lo, jaw tskˈoˈn Jesús, a tAjaw Tkyaqil, kabˈlajaj toj jun mutxˈ xjal. I xi tsmaˈn kakabˈile kybˈaj, tuˈn kyxiˈ nej twutz toj kykyaqil tnam ex toj kykyaqil najbˈil, jaˈ tuˈntaq tpone Jesús.


me Jumalamme ja Isämme edessä muistamme teidän työtänne uskossa ja vaivannäköänne rakkaudessa ja kärsivällisyyttänne toivossa Herraamme Jeesukseen Kristukseen, 	 ex kukx nchi tzaj qnaˈnjiˈy toj qnaˈj Diosa, tuˈn nchi aqˈniˈn tuˈn kynimbˈila, ex tuˈn nchi ajbˈiˈn tuˈn tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, ex tuˈn waˈlqexixa toj kynimbˈila, noq tuˈn qˈuqlexix kykˈuˈja tiˈjjo a o tzaj tqˈmaˈn qAjaw Jesucrist, exla qa nim ma tzikyˈx kyuˈn.


mutta jos hän eroaa, niin pysyköön naimatonna tai sopikoon miehensä kanssa; eikä mies saa hyljätä vaimoansa. 	 Me qa akutaq xkubˈ tpaˈn qya tibˈ tukˈa tchmil, ma kyijkux ikyjo. Nlay bˈantl tuˈn tmeje jun majl tukˈa juntl ichin; qalaˈ ilx tiˈj tuˈn tmeltzˈaj tukˈa tchmil. Ex ikyqexjo chmilbˈaj, ex nya bˈaˈn tuˈn tkyij kytzaqpiˈn kyxuˈjil.


ja puheesi tervettä ja moitteetonta, että vastustaja häpeäisi, kun hänellä ei ole meistä mitään pahaa sanottavana. 	 Qˈmanxa tukˈa tumil, tuˈn mi tzˈel ikyˈin kyuˈnxjal; qalaˈ noq tuˈn kyjaw txˈixwe aye nchi yolbˈin qiˈj, quˈn ntiˈ tumil tuˈn kyxoˈn yol ikyjo.


Ja he pitivät mielessään sen sanan ja tutkistelivat keskenään, mitä kuolleista nouseminen oli. 	 Ex mix al qe txi kyqˈmaˈne; noq kyij ten kyxolx, me nchi yolintaq tzeˈn tzˈelpineˈ yol, a tuˈn tjaw anqˈin juntl majl.


minun hartaan odotukseni ja toivoni mukaan, etten ole missään häpeään joutuva, vaan että Kristus nytkin, niinkuin aina, on tuleva ylistetyksi minun ruumiissani kaikella rohkeudella, joko elämän tai kuoleman kautta. 	 Ex te Dios nxi nqaniˈn, tuˈn ntiˈtla jun nkyˈiy toj nchwinqila, tuˈn njaw tzˈaqa toj nnimbˈila, ex tuˈn njaw txˈixwiˈy tuˈn; qalaˈ tukˈa nimxixl wipiˈn, tuˈn nyoliˈn tiˈj kolbˈil tukˈa qˈuqbˈil nkˈuˈja. A jaˈlin ex kukxitlaˈ, chin yolinjiˈy tiˈj, tuˈntzin tqˈanchaˈlix nimsbˈil tbˈi Crist toj nchwinqila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex ajxi nkyima.


Niin he sanoivat hänelle: "Kuka olet, että voisimme antaa vastauksen niille, jotka meidät lähettivät? Mitä sanot itsestäsi?" 	 Xitzin kyqaniltz te: ¿Me ankye tetza? Qˈmantza qeˈy, tuˈntzin t‑xi qiˈn tqanil kyeˈ a saj chqˈoˈn qeˈy. ¿Ankye tetza toj twutza?


Mutta niissä on jokavuotinen muistutus synneistä. 	 Me qalaˈ nya ikyjo, quˈn ayetziˈn chojbˈil nchi ajbˈin, nya tuˈn tok kyanmin xjal saqxix kyuˈn, qalaˈ noq tuˈn ttzaj kynaˈnjo kyil junjun abˈqˈe.


Ja hän katsahti ja näki rikkaiden panevan lahjoja uhriarkkuun. 	 Tzuntaq nkaˈyin Jesús kyiˈjjo xjal, a qˈininqetaq, tej nkuˈxtaq kyqˈoˈn kyoyaj tojjo tkubˈil pwaq toj tja Dios.


Siitä syystä minä kärsin kaikki valittujen tähden, että hekin saavuttaisivat pelastuksen, joka on Kristuksessa Jeesuksessa, ynnä iankaikkisen kirkkauden. 	 Tuˈnpetziˈn, n‑ikyˈx tkyaqiljo luˈn wuˈn, tuˈn kypajjo ayeˈ ma chi jaw tskˈoˈn qMan Dios, ex tuˈntzin kyklet tuˈn Crist, a Jesús, ex tuˈn kyxiˈ tukˈa toj tqoptzˈajiyil kyaˈj te jun majx.


Samoin tekin: jos ette kielellänne saa esiin selvää puhetta, kuinka voidaan sellainen puhe ymmärtää? Tehän puhutte silloin tuuleen. 	 Exsin ikyxjo kyetza: Qa ma chi yoliˈn toj junxil yol, a ntiˈ ttxolil kywutz txqantl, ¿Tzeˈntzin tten tuˈn tel tnikyˈtzajiljo a nxi kyqˈmaˈn? Quˈn mix aˈl k‑elil tnikyˈ te, nyakuj noq toj kyqˈiqˈ nxi kyqˈmaniˈy.


Sen takia minä, Paavali, teidän, pakanain, tähden Kristuksen Jeesuksen vanki, notkistan polveni - 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈn Pabl intinkuxa toj tze, noq tuˈn tpajjo nchin yoliˈn Tyol Crist, a Jesús, noq tuˈn kyel wena ayiˈy, a nya Judiy.


Minä sanon teille: tämä meni kotiinsa vanhurskaampana kuin se toinen; sillä jokainen, joka itsensä ylentää, alennetaan, mutta joka itsensä alentaa, se ylennetään." 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, chi Jesúsjo, qa tej taj meltzˈajjo peyil pwaq tja, otaq kubˈ najsit til tuˈn Dios. Me metzil tej Parisey mix kubˈ najsin teˈ til; quˈn qa at jun xjal njaw tnimsin tibˈ, ok kˈwel mutxsin teˈ. Me atzil teˈ, a kˈwel tmutxsin tibˈ, ok kjawil nimsin teˈ.


En kirjoita tätä häväistäkseni teitä, vaan niinkuin rakkaita lapsiani neuvoen. 	 Ma kubˈ ntzˈibˈinjiˈy luˈn, nya tuˈn kyjaw txˈixwiˈy, qalaˈ te jun onbˈil wuˈn te kyeˈy, quˈn chebˈe kˈuˈjlinqiˈy wuˈn tzeˈnqekux nkˈwala.


ja että jokainen, joka uskoo, tulee hänessä vanhurskaaksi, vapaaksi kaikesta, mistä te ette voineet Mooseksen lain kautta vanhurskaiksi tulla. 	 Ex noq tuˈn Jesús, kykyaqiljo kchi nimil tiˈj, ok kchi kletil te tkyaqiljo il ntiˈ chojbˈilte tjaqˈ tkawbˈil Moisés.


Ja neljännysruhtinas Herodes sai kuulla kaikki, mitä tapahtui, eikä tiennyt, mitä ajatella; sillä muutamat sanoivat: "Johannes on noussut kuolleista", 	 Jotxjo a nyolajtztaq tiˈj Jesús, ex tiˈj tkyaqiljo nbˈanttaq tuˈn. Bˈeˈx bˈijte teˈ tuˈn Herodes, a nmaq kawiltaq, me mix elexix tnikyˈ te, quˈn ilaˈtaq nqˈmante a qa ataq Juan, a Jawsil Aˈ, otaq jatz itzˈje juntl majl.


Mutta Sakkeus astui esiin ja sanoi Herralle: "Katso, Herra, puolet omaisuudestani minä annan köyhille, ja jos joltakulta olen jotakin petoksella ottanut, niin annan nelinkertaisesti takaisin". 	 Me ante Zakey, tej nchi waˈntaq, bˈeˈx jaw weˈks teˈ, exsin xi tqˈmaˈn te tAjaw Tkyaqil kyjaluˈn: Kaˈyintziˈn, wAjaw, nikyˈjiˈn nqˈinimila ok kxel nqˈoˈn kye yaj, exsin qa at jun wetza tiˈ o tzˈel welqˈin te jun aˈla, kyaje maj ok k‑ajil nmeltzˈinlta t‑xel.


Ja minä näin lohikäärmeen suusta ja pedon suusta ja väärän profeetan suusta lähtevän kolme saastaista henkeä, sammakon muotoista. 	 Ex i nliˈy oxe taqˈnil tajaw il, nyakuj ẍulmaˈqe, i etz toj ttzi ma tijxix txuk, a iky kaˈyin tzeˈnku xmatx, ex toj ttzi tkabˈ txuk, ex toj ttzi toxin txuk, a ok tqˈoˈn tibˈ te jun yolil Tyol qMan.


Voi teitä, kirjanoppineet ja fariseukset, te ulkokullatut, kun te kierrätte meret ja mantereet tehdäksenne yhden käännynnäisen; ja kun joku on siksi tullut, niin teette hänestä helvetin lapsen, kahta vertaa pahemman, kuin te itse olette! 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn n‑el kyinjiˈy kyja tal qya, a o kyim kychmil, ex noq tuˈn kyjaw niminkuy kyuˈnxjal, nchi naˈnnaja Dios kyiˈj nimxix tqan, tuˈn tmojin ex tuˈn tkolin kyiˈj, ex otaq tzˈel kyiˈn tal kyja. Tuˈn ikyjo nimxix tkawbˈil Dios kˈwel kyibˈaja kujxix wen.


Houkutus siihen ei ole hänestä, joka teitä kutsuu. 	 Nya te qMan Dios at tpaj tiˈjjo luˈn, quˈn apente Dios tzaj txkon kyeˈy, tuˈn kyoka te Tkˈwal noq tuˈn kynimbˈila.


tämä Melkin, tämä Addin, tämä Koosamin, tämä Elmadamin, tämä Eerin, 	 Ataqtzin te Neri kˈwalbˈajtaql teˈ te Melkí, a tkˈwaltaq Adi, a tkˈwaltaq Cosam, a tkˈwaltaq Elmadam, a tkˈwaltaq Er.


Ja minä näin erään toisen, väkevän enkelin tulevan alas taivaasta; hänen verhonaan oli pilvi, ja taivaankaari oli hänen päänsä päällä, ja hänen kasvonsa olivat niinkuin aurinko, ja hänen jalkansa niinkuin tulipatsaat, 	 Ex xi nkaˈyiˈn jun angel nimxix tipin kyjaˈtaq tkuˈtz toj kyaˈj bˈaltzˈin toj muj. Attaq jun t‑xew kan tibˈaj twiˈ; atziˈn twutz nqoptzˈaj wen tzeˈnku qˈij, ex ayetziˈn tkux, tzeˈnku tqan qˈaqˈ njulin wen.


Kun siis kaikkea kansaa kastettiin ja myöskin Jeesus oli saanut kasteen ja rukoili, niin tapahtui, että taivas aukeni 	 Ikytzin bˈajjo, tej naˈmxtaq tuˈn tkuˈx Juan toj tze. Tej nchi kuˈxtaq tqˈoˈn Juan xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ikyxl te Jesús bˈeˈx kuˈx toj aˈ tuˈn, te jawsbˈil aˈ. Ex tzuntaqtzin nnaˈnxi Jesús Dios, jun paqx xi jaqpajjo kyaˈj,


murheellisina, mutta aina iloisina, köyhinä, mutta kuitenkin monia rikkaiksi tekevinä, mitään omistamatta, mutta kuitenkin omistaen kaiken. 	 Nyakuj tzunx nqo bˈisiˈn, me mina; qalaˈ tzunx nqo tzalaja. Nyakuj ntiˈx chˈin at qeˈy, me ma chi qˈinimixxjal quˈn tukˈa Tyol Dios. Nyakuj manyor tal yajqoxa wen, me mina, quˈn tkyaqil at qeˈy tuˈn Crist, a tAjaw Tkyaqil.


Ja silloin minä lausun heille julki: `Minä en ole koskaan teitä tuntenut; menkää pois minun tyköäni, te laittomuuden tekijät`. 	 Ex oktzin kxel nqˈmantza kye: Nya weqiˈy. Chi laqˈexa nkˈatza, quˈn bˈinchil ilqiˈy.


Ja kun enkelit olivat menneet paimenten luota taivaaseen, niin nämä puhuivat toisillensa: "Menkäämme nyt Beetlehemiin katsomaan sitä, mikä on tapahtunut ja minkä Herra meille ilmoitti". 	 Teˈ kyaj angel toj kyaˈj, ayetziˈn kyikˈlel i bˈaj jaw yolin kyxolile ex kyqˈma: Qoˈqe Belén lol teˈ ma bˈaj, a ma tzaj tqˈmaˈn Dios qe.


Jokaisen oksan minussa, joka ei kanna hedelmää, hän karsii pois; ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, että se kantaisi runsaamman hedelmän. 	 N‑el ttxˈemin tkyaqiljo tqˈobˈ, a ntiˈ twutz n‑el. Ex tkyaqiljo tqˈobˈ, a at twutz n‑el, k‑elitz ttxˈemin jniˈ ttzqijlin kyxolile, tuˈntzin twutzin nimxix.


niinkuin hän myös Hoosean kirjassa sanoo: "Minä olen kutsuva kansakseni sen, joka ei ollut minun kansani, ja rakkaakseni sen, joka ei ollut minun rakkaani. 	 Tzeˈnku ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈj Oseas toj Tuˈjil Tyol: Ayetzin nya Ntanima, kchi tzajil ntxkoˈn, tuˈn kyok te Ntanima. Ex ayetzin nya kˈuˈjlinqe wuˈn, kchi okil nkˈuˈjliˈnch.


otti hänkin hänet syliinsä ja kiitti Jumalaa ja sanoi: 	 Tzaj tchleˈn Simeón tal neˈẍ, exsin jaw naˈn Dios:


Aabrahamille syntyi Iisak, Iisakille syntyi Jaakob, Jaakobille syntyi Juuda ja tämän veljet; 	 Ante Abraham, ttata Isaac, a ttata Jacob, a ttata Judá junx kyukˈa ttziky ex titzˈin.


Sillä jos enkelien kautta puhuttu sana pysyi lujana, ja jokainen rikkomus ja tottelemattomuus sai oikeudenmukaisen palkkansa, 	 Atzin tkawbˈil Moisés toj Tuˈjil Tyol Dios, tzaj tqˈoˈn Dios kye xjal, noq kyuˈn angel. Tzaj jun kawbˈil kuj wen kyibˈajxjal, qa mataq tzˈel kyiˈjliˈn yol luˈn.


Mutta hän on lausuva: `Minä sanon teille: en tiedä, mistä te olette. Menkää pois minun tyköäni, kaikki te vääryyden tekijät.` 	 Me metzin weˈ, a ayiˈn tajaw ja, a k‑elitz ntzaqˈwiˈn kyjaluˈn: Ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, qa nya bˈiˈn wuˈn jaˈ tzajninqiˈy. Tuˈnpetziˈn, kypaˈmil kyibˈa wiˈja, ayiˈy, bˈinchil il.


Mutta hän sanoi: `En, ettette lustetta kootessanne nyhtäisi sen mukana nisuakin. 	 Me ante tajaw aqˈuntl xi tqˈmaˈn: Mina, quˈn qa ma jatz xbˈoqitjo nya wen kˈul jaˈlin, aku jatz lipe triy tiˈj.


Ja kirjanoppineet ja ylipapit tahtoivat ottaa hänet sillä hetkellä kiinni, mutta he pelkäsivät kansaa; sillä he ymmärsivät, että hän oli puhunut sen vertauksen heistä. 	 Ayetzin kyej kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, texjo paq anetziˈn kyajtaq tuˈn tok kytzyuˈn Jesús, quˈn tuˈn bˈeˈx kanin toj kynabˈl, qa kyiˈjtaq nyolineˈ techil, a kubˈ tyolin Jesús. Me bˈeˈx tzaj kyxobˈil kyexjal.


Ja nyt, Herra, katso heidän uhkauksiansa ja anna palvelijaisi kaikella rohkeudella puhua sinun sanaasi; 	 Ay, qAjaw, chi chiˈ, atzin jaˈlin, bˈintzinjiy tiˈjjo ma kyqˈma qiˈja, ex qˈontza tumil qeˈy, awoˈy taqˈnila, tuˈn mina qo xobˈiˈy, aj qyoliˈn tiˈj Tyola.


Nouskaa, lähtekäämme; katso, se, joka kavaltaa minut, on lähellä." 	 ¡Kux chi jaw weˈksa! ¡Qoqe! ¡Quˈn luˈ tzul a kxel kˈayin weˈy!


Ja hänen näin sanoessaan kaikki hänen vastustajansa häpesivät, ja kaikki kansa iloitsi kaikista niistä ihmeellisistä teoista, joita hän teki. 	 Bˈeˈx i jaw txˈixwe kyej tajqˈoj Jesús, tej tbˈaj tyolin Jesúsjo tyol kye. Ayetzin kyeˈ txqantl xjal, a iteˈtaq antza, bˈeˈx i jaw tzalaj kyeˈ, tej kylon teˈ tbˈinchbˈin Jesús, a nimxix kyoklin.


Niin hän sanoi heille: "Kaiketi aiotte sanoa minulle tämän sananlaskun: `Parantaja, paranna itsesi`; `tee täälläkin, kotikaupungissasi, niitä suuria tekoja, joita olemme kuulleet tapahtuneen Kapernaumissa`." 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús: Tuˈn kyxima ikyjo, bˈalaqa aku tzaj kyqˈmaˈn jun yol weˈy kyjaluˈn: Jun qˈanil aku kubˈ tqˈaˈnin tibˈ jaˈchaqx taˈyitz. Ikytziˈn, akula tzaj kyqˈmaˈn weˈy, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tzaluˈn tkyaqiljo techil wipiˈn xbˈant wuˈn tzma toj tnam Capernaum, tuˈn tel kynikyˈa wiˈja.


jossa heidän matonsa ei kuole eikä tuli sammu. 	 quˈn toj qˈaqˈ, aye ẍchuqˈ mina nchi kyim ex mina nyupjjo qˈaqˈ.


Ja heidän epäuskonsa tähden hän ei tehnyt siellä monta voimallista tekoa. 	 Nya nimku yekˈbˈil tipin bˈant kyxol t‑xjalil, quˈn tuˈn mix xi kynimine Tyol.


Jos me tunnustamme syntimme, on hän uskollinen ja vanhurskas, niin että hän antaa meille synnit anteeksi ja puhdistaa meidät kaikesta vääryydestä. 	 Me qa ma jatz qpaˈn qil, kqebˈil qkˈuˈj tiˈj qMan Dios, a tzˈaqlexix, tuˈn njapinxix Tyol, ex tuˈn tnajsin te qil, ex tuˈn ttxjoˈnte tkyaqil nya bˈaˈn toj qchwinqil.


ja sanoi heille: "Te olette tuoneet minulle tämän miehen kansan yllyttäjänä; ja katso, minä olen teidän läsnäollessanne häntä tutkinut enkä ole havainnut tätä miestä syylliseksi mihinkään, mistä te häntä syytätte, 	 exsin xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Ayiˈy ma chi ul qˈinte ichin lo nwutza, exsin nkyqˈmaˈn, qa ma jaw naj kyxjalila tuˈn. Me kywutza, ma bˈaj nqaniˈn te tiˈjjo ma bˈaj kyqˈmaˈn tiˈj, me ntiˈ jun wetza til ma tzˈel jyet wuˈn,


vaan vieraanvarainen, hyvää rakastava, maltillinen, oikeamielinen, pyhä, itsensähillitseväinen; 	 Qalaˈ, jun nejinel toj Ttanim Dios il tiˈj tuˈn tkubˈ t‑xkˈaˈmin bˈetin xjal toj tja, ex tuˈn tbˈinchin bˈaˈn toj tkyaqil, ex at‑xix tnabˈl, ex tzˈaqle toj tchwinqil, ex tzyuˈn tibˈ tiˈj jniˈ nya bˈaˈn.


Niin oli kahden päivän perästä pääsiäinen ja happamattoman leivän juhla, ja ylipapit ja kirjanoppineet miettivät, kuinka saisivat hänet otetuksi kavaluudella kiinni ja tapetuksi. 	 Atxtaql kabˈe qˈij, tuˈn tkubˈ ikyˈsit nintz qˈij te Xjan Qˈij, a jaˈ nchi waˈnxjal pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte. Ayetzin kynejil pale aj Judiy exqetziˈn xnaqˈtzil teˈ jniˈ kawbˈil nkyjyoˈntaq jun ttxolil toj ewajil, tuˈn ttzyet Jesús, ex tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn.


Ja Maria Magdaleena ja Maria, Jooseen äiti, katselivat, mihin hänet pantiin. 	 Tzaj tlaqˈoˈn Jse jun iqbˈil tbˈanilx wen, kutz tiˈn t‑xmilil Jesús twutz cruz, bˈaj tptzoˈn wen tojjo iqbˈil, exsin okx tqˈoˈn toj jun jul, kyij tjpuˈn tukˈa jun ma tij abˈj.


Sillä sivu neljänkymmenen oli jo vuosiltaan se mies, jossa tämä parantumisen ihme oli tapahtunut. 	 quˈn atziˈn ichin qˈanit otaq tzikyˈ tibˈaj kaˈwnaq abˈqˈe.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Mitä minä teen, sitä et nyt käsitä, mutta vastedes sinä sen ymmärrät". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: Nlay tzˈel tnikyˈa tiˈjjo nbˈant wuˈn jaˈlin, me yajxi, k‑elil tnikyˈa te.


Niin kirjanoppinut sanoi hänelle: "Oikein sanoit, opettaja, totuuden mukaan, että yksi hän on, ja ettei ketään muuta ole, paitsi hän. 	 Ante xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil xi tqˈmaˈn: Xnaqˈtzil, twutzxjo ikyjo tzeˈn ntzaj tqˈmaˈn; junchˈinx te Dios, tAjaw Tkyaqil; ntiˈ juntl.


Mutta tätä käskiessäni en kiitä sitä, että kokoontumisenne ei tee teitä paremmiksi, vaan pahemmiksi. 	 Atzin jaˈlin, kxel nqˈmaˈn kyeˈy tiˈjjo aj tikyˈsit Xjan Wabˈj kyuˈn, nya wen kybˈinchbˈiˈn toj nwutza, ex nya toj tumil ikyjo.


Niin muuan mies kansanjoukosta sanoi hänelle: "Opettaja, sano minun veljelleni, että hän jakaisi kanssani perinnön". 	 At junte xjal kyxoljo xjal, xi qˈmante te Jesús kyjaluˈn: Xnaqˈtzil, qˈmanxa te ntzikya tuˈn ttzaj tyekˈin alkye weˈ wetzbˈil, a at wokliˈn tiˈj, tiˈjjo tqˈinimil qtzan ntatiy.


Ja Jeesus lähti sieltä ja tuli Galilean järven rannalle; ja hän nousi vuorelle ja istui sinne. 	 Tej tetz Jesús antza, pon tzma ttzi Nijabˈ te Galiley. Ex bˈeˈx jax twiˈ jun wutz, ex kubˈ qe antza.


Hekin menivät ja veivät sanan toisille; mutta nämä eivät uskoneet heitäkään. 	 Teˈ kykanin kyukˈa txqantl kyukˈa, bˈaj ok ten qˈmalte qa otaq kyli. Me mix xaye kynimineˈ txqantl.


Sittenkuin Jumala muinoin monesti ja monella tapaa oli puhunut isille profeettain kautta, 	 Toj ilaˈx maj, yolin Dios ojtxe kye qxeˈchil, ex kyukˈa ilaˈ wiq tumil, yolin noq kyuˈn xjal, ayeˈ yolil Tyol.


Ja hänen opetuslapsensa kysyivät häneltä sanoen: "Rabbi, kuka teki syntiä, tämäkö vai hänen vanhempansa, että hänen piti sokeana syntymän?" 	 Xi qqaniˈn, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Ay Aj Xnaqˈtzil, ¿Tiˈtzila quˈnil s‑itzˈje ichin moẍ lo; tuˈnpela kyiljo ttata, mo qa tuˈnx til?


Luukas yksin on minun kanssani. Ota Markus mukaasi ja tuo hänet tänne, sillä hän on minulle hyvin tarpeellinen palvelukseen. 	 Oˈkx Lucas at wukˈiy. Kˈlentza Marks tukˈiy, quˈn at‑xix tajbˈin mojil weˈy toj aqˈuntl.


Niin Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Luuletteko, että nämä galilealaiset olivat syntisemmät kuin kaikki muut galilealaiset, koska he saivat kärsiä tämän? 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kye kyjaluˈn: ¿Ma man txi kynimin kyeˈ, qa iky ma tzikyˈ kyiˈjjo ichin aj Galiley lo, tuˈnpelaˈ nimx chˈintl kyil, tzeˈnkuqeljo txqantl xjal teˈ tnam anetziˈn?


Kaikki on minun Isäni antanut minun haltuuni, eikä kukaan muu tunne Poikaa kuin Isä, eikä Isää tunne kukaan muu kuin Poika ja se, kenelle Poika tahtoo hänet ilmoittaa. 	 Quˈn ma tzaj tqˈoˈn nMaˈn tkyaqil weˈy. Ex mix aˈl jun ojtzqil weˈy, qalaˈ oˈkx nMaˈn, quˈn ayiˈn Tkˈwal. Ex mix aˈl jun ojtzqil te nMaˈn, qalaˈ oˈkqinxa. Ex alqe wajiˈy tuˈn t‑xi nyekˈiˈn nMaˈn, kxel nyekˈiˈn.


Ja hän lähti sieltä ja tuli heidän synagoogaansa. 	 Bˈeˈx ikyˈ Jesús antza, ex okx toj jun muˈẍ ja te naˈbˈl Dios,


ja että hänestä tulisi myöskin ympärileikattujen isä, niiden, jotka eivät ainoastaan ole ympärileikattuja, vaan myös vaeltavat sen uskon jälkiä, mikä meidän isällämme Aabrahamilla oli jo ympärileikkaamatonna. 	 Ex ax Abraham tok te nim toklin kyxol kykyaqiljo xjal, ayeˈ tok kyechil tiˈj kychibˈjil, ex lipcheqek tiˈjjo tnimbˈil Abraham, a attaq, tej naˈmxtaq tok techil.


että Jumalan moninainen viisaus seurakunnan kautta nyt tulisi taivaallisten hallitusten ja valtojen tietoon 	 Quˈn ajo tajbˈil Dios, qa noq tuˈn Ttanim k‑elile kynikyˈ tkyaqil angel ex jniˈ at tipin toj kyaˈj ex twutz txˈotxˈ, tiˈjjo jniˈ t‑xilin tnabˈl Dios.


Niin he sanoivat heille, niinkuin Jeesus oli käskenyt; ja he antoivat heidän mennä. 	 Xi kyqˈmaˈntz tzeˈnkuxjo otaq txi tqˈmaˈn Jesús kye. Bˈeˈxsin tzaj kytzaqpiˈntz. Exsin tzaj kyiˈntzjo tal bur.


Olkaa tekin kuuliaisia heidän kaltaisilleen ja jokaiselle, joka heidän kanssaan työtä tekee ja vaivaa näkee. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn tkubˈ kyniminjiˈy xjal tzeˈnku kye Estéfanas, exqetziˈn txqantl nchi mojin toj taqˈin qMan Dios.


Sentähden vaimon tulee pitää päässään vallanalaisuuden merkki enkelien tähden. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈaˈn tuˈn tjax tktxuˈn qya twiˈ, te jun yekˈbˈil kywutz angel, qa tjaqˈ tkawbˈil ichin taˈye.


Sillä se, joka tekee väärin, on saava takaisin, mitä on väärin tehnyt; ja henkilöön ei katsota. 	 Me ayetzin kyeˈ, a nkubˈ kybˈinchin nya wen, ok ktzajil kytzyuˈn jun chojbˈil nya wen tiˈjjo nya wen a kˈwel kybˈinchin. Ktzajil tqˈoˈn Dios oyaj ex chojbˈil il, tzeˈnxjo xbˈant quˈn toj qchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, iˈchaqx aqˈniltz twutz txˈotxˈ mo qa nmaq xjal; quˈn junx kyoklin twutz Dios.


Veljellisestä rakkaudesta ei ole tarvis teille kirjoittaa; sillä itse te olette Jumalalta oppineet rakastamaan toisianne; 	 Atzin jaˈlin, nya il tiˈj tuˈn qtzˈibˈiˈn tiˈjjo tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa, quˈn axte qMan Dios o tzaj yekˈinte kyeˈy, tzeˈn tuˈn kykˈuˈjlin te kyibˈa kyxoliliˈy.


Olkaa tekin kärsivällisiä, vahvistakaa sydämenne, sillä Herran tulemus on lähellä. 	 Ikytzin kyejiˈy tuˈn tten kykˈuˈja tuˈn kyayoˈn, ex chi weˈkuxixa toj kynimbˈila, quˈn chˈix tul te qAjaw.


Tämän kuvauksen Jeesus puhui heille; mutta he eivät ymmärtäneet, mitä hänen puheensa tarkoitti. 	 Kubˈ tqˈoˈn Jesúsjo techil lo kywutzxjal, me mix ele kynikyˈ te, tiˈtaq tzˈelpineˈ tyol ikyjo.


kateus, juomingit, mässäykset ja muut senkaltaiset, joista teille edeltäpäin sanon, niinkuin jo ennenkin olen sanonut, että ne, jotka semmoista harjoittavat, eivät peri Jumalan valtakuntaa. 	 Ex noq nloˈchj kykˈuˈj; bˈyol xjalqe; twiˈ txˈujtilqe; ma txi kytolinx kyibˈ toj tkyaqil achbˈil; ex nchi bˈinchin tkyaqil wiq il. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy tzeˈnkuxjo xi nqˈmaˈn kyeˈy ojtxe: Kykyaqiljo iky nbˈantjo kyuˈn, ntiˈx kyoklin tiˈj Tbˈanil Tkawbˈil qMan Dios.


Ja kun neljäkymmentä vuotta oli kulunut, ilmestyi hänelle Siinain vuoren erämaassa enkeli palavan orjantappurapensaan liekissä. 	 Tbˈajlinxiˈ kaˈwnaq abˈqˈe antza, tej tok tyekˈin jun angel tibˈ toj tqˈaqˈil tqan txˈiˈx tzunxtaq nkˈant wen, tojjo jun tzqij txˈotxˈ ja ntiˈ najbˈil, a at tkˈatzjo wutz, Sinaí tbˈi.


Tämän Esaias sanoi, kun hän näki hänen kirkkautensa ja puhui hänestä. 	 Kyij ttzˈibˈin Isaías ikyjo, quˈn otaq tli nimx toklin Jesús, exsin nyolintaq tiˈj, a naˈmtaq tul kanin Jesús twutz txˈotxˈ.


Ja suuri pelko valtasi koko seurakunnan ja kaikki ne, jotka tämän kuulivat. 	 Ex kykyaqil nimil ex jniˈ xjal, aye i bˈinte, bˈeˈx i xobˈ tuˈn ikyjo.


Ja viisaus on kaikkien lastensa puolelta oikeaksi näytetty." 	 Kxel nqˈmaˈn qa atzin k‑elile kynikyˈa tiˈjjo naˈbˈl ntzaj tuˈn Dios tiˈjjo qbˈinchbˈiˈn.


Vielä toinen sanoi: `Minä otin vaimon, ja sentähden en voi tulla`. 	 Iky teˈ juntl tqˈma kyjaluˈn: Tzmaxix ma chin jaw meje weˈ. Tuˈntziˈn, nlay chin pon kanin weˈ.


"Minä olen juutalainen, syntynyt Kilikian Tarsossa, mutta kasvatettu tässä kaupungissa ja Gamalielin jalkojen juuressa opetettu tarkkaan noudattamaan isien lakia; ja minä kiivailin Jumalan puolesta, niinkuin te kaikki tänä päivänä kiivailette. 	 Aj Judiyqiˈn weˈ. Antza ẍin itzˈjiˈy toj tnam Tarso te txˈotxˈ Cilicia. Me antza ẍin jaw chˈiyiˈy tzaluˈn toj Jerusalén, ex ma chin xnaqˈtzajtza tuˈn Gamaliel, tzeˈnkuxixjo ntqˈmaˈn kykawbˈil ojtxe qxjalil. Kukx o tzˈok tililjo wuˈn, tuˈn wajbˈin te qMan Dios tukˈa tkyaqil wanmiˈn, tzeˈnkuxjo n‑oke kyeˈ kyuˈn, te qˈij jaˈlin.


mutta jos hän kärsii kristittynä, älköön hävetkö, vaan ylistäköön sen nimensä tähden Jumalaa. 	 Me qa at jun n‑ikyˈx tuˈn, noq tuˈn tpajjo tbˈi Crist, mina jaw txˈixwe tuˈn; qalaˈ bˈaˈn tuˈn tnimsin tbˈi Dios, quˈn tuˈn at toklin tuˈn tok tbˈi te nimil tiˈj.


Sillä tämä on Jumalan tahto, teidän pyhityksenne, että kartatte haureutta, 	 A tajbˈil qMan Diosjo, tuˈn kyoka tzˈaqle toj kychwinqila, ex tuˈn tel kypaˈn kyibˈa tiˈjjo kyˈaˈjin tiˈjlbˈinxi mejebˈlin.


Sen kuultuaan he ottivat kasteen Herran Jeesuksen nimeen. 	 Tej kybˈinte ikyjo, bˈeˈx i nimin, ex bˈeˈx i kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ toj tumil tbˈi Jesús, a tAjaw Tkyaqil.


Niin hän näyttää teille suuren, aterioiville varustetun huoneen yläkerrassa; sinne valmistakaa." 	 Ktzajil tyekˈin jun ja kyeˈy, chebˈex bˈinchin wen tibˈajxi juntl. Kˈaˈ kubˈ kybˈinchinjiˈy qwa antza.


Ja kulkiessaan Galilean järven rantaa hän näki kaksi veljestä, Simonin, jota kutsutaan Pietariksi, ja Andreaan, hänen veljensä, heittämässä verkkoa järveen; sillä he olivat kalastajia. 	 Nbˈettaq Jesús ttzi Nijabˈ te Galiley, tej t‑xi tkaˈyin kabˈe kyiẍil, kyitzˈin kyibˈ. Ataqtziˈn jun, Simun, a toktaq juntl tbˈi Pegr, junx tukˈa titzˈin, Andrés. Tzmataq nkux kyqˈoˈn kypa toj aˈ te tzuybˈil kyiẍ,


Silloin eräs lainoppineista rupesi puhumaan ja sanoi hänelle: "Opettaja, kun noin puhut, niin sinä häpäiset myös meitä". 	 At jun te xnaqˈtzil tiˈj kawbˈil, xi tzaqˈwinte Jesús. Chiˈ kyjaluˈn: Xnaqˈtzil, ex majqox qeˈ ma qo ok tyisoˈn, chiˈ.


Kun ne kymmenen sen kuulivat, alkoivat he närkästyä Jaakobiin ja Johannekseen. 	 Atzaj teˈ tok kybˈiˈn lajajtl t‑xnaqˈtzbˈin ikyjo, bˈeˈx tzaj kyqˈoj kyiˈj Santyaw ex Juan.


Mutta pitäkää vaari itsestänne, ettei teidän sydämiänne raskauta päihtymys ja juoppous eikä elatuksen murheet, niin että se päivä yllättää teidät äkkiarvaamatta 	 Kykaˈyink kyeˈ kyibˈ, ex mina txi kychˈuẍsin kyanmiˈn tuˈnjo jniˈ achbˈil at twutz txˈotxˈ tzeˈnkuˈ txˈujtin, ex jniˈ bˈis tojjo kychwinqila jaˈlin, quˈn nyajqa njapinkutaq tqˈijiljo lo, exsin nya bˈinchin kyeˈ kyten, bˈeˈx aku chi naja,


Sen jälkeen Jeesus meni opetuslapsineen Juudean maaseudulle ja oleskeli siellä heidän kanssaan ja kastoi. 	 Tbˈajlinxitzin yolin ikyjo, bˈeˈx xiˈ Jesús qukˈiy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, toj txˈotxˈ Judey. Kubˈ ten qukˈiy antza, ex i kuˈxxjal tuˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


Ja kun hän kaukaa näki viikunapuun, jossa oli lehtiä, meni hän katsomaan, löytäisikö ehkä jotakin siitä; mutta tultuaan sen luo hän ei löytänyt muuta kuin lehtiä. Sillä silloin ei ollut viikunain aika. 	 Tli jun tqan iw najchaq, ẍqiyin wen. Xiˈ lolte kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, qa attaq twutz. Me teˈ kykanin, ntiˈ twutz, noq t‑xaq attaq, quˈn nyataq tqˈijjo tuˈn twutzin.


Niin ne, jotka seisoivat lähellä, sanoivat: "Herjaatko sinä Jumalan ylimmäistä pappia?" 	 Ayetzin kyej iteˈtaq antza, xi kyqˈmaˈn te Pabl: ¿Ma ikytzin nyasinejiy tiˈj tnejilxix tpale qMan Dios?


Niin ylipapit ja juutalaisten ensimmäiset miehet ilmoittivat hänelle syyttävänsä Paavalia ja pyysivät häneltä 	 Atzaj teˈ tkanin Festo, bˈeˈx i pon kychmoˈn kyibˈjo kynejil pale, junx kyukˈa Judiy, a nimxix kyoklin, te qˈmalte tiˈchaqjo til Pabl.


sitten meidät, jotka olemme elossa, jotka olemme jääneet tänne, temmataan yhdessä heidän kanssaan pilvissä Herraa vastaan yläilmoihin; ja niin me saamme aina olla Herran kanssa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, awotzinqe, a itzˈqoxtaq, qo xel tiˈn junx kyukˈa toj muj, tuˈntzin qten tukˈa qAjaw te jun majx.


niin että me itsekin Jumalan seurakunnissa kerskaamme teistä, teidän kärsivällisyydestänne ja uskostanne kaikissa vainoissanne ja ahdistuksissa, joita teillä on kestettävänä 	 Tuˈnpetziˈn, kukx nqo yoliˈn kyiˈja kyxol kykyaqil Ttanim Dios, quˈn tuˈn nimxix kynimbˈila ex tuˈn waˈlqexixa toj tkyaqiljo nya bˈaˈn ntzaj kyuˈnxjal, ex toj tkyaqiljo bˈis n‑ikyˈx kyuˈn.


Niin he laskivat kansan luotaan ja ottivat hänet mukaansa, niinkuin hän venheessä oli; ja muitakin venheitä oli hänen seurassaan. 	 Bˈeˈx i bˈaj kyij kytzaqpiˈn t‑xnaqˈtzbˈin jniˈ xjal attaq, exsin i jax tukˈa Jesús toj bark, ex i xiˈ. Me bˈeˈx i xi lipe jniˈ xjal kyiˈj toj junjuntl bark.


ja tiedätte, mikä kiusaus teillä oli minun ruumiillisesta tilastani; ette minua halveksineet ettekä vieroneet, vaan otitte minut vastaan niinkuin Jumalan enkelin, jopa niinkuin Kristuksen Jeesuksen. 	 Ex atzin yabˈil tzaj wiˈja kujxtaq te kyeˈy, me ajbˈin te jun nikyˈbˈil kyiˈja, quˈn mix in ele kyikyˈiniˈy, noq tuˈn tpajjo yabˈil lo. Qalaˈ in kˈmeta kyuˈn tzeˈnku jun t‑angel Dios, mo nyakuj aku Crist, a Jesús.


Mistä tulevat taistelut ja mistä riidat teidän keskuudessanne? Eikö teidän himoistanne, jotka sotivat jäsenissänne? 	 ¿Jaˈtzin ntzaje jyoj qˈoj ex yasbˈil kyxola? Tuˈntzin kyajbˈila nya wen toj kyanmiˈn.


Niin hän sanoi heille: "Tulkaa te yksinäisyyteen, autioon paikkaan, ja levähtäkää vähän". Sillä tulijoita ja menijöitä oli paljon, ja heillä ei ollut aikaa syödäkään. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Qoqechˈin ajlal toj jun najbˈil jaˈ ntiˈye xjal. Quˈn atziˈn jaˈ iteˈyetaq nimxtaq xjal nbˈaj kanin kykˈatz, ex mixpe tuˈn tbˈant kywaˈn kyxolxjal.


Kaikista minun oloistani antaa teille tiedon Tykikus, rakas veli ja uskollinen palvelija, minun kanssapalvelijani Herrassa. 	 Ate qerman Tíquico, a kˈuˈjlinxix quˈn, at tzaluˈn wukˈiy, ex nimxix nmojin wukˈiy toj taqˈin qAjaw. Atzin kxel qˈinte nqaniljiˈy, tzeˈn intiniˈy.


Niin toinen pahantekijöistä, jotka siinä riippuivat, herjasi häntä: "Etkö sinä ole Kristus? Auta itseäsi ja meitä." 	 Atzin teˈ jun bˈinchil il, a yoˈbˈinkstaq twutz cruz, tzuntaq nxmayintaq teˈ tiˈj Jesús kyjaluˈn: A qa axixjiy Crist, a Kolil, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, klomtzin tibˈtza tilx tibˈa, ex majqoxpe qeˈ, qo tkloma.


Ja minä näin, ja minä kuulin kotkan, joka lensi keskitaivaalla, sanovan suurella äänellä: "Voi, voi, voi maan päällä asuvaisia niiden jäljellä olevain pasunain äänten tähden, joihin kolmen enkelin vielä on määrä puhaltaa!" 	 Ex tzmataq nchin kaˈyiˈn tiˈjjo luˈn, xi nkaˈyiˈn jun tˈiw nlipintaq toj nikyˈjin kyaˈj. Ex ntqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: Bˈisbˈajil, bˈisbˈajil, bˈisbˈajil kye iteˈ twutz txˈotxˈ, quˈn chˈix kyoqˈjo oxel chun kyuˈn oxel angel.


Ja kohta kun hän lähti venheestä, tuli häntä vastaan haudoista mies, joka oli saastaisen hengen vallassa. 	 kuˈtz Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj bark. Noqx teˈ kykuˈtz, tzaj laqˈe jun ichin kykˈatz, tzajnin toj muqbˈil kyimnin, tokxtaq nimku taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Mutta heille on kerrottu sinusta, että sinä opetat kaikkia pakanain seassa asuvia juutalaisia luopumaan Mooseksesta ja kiellät heitä ympärileikkaamasta lapsiaan ja vaeltamasta säädettyjen tapojen mukaan. 	 Ex o tzˈok qˈmaˈn tiˈja, qa o kyij tiˈjlinjiy tkawbˈil Moisés, ex qa o chex t‑xnaqˈtzin te kykyaqil Judiy, a najleqe toj junxil txˈotxˈ, tuˈn mi kubˈ kynimineˈ a o tzaj tqˈmaˈn Moisés, ex tuˈn o t‑xi tqˈmaˈn kye tuˈn mina tzˈok qitit jun techil tiˈj kytzˈumil aye neˈẍ, a qˈaqe, ex tuˈn mina kubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku qe qbˈinchbˈin.


Ja he kiivastuivat niin, että erkanivat toisistaan, ja Barnabas otti mukaansa Markuksen ja purjehti Kyproon. 	 Nimx xaˈyeˈ chˈotjin lo. Tuˈntziˈn, bˈeˈx el kypaˈn kyibˈ; atzin te Bernabé xi kˈlente Marks, ex bˈeˈx i xiˈ toj txˈotxˈ te Chipre.


Tämän päällekirjoituksen lukivat monet juutalaiset, sillä paikka, jossa Jeesus ristiinnaulittiin, oli lähellä kaupunkia; ja se oli kirjoitettu hebreaksi, latinaksi ja kreikaksi. 	 Nimx Judiy bˈaj ok uˈjin teˈ a yol, tzˈibˈink twutz tzˈlan, quˈn atziˈn tal txˈotxˈ, a jaˈ jawe qˈoˈne Jesús twutz cruz, nqayintaq taˈ tkˈatz tnam, ex atzin yol tzˈibˈink twutz tzˈlan toj oxe yol: Ebrey, Latín ex Griego.


Nälkäiset hän on täyttänyt hyvyyksillä, ja rikkaat hän on lähettänyt tyhjinä pois. 	 Ayetziˈn at waˈyaj kyiˈj, nxi tqˈoˈn kywa. Ex n‑el tiˈn kyeˈ a noqx nbˈaj kyyajin.


Ja hän kulki sisälle Jerusalemiin ja meni pyhäkköön; ja katseltuaan kaikkea hän lähti niiden kahdentoista kanssa Betaniaan, sillä aika oli jo myöhäinen. 	 I oˈkx Jesús toj Jerusalén kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, ex xiˈ tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios. Bˈaj tkaˈyin tiˈchaq tokxtaq toj. Bˈeˈxsin xiˈtz juntl majl kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tzma Betania, quˈn otaq qoqix, teˈ tok kykaˈyin.


Niin päällikkö tarttui hänen käteensä, vei hänet erikseen ja kysyi: "Mitä sinulla on minulle ilmoitettavaa?" 	 Tzajtzin tzyuˈn tqˈobˈj kuˈxin qˈa tuˈnj tnejil xqˈuqil, ex el kypaˈn kyibˈ tiˈj xoˈl qˈaqˈ, exsin xi tqanintz: ¿Tiˈtzin tuˈn ttzaj tqˈmaˈn weˈy?


Sitten hän sanoi neuvostolle: "Israelin miehet, kavahtakaa, mitä aiotte tehdä näille miehille. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqˈmaˈn kye txqantl kawil: Ayiˈy nxjalil, aj Israel, kynabˈlinkuy tiˈjjo kˈwel kybˈinchiˈn kyiˈjjo ichin lo.


Mutta juutalaiset yllyttivät jumalaapelkääväisiä ylhäisiä naisia ja kaupungin ensimmäisiä miehiä ja nostivat vainon Paavalia ja Barnabasta vastaan, ja ne ajoivat heidät pois alueiltansa. 	 Me ayetzin kyeˈ Judiy i yolin kyukˈa jteˈbˈin qya nya Judiyqe, aye nchi kanintaq toj ja te naˈbˈl Dios, ex nimtaq kyoklin, junx kyukˈa ichin nejinel toj tnam. Ok ten tzpetsil kynaˈbˈlxjal, tuˈn kyjyoˈn qˈoj kyiˈj Pabl ex Bernabé, ex tuˈn kyex lajettaq tojjo txˈotxˈ anetziˈn.


Ja kun he olivat tästä ymmällä, niin katso, kaksi miestä seisoi heidän edessään säteilevissä vaatteissa. 	 Bˈeˈx i jaw xobˈ, ex ntiˈ tumil jyet kyuˈn tiˈtaqjo tuˈn tkubˈ kybˈinchinl. Ex jun paqx, kyli kabˈe ichin, a waˈlqetaq kykˈatz, a tzunxtaq tilkˈajjo kyxbˈalin.


Hänen työtovereinaan me myös kehoitamme teitä vastaanottamaan Jumalan armon niin, ettei se jää turhaksi. 	 Quˈn tuˈn nqo aqˈniˈn junx tukˈa Dios toj taqˈin, nqo kubˈsin qwutza kyeˈy, tuˈn mi tzˈele kyikyˈinjiˈy t‑xtalbˈil, a ma tzaj tqˈoˈn kyeˈy.


Ja oikeudenpalvelijat kertoivat ne sanat päälliköille; niin nämä peljästyivät kuullessaan heidän olevan roomalaisia, 	 Bˈeˈxsin i xtaˈjjo xqˈuqil tnam qˈmalte kye kawil. Atzaj teˈ tok kybˈiˈn, bˈeˈx i jaw xobˈ, quˈn nya bˈiˈntaq kyuˈn, qa te aj Romqetaqjo Pabl ex Silas.


Mutta kun he tämän kuulivat, viilsi se heidän sydäntänsä, ja he kiristelivät hänelle hampaitansa. 	 Tej kybˈinte xjaljo yol lo, bˈeˈx jaw kyikyˈin, ex ox chi juˈchˈinx kyste, tuˈn kyqˈoj tiˈj Esteban.


Me tosin kärsimme oikeuden mukaan, sillä me saamme, mitä meidän tekomme ansaitsevat; mutta tämä ei ole mitään pahaa tehnyt." 	 Bˈape qetz, nqqaninku qe quˈn luqin qchjoˈn tiˈj tkyaqiljo nya bˈaˈn o bˈant quˈn. Qalatzin teˈ ichin lo ntiˈ teˈ il ma bˈant tuˈn.


Kun hän näki kansanjoukot, nousi hän vuorelle; ja kun hän oli istuutunut, tulivat hänen opetuslapsensa hänen tykönsä. 	 Tej tok tkaˈyin Jesús txqan xjal otaq chmet tiˈj, bˈeˈx jax twiˈ wutz, ex kubˈ qe antza. Me awotziˈn, a t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx o xi laqˈeˈy tkˈatz, ex ok qtxolin qibˈa tiˈj.


Ja tuli pelko kaikille heidän ympärillään asuvaisille, ja koko Juudean vuorimaassa puhuttiin kaikista näistä tapahtumista; 	 Jotxjo jniˈ xjal antza, junx kyukˈa tkyaqiljo najleqe tojjo jniˈ najbˈil kyxol wutz te Judey, i bˈaj jaw kaˈylaj tiˈjjo jniˈ otaq bˈaj.


ja joka teidän keskuudessanne tahtoo olla ensimmäinen, se olkoon kaikkien orja. 	 Ex ankye taj tuˈn tok te tnejil, il tiˈj tuˈn tok tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx kye txqantl.


Ja astuessaan maihin Jeesus näki paljon kansaa, ja hänen kävi heitä sääliksi, ja hän paransi heidän sairaansa. 	 Tej tetz Jesús toj bark, xi tkaˈyin txqan xjal attaq, ex bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈj, ex bˈeˈx i bˈaj tqˈanin junjun, a yabˈqetaq.


jossa meillä, uskon kautta häneen, on uskallus ja luottavainen pääsy Jumalan tykö. 	 Atzin jaˈlin, at jun akˈaj tumil ma jqet, tuˈn qkyij qkyaqilx toj wen tukˈa Dios, noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Crist, ex tuˈnjo qˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj.


kun sitten himo on tullut raskaaksi, synnyttää se synnin, mutta kun synti on täytetty, synnyttää se kuoleman. 	 Kyuˈntziˈn tbˈis nya bˈaˈn, nkuˈxa til; ex ajtzin tchˈiyjo il wen, ikytzin ktzajile kyimiˈn tiˈj.


Ja jos yhden ihmisen lankeemuksen tähden kuolema on hallinnut yhden kautta, niin paljoa enemmän ne, jotka saavat armon ja vanhurskauden lahjan runsauden, tulevat elämässä hallitsemaan yhden, Jeesuksen Kristuksen, kautta. - 	 Qa noq tuˈn tpaj til Adán, tkyaqil xjal il tiˈj tuˈn tkyim, exsin ikyxjo, noq tuˈn juntl ichin, a Jesucrist, ayeˈ a ma chi ok tzˈaqle twutz Dios, nimxixtl kye kyipin tuˈn tkubˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn toj kychwinqil, noq tuˈn t‑xtalbˈil.


Sillä missä sinun aarteesi on, siellä on myös sinun sydämesi. 	 Quˈn jaˈ taˈyex kyqˈinimila, axsa kxele lipeye kyanmiˈn.


Jos siis Demetriuksella ja hänen ammattiveljillänsä on riita-asiaa jotakuta vastaan, niin pidetäänhän oikeudenistuntoja ja onhan käskynhaltijoita; vetäkööt toisensa oikeuteen. 	 Qa at te Demetrio tqˈoj tiˈj jun aˈla, exqetziˈn nchi aqˈnin tukˈa, kˈaˈ cheˈx qˈmalte kywutz kawil. Teyile te junjuntz kˈaˈ klonte tibˈ.


Mutta Jumalan armosta minä olen se, mikä olen, eikä hänen armonsa minua kohtaan ole ollut turha, vaan enemmän kuin he kaikki minä olen työtä tehnyt, en kuitenkaan minä, vaan Jumalan armo, joka on minun kanssani. 	 Me noq tuˈn t‑xtalbˈil, ma chin oka te tsanjil Jesús. Ex nya noq kukxjo txokbˈil lo, quˈn ma chin aqˈniˈn kujxixtl tzeˈnku txqantl; me ex nya ayiˈn, qalaˈ noq tuˈn t‑xtalbˈil qMan Dios wukˈiy.


ja tähdet putoilevat taivaalta, ja voimat, jotka taivaissa ovat, järkkyvät. 	 Ex jniˈ qeˈ cheˈw kchi kˈwelitz tzˈaq twutz txˈotxˈ. Ex tkyaqiljo jniˈ at twutz kyaˈj okx kchi luˈlilx.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "Totisesti minä sanon sinulle: tänä päivänä pitää sinun oleman minun kanssani paratiisissa." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, qa bˈeˈxku jaˈlin ok ktenbˈila wukˈiy toj kyaˈj.


Älkää sentähden lausuko mitään tuomiota, ennenkuin aika on, ennenkuin Herra tulee, joka myös on saattava valoon pimeyden kätköt ja tuova ilmi sydänten aivoitukset; ja silloin kukin saa kiitoksensa Jumalalta. 	 Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ kyqˈmaˈn jun kyyola wiˈja mo tiˈj nbˈinchbˈiˈn, a naˈmxtaq tul tqˈijil; qalaˈ kyyoˈnkuy ajxi tul qAjaw. Quˈn oˈkx te kqˈmalte qa wen mo minaj, quˈn a kˈwel qˈonte tqan qˈijil tkyaqiljo ewintaq toj qxopin, ex kˈwel yekˈin teˈ tkyaqil t‑xilin t‑ximbˈitz kyanminxjal. Quˈn teyilex junjun ktzajil tkˈmoˈn nimsbˈilte tuˈn Dios, qa wen tbˈinchbˈin; ex qa nya wen, ktzajil tkˈmoˈn jun chojbˈilte nya wen.


Mutta maa auttoi vaimoa: maa avasi suunsa ja nieli virran, jonka lohikäärme oli syössyt kidastansa. 	 Me atzin te txˈotxˈ onin tiˈjjo qya, quˈn bˈeˈx xi tjqoˈn ttzi tuˈn t‑xi tkˈwaˈn aˈ, a otaq jatz t‑xabˈiˈn ma tij txuk toj ttzi.


Mutta minun Jumalani on rikkautensa mukaisesti täyttävä kaikki teidän tarpeenne kirkkaudessa, Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Tuˈnpetziˈn, ate qMan Dios, a jaˈ nchin ajbˈiniˈy, ktzajil qˈoˈnte tkyaqiljo atx taj kyeˈy, a tzeˈnkuxjo tbˈanilxix tqˈinimil toj kyaˈj, noq tuˈn Crist, a Jesús.


Ja te, veljet, olette lupauksen lapsia, niinkuin Iisak oli. 	 Ayiˈy werman, ikyqotziˈn tzeˈnku Isaac, a tal Sara. Quˈn awotzin qe, ma qo ok te tkˈwal Dios, ikyx tzeˈnku te Isaac, noq tuˈn Tyol, a bˈant tiˈj tuˈn tukˈa Abraham.


mutta kuinka hän nyt näkee, emme tiedä; emme myöskään tiedä, kuka on avannut hänen silmänsä. Kysykää häneltä; hänellä on kyllin ikää, puhukoon itse puolestansa." 	 Me mi bˈiˈn qe quˈn tzeˈn tten ẍi jqet twutz, ex alkye xkubˈ qˈaninte. Kyqaninxa te; quˈn ma bˈet tabˈqˈe, ex ax kqˈolte tqanil.


Ja viides enkeli vuodatti maljansa pedon valtaistuimelle, ja sen valtakunta pimeni; ja he pureskelivat kielensä rikki tuskissansa 	 Ex atzin tjweˈyin angel xi tqonjo tlaq tibˈaj tqˈuqbˈiljo ma tij txuk ex atzin tkawbˈil bˈeˈx kyij toj qnikyˈin. Ex ayetzin xjal i ok ten bˈaˈlte kyaqˈ tuˈn tkyixkˈojil,


Niin fariseukset vastasivat heille: "Oletteko tekin eksytetyt? 	 Ayetzin kye Parisey xi kytzaqˈwin: ¿Majqex kye ma txi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kykubˈ sbˈuˈn tuˈn?


Tee siis parannus; mutta jos et, niin minä tulen sinun tykösi pian ja sodin heitä vastaan suuni miekalla. 	 Tuˈnpetziˈn, ku tajtz tiˈj kyanmiˈn, kymeltzˈintz kyibˈa wukˈiy, ex chi kubˈsin kywutza weˈy, tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyila. Quˈn qa mina, kchin xela jyol qˈoj kyiˈja tukˈa kxbˈil te qˈoj, a n‑etz toj ntziˈy.


Sillä samoin kuin Kristuksen kärsimykset runsaina tulevat meidän osaksemme, samoin tulee meidän osaksemme myöskin lohdutus runsaana Kristuksen kautta. 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnkuˈ qeˈ nim yajbˈil n‑ikyˈx quˈn, noq tuˈn tpaj taqˈin Crist, ex ikyxjo nimxix chewsbˈil qanmiˈn ktzajil qˈoˈn tuˈn.


Ja fariseukset lähtivät sinne ja rupesivat väittelemään hänen kanssaan ja vaativat häneltä merkkiä taivaasta, kiusaten häntä. 	 I pon chmet Parisey tkˈatz Jesús, ex i ok ten yolil tukˈa. Ex noq tuˈn tkubˈ tzˈaq kyuˈn toj til, xi kyqanin te, tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun tbˈanil techil tipin twutz kyaˈj, tuˈn tyekˈin qa te Dios tzajnin.


sillä minä olen sinun kanssasi, eikä kukaan ole ryhtyvä sinuun tehdäkseen sinulle pahaa, sillä minulla on paljon kansaa tässä kaupungissa". 	 quˈn loqiˈn intin tukˈiy, ex mix aˈl aku bˈinchin mibˈin tiˈja. Qalaˈ qˈiˈnks tibˈa, quˈn nimx xjal at tojjo tnam lo, a knimil tiˈj nbˈiˈy.


Kun minä olin lapsi, niin minä puhuin kuin lapsi, minulla oli lapsen mieli, ja minä ajattelin kuin lapsi; kun tulin mieheksi, hylkäsin minä sen, mikä lapsen on. 	 Quˈn ikytzin tzeˈnku weˈ, tej kˈwalqinxtaqa, nchin yolintaqa, nchin ximintaqa, ex ikytaq nnabˈla tzeˈnku jun kˈwal. Me atzin te ẍin tijiˈn, o kyij nqˈoˈnjiˈy tkyaqiljo tzeˈnku nbˈanttaq wuˈn, tej kˈwalqintaqa.


Sillä Kloen perheväeltä olen saanut teistä kuulla, veljeni, että teillä on riitoja keskuudessanne. 	 Quˈn o nbˈiˈy jun tqanil kyiˈja kyuˈn jniˈ tbˈaj Kloé, qa at qˈoj kyxola.


Vanhurskaan te olette tuominneet ja tappaneet; hän ei vastusta teitä. 	 Ex ikytziˈn kyuˈn kyiˈjqe ntiˈ kypaj, nchi kux kyjpuˈn toj tze, ex atku maj nchi kubˈ kybˈyoˈn, me mi ẍi ok meltzˈaj kyiˈja. Noqx kubˈ kyyoˈnx kyibˈ.


Sinä mieletön, se, minkä kylvät, ei virkoa eloon, ellei se ensin kuole! 	 Qa ikyjo, me ntiˈ tumiljo nabˈl ikyjo. Quˈn ¿Ma mitzin ojtzqiˈn kyuˈn, tzeˈn aj tkuˈx awet jun twutz ijaj, il tiˈj tuˈn tjatz twiˈ, exsin tuˈn tqˈayjtz?


Jos sanomme, ettei meillä ole syntiä, niin me eksytämme itsemme, ja totuus ei ole meissä. 	 Qa ma txi qqˈmaˈn jaˈlin qa ntiˈ il toj qchwinqil, nkubˈ qsbˈuˈn qibˈ quˈnx qibˈ, quˈn atzin Yol twutzxix ntiˈ toj qanmin.


Silloin Pietari sanoi: "Katso, me olemme luopuneet siitä, mitä meillä oli, ja seuranneet sinua". 	 Chi Pegr kyjaluˈn: Ay Taa, ma kyij qtzaqpinqejiˈy tkyaqiljo jniˈ attaq qeˈy, ex loqoˈy lipcheqok tiˈja.


Ja minä olen mielelläni uhraava kaikki, uhraava itsenikin, teidän sielujenne hyväksi. Senkötähden, että teitä näin suuresti rakastan, minä saan teiltä vähemmän vastarakkautta? 	 Tuˈnpetziˈn, tukˈa tkyaqil wanmiˈn kˈwel yupinjiˈy jniˈ at weˈy, majxpe nchwinqila kxel nqˈoˈn, noq tuˈn kyel wenkuy toj kynimbˈila. ¿Nyatzaj oˈkqinx weˈ nbˈyoˈn wibˈa kyiˈja, ex ayetzin kyeˈ ntiˈx npon kykˈuˈja wiˈja?


Daavid siis kutsuu häntä Herraksi; kuinka hän sitten on hänen poikansa?" 	 Twutzx teˈ qa ate Crist tyajil qtzan David. ¿Me tzeˈntzin ttentz o yolin te David tiˈj Crist, a naˈmtaq titzˈje, ex ok tqˈoˈn te tAjaw?


Ja Kornelius sanoi: "Neljä päivää sitten, juuri tähän aikaan päivästä, minä kotonani rukoilin tällä yhdeksännellä hetkellä, ja katso, edessäni seisoi mies loistavissa vaatteissa 	 Xi ttzaqˈwin Cornelio: Ma bˈajxi kyaje qˈij, bˈalaqa ikyx orjo tzeˈn jaˈlin, loqintaq weˈ intiˈn toj njaˈy. Nchin paˈntaqa waˈyaj, te naˈj Dios te qale, tej tok tyekˈin jun ichin tibˈ nwutza, a toktaq jun t‑xbˈalin tzunx tilkˈajx wen.


Iloitkaa aina Herrassa! Vieläkin minä sanon: iloitkaa! 	 Tuˈntzintzjo, chi tzalajxa wen tiˈj tbˈi qAjaw toj tkyaqil. Kxel nqˈmaˈn juntl majla kyeˈy. Kukx chi tzalajxa wen toj tkyaqilx,


Kuulkaa siis te vertaus kylväjästä: 	 Kybˈintzjiˈy tiˈ t‑xilin tiˈjjo jun xjal xiˈ awal.


Sentähden, rakkaani, pyrkikää tätä odottaessanne siihen, että teidät havaittaisiin tahrattomiksi ja nuhteettomiksi, rauhassa, hänen edessänsä; 	 Tuˈnpetziˈn, ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, a naˈmxtaq tkanin tqˈijiljo lo, kyqˈonka tilil tuˈn kybˈeta tzˈaqle ex tukˈa tumil, ex tukˈa tnukˈbˈil Dios toj kychwinqila.


Sillä: "kaikki hän on alistanut hänen jalkojensa alle". Mutta kun hän sanoo: "kaikki on alistettu", niin ei tietenkään ole alistettu se, joka on alistanut kaiken hänen allensa. 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Quˈn ate Dios xi qˈoˈnte tuˈn tkanbˈin kyibˈaj tkyaqil. Me a yol, tkyaqil, mi ntqˈmaˈn qa ajin qMan Dios, quˈn apente Dios xi qˈonte tuˈn tkanbˈin Crist tibˈaj tkyaqil.


Ja monet nuhtelivat häntä saadakseen hänet vaikenemaan. Mutta hän huusi vielä enemmän: "Daavidin poika, armahda minua". 	 Bˈeˈx ok kyyisoˈnxjal, tuˈn tkubˈ qen, me noqx kyjaˈ jawe ẍchˈine: Tyajil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja wiˈja.


Niin sotamiehet tulivat ja rikkoivat sääriluut ensin toiselta ja sitten toiselta hänen kanssaan ristiinnaulitulta. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i xiˈ chqˈoˈn xoˈl qˈaqˈ bˈinchilte. Nej, kubˈ kywaqˈin tkuxjo tnejil, ex ikyxjo tkabˈ.


Siitä me olemme oppineet tuntemaan rakkauden, että hän antoi henkensä meidän edestämme; meidänkin tulee antaa henkemme veljiemme edestä. 	 Me qalatzin qe, ma tzˈel qnikyˈ te a tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Klolqe Jesús: Quˈn xi tqˈoˈn tchwinqil noq tuˈn qpaj; exsintla ikyxjo qetz, tuˈn t‑xi qqˈoˈn qchwinqil tuˈn kypaj txqantl.


Joka päivä minä olen ollut teidän luonanne opettaen pyhäkössä, ettekä ole ottaneet minua kiinni. Mutta tämä tapahtuu, että kirjoitukset kävisivät toteen." 	 ¿Tzeˈn tten tzma jaˈlin ẍin ok kytzyuˈn, ex qa kukx nchin xnaqˈtzinjiˈy tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios kyxola? Me nya tiquˈnil, quˈn ikytzin tuˈn tbˈajxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn Tyol Dios wiˈja.


Ja tuli ääni, joka sanoi hänelle: "Nouse, Pietari, teurasta ja syö". 	 Ex xi tbˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla, a tzaj tqˈmaˈn: Weˈksa, Pegr. Bˈyoˈnqekujiy txuk lo, ex chyoˈnqexa.


Niin Pilatus ihmetteli, oliko hän jo kuollut, ja kutsuttuaan luoksensa sadanpäämiehen kysyi tältä, oliko hän jo kauan sitten kuollut. 	 Ante Jse aj Arimatey, jun xjal nimxixtaq toklin kyxol kawil ex nyoˈntaq tiˈjjo Tkawbˈil Dios, el tiˈn tchewil tiˈj, exsin xiˈ tukˈa Pilat, a kawil, qanil teˈ t‑xmilil Jesús, tuˈn tel tiˈn twutz cruz, ex tuˈn t‑xi muqbˈaj toj jul.


jos "olette maistaneet, että Herra on hyvä". 	 quˈn ma kynikyˈbˈiy qa ate qAjaw tbˈanilxix.


Runsaasti asukoon teissä Kristuksen sana; opettakaa ja neuvokaa toinen toistanne kaikessa viisaudessa, psalmeilla, kiitosvirsillä ja hengellisillä lauluilla, veisaten kiitollisesti Jumalalle sydämissänne. 	 Ex kyqˈonxsin kyibˈa, tuˈn tnoj kyanmiˈn tukˈa Tyol Crist. Kyxnaqˈtzimtzin kyibˈa, ex chi oksin kykˈuˈja kyxolxa tukˈa tkyaqil nabˈl, a axsa tzajnin tiˈjjo Tyol. Ex kybˈitzinxa Tyol Dios ex ilaˈ bˈitz te nimsbˈil tbˈi tukˈa nimxix chjonte te qMan toj kyanmiˈn.


Ja jos talo on arvollinen, tulkoon sille teidän rauhanne; mutta jos se ei ole arvollinen, palatkoon teidän rauhanne teille takaisin. 	 Qa ikytaqku kyaj xjaljo, bˈaˈntzintz; me qa mina, ex qa bˈeˈxtaqku xja kyikyˈin, me atzin a kyajtaqa kyukˈa, noq ma tzˈel naj.


toinen saa uskon samassa Hengessä, toinen taas terveeksitekemisen lahjat siinä yhdessä Hengessä; 	 Ex te juntl ax Xewbˈaj Xjan ntzaj qˈoˈnte qˈuqbˈil tkˈuˈj tiˈjjo kˈwel tbˈinchin Dios. Ex te juntl ntzaj tqˈoˈn toklin tuˈn kyqˈanit yabˈ tuˈn.


Vai luuletko, etten voisi rukoilla Isääni, niin että hän lähettäisi heti minulle enemmän kuin kaksitoista legionaa enkeleitä? 	 ¿Ma mitzin bˈiˈn tuˈn, noqit waja txi nqaniˈn te nMaˈn, tuˈn ttzaj tsmaˈn jun kabˈlajaj chˈuq angel klol weˈ, jaˈlinxitla tzaj tqˈoˈn?


Mitä sitten epäjumalille uhrattuun lihaan tulee, niin tiedämme, että meillä kaikilla on tieto. Tieto paisuttaa, mutta rakkaus rakentaa. 	 Atzin jaˈlin, tzaj kytzˈibˈiˈn weˈy tiˈj qa wen tuˈn kychyoˈn tchibˈjil aluˈmj, a kubˈ bˈyoˈn toj kybˈi kywutzbˈiyil dios. Kxel nqˈmaˈn jun tumil te nukˈbˈil kyeˈy. Twutzx kye kyuˈn qa qkyaqilx at qnabˈl tibˈajjo luˈn. Me a kynabˈla lo, a nchi nimsin kyibˈa tukˈa; nya toj tumil taˈye. Me metzin tetz tumil, tuˈn tten jun qkˈuˈjbˈil qibˈ qxolile, tuˈn qchˈiy, tzeˈnku taj Dios.


Ja hän opetti heitä paljon vertauksilla ja sanoi heille opettaessaan: 	 Exsin ok tentz xnaqˈtzil noq tukˈa techil tiˈchaqku tiˈ; ok ten yolil tiˈj jun awal exsin tqˈma:


Ja kaikki enkelit seisoivat piirissä valtaistuimen ja vanhinten ja neljän olennon ympärillä ja lankesivat kasvoilleen valtaistuimen eteen ja kumartaen rukoilivat Jumalaa, 	 Ex kykyaqiljo angel waˈlqetaq tiˈjile qˈuqbˈil, ex kyiˈjile nejinel ex kyiˈjile kyaje ajbˈil, ex i kubˈ meje twutzjo qˈuqbˈil, ex kupin kyplaj twutz txˈotxˈ; i kˈulin te Dios,


Ylistetty olkoon meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala ja Isä, joka suuren laupeutensa mukaan on uudestisynnyttänyt meidät elävään toivoon Jeesuksen Kristuksen kuolleistanousemisen kautta, 	 Qo nimsin tbˈi tDios ex tTata qAjaw Jesucrist, quˈn noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, tzaj tqˈoˈn tumil tuˈn qitzˈje tkabˈ majin, noq tuˈn tjawlintz anqˈin Jesucrist kyxol kyimnin. A tzaj qˈoˈnte nim qˈuqbˈil qkˈuˈjjo toj qchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ,


Kun nyt käskynhaltija näki, mitä oli tapahtunut, niin hän uskoi, ihmetellen Herran oppia. 	 Tej tok tkaˈyin nmaq kawiljo ikyjo, bˈeˈx nimin, ex jaw kaˈylaj twutz tiˈjjo xnaqˈtzbˈil tiˈj tAjaw Tkyaqil.


Ja Herodiaan tytär tuli sisälle ja tanssi, ja se miellytti Herodesta ja hänen pöytävieraitaan. Niin kuningas sanoi tytölle: "Ano minulta, mitä ikinä tahdot, niin minä annan sinulle". 	 Nchi bˈaj waˈntaq ex nchi bˈaj txˈujtetaq, teˈ tokpin jun txin tal Herodías, exsin ok tentz bˈixil kyxol. Me jotqex bˈeˈx pon kykˈuˈj tiˈj, quˈn tbˈanilxnaj bˈant tuˈn. Tuˈntziˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn Herodes te: Qanintzin weˈy tiˈxjo taja, ex kˈaˈ txi nqˈoˈn, chiˈ.


Ja ensimmäisenä happamattoman leivän päivänä, kun pääsiäislammas teurastettiin, hänen opetuslapsensa sanoivat hänelle: "Mihin tahdot, että menemme valmistamaan pääsiäislampaan sinun syödäksesi?" 	 Tojjo nintz qˈij te Waˈj Pan, ilxtaq tiˈj nchi waˈn aj Judiy pan, a nya txˈamsin, ex nkubˈ kybˈyoˈn jun tal tal rit. Tojtzin tnejil qˈij, xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin Jesús te: ¿Jaˈtzin tajiy tuˈn qxiˈy bˈinchilte wabˈj te ikyˈsbˈil Waˈj Pan?


Mutta kun aika oli täytetty, lähetti Jumala Poikansa, vaimosta syntyneen, lain alaiseksi syntyneen, 	 Me atzaj teˈ tkanin tqˈijil, a qˈoˈnkjtaq tuˈn qMan Dios, tzaj tsmaˈn Tkˈwal twutz txˈotxˈ, tuˈn titzˈje tiˈj jun qya tzeˈnku tkyaqil xjal aj Judiy. Ex tuˈn ikyjo, nbˈettaq toj tchwinqil tzeˈnku ntqˈmaˈn toj tkawbˈil Moisés,


ja heittävät heidät tuliseen pätsiin; siellä on oleva itku ja hammasten kiristys. 	 Ayetziˈn nya wenqe kchi xel xoˈyit toj jun tij kˈachbˈil qˈaqˈ, a mixla kbˈajilx, jaˈ kchi oqˈile, ex kchi juˈchˈile kyste tuˈn kyixkˈoj.


Ja autuas on se, joka ei loukkaannu minuun." 	 Kyˈiwlinqexixjo a mi njawje kykˈuˈj wiˈja.


sillä minulle on avautunut ovi suureen ja hedelmälliseen työhön, ja vastustajia on paljon. 	 quˈn ma tzaj qˈoˈn ambˈil weˈy, tuˈn waqˈniˈn toj taqˈin qAjaw, tuˈn ma nintzxjal tuˈn tnimin, ex nimku ajqˈoj wiˈja.


ja sanoi: "Antakaa minullekin se valta, että kenen päälle minä käteni panen, se saa Pyhän Hengen". 	 ex tqˈma: ¡Ex ikyxjo weˈ; kyqˈontza wokliˈn, tuˈntzintla, aj tkubˈ nqˈoˈn nqˈobˈa tibˈaj aˈlchaqx kye xjaltz, kxel nqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin!


Tiedättehän, mitkä käskyt me olemme Herran Jeesuksen kautta teille antaneet. 	 Quˈn ojtzqiˈn kyuˈn a xnaqˈtzbˈil xi qqˈoˈn, axjo tzaj tqˈoˈn qAjaw Jesús:


ja sanoi: `Älä pelkää, Paavali, keisarin eteen sinun pitää menemän; ja katso, Jumala on lahjoittanut sinulle kaikki, jotka sinun kanssasi purjehtivat`. 	 Ex saj tqˈmaˈn angel weˈy kyjaluˈn: Mi tzaj xobˈa Pabl, quˈn tuˈn ntiˈ jun mibˈin kykyˈelix tiˈja, quˈn il tiˈj tuˈn t‑xiˈy twutz tnejilxix kawil toj Rom. Ex noq tuˈn tpaja, kykyaqiljo iteˈ tukˈiy toj bark, ok kchi kletil tuˈn Dios.


Mutta kun nämä alkavat tapahtua, niin rohkaiskaa itsenne ja nostakaa päänne, sillä teidän vapautuksenne on lähellä." 	 Aj t‑xi xkyeˈ jotxjo lo, qexix kykˈuˈja, ex kybˈinchinku kyibˈa, quˈn chˈixtaqtzin tkanin tqˈijil kolbˈil.


Katso, tulee hetki ja on jo tullut, jona teidät hajotetaan kukin tahollensa ja te jätätte minut yksin; en minä kuitenkaan yksin ole, sillä Isä on minun kanssani. 	 Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, atzin qˈijjo jaˈlin, a tuˈn kybˈajel tilje, ex teyile junjun kxel tiˈn tbˈe, ex chin kyjel kytzaqpiˈn njunalxa. Me nya njunalxa chin kyjel, quˈn ajin nMaˈn kukx atjo wukˈiy.


Joka rakastaa veljeänsä, se pysyy valkeudessa, ja hänessä ei ole pahennusta. 	 Me atziˈn xjal, a nkˈuˈjlin kyiˈj txqantl, apente atjo toj spikyˈin, ex nlay kubˈ tzˈaq toj il noq tuˈn tpaj jun tiˈ.


Ja silloin he näkevät Ihmisen Pojan tulevan pilvissä suurella voimalla ja kirkkaudella. 	 Exsin kchin xel kykaˈyintza, aj ntzaja toj muj twutz kyaˈj tukˈa tkyaqil wipiˈn ex jniˈ nqoptzˈajiyila, ayiˈn a Tkˈwal Ichin.


Sillä hän sanoo: "Otollisella ajalla minä olen sinua kuullut ja pelastuksen päivänä sinua auttanut". Katso, nyt on otollinen aika, katso, nyt on pelastuksen päivä. 	 Quˈn ikyx ntqˈmaˈn Dios toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Tojjo tqˈijil kynimbˈila, ma nbˈiˈy kyyola, ex tojjo tqˈijil kolbˈil, ma chin oniˈn kyiˈja, chiˈ. Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, atzin tqˈijiljo jaˈlin tuˈn kynimiˈn; ex atzin qˈijjo jaˈlin te kolbˈil.


ja pidän sen toivon Jumalaan, että on oleva ylösnousemus, jota nämä itsekin odottavat, sekä vanhurskasten että vääräin. 	 Ex at jun weˈ oybˈil we tiˈj qMan Dios, tzeˈnkuxjo kye Judiy, qa chi jawil anqˈin juntl majljo kyimnin, aye tbˈanil xbˈant kyuˈn, exqetziˈn nya bˈaˈn xbˈant kyuˈn.


Mutta hän kielsi sanoen: "Nainen, en tunne häntä". 	 Me bˈeˈx kubˈ tewin te Pegr. Chiˈ kyjaluˈn: Ay txin, nyax wojtzqiˈn wejiˈy ichin anetziˈn.


kaikessa nöyryydessä ja hiljaisuudessa ja pitkämielisyydessä kärsien toinen toistanne rakkaudessa 	 Kymutxsinku kyibˈa, ex bˈunin chi yoliˈn. Kyyonkuy tajbˈil qMan kyukˈa txqantl nimil, ex kukx tzikyˈxi kyuˈn jun tukˈa juntl, tuˈn tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxolxa.


sillä Ihmisen Poika on tullut etsimään ja pelastamaan sitä, mikä kadonnut on". 	 Quˈn ma chin ul weˈ, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, jyol kyeˈ ex klol kyeˈ, a ayeˈ otaq chi naj toj il.


Muista Jeesusta Kristusta, joka on kuolleista herätetty ja on Daavidin siementä minun evankeliumini mukaan, 	 Ex naˈnkuy t‑xilin Jesucrist; ax Dios, quˈn jatz anqˈin kyxol kyimnin, ex ok te ichin, quˈn tzajnin tiˈj tyajil qtzan nmaq kawil David. Atzin Tbˈanil Tqanil kolbˈiljo lo, a nxi nyoliˈn.