Ja minä tiedän, että hänen käskynsä on iankaikkinen elämä. Sentähden, minkä minä puhun, sen minä puhun niin, kuin Isä on minulle sanonut." 	 Bˈiˈn weˈ wuˈn qa ayejo Tyol Dios ma chi tzaj tqˈmaˈn, ayetzin ttxuyil chwinqiljo te jun majx. Tuˈnpetziˈn, oˈkx nxi nqˈmaˈnjiˈy tzeˈnkuxjo ma tzaj nikˈuˈn weˈy tuˈn nMaˈn.


Mutta Jeesus ymmärsi heidän ajatuksensa ja sanoi: "Miksi te ajattelette pahaa sydämessänne? 	 Me ante Jesús bˈeˈx el tnikyˈ tiˈjjo nkubˈ kyximintaq, ex xi tqˈmaˈn kye: ¿Tzeˈn tten n‑okxjo nya bˈaˈn toj kynabˈla?


Ja kun Jeesus tuli päämiehen taloon ja näki huilunsoittajat ja hälisevän väkijoukon, 	 Tej tokx Jesús toj tja nejinel, ok tkaˈyin noql nchi bˈaj chinbˈin kyej chinbˈil tiˈj kyimnin, ex nchi bˈaj oqˈjo jniˈ xjal tiˈj.


Ja me lähetämme hänen kanssaan veljen, jota evankeliumin julistamisesta kiitetään kaikissa seurakunnissa 	 Ex at juntl erman, ma txi qsmaˈn tukˈa Tito, bˈaˈnxix tyolajtz kyuˈn tkyaqil Ttanim Dios, tuˈn taqˈnbˈin tiˈj Tbˈanil Tqanil.


Ja minä näin, kuinka Karitsa avasi kuudennen sinetin; ja tuli suuri maanjäristys, ja aurinko meni mustaksi niinkuin karvainen säkkipuku, ja kuu muuttui kokonaan kuin vereksi, 	 Xi nkaˈyiˈn, tej tjaw tlaqin tal Tal rit tqaqin jupbˈilte, ex bˈeˈx tzaj jun nim kyaqnajnabˈ. Ex atzin qˈij bˈeˈx kubˈ qˈaqix tzeˈnku tsmal chiv; ex atzin yaye bˈeˈx kubˈ chikyˈix.


Miksi ette jo itsestänne päätä, mikä oikeata on? 	 ¿Tiquˈn mina nkubˈ kyximin kyxolxa, alkyexixjo bˈaˈn tuˈn tkubˈ bˈinchit?


Mutta ei kukaan aterioivista ymmärtänyt, mitä varten hän sen hänelle sanoi. 	 Me nipe tuˈn ikyjo, mix ele qnikyˈa te, tiquˈn xi tqˈmaˈn ikyjo.


Katso siis Jumalan hyvyyttä ja ankaruutta: Jumalan ankaruutta langenneita kohtaan, mutta hänen hyvyyttänsä sinua kohtaan, jos hänen hyvyydessänsä pysyt; muutoin sinutkin hakataan pois. 	 Quˈn tzˈelku kynikyˈa te: Wenxix te Dios kyukˈaˈ waˈlqe toj kynimbˈil; me kujxix kyukˈa nchi kubˈ tzˈaq. Ex ayetzin kyeˈ, il tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen, ex tuˈn kyxi lipeˈy tiˈj qMan Dios, quˈn qa mina, ex ikyx kyejiˈy aku chi el txˈemiˈn tuˈn.


Tunnustakaa siis toisillenne syntinne ja rukoilkaa toistenne puolesta, että te parantuisitte; vanhurskaan rukous voi paljon, kun se on harras. 	 Tuˈnpetziˈn, kypaˈnktz kyila jun tukˈa juntl, ex chi naˈn Diosa jun tiˈj juntl, tuˈntzin tul Dios kyeˈy. Quˈn a tnaˈj Diosjo, a bˈaˈn nbˈete toj tumil, kbˈantil nimku tuˈn.


Ja tullessaan hän taas tapasi heidät nukkumasta, sillä heidän silmänsä olivat käyneet raukeiksi. 	 Tej tmeltzˈaj juntl majl kykˈatzjo t‑xnaqˈtzbˈin, ex ikyxljo, nchi ktantaql, teˈ kyel knetl tuˈn, quˈn mix kypaˈyix watl.


Silloin hän päästi heille Barabbaan, mutta Jeesuksen hän ruoskitti ja luovutti ristiinnaulittavaksi. 	 Bˈeˈxsin xi ttzaqpiˈn Pilattz a Barrabás, ex xi tqˈmaˈn tuˈn ttzyet tjubˈchajtz Jesús, ex xi tqˈoˈn, tuˈn tok kypejkˈin twutz cruz.


Ja he olisivat tahtoneet ottaa hänet kiinni, mutta pelkäsivät kansaa, koska se piti häntä profeettana. 	 oktaq kytzyuˈn toj kywutz. Me bˈeˈx i tzaj xobˈ kyexjal, quˈn tuˈn otaq tzˈel kynikyˈxjal te qa a Jesús jun yolil Tyol Dios.


Voi teitä, kirjanoppineet ja fariseukset, te ulkokullatut, kun te annatte kymmenykset mintuista ja tilleistä ja kuminoista, mutta jätätte sikseen sen, mikä laissa on tärkeintä: oikeuden ja laupeuden ja uskollisuuden! Näitä tulisi noudattaa, eikä noitakaan sikseen jättää. 	 Ex alkye ma kubˈ tqˈmaˈn jun tyol tiˈj kyaˈj, nya noq tiˈj kyaˈj ma kubˈe tqˈmaˈne, qalaˈ majx tiˈj tkyaqil tqˈuqbˈil Dios, ex tiˈjku Dios, a qˈuqle toj.


Nainen vastasi ja sanoi: "Ei minulla ole miestä". Jeesus sanoi hänelle: "Oikein sinä sanoit: `Ei minulla ole miestä`, 	 Tzajtzin ttzaqˈwin qya: Ntiˈ weˈ nchmil. Ex xi tqˈmaˈn Jesús te: Twutzx te ma tzaj tqˈmaˈn qa ntiˈ tchmila.


Kun he sen saivat, napisivat he perheen isäntää vastaan 	 Me atzaj teˈ tok kykaˈyin kyinxljo tzeˈnqekul kyeˈ, ayeˈ i ok aqˈnil yaj, bˈeˈx i bˈaj ja yolin kyxolile, ex xi kyqanin te tajaw aqˈuntl:


Ja maanpiirin kauppiaat itkevät ja surevat häntä, kun ei kukaan enää osta heidän tavaraansa, 	 Ex ayetziˈn kˈayil twutz txˈotxˈ, ex okxla kchi oqˈil, ex kchi labˈil tiˈjjo tnam lo, quˈn mix aˈl kxel laqˈonte jniˈ kykˈaẍjil, a attaq:


Ja kansa oli odottamassa Sakariasta, ja he ihmettelivät, että hän niin kauan viipyi temppelissä. 	 Me ayetziˈn jniˈ xjal nchi bˈaj naˈntaq Dios peˈn otaq chi bˈaj jaw qanlaj kyxolile, quˈn tuˈn nqˈaltex n‑etztaq Zakariy toj ja te naˈbˈl Dios.


Kun opetuslapset tämän näkivät, ihmettelivät he ja sanoivat: "Kuinka viikunapuu niin äkisti kuivettui?" 	 Atzaj teˈ tok qkaˈyiˈn noq tzqijl tej tze, xi qqaniˈn te Jesús: ¿Tzeˈntzin tten teˈ tze jun paqx xjaw tzqij? qo chijiˈy.


Niin he pudistivat tomun jaloistansa heitä vastaan ja menivät Ikonioniin. 	 Me ayetzin kyej Pabl ex Bernabé el kychtoˈn quq tiˈj kyqan, te yekˈbˈil qa nya wenjo nbˈanttaq kyuˈnxjal. Ex bˈeˈxsin i xiˈ tzma Iconio.


Jeesus sanoi hänelle: "Jos minä tahtoisin, että hän jää tänne siihen asti, kunnes minä tulen, mitä se sinuun koskee? Seuraa sinä minua." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Qa waja tuˈn tteˈn, aj xi nmeltzˈaja, ¿Tiˈn te taj tiˈj? Qalaˈ lipek te wiˈja.


Nouskaa, lähtekäämme; katso, se on lähellä, joka minut kavaltaa." 	 ¡Kux chi jaw weˈksa! ¡Qoˈqe! Quˈn luˈ tzul a kxel kˈayin weˈy.


Mutta sen minä sanon, veljet: aika on lyhyt; olkoot tästedes nekin, joilla on vaimot, niinkuin ei heillä niitä olisikaan, 	 Erman, atzin wajiˈy tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyjaluˈn: Aye at kyxuˈjil, bˈaˈn tuˈn tok kyqˈoˈn tilil tuˈn kyaqˈnin toj taqˈin qAjaw, ex nya oˈkx tuˈn kyximin tiˈjjo qya, quˈn chˈix tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex nimkul atx tuˈn tbˈant.


Sitten, kolmen vuoden kuluttua, minä menin ylös Jerusalemiin tutustuakseni Keefaaseen ja jäin hänen tykönsä viideksitoista päiväksi. 	 Tbˈajlinxiˈ oxe abˈqˈe, in xiˈy Jerusalén tuˈn tok wojtzqintiˈy Pegr; in teˈn jweˈlajaj qˈij tukˈa.


Hän sanoi: "Eräässä kaupungissa oli tuomari, joka ei peljännyt Jumalaa eikä hävennyt ihmisiä. 	 Chiˈ kyjaluˈn: Toj jun tnam attaq jun kawil, a mina ntzajx tchewil Dios tiˈj, ex ntiˈxtaq chˈin kyiwle jniˈ xjal te.


hänen, joka antoi itsensä meidän edestämme lunastaakseen meidät kaikesta laittomuudesta ja puhdistaakseen itselleen omaisuudeksi kansan, joka hyviä tekoja ahkeroitsee. 	 Quˈn a Jesús o txi tqˈoˈn tibˈ te qxel, tej tkyim twutz cruz, tuˈn qkotpit toj tkyaqil il, ex tuˈn qtxjet saqxix wen tuˈn qok te te, ex tukˈa tkyaqil qanmin, tuˈn qbˈinchin te bˈaˈn.


Silloin eräs ylimmäisen papin palvelijoista, sen sukulainen, jolta Pietari oli sivaltanut korvan pois, sanoi: "Enkö minä nähnyt sinua puutarhassa hänen kanssaan?" 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqanin jun aqˈnil te tnejil pale, a attaq kylonte kyibˈ tukˈa ichin, a otaq tzˈel txˈemin tẍkyin tuˈn Pegr: ¿Ma nyatzin o nliˈy toj chˈlaj te awbˈil tqan lobˈj tukˈa?


Ja kohta hän vaati opetuslapsiansa astumaan venheeseen ja kulkemaan edeltä toiselle rannalle, sillä aikaa kuin hän laski kansan luotansa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, o jax tchqˈoˈn Jesús awoˈy, a t‑xnaqˈtzbˈin, toj bark, tuˈn qikyˈxa tjlajxi nijabˈ. Otaq qo neja tuˈn qikyˈxa jlajxi; kyij Jesús qˈolbˈil kyexjal.


sentähden, ettei mikään liha tule hänen edessään vanhurskaaksi lain teoista; sillä lain kautta tulee synnin tunto. 	 Tuˈn ikyjo, mix aˈlx junxjal aku kˈmet tuˈn Dios noq tuˈnjo kybˈinchbˈin, a tzeˈnku ntqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil. Qalaˈ noq a ojtxe kawbˈil nyekˈinte, tuˈn tel qnikyˈ te qa aj ilqo twutz Dios.


Kun Jeesus näki hänen itkevän ja hänen kanssaan tulleiden juutalaisten itkevän, joutui hän hengessään syvän liikutuksen valtaan ja vapisi; 	 Atzin te Jesús, tej tok tkaˈyin n‑oqˈ Mariy kyukˈaxjo jniˈ Judiy, a otaq chi kanin tukˈa, bˈeˈx tzaj tbˈis, ex tzaj chyoˈn tanmin,


ja Jeesus, jota sanotaan Justukseksi; nämä ovat ympärileikatuista ainoat, jotka ovat olleet minun auttajani työssä Jumalan valtakunnan hyväksi, ja he ovat olleet minulle lohdutukseksi. 	 Ex ikyxjo ncheˈx qˈolbˈiˈn tuˈn Jesús, a Justjo juntl tbˈi. Kyxol kykyaqil nimil, a aj Judiyqe, oˈkqexjo ichin luˈn o chi aqˈnin junx wukˈiy toj taqˈin qMan, tuˈn kyyolin tiˈj Tkawbˈil Dios. Ex nimxix ma chi ajbˈin te qˈuqbˈil nkˈuˈja.


"Näin on Herra tehnyt minulle niinä päivinä, jolloin hän katsoi minun puoleeni poistaaksensa minusta ihmisten ylenkatseen". 	 Ma qˈaqˈin tkˈuˈj Dios wiˈja jaˈlin, tuˈn mina chi yolbˈine xjal wiˈja, tuˈn ntiˈx jun wala otaq tzul, chi Lisabetjo.


Mutta nuo toisetkin, jos eivät jää epäuskoonsa, tulevat oksastettaviksi, sillä Jumala on voimallinen oksastamaan ne jälleen. 	 Ex ikyxjo kye aj Judiy, qa ma chi meltzˈaj, kchi kˈwel xikybˈin juntl majl, quˈn at te Dios tipin tuˈn tbˈantjo ikyjo tuˈn.


Ja minä vainosin tätä tietä aina kuolemaan asti, sitoen ja heittäen vankeuteen sekä miehiä että naisia, 	 Me a ojtxe, ma chin lajoˈn, tuˈn kykyimjo kykyaqil nimil wuˈn, a lipcheqetaq tiˈjjo Tbˈanil Tqanil. O chi okx ntzyuˈn, ex o chi kux nqˈoˈn toj tze, exla qa ichin mo exla qa qya.


Ja ne kokosivat heidät siihen paikkaan, jonka nimi hebreaksi on Harmagedon. 	 Ex aye oxe taqˈnil tajaw il i etz chmol te tkyaqiljo nmaq kawil tojjo txˈotxˈ Armagedón, a n‑ele toj kyyol aj Judiy.


Ja hän otti maljan, kiitti ja antoi heille; ja he kaikki joivat siitä. 	 Teˈ tbˈajxi waˈn, jaw tiˈn jun tkˈwel vin, xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj, ex xi tsipin kye, tuˈn t‑xi kykˈwaˈn,


Ja heidän synagoogassaan oli juuri silloin mies, jossa oli saastainen henki; ja se huusi 	 Tojjo ja te naˈbˈl Dios anetziˈn, attaq jun ichin tokxtaq jun taqˈnil tajaw il toj tanmin. Tej tbˈin teˈ jniˈ tyol Jesús, bˈeˈx jaw ẍchˈin. Chiˈ kyjaluˈn:


Kuinka se sitten siksi luettiin? Hänen ollessaanko ympärileikattuna vai ympärileikkaamatonna? Ei ympärileikattuna, vaan ympärileikkaamatonna. 	 Kykaˈyinktziˈn Abraham. ¿Ma tzmaxipela s‑ok qˈoˈn Abrahamjo te tzˈaqle twutz Dios, tej tok techil, mo qa te naˈmtaq tok? Kxel nqˈmaˈn qa te naˈmtaq tok techil, ok qˈoˈn te tzˈaqle tuˈn Dios.


Mutta Pietari sanoi: "En ymmärrä, mies, mitä sanot". Ja samassa, hänen vielä puhuessaan, lauloi kukko. 	 Xi ttzaqˈwin Pegr kyjaluˈn: ¡Mina! Mi wojtzqiˈn weˈ, ex ntiˈx n‑el nnikyˈa te, tiˈ qiˈjil nyoliniy. Jun paqx, naˈmtaqxpe tbˈaj yolin te Pegr, tej tjaw oqˈ te tman ekyˈ.


Ja tultuaan siihen paikkaan hän sanoi heille: "Rukoilkaa, ettette joutuisi kiusaukseen". 	 Atzaj teˈ kykanin, iky xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kux chi naˈnqiˈy Dios, tuˈntzintla mina chi kubˈ tzˈaqa toj tqˈobˈ tajaw il.


Niin Jeesus puhui pyhäkössä suurella äänellä, opetti ja sanoi: "Te tunnette minut ja tiedätte, mistä minä olen; ja itsestäni minä en ole tullut, vaan hän, joka minut on lähettänyt, on oikea lähettäjä, ja häntä te ette tunne. 	 Atzaj teˈ tbˈinte Jesús ikyjo tzmataq nxnaqˈtzin tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, xi tqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: Bˈalaqa ojtzqiˈnqiˈn kyuˈn, ex bˈiˈn kyuˈn jaˈ ẍin tzajiˈy. Me nya wuˈnx wibˈ weˈ ẍin saj; qalaˈ ma chin tzaj chqˈoˈn weˈ tuˈn jun, a mi ojtzqiˈn kyuˈn, a twutzxix Tyol.


Muistuta tästä, ja teroita heille Jumalan edessä, etteivät kiistelisi sanoista, mikä ei ole miksikään hyödyksi, vaan niiden turmioksi, jotka kuulevat. 	 Naˈnxjiy luˈn kye nimil, ex qˈonxa kynabˈl toj tbˈi Dios, tuˈn mi chi ja chˈotje kyiˈjjo yol ex xnaqˈtzbˈil, a ntiˈ tumil. Quˈn atzin chˈotjbˈil ntiˈ tajbˈin, quˈn ayetzin nchi bˈin tiˈj, noq kyjaˈ nchi jaw naje.


Sentähden kansa menikin häntä vastaan, koska he kuulivat, että hän oli tehnyt sen tunnusteon. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, i bˈajetz xjal toj tnam kˈlelte Jesús, quˈn otaq tzˈok kybˈiˈn techil tipin tbˈanilxix tiˈj Lázaro.


Tämä on se, josta on kirjoitettu: `Katso, minä lähetän enkelini sinun edelläsi, ja hän on valmistava tiesi sinun eteesi`. 	 Quˈn ikytzin tqˈmaˈn Dios tiˈj toj Tuˈjil Tyol kyjaluˈn: Kxel nchqˈoˈn weˈ nsan twutza qˈmalte tqanil tulila, tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutza.


vaan sen, mikä on hulluutta maailmalle, sen Jumala valitsi saattaaksensa viisaat häpeään, ja sen, mikä on heikkoa maailmassa, sen Jumala valitsi saattaaksensa sen, mikä väkevää on, häpeään, 	 Quˈn tuˈnpetziˈn, ma chi jaw skˈoˈn tuˈn Dios, ayiˈy nyakuj ntiˈ kyajbˈin toj kywutzxjal, tuˈn kytzaj txˈixweˈ a at kynabˈl toj kywutz; ex o chi jaw skˈoˈn tuˈn Dios ayeˈ ntiˈ kyipin toj kywutzxjal, tuˈn kytzaj txˈixweˈ a at kyipin toj kywutz.


Ja eräs mies, Lasarus, Betaniasta, Marian ja hänen sisarensa Martan kylästä, oli sairaana. 	 Attaq jun ichin aj Betania, Lázaro tbˈi, yabˈtaq. Junxtaq iteˈ kyukˈa tanebˈ, Mariy tukˈax titzˈin Mart.


Mutta kun te näette Jerusalemin sotajoukkojen ympäröimänä, silloin tietäkää, että sen hävitys on lähellä. 	 Ajtzin t‑xi kykaˈyinjiˈy tnam Jerusalén, aj tok kytxolbˈin xoˈl qˈaqˈ kyibˈ tiˈjile, bˈiˈnkutzintz kyuˈn, qa chˈixtaq tkubˈ yuchˈin.


Ja tässä ei ole kreikkalaista eikä juutalaista, ei ympärileikkausta eikä ympärileikkaamattomuutta, ei barbaaria, ei skyyttalaista, ei orjaa, ei vapaata, vaan kaikki ja kaikissa on Kristus. 	 Ex atziˈn jaˈlin, iˈchaqx aj Judiyqiˈy mo ex qa mina; ex qa ma tzˈok kyechila, mo ex qa mina; ex qa bˈetin xjalqiˈy, mo ex qa mina; ex qa aj uˈjilqiˈy, mo ex qa mina; ex qa ma chex kˈayin te aqˈnil, mo ex qa mina; tkyaqiljo luˈn ntiˈ tkyˈi twutz qMan Dios. Qalaˈ noq tuˈn kynimbˈil jniˈ xjal lo tiˈj Crist, at kyoklin junx kykyaqil twutz Dios, quˈn oˈkx te Crist at toklin kyibˈaj kykyaqiljo lo.


Kenelle enkeleistä hän koskaan on sanonut: "Istu minun oikealle puolelleni, kunnes minä panen sinun vihollisesi sinun jalkojesi astinlaudaksi"? 	 Ex bˈajxe tqˈmaye qMan Dios te jun angel kyjaluˈn: Qekuy nkˈatza tuˈn tkawiˈn junx wukˈiy, tzmaxi aj kykanbˈit tajqˈoja wuˈn.


Herran Jeesuksen armo olkoon teidän kanssanne. 	 Noqit tten t‑xtalbˈil qAjaw Jesús kyukˈiy.


Ja hän vaelsi läpi Syyrian ja Kilikian vahvistaen seurakuntia. 	 Atzaj teˈ kyikyˈx toj txˈotxˈ Siria ex Cilicia, i nimsin kykˈuˈjjo nimil toj Ttanim Dios, a iteˈtaq antza.


Ja tapahtui, että Pietari, kiertäessään kaikkien luona, tuli myöskin niiden pyhien tykö, jotka asuivat Lyddassa. 	 Atzin te Pegr tzuntaq nbˈet teˈ qˈolbˈil kye nimil, ex xtaˈj lol kyeˈ najleqetaq toj tnam Lida.


Niin pidettiin siis Pietaria vankeudessa; mutta seurakunta rukoili lakkaamatta Jumalaa hänen edestänsä. 	 Tkuˈxtaqtzin Pegr toj tze, ex xqˈuqin wen. Me atzin te Ttanim Dios mix i sikyte kyeˈ, tuˈn kynaˈn Dios tiˈj.


joka myös on painanut meihin sinettinsä ja antanut Hengen vakuudeksi meidän sydämiimme. 	 Ex o tzˈok tqˈoˈn jun qechil toj qanmin, a Xewbˈaj Xjan, tuˈn tyekˈin qa o qo ok te te. Quˈn atziˈn Xewbˈaj Xjan jun kujsbˈil Tyol tiˈjjo ktzajil tqˈoˈn qe toj kyaˈj.


He sitovat kokoon raskaita ja vaikeasti kannettavia taakkoja ja panevat ne ihmisten hartioille, mutta itse he eivät tahdo niitä sormellaankaan liikuttaa. 	 Ax txqan nukˈbˈil nbˈaj xi kyqˈoˈn, manyor kujqex wen, ikytziˈn tzeˈn junjun tij iqtz, a mix aˈl aku kyˈisje tuˈn. Noq iteˈk qˈmalte kyexjal, tuˈn tjaw kyiqin, me ayetzin kyetz noqittzin aku jaw kyonin chˈin, iˈchaqxpetla noq jun twiˈ kyqˈobˈ xi aqˈle tiˈj.


Älkää huokailko, veljet, toisianne vastaan, ettei teitä tuomittaisi; katso, tuomari seisoo ovella. 	 Ikytzin quˈn, werman, mina tzˈok kyqˈojlin kyibˈa, tuˈn mi chi okiy toj kawbˈil. Ikytziˈn, ate Dios, a Kawil, nyakuj nqˈolbˈin toj tjpel ja, quˈn chˈix tul twutz txˈotxˈ.


eikä teillä ole hänen sanaansa teissä pysyväisenä; sillä te ette usko sitä, jonka hän on lähettänyt. 	 Ex naˈmx tkyijjo Tyol toj kyanmiˈn, quˈn naˈmx kynimiˈn wiˈja, a ayinkuy ẍin tzaj tchqˈoˈn Dios.


että teidän uskonne kestäväisyys koetuksissa havaittaisiin paljoa kallisarvoisemmaksi kuin katoava kulta, joka kuitenkin tulessa koetellaan, ja koituisi kiitokseksi, ylistykseksi ja kunniaksi Jeesuksen Kristuksen ilmestyessä. 	 Ajo n‑ikyˈx kyuˈn jaˈlin, tzeˈnku jun qˈaqˈ te saqsbˈil kynimbˈila, ikyxjo tzeˈnku qˈanpwaq il tiˈj tuˈn tsaqix tuˈn qˈaqˈ. Me atzin kyinimbˈila nimxixtl toklin tzeˈnku qˈanpwaq, quˈn atzin qˈanpwaq knajil, me atzin kynimbˈila kyjel teˈ te jun majx. Ikytzin kyejiˈy kynimbˈil tzeˈnku te qˈanpwaq, aj tsaqix tuˈn qˈaqˈ; qa ma chi weˈy toj tkyaqiljo n‑ikyˈx kyuˈn, axte Dios k‑yolil wen kyiˈja, ex kjawil tnimsin kybˈiy, ex ktzajil tqˈoˈn nim kyokliˈn, aj tul Jesucrist juntl maj.


ei juomari, ei tappelija, vaan lempeä, ei riitaisa, ei rahanahne, 	 ex nya txˈujtinel, ex nya bˈujil, qalaˈ wen, ex cheˈwxix tanmin, ex nya xoˈnk tkˈuˈj tiˈj pwaq.


Totisesti minä sanon teille: tämä sukupolvi ei katoa, ennenkuin kaikki tapahtuu. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, a qa tzul kanin jotxjo lo, a naˈmtaq kykyimxjal, a iteˈ tojjo tqˈijil lo.


Samalla hetkellä tuli hänen luoksensa muutamia fariseuksia, ja he sanoivat hänelle: "Lähde ja mene täältä pois, sillä Herodes tahtoo tappaa sinut". 	 Ex texjo paq anetziˈn i pon kanin jun jteˈbˈin Parisey tkˈatz Jesús, exsin xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Kux tzˈexa tojjo tnam lo, quˈn taj Herodes tuˈn tkubˈ bˈyoˈn tuˈn.


Ja hän pani kätensä heidän päälleen ja lähti sieltä pois. 	 Tej tbˈaj tkyˈiwlin Jesúsjo tal kˈwal, bˈeˈx ex tojjo txˈotxˈ antza.


Ja katso, eräs niistä, jotka olivat Jeesuksen kanssa, ojensi kätensä, veti miekkansa ja iski ylimmäisen papin palvelijaa ja sivalsi häneltä pois korvan. 	 Me attaq jun tukˈa Jesús jatz tiˈn tkxbˈil toj tja, ex el tjaspin tẍkyin jun taqˈnil tnejilxix pale.


Ja Jeesus puhutteli häntä sanoen: "Mitä tahdot, että minä sinulle tekisin?" Niin sokea sanoi hänelle: "Rabbuuni, että saisin näköni jälleen". 	 Xi tqanin Jesús te: ¿Tiˈ taja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tiˈja? Xi ttzaqˈwin: Xnaqˈtzil, waja tuˈn kykaˈyin nwutza.


Sairas vastasi hänelle: "Herra, minulla ei ole ketään, joka veisi minut lammikkoon, kun vesi on kuohutettu; ja kun minä olen menemässä, astuu toinen sinne ennen minua". 	 Tzajtzin ttzaqˈwiˈn yabˈ: Ay Tata, mix aˈl jun mojil weˈ, tuˈn nkuˈxa toj tkubˈil aˈ, aj tjaw yekj. Ajtzin tjaw yekjjo aˈ, waja tuˈn t‑xi nxoˈn wibˈa toj, me junxil nxi t‑xoˈn tibˈ nej.


Niin Jeesus sanoi heille: "Tämän maailmanajan lapset naivat ja menevät miehelle. 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Twutzjo txˈotxˈ lo, nchi jaw meje kye ichin exqetziˈn qya.


Älkää ottako mukaanne rahakukkaroa, älkää laukkua, älkää kenkiä, älkääkä tervehtikö ketään tiellä. 	 Mina txi kyiˈn kyeˈ kychuˈẍ nixpe tkubˈil kypwaqa, nixpe kyxjabˈa. Ex minape chi kubˈ teˈn qˈolbˈilte jun aˈla toj bˈe, qalaˈ tuˈn tok kyqˈoˈn tilil kyaqˈiˈn.


Iloitkaa iloitsevien kanssa, itkekää itkevien kanssa. 	 Chi tzalajxa kyukˈa nchi tzalaj; ex chi oqˈa kyukˈa nchi oqˈ.


Ja kohta hän nousi heidän nähtensä, otti vuoteen, jolla oli maannut, ja lähti kotiinsa ylistäen Jumalaa. 	 Ex jun paqx jaw weˈ tej yabˈ kywutz kykyaqilxjal, ex jaw tchmoˈn tkuẍbˈil, ex bˈeˈx aj tja nnimsin tbˈi Dios wen.


ja seurakuntavirat ovat moninaiset, mutta Herra on sama; 	 Ex at nimku tumil tuˈn qajbˈin te Dios, me junxchˈin qAjaw, a jaˈ nqo ajbˈine.


Sanokaa tervehdys kaikille johtajillenne ja kaikille pyhille. Tervehdyksen lähettävät teille ne, jotka ovat Italiasta. 	 Kyqˈonxa qˈolbˈil kyeˈ tkyaqiljo nejinel kyxola ex kye tkyaqil Ttanim Dios at antza. Ex tkyaqiljo nimil tzaluˈn wukˈiy toj Italia nxi kyqˈoˈn qˈolbˈil kyeˈy.


Ja hän kielsi häntä siitä kenellekään puhumasta ja sanoi: "Mene, näytä itsesi papille, ja uhraa puhdistumisestasi, niinkuin Mooses on säätänyt, todistukseksi heille". 	 Exsin xi toqxeninxix Jesús te: Mi txi tqˈmaˈn te aˈla. Qalaˈ ku txiˈy, ex yekˈinx tibˈa te kypale aj Judiy, ex qˈonxa jun oyaj te aqˈbˈil chjonte, tuˈn ma tzul Dios tey, a tzeˈnkuxjo kubˈ ttzˈibˈin Moisés ojtxe, tuˈntzin kybˈin texjal qa ma qˈanita.


Niin hän kutsui kokoon ne kaksitoista ja antoi heille voiman ja vallan kaikkia riivaajia vastaan ja voiman parantaa tauteja. 	 I ok tchmoˈn Jesúsjo kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, exsin xi tqˈoˈn kyoklin te kawil, ex xi tqˈoˈn kyipin tuˈn kyetzjo jniˈ tkyaqil wiq taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal kyuˈn, exsiˈn jniˈqe yabˈ tuˈn kyqˈanit.


Ja palvelija sanoi: `Herra, on tehty, minkä käskit, ja vielä on tilaa`. 	 Tmeltzˈajxitziˈn aqˈnil, iky xi tqˈmaˈn te tajaw ja kyjaluˈn: Taa, ma chin meltzˈaj weˈ jaˈ ẍin xi tchqˈoniy, ex iky xkubˈ nbˈinchinjiˈy tzeˈn saj tqˈmaˈn, me naˈmx tok noj te meẍ tiˈjile.


Ja katso, minä tulen pian. Autuas se, joka ottaa tämän kirjan ennustuksen sanoista vaarin!" 	 ¡Kaˈyinxa! Chˈix tuˈn wula juntl majl, chi Jesús. Kyˈiwlinqexixjo a nkubˈ kynimin Tyol Dios, a kyij tzˈibˈin tojjo uˈj lo, a il tiˈj tuˈn tjapin bˈaj.


Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan. 	 Tuˈnpetziˈn, kyjyomtziˈn Tkawbˈil qMan toj kyaˈj te tnejil, ex kybˈinchinkujiˈy a tzˈaqle toj twutz, ex okpetzin ktzajil kykˈmoˈntza tkyaqiljo txqantl.


Ja minä, Johannes, olen se, joka tämän kuulin ja näin. Ja kun olin sen kuullut ja nähnyt, minä lankesin maahan kumartuakseni sen enkelin jalkojen eteen, joka tämän minulle näytti. 	 Ayin weˈ Juan; ma nbˈiy ex ma nliy tkyaqiljo lo. Ex tej tbˈaj nbˈiˈn ex bˈaj nkaˈyiˈn, ex in kubˈ mejeˈy t‑xe tqan angel, a otaq tzaj yekˈinte, tuˈn nkˈuliˈn twutz.


Varmasti tietäköön siis koko Israelin huone, että Jumala on hänet Herraksi ja Kristukseksi tehnyt, tämän Jeesuksen, jonka te ristiinnaulitsitte." 	 Ayiˈy Judiy, ayiˈy nxjalil, chi Pegr, bˈinkuxix kyuˈn. Ax Jesúsjo, aj kubˈ kybˈyoˈn twutz cruz, jaw anqˈin juntl majl tuˈn qMan Dios, tuˈn tok qˈoˈn te qAjaw ex te Crist, a Kolil qiˈj.


Useat kyllä todistivat väärin häntä vastaan, mutta todistukset eivät olleet yhtäpitäviä. 	 At junjun noq tiˈchaqku bˈaj ja bˈant tuˈn tiˈj, me ayeˈ txqantl, mina nkytziyintaq.


Nämä menivät edeltä ja odottivat meitä Trooaassa; 	 Bˈeˈx i nejjo nimil lo qwutza, ex o kubˈ kyyoˈn tzma Troas.


Kaikki tämä paha lähtee sisästä ulos ja saastuttaa ihmisen." 	 Tkyaqilxjo jniˈ tiˈchaqku tiˈ, a nya wen, nbˈaj kubˈ kybˈinchin, ex tuˈn anetziˈn nchi bˈinchine il, quˈn tuˈn toj kyanmin nbˈaj tzaj anqˈine jniˈ ikyjo.


Hän sanoi hänelle: "Oikein vastasit; tee se, niin sinä saat elää". 	 Xitzin tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: Ikyxixpetzin toka, chi Jesúsjo. Qatzin ma bˈanttz tuˈn ikyjo, okpetzin ktenbˈil tchwinqiltza te jun majx, chiˈ.


Ja niin he kivittivät Stefanuksen, joka rukoili ja sanoi: "Herra Jeesus, ota minun henkeni!" 	 Tzmataq n‑ok xoˈn Esteban tuˈn abˈj, me bˈeˈx jaw naˈn Dios kyjaluˈn: Tzyuˈnxa wanmiˈn Ay, wAjaw Jesús.


Damaskossa kuningas Aretaan käskynhaltija vartioi damaskolaisten kaupunkia ottaaksensa minut kiinni, 	 Tej nteˈn toj tnam Damasco, a kawil n‑ajbˈintaq te nmaq kawil Aretas, xi tqˈmaˈn tuˈn t‑xqˈuqit tkyaqil ttzija te tnam, tuˈn wok kytzyuˈn.


Kuulkaa toinen vertaus: Oli perheenisäntä, joka istutti viinitarhan ja teki aidan sen ympärille ja kaivoi siihen viinikuurnan ja rakensi tornin; ja hän vuokrasi sen viinitarhureille ja matkusti muille maille. 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús: Kybˈinkujiˈy juntl techil lo: Attaq jun tajaw txˈotxˈ ok tawin tqan uv. Ok tqˈoˈn jun chˈlaj tiˈjile, kubˈ tbˈinchin jun bˈinchbˈil taˈl uv, ex jaw twaˈbˈin jun xkyaqˈte te tzajbˈilte. I kyij bˈant kyukˈa jteˈbˈin aqˈnil tuˈn kymanin tiˈj, exsin xiˈtz toj jun tbˈe najchaq wen.


Tervehdyksen lähettää teille Babylonissa oleva seurakunta, valittu niinkuin tekin, ja minun poikani Markus. 	 Ajo Ttanim Dios toj Babilonia, a skˈoˈn tuˈn Dios ikyxjo tzeˈnku kye, ex Marks, a nyakuj nkˈwala, nxi kysmaˈn qˈolbˈil kyeˈy.


Paavali ja Silvanus ja Timoteus tessalonikalaisten seurakunnalle Jumalassa, meidän Isässämme, ja Herrassa Jeesuksessa Kristuksessa. 	 Ayiˈn Pabl nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn, junx tukˈa Silvano ex Timotey. Nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, ayiˈy Ttanim Dios toj tnam Tesalónica, a ayiˈy ma tzˈok kymujbˈin kyibˈa tukˈa qMan Dios ex tukˈa qAjaw Jesucrist.


Oliko Johanneksen kaste taivaasta vai ihmisistä? Vastatkaa minulle." 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Ex ikyx wejiˈy, kxel nqaniˈn jun nxjelbˈitza kyeˈy.


Ja he sanoivat toisillensa: "Eikö sydämemme ollut meissä palava, kun hän puhui meille tiellä ja selitti meille kirjoitukset?" 	 Ex i jaw yolin kyxolx: ¿Ma nyatzin twutzx, qa ma qnaˈ jun nim tzaljbˈil toj bˈe, tej s‑ok ten chikyˈbˈil teˈ t‑xilin yol, a nyolajtz tiˈj toj Tuˈjil Tyol Dios?


Ja hän näki taivaan avoinna ja tulevan alas astian, ikäänkuin suuren liinavaatteen, joka neljästä kulmastaan laskettiin maahan. 	 Xi tkaˈyin, tej t‑xi jaqle kyaˈj, ex kutz likyˈikyˈin twutz txˈotxˈ ikyjo tzeˈnku jun iqbˈil, xmoˈnqetaq kyibˈjo ttxaˈn.


Teille on jo yleensä vaurioksi, että käräjöitte keskenänne. Miksi ette ennemmin salli tehdä vääryyttä itsellenne? Miksi ette ennemmin anna riistää omaanne? 	 Ex noq tiˈjjo kyjoybˈiˈn qˈoja kyxoliliˈy, n‑el tnikyˈtzajil qa ma kubˈ kyiˈja tuˈn nya bˈaˈn. ¿Ma nyapetzintla bˈaˈn tuˈn tikyˈx chˈin nya bˈaˈn kyuˈn, a n‑ok bˈinchin kyiˈja, ex tuˈn tikyˈx elqˈbˈin kyuˈn?


Jeesus katsoi heihin ja sanoi: "Ihmisille se on mahdotonta, mutta ei Jumalalle; sillä Jumalalle on kaikki mahdollista". 	 I ok tkaˈyin Jesús, ex i xi ttzaqˈwin: Nlay bˈant tuˈn kyklet‑xjal kyuˈnx kyibˈx. Me mete Dios kbˈantil teˈ tuˈn tkyaqil.


Ja heidän tietä vaeltaessaan eräs mies sanoi hänelle: "Minä seuraan sinua, mihin ikinä menet". 	 Tzuntaq chi bˈet, tej tjaw yolin jun ichin, exsin xi tqˈmaˈn te Jesús kyjaluˈn: Taa, wajx weˈ tuˈn wok lipe tiˈja, jaˈchaqx txaˈyetza.


Mutta Barnabas otti hänet turviinsa ja vei hänet apostolien tykö ja kertoi heille, kuinka Saulus tiellä oli nähnyt Herran, ja että Herra oli puhunut hänelle, ja kuinka hän Damaskossa oli rohkeasti julistanut Jeesuksen nimeä. 	 Me a Bernabé xi qˈinte, ex xiˈ tukˈa tzmax kywutz tsanjil. Xi tqˈmaˈn kye qa otaq tzˈiwle tAjaw Tkyaqil tuˈn Saulo toj bˈe, ex qa otaq chi yolin, ex qa otaq yolin Saulo tiˈj Jesús tukˈa tkyaqil tipin toj Damasco.


Ja siellä oli nainen, joka oli sairastanut verenjuoksua kaksitoista vuotta 	 Kyxoltzin xjal, attaq jun qya otaq bˈant‑xiˈ kabˈlajaj abˈqˈe tyabˈtlin tuˈn kyyabˈil.


Sillä hän, joka on sanonut: "Älä tee huorin", on myös sanonut: "Älä tapa"; jos et teekään huorin, mutta tapat, olet lainrikkoja. 	 quˈn axsin Diosjo xqˈmante tuˈn mina kyˈaˈjiˈn ex mi bˈiyiˈn. Atzin jaˈlintz, qatzin mi nkyˈaˈjiˈn, exsin qa ma bˈiyiˈn, ma tzˈel tiˈjlintza tkawbˈil Dios, ex mina nkubˈ tnimiˈn.


meidän Jumalamme sydämellisen laupeuden tähden, jonka kautta meidän puoleemme katsoo aamun koitto korkeudesta, 	 Quˈn a Dios tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj, ktzajil tqˈoˈn jun tzaj toj kyaˈj tzeˈnku tqan qˈij,


Ja varhain aamulla hän taas saapui pyhäkköön, ja kaikki kansa tuli hänen luoksensa; ja hän istuutui ja opetti heitä. 	 Tej qel sqix toj junxil qˈij, meltzˈaj jun majl tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios. Bˈaj pon chmetlxjal tkˈatz, kubˈ qe kyxol, ex ok ten majl xnaqˈtzilkye.


Voi teitä, kirjanoppineet ja fariseukset, te ulkokullatut, kun te puhdistatte maljan ja vadin ulkopuolen, mutta sisältä ne ovat täynnä ryöstöä ja hillittömyyttä! 	 Ayiˈy xkol moẍ, quˈn ikytzin nbˈantjo kyuˈn tzeˈnku tuˈn tel xkˈamit jun tal netzˈ us toj kˈwabˈj, me mi nkynaˈn aj t‑xi kykˈulpinjiˈy jun ma tij chej. Quˈn kyaja tuˈn tjapiˈn tal netzˈ tnukˈbˈil kawbˈil kyuˈn, me atzin a nimxixtl toklin toj kawbˈil, mi nkubˈ kybˈinchiˈn.


Ja he saapuivat Kapernaumiin; ja hän meni kohta sapattina synagoogaan ja opetti. 	 Tej kykanin Capernaum, okx Jesús qˈol jun xnaqˈtzbˈil toj jun qˈij te ajlabˈl toj jun muˈẍ ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy.


Ja te isännät, tehkää samoin heille, jättäkää pois uhkaileminen, sillä tiedättehän, että sekä heidän että teidän Herranne on taivaissa ja ettei hän katso henkilöön. 	 Ex ikyx kyejiˈy tajaw aqˈuntl, kybˈinchinkuy wen kyiˈj kyaqˈnila. Mi chi xobˈtzin kyiˈj, qalaˈ kynaˈntza qa ikyqex kyejiˈy tzeˈnqeku kyaqˈnila, iteˈkxa tjaqˈ tkawbˈil qAjaw at toj kyaˈj, a ntiˈ n‑ok tkaˈyin tzeˈn kytenxjal.


pyysi häntä hartaasti ja sanoi: "Pieni tyttäreni on kuolemaisillaan; tule ja pane kätesi hänen päällensä, että hän tulisi terveeksi ja jäisi eloon". 	 Kubˈ meje twutz, ex ja kubˈsin twutz te: Ajo nkˈwala txin luˈ nkyim. Ku tzaja qˈol tqˈobˈa tibˈaj, tuˈn mina kyime, chiˈ.


Mutta Jeesus sanoi hänelle: "Miksi sanot minua hyväksi? Ei kukaan ole hyvä paitsi Jumala yksin. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Tiquˈn ntzaj tqˈmaˈn qa wenqiˈn? Ntiˈx jun te xjal wen tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ oˈkx te Dios.


Niin hän viipyi siellä vuoden ja kuusi kuukautta opettaen heidän keskuudessaan Jumalan sanaa. 	 Tuˈntzin ikyjo, axsa kyije Pabl toj Corint juntl abˈqˈe tukˈa nikyˈjin, xnaqˈtzin Tyol qMan Dios kyxoljo xjal anetziˈn.


Ja kun hetki tuli, asettui hän aterialle ja apostolit hänen kanssansa. 	 Atzaj teˈ tkanin or, oktzin qe Jesús tiˈj meẍ junx kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin.


Mutta luomakunnan alusta Jumala `on luonut heidät mieheksi ja naiseksi. 	 Quˈn tnejilxix, kubˈ tbˈinchin Dios jun ichin ex jun qya.


ja sanoivat: "Profetoi meille, Kristus, kuka se on, joka sinua löi". 	 ex xi kyqanin te: Qa ajiy Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, pontzin tiˈj, ankyeˈ s‑ok tzˈajchintiy.


Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Pitäkää usko Jumalaan. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Tenxix kynimbˈila tiˈj Dios, ex tiˈjjo jniˈ nbˈaj bˈant tuˈn.


Sillä kirjoitettu on: "Iloitse, sinä hedelmätön, joka et synnytä, riemahda ja huuda sinä, jolla ei ole synnytyskipuja. Sillä yksinäisellä on paljon lapsia, enemmän kuin sillä, jolla on mies." 	 Tuˈnpetziˈn, ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios tiˈj Sara kyjaluˈn: Tzalajxa ay qya mina s‑aliˈn, ex mix tliˈy tchyoˈn kˈwal. Quˈn atziˈn qya, a ntiˈ tal, me noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios, ilaˈxix teˈ tal tzul, tzeˈnkul teˈ, a at tchmil, ex sul tal tzeˈnkux nchi itzˈje txqantl kˈwal.


pitäen hyvän omantunnon, että ne, jotka parjaavat teidän hyvää vaellustanne Kristuksessa, joutuisivat häpeään siinä, mistä he teitä panettelevat. 	 Me kytzaqˈwinxa tukˈa jun yol bˈunin ex tukˈa jun kymutxbˈil kyibˈa. Chi bˈet‑xa toj tumil, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, tuˈntzintla ttzaj kytxˈixewjo nchi yolbˈin kyiˈja, noq tuˈn tpajjo nimilqiˈy tiˈj Crist.


Mutta minä sanon teille: jokainen, joka katsoo naista himoiten häntä, on jo sydämessään tehnyt huorin hänen kanssansa. 	 Me metzin weˈ kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankyeˈ qa ma txi tkaˈyin jun qya, ex qa ma pon tkˈuˈj tiˈj, ma bˈinchin aj pajil tukˈa toj tanmin twutz Dios.


Sillä kaikkien meidän pitää ilmestymän Kristuksen tuomioistuimen eteen, että kukin saisi sen mukaan, kuin hän ruumiissa ollessaan on tehnyt, joko hyvää tai pahaa. 	 Me il tiˈj tuˈn qok twutz Tkawbˈil Crist, tuˈn qok toj paˈbˈin tiˈjjo qbˈinchbˈin tukˈa qxmilil tzaluˈn twutz txˈotxˈ; qa bˈaˈn, mo minaj.


Ja vallitkoon teidän sydämissänne Kristuksen rauha, johon te olette kutsututkin yhdessä ruumiissa, ja olkaa kiitolliset. 	 Kyqˈonxsin kyibˈa tuˈn tkawiˈn tnukˈbˈil Crist toj kyanmin, tuˈn kyoka te junchˈin Ttanim, ikyx tzeˈnku t‑xim Dios, tej kyjaw skˈoˈn tuˈn. Tuˈn ikyjo, kyqˈonxa chjonte te.


Silloin Paavali sanoi sadanpäämiehelle ja sotilaille: "Jos nuo eivät pysy laivassa, niin te ette voi pelastua". 	 Me atzin te Pabl xi tqˈmaˈn kye xoˈl qˈaqˈ ex te kynejil. Chiˈ kyjaluˈn: Qa mina ẍi kyijjo aqˈnil toj bark, ayiˈy nlay chi kleta.


Oppikoot meikäläisetkin, tarpeen vaatiessa, harjoittamaan hyviä tekoja, etteivät jäisi hedelmättömiksi. 	 Ex xnaqˈtzinxa kye qukˈa, a nimil, tuˈn tkubˈ kybˈinchin wen, ex tuˈn kyonin kyiˈjjo a ntiˈ at kye, tuˈntzintla kyajbˈinxix kye txqantl.


Ja Pilatus puhui taas heille ja sanoi: "Mitä minun sitten on tehtävä hänelle, jota te sanotte juutalaisten kuninkaaksi?" 	 Xitzin tqanin Pilat kye: ¿Titzin kyajtza tuˈn tok nbˈinchiˈn tiˈjjo ichin luˈn, a tok tbˈi kyuˈn te nmaq kawil kye Judiy?


Mutta Herran palvelijan ei sovi riidellä, vaan hänen tulee olla lempeä kaikkia kohtaan, kyetä opettamaan ja pahaa kärsimään; 	 Quˈn jun taqˈnil qMan Dios ntiˈ tuˈn tten toj qˈoj, qalaˈ cheˈw tanmin tukˈa tkyaqil, tbˈanil tnabˈl tuˈn t‑xnaqˈtzin, ex mi nxi lipin kyiˈjjo nchi yolbˈin tiˈj.


"Te tiedätte, että kahden päivän perästä on pääsiäinen; silloin Ihmisen Poika annetaan ristiinnaulittavaksi". 	 Ikytziˈn tzeˈnku bˈiˈn kyuˈn, noq kabˈe qˈij chˈintl, tuˈn tbˈajjo nintz qˈij te Xjan Qˈij, ex ayintzin weˈ, a Tkˈwal Ichin, kchin xel qˈoˈn toj kyqˈobˈxjal, tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn twutz cruz, chi Jesús.


Ja he veivät venheet maihin, jättivät kaikki ja seurasivat häntä. 	 Ex bˈeˈx xi kyiˈn bark ttzi txˈotxˈ. Ex antza kyije kytzaqpiˈn tkyaqiljo qˈiˈntaq kyuˈn, exsin i bˈaj xi lipetz tiˈj Jesús.


Jeesus vastasi heille: "Enkö minä ole valinnut teitä, te kaksitoista? Ja yksi teistä on perkele." 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma nyatzin ayiˈn o chin jaw skˈoˈnte kabˈlajaj kybˈaja? Me atziˈn jaˈlin, at jun kyeˈ ma txi tqˈoˈn ambˈil te tajaw il, tuˈn tokx toj tanmin tuˈn tbˈinchin il wiˈja.


Ja nuo, joita jonakin pidettiin - millaisia lienevät olleet, ei kuulu minuun; Jumala ei katso henkilöön - nuo arvossapidetyt eivät velvoittaneet minua mihinkään enempään, 	 Me ayetziˈn nejinel toj Ttanim Dios Jerusalén, ayeˈ a nimxix kyoklin kywutz nimil, ntiˈ juntl tumil tzaj kyqˈoˈn weˈy, tuˈn tkujsit nyola. Tzeˈnku weˈ ntiˈ waja tiˈj alkyetaq kyoklinxjal, quˈn ntiˈ te Dios nqanin tiˈj.


Sillä jos he meidän Herramme ja Vapahtajan Jeesuksen Kristuksen tuntemisen kautta ovat päässeetkin maailman saastutuksia pakoon, mutta niihin taas kietoutuvat ja tulevat voitetuiksi, niin on viimeinen tullut heille ensimmäistä pahemmaksi. 	 Me ayetzin kyeˈ, a o tzˈel kynikyˈ te qAjaw ex Klolqe Jesucrist, ma chi tzaqpaj kyeˈ te tkyaqiljo nya wen te twutz txˈotxˈ. Me qatzin qa ma txi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kymeltzˈaj juntl majl toj il, ma chi kubˈ tuˈn, ex nimxixla tqanbˈil Dios kyibˈaj, a tzeˈnku tej naˈmtaq kynimin.


Ja hän astui venheeseen heidän tykönsä, ja tuuli asettui. Niin he hämmästyivät ylen suuresti sydämessään. 	 Jax Jesús toj bark kykˈatz, ex bˈeˈx kubˈ qen te kyqˈiqˈ. Ayetzin t‑xnaqˈtzbˈin noq i bˈaj jaw kaˈylaj,


"Miksi sinun opetuslapsesi rikkovat vanhinten perinnäissääntöä? Sillä he eivät pese käsiään ruvetessaan aterialle." 	 ¿Tzeˈntzin kyten kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈiˈn mi nkubˈ kynimin a kyij yekˈin qe kyuˈn qtzan qtaˈẍ? Quˈn mi njapin techil kyuˈn, a tzeˈnku nbˈanttaq kyuˈn qtzan qtaˈẍ, tzeˈnku qe, a tuˈn tel kytxjon kyqˈobˈ tukˈa tumil, aj kyaqˈe waˈl.


"Jos jollakin teistä on sata lammasta ja hän kadottaa yhden niistä, eikö hän jätä niitä yhdeksääkymmentä yhdeksää erämaahan ja mene etsimään kadonnutta, kunnes hän sen löytää? 	 Altzin jun kyeˈ, a atit jun jweˈ kˈal trit exsin txi najit juntz, ¿Ma nyapetzila nej kchi okil tchmoˈn bˈeljajlajaj toj jweˈ kˈal trit, tuˈn kywaˈn junx toj chqˈajlaj, exsin kxeˈltz jyol teˈ tal trit, a otaq txi naj? ¿Ex ma nyapetzila tzmaxi kmeltzˈajiljo aj tjyet tuˈn?


Kiittäkää joka tilassa. Sillä se on Jumalan tahto teihin nähden Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Kyqˈonxa chjonte te qMan Dios tojjo bˈaˈn ex qa tojjo nya bˈaˈn, quˈn ikytzin taj Diosjo qukˈa, awo nimilqo tiˈj tbˈi Crist, a Jesús.


Ja valtaistuimesta lähti salamoita ja ääniä ja ukkosen jylinää; ja valtaistuimen edessä paloi seitsemän tulisoihtua, jotka ovat ne seitsemän Jumalan henkeä. 	 Ex tiˈjjo qˈuqbˈil nchi etztaq qoptzˈaj xloqˈlin kyaˈj, ex tqˈajqˈojil ntinin wen, ex qˈankyaq. Ex twutzjo qˈuqbˈil nchi kˈanttaq wuq tzaj, a jun yekˈbˈil tiˈj Xewbˈaj Xjan, a tzˈaqlexix.


Kun Pilatus kuuli nämä sanat, antoi hän viedä Jeesuksen ulos ja istui tuomarinistuimelle, paikalle, jonka nimi on Litostroton, hebreaksi Gabbata. 	 Atzaj teˈ tok tbˈin Pilat ikyjo, xi tqˈmaˈn kye, tuˈn tetz kyiˈn Jesús tzma peˈn toj jun kol ja bˈinchin toj tuˈn abˈj, a Gabata n‑ele toj kyyol aj Judiy, ex antza kubˈ qeˈ tojjo qˈuqbˈil te kawbˈil.


eivätkä he vain tehneet, niinkuin me olimme toivoneet, vaan antoivat itsensäkin, ennen kaikkea Herralle ja sitten meille, Jumalan tahdosta, 	 Quˈn nimxixtl bˈant kyuˈn, tzeˈnkuljo qeˈ kubˈ qbˈisin nej; xi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kyajbˈin te Dios, ex kyaqˈ kyibˈ tuˈn kyajbˈin qeˈy, tzeˈnku taj qMan.


ollut työssä ja vaivassa; paljon valvonut, kärsinyt nälkää ja janoa, paljon paastonnut, kärsinyt vilua ja alastomuutta. 	 Ex nimxix ma chin aqˈniˈn tukˈa sikytlin toj taqˈin qMan. Ex nimku maj, mi nchin ktaˈn, ex ma tzikyˈx waˈyaj ex kˈwaj wuˈn. Ex nimku maj o kubˈ npaˈn waˈyaj tuˈn woka toj naˈj Dios, ex o tzikyˈx cheˈw wuˈn, ex ntiˈtaq nxbˈaliˈn.


ja hän on näkymättömän Jumalan kuva, esikoinen ennen kaikkea luomakuntaa. 	 Nya qˈanchaˈl te Dios, me atziˈn jaˈlin, ma qli noq tuˈn Tkˈwal, a nimxix toklin, atxixj tej naˈmxtaq tkubˈ tchˈiysin Dios tkyaqil.


Ja hän tarttui lapsen käteen ja sanoi hänelle: "Talita kuum!" Se on käännettynä: Tyttö, minä sanon sinulle, nouse. 	 Jaw tiˈn tukˈa tqˈobˈ, exsin xi tqˈmaˈn te: Talita cum. (Atziˈn n‑ele ikyjo: Txin, kxel nqˈmaˈn teˈy, ¡Weˈksa!)


Hän vastasi ja sanoi heille: "Jolla on kaksi ihokasta, antakoon toisen sille, joka on ilman; ja jolla on ruokaa, tehköön samoin". 	 Xitzin ttzaqˈwin Juantz: Ankye teˈ at kabˈe t‑xbˈalin, il tiˈj tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun teˈ a ntiˈ at te; ex ankye teˈ at twa, il tiˈj tuˈn t‑xi tqˈoˈn chˈin teˈ a ntiˈ.


Ja hän käski pysäyttää vaunut, ja he astuivat kumpikin veteen, sekä Filippus että hoviherra, ja Filippus kastoi hänet. 	 Xitzin tqˈmaˈn tuˈn tkubˈ weˈ karwaj. I kuˈx toj aˈ kykabˈilx, te jawsbˈil aˈ tuˈn Lip.


Silloin Herodes kutsui salaa tietäjät tykönsä ja tutkiskeli heiltä tarkoin, mihin aikaan tähti oli ilmestynyt. 	 Tuˈnpetziˈn, i tzaj ttxkoˈnte Herodes toj ewajil aye aj nabˈl, ex xi tqanin alkyexix qˈij, tej kylonte cheˈw.


Ja silloinhan Kristuksessa nukkuneetkin olisivat kadotetut. 	 A noqpetzin iky tetzjo, ayetzintlaˈ nimil o chi kyim, najnintla iteˈ kyetzjo te jun majx.


Niin he uhkasivat heitä vielä enemmän ja päästivät heidät, koska eivät kansan tähden keksineet, miten rangaista heitä, sillä kaikki ylistivät Jumalaa siitä, mitä tapahtunut oli. 	 I ok xobˈtzin juntl majl kyuˈn kawil, me bˈeˈx i xi tzaqpiˈn, quˈn tuˈn mix jyete kyil. Kykyaqil xjal nchi nimsintaq tbˈi Dios tiˈjjo otaq bˈaj,


He sanoivat hänelle: "Minkä tunnusteon sinä sitten teet, että me näkisimme sen ja uskoisimme sinua? Minkä teon sinä teet? 	 Xitzin kyqˈmaˈntz te Jesús: Qa twutzxix qa ma tzaj smaˈn tuˈn Dios, ¿Tiˈtzin jun techiltz ktzajil tyekˈiˈn qeˈy, noq tuˈn qlontiˈy, ex tuˈn t‑xi qnimintza? ¿Tiˈtzin chˈin ma bˈanttz tuˈn?


Sillä ihmiset vannovat suurempansa kautta, ja vala on heille asian vahvistus ja tekee lopun kaikista vastaväitteistä. 	 Tzeˈnkutziˈn kye xjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qa kyaj tuˈn kyqˈman tiˈj jun tiˈ, qa twutzx mo minaj, il tiˈj tuˈn kykujsinte kyyol tiˈj tbˈi jun aˈla, a nimxixtl toklin tzeˈnku kye. Ex noq tuˈn kyyol ikyjo, bˈeˈx nkubˈ kykˈuˈj.


Kehoitan siis teitä: olkaa minun seuraajiani. 	 Tuˈnpetziˈn, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy tuˈn tok kykaˈyiˈn wiˈja, ex tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnku nbˈant wuˈn, tzeˈnku jun tal kˈwal tiˈj ttata.


Niin fariseukset ja heidän kirjanoppineensa napisivat hänen opetuslapsiansa vastaan ja sanoivat: "Miksi te syötte ja juotte publikaanien ja syntisten kanssa?" 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈjjo ojtxe kawbˈil ex kyukˈaxtaq kyibˈ i bˈaj jaw yolbˈin kyiˈj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús kyjaluˈn: ¿Tiˈquˈnil majqex kyeˈ nchi bˈaj waˈn, ex nchi bˈaj kˈwan kyukˈa maˈ peyil kˈaybˈil ex jniˈ bˈinchil il?


Älköön kukaan, kiusauksessa ollessaan, sanoko: "Jumala minua kiusaa"; sillä Jumala ei ole pahan kiusattavissa, eikä hän ketään kiusaa. 	 Qa at jun nnaˈnte qa n‑ok yekin tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn nya bˈaˈn, mi kubˈ tbˈisin qa tuˈn qMan Diosjo luˈn; quˈn mina nkubˈ tbˈisin te Dios tuˈn tok tbˈinchin nya bˈaˈn, ex nlay tzˈok tnikybˈin te Dios jun aˈla.


Tämä on nykyistä aikaa tarkoittava vertauskuva, ja sen mukaisesti uhrataan lahjoja ja uhreja, jotka eivät kykene tekemään täydelliseksi omassatunnossaan sitä, joka jumalanpalvelusta toimittaa, 	 Tkyaqiljo luˈn n‑ajbˈin te jun yekˈbˈil te qe jaˈlin, quˈn ayej oyaj ex tkyaqil chojbˈil, ayeˈ ncheˈxtaq te Dios, ntiˈx tajbˈin te saqsil kyanmin xjal, ayeˈ nchi kˈulin ikyjo.


Mutta hän vastasi ja sanoi: "Jokainen istutus, jota minun taivaallinen Isäni ei ole istuttanut, on juurineen revittävä pois. 	 Me ante Jesús tzaj ttzaqˈwin qeˈy: Tkyaqil kyxnaqˈtzbˈil Parisey ikyjo tzeˈnku jun wiˈ kˈul, a qa nya nTatiˈy tokx toj kyaˈj, xkux awante. Okla kjawitz xbˈoqit te jun majx tukˈa tkyaqil tlokˈ.


Niin tuli köyhä leski ja pani kaksi ropoa, yhteensä muutamia pennejä. 	 Ex kanin jun qya, a otaq kyim tchmil, yajxix wen. Kux tqˈoˈn kabˈe tal netzˈ pwaq.


Ja kolmantena päivänä oli häät Galilean Kaanassa, ja Jeesuksen äiti oli siellä. 	 Tbˈajlinxiˈ oxe qˈij, bˈaj jun mejebˈlin toj tnam Caná, toj ttxˈotxˈ Galiley, ex antza taˈyetaqjo tnana Jesús.


Sillä kaikki, jotka perustautuvat lain tekoihin, ovat kirouksen alaisia; sillä kirjoitettu on: "Kirottu olkoon jokainen, joka ei pysy kaikessa, mikä on kirjoitettuna lain kirjassa, niin että hän sen tekee". 	 ¿Me ankyex teˈ, k‑okil qe tkˈuˈj tuˈn tklet, noq tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil tuˈn? Ntiˈx teˈ tumil, ex ok kyjel ten tjaqˈ tqanbˈil qMan Dios, quˈn ikytziˈn tqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: At jun qanbˈil kyibˈaj tkyaqil xjal, aye mi njapin bˈaj kyuˈn tkyaqilxjo, a kyij tzˈibˈin tojjo uˈj lo.


ja toiset ottivat kiinni hänen palvelijansa, pitelivät pahoin ja tappoivat. 	 Ayetziˈn txqantl i bˈaj ok ten bˈyol kye taqˈnil nmaq kawil, ex majxpe i kubˈ kybˈyoˈn.


sillä niinkuin yhden ihmisen tottelemattomuuden kautta monet ovat joutuneet syntisiksi, niin myös yhden kuuliaisuuden kautta monet tulevat vanhurskaiksi. 	 Quˈn noq tuˈn s‑el tiˈjlin Adán Tyol Dios, ma chi kyijxjal toj najin tuˈn kyil. Exsin ikyxjo, noq tuˈn xkubˈ tnimin Jesús Tyol Dios, nimku ma chi ok tzˈaqle twutz.


Silloin sotamiehet hakkasivat poikki venheen köydet ja päästivät sen menemään. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el kytajkˈin kyej xoˈl qˈaqˈ aqwil, a kˈalbˈil teˈ muchˈ bark, ex bˈeˈx xi kytzaqpiˈn, tuˈn t‑xi mulqˈaj toj ttxuyil aˈ.


Niin paljonko olette turhaan kärsineet? - jos se on turhaa ollut. 	 ¿Jniˈxsiˈn sikyˈx kyuˈn tuˈn tpajjo kynimbˈila, a twutzxix? ¿Exsin kˈwel najtz kyuˈn? ¡Nya tumiljo ikyjo!


Mutta kun olen saapunut teidän tykönne, lähetän minä ne henkilöt, jotka siihen sopiviksi katsotte, kirjeet mukanaan, viemään teidän rakkaudenlahjanne Jerusalemiin; 	 Quˈn tuˈntzin aj nkaniˈn kyxola, kxel nqˈoˈn jun uˈj kye erman te oqxenbˈilkye, ayeˈ kchi jawil kyskˈoˈn, tuˈn t‑xi kyiˈn oyaj, tuˈn tpon kye erman toj Jerusalén.


Tämän käskyn minä annan sinun toimitettavaksesi, poikani Timoteus, aikaisempien, sinusta lausuttujen ennustusten mukaisesti, että niiden nojalla taistelisit jalon taistelun, 	 Atzin jaˈlin, Timotey, ay nkˈwala, kxel woqxeninjiˈy nukˈbˈil lo tey: Tzˈokxit tilil tuˈn, tuˈn tbˈet‑xixa wen toj tnimbˈila ex tukˈa tnabˈla, tuˈntzin tjapin tuˈn, tzeˈnkuxjo yolajtz tiˈja ojtxe toj tbˈi qMan Dios.


Mutta Jeesus seisoi maaherran edessä. Ja maaherra kysyi häneltä sanoen: "Oletko sinä juutalaisten kuningas?" Niin Jeesus sanoi: "Sinäpä sen sanot". 	 Xi qˈiˈn Jesús twutz Pilat, a aj kawil, exsin xi tqanin te: ¿Atzinjiy a nmaq kawil kye Judiych? Axa ma qˈmante, chi Jesús.


Mutta vaimolle annettiin sen suuren kotkan kaksi siipeä hänen lentääksensä erämaahan sille paikalleen, jossa häntä elätetään aika ja kaksi aikaa ja puoli aikaa poissa käärmeen näkyvistä. 	 Me anteˈ qya bˈeˈx tzaj qˈoˈn kabˈe t‑xikyˈ tzeˈnku te tˈiw, tuˈntzintla tbˈant tlipin, tuˈn tkanin tojjo najbˈil, a jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj, najchaq tkˈatzjo txuk, a jaˈ tuˈn tkˈaˈchit toj oxe abˈqˈe tukˈa nikyˈjin.


Mutta älä sinä siihen suostu, sillä viidettäkymmentä miestä heidän joukostaan on häntä väijymässä, ja he ovat vannoneet valan, etteivät syö eivätkä juo, ennenkuin ovat tappaneet hänet. Ja nyt he ovat valmiina ja odottavat sinun suostumustasi." 	 Me mina txi ttziyiˈn, quˈn bˈalaqa jun kaˈwnaq ichin kchi ewil toj bˈe, ex kˈwel kyayoˈn, tuˈn tkubˈ bˈyet, quˈn ma kubˈ kykˈluˈn twutz Dios, qa nlay chi waˈn ex nlay chi kˈwan, qa mina xkyim Pabl kyuˈn. Atzin jaˈlin, noq nchi ayon qa kxel ttziyin kye.


Todistaahan sen meille myös Pyhä Henki; sillä sanottuaan: 	 Ex ikyxjo o tzaj tqˈmaˈn Xewbˈaj Xjan toj Tyol Dios kyjaluˈn:


Ja hän sanoi: "Totisesti minä sanon teille: ei kukaan profeetta ole otollinen kotikaupungissaan. 	 Me xi tqˈmaˈnl Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa mix aˈlx jun yolil Tyol Dios, aku kubˈ wutzlin tojx ttanim.


Kun sanotaan: "Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, älkää paaduttako sydämiänne, niinkuin teitte katkeroituksessa", 	 Tuˈn ikyjo, chitzin Tyol Diosjo kyjaluˈn: Qatzin ma kubˈ kybˈiˈn jaˈlin, a ntqˈmaˈn Tyol Dios, mi kubˈ kykujsin kyanmiˈn tuˈn kynimiˈn tzeˈnqeku kyxeˈchila ojtxe, ayeˈ el kyiˈjlin tajbˈil Dios.


Niin Nikodeemus, joka ennen oli käynyt Jeesuksen luona ja joka oli yksi heistä, sanoi heille: 	 Me attaq jun Parisey, Nicodem tbˈi, a xtaˈj yolil tukˈa Jesús toj qnikyˈin, ex xi tqˈmaˈn:


Me tiedämme, että olemme Jumalasta, ja koko maailma on pahan vallassa. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa tkyaqiljo nya nimil tokx tjaqˈ tkawbˈil tajaw il. Me atzin qe, te Diosqoqe.


`Ja sinä Beetlehem, sinä Juudan seutu, et suinkaan ole vähäisin Juudan ruhtinasten joukossa, sillä sinusta on lähtevä hallitsija, joka kaitsee minun kansaani Israelia`." 	 Ante Belén, toj ttxˈotxˈ Judá, nya tal muˈẍ tnam te kyxol tkyaqil nmaq tnam kye aj Judiy. Quˈn toja, k‑elitze jun tnejil, a k‑okil kaˈyinte Ntanima, ayeˈ aj Israel, tzeˈnku jun kyikˈlel.


he seisovat loitolla kauhistuen hänen vaivaansa ja sanovat: "Voi, voi sinua, Babylon, sinä suuri kaupunki, sinä vahva kaupunki, sillä sinun tuomiosi tuli yhdessä hetkessä!" 	 Ex okla kchi kyjel ten najchaq tuˈn kyxobˈil tiˈjjo kawbˈil, ex ok kyqˈmaˈ: Ay, bˈisbˈajilxla te tey, ay, nim tnam Babilonia, ajo attaq nim tipiˈn. Quˈn noq toj jun paqx s‑ul tkawbˈil Dios tibˈaja.


Ja jos hän tulee toisella yövartiolla tai kolmannella ja havaitsee heidän näin tekevän, niin autuaat ovat ne palvelijat. 	 Jun tzaljbˈilx te kyeˈ aqˈnil, a qa itzˈqe aj kyel jyet tuˈn tajaw aqˈuntl, jniˈchaqxla ortz kanin, exla qa nikyˈjin aqˈwil mo chˈixtaq qsqixj.


ja paljon kärsinyt monen lääkärin käsissä ja kuluttanut kaiken omaisuutensa saamatta mitään apua, pikemminkin käyden huonommaksi. 	 Otaqx bˈaj tyajiˈn tibˈ kyukˈa qˈanil, ex otaq bˈaj tyupin jniˈ attaq te te twiˈ tqˈanbˈil, me minataq n‑el weˈ; noq kyjaˈ nxayetaq toj il.


Ihmisen Poika on tullut, syö ja juo, ja te sanotte: `Katso syömäriä ja viininjuojaa, publikaanien ja syntisten ystävää!` 	 Ex ma chin ula, ayiˈn Tkˈwal Ichin jaˈlin, a nchin waˈn ex nchin kˈwan kyukˈa noq tiˈchaqku xjal, me nkyqˈmaˈnla wiˈja qa loˈlqiˈn, ex jun kyukˈa peyil pwaq ex kyukˈa aj il. Ex ayetzin kye, ¿Tiˈxsila kyajtza?


sillä millä tuomiolla te tuomitsette, sillä teidät tuomitaan; ja millä mitalla te mittaatte, sillä teille mitataan. 	 Quˈn kchi okila toj xjelbˈil tuˈn nchi kawiˈn kyibˈaj txqantl. Atziˈn nukˈbˈil lo ikytziˈn tzeˈn nchi miloˈn kyiˈj txqantl. Tuˈntziˈn, jniˈx malbˈil k‑okil kyqˈoˈn kyiˈj txqantl, ikyxjo k‑okil kyiˈja tuˈn Dios.


Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme, ja Herralta Jeesukselta Kristukselta! 	 Noqit ax qMan Dios ex Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, tzaj qˈonte t‑xtalbˈil ex jun tnukˈbˈil toj tkyaqil.


Mutta nouse ja mene kaupunkiin, niin sinulle sanotaan, mitä sinun pitää tekemän." 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx jaw luˈlin Saulo, ex tukˈa txqan t‑xobˈil, xi tqanin kyjaluˈn: Tata, ¿Titzin te taj tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn? Ex tzaj ttzaqˈwin Jesús te: Kux jaw weˈksa, ex kux txiˈy toj Damasco. Antza ktzajil qˈmaˈne tey, tiˈ tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn.


Niin hän pyysi valoa, juoksi sisälle ja lankesi vavisten Paavalin ja Silaan eteen. 	 Xitzin tqanin tej xqˈuqil tze jun tzaj. Ex okx ajqelin wen, ex tukˈa txqan t‑xobˈil, kubˈ meje twutz Pabl ex Silas, tuˈn t‑xi chjonte kye.


Ja maine hänestä levisi koko Syyriaan, ja hänen luoksensa tuotiin kaikki sairastavaiset, monenlaisten tautien ja vaivojen rasittamat, riivatut, kuunvaihetautiset ja halvatut; ja hän paransi heidät. 	 El tqanil Jesús toj tkyaqil txˈotxˈ te Siria, ex i bˈaj tzaj kyiˈnxjal kyyabˈ tukˈa noq tiˈchaqku yabˈil, ex noq tiˈchaqku kyixkˈoj, exqetziˈn tzyuˈntaq kyanmin tuˈn taqˈnil tajaw il, exqetziˈn ntzajtaq nluˈlin kyiˈj, ex jniˈ qe kox; ex bˈeˈx i el weˈ tuˈn Jesús.


Mutta eräs köyhä, nimeltä Lasarus, makasi hänen ovensa edessä täynnä paiseita 	 Ex ikyxjo, attaq juntl ichin yaj, Lázaro tbˈi, a otaqx tzˈel bˈoˈlin tiˈj tukˈa txqan txˈaˈk. Twutz txˈotxˈ nkubˈe qeyetaq, ex axixtza ttzi tja qˈinin qanil mojbˈil kye xjal.


Ja eräs heistä iski ylimmäisen papin palvelijaa ja sivalsi häneltä pois oikean korvan. 	 Me at jun te, a mix kubˈ tyoˈne, qalaˈ bˈeˈx xi lipin txˈemil teˈ taqˈnil tnejil pale. Bˈeˈx el tjaspiˈn tẍkyin, a at toj tman qˈobˈ.


tämä Kainamin, tämä Arfaksadin, tämä Seemin, tämä Nooan, tämä Laamekin, 	 Ataqtzin te Sala kˈwalbˈajtaqtzin teˈ te Cainán, a tkˈwaltaq Arfaxad, a tkˈwaltaq Sem, a tkˈwaltaq Noé, a tkˈwaltaq Lamec,


että minä pelastuisin joutumasta Juudean uskottomien käsiin ja että Jerusalemia varten tuomani avustus olisi pyhille otollinen, 	 Ex chi kubˈsin kywutza te Dios, tuˈn nkleta toj kyqˈobˈjo xjal nya nimilqe, a iteˈ toj txˈotxˈ Judey. Quˈn ex atjo oyaj qˈiˈn wuˈn, a tzaj kyqˈoˈn tuˈn t‑xi wiˈn kye erman toj Jerusalén, noqxit tbˈanilx tzˈele toj kywutz,


Sentähden myös Jeesus, pyhittääkseen omalla verellänsä kansan, kärsi portin ulkopuolella. 	 Quˈn ikyjo tzeˈnku bˈaj kyiˈj aluˈmj ojtxe, ikyx te Jesúsjo iltaq tiˈj tuˈn tkyim teˈ ttxaˈn tnam, tuˈn ttxjet kyiljo jniˈ xjal, noq tuˈn tchkyˈel.


Te teette Jumalan sanan tyhjäksi perinnäissäännöllänne, jonka olette säätäneet. Ja paljon muuta samankaltaista te teette." 	 Ikytziˈn ma bˈajel kyikyˈinejiˈy a Tkawbˈil Dios, tuˈn tpajjo kyij yekˈiˈn kyeˈy kyuˈn qtzan kytaˈẍa. Ex nimx txqantl nbˈaj kubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnqeku lo.


Ja suuri lohikäärme, se vanha käärme, jota perkeleeksi ja saatanaksi kutsutaan, koko maanpiirin villitsijä, heitettiin maan päälle, ja hänen enkelinsä heitettiin hänen kanssansa. 	 Ikytziˈn, bˈeˈx etz lajoˈn ma tij txuk peˈn, ajo maˈ ojtxe kan, a tok tbˈi te tajaw il mo qa satanás, ajo nsbˈuntaq tiˈj tkyaqil twutz txˈotxˈ. Aku ex kyukˈaxjo taqˈnil, bˈeˈx etz xoˈn tzmax twutz txˈotxˈ.


Mutta suuressa talossa ei ole ainoastaan kulta- ja hopea-astioita, vaan myös puu- ja saviastioita, ja toiset ovat jaloa, toiset halpaa käyttöä varten. 	 Ikytziˈn tzeˈnku toj tja jun qˈinin, at laq tbˈanilxix wen, bˈinchin tukˈa qˈanpwaq ex saqpwaq, ex at junjun bˈinchin tukˈa tze ex junjun tukˈa tzˈaqbˈaj txˈotxˈ. At junjun nimxix toklin ex at junjun a mina.


ja he veisasivat uutta virttä, sanoen: "Sinä olet arvollinen ottamaan kirjan ja avaamaan sen sinetit, sillä sinä olet tullut teurastetuksi ja olet verelläsi ostanut Jumalalle ihmiset kaikista sukukunnista ja kielistä ja kansoista ja kansanheimoista 	 Ex nchi bˈitzintaq tiˈj jun akˈaj bˈitz kyjaluˈn: Ate at toklin tuˈn tjaw ttzyuˈn uˈj, ex tuˈn tlaqitjo jupbˈilte. Quˈn kubˈ bˈyoˈn, ex tuˈn tchkyˈela ma chi laqˈet‑xjal tuˈn, tuˈn kyokin te Dios, aˈlchaqx kye kyxeˈchil, kyyol, kytanim, ex kytxˈotxˈ.


minä sanon teille: vaikka hän ei nousekaan antamaan hänelle sentähden, että hän on hänen ystävänsä, nousee hän kuitenkin sentähden, että toinen ei hellitä, ja antaa hänelle niin paljon, kuin hän tarvitsee. 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, exla qa mi xjaw weˈks, noq tuˈn kyukˈa kyibˈ, me noq tuˈn tzunxix nlabˈte wen, kjawil weˈks qˈolte noq alkye ntqanin.


Teidätkin, jotka ennen olitte vieraantuneet ja mieleltänne hänen vihamiehiänsä pahoissa teoissanne, hän nyt on sovittanut 	 Najchaqtaq otoˈye ojtxe tkˈatz Dios, ex ajqˈojqotaq tiˈj toj qanmin, noq tuˈn tpaj qbˈinchbˈin nya bˈaˈn.


he tarjosivat hänelle juotavaksi katkeralla nesteellä sekoitettua viiniä; mutta maistettuaan hän ei tahtonut sitä juoda. 	 Antza xi kyqˈoˈne vin te tkˈwa Jesús smaˈnkux tukˈa taˈl kˈul manyor kˈax wen, tuˈn mi tnaˈye kyixkˈoj. Me atzaj teˈ tkubˈ tnikyˈbˈin Jesús, mix xaˈye tuˈn.


Säilytä se hyvä, mikä sinulle on uskottu, Pyhän Hengen kautta, joka meissä asuu. 	 Ex tukˈa onbˈil tuˈn Xewbˈaj Xjan toj qanmin, niminkutzinjiy tbˈanil xnaqˈtzbˈil, a ma kyij woqxeniˈn teˈy.


jos muutoin olette hänestä kuulleet ja hänessä opetusta saaneet, niinkuin totuus on Jeesuksessa: 	 Qalaˈ ma tzˈok kybˈiˈn te, ex ma chi xnaqˈtzajtza, a tzeˈnkuxjo twutzxix, a at tiˈj Crist.


Ja kun he väentungokselta eivät päässeet häntä tuomaan hänen tykönsä, purkivat he katon siltä kohdalta, missä hän oli, ja kaivettuaan aukon laskivat alas vuoteen, jossa halvattu makasi. 	 Me mix bˈante kyokx kyxolxjal. Tuˈnpetziˈn, jyet jun ttxolil kyuˈn, ex i jax tibˈajxi ja. Exsin jaw kypoˈqˈin toj twiˈ ja, noq tuˈn tkuˈxkuˈ yabˈ tzma tkˈatz Jesús, quˈn qˈuqlektaq kykˈuˈj tiˈj, tuˈn tqˈanit kyyabˈ.


Ja he hakkasivat ankkuriköydet poikki ja jättivät ankkurit mereen; samalla he päästivät peräsinten nuorat, nostivat keulapurjeen tuuleen ja ohjasivat rantaa kohti. 	 Tuˈn ikyjo, kubˈ kytajkˈin kˈalbˈil kyeˈ kxbˈil te tzuybˈilte bark, ex bˈeˈx xi kytzaqpiˈn toj ttxuyil aˈ, ex tzaj kykoˈpin tze, a n‑ajbˈin te xuybˈilte bark. Ex texjo or anetziˈn, bˈeˈx jax kyqˈoˈn jun xbˈalin, a attaq twutz bark. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx xi laqˈe tej bark tuˈn kyqˈiqˈ toj tzˈawin ttzi aˈ.


jos te vain pysytte uskossa, siihen perustuneina ja siinä lujina, horjahtamatta pois sen evankeliumin toivosta, jonka olette kuulleet, jota on julistettu kaikessa luomakunnassa taivaan alla ja jonka palvelijaksi minä, Paavali, olen tullut. 	 Tuˈnpetziˈn, qa qaj tuˈn qok ikyjo, il tiˈj tuˈn qweˈxix wen toj qnimbˈil, tuˈn mina jaw kaˈmin qkˈuˈj tiˈjjo a nqo ayoˈn tiˈj. Ikytziˈn, mina qo txalpaj tiˈjjo luˈn, a ma qbˈi, ex tzajnin tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil. Atziˈn Tbˈanil Tqanil, atzin nqˈmaˈnte kyexjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ; ex ayiˈn Pabl, loqiˈn nchin mojin tuˈn tyolit.


Viidentenätoista keisari Tiberiuksen hallitusvuotena, kun Pontius Pilatus oli Juudean maaherrana ja Herodes Galilean neljännysruhtinaana ja hänen veljensä Filippus Iturean ja Trakonitiinmaan neljännysruhtinaana ja Lysanias Abilenen neljännysruhtinaana, 	 Nkawintaq te Poncio Pilat toj txˈotxˈ te Judey tojjo jweˈlajaj abˈqˈe tjaqˈ tkawbˈiljo nmaq kawil toj Rom, Tiberio tbˈi. Atzinte Herodes tzuntaq nkawin teˈ toj Galiley; atziˈn titzˈin, a Lip tbˈi, tzuntaq nkawin teˈ kyoj txˈotxˈ te Iturey ex toj Traconit. Ex kawiltaq teˈ Lisanias toj Abilinia.


Kun he olivat soutaneet noin viisikolmatta tai kolmekymmentä vakomittaa, näkivät he Jeesuksen kävelevän järven päällä ja tulevan lähelle venhettä; ja he peljästyivät. 	 Tzmataq jun ajlabˈ tukˈa nikyˈjin qxilin bˈeta tibˈaj nijabˈ, tej t‑xi qkaˈyiˈn Jesús, nbˈettaq tibˈaj aˈ, tuˈn tpon kanin tkˈatz bark; ex bˈeˈx o jaw xobˈa te, quˈn mix ele qnikyˈa tiˈj.


Kun hänen opetuslapsensa sen kuulivat, tulivat he ja ottivat hänen ruumiinsa ja panivat sen hautaan. 	 Atzaj teˈ kybˈin teˈ t‑xnaqˈtzbˈin Juan qa otaq kyim, bˈeˈx i xtaˈj qˈilte t‑xmilil, tuˈn tkux muqet.


Sillä me emme ole maailmaan mitään tuoneet, emme myös voi täältä mitään viedä; 	 Quˈn ntiˈx chˈinqe qˈiˈn quˈn, teˈ xqo ul itzˈje twutz txˈotxˈ, ex ntiˈx chˈin k‑ajil qiˈn, aj qkyim.


ja koska jo lapsuudestasi saakka tunnet pyhät kirjoitukset, jotka voivat tehdä sinut viisaaksi, niin että pelastut uskon kautta, joka on Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Ex quˈn ojtzqiˈnl tuˈn, ajo Xjan Tuˈjil Tyol Dios atxix toj tkˈwalila, ex bˈiˈnl tuˈn, qa noq tuˈn yol anetziˈn, aku tzˈele tnikyˈa te kolbˈil te jun majx, noq tuˈn tnimbˈila tiˈj Crist, a Jesús.


Mutta jos minä, veljet, vielä saarnaan ympärileikkausta, miksi minua vielä vainotaan? Silloinhan olisi ristin pahennus poistettu. 	 Atpe junjun n‑el kyyolin, qa nchin xnaqˈtziˈn qa ilxix tiˈj tuˈn tel qitit chˈin qtzˈumil te qechil tuˈn qklet, ex tuˈn tkubˈ qnimin tkyaqil ojtxe kawbˈil. Ayiˈy werman, me noqpetzin iky teˈ, ¿Tiˈtzintla nchi xoˈnitz yol wiˈja? Quˈn ikypetzin kyxnaqˈtzbˈiltzjo. Noqit iky chin xnaqˈtzinjiˈy tzeˈnku kyaj, wenpetzintlatz te kye ikyjo. Quˈn noqpetziˈn iky tetzjo, aku qo klet tuˈn qbˈinchbˈin, a tzeˈnku kyxnaqˈtzin xjal lo, ex ntiˈxitla tajbˈintz jniˈ sikyˈx tuˈn Kolil Jesús, tej tkyim twutz cruz.


Tämä on se opetuslapsi, joka todistaa näistä ja on nämä kirjoittanut; ja me tiedämme, että hänen todistuksensa on tosi. 	 Ex ayinxjiˈy jun t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, a ma nliˈy tkyaqiljo o bˈaj, ex nxi nqˈoˈn tqanil tiˈj, ex bˈiˈn wuˈn qa twutzxixjo tkyaqiljo ma kyij ntzˈibˈiˈn.


Sentähden minä kirjoitan tämän poissa ollessani, ettei minun teidän luonanne ollessani tarvitsisi käyttää ankaruutta sen vallan nojalla, minkä Herra on minulle antanut rakentamiseksi, ei kukistamiseksi. 	 Ex tuˈnpetziˈn, nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn naˈmxtaq nxiˈy lol kyeˈy, quˈn tuˈntzintla aj nkaniˈn, nyatla il tiˈj tuˈn nkawiˈn kujxix kyiˈja. Quˈn a nkawbˈila tzaj tqˈoˈn Dios tuˈn kychˈiya toj kynimbˈila, ex nya tuˈn kykubˈ numje.


Sillä minä teen teille tiettäväksi, veljet, että minun julistamani evankeliumi ei ole ihmisten mukaista; 	 Erman, waja tuˈn kybˈintiˈy jaˈ ntzaje Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a nyoliˈn: Nya noq toj kynabˈlxjal,


Ja he tarjosivat hänelle mirhalla sekoitettua viiniä, mutta hän ei sitä ottanut. 	 Xi kyqˈoˈn vin smaˈnx tukˈa taˈl mir te, tuˈn mina tnaˈyeku kyixkˈoj. Me mix xi tkˈwaˈne.


Silmä ei saata sanoa kädelle: "En tarvitse sinua", eikä myöskään pää jaloille: "En tarvitse teitä". 	 Tuˈnpetziˈn, a wutzbˈaj, nlay txi tqˈmaˈn te qˈobˈaj: Ntiˈ te tajbˈin weˈy. Ex a wiˈbˈaj, nlay txi tqˈmaˈn te qanbˈaj: Ntiˈ te tajbˈin weˈy, chitjo.


Sillä Jumala ei ole väärämielinen, niin että hän unhottaisi teidän työnne ja rakkautenne, jota olette osoittaneet hänen nimeänsä kohtaan, kun olette palvelleet pyhiä ja vielä palvelette. 	 Quˈn ate Dios tzˈaqlexix, ex nlay tzˈel najx toj tkˈuˈj tiˈj tkyaqiljo wen ma bˈant kyuˈn, ex kukx nbˈantjo kyuˈn, ex tkyaqil tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, tuˈn ma chi oniˈn kyiˈjjo txqantl nimil.


Mutta Pietari sanoi: "En suinkaan, Herra; sillä en minä ole ikinä syönyt mitään epäpyhää enkä saastaista". 	 Xi ttzaqˈwin Pegr: ¡Mina wAjaw! Mix jun majx o chin chyoˈn weˈ tiˈjjo chibˈj, a mi ntziyajtz tuˈn tchyoˈljtz qxola, quˈn ikytzin ntqˈmaˈn kawbˈil te Tuˈjil Tyol Dios.


Ja joka ei kanna ristiänsä ja seuraa minua, se ei voi olla minun opetuslapseni. 	 Ex alkye jun xjal mi xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn t‑xi lipe wiˈja toj tkyaqil, exla qa ma kyim tzeˈnqeku xjal, ayeˈ xi kyiqin kycruz tuˈn kykyim, ntiˈ toklin tuˈn tok te weˈy, chi Jesúsjo.


Ja niinkuin meissä on ollut maallisen kuva, niin meissä on myös oleva taivaallisen kuva. 	 Quˈn teyile junjun qe at jun t‑xmilil tzeˈnku te Adán, a te twutz txˈotxˈ. Ex qqˈonktzin tilil, tuˈn qok tzeˈnku te Crist, a te toj kyaˈj.


Ja tämän saivat tietää kaikki Efeson asukkaat, sekä juutalaiset että kreikkalaiset; ja heidät kaikki valtasi pelko, ja Herran Jeesuksen nimeä ylistettiin suuresti. 	 Kykyaqilxjo Judiy ex nya Judiy i bˈinte, a najleqetaq toj tnam te Éfeso. Tuˈntziˈn, bˈeˈx tzaj txqan kyxobˈil, ex tuˈnjo ikyjo, jaw nimsite tbˈi Jesús, a tAjaw Tkyaqil.


Ovatpa teidän päänne hiuksetkin kaikki luetut. 	 ¿Yajtzilaˈ kyeˈ? Quˈn nimxixtl kyokliˈn tzeˈnqekuˈ pichˈ; ex noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios majqexpe tsmal kywiˈy chebˈe ajlanqe tuˈn. Tuˈnpetziˈn, mi chi xobˈa.


Ja varhain aamulla, kun vielä oli pimeä, hän nousi, lähti ulos ja meni autioon paikkaan; ja siellä hän rukoili. 	 Qlixje wen, sjuminxtaq chˈintl, teˈ tjaw weˈks Jesús, tuˈn t‑xiˈ tjunalx naˈl Dios.


Ei kukaan sitä minulta ota, vaan minä annan sen itsestäni. Minulla on valta antaa se, ja minulla on valta ottaa se jälleen; sen käskyn minä olen saanut Isältäni." 	 Mix aˈl jun aku tzˈel qˈinte nchwinqila; qalaˈ ayinx weˈ kchin xel qˈoˈnte wibˈa wunx wibˈxa. Quˈn at we woklin tuˈn t‑xi nqˈoˈn wibˈa tuˈn nkyima, ex tuˈn njaw anqˈintla wuˈnx wibˈa. Quˈn atzin ma tzaj tqˈmaˈn nManjiˈy weˈy.


Mutta ylösnousemisensa jälkeen hän varhain aamulla viikon ensimmäisenä päivänä ilmestyi ensiksi Maria Magdaleenalle, josta hän oli ajanut ulos seitsemän riivaajaa. 	 Qsqixlinxi te tnejil qˈij te seman, teˈ tjaw itzˈje Jesús. Nej kubˈ tyekˈin tibˈ twutz Mariy, aj Xleˈn, a otaq tzˈetz tlajoˈn wuq taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Mutta kaiken tämän he tekevät teille minun nimeni tähden, koska he eivät tunne häntä, joka on minut lähettänyt. 	 Tkyaqiljo luˈn k‑okil kybˈinchin kyiˈja noq tuˈn npaja, quˈn mi ojtzqiˈn a saj chqˈoˈn weˈy kyuˈn.


Mutta fariseukset ja lainoppineet tekivät turhaksi Jumalan aivoituksen heitä kohtaan eivätkä ottaneet Johannekselta kastetta. 	 Me ayeqetzin kyej Parisey exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, mix kytziye kyeˈ tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tuˈn Juan. Tuˈn ikyjo bˈeˈxsin el kyikyˈin a tajtaq Dios kyukˈa.


"Älä pelkää, tytär Siion; katso, sinun kuninkaasi tulee istuen aasin varsan selässä". 	 Mi chi jaw xobˈa, ayiˈy najleqe toj tnam Sion. ¡Kykaˈyinxa! Luˈ kyNmaq Kawila tzul qˈuqlekx chejil tibˈaj jun tal bur.


Ettekö ole lukeneet tätä kirjoitusta: `Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi; 	 ¿Naˈmtzin tel kynikyˈa te ntqˈmaˈn Tyol Dios? A abˈj, a xi kyxoˈn bˈinchil ja, a nyakuj ntiˈtaq tajbˈin, me axixpente abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin ja, a nimxix toklin.


Kaikki, jotka pyrkivät lihassa olemaan mieliksi, ne pakottavat teitä ympärileikkauttamaan itsenne vain siksi, ettei heitä Kristuksen ristin tähden vainottaisi. 	 Ayetziˈn xnaqˈtzil nchi qˈmaˈnte, qa ilxix tiˈj tuˈn tel qitit chˈin kytzˈumila te kyechila. Nkyqˈmaˈn ikyjo, noq tuˈn kyel wen kywutzxjal, ex noq tuˈn mi chi el ikyˈine, tuˈn tpajjo xnaqˈtzbˈil lo: Qa nya tuˈn qbˈinchbˈin at kolbˈil qe te jun majx, qalaˈ noq tiˈj Crist, a kyim twutz cruz te qxel.


Ja jos minä Beelsebulin voimalla ajan ulos riivaajia, kenenkä voimalla sitten teidän lapsenne ajavat niitä ulos? Niinpä he tulevat olemaan teidän tuomarinne. 	 Ex noqit ikyjo tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qa tuˈn tipin Beelzebú nchi etze taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal wuˈn, ¿Altzila kye ntzaj qˈoˈnte kyipin aye lipcheqek kyiˈja, tuˈn tetz taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal kyuˈn, qa nya ax Dios? Tuˈnpetziˈn, ayexjo kyukˈiy kchi qˈmalte qa nya toj tumil kyyola tiˈjjo lo.


Meidän oli vain muistaminen köyhiä, ja juuri sitä minä olenkin ahkeroinut tehdä. 	 Oˈkx tzaj kyqˈmaˈn qeˈy tuˈn qoniˈn kyiˈj xjal, ayeˈ yajqe. Me ataqpen wejiˈy n‑ok tilil wuˈn tuˈn tbˈant.


Sillä nyt me näemme kuin kuvastimessa, arvoituksen tavoin, mutta silloin kasvoista kasvoihin; nyt minä tunnen vajavaisesti, mutta silloin minä olen tunteva täydellisesti, niinkuin minut itsenikin täydellisesti tunnetaan. 	 Quˈn ikytziˈn qnimbˈil tiˈj qAjaw tzeˈnku qwutz nkux qkaˈyin toj jun kaˈybˈil wutzbˈaj. Qˈanchaˈl, me nyakuj najchaq taˈye, quˈn nlay tzyet quˈn. Me aj tul qAjaw, k‑okil qkaˈyin qwutz tukˈa. Quˈn atzin jaˈlin, noq kyinchaqjo n‑el qnikyˈ te. Me toj tqˈijil qAjaw, okpin k‑elil qnikyˈtz te tkyaqil, ikytziˈn tzeˈnku te qAjaw ojtzqiˈnqo tuˈn qkyaqilx.


Ja Betania oli lähellä Jerusalemia, noin viidentoista vakomitan päässä. 	 Ajo tnam Betania nqayin taˈ tkˈatz Jerusalén, bˈalaqa noq nikyˈjin ajlabˈ.


Ja kun hän saapui Kapernaumiin, tuli hänen tykönsä sadanpäämies ja rukoili häntä 	 Tej tokx Jesús toj tnam Capernaum, tzaj laqˈe jun ichin, nejinel kye xoˈl qˈaqˈ; tukˈa kubˈsbˈil twutz,


Moni sanoo minulle sinä päivänä: `Herra, Herra, emmekö me sinun nimesi kautta ennustaneet ja sinun nimesi kautta ajaneet ulos riivaajia ja sinun nimesi kautta tehneet monta voimallista tekoa?` 	 Quˈn aj tpon qˈij te paˈbˈin twutz Dios, nimxjal kqˈmalte weˈy: WAjaw, wAjaw, ma qo yolin qe tiˈj tbˈiy, ex tukˈa tipin tbˈiy, i bˈaj ex taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal quˈn; ex noq tukˈa tipin tbˈiy, bˈanteˈ nim techil tipiˈn quˈn.


Ja hän meni taas synagoogaan, ja siellä oli mies, jonka käsi oli kuivettunut. 	 Toj juntl qˈij te ajlabˈl, okx Jesús toj jun muˈẍ ja te naˈbˈl Dios. Me attaq jun ichin ntiˈtaq tanmin tqˈobˈ, teˈ tokpin naˈl Dios.


Ja Joosef otti ruumiin, kääri sen puhtaaseen liinavaatteeseen 	 Kuˈtz tiˈn Jse t‑xmilil Jesús, ex kubˈ tbˈaltzˈin toj jun iqbˈil tbˈanilx wen.


Ja opettaessaan hän sanoi: "Varokaa kirjanoppineita, jotka mielellään käyskelevät pitkissä vaipoissa ja haluavat tervehdyksiä toreilla 	 Nxnaqˈtzintaq Jesús kye jniˈ xjal, ex xi tqˈmaˈn: Kykaˈyink kyibˈa, tuˈn mina chi ok lipeˈy kyiˈjjo xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Nbˈaj kubˈ kyyekˈin kyibˈ te tnejinel tnam, ex nbˈaj ok kyqˈoˈn kyxbˈalin tbˈanilx, manyor xqerx wen, noq tuˈn kyokku kaˈyin kyuˈnxjal. Ex kyajxix, tuˈn kyok qˈolbˈit wen jaˈchaq nchi bˈete.


Ja heidän kulkiessaan alas vuorelta Jeesus varoitti heitä sanoen: "Älkää kenellekään kertoko tätä näkyä, ennenkuin Ihmisen Poika on noussut kuolleista". 	 Kyjaˈtaq kykuˈtz twiˈ wutz, xi tqˈmaˈnxix Jesús kye: Mix aˈl qe kxele kyqˈmaˈnjiˈy, a ma kyliˈy, tzmaxiˈ aj njatz anqˈiˈn, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, kyxol kyimnin, chiˈ.


Ja he laskeutuivat ryhmä ryhmän viereen, toisiin sata, toisiin viisikymmentä. 	 I kubˈtzin qe junjun chˈuq te junjun jweˈ kˈal ex junjuntl te lajaj toj ox kˈal,


nuo, jotka ovat vaihtaneet Jumalan totuuden valheeseen ja kunnioittaneet ja palvelleet luotua enemmän kuin Luojaa, joka on ylistetty iankaikkisesti, amen. 	 Kubˈ kybˈinchin ikyjo, quˈn mix kubˈe kynimin Tbˈanil Tqanil Dios, qalaˈ xi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kysbˈet, ex tuˈn kykˈulin kywutzjo tchˈiysbˈin Dios, ex nya twutzjo Dios, a kubˈ bˈinchinte tkyaqil, ax qMan Dios nimxix toklin jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


Ja hän nousi ja lähti. Ja katso, siellä kulki etiopialainen mies, Etiopian kuningattaren Kandaken hoviherra, mahtava mies ja koko hänen aarteistonsa hoitaja; hän oli tullut Jerusalemiin rukoilemaan 	 Bˈajtzin tbˈinchin Liptz tibˈ, ex bˈeˈx xiˈ, ex ok tkˈulbˈin tibˈ toj bˈe tukˈa jun ichin te Etiopía, jun aj kawiljo ichin anetziˈn, kˈuˈl pwaq te jun qya, a nmaq kawil te Etiopía.


hävitys ja kurjuus on heidän teillänsä, 	 Jaˈchax nchi bˈetitz, noqx nchi xitin, ex nkyij kyqˈoˈn bˈis.


Sillä jos kauristen ja härkäin veri ja hiehon tuhka, saastaisten päälle vihmottuna, pyhittää lihanpuhtauteen, 	 Ojtxe, i kyijxjal toj wen tukˈa Dios noq tuˈn kychkyˈel tman wakx ex tman chiv, ex tuˈn ttzaˈjiljo tal wakx, a kubˈ patit tibˈajjo t‑altar qMan, tojjo ja te naˈbˈl Dios. Ex noq tuˈn tkubˈ chititjo chikyˈ, exsin tzaˈj anetziˈn, i ok tqˈoˈn Dios tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa, ex tuˈn tkubˈ tnajsin kyil.


Ja hän sanoi heille: "Te juuri olette ne, jotka teette itsenne vanhurskaiksi ihmisten edessä, mutta Jumala tuntee teidän sydämenne; sillä mikä ihmisten kesken on korkeata, se on Jumalan edessä kauhistus. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kye kyjaluˈn: Kyajnaj kyeˈ tuˈn tok kyqˈoˈn kyibˈa te tbˈanil xjal kywutzjo txqantl, me ojtzqiˈn kyeˈ kyanmin tuˈn Dios; quˈn tkyaqil, a manyor wenxix kywutzxjal, bˈeˈx n‑el iˈjlin teˈ tuˈn Dios.


Kuitenkin, me tiedämme, mistä tämä on; mutta kun Kristus tulee, niin ei kukaan tiedä, mistä hän on." 	 Me metziˈn qeˈ bˈiˈn quˈn jaˈ tzajnin ichin lo; me aj tul teˈ Crist, chitzin qa mix aˈl teˈ bˈilte jaˈ tumil ktzajila, chi chiˈ.


Minä tarkoitan tätä: Jumalan ennen vahvistamaa testamenttia ei neljänsadan kolmenkymmenen vuoden perästä tullut laki voi kumota, niin että se tekisi lupauksen mitättömäksi. 	 Atzin t‑xilin yol lo: Ma bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham, ex ma kubˈ tkujsin Dios tyol te jun majx. Tbˈajlinxiˈ 430 abˈqˈe, ul tkawbˈil Moisés. Me nlay bˈant tyupitjo tnejil yol, a bˈant tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham, quˈn tuˈn ma tkujse Dios tnejil tyol te jun majx.


Ja toisia ovat orjantappuroihin kylvetyt; nämä ovat ne, jotka kuulevat sanan, 	 Ex atl tzeˈnku txˈotxˈ nim tqan txˈiˈx toj. Nbˈaj kubˈ kybˈiˈn Tyol Dios,


Niin, veljeni, teidätkin on kuoletettu laista Kristuksen ruumiin kautta, tullaksenne toisen omiksi, hänen, joka on kuolleista herätetty, että me kantaisimme hedelmää Jumalalle. 	 Ikytzin kyejiˈy, werman; o chi kyima noq tuˈn tkyimlin Crist. Ex atzin jaˈlin, ntiˈ toklin ojtxe kawbˈil kyibˈaja; qalaˈ ma chi oka te juntl chmilbˈaj, a Jesucrist, a jaw anqˈin kyxol kyimnin te jun majx. Tuˈnpetziˈn, qo ajbˈintzintz te bˈinchil teˈ bˈaˈn twutz qMan Dios.


ja panivat apostolien jalkojen juureen; ja jokaiselle jaettiin sen mukaan, kuin hän tarvitsi. 	 Atziˈn pwaq nxi kyqˈoˈntaq kye tsanjil, tuˈn tkubˈ sipit teyile junjun, qa attaq tajbˈin kye.


Ja syttyi sota taivaassa: Miikael ja hänen enkelinsä sotivat lohikäärmettä vastaan; ja lohikäärme ja hänen enkelinsä sotivat, 	 Attaqtzin jun nim jyoj qˈoj toj kyaˈj, a jaˈ taˈyetaq tnejil angel Miyel kyukˈaxjo tukˈa. Ex ok tilil kyuˈn tuˈn kyjyon qˈoj tukˈa ma tij txuk ex kyukˈa taqˈnil.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Sinä olet Israelin opettaja etkä tätä tiedä! 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ay Nicodem, jun tnejil xnaqˈtzila kyxol aj Israel, exsin ¿Mi n‑el tnikyˈa tiˈjjo lo?


Ja te myös todistatte, sillä te olette alusta asti olleet minun kanssani." 	 Ex ikyx kyejiˈy, kchi yolil kyeˈ twutzxix wiˈja, quˈn o chi teˈn wukˈiy atxix tej saj xkye.


Kun kuljet riitapuolesi kanssa hallitusmiehen eteen, niin tee matkalla voitavasi päästäksesi hänestä sovussa eroon, ettei hän raastaisi sinua tuomarin eteen ja tuomari antaisi sinua oikeudenpalvelijalle, ja ettei oikeudenpalvelija heittäisi sinua vankeuteen. 	 Quˈn qa ma txi qˈiˈn jun kyxola tuˈn jun tajqˈoj twutz kawil, i tok tilil tuˈn, tuˈn tkyij toj wen tukˈa patilte, a naˈmxtaq kykanin. Quˈn qa mina, bˈeˈxsin kpomil qˈintz tzmax twutz kawil, ex bˈeˈxsin kxel qˈontz toj kyqˈobˈ xqˈuqil tnam tuˈnj kawil, tuˈntzin tkuˈx toj tze.


kolmesti olen saanut raippoja, kerran minua kivitettiin, kolmesti olen joutunut haaksirikkoon, vuorokauden olen meressä ajelehtinut; 	 Oxe maj in bˈaj jemiˈn tuˈn tze; jun maj chˈime in kyimiˈy, teˈ wok xoˈn tukˈa abˈj; oxe maj xi mulqˈaj bark toj aˈ, a jaˈ intinkxetaqa. Antza ikyˈ jun qnikyˈin ex jun qˈij wuˈn toj ttxuyil aˈ.


Sillä ei Daavid ole astunut ylös taivaisiin, vaan hän sanoo itse: `Herra sanoi minun Herralleni: Istu minun oikealle puolelleni, 	 Nya te David jaw twutz kyaˈj, quˈn ikytzin tqˈma kyjaluˈn: Xi tqˈmaˈn qMan Dios te wAjawa: Qekuy toj nman qˈobˈa kawil wukˈiy,


Sentähden, veljeni, harrastakaa profetoimista älkääkä estäkö kielillä puhumasta. 	 Tuˈnpetziˈn werman, kyqˈonka tilil tuˈn kyyoliˈn Tyol Dios, ex mi tzˈok kymiyoˈn tuˈn tyolatzjo noq tzeˈnchaqku yol.


Niinmuodoin ne, jotka perustautuvat uskoon, siunataan uskovan Aabrahamin kanssa. 	 Tuˈnpetziˈn, tkyaqil xjal qa ma txi tnimin tzeˈnku te Abraham, at tkyˈiwbˈil Dios kyibˈaj, tzeˈnku te Abraham, tuˈn tnimbˈil.


Niin heillä oli halu ottaa hänet kiinni; mutta ei kukaan käynyt häneen käsiksi, sillä hänen hetkensä ei ollut vielä tullut. 	 Tuˈntziˈn tyol Jesús ikyjo, kyajtaq tuˈn tok kytzyuˈn, ex tuˈn tkux kyqˈoˈn toj tze; me mix aˈl jun aqˈpin tqˈobˈ tiˈj, quˈn naˈmx tpon kanin tqˈijil, tuˈn tkyim.


Niin hän tuli taas Galilean Kaanaan, jossa hän oli tehnyt veden viiniksi. Ja Kapernaumissa oli eräs kuninkaan virkamies, jonka poika sairasti. 	 Ul meltzˈaj jun majl Jesús toj tnam Caná, toj ttxˈotxˈ Galiley, jaˈ o txˈixpit aˈ te vin tuˈn. Ex tkˈatz Caná at juntl tnam, Capernaum tbˈi. Antza taˈye jun xjal nim toklin, te taqˈnil nmaq kawil, ex at jun tkˈwal iltaq taˈ tuˈn yabˈil.


Ja he tulivat Beetsaidaan. Ja hänen tykönsä tuotiin sokea, ja he pyysivät, että hän koskisi häneen. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i kanin tojjo jun najbˈil, Betsaida. Teˈ kykanin, pon qˈiˈn jun moẍ tkˈatz Jesús. I kubˈsin kywutzjo qˈilte te, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈaj, tuˈn tkubˈ tqˈanin,


Mutta, katso, minun kavaltajani käsi on minun kanssani pöydällä. 	 Me ajo xjal, a kxel kˈayin weˈy, lu qˈuqlik junx wukˈiy tiˈj meẍ.


Silloin Jeesus sanoi hänelle: "Mene pois, saatana; sillä kirjoitettu on: `Herraa, sinun Jumalaasi, pitää sinun kumartaman ja häntä ainoata palveleman`." 	 Me ante Jesús xi ttzaqˈwin: Laqˈexa nkˈatza, ay, satanás, a tajaw il, quˈn ikytzin ntqˈmaˈn toj Tyol Dios: Kˈuliˈn oˈkx twutz qAjaw, a tDiosa, ex noq te, tuˈn tajbˈiniych.


Rakkaani, rakastakaamme toinen toistamme, sillä rakkaus on Jumalasta; ja jokainen, joka rakastaa, on Jumalasta syntynyt ja tuntee Jumalan. 	 Werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja. Ex il tiˈj tuˈn qkˈuˈjlinte qibˈ qxolile, tzeˈnku te Dios, nim tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj. Tkyaqil teˈ a ntzaj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj juntl, atzin te o tzˈokjo te tkˈwal Dios, ex ma tzˈel tnikyˈ te Dios.


kuinka hän meni Jumalan huoneeseen, ja kuinka he söivät näkyleivät, joita ei hänen eikä hänen seuralaistensa ollut lupa syödä, vaan ainoastaan pappien? 	 Bˈeˈx i okx toj ojtxe tja Dios, exsin i etz tiˈn wabˈj, a otaq chi kubˈ kyˈiwlit te oyaj twutz Dios. Ex i xi twaˈn, exsin xi tqˈoˈntz kye tukˈa, a ntiˈtaq kyoklin tiˈj tuˈn t‑xi kywaˈn, qalaˈ oˈkqextaq pale.


Mutta Martta puuhasi monissa palvelustoimissa; ja hän tuli ja sanoi: "Herra, etkö sinä välitä mitään siitä, että sisareni on jättänyt minut yksinäni palvelemaan? Sano siis hänelle, että hän minua auttaisi." 	 Atzin te Mart nim jaw labˈte teˈ, quˈn tuˈn nimxtaq taqˈin at. Tuˈntziˈn, xi laqˈe tkˈatz Jesús, exsin xi tqˈmaˈntz kyjaluˈn: Taa, ¿Ntiˈxsin chˈin npon tbˈisa, tuˈn njunalxa ma chin kyij tqˈoˈn ntzikya tiˈjjo txqan aqˈuntl lo? ¡Qˈmanx chˈin te, tuˈn tmojin wukˈiy!


Tämän minä olen teille puhunut, että minun iloni olisi teissä ja teidän ilonne tulisi täydelliseksi. 	 Nxi nyoliˈn ikyjo, tuˈntzin kyjaw tzalaja wukˈiy, ex tuˈntzin kynoja tuˈn ntzaljbˈila.


Kuitenkin useat hallitusmiehistäkin uskoivat häneen, mutta fariseusten tähden he eivät sitä tunnustaneet, etteivät joutuisi synagoogasta erotetuiksi. 	 Me kyxol tkyaqiljo luˈn, attaq junjun Judiy i nimin tiˈj Jesús, ex majxpe junjun nejinel kyxol. Me mix kubˈe kychikybˈin kywutzxjal noq tuˈnjo kyxobˈil kye Parisey, tuˈn mi chi exe lajoˈn tiˈjjo kyoklin tojjo ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy.


Ja sinä päivänä hän illan tultua sanoi heille: "Lähtekäämme yli toiselle rannalle". 	 Teˈ qok yupj texjo qˈij anetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin: Qo ikyˈx tjlajxi nijabˈ.


ja jos kysyn, ette vastaa. 	 Ex qatzin ma txi nqanintza jun nxjelbˈitza kyeˈy, nlay chin tzaj kytzaqˈwiˈn.


Mutta seuraavana päivänä me lähdimme sieltä ja tulimme Kesareaan, jossa menimme evankelista Filippuksen tykö, joka oli yksi niistä seitsemästä, ja jäimme hänen tykönsä. 	 Tojxi junxil qˈij, o etza antza, ex o ula toj tnam Cesarea, jaˈ najletaqjo jun qˈmal Tbˈanil Tqanil, Lip tbˈi, a toktaq te kyajlal wuq mojil kye tsanjil. O ikyˈa toj tja, ex antza, o kyijiˈy tukˈa.


Älkää olko pahennukseksi juutalaisille, älkää kreikkalaisille älkääkä Jumalan seurakunnalle, 	 Exla qa ntiˈ tkyˈi jun tiˈ twutz Dios, me mi kubˈ kybˈinchiˈn, tuˈn mi yaje kyyekˈbˈil kyibˈa tiˈj kynimbˈila kywutz Judiy ex nya Judiy ex kywutzjo txqantl nimil.


He sanoivat: "Mooses salli kirjoittaa erokirjan ja hyljätä vaimon". 	 Xi kytzaqˈwin: Ttziye te Moisés, tuˈn tkubˈ bˈinchit jun uˈj te kypaˈbˈlxjal kyibˈ. Ikytzin n‑aje kychqˈoˈne ichin kyxuˈjil tja kytata.


Sillä hänen näkymätön olemuksensa, hänen iankaikkinen voimansa ja jumalallisuutensa, ovat, kun niitä hänen teoissansa tarkataan, maailman luomisesta asti nähtävinä, niin etteivät he voi millään itseänsä puolustaa, 	 Quˈn atzin nya qˈanchaˈl tiˈj Dios, n‑el tnikyˈtzajilxjal toj kyanmin, noq tuˈn tkyaqiljo tbˈinchbˈin Dios, atxix tej tbˈantlinku txˈotxˈ. Quˈn antza n‑elexix tnikyˈtzajil Dios, qa axix Diosjo, a kubˈ bˈinchinte tkyaqil, ex nimxix tipin te jun majx. Ex noq tuˈnjo ojtzqibˈl lo, ntiˈxla kolbˈil kyibˈxjal aj il, aj kyxiˈ paˈl kyil twutz Dios.


Ja kun riivaaja oli ajettu ulos, niin mykkä puhui, ja kansa ihmetteli sanoen: "Tällaista ei ole Israelissa ikinä nähty". 	 Ex ikyxjo, ex bˈeˈx etz tlajoˈn Jesús taqˈnil tajaw il toj tanmin, ex bˈeˈx bˈantkux tej xjal tyolin. Jotxjo jniˈ xjal bˈeˈx i bˈaj jaw kaˈylajx kywutz ikyjo, ex kyqˈma: Bˈajxpetzin qlaˈyix toj tkyaqil txˈotxˈ te Israel jun tiˈ tzeˈnku lo.


Sinun olisi siis pitänyt jättää minun rahani rahanvaihtajille, niin minä tultuani olisin saanut omani takaisin korkoineen. 	 tuˈnpetziˈn, noqit bˈeˈx s‑okx tqˈonjiy npwaqa toj nim ja te kˈuˈbˈl pwaq, tuˈntzintla, tej ẍin ula jaˈlin, matla tzˈetz wiˈn weˈ npwaq, ex matla tkanbˈe manbˈilte.


Mutta sentähden minä sain laupeuden, että Jeesus Kristus minussa ennen muita osoittaisi kaiken pitkämielisyytensä, esikuvaksi niille, jotka tulevat uskomaan häneen, itsellensä iankaikkiseksi elämäksi. 	 Tuˈnpetziˈn, qa ma chin kleta tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Jesucrist wiˈja, exsin ikyx aku klet txqantl. Quˈn ikytziˈn ma chin okejiˈy te jun yekˈbˈil kyejo a tuˈntaq kynimin tiˈj, tuˈn t‑xtalbˈil, tuˈn tten kychwinqil te jun majx.


Älkää ihmetelkö, veljeni, jos maailma teitä vihaa. 	 Ayiˈy werman, mi chi jaw kaˈylaja qa ma chi el ikyˈin kyuˈnxjal, ayeˈ nya nimil.


Pyrkikää sentähden, veljet, sitä enemmän tekemään kutsumisenne ja valitsemisenne lujaksi; sillä jos sen teette, ette koskaan lankea; 	 Tuˈnpetziˈn werman, qa ma chi txokliˈy, ex qa ma chi jaw skˈoˈn tuˈn Dios, tzˈokx tilil kyuˈn, tuˈn kykujixa tojjo lo, noq tuˈn kybˈetin toj tumil. Quˈn qa ma bˈant kyuˈn ikyjo, nlay chi kubˈ tzˈaqa toj kynimbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Katsokaa luonnollista Israelia; eivätkö ne, jotka syövät uhreja, ole alttarista osalliset? 	 Quˈn kykaˈyinktziˈn kyiˈj aj Israel. Ayeˈ nxi kyqˈoˈn aluˈmj te oyaj twutz Dios, at kyoklin tiˈj tchibˈjil, ex nchi kˈulin te Dios, aj t‑xi kychyoˈnjo oyaj lo.


Hän on se, joka on tullut veden ja veren kautta, Jeesus Kristus, ei ainoastaan vedessä, vaan vedessä ja veressä; ja Henki on se, joka todistaa, sillä Henki on totuus. 	 Twutzx teˈ qa a Klolqe Jesucrist ax Diosjo, a ul kanin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex kubˈ tyekˈin ikyxjo, tej kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ; ex tej tkyim twutz cruz. Ex ax te Xewbˈaj Xjan attaq antza, ex atzin xqˈonte tqaniljo, quˈn a te Xewbˈaj Xjan twutzxix.


Ja hekin rukoilevat teidän edestänne ja ikävöivät teitä sen ylen runsaan Jumalan armon tähden, joka on teidän osaksenne tullut. 	 Ex chi naˈl Dios kyiˈja, quˈn at‑xix kykˈuˈj kyiˈja, tuˈn t‑xtalbˈil Dios, a ma tzaj tqˈoˈn kyeˈy.


Niin Jeesus sanoi hänestä: "Tänään on pelastus tullut tälle huoneelle, koska hänkin on Aabrahamin poika; 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Mapetzin tzul kolbˈiltz tojjo ja lo jaˈlinxix, quˈn noq tuˈn tnimbˈil wiˈja nyekˈine qa twutzxix tyajil Abraham tejo ichin lo.


Ja osa putosi hyvään maahan; ja se nousi oraalle, kasvoi ja antoi sadon ja kantoi kolmeenkymmeneen ja kuuteenkymmeneen ja sataan jyvään asti." 	 Anteˈ pon chitj toj tbˈanil txˈotxˈ, tbˈanilx ele toj. At tqan el lajaj toj kaˈwnaq twutz, ex junjuntl el ox kˈal, ex junjuntl jun jweˈ kˈal.


Älkääkä juopuko viinistä, sillä siitä tulee irstas meno, vaan täyttykää Hengellä, 	 Ex mi txi kyqˈoˈn kyibˈa noqx tuˈn tnoj kykˈuˈja tuˈn qˈeˈn, quˈn nqox tiˈn te toj jun qchwinqil, a nlay tzyet. Qalaˈ kyqˈoˈnx kyibˈa tuˈn tnoj kyanmiˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Missä raato on, sinne kotkat kokoontuvat. 	 Jun paqx k‑elil tqanil, ikyxjo tzeˈnku tqanil jun kyimnin n‑el kyxol kˈutz.


Minä olen antava sinulle taivasten valtakunnan avaimet, ja minkä sinä sidot maan päällä, se on oleva sidottu taivaissa, ja minkä sinä päästät maan päällä, se on oleva päästetty taivaissa." 	 Ex kxel woqxeninjiˈy Nxnaqtzbˈila tey nyakutlaj jun tal tal tjpel ja, tuˈntzintla noq tiˈj ktqˈmaˈbˈila, tzˈele kynikyˈxjal tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Tkawbˈil Dios. Ex qa ma kotpitjo xjal tuˈn toj kyil, noq tuˈn ktqˈmaˈbˈila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex aj kyok toj paˈbˈin twutz Dios toj kyaˈj, kchi kotpajil te jun majx. Ex qa mi xi kynimin a ktqˈmaˈbˈila, ma chi kˈlet tuˈn kyil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex aj kyok toj paˈbˈin twutz Dios toj kyaˈj, chi xel toj najin te jun majx.


Valvokaa, pysykää lujina uskossa, olkaa miehuulliset, olkaa väkevät. 	 Kykaˈyinktzin kyibˈa, ex chi weˈkuxixa toj kynimbˈila; chi okxa jun xjal kujxix wen, at kyipin toj kynimbˈil.


Ja mitkä hyvään maahan kylvettiin, ovat ne, jotka kuulevat sanan ja ottavat sen vastaan ja kantavat hedelmän, mikä kolmikymmen-, mikä kuusikymmen-, mikä satakertaisen." 	 Atziˈn xjal tzeˈnku tbˈanil txˈotxˈ nkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios, ex nbˈaj kubˈ kybˈinchin tzeˈnku ntqˈmaˈn, ikyqetziˈn tzeˈnku triy; n‑el lajaj toj kaˈwnaq twutz, junjuntl ox kˈal ex junjuntl te jweˈ kˈal.


Niin Pietari rupesi puhumaan sanoen hänelle: "Katso, me olemme luopuneet kaikesta ja seuranneet sinua". 	 Ok ten Pegr qˈmalte te Jesús: Ma kyij qtzaqpinqejiˈy tkyaqiljo jniˈ attaq qeˈy, ex loqoˈy lipcheqok tiˈja.


että nimittäin Kristuksen piti kärsimän ja kuolleitten ylösnousemuksen esikoisena julistaman valkeutta sekä tälle kansalle että pakanoille." 	 Qa ilxtaq tiˈj tuˈn tkyim Crist, a Klolqe. Me tbˈajlinxitaqjo tkyimlin, axixtaq tnejiljo, tuˈn tjatz anqˈin juntl majl; exsin tuˈn tqˈmetjo kolbˈil te qtanima ex kyeˈ txqantl junxil tnam. Atzin kolbˈil, ikyx tzeˈnku jun tzaj te yekˈbˈil teˈ bˈaˈn.


"Kun joku on kutsunut sinut häihin, älä asetu aterioimaan ensimmäiselle sijalle; sillä, jos hän on kutsunut jonkun sinua arvollisemman, 	 Aj qa at jun xi txkontiy toj jun nintz qˈij te mejebˈlin, nya bˈaˈn tuˈn tkubˈ qey tibˈaj jun tbˈanil qˈuqbˈil, quˈn yajtzaj qa xpon kaninku juntl txokenj, a nim chˈintl toklin tzeˈnku te,


Ja kun ne seitsemän ukkosenjylinää olivat puhuneet, yritin minä kirjoittaa, mutta minä kuulin äänen taivaasta sanovan: "Pane sinetin taakse, mitä ne seitsemän ukkosenjylinää puhuivat, äläkä sitä kirjoita". 	 Tej t‑xi nbˈinjiˈy kywiˈ wuq qˈankyaq, tuˈntaq tkubˈ ntzˈibˈiˈn, me xi nbˈiˈn juntl yol toj kyaˈj, a tqˈma weˈy: Kˈuˈnkuy toj tnabˈla a xkyij kyqˈmaˈn wuq qˈankyaq, ex mi kubˈ ttzˈibˈiˈn. Tuˈn ikyjo, mix kubˈe ntzˈibˈiniˈy jun tiˈ kyiˈj.


Mutta Jeesus sanoi hänelle: "Seuraa sinä minua, ja anna kuolleitten haudata kuolleensa". 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: Lipeka wiˈja jaˈlin. Chi tenku kyeˈ, a kyimninqe toj kynimbˈil, kˈaˈ kux kymuquˈn kyeˈ kyibˈ.


Ja etäällä heistä kävi suuri sikalauma laitumella. 	 Nqayintaq nbˈaj wane txqan kuch.


Ja kun Jeesus oli mennyt huoneeseen, niin hänen opetuslapsensa kysyivät häneltä eriksensä: "Miksi emme me voineet ajaa sitä ulos?" 	 Tetziˈn tokx Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun ja kyjunalx, xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin te: ¿Tzeˈntzin tten mi xbˈant qe qlajon teˈ taqˈnil tajaw il toj tanminjo qˈa? chi chiˈ.


Ja he kumarsivat häntä ja palasivat Jerusalemiin suuresti iloiten. 	 Tej kybˈaj kˈulin twutz, bˈeˈxsin i meltzˈajtz toj tnam te Jerusalén, me ox chi tzalajx wen.


Ei hän ollut se valkeus, mutta hän tuli valkeudesta todistamaan. 	 Nya ate Juan spikyˈin, noq ul chikyˈbˈil teˈ tqanil.


Miten siis on? Mitä Israel tavoittelee, sitä se ei ole saavuttanut, mutta valitut ovat sen saavuttaneet; muut ovat paatuneet, 	 ¿Tzeˈntziˈntz ikyjo? Mi xknet kyuˈn aj Judiy tuˈn kyok te tzˈaqle twutz Dios, ex ma txi kujix kyanmin. Me ayetzin skˈoˈnqe tuˈn qMan, ma chi ok te tzˈaqle twutz, noq tuˈn t‑xtalbˈil,


Niin Agrippa sanoi Festukselle: "Minäkin tahtoisin kuulla sitä miestä". Tämä sanoi: "Huomenna saat kuulla häntä". 	 Xitzin tqˈmaˈn Agripa te Festo kyjaluˈn: Ex wajatla weˈ, tuˈn nbˈiˈn tiˈjjo xjal anetziˈn. Atzin te Festo, xi ttzaqˈwin: Bˈeˈx ktbˈibˈilku te nchiˈj.


Miten teistä on?" He vastasivat sanoen: "Hän on vikapää kuolemaan". 	 ¿Mo tzeˈn chˈin kyeˈ toj kywutz? Ex atzin kyexjal xi kytzaqˈwin: Axte at tpaj tiˈjx, ex toj tilx tuˈn tkyim, chi chiˈ.


Ja tämä käsky meillä on häneltä, että joka rakastaa Jumalaa, se rakastakoon myös veljeänsä. 	 Quˈn ma kyij tqˈmaˈn te Dios kyjaluˈn: Ankyeˈ n‑ok tkˈuˈjlin qMan Dios, ex il tiˈj tuˈn kyok tkˈuˈjlin txqantl t‑xjalil.


Niin tekin pitäkää itsenne synnille kuolleina, mutta Jumalalle elävinä Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Exsin ikyx kyejiˈy, kyqˈonktzin kyibˈa tzeˈnku kyimnin te il, me itzˈ te Dios, noq tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa, tuˈn Crist, a Jesús.


Ja kun hän näki sen olevan juutalaisille mieleen, niin hän sen lisäksi vangitutti Pietarinkin. Silloin olivat happamattoman leivän päivät. 	 Atzaj teˈ tel tnikyˈ qa wenxix otaq tzˈele lo toj kywutz Judiy, ex bˈeˈx xi tqˈmaˈn, tuˈn tok tzyet Pegr. Atzin bˈajjo toj tqˈijil nintz qˈij te Waˈj Pan, ntiˈ txˈamsbˈilte tkuˈx.


Mutta minä kutsun Jumalan sieluni todistajaksi, että minä teitä säästääkseni en vielä tullut Korinttoon; 	 Kubˈ nximiˈn nej, tuˈn nxiˈy kyukˈiy, me bˈaˈntla qa ma chex nkawiˈn kujxix, tuˈn kybˈinchbˈiˈn nya bˈaˈn. Me ojtzqiˈnqinxa tuˈn Dios, qa nkyˈeˈytaqa ikyjo. Tuˈnpetziˈn, mix in ikyˈiˈy kyukˈiy liwey toj Corint.


Niin hänen opetuslapsensa kysyivät häneltä, mitä tämä vertaus merkitsi. 	 Me ayetzin kyej t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, bˈeˈxkux xi kyqanin kyeˈ, tzeˈn tzˈelpineˈ techil, a otaq bˈaj tyolin kyxol.


Ja näin te joudutte todistamaan. 	 Me tojjo lo k‑ajbˈil te kyeˈy te jun yekˈbˈil qa ojtzqiˈnqiˈn kyuˈn.


Niin hän sanoi heille: "Ettekö vieläkään ymmärrä?" 	 Me yajtzin qetz, mi n‑el kynikyˈa te. ¿Ma nlan kanin jun wabˈj qxol?


Tuuli puhaltaa, missä tahtoo, ja sinä kuulet sen huminan, mutta et tiedä, mistä se tulee ja minne se menee; niin on jokaisen, joka on Hengestä syntynyt." 	 Quˈn ikyxjo tzeˈnku te kyqˈiqˈ njumin wen, me mina nqloˈn jaˈ ntzaje ex tzeˈn txiˈ, ex ikyqetzin kyeˈ aye nchi itzˈje tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Hän sanoi heille: "Älkää vaatiko enempää, kuin mikä teille on säädetty". 	 Xitzin ttzaqˈwin Juan: Mi tzˈel kypeyin chˈintla tibˈajjo qˈmaˈntz kyeˈy, chiˈ.


Hän sanoi heille: "Mitä?" Niin he sanoivat hänelle: "Sitä, mikä tapahtui Jeesukselle, Nasaretilaiselle, joka oli profeetta, voimallinen teossa ja sanassa Jumalan ja kaiken kansan edessä, 	 Xitzin tqanin Jesús: ¿Tiˈchaqtzin ma bˈajtz? Chi chiˈ kyjaluˈn: At jun te ma bˈaj tiˈj jun aj Nazaret, a Jesús tbˈi. Nimxtaq tipin tbˈinchbˈin exqetziˈn jniˈ tyol twutz Dios ex twutz tkyaqil xjal.


Ja kun Karitsa avasi kolmannen sinetin, kuulin minä kolmannen olennon sanovan: "Tule!" Ja minä näin, ja katso: musta hevonen; ja sen selässä istuvalla oli kädessään vaaka. 	 Tej tjaw tlaqin tal Tal rit toxin jupbˈilte, nbˈiy toxin ajbˈil ntqˈmaˈn: Ku tzajach. Xi nkaˈyiˈn jun chej qˈaq kaˈyin. Ex atzin nchejin tibˈaj qˈintaq jun malbˈil toj tqˈobˈ.


ja sanoi hänelle: "Jokainen panee ensin esille hyvän viinin ja sitten, kun juopuvat, huonomman. Sinä olet säästänyt hyvän viinin tähän asti." 	 ex xi tqˈmaˈn te: Kykyaqil xjal nxi kysipin nej a tbˈanilx vin; ex ajtzin kybˈaj kˈwaˈn txokenj toj jun mejebˈlin, nxi kysipin vin, a nya wiyil, tuˈntzin mi kynaˈye ttxutxjil. Me atzin te, ma kubˈ tkˈuˈn tejiy vin tbˈanilxix, tuˈn tokin tzmax tzaluˈn.


Mutta kun sadanpäämies, joka seisoi häntä vastapäätä, näki hänen näin antavan henkensä, sanoi hän: "Totisesti tämä ihminen oli Jumalan Poika". 	 Atzin xbˈalin tokxtaq tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx kubˈ laqj te kabˈe; tzaj xkye tiˈjjo ttxaˈn jawl, tuˈn tkˈul kanin tiˈjjo juntl ttxaˈn twutz txˈotxˈ.


En minä rukoile, että ottaisit heidät pois maailmasta, vaan että sinä varjelisit heidät pahasta. 	 Mi nxi nqaniˈn teˈy, tuˈn kyel tiˈn kyxoljo xjal bˈinchil il tzaluˈn twutz txˈotxˈ; qalaˈ noq tuˈn kyel tkloˈn te tajaw il.


ja kasvattaa meitä, että me, hyljäten jumalattomuuden ja maailmalliset himot, eläisimme siveästi ja vanhurskaasti ja jumalisesti nykyisessä maailmanajassa, 	 Ajo xtalbˈil lo ntzaj tyekˈin qe, tuˈn tkyij qtzaqpiˈn tkyaqiljo nya bˈaˈn, a tajjo ojtxe qten, ex tuˈn qbˈet‑xix toj qchwinqil jikyinxix wen tukˈa qnabˈl, ex tukˈa jun tumil tuˈn qximin tiˈj qMan Dios toj tkyaqil.


Juutalaisilta olen viidesti saanut neljäkymmentä lyöntiä, yhtä vaille; 	 Jweˈ maj, o chin bˈaj poqˈchiˈn tuˈn kykawil aj Judiy, a bˈeljajlajaj toj kaˈwnaq laqtzbˈil.


Joka profeetan ottaa tykönsä profeetan nimen tähden, saa profeetan palkan; ja joka vanhurskaan ottaa tykönsä vanhurskaan nimen tähden, saa vanhurskaan palkan. 	 Ex ankye teˈ kˈwel t‑xkˈaˈmin jun yolil Tyol Dios, quˈn ax Dios saj smaˈnte, ok ktzajil ttzyuˈn jun oyaj toj kyaˈj, tzeˈnku jun oyaj ntzaj qˈoˈn te jun yolil Tyol Dios. Ex ankyeˈ kˈwel t‑xkˈaˈmin jun ichin wen, ok ktzajil ttzyuˈn jun oyaj toj kyaˈj, a ikyxjo tzeˈnku oyaj ktzajil qˈoˈn te ichin wen.


Mutta kaiken armon Jumala, joka on kutsunut teidät iankaikkiseen kirkkauteensa Kristuksessa, vähän aikaa kärsittyänne, hän on teidät valmistava, teitä tukeva, vahvistava ja lujittava. 	 Tikyˈlinxi chˈin yajbˈil kyuˈn toj jteˈbˈin qˈij, axte Dios, a tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil kyeˈy, k‑okil qˈoˈn kyeˈy tzˈaqle, jikyinxix ex kujxix, tuˈn mi yekje, a ma tzaj txkon kyeˈy, tuˈn kyoka te tkˈwal, ex tuˈn kyxiˈ toj tqoptzˈajiyil kyaˈj te jun majx noq tuˈn Crist.


Muutamat tosin julistavat Kristusta kateudestakin ja riidan halusta, mutta toiset hyvässä tarkoituksessa: 	 Nya ikyjo tzeˈnqekuˈ tojjo juntl chˈuq, a nchi qˈman tqanil Crist, me tukˈa ikyˈbˈil wiˈja, ex nloˈchj kyanmin tuˈn qˈoj. Me metzin kyeˈ a tnejil chˈuq nchi qˈumlaj kyeˈ toj tumil tukˈa tkyaqil kyanmin.


Ja päästyään vapaiksi he menivät omiensa tykö ja kertoivat kaiken, mitä ylipapit ja vanhimmat olivat heille sanoneet. 	 Tej kytzaqpaj Pegr ex Juan, i xiˈ, ex ok kychmoˈn kyibˈ kyukˈa nimil, ex xi kyqˈmaˈn tkyaqiljo otaq bˈaj kyqˈmaˈn kynejil pale ex qe nim kyoklin kyxol aj Judiy.


Kun nyt Herra Jeesus oli puhunut heille, otettiin hänet ylös taivaaseen, ja hän istui Jumalan oikealle puolelle. 	 Teˈ tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈx aj toj kyaˈj. Teˈ tjapin, ok qe ttxlaj Dios toj tman qˈobˈ kawil tukˈa.


Niinpä minä todella luen kaikki tappioksi tuon ylen kalliin, Kristuksen Jeesuksen, minun Herrani, tuntemisen rinnalla, sillä hänen tähtensä minä olen menettänyt kaikki ja pidän sen roskana - että voittaisin omakseni Kristuksen 	 Quˈn, qa ma tzˈok nmujbˈin nchwinqila jaˈlin tukˈa ojtxe, ntiˈx tajbˈin nchwinqila ojtxe tzeˈnku jaˈlin, a ma tzaj tqˈoˈn Crist, a Jesús. Tuˈntzintzjo, tkyaqiljo a ojtxe, ma kyij nnajsin jaˈlin, ex ma kyij nqˈoˈn tzeˈnku tzˈis, quˈn tuˈn tbˈanilxix juntl nchwinqila o tzaj tqˈoˈn wAjawiˈy, a Jesucrist.


Niin hän vastasi eräälle heistä ja sanoi: `Ystäväni, en minä tee sinulle vääryyttä; etkö sopinut minun kanssani denarista? 	 Me ante tajaw aqˈuntl xi ttzaqˈwin: Ay, wukˈa, me ntiˈ jun weˈ nya bˈaˈn ma kubˈ nbˈinchiˈn kyiˈja. Quˈn ma qo kyijku kyukˈiy, tuˈn kyaqˈniˈn wukˈiy tuˈn jun tal pwaq jun qˈij.


"Kaikki on luvallista", mutta ei kaikki ole hyödyksi; "kaikki on luvallista", mutta ei kaikki rakenna. 	 Twutzxix tzeˈnku nqˈumj, qa: Tzaqpiˈnqo tuˈn tkubˈ qbˈinchin noq alkyex qaj. Me te weˈy, nya tkyaqil at tajbˈin. Twutzxix tetz tzeˈnku nkyqˈmaˈn, qa: Tzaqpiˈnqo tuˈn qbˈinchin noq alkyex qaj. Me nya tkyaqil n‑onin qiˈj tuˈn qchˈiy toj qnimbˈil.


Mutta päivät tulevat, jolloin ylkä otetaan heiltä pois, ja silloin, niinä päivinä, he paastoavat." 	 Me pon kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn wele najiˈy, a ayiˈn, a ikyxjo tzeˈnku chmilbˈaj kyxol. Ajtzin tjapin kaninjo qˈij anetziˈn, okpetzila kˈwel kypaˈntz waˈyaj, tuˈn kynaˈn Dios wen.


Olen joutunut mielettömyyksiin; te olette minut siihen pakottaneet. Minunhan olisi pitänyt saada suositusta teiltä, sillä en ole missään ollut noita isoisia apostoleja huonompi, vaikka en olekaan mitään. 	 Ma chin oka tzeˈnku jun at toj twiˈ o tzˈokx tuˈn ma bˈaj nnimsin wibˈa kywutza, me ayexa at kypaja tiˈj. Quˈn noqit ma chi koliˈn wiˈja kywutzjo ma tzˈok kylimoˈn kyibˈ nyakuj tbˈanilxix tsanjil Jesús. ¿Ma nyapetzila nim chˈintl weˈ woklin, tzeˈnqeku xjal anetziˈn, exla qa ntiˈ wajbˈiˈn toj kywutz junjun kyxola?


Ja eräällä sadanpäämiehellä oli palvelija, joka sairasti ja oli kuolemaisillaan ja jota hän piti suuressa arvossa. 	 Ex tojjo tnam anetziˈn ataqtza najle jun xjal nejinel kyibˈaj xoˈl qˈaqˈ, ex atzin tej xjal anetziˈn yabˈtaqjo jun taqˈnil, a tajxixtaq tiˈj, me chˈixtaq tkyim.


Mutta Jeesus tarttui hänen käteensä ja nosti hänet ylös. Ja hän nousi. 	 Me ante Jesús jaw t‑xkoˈn ex kubˈ twaˈbˈin.


vaan niinkuin Jumala on katsonut meidän kelpaavan siihen, että meille uskottiin evankeliumi, niin me puhumme, emme, niinkuin tahtoisimme olla mieliksi ihmisille, vaan Jumalalle, joka koettelee meidän sydämemme. 	 Qalaˈ ax te qMan Dios saj qˈonte qokliˈn, ex o tzaj toqxeniˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil qeˈy. Tuˈntzin ikyjo, ikytzin nqo yolinejiˈy nya tuˈn qel wena kywutzxjal, qalaˈ twutz qMan Dios, a xpichˈil toj qanmin.


Joka hylkää Mooseksen lain, sen pitää armotta kahden tai kolmen todistajan todistuksen nojalla kuoleman: 	 Bˈiˈn quˈn qa twutzxixjo lo, quˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, a kyij ttzˈibˈin Moisés ntqˈmaˈn qa attaq jun xjal mina nkubˈ tnimin kawbˈil, ex qa ma tzˈiwlin kyuˈn kabˈe mo oxe xjal, qa mina xjapin bˈaj kawbˈil tuˈn; il tiˈjtaq tuˈn tkyim, ex ntiˈtaq jun qˈaqˈbˈil kˈuˈjbˈaj tuˈn tnajsit tiljo xjal luˈn.


Sillä hän kumosi suurella voimalla julkisesti juutalaisten väitteet ja näytti kirjoituksista toteen, että Jeesus on Kristus. 	 Ex twutz kykyaqilxjal antza, toj tumil njaw yolbˈintaq kyiˈj aj Judiy; ex nkubˈ tyekˈintaq qa a Jesúsjo Crist, tzeˈnx ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios.


Tämä on jo toinen kirje, jonka minä kirjoitan teille, rakkaani, ja näissä molemmissa minä muistuttamalla herätän teidän puhdasta mieltänne, 	 Ayiˈy werman kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, atzin luˈn tkabˈ wuˈja kxel ntzˈibˈiˈn kyeˈy. Kyojjo kabˈe uˈj wajtaqa tuˈn kyxiˈ nkˈasiˈn toj kyanmiˈn tuˈn kyximiˈn tukˈa tumil.


Mutta hän vastasi ja sanoi: `Totisesti minä sanon teille: minä en tunne teitä`. 	 Me atziˈn xi tqˈmaˈn tajaw ja kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ntiˈ kyokliˈn tuˈn kyoktza, chiˈ.


Sinä rakastit vanhurskautta ja vihasit laittomuutta; sentähden on Jumala, sinun Jumalasi, voidellut sinua iloöljyllä, enemmän kuin sinun osaveljiäsi." 	 O tzˈok tkˈuˈjlinjiy a tbˈanil, ex o tzˈel tikyˈinjiy a nya toj tumil. Tuˈntziˈn ikyjo, o tzˈok qˈoˈn te Kawil tuˈn qMan Dios, a tDiosa, ex nimxixtl ntzalaj tiˈja tzeˈnku kye angel, ayeˈ iteˈ tukˈiy.


Ja silloin Ihmisen Pojan merkki näkyy taivaalla, ja silloin kaikki maan sukukunnat parkuvat; ja he näkevät Ihmisen Pojan tulevan taivaan pilvien päällä suurella voimalla ja kirkkaudella. 	 Ex kylaˈbˈila twutz kyaˈj a techiljo ayiˈn Tkˈwal Ichin, aj wula. Tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ kchi bˈaj jawil oqˈ, aj nxi kykaˈyin a ayiˈn Tkˈwal Ichin, aj ntzaja toj muj twutz kyaˈj tukˈa tkyaqil wipiˈn ex jniˈ nqoptzˈajiyila.


Ja kun ilta tuli, oli venhe keskellä järveä, ja hän oli yksinään maalla. 	 Teˈ qok sjumeˈ, ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin chˈixtaq kykanin nikyˈjin nijabˈ. Me ante Jesús kyij tjunalx ttzi aˈ.


Niin tuli myös publikaaneja kastettaviksi, ja he sanoivat hänelle: "Opettaja, mitä meidän pitää tekemän?" 	 Ex i tzaj laqˈe junjun kyej xjal, tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ. Ayetzin xjal anetziˈn, a peyil pwaqqetaq toj tkawbˈil Rom. Me nej xi kyqanin te Juan kyjaluˈn: Ay xnaqˈtzil, ¿Yajtzin qeˈ? ¿Tiˈn qeˈ kˈwel qbˈinchin?


Ja hän tuli kotikaupunkiinsa ja opetti heitä heidän synagoogassaan, niin että he hämmästyivät ja sanoivat: "Mistä hänellä on tämä viisaus ja nämä voimalliset teot? 	 tzma toj ttanim. Antza xi xkye tuˈn t‑xnaqˈtzin kyoj muˈẍ ja te kˈulbˈil. Ex tkyaqilxjal bˈaj jaw kaˈylaj, ex kyqˈma: ¿Jaˈtzila xbˈaje t‑xnaqˈtzin xjaljo tkyaqiljo bˈaˈn tuˈn? ¿Ex tzeˈntzin tten nbˈantjo tbˈanil techil tipin tuˈn ikyjo?


Nämä ovat ne kaksi öljypuuta ja ne kaksi lampunjalkaa, jotka seisovat maan Herran edessä. 	 Ayetziˈn kabˈe kujsilte yol lo, ayetziˈn kabˈe tze olivo ex kabˈe xtankoˈl iteˈku nwutza, ayiˈn Tajaw tkyaqil txˈotxˈ.


Joka sanoo valkeudessa olevansa, mutta vihaa veljeänsä, se on yhä vielä pimeydessä. 	 Me qa at jun nimil, a ntqˈmaˈn qa at spikyˈin toj tchwinqil, exsin n‑ikyˈin yol tiˈj juntl, nya twutzx tyol, quˈn toj qxopin taˈye.


Ja minä kuulin ikäänkuin äänen niiden neljän olennon keskeltä sanovan: "Koiniks-mitta nisuja yhden denarin, ja kolme koiniksia ohria yhden denarin! Mutta älä turmele öljyä äläkä viiniä." 	 Ex kyxoljo kyaje ajbˈil tiˈjile qˈuqbˈil, nbˈiy jun tqˈajqˈojil yol ntqˈmaˈn: Manyor wiˈyil tkyaqil kywaˈy jaˈlin. Quˈn jun tal malbˈil triy, mo oxe tal malbˈil nmaq triy, te twiˈ kykˈuˈja te jun qˈij. Ex mi kubˈ kyyajinjiˈy aseyt exsin vin.


Katsokaa, ettette halveksu yhtäkään näistä pienistä; sillä minä sanon teille, että heidän enkelinsä taivaissa näkevät aina minun Isäni kasvot, joka on taivaissa. 	 Mi chi el kyikyˈinjiˈy tal muchˈqe lo. Quˈn twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, loqe ky‑angel majx iteˈ yolil kyiˈj twutz nMaˈn toj kyaˈj.


Ja hän on synnyttävä pojan, ja sinun on annettava hänelle nimi Jeesus, sillä hän on vapahtava kansansa heidän synneistänsä." 	 Quˈn k‑itzˈjil jun tal qˈa, ex k‑okil tqˈoˈn tbˈi Jesús. K‑okil tbˈi ikyjo, quˈn kchi kletil xjal toj il tuˈn.


Seuraavana päivänä laskimme Siidoniin. Ja Julius kohteli Paavalia ystävällisesti ja salli hänen mennä ystäviensä luo hoitoa saamaan. 	 Ex o xiˈy toj junxil qˈij, ex o kaniˈn toj Sidón. Xi qˈoˈn ambˈil te Pabl tuˈn Julio, noq tuˈn t‑xiˈ qˈolbˈil kyeˈ tukˈa, ex tuˈn tok kaˈyin kyuˈn.


Lapsukaiseni, tämän minä kirjoitan teille, ettette syntiä tekisi; mutta jos joku syntiä tekeekin, niin meillä on puolustaja Isän tykönä, Jeesus Kristus, joka on vanhurskas. 	 Ayeqiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja, a nyakuj tal nkˈwalqiˈy; nxi ntzˈibˈiˈn tkyaqiljo luˈn kyeˈy, tuˈn mi chi bˈinchiniˈy il. Me qa at jun nbˈinchin il kyxola, at najsbˈil, quˈn at jun Yolil qiˈj twutz qMan Dios, a Jesucrist, a tzˈaqlexix.


Niin Jeesus rupesi puhumaan lainoppineille ja fariseuksille ja sanoi: "Onko luvallista parantaa sapattina, vai eikö?" Mutta he olivat vaiti. 	 Xitzin tqanin Jesús kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil junx kyukˈa jniˈ Parisey. Chiˈ kyjaluˈn: ¿Bˈaˈnpela toj kywutza, tuˈn tkubˈ qˈanit jun yabˈ toj qˈij te ajlabˈl, mo minaj?


tulen liekissä ja kostaa niille, jotka eivät tunne Jumalaa eivätkä ole kuuliaisia meidän Herramme Jeesuksen evankeliumille. 	 Ex tzul qˈolte tkawbˈil kujxix kyibˈaj kykyaqiljo, a mi ẍi nimin tiˈj Dios, ex mi xkubˈ kynimin a Tbˈanil Tqanil kolbˈil te qAjaw Jesucrist.


niin silloin ilmestyy tuo laiton, jonka Herra Jeesus on surmaava suunsa henkäyksellä ja tuhoava tulemuksensa ilmestyksellä, 	 Bˈeˈxsin kˈwel tyekˈiˈn ichin tibˈ, a aj ilxix, me bˈeˈx kˈwel bˈyoˈn tuˈn qAjaw, noq tukˈa T‑xew. Ex noq tuˈn tqoptzˈajiyil tten, bˈeˈx kˈwel yuchˈj te jun majx.


Totisesti, totisesti minä sanon teille: te joudutte itkemään ja valittamaan, mutta maailma on iloitseva; te tulette murheellisiksi, mutta teidän murheenne on muuttuva iloksi. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa kchi oqˈila, ex kchi bˈisila. Me ante jniˈ xjal te twutz txˈotxˈ okxla kchi tzalajilx. Me metziˈn kyeˈ, exla qa kchi bˈisila jaˈlin, me atzin kybˈisa ktxˈixpitil te tzaljbˈil.


Ja hän nousi sieltä ja tuli Juudean alueelle, kulkien Jordanin toista puolta. Ja taas kokoontui paljon kansaa hänen luoksensa, ja tapansa mukaan hän taas opetti heitä. 	 Etz Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tojjo tnam Capernaum, exsin i xiˈ tojjo txˈotxˈ te Judey, ex i xiˈ tojjo txˈotxˈ tjlajxi Nim Aˈ Jordán. Pon chmet txqan xjal tiˈjile antza, ex ok ten xnaqˈtzilkye tzeˈnkuxtaqjo ntenetaq tuˈn.


ja kolmas osa luoduista, mitä meressä on ja joissa henki on, kuoli, ja kolmas osa laivoista hukkui. 	 ex jun toxin tnej tkyaqil txuk toj, bˈeˈx i kyim. Ex jun toxin tnej bark, bˈeˈx i kubˈ yuchˈj.


Minä Tertius, joka olen kirjoittanut tämän kirjeen, sanon teille tervehdyksen Herrassa. 	 Ayiˈn Tercio nchin tzˈibˈiˈn tiˈjjo uˈj luˈn, ex kxel nsmaˈn jun qˈolbˈil kyeˈy toj tbˈi qAjaw.


Tiitukselle, oikealle pojalleni yhteisen uskomme perusteella. Armo ja rauha Isältä Jumalalta ja meidän Vapahtajaltamme Kristukselta Jeesukselta! 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn tey, Tito, a ay ma tzˈoka tzeˈnku jun nkˈwala, tuˈn ma nimiˈn tzeˈnku weˈ tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a xi nqˈmaˈn tey. Wajatlaˈy noqit ax qMan Dios ex qAjaw Jesucrist, a Klolqe, tzaj kyˈiwlintiy tukˈa t‑xtalbˈil, ex tuˈn tten jun nukˈbˈil toj tchwinqila.


Ja katso, muutamat kirjanoppineista sanoivat mielessään: "Tämä pilkkaa Jumalaa". 	 Iteˈtaq junjun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil antza. Tej tok kybˈiˈn ikyjo, kubˈ kyximin: Tzeˈntzin tten n‑el tzaqpaj ttzi ichin ikyjo. Noq nxoˈn teˈ yol tiˈj Dios tuˈn tyol.


Ja hän sanoi vieressä seisoville: `Ottakaa häneltä pois se leiviskä ja antakaa sille, jolla on kymmenen leiviskää`. 	 Xitzin tqˈmaˈnltz kyeˈ xjal, a iteˈtaq antza kyjaluˈn: Kyimiljiˈy pwaq te, exsin kyqˈonxsa te aqˈnil, a lajaj maj s‑aliˈn npwaqa tuˈn.


ja valaisisi teidän sydämenne silmät, että tietäisitte, mikä on se toivo, johon hän on teidät kutsunut, kuinka suuri hänen perintönsä kirkkaus hänen pyhissään 	 Ex kukx nxi nqaninjiˈy te Dios, tuˈn t‑xi tqˈoˈn tumil toj kyanmiˈn, tuˈntzin tel kynikyˈa tiˈj alkye t‑xilin tkyaqil, a nchi ayoˈn tiˈj toj kyaˈj, a ma chi txokliˈy tiˈj tuˈn Dios; ex tuˈn tel kynikyˈa tiˈj alkye t‑xilin tkyaqil at toklin Dios tiˈj, a awo Ttanimqo, a tbˈanilxix wen twutz;


Näissä kahdessa käskyssä riippuu kaikki laki ja profeetat." 	 Ayetzin kabˈe kawbˈiljo lo, ayetziˈn tqˈuqil tkyaqil t‑xilin kawbˈil ex jniˈ t‑xilin kyxnaqˈtzbˈil yolil Tyol Dios ojtxe.


Niin Jeesus sanoi ylipapeille ja pyhäkön vartioston päälliköille ja vanhimmille, jotka olivat tulleet häntä vastaan: "Niinkuin ryöväriä vastaan te olette lähteneet miekat ja seipäät käsissä. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kye kynejil pale, kye xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex kye nejinel kyexjal; aye xjal lo, a ayetaqtziˈn otaq chi ul tzyulte Jesús. Chiˈ kyjaluˈn: ¿Tiquˈnil ma chi ula tzyul weˈy, qˈimila kykxbˈila ex kytzeˈy, nyakuj iky ma chin ele wejiˈy te kyeˈy tzeˈnku jun ileqˈ?