Ja kansanjoukot, jotka kulkivat hänen edellään ja jotka seurasivat, huusivat sanoen: "Hoosianna Daavidin pojalle! Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen. Hoosianna korkeuksissa!" 	 Ex ayetziˈn jniˈ xjal nejninqetaq exqetziˈn lipcheqektaq tiˈj, i ok ten ẍchˈil: Nimxit tbˈiy, ay Tyajil qtzan nmaq kawil David. Kyˈiwlinxita a ay ma tzula toj tbˈi tAjaw Tkyaqil. Nimxitjo toklin tbˈiy toj tnajbˈila.


Ja te tiedätte hänen ilmestyneen ottamaan pois synnit; ja hänessä ei ole syntiä. 	 Ex bˈiˈn kyuˈn, qa ul Jesús tzaluˈn twutz txˈotxˈ te najsil qil, quˈn oˈkx te Jesús ntiˈ il xbˈant tuˈn.


Ja sitä palvelijaa, joka tiesi herransa tahdon, mutta ei tehnyt valmistuksia eikä toiminut hänen tahtonsa mukaan, rangaistaan monilla lyönneillä. 	 Atzin tej aqˈnil, a n‑el tnikyˈ te, tiˈxixjo taj tajaw aqˈuntl, me mina nkubˈ tbˈinchin tibˈ, ex mibˈin nimin, ok kbˈajil jikytzˈin ilaˈ maj.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "Anna ensin lasten tulla ravituiksi; sillä ei ole soveliasta ottaa lasten leipää ja heittää penikoille". 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Yonkuy nej, tuˈn kyxi nmojinjiˈy nxjalila, quˈn nya wen tuˈn tel kywa tal kˈwal, exsin tuˈn t‑xiˈ kye chit, quˈn noqit tuˈn kybˈaj waˈn tal kˈwal nej, exsin kxel xiljo kye chittz. Ikyqintzin wejiˈy kyukˈa nxjalila; nej kchi okil nkaˈyiˈn, ex kxel nqˈoˈnjiˈy kyeˈ a ntiˈ at kye.


Sillä niin monta kuin Jumalan lupausta on, kaikki ne ovat hänessä "on"; sentähden tulee hänen kauttaan myös niiden "amen", Jumalalle kunniaksi meidän kauttamme. 	 Quˈn tkyaqiljo ntqˈmaˈn Dios, o japin bˈaj tukˈa Crist. Tuˈnpetziˈn, at tqˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈjjo Tyol, a twutzxix, ex nqo nimsin tbˈi, ex nxi qqˈmaˈn qa ikyxjo.


Niin he taas tahtoivat ottaa hänet kiinni, mutta hän lähti pois heidän käsistänsä. 	 Antza tuˈn toketaq kytzyuˈn juntl majl, me chebˈe el tzaqpaj toj kyqˈobˈ.


ja hän on nähnyt näyssä miehen, Ananias nimisen, tulevan sisälle ja panevan kätensä hänen päällensä, että hän saisi näkönsä jälleen." 	 ex ma tzˈiwliy tuˈn toj twutzikyˈ, qa ma tzˈokxa, ex qa ma chi kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈa tibˈaj, tuˈn tkaˈyin juntl majl.


Mutta hän vakuutti vielä lujemmin: "Vaikka minun pitäisi kuolla sinun kanssasi, en sittenkään minä sinua kiellä". Ja samoin sanoivat kaikki muutkin. 	 Me mina, chi Pegr. Ex qa ma chin kyima tukˈiy, me nlay kubˈ wewiˈn, chiˈ. Ex ikyxljo, kyqˈmaˈn txqantl t‑xnaqˈtzbˈin.


hänen tulee sävyisästi ojentaa vastustelijoita; ehkäpä Jumala antaa heille mielenmuutoksen, niin että tulevat tuntemaan totuuden 	 Qalaˈ chebˈe tuˈn kyxi tkawiˈn ayeˈ mi nxi kynimin, qapetla taqˈ Dios tuˈn tajtz tiˈj kyanmin ex tuˈn tel kynikyˈ te Tyol, a twutzxix,


Niin Pilatus taas kysyi häneltä sanoen: "Etkö vastaa mitään? Katso, kuinka paljon syytöksiä he tekevät sinua vastaan." 	 Xi tqanin juntl majl Pilat te: ¿Ntiˈxsin chˈin ntqˈmaˈn? ¡Bˈinqexsin jniˈxsin nkyqˈmaˈn tiˈja!


Niin he tahtoivat ottaa hänet venheeseen, ja kohta venhe saapui sen maan rantaan, jonne he olivat matkalla. 	 Ex bˈeˈx tzaj qkˈmoˈn Jesús tukˈa tzaljbˈil tuˈn tokx toj bark, ex jun paqx o poˈn tjlajxi aˈ, jaˈ iltaq tiˈj tuˈn qpon kaniˈn.


Ja häntä seurasivat ratsastaen valkoisilla hevosilla taivaan sotajoukot, puettuina valkeaan ja puhtaaseen pellavavaatteeseen. 	 Ex lipcheqek tiˈj txqan xoˈl qˈaqˈ te toj kyaˈj, toktaq kyxbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx, sjanin kaˈyin, ex ntiˈ chˈin tzˈil tiˈj. Ex iteˈkxtaq kyibˈaj chej sjanin kyiˈj.


Hän sanoi heille: "Ei ole teidän asianne tietää aikoja eikä hetkiä, jotka Isä oman valtansa voimalla on asettanut, 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Ntiˈ kyeˈ kyaj tuˈn kybˈintiˈy tiˈ qˈijil mo jtoj kˈwel tbˈinchin te Diosjo, quˈn oˈkxte at toklin tiˈj jtoj bˈaˈn tkubˈ bˈinchit.


Ja häntä seurasi suuri kansan paljous Galileasta ja Dekapolista ja Jerusalemista ja Juudeasta ja Jordanin tuolta puolen. 	 Nimx txqan xjal ok lipe tiˈj Jesús toj txˈotxˈ te Galiley, te txˈotxˈ Decápolis, te Jerusalén, te tkyaqil txˈotxˈ te Judey, ex kyoj txˈotxˈ jlajxi Nim Aˈ Jordán.


Sillä ei Jumala ole kutsunut meitä saastaisuuteen, vaan pyhitykseen. 	 Quˈn aku te qMan Dios o txkonqe tuˈn qanqˈin saqxix toj tkyaqil, ex nya tukˈa jun nya bˈaˈn toj qchwinqil.


Ja kohta hän astui opetuslapsineen venheeseen ja meni Dalmanutan seuduille. 	 Bˈeˈxsin xiˈkux kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun bark, tuˈn kykanin tojjo jun najbˈil Dalmanuta tbˈi.


Niin hän vei hänet Jerusalemiin ja asetti hänet pyhäkön harjalle ja sanoi hänelle: "Jos sinä olet Jumalan Poika, niin heittäydy tästä alas; 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo; bˈeˈx xiˈ Jesús juntl majl tuˈn tkujil tajaw il tzma toj tnam te Jerusalén. Jax tkˈleˈn tzmax toj tjuchˈiljo tnejil ja te naˈbˈl Dios, a nimxix tweˈ, exsin xi tqˈmaˈntz te kyjaluˈn: Qa Kˈwalbˈajxixtza te Dios, xoˈnkuxsin tibˈtza, tuˈn tkupiˈn tzmax twutz txˈotxˈ.


Mutta kun he kuulivat, että hän eli ja että Maria oli hänet nähnyt, eivät he uskoneet. 	 Atzin teˈ tok kybˈiˈn te qya, qa otaq jatz anqˈin Jesús, ex qa otaq tli, mi xi kynimine.


Sillä me iloitsemme, kun me olemme heikot, mutta te olette voimalliset; sitä me rukoilemmekin, että te täydellisiksi tulisitte. 	 Nqo tzalaja tuˈn at kyipiˈn tuˈn kybˈinchiˈn tzeˈnku taj Dios. Ex nyatla il tiˈj tuˈn tyekˈin Dios tipin tukˈa tkawbˈil kyiˈja kujxix wen, quˈn qa otaq kubˈ kybˈinchin kyibˈa, aj npoˈn, noq tukˈa jun yol bˈunin kchin yoliliˈy kyukˈiy, nyakutlaj ntiˈ qipiˈn. Tuˈnpetziˈn, kukx nqo kubˈsin qwutzjiˈy te Dios, tuˈn kyoka tzˈaqle toj kynimbˈila.


Sentähden mies luopukoon isästänsä ja äidistänsä ja liittyköön vaimoonsa. 	 Tuˈnpetziˈn, kyjel ttzaqpiˈn te ichin ttata ex tnana, noq tuˈn tok meje tukˈa t‑xuˈjil.


Sillä hän tiesi kavaltajansa; sentähden hän sanoi: "Ette kaikki ole puhtaat". 	 Xi tqˈmaˈn ikyjo: Nya kykyaqilxa ma chi saqixa, quˈn bˈiˈntaq tuˈn, alkye tuˈn t‑xi kˈayinte toj kyqˈobˈ aj il.


Te olette herkutelleet maan päällä ja hekumoineet, te olette sydäntänne syötelleet teurastuspäivänä. 	 Atzin kyeˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ma kyli jun kyeˈ kychwinqil toj tbˈanilx, ex tzeˈnku kyaja, ikyqetzinjiˈy tzeˈnku jun ma nimxix wakx ma bˈant, tuˈn tkubˈ bˈyet.


Sen jälkeen Paavali lähti Ateenasta ja meni Korinttoon. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx ex Pabl toj Atenas, exsin xiˈtz tzmax toj tnam Corint.


Kun oli oltu kauan syömättä, niin Paavali nousi heidän keskellään ja sanoi: "Miehet, teidän olisi pitänyt noudattaa minun neuvoani eikä lähteä Kreetasta; siten olisitte säästyneet tästä vaivasta ja vahingosta. 	 Quˈn tuˈn ilaˈtaq qbˈaja naˈmxtaq qwaˈn toj ilaˈ qˈij, jawtzin weˈ Pabl kyxolxjal, ex tqˈma kyjaluˈn: Ayiˈy tata, noqit ma kubˈ kyniminjiˈy a xi nqˈmaˈn kyeˈy, tuˈn mina tuˈn qetz toj Creta, minatla sikyˈxjo jniˈ mibˈin quˈn.


ja taivaan tähdet putosivat maahan, niinkuin viikunapuu varistaa raakaleensa, kun suuri tuuli sitä pudistaa, 	 Ex ayetzin cheˈw toj kyaˈj, bˈeˈx i tzaj tzˈaq twutz txˈotxˈ, tzeˈnku nchi kubˈ tzˈaqjo tal lobˈj iw, aj t‑xi yekj tqan tuˈn nim kyqˈiqˈ.


jollei siksi luettane tätä ainoata lausetta, jonka huusin seisoessani heidän keskellään: `Kuolleitten ylösnousemuksen tähden minä tänään olen teidän tuomittavananne`." 	 Metzin qa at wiltza tiˈjjo, tej tjaw nẍchˈiˈn kyxol: Loqin intiˈn tzaluˈn toj Sanedrín kywutza, ayiˈy kawil, noq tuˈn nxi nnimiˈn, qa chi jawitz anqˈin juntl majl kykyaqil kyimnin, chi Pabl.


Niin sotilasjoukko ja päällikkö ja juutalaisten palvelijat ottivat Jeesuksen kiinni ja sitoivat hänet 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, aye xoˈl qˈaqˈ tukˈa kynejil, exqetziˈn xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx ok kytzyuˈn Jesús, tuˈn tkuˈx toj tze, ex kubˈ kykˈloˈn.


Ei kukaan palvelija voi palvella kahta herraa; sillä hän on joko tätä vihaava ja toista rakastava, taikka tähän liittyvä ja toista halveksiva. Ette voi palvella Jumalaa ja mammonaa." 	 Mix aˈl jun aqˈnil aku tzˈajbˈin te kabˈe tajaw aqˈuntl. Quˈn k‑elil tiˈjlin tnejil, ex k‑okil tkˈuˈjlin tkabˈ; mo k‑okilj tzˈaqle tukˈa tnejil, me bˈeˈx aku tzˈel tiˈjliˈnljo tkabˈ. Nlayx bˈant tuˈn tokin te Dios ex te pwaq.


ja huusivat: "Israelin miehet, auttakaa! Tämä on se mies, joka kaikkialla opettaa kaikkia ihmisiä meidän kansaamme ja lakiamme ja tätä paikkaa vastaan, onpa vielä tuonut kreikkalaisia pyhäkköönkin ja saastuttanut tämän pyhän paikan." 	 ex jaw ẍchˈin kyjaluˈn: Qo kymojintza, ayiˈy aj Israel. Atzin maˈ ichin lo, nbˈet toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, ex nxnaqˈtzin kyexjal jotxjo, a nya wen te qtanim, nya wen tiˈj tkawbˈil Moisés, ex a nya wen tiˈjjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, a xjanxix wen.


myi omistamansa pellon, toi rahat ja pani ne apostolien jalkojen juureen. 	 Attaq te Jse ttxˈotxˈ, ex bˈeˈx xi tkˈayin; atzin pwaq xi tqˈoˈn kye tsanjil.


saarnaa sanaa, astu esiin sopivalla ja sopimattomalla ajalla, nuhtele, varoita, kehoita, kaikella pitkämielisyydellä ja opetuksella. 	 Qˈmaˈnxixjiy Tyol Dios. Ex qa at ambˈil tiˈja ex qa ntiˈ, tzˈokx tilil tuˈn, tuˈn tbˈant. Kawinqexa, jikysinqexa, ex chebˈe qˈonxa kynabˈl tukˈa jun xnaqˈtzbˈil toj tumil.


Ota omasi ja mene. Mutta minä tahdon tälle viimeiselle antaa saman verran kuin sinullekin. 	 Qalaˈ kytzyuˈnxjiˈy kypwaqa, ex kux chi ajxiy, quˈn waja tuˈn kyok nchjoˈnjiˈy ayeˈ yaj ẍi ul aqˈnil kyinxjo tzeˈnku kyeˈ.


Ja katsellen ympärilleen niihin, jotka istuivat hänen ympärillään, hän sanoi: "Katso, minun äitini ja veljeni! 	 I xi tkaˈyin jniˈ xjal qˈuqejqetaq tiˈjile, exsin xi tqˈmaˈn kye: Ayetzin wejiˈy nnana ex witzˈin lo, a aye nchi kubˈ bˈinchin teˈ a taj Dios,


Mutta nyt, koska olet penseä, etkä ole palava etkä kylmä, olen minä oksentava sinut suustani ulos. 	 Me metzin kyeˈ, ntiˈx kye kyajbˈin, quˈn noq tal chˈin maqˈmaj, a nya cheˈw ex nya kyaq. Tuˈnpetziˈn, kchi elitz nxabˈiˈn toj ntziˈy.


Mutta minä kehoitan teitä, veljet, pitämään silmällä niitä, jotka saavat aikaan erimielisyyttä ja pahennusta vastoin sitä oppia, jonka te olette saaneet; vetäytykää pois heistä. 	 Erman, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy, tuˈn kyok kykaˈyinjiˈy ayeˈ nchi jyon tumil tuˈn tel kypaˈn kyibˈ, quˈn noq jun tze nkubˈ kyqˈoˈn toj kybˈeˈy tuˈn kyja tolpaja tiˈj. Nya wenjo ikyjo, quˈn nya iky kyejiˈy xnaqˈtzbˈil o kybˈi. Kypamil kyibˈa kyiˈj,


Tämän Israelin kansan Jumala valitsi meidän isämme ja korotti tämän kansan, heidän muukalaisina ollessaan Egyptin maassa, ja vei heidät sieltä ulos kohotetulla käsivarrella, 	 A kyDios tnam te Israel, xjaw skˈoˈn kyeˈ ojtxe qxeˈchil. Ma chi ok tmujbˈin, tuˈn kyok te bˈetin xjal, a ma nintz kybˈaj, teˈ iteˈxtaq toj txˈotxˈ te Egipto. Ex ax, tukˈa tkyaqil tipin, s‑etz qˈinkye tojjo txˈotxˈ anetziˈn.


Ja joka sen näki, on sen todistanut, ja hänen todistuksensa on tosi, ja hän tietää totta puhuvansa, että tekin uskoisitte. 	 Ex ayinku weˈ in lonte. Tuˈnpetziˈn, xi nqˈmaˈn twutzxix, quˈn ankye ma lonte, twutzxix te tyol, tuˈntzin majqex kye, tuˈn kyxi niminte.


Ja heidät nähdessään hän sanoi heille: "Menkää ja näyttäkää itsenne papeille". Ja tapahtui heidän mennessään, että he puhdistuivat. 	 Atzaj teˈ kyiwle tuˈn Jesús, iky xi qˈmaˈn kye kyjaluˈn: Kux cheˈxa, exsin kyyekˈinx kyibˈtza kye pale. Tzuntaq nchi bˈetjo ichin anetziˈn, tej kykubˈ qˈanin.


ja jonka seurakunnat vielä sen lisäksi myös ovat valinneet matkatoveriksemme viemään tätä rakkauden lahjaa, joka on meidän toimitettavanamme itse Herran kunniaksi ja oman alttiutemme osoitukseksi. 	 Ex nya oˈkxjo, qalaˈ aye Ttanim Dios ma chi jaw skˈonte erman luˈn, tuˈn t‑xiˈ qukˈiˈy tojjo qbˈeˈy, ex tuˈn tonin tiˈjjo onbˈil, a kxel qiˈn te nimsbˈil tbˈi qAjaw, ex te jun yekˈbˈil tiˈjjo qwenil.


Ja Paavalin saattajat veivät hänet Ateenaan saakka, ja saatuaan vietäväksi Silaalle ja Timoteukselle käskyn mitä pikimmin tulla hänen luoksensa, he lähtivät sieltä pois. 	 Ayetzin kyeˈ i xiˈ waˈbˈilte Pabl, i kaninx kyeˈ tzmax toj tnam te Atenas. Me liwey, i meltzˈaj Berea tukˈa tqanil te Silas ex te Timotey, qa il tiˈj tuˈn kykanin Atenas liwey wen, a jaˈ taˈyetaq Pabl.


Sitten Jeesus täynnä Pyhää Henkeä palasi Jordanilta; ja Henki kuljetti häntä erämaassa, 	 Nojnintaq tanmin Jesús tuˈn Xewbˈaj Xjan, tej tmeltzˈaj ttzi Nim Aˈ Jordán, exsin xiˈ tuˈn tkujil Xewbˈaj Xjan, tzmax tojjo tzqij txˈotxˈ jaˈ ntiˈye kynajbˈilxjal toj.


Hänessä on teihinkin, sittenkuin olitte kuulleet totuuden sanan, pelastuksenne evankeliumin, uskoviksi tultuanne pantu luvatun Pyhän Hengen sinetti, 	 Ex ikyqex kyejiˈy jaˈlin, ma chi ok kyeˈ te Ttanim junx qukˈiy, noq tuˈn Crist, tej t‑xi kynimiˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil. Ex tej t‑xi kynimiˈn, ma tzˈok kyechila toj kyanmiˈn, a Xewbˈaj Xjan,


Heidän jalkansa ovat nopeat vuodattamaan verta, 	 Ex jun paqx njaw kyikyˈin tuˈn kybˈujin.


Ja minä en tuntenut häntä; mutta hän, joka lähetti minut vedellä kastamaan, sanoi minulle: `Se, jonka päälle sinä näet Hengen laskeutuvan ja jäävän, hän on se, joka kastaa Pyhällä Hengellä`. 	 Naˈmx tel nnikyˈa te ankye te Crist, me akux Dios, a tzaj chqˈoˈn we, tuˈn kykuˈxxjal toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, o tzaj tqˈmaˈn wey nej: Qa ma tlijiy Xewbˈaj Xjan tuˈn tkuˈtz, ex tuˈn tkubˈ ten tibˈaj jun xjal, axixsinte xjaljo at toklin tuˈn tkux qˈoˈnte Xewbˈaj Xjan toj kyanminxjal te jun majx.


hänen sydämensä salaisuudet tulisivat ilmi, ja niin hän kasvoilleen langeten rukoilisi Jumalaa ja julistaisi, että Jumala totisesti on teissä. 	 Quˈn ikytziˈn a ewintaq toj tanmin k‑elitz toj qˈanchaˈl, ex kˈwel meje tuˈn tnimsin tbˈi Dios, ex ktqˈmaˈ, qa twutzxix at Dios kyxola.


Mutta fariseukset sanoivat: "Riivaajain päämiehen voimalla hän ajaa ulos riivaajia". 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey, bˈeˈx jaw kyikyˈin kyeˈ, ex kyqˈma: Axte tajaw il ma tzaj qˈonte toklin ichin lo, tuˈn kyetz taqˈnil tuˈn toj kyanminxjal, chi chiˈ.


Mutta minä en etsi omaa kunniaani; yksi on, joka etsii ja tuomitsee. 	 Me mi ẍin ula noq tuˈn njaw kynimsiˈn; me metzin te Dios, taj teˈ tuˈn njaw nimsita. Ex aku kkawil kyibˈaja, ayiˈy nchi el iˈjlin weˈy.


Katso, kolmannen kerran minä nyt olen valmis tulemaan teidän tykönne, enkä ole oleva teille rasitukseksi; sillä minä en etsi teidän omaanne, vaan teitä itseänne. Eiväthän lapset ole velvolliset kokoamaan tavaraa vanhemmilleen, vaan vanhemmat lapsilleen. 	 Atzin jaˈlin, ma bˈant tiˈj tuˈn nxiˈy lol kyeˈy toj tox majin, ex mi chin qaniˈn twiˈ nkˈuˈja kyeˈy, quˈn nya wejiˈy njyoˈn a kypwaqa; qalaˈ waja tuˈn kyel wena twutz qMan Dios, quˈn ma chin oka te kytatiˈy toj kynimbˈila. Ikytziˈn tzeˈnku jun manbˈaj ipbˈilxix toke, tuˈn tknet pwaq kye tkˈwal, ex nyaqe kˈwalbˈaj nchi lipin tuˈn tjyet pwaq te kytata.


Ja Johannekselle kertoivat hänen opetuslapsensa tästä kaikesta. 	 Tkyaqiljo lo bˈijte tuˈn Juan, a Jawsil Aˈ, quˈn tuˈn bˈeˈx xi qˈmaˈn te kyuˈnj t‑xnaqˈtzbˈin. I tzajtzin ttxkoˈn kabˈe,


teille on tänä päivänä syntynyt Vapahtaja, joka on Kristus, Herra, Daavidin kaupungissa. 	 Tojjo ttanim David, ma tzˈitzˈje jun Kolil jaˈlin, a Crist, ex a tAjaw Tkyaqil.


Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme, ja Herralta Jeesukselta Kristukselta! 	 Axit qMan Dios ex qAjaw Jesucrist kyˈiwlil kyeˈy tukˈa tkyaqil tnukˈbˈil ex t‑xtalbˈil kyibˈaja.


Mutta me olemme turvallisella mielellä ja haluaisimme mieluummin muuttaa pois ruumiista ja päästä kotiin Herran tykö. 	 Ex qˈuqle qkˈuˈj tiˈj, ex tuˈntziˈn ikyjo, qajatla tuˈn tkyij tzaqpetjo qxmilil te twutz txˈotxˈ, ex tuˈn qaj najal tukˈa qAjaw te jun majx.


Sentähden minä sanon teille: kaikki, mitä te rukoilette ja anotte, uskokaa saaneenne, niin se on teille tuleva. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, aj t‑xi kyqanin jun tiˈ toj naˈj Dios, ten kynimbˈila tuˈn ttzaj tqˈoˈn, ex ok ktzajil kykˈmoˈn.


Ja sapatinpäivänä me menimme kaupungin portin ulkopuolelle, joen rannalle, jossa arvelimme olevan rukouspaikan, ja istuimme sinne ja puhuimme kokoontuneille naisille. 	 Toj jun qˈij te ajlabˈl, o exa ttxaˈn tnam tzma ttzi jun aˈ n‑ajqelin, quˈn kubˈ qbˈisiˈn qa antza nchi naˈne jun chˈuq Judiy Dios. Bˈeˈxsin o kubˈ qeˈy, ex o yoliˈn tiˈj Tbˈanil Tqanil kyeˈ qya, a otaq chi chmet antza.


Sillä outoja asioita sinä tuot meidän korvaimme kuulla. Me siis tahdomme tietää, mitä ne oikein ovat." 	 Quˈn nyoliˈn kyiˈjjo noq tiˈchaqjo, a nya qojtzqiˈn, ex qaja tuˈn tel qnikyˈa te, tzeˈn chi elpine kykyaqiljo lo.


Sillä Johannes kastoi vedellä, mutta teidät kastetaan Pyhällä Hengellä, ei kauan näitten päivien jälkeen." 	 Twutzxix qa i kux tqˈoˈn Juan xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ; me ayetzin kyeˈ, toj jteˈbˈin qˈij, mina chi kuˈx kyeˈ toj aˈ, qalaˈ kˈwelix te Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn te jun majx, chi Jesús.


Ja heti Jeesus tunsi hengessänsä, että he mielessään niin ajattelivat, ja sanoi heille: "Miksi ajattelette sellaista sydämessänne? 	 Me ante Jesús, bˈeˈx el tnikyˈ te tiˈtaqjo nkybˈisin xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Bˈeˈx xi tqanin kye: ¿Tinquˈn nkubˈ kybˈisinjiˈy ikyjo?


Ja hoviherra kysyi Filippukselta sanoen: "Minä pyydän sinua: sano, kenestä profeetta puhuu näin, itsestäänkö vai jostakin toisesta?" 	 Xitzin tqanin aj Etiopía te Lip: Bˈinchima xtalbˈil. Qˈmantziˈn weˈy; ¿Anqiˈj nyolineˈ ojtxe yolil tojjo yol luˈn; ma tiˈjxpela moj qa tiˈj junxilj?


eikä Herodeskaan, sillä hän lähetti hänet takaisin meille. Ja katso, hän ei ole tehnyt mitään, mikä ansaitsee kuoleman. 	 ex ikyx te Herodesjo, ntiˈ tilx xjyet tuˈn. Quˈn tzeˈn ttentz saj tmeltzˈintl. Kan lo, ntiˈ tetz il ma bˈant tuˈn, a atit kyimin tiˈj.


etteivät ketään herjaa, eivät riitele, vaan ovat lempeitä ja osoittavat kaikkea sävyisyyttä kaikkia ihmisiä kohtaan. 	 ex tuˈn mi chi yolbˈin tiˈj aˈla, qalaˈ tuˈn kymujbˈinte kyibˈ tukˈa tkyaqil, ex tuˈn kyyekˈinte kymutxbˈil kyibˈ, a twutzxix wen, kywutz kykyaqil xjal.


Ja sitä ennen pitää evankeliumi saarnattaman kaikille kansoille. 	 Me tuˈn tbˈajjo tkyaqil twutz txˈotxˈ, il tiˈj nej tuˈn tbˈaj yolitjo nyola te kolbˈil kyexjal toj kykyaqil twutz txˈotxˈ.


Ja minä kuulin alttarin sanovan: "Totisesti, Herra Jumala, Kaikkivaltias, totiset ja vanhurskaat ovat sinun tuomiosi". 	 Ex xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil t‑altar Dios, a tqˈma: Ikytziˈn Tata Dios, a nimxix tipiˈn. Ma kawiˈn tukˈa tumil twutzxix ex tzˈaqlexix.


ja arkin päällä kirkkauden kerubit varjostamassa armoistuinta. Mutta näistä nyt ei ole syytä puhua kustakin erikseen. 	 Ex tibˈajjo kax tkubˈtaq kabˈe kyilbˈiyil tzeˈnku angel, kerubim kybˈi, ayeˈ yekˈbˈilte tqoptzˈajiyil Dios. Ex tibˈajtaqjo kax likyˈintaq kyxikyˈjo kerubim; antza xi tqˈoˈn tnejilxix pale tchkyˈel aluˈmj te najsbˈil kyilxjal. Quˈn antza taˈyetaq tipin Dios. Me toj tkyaqiljo luˈn, nya il tiˈj tuˈn qyolinl tibˈaj jaˈlin.


Mutta hän sanoi: "Tuokaa ne tänne minulle". 	 Me tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Kyiˈnqetza tzaluˈn.


Heidän joukossaan oli kuitenkin muutamia kyprolaisia ja kyreneläisiä miehiä, jotka, tultuaan Antiokiaan, puhuivat kreikkalaisillekin ja julistivat evankeliumia Herrasta Jeesuksesta. 	 Me metziˈn, i kanin ilaˈ nimil te Chipre ex te Cirene toj tnam te Antyokiy, ex i yolin kyeˈ xjal, a nya Judiyqe, ex kyqˈma yol te Tbˈanil Tqanil tiˈj Jesús, a tAjaw Tkyaqil.


Mutta näiden puheet näyttivät heistä turhilta, eivätkä he uskoneet heitä. 	 Me kykyˈeˈtaq kye t‑xnaqˈtzbˈin tuˈn t‑xi kynimin, quˈn toj kynabˈl nyakuj noq toj kywiˈtaqjo qya otaq tzˈokx.


ja pitäkää huoli siitä, ettei kukaan jää osattomaksi Jumalan armosta, "ettei mikään katkeruuden juuri pääse kasvamaan ja tekemään häiriötä", ja monet sen kautta tule saastutetuiksi, 	 Ikytziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, quˈn noqtzin kyij kytzaqpiˈn t‑xtalbˈil qMan Dios. Quˈn jun xjal ikyjo, a mina tzˈel tpaˈn tibˈ tiˈj il, iky tzˈelpineˈ tzeˈnku jun tlokˈ tze xi ttzˈuˈbˈin jun aˈ kˈaxix wen. Ex bˈeˈx nnajjo tze tkyaqilx. Ikyxixsin tzˈeleˈ kyxol Ttanim Dios; bˈeˈx nchi txalpajjo txqantl nimil tuˈn jun xjal ikyjo, ex bˈeˈx nbˈaj kyyajin kyibˈ.


Mutta viinitarhurit sanoivat toisilleen: `Tämä on perillinen; tulkaa, tappakaamme hänet, niin perintö jää meille`. 	 Atzin teˈ t‑xi kykaˈyin manil txˈotxˈ teˈ ttzajjo kˈwalbˈaj, bˈeˈx i bˈaj ja yolin kyxolile: Ate luˈn kyjel te tajaw txˈotxˈ. Tuˈnpetzintzjo, qbˈyoˈnku, tuˈntzin qkyij te tajaw.


Sillä he kaikki panivat liiastaan, mutta tämä pani puutteestaan kaiken, mitä hänellä oli, koko elämisensä." 	 quˈn jotxjo xjal, a ma kux qˈonte toyaj, a t‑xkyijlbˈin; qalatzinl teˈ tal yaj, a ma kux tqˈoˈn, a attaq tajbˈin te tuˈn tanqˈin.


Sillä minun oli nälkä, ja te annoitte minulle syödä; minun oli jano, ja te annoitte minulle juoda; minä olin outo, ja te otitte minut huoneeseenne; 	 Quˈn tej ttzaj qˈaqˈin nkˈuˈja, tzaj kyqˈoˈn nwaˈy. Ex tej ttzaj kˈwaj wiˈja, tzaj kyqˈoˈn nkˈwaˈy. Tej woka bˈetin xjal, tzaj kyqˈoˈn nwatbˈila.


Mutta Jeesuksen ristin ääressä seisoivat hänen äitinsä ja hänen äitinsä sisar ja Maria, Kloopaan vaimo, ja Maria Magdaleena. 	 Ayetziˈn tnana Jesús tukˈaxjo titzˈin; ex tukˈa Mariy, a t‑xuˈjil Cleofas; tukˈax Mariy aj Xleˈn, waˈlqetaq t‑xe tqan cruz, a jaˈ jawe pejkˈin Jesús.


Ja useat heistä sanoivat: "Hänessä on riivaaja, ja hän on järjiltään; mitä te häntä kuuntelette?" 	 At junjun qˈmante: ¿Tiquˈn nxi kybˈinjiˈy xjal lo? ¿Nyapela at jun taqˈnil tajaw il tokx toj tanmin, mo qa ma tzˈel txˈuˈj twiˈ?


ja näkevät hänen kasvonsa, ja hänen nimensä on heidän otsissansa. 	 Ex k‑okil kykaˈyin twutz, ex k‑okil tqˈoˈn tbˈi tiˈj kyplaj.


Ja hän kutsui luoksensa yhden palvelijoista ja tiedusteli, mitä se oli. 	 Tzajtzin tqˈolbˈintz jun taqˈnil ttata, exsin xi tqanin tiˈtaqjo nbˈaj.


Mutta Aabraham sanoi: `Heillä on Mooses ja profeetat; kuulkoot niitä`. 	 Tzajtzin ttzaqˈwinl Abraham: Nya il tiˈj tuˈn t‑xi qˈumbˈaj kye, quˈn tzˈibˈin taˈ tuˈn Moisés, ex kyuˈn kyyol yolil Tyol Dios. Tuˈnpetziˈn, bˈaˈn tuˈn t‑xi kynimiˈn yol anetziˈn.


Totisesti minä sanon teille: kaikki synnit annetaan ihmisten lapsille anteeksi, pilkkaamisetkin, kuinka paljon pilkannevatkin; 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kˈwel tnajsin Dios kyiljo jniˈ xjal, a nbˈaj kubˈ kybˈinchin nya wen, ex jniˈ xoˈj yol.


Vielä hän lähetti toisia palvelijoita, useampia kuin ensimmäiset; ja näille he tekivät samoin. 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx i xi tchqˈoˈn txqantl taqˈnil tzeˈnku te tnejil. Me ikyx bˈajjo kyiˈj, tzeˈnkuˈ bˈaj kyiˈjjo tnejil kyuˈn manil txˈotxˈ.


Tahi jos jollakin naisella on kymmenen hopearahaa ja hän kadottaa yhden niistä, eikö hän sytytä lamppua ja lakaise huonetta ja etsi visusti, kunnes hän sen löytää? 	 Lu juntl techil lo, chi Jesúsjo: Qa at jun qya, a atit lajaj tpwaq a saqpwaq, txi najit jun, ¿Ma nyapetzila bˈeˈx aku jaw ttxqoˈn ttzaj? ¿Ex ma nyapetzila bˈeˈx k‑okil ten misolte toj tja, ex chebˈe k‑okil ten jyol teˈ tpwaq?


Ja minä käännyin katsomaan, mikä ääni minulle puhui; ja kääntyessäni minä näin seitsemän kultaista lampunjalkaa, 	 In aj meltzˈaja wiˈjxiy, tuˈn nlontejiˈy ankyetaqjo nyolin wukˈiy. Atzaj teˈ t‑xi nkaˈyiˈn, nliˈy wuq xtankoˈl, bˈinchin tuˈn qˈanpwaq.


Ja hän antoi muutamat apostoleiksi, toiset profeetoiksi, toiset evankelistoiksi, toiset paimeniksi ja opettajiksi, 	 Ex ax xi qˈonte toklin junjun tuˈn kyok te tsanjil, ex junjun te yolil Tyol Dios, a nkˈmoˈnte Tyol, ex junjun te qˈmal te Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex junjun te kyikˈlel ex xnaqˈtzil,


Ja Johannes todisti sanoen: "Minä näin Hengen laskeutuvan taivaasta alas niinkuin kyyhkysen, ja se jäi hänen päällensä. 	 Quˈn nliˈy Xewbˈaj Xjan, tej tkuˈtz toj kyaˈj tzeˈnku jun palom, ex kubˈ weˈ tibˈaj Jesús.


Niin hän tuli Simon Pietarin kohdalle, ja tämä sanoi hänelle: "Herra, sinäkö peset minun jalkani?" 	 Me atzaj teˈ tpon kanin tuˈn kyel txjet tqan Simun Pegr, xi tqˈmaˈn Pegr te: WAjaw, ¿Ma attzin we woklin tuˈn tel ttxjoˈn nqaˈn?


antaaksesi hänen kansalleen pelastuksen tuntemisen heidän syntiensä anteeksisaamisessa, 	 Kˈwel tnajsin Dios kyila, ex kchi kletila tuˈn, chkujiy kye.


Niin tämä jätti kaikki, nousi ja seurasi häntä. 	 Jun paqx jaw weˈ Leví, ex kyij ttzaqpiˈn tkyaqil, ex bˈeˈx ikyˈ lipe tiˈj Jesús.


Ja he menivät ja havaitsivat niin olevan, kuin Jeesus oli heille sanonut, ja valmistivat pääsiäislampaan. 	 Bˈeˈxsin i xiˈ, ex jyet kyuˈn tzeˈnkuxjo otaq txi qˈmaˈn kye, tuˈn Jesús. Oktzin ten bˈinchil teˈ wabˈj te ikyˈsbˈilte Xjan Qˈij.


Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: me puhumme, mitä tiedämme, ja todistamme, mitä olemme nähneet, ettekä te ota vastaan meidän todistustamme. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, anqejiˈy nqyolin, a bˈiˈn quˈn. Ex anqejiˈy nkubˈ qchikyˈbˈin a o qliˈy. Me ayetzin kye mi nxi kyniminjiˈy a nxi qqˈmaˈn.


Rukoilkaa meidän edestämme; sillä me tiedämme, että meillä on hyvä omatunto, koska tahdomme kaikessa hyvin vaeltaa. 	 Atzin jaˈlin, qˈuqle qkˈuˈja qa saqxix toj qanmiˈn, tuˈn nqo bˈinchinjiˈy bˈaˈn, tzeˈnku taj qMan. Me chi naˈn Diosa qiˈja, noqit kukx saqix qanminjiˈy junjun qˈij tuˈn.


Ja kahdeksan päivän perästä hänen opetuslapsensa taas olivat huoneessa, ja Tuomas oli heidän kanssansa. Niin Jeesus tuli, ovien ollessa lukittuina, ja seisoi heidän keskellään ja sanoi: "Rauha teille!" 	 Tbˈajlinxiˈ wajxaq qˈij, ok qchmoˈn qibˈa toj jun ja. Tojjo qˈij anetziˈn, attaq Tmas qukˈiy. Exla qa jpuˈntaq ja, jun paqx kubˈ weˈ Jesús qxola, ex o ok tqˈolbˈiˈn, ex tqˈma: Qexit kykˈuˈja, ex tzalajxit kyanmiˈn.


"Ei kaiketi kukaan voi kieltää kastamasta vedellä näitä, jotka ovat saaneet Pyhän Hengen niinkuin mekin?" 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn Pegr kyjaluˈn: ¿Ma akutzin tzˈel qiˈn kyoklin, tuˈn kykuˈxjo nimil lo te jawsbˈil aˈ, a ma txi kykˈmoˈn Xewbˈaj Xjan ikyxjo tzeˈnku qe?


lunastamaan lain alaiset, että me pääsisimme lapsen asemaan. 	 noq tuˈn qklet tjaqˈjo ojtxe kawbˈil, ex tuˈn qok te kˈwalbˈaj te qMan Dios te jun majx.


Sen jälkeen minä kuulin ikäänkuin kansan paljouden suuren äänen taivaassa sanovan: "Halleluja! Pelastus ja kunnia ja voima on Jumalan, meidän Jumalamme. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nbˈiˈn jun tqˈajqˈojil nyakuj tqˈajqˈojil twiˈ nimku xjal toj kyaˈj. Nkyqˈmaˈn: ¡Aleluya! Nimxitjo tbˈi qMan Dios; ajo kolbˈil, ex tqoptzˈajiyil ex nimxix tipin, quˈn teqe te qMan Diosjo.


sillä me vaellamme uskossa emmekä näkemisessä. 	 Naˈm qlonte luˈn, me ojtzqiˈn quˈn, ex loqo nqo bˈet tojjo qchwinqil tukˈa qnimbˈil.


Sillä teistä, veljet, on tullut niiden Kristuksessa Jeesuksessa olevien Jumalan seurakuntain seuraajia, jotka ovat Juudeassa, sillä tekin olette kärsineet omilta kansalaisiltanne samaa kuin he juutalaisilta, 	 Quˈn ayiˈy erman, ma chi ok lipeˈy tiˈjjo tyekˈbˈil Ttanim qMan Dios, a at toj txˈotxˈ Judey, ayeˈ nchi nimin tiˈj Crist, a Jesús: Mi xkubˈ kyewinjiˈy kynimbˈila, tej saj yajbˈil kyiˈja kyuˈn kyxjalila aj Tesalónica, a nya nimilqe, ikyxjo tzeˈnku kye nimil toj Judey mix kubˈe kyewine kynimbˈil, tej ttzaj yajbˈil kyiˈj kyuˈn nya nimil, a nxjalila, a Judiyqe.


Ja he määräsivät hänelle päivän, ja silloin tuli heitä vielä useampia hänen luoksensa majapaikkaan. Ja näille hän aamuvarhaisesta iltaan saakka selitti ja todisti Jumalan valtakunnasta, lähtien Mooseksen laista ja profeetoista, saadakseen heidät vakuutetuiksi Jeesuksesta. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ok kyjyoˈn jun qˈij, jaˈ i chmete txqan xjal, jaˈ najletaq Pabl. Tojjo qˈij anetziˈn, yolin Pabl tiˈj Tkawbˈil qMan Dios. Xi xkye qlixje wen, ex tzmaxi te qqoqix, ok tilil tuˈn Pabl, tuˈn tkubˈ kykˈuˈj, qa twutzxixjo Tyol Dios tzˈibˈin kyuˈn yolil Tyol.


Niin myös, samoin kuin kävi Lootin päivinä: he söivät, joivat, ostivat, myivät, istuttivat ja rakensivat, 	 Ex ikyx bˈajjo tej tnajan Lot: Noq oˈkxtaqtza otaq tzˈok bˈaje kyexjal kywutz tiˈj kywa, tiˈj kykˈwaˈ; noq oˈkxtaq kyajjo tuˈn kyloqˈin ex tuˈn kykˈayin; tuˈn kyawan ex tuˈn kybˈinchin kyja.


Kun hän ensin sanoo: "Uhreja ja anteja ja polttouhreja ja syntiuhreja sinä et tahtonut etkä niihin mielistynyt", vaikka niitä lain mukaan uhrataankin, 	 Tukˈa jun yol lo, a tzajnin toj Tuˈjil Tyol Dios, chitzin Jesús toj tnejil, qa ntiˈ taj qMan Dios, ex ntiˈ ntzalaj kyiˈjjo chojbˈil ex kyiˈjjo tkyaqil wiq oyaj, ayeˈ aluˈmj, a nchi kubˈ patit, tuˈn tnajsit il kyuˈn, exla qa iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit, quˈn ikyjo ntqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil.


Mutta hän ei ole kuolleitten Jumala, vaan elävien; sillä kaikki hänelle elävät." 	 Ikytziˈn, ate Dios nya kyDios kyimnin, qalaˈ kyDios itzˈ, exla qa o chi kyim tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj twutz Dios, itzˈqe kykyaqilx.


Sillä hetkellä Jeesus sanoi joukolle: "Niinkuin ryöväriä vastaan te olette lähteneet minua miekoilla ja seipäillä vangitsemaan. Joka päivä minä olen istunut pyhäkössä opettamassa, ettekä ole ottaneet minua kiinni. 	 Ex bˈeˈx xi tqanin Jesús kye jniˈ xjal: ¿Tiquˈn ma chi ula tukˈa kykxbˈila ex jniˈ kytzeˈy, tuˈn nxi qititiˈn kyuˈn nyakuj jun ileqˈqiˈn toj kywutza? ¿Ma nyatzin nchin xnaqˈtziˈn kyxola toj tnejil ja te naˈbˈl Dios tkyaqil qˈij? ¿Tiquˈn mix in ele qititintza kyuˈn antza?


Jeesus vastasi: "Sinulla ei olisi mitään valtaa minuun, ellei sitä olisi annettu sinulle ylhäältä. Sentähden on sen synti suurempi, joka jätti minut sinun käsiisi." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: Ntiˈxitla te tokliˈn wibˈaja, noqit nya Dios saj qˈonte teˈy. Tuˈnpetziˈn, a xjal saj qˈon weˈy toj tqˈobˈa ma nimxixtl teˈ til tzeˈnku te.


Kun hänen omaisensa sen kuulivat, menivät he ottamaan häntä huostaansa; sillä he sanoivat: "Hän on poissa suunniltaan". 	 Atziˈn teˈ tel tqanil toj kywiˈ t‑xjalil, jniˈxtaqjo nbˈaj bˈant tuˈn Jesús, bˈeˈx i xiˈ tnana exqetziˈn titzˈin kˈlelte, tuˈn tmeltzˈaj tja, quˈn otaq tzˈok kyqˈoˈn, aj qa otaq tzaj toj twiˈ.


ei kaikelle kansalle, vaan Jumalan ennen valitsemille todistajille, meille, jotka söimme ja joimme hänen kanssaan sen jälkeen, kuin hän oli kuolleista noussut. 	 Me tej tjatz anqˈin, mix kubˈe tyekˈin tibˈ kyxol kykyaqil xjal toj tnam, qalaˈ noq qxola, a awoˈy nej jaw skˈoˈn tuˈn Dios, tuˈn qlontiˈy, ex tuˈn qqˈmaˈn tiˈjjo tuˈntaq tbˈaj. Ma qo waˈn, ex ma qo kˈwaˈn tukˈa, tej tjaw anqˈin juntl majl. Tuˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn qa twutzxix itzˈl.


Kun hän siis oli pessyt heidän jalkansa ja ottanut vaippansa ja taas asettunut aterialle, sanoi hän heille: "Ymmärrättekö, mitä minä olen teille tehnyt? 	 Tbˈajlinxiˈ ttxjoˈn qqaˈn, ok tqˈoˈn Jesús ttxoˈw, ex ok qe juntl majl tiˈj meẍ, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy: ¿Man tzˈel kynikyˈa tiˈjjo xbˈant wuˈn kyxola?


Kun hän oli kansan kuullen kaikki nämä puheensa puhunut, meni hän Kapernaumiin. 	 Tbˈajlinxi tyolin Jesúsjo jniˈ tyol kyexjal, a nchi bˈintaq tiˈj, bˈeˈxsin xiˈtz toj tnam te Capernaum.


Te puhuttelette minua opettajaksi ja Herraksi, ja oikein te sanotte, sillä se minä olen. 	 Quˈn n‑ok kyqˈoˈn nbˈiˈy te Xnaqˈtzil ex te kyAjawa. Twutzx kye kyuˈn, quˈn ayintzinjiˈy.


Kuultuaan kuninkaan sanat he lähtivät matkalle; ja katso, tähti, jonka he olivat itäisillä mailla nähneet, kulki heidän edellään, kunnes se tuli sen paikan päälle, jossa lapsi oli, ja pysähtyi siihen. 	 Tuˈntziˈn tyol Herodes, bˈeˈx i xiˈ aj nabˈl. Atzin teˈ cheˈw, a kyli toj tjawitz qˈij, nejnintaq kywutz ex tzmaxi weˈ, tej tkanin tibˈajjo ja, jaˈ taˈtaqjo tal kˈwal.


Mutta jokainen vaimo, joka rukoilee tai profetoi pää peittämätönnä, häpäisee päänsä, sillä se on aivan sama, kuin jos hänen päänsä olisi paljaaksi ajeltu. 	 Ex ikyxjo kyeqya; qa noq tuˈn kyokku tzeˈnku jun ichin, mi jax kyktxuˈn kywiˈ toj tja Dios, aj kyaqˈe naˈl Dios, mo qa aj kyyolin Tyol Dios, n‑el kyikyˈiˈn kymujbˈil kyibˈ kyukˈa ichin, quˈn n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te ichin nyakuj mitzoˈn kywiˈ te jun majx.


Ja hän meni kohta kiiruusti sisälle kuninkaan luo, pyysi ja sanoi: "Minä tahdon, että nyt heti annat minulle lautasella Johannes Kastajan pään". 	 Xi rinin txin qˈmalte te Herodes: Waja tuˈn ttzaj tqˈoˈn jaˈlinxix a twiˈ Juan, a Jawsil Aˈ, weˈy toj jun laq.


Minä kiitän häntä, joka minulle on voimaa antanut, Kristusta Jeesusta, meidän Herraamme, siitä, että hän katsoi minut uskolliseksi ja asetti palvelukseensa 	 Kxel nqˈoˈn chjonte te qAjaw Jesucrist, a ma tzaj qˈoˈnte wipiˈn, quˈn ma chin ok tqˈoˈn tzˈaqle twutz, ex ma chin kubˈ tqˈoˈn toj taqˈin.


Ja kun fariseukset sen näkivät, sanoivat he hänen opetuslapsilleen: "Miksi teidän opettajanne syö publikaanien ja syntisten kanssa?" 	 Atzaj teˈ tok kykaˈyin Parisey ikyjo, i bˈaj jaw qanlaj kyxolile, ex xi kyqanin qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Tzeˈntzin toke ikyjo? A kyxnaqˈtzila nwaˈn kyukˈa aj peyil pwaq, ex kyukˈa noq tiˈchaqku maˈ xjal aj il, chi chiˈ.


Ja Kesareassa oli mies, nimeltä Kornelius, sadanpäämies niin kutsutussa italialaisessa sotaväenosastossa. 	 Attaq jun ichin toj tnam te Cesarea, Cornelio tbˈi, nejinel kywutz jun chˈuq xoˈl qˈaqˈ, Italiano tbˈi.


Sentähden he sanoivat toisillensa: "Älkäämme leikatko sitä rikki, vaan heittäkäämme siitä arpaa, kenen se on oleva"; että tämä kirjoitus kävisi toteen: "He jakoivat keskenänsä minun vaatteeni ja heittivät minun puvustani arpaa". Ja sotamiehet tekivät niin. 	 Ayetziˈn xoˈl qˈaqˈ, i jaw yolin kyxolx: Yajtzintlaˈ mi kubˈ qlaqin. Wenitla tuˈn qsaqchan tiˈj, ankye kkanbˈilte. Ikytzin japin bˈajjo a tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Bˈaj kubˈ kysipin nxbˈaliˈn kyxol, ex i bˈaj saqchan tiˈjch. Ikyxixsin bˈantjo kyuˈn xoˈl qˈaqˈ.


te, jotka ennen "ette olleet kansa", mutta nyt olette "Jumalan kansa", jotka ennen "ette olleet armahdetut", mutta nyt "olette armahdetut". 	 Quˈn ojtxe, ntiˈtaq kymujbˈil kyibˈa, me atzin jaˈlin, ma chi oka te Ttanim Dios. Ex ojtxe, naˈmtaq tuˈn tyekˈin te Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyiˈja, me atzin jaˈlin ma tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kyiˈja.


Ja suurin osa kansasta levitti vaatteensa tielle, ja toiset karsivat oksia puista ja hajottivat tielle. 	 Ex bˈaj kubˈ kylikyˈin xjal kytxoˈw toj tbˈe, ex txqantl tzaj toqinte t‑xaq tze, a palma tbˈi, ex bˈaj kubˈ kylikyˈin toj tbˈe tuˈn kytzaljbˈil.


Ja hänen mennessään erääseen kylään kohtasi häntä kymmenen pitalista miestä, jotka jäivät seisomaan loitommaksi; 	 Atzaj teˈ tkanin toj jun kojbˈil, bˈeˈx i tzaj laqˈe lajaj ichin tkˈatz, ayeˈ yabˈqetaq tuˈn txˈaˈk, a noq n‑el lemimin. Najchaq i tzaje weˈye,


Sillä paatunut on tämän kansan sydän, ja korvillaan he työläästi kuulevat, ja silmänsä he ovat ummistaneet, että he eivät näkisi silmillään, eivät kuulisi korvillaan, eivät ymmärtäisi sydämellään eivätkä kääntyisi ja etten minä heitä parantaisi.` 	 Quˈn ajo tnaˈbˈljo tnam lo, ma tzˈel najx. Jpunqek kyẍkyin, ex maqsiˈnqek kywutz, tuˈntzin mi kylonte, ex tuˈntzin mi kybˈiye, ex tuˈn mina tzˈel kynikyˈ, ex tuˈn mina chi tzaj meltzˈaj wukˈiy. Tuˈn ikyjo, nlay chi kubˈ nqˈaniˈn.


Kun he lähtivät ulos, pyydettiin heitä puhumaan näitä asioita tulevanakin sapattina. 	 Tej tex Pabl kyukˈa tukˈa toj ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy, ayetzin kye Judiyqe, noq tuˈn kynimbˈil ex nya te kyitzˈjlin, xi kyqanin tuˈn tyolajtz kye tojjo juntl qˈij te ajlabˈl tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, a otaq bˈaj qˈmaˈn.


Joka vähimmässä on uskollinen, on paljossakin uskollinen, ja joka vähimmässä on väärä, on paljossakin väärä. 	 Quˈn qa tukˈa tumil njapin bˈaj jun xjal toj jun tiˈ tal muchˈ, ex ikyxjo tukˈa tumil kjapin bˈajjo toj jun tiˈ, a nimxix toklin. Tuˈnpetziˈn, aku tzˈok qe qkˈuˈj tiˈj. Qalaˈ atzinl teˈ nya bˈaˈn tbˈinchbˈin toj jun tiˈ tal netzˈ, ex nya bˈaˈn kˈwel tbˈinchine toj jun tiˈ, a nimxix toklin.


Hän sanoi hänelle kolmannen kerran: "Simon, Johanneksen poika, olenko minä sinulle rakas?" Pietari tuli murheelliseksi siitä, että hän kolmannen kerran sanoi hänelle: "Olenko minä sinulle rakas?" ja vastasi hänelle: "Herra, sinä tiedät kaikki; sinä tiedät, että olet minulle rakas". Jeesus sanoi hänelle: "Ruoki minun lampaitani. 	 Toj tox majintl xi tqanin te Pegr: Simun, ay tkˈwal Juan, ¿Twutzxixsin, qa taja wiˈja? Ante Pegr bˈeˈx jaw bˈisin, tuˈn otaq xi tqanin Jesús oxe maj te, qa n‑ok tkˈuˈjlin. Ex xi tqˈmaˈn: WAjaw, a te ojtzqilte tkyaqil, ex ojtzqiˈn tuˈn qa wajxixa tiˈja. Xi tqˈmaˈn Jesús te: Kaˈyinqektzinjiy nimil, tzeˈnku jun kyikˈlel kyiˈj trit.


Mutta myös valheprofeettoja oli kansan seassa, niinkuin teidänkin keskuudessanne on oleva valheenopettajia, jotka salaa kuljettavat sisään turmiollisia harhaoppeja, kieltävätpä Herrankin, joka on heidät ostanut, ja tuottavat itselleen äkillisen perikadon. 	 Quˈn ikytaqtziˈn ojtxe, attaqxjal nyakuj yolil Tyol Dios kyxol aj Judiy, a nya twutzx; exsin ikyxjo jaˈlin kyxola. At xnaqˈtzil, a nya twutzx kyyol. Ex chebˈe nchi xnaqˈtzin noq kyximxjal, a aku qo naj tuˈn. Ex n‑el kyiˈn toklin qAjaw, a xkotpinkye toj il. Noq tuˈnjo lo, liwey kchi najil te jun majx.


Kolmen kuukauden kuluttua me purjehdimme sieltä aleksandrialaisessa laivassa, joka oli talvehtinut saarella ja jolla oli merkkinä Kastorin ja Polluksin kuva. 	 Tbˈajlinxiˈ oxe xjaw quˈn tojjo Malta, o okxa tojjo juntl bark tzajnintaq toj Alejandría, ex antza taˈyetaq toj Malta, tej tkubˈ ten jbˈalil. Atzin bark anetziˈn, iteˈktaqjo kabˈe kywutzbˈiyil dios tiˈj, Cástor ex Pólux kybˈi.


sanoen: "Menkää edessä olevaan kylään, niin sinne tullessanne te löydätte sidottuna varsan, jonka selässä ei vielä yksikään ihminen ole istunut; päästäkää se ja tuokaa tänne. 	 Chiˈ kyjaluˈn kye: Kux cheˈxa tojjo tal kojbˈil jlajxi. Antza ok knetile jun tal bur kyuˈn, kˈloˈn, me mix jun xjal o chejinxi tibˈaj. Kypjumila, exsin kyintza tzaluˈn.


Niin Pietari kysyi häneltä: "Sano minulle: siihenkö hintaan te myitte maatilan?" Hän vastasi: "Kyllä, juuri siihen hintaan". 	 Xi tqanin Pegr te: ¡Qˈmantziˈn weˈy! ¿Qa oˈkx twiˈ txˈotxˈjo s‑ok, a ma txi kykˈayiˈn? Xi ttzaqˈwin Safira: Twutzx, oˈkx teˈ twiˈ s‑ok, chiˈ.


mutta jos ei ole selittäjää, niin olkoot vaiti seurakunnassa ja puhukoot itselleen ja Jumalalle. 	 Me qa mix aˈl jun xjal aku pjunte yol anetziˈn, bˈaˈntla tuˈn mi chi yoliniˈy tojjo noq tzeˈnchaqku yol tojjo kˈulbˈil te Ttanim Dios. Qalaˈ, qa kyaja tuˈn kyyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol, teyilex te junjun tuˈn tyolin tiˈjx tukˈa Dios.


Ja kun ne tuhat vuotta ovat loppuun kuluneet, päästetään saatana vankeudestaan, 	 Ajtzin tjapin bˈajjo mil abˈqˈe, atzin satanás k‑elil tzaqpet jaˈ kˈloˈme,


verolle pantavaksi Marian, kihlattunsa, kanssa, joka oli raskaana. 	 Xiˈ tzˈibˈil tbˈi junx tukˈa Mariy, a tuˈn tmejetaq tukˈa, ex chˈixtaq tul tal.


Niin fariseukset sanoivat hänelle: "Katso, miksi he tekevät sapattina sitä, mikä ei ole luvallista?" 	 Tej kylonte Pariseyjo ikyjo, xi kyqanin te Jesús: ¡Bˈiˈnkutziˈn! Tojjo qˈij te ajlabˈl, jaˈ mix aˈl jun tuˈn tja aqˈnin, ¿Me tiquˈnqe t‑xnaqˈtzbˈiˈn nchi xbˈoqin triy?


ettette kävisi veltoiksi, vaan että teistä tulisi niiden seuraajia, jotka uskon ja kärsivällisyyden kautta perivät sen, mikä luvattu on. 	 Nya qaja tuˈn kyoka kyˈaj toj kynimbˈila, qalaˈ tuˈn kybˈinchiˈn ikyxjo tzeˈnqeku nimil, a o chi kyim; ayej i ajbˈin te yekˈilte qe, qa kukx tuˈn qweˈ tojjo qnimbˈil, tzmaxi aj qten tukˈa qAjaw. Qatzin ma bˈantjo luˈntz quˈn, oktzin ktzajil qkˈmoˈn tkyaqiljo a at qoklin tiˈj tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex toj kyaˈj te jun majx, a o tzaj tqˈmaˈn Dios, ex a o tzaj kykˈmoˈn ayej i kubˈ niminte ojtxe.


Jos te olette Kristuksen kanssa kuolleet pois maailman alkeisvoimista, miksi te, ikäänkuin eläisitte maailmassa, sallitte määrätä itsellenne säädöksiä: 	 Ayetzin kyeˈ, o chi kyim kyeˈ tukˈa Crist, tej ttzaj tqˈoˈn akˈaj kychwinqila. Tuˈn ikyjo, o chi tzaqpaja tjaqˈ jniˈ nmaq kawbˈil ex tkyaqil xnaqˈtzbˈil kyuˈnxjal, a nya tzˈaqleqe. Qatzin qa ikyjo, ¿Titzin quˈntz tzunx nchi anqˈiˈn nyakuj jun nya nimil, ex nkubˈ kyniminjiˈy a kyxnaqˈtzbˈilxjal, a nya toj tumil nqˈumle,


Ja hän lähetti palvelijansa kutsumaan häihin kutsuvieraita, mutta nämä eivät tahtoneet tulla. 	 I xi tsmaˈn taqˈnil txkolkye txqan txokenj. Me ayetzin kyeˈ xjal luˈn, mix i tzaje.


Ja hän, joka antaa siemenen kylväjälle ja leivän ruuaksi, on antava teillekin ja enentävä kylvönne ja kasvattava teidän vanhurskautenne hedelmät, 	 Quˈn axte Dios kukx ntzaj qˈoˈnte ijaj kye awal, tuˈntzin tchmet kywa. Ex qa ma txi kyqˈoˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn kye yaj, ktzajil tqˈoˈn Dios t‑xel toj awal, tuˈn tchˈiy wen, tuˈntzin kukx tuˈn kyoyinjiˈy kye txqantl.


Eikö Aabraham, meidän isämme, tullut vanhurskaaksi teoista, kun vei poikansa Iisakin uhrialttarille? 	 Qalaˈ kaˈntzin te Abraham, a ojtxe qxeˈchil, bˈaˈn ele twutz qMan Dios tuˈn tbˈinchbˈin, tej tkubˈtaq tbˈyoˈn tkˈwal, a Isaac, te chojbˈil il.


hamaan siihen päivään asti, jona hänet otettiin ylös, sittenkun hän Pyhän Hengen kautta oli antanut käskynsä apostoleille, jotka hän oli valinnut, 	 ex pon bˈaj, tej tjaw Jesús twutz kyaˈj. Me nej, i jaw tskˈoˈn tsanjil, ex xi tqˈoˈn tumil kye tuˈn Xewbˈaj Xjan, a tiˈtaqjo tuˈn tkubˈ kybˈinchin toj tumil.


Vai onko Jumala yksistään juutalaisten Jumala? Eikö pakanainkin? On pakanainkin, 	 Quˈn ex bˈiˈnxix quˈn qa a qMan Dios te tkyaqil xjal, ex nya noq oˈkx kye aj Judiy.


En sano tätä tuomitakseni teitä, sillä olenhan jo sanonut, että te olette meidän sydämessämme, yhdessä kuollaksemme ja yhdessä elääksemme. 	 Nya noq tuˈn nxoˈn yol kyiˈja ma txi nqˈmanjiˈy luˈn, quˈn o txi nqˈmaˈn kyeˈy, qa at‑xix nkˈuˈja kyiˈja. Nqo anqˈin ex kqo kyimila tukˈa qkˈuˈja kyiˈja toj qanmin.


Kilvoittele hyvä uskon kilvoitus, tartu kiinni iankaikkiseen elämään, johon olet kutsuttu ja johon hyvällä tunnustuksella olet tunnustautunut monen todistajan edessä. 	 Tzˈok tilil tuˈn, tuˈn tjapin bˈajjo taqˈin qMan Dios toj tnimbˈila. Ex kukxit tzaj tnaˈnjiy tkabˈ tchwinqila, quˈn tuˈnpetziˈn o txokliˈy tuˈn Dios tiˈj, tej tqˈmaˈy, ex tej tkubˈ tyekˈin tnimibˈila kywutz nimku xjal.


Mutta hän vastasi ja sanoi heille: "Minun äitini ja veljeni ovat nämä, jotka kuulevat Jumalan sanan ja sen mukaan tekevät". 	 Atzin te Jesús xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: A wejiˈy nnana ex aye wejiˈy witzˈin ayeˈ nchi bˈin, ex nkubˈ kybˈinchin a ntqˈmaˈn Tyol qMan Dios.


Ja Herodes olisi tahtonut tappaa Johanneksen, mutta pelkäsi kansaa, sillä he pitivät häntä profeettana. 	 Tuˈnpetziˈn, tajtaq Herodes tuˈn tkubˈ tbˈyoˈn Juan, me tzaj t‑xobˈil kyexjal, quˈn tuˈn otaq tzˈok kyqˈonxjal Juan te yolil Tyol Dios.


Mutta hän ei sitä sallinut, vaan sanoi hänelle: "Mene kotiisi omaistesi luo ja kerro heille, kuinka suuria tekoja Herra on sinulle tehnyt ja kuinka hän on sinua armahtanut". 	 Me mi xi ttziyine Jesús; oˈkx xi tqˈmaˈn te: Kux tzˈajxiy tjay kyukˈa t‑xjalila, ex qˈmanxa kye jniˈ xbˈaj tiˈja, ex tzeˈn tten saj qˈaqˈin tkˈuˈj Dios tiˈja, tuˈn tel weˈy.


niinkuin kirjoitettu on: "Jaakobia minä rakastin, mutta Eesauta minä vihasin". 	 Ex ikyx ntqˈmaˈn Diosjo toj Tuˈjil Tyol: Ok nkˈuˈjliˈn Israel, ex el wiˈjliˈn Esaú, aye tal Rebecach.


Samoin kuin te ennen olitte Jumalalle tottelemattomia, mutta nyt olette saaneet laupeuden näiden tottelemattomuuden kautta, 	 Quˈn ikytzin tzeˈnku kyeˈ ojtxe. Ma tzˈel kyiˈjliˈn Dios. Me tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj Dios kyiˈja, noq tuˈn mix kubˈe kynimin aj Israel.


Ja minä näin valtaistuimia, ja he istuivat niille, ja heille annettiin tuomiovalta; ja minä näin niiden sielut, jotka olivat teloitetut Jeesuksen todistuksen ja Jumalan sanan tähden, ja niiden, jotka eivät olleet kumartaneet petoa eikä sen kuvaa eivätkä ottaneet sen merkkiä otsaansa eikä käteensä; ja he virkosivat eloon ja hallitsivat Kristuksen kanssa tuhannen vuotta. 	 Ex nliy txqan qˈuqbˈil, ex kyibˈajjo qˈuqbˈil qˈuqleqetaqjo a otaq txi kykˈmoˈn kyoklin tuˈn kykawin kyibˈajxjal. Ex nliy kyanminjo aye a otaq tzˈel kˈuẍbˈin kywiˈ noq tuˈn tpajjo nchi yolin tiˈj Jesús, ex tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil tiˈj Dios, a ayeˈ mi ẍi kˈulin twutzjo ma tijxix txuk ex twutzjo twutzbˈiyil, ex mi xi kyqˈoˈn kyibˈ tuˈn kyok kyechil tiˈj kyplaj mo tiˈj kyqˈobˈ. Ex nliy, teˈ kyjaw anqˈintl, ex i kawin junx tukˈa Crist tojjo mil abˈqˈe.


Niin Jeesus sanoi heille: "Totisesti, totisesti minä sanon teille: ei Mooses antanut teille sitä leipää taivaasta, vaan minun Isäni antaa teille taivaasta totisen leivän. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, nya te Moisés saj qˈoˈnte wabˈj te toj kyaˈj, qalaˈ aku te nMaˈn. Ikytzin wejiˈy, ma chin tzaj tchqˈoˈn weˈ te jun wabˈj, a twutzxix te toj kyaˈj.


totuuden tähden, joka meissä pysyy ja on oleva meidän kanssamme iankaikkisesti. 	 Nchi ok nkˈuˈjliˈn noq tuˈn Tyol Dios, a twutzxix, a at toj qanmin, ex ktenbˈil qukˈa te jun majx.


että Jeesuksen sana kävisi toteen, jonka hän oli sanonut, antaen tietää, minkälaisella kuolemalla hän oli kuoleva. 	 Ikytziˈn, o japin bˈajjo a otaq bˈaj tqˈmaˈn Jesús, qa iltaq tiˈj tuˈn tkyim twutz cruz, quˈn ikytaqtzin tumiljo tuˈn tkyim jun aj il toj kykawil aj Rom.


Ja temppelin esirippu repesi kahtia ylhäältä alas asti. 	 Jaw ẍchˈin Jesús kujxix, ex bˈeˈx el kyim.


Niin he taas huusivat: "Ristiinnaulitse hänet!" 	 Jotqex i bˈaj jaw ẍchˈin: ¡Pejkˈinka twutz cruz tuˈn tkyim! chi chiˈ.


Simon Pietari sanoi heille: "Minä menen kalaan". He sanoivat hänelle: "Me lähdemme myös sinun kanssasi". Niin he lähtivät ja astuivat venheeseen; mutta eivät sinä yönä saaneet mitään. 	 Tzaj tqˈmaˈn Simun Pegr qeˈy: Ma chinka kyiẍilch. Ex xi qtzaqˈwin te: Ikyqox qejiˈy, ma qoxa tukˈiy. Bˈeˈx o xiˈy, ex o jaxa toj jun bark. Me tojjo qnikyˈin, ntiˈxtaq jun kyiẍ otaq tzyet.


Ja hän otti kiinni lohikäärmeen, sen vanhan käärmeen, joka on perkele ja saatana, ja sitoi hänet tuhanneksi vuodeksi 	 Ante angel ok ttzyuˈn ajo ma tijxix txuk, a iky kaˈyin tzeˈn xmatx, aj ma tij kan attaq ojtxe, a tajaw il, a satanás tbˈi; ex ok tkˈloˈn toj mil abˈqˈe.


Mutta kun viinitarhurit näkivät pojan, sanoivat he keskenänsä: `Tämä on perillinen; tulkaa, tappakaamme hänet, niin me saamme hänen perintönsä`. 	 Me atzaj teˈ t‑xi kykaˈyiˈn manil txˈotxˈ, teˈ ttzaj kˈwalbˈaj, bˈeˈx i bˈaj ja yolin kyxolile: Ate luˈn kyjel te tajaw txˈotxˈ. Qalaˈ qbˈyonku, tuˈntzin qkyij te tajaw, chi chiˈ.


Sen kuullessaan Jeesus sanoi heille: "Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat. En minä ole tullut kutsumaan vanhurskaita, vaan syntisiä." 	 Tej tbˈinte Jesúsjo anetziˈn, xi tqˈmaˈn kye: Ayetziˈn bˈaˈnqe ntiˈ kye tajbˈin qˈanil kye; meqetziˈn yabˈqe, atpen kyeˈ tajbˈin kye. Tuˈnpetzintzjo, nya ma chin tzaj weˈ txkol kye xjal nbˈaj kubˈ kybˈisin qa bˈaˈn kyten; qalaˈ ayin wejiˈy ma chin tzaj txkolkye ayeˈ bˈinchil ilqe. Tuˈnpetziˈn, ma chin ula kyxol.


Sillä jokainen, joka vielä nauttii maitoa, on kokematon vanhurskauden sanassa, sillä hän on lapsi; 	 Ex ayetzinjiˈy tzeˈnku neˈẍ, me toj kynimbˈila, quˈn mi nbˈant kyximiˈn tzeˈnku jun tij xjal, a n‑el tnikyˈ te alkye wen ex alkye nya wen.


Silloin he tulivat kovin murheellisiksi ja rupesivat toinen toisensa perästä sanomaan hänelle: "Herra, en kai minä ole se?" 	 Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx o bˈaj jaw bˈisiˈn, ex junjunku o ok ten qanilte: WAjaw, ¿Meqa ayiˈn? qo chijiˈy.


ja selviävät perkeleen pauloista, joka on heidät vanginnut tahtoansa tekemään. 	 tuˈntzintla kytzaqpaj toj tqˈobˈ tajaw il, a tzyulkye ex tuˈn kybˈinchinte tzeˈnkuxjo taj.


Niin lähti toinen hevonen, tulipunainen, ja sen selässä istuvalle annettiin valta ottaa pois rauha maasta, että ihmiset surmaisivat toisiaan; ja hänelle annettiin suuri miekka. 	 Ex bˈeˈx etz juntl chej, kyaq kaˈyin. Ex atzin nchejin tibˈaj xi qˈoˈn jun kxbˈil tzeˈnku machet te bˈiˈybˈil, ex xi qˈoˈn toklin, tuˈn tel tiˈn kymujbˈil kyibˈxjal kyxolx, tuˈntzintla tkubˈ kybˈyoˈnxjal kyibˈ, jun tukˈa juntl.


Hänen olkoon valta aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Noqit tkyaqil tipin tukˈa, jaˈlin ex te jun majx.


Ja hän oleskeli aina, yötä ja päivää, haudoissa ja vuorilla, huutaen ja runnellen itseään kivillä. 	 Nbˈettaq kykyaqil qˈij ex kykyaqil qnikyˈin kywiˈyile wutz ex tojile muqbˈil kyimnin. Nẍchˈin wen, ex n‑ok tlankˈintaq tibˈ tukˈa abˈj.


Eivät nämä ole juovuksissa, niinkuin te luulette; sillä nyt on vasta kolmas hetki päivästä. 	 Nya nchi txˈujte kyeˈ xjal lo, tzeˈnku ma kyqˈmaˈy. Tzmape bˈeljaj or te qlixje ma tzˈok jaˈlin.


ja puhuivat hänelle sanoen: "Sano meille, millä vallalla sinä näitä teet, tahi kuka on se, joka on antanut sinulle tämän vallan?" 	 ex xi kyqˈmaˈn te Jesús kyjaluˈn: ¿Tiˈn tokiy tuˈn ntbˈinchinjiy jniˈ lo, a nkubˈ tbˈinchiˈn? ¿Ex ankye saj qˈoˈnte tokliˈnch?


Ja he kuuntelivat häntä sentähden, että hän kauan aikaa oli noituuksillaan heitä hämmästyttänyt. 	 Ex nkubˈ nimintaq, quˈn tuˈn ttyuẍbˈin otaq sbˈun kyiˈj toj ilaˈ abˈqˈe.


Kaikessa minä olen osoittanut teille, että näin työtä tehden tulee huolehtia heikoista ja muistaa nämä Herran Jeesuksen sanat, jotka hän itse sanoi: `Autuaampi on antaa kuin ottaa`." 	 Kukx ma chin xnaqˈtzinjiy kyeˈy, tzeˈn tumil tuˈn qaqˈnin, ex tuˈn qmojin kyiˈjjo aye atx taj kye; tuˈn kytzaj naˈyitjo Tyol qAjaw Jesús, aj tqˈma: Nimxixtljo tzaljbˈil tzeˈn nxi qqˈoˈn, tzeˈnkuljo tuˈn ttzaj qtzyuˈn.


ja tulivat hänen luoksensa ja sanoivat: "Terve, juutalaisten kuningas"; ja he antoivat hänelle korvapuusteja. 	 Ex i bˈaj xi laqˈe tkˈatz, ex xi kyqˈmaˈn te: ¡Nimxit tbˈiˈy, ay, nmaq kawil kye aj Judiy! Exsin bˈaj okx kytzˈajchin toj twutz.


He eivät ole maailmasta, niinkuin en minäkään maailmasta ole. 	 Quˈn nya te twutz txˈotxˈqin weˈ, ex ikyqex kyeˈ, nya te twutz txˈotxˈqe.


kylvetään sielullinen ruumis, nousee hengellinen ruumis. Jos kerran on sielullinen ruumis, niin on myös hengellinen. 	 Ajo qxmilil te twutz txˈotxˈ kˈwelix muqet, me a qxmilil te Xewbˈaj Xjan, at tchwinqil te jun majx. Quˈn ikytziˈn qa at qxmilil te twutz txˈotxˈ, ex ikyxjo, il tiˈj jun qxmilil te Xewbˈaj Xjan.


Ja kun Jeesus ojensi itsensä eikä nähnyt ketään muuta kuin naisen, sanoi hän hänelle: "Nainen, missä ne ovat, sinun syyttäjäsi? Eikö kukaan ole sinua tuominnut?" 	 Jaw weˈks Jesús, ex mix aˈl jun xjal attaq, qalaˈ oˈkxtaqjo tal qya otaq kyij weˈ. Xi tqˈmaˈn Jesús te: Qya, ¿Nteˈtziˈn a kyajtaq tuˈn tkubˈ bˈyoˈn kyuˈn? ¿Ma ntiˈtzin jun xkubˈ bˈyontiy?


ja kysyivät heiltä sanoen: "Onko tämä teidän poikanne, jonka sanotte sokeana syntyneen? Kuinka hän sitten nyt näkee?" 	 Xi kyqanin kye: ¿Atzin kykˈwaljiˈy lo, a nkyqˈmaˈn qa moẍtaq te titzˈje? ¿Tzeˈntzin ttentz ma bˈant tkaˈyin?


Johannes vastasi ja sanoi: "Ei ihminen voi ottaa mitään, ellei hänelle anneta taivaasta. 	 Me i tzaj ttzaqˈwin Juan: Mix aˈl junte at toklin tuˈnx tibˈx; qalaˈ oˈkx Dios ntzaj qˈon teˈ toklin.


Ei ole siis paljon, jos hänen palvelijansakin tekeytyvät vanhurskauden palvelijoiksi, mutta heidän loppunsa on oleva heidän tekojensa mukainen. 	 Tuˈnpetziˈn, mi qo jaw kaˈylaj kyuˈn nchi ajbˈin te tajaw il, qa ma tzˈok kyqˈoˈn kyibˈ nyakuj tbˈanilx nbˈant kyuˈn. Me pon jun qˈij, jaˈ ktzajile tkawbˈil Dios kyibˈaj kujxix wen, tzeˈnkuxjo ntqanin kybˈinchbˈin.


Kun meteli oli asettunut, kutsui Paavali opetuslapset luoksensa; ja rohkaistuaan heitä hän jätti heidät hyvästi ja lähti matkustamaan Makedoniaan. 	 Tej tel bˈajjo chˈotjin toj Éfeso, i tzaj ttxkoˈn Pabljo aye nimil, tuˈn t‑xi qˈmet jun tumil kye. Ex ax orjo, bˈeˈx el tpaˈn tibˈ kyiˈj, exsin xiˈtz tzma Macedonia.


Ja kun Jeesus oli lopettanut nämä puheet, lähti hän Galileasta ja kulki Jordanin tuota puolta Juudean alueelle. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Jesúsjo yol lo, bˈeˈx etz toj txˈotxˈ Galiley, tuˈn tkanin toj txˈotxˈ Judey, jlajxi Nim Aˈ Jordán.


ja taas: "Minä panen uskallukseni häneen"; ja taas: "Katso, minä ja lapset, jotka Jumala on minulle antanut!" 	 Ex juntl tumil chi Tkˈwal Diosjo kyjaluˈn: Kqebˈil nkˈuˈja tiˈja. Ex juntl majl tqˈma: Ex loqiˈn lo, junx kyukˈa tkˈwala, ayeˈ o chi tzaj tqˈoˈn weˈy.


ei herroina halliten niitä, jotka ovat teidän osallenne tulleet, vaan ollen laumalle esikuvina, 	 Ex mi tzˈok kyqˈoˈn kyibˈa te kyajawjo oqxeninqe kyeˈy; qalaˈ tok tilil kyuˈn, tuˈn kyoka te jun yekˈbˈil kywutz.


Ja kun veljet siellä saivat kuulla meistä, tulivat he meitä vastaan Appii Forumiin ja Tres Tabernaen kohdalle saakka; ja heidät nähdessään Paavali kiitti Jumalaa ja sai rohkeutta. 	 Otaq kybˈi kye nimil te Rom tqanil, qa tuˈntaq qkaniˈn. Tuˈnpetziˈn, i tzaj kˈlel qeˈy toj bˈe tzmax kyojjo kabˈe tnam, Foro de Apio ex Tres Tabernas kybˈi. Atzaj teˈ kyiwle quˈn, bˈeˈx xi tqˈoˈn Pabl chjonte te qMan Dios, ex bˈeˈx ja tiˈn tibˈ.


Ja minä näin ne seitsemän enkeliä, jotka seisoivat Jumalan edessä, ja heille annettiin seitsemän pasunaa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn wuq angel waˈlqetaq twutz Dios, ex xi qˈoˈn wuq chun kye.


Ja hän nousi ja lähti kotiinsa. 	 Texjo paq, bˈeˈx jaw weˈks tej yabˈ, ex bˈeˈx aj tja.


sillä viisi miestä sinulla on ollut, ja se, joka sinulla nyt on, ei ole sinun miehesi; siinä sanoit totuuden." 	 Quˈn jweˈ tchmila o tzikyˈ, ex atziˈn mujle tukˈiy jaˈlin nya tchmilkuy. Twutzx te ma tzaj tqˈmaˈn.


"Herra, nyt sinä lasket palvelijasi rauhaan menemään, sanasi mukaan; 	 WAjaw, a tzaj tqˈmay ma bˈajx jaˈlin. Bˈaˈn tuˈn nkyim weˈ jaˈlin tukˈa tzaljbˈil, chiˈ.


Ja he nousevat yli maan avaruuden ja piirittävät pyhien leirin ja sen rakastetun kaupungin. Mutta tuli lankeaa taivaasta ja kuluttaa heidät. 	 Aye xjal kchi tzajil toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn kychmoˈn kyibˈ kyiˈjile Ttanim Dios ex tiˈjile tnam, a kˈuˈjlin tuˈn. Me ate Dios ktzajil qˈonte qˈaqˈ toj kyaˈj, tuˈn kytzˈeˈy te jun majx.


Ja hän nousi ja meni isänsä tykö. Mutta kun hän vielä oli kaukana, näki hänen isänsä hänet ja armahti häntä, juoksi häntä vastaan ja lankesi hänen kaulaansa ja suuteli häntä hellästi. 	 Bˈeˈxkux kubˈ bˈe tuˈn, tuˈn tpon kanin juntl majl toj tja tman. Me naˈmxtaq tuˈn tpon kanin, tej tiwle tuˈn tman. Bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tej manbˈaj tkˈuˈj tiˈj. Tuˈntziˈn, bˈeˈx xi rinin kˈlelte; ok tchleˈn, exsin el tmaˈtzin.


Sillä ehkäpä hän sentähden joutui eroamaan sinusta ajaksi, että saisit hänet takaisin iäksi, 	 Bˈalaqa iky tajbˈil Diosjo, tuˈn tel tpaˈn Onésimo tibˈ tiˈja jun jteˈbˈin qˈij, noq tuˈn tok te jun termana te jun majx, a kˈuˈjlin tuˈn, ex nya noq oˈkx te jun taqˈnila te jun majx toj tjaˈy. Quˈn wajxixa tiˈj, me bˈaˈntla tuˈn tok tkˈuˈjlin wen tzeˈnku weˈ, nya noq jun ichinxi toj tjaˈy, qalaˈ tzeˈnku jun nimil tiˈj tAjaw Tkyaqil.


siihen kansa huusi: "Jumalan ääni, eikä ihmisen!" 	 Tzuntaq nyolin, tej kyok ten xjal ẍchˈil, me noq tuˈn tkubˈ tkˈuˈj, ex kyqˈma: Nya ichin teˈ nyolin, qalaˈ jun dios, chi chiˈ.


Jos olemme panneet toivomme Kristukseen ainoastaan tämän elämän ajaksi, niin olemme kaikkia muita ihmisiä surkuteltavammat. 	 Ay werman, a noqpetzin oˈkx tajbˈin qnimbˈil tiˈj Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noqxitla ma kubˈ qsbˈuˈn te qibˈtz tzeˈnku kye txqantl xjal.


Ja naiset, jotka olivat tulleet hänen kanssaan Galileasta, seurasivat jäljessä ja katselivat hautaa ja kuinka hänen ruumiinsa sinne pantiin. 	 Ayetzin kyej qya, a otaq chi tzaj lipe tiˈj Jesús tzmax Galiley, i pon kanin tzmax ttzi jul, ex ok kykaˈyin tzeˈn oke t‑xmilil Jesús, tej tkyij muquˈn.


sillä aurinko oli pimentynyt. Ja temppelin esirippu repesi keskeltä kahtia. 	 Mix qopinil te qˈij, ex bˈeˈx kubˈ laqjjo ma tij xbˈalin toj nikyˈjin, a tokxtaq te paˈbˈl toj tnejil ja te naˈbˈl Dios.


Hän teki, minkä voi. Edeltäkäsin hän voiteli minun ruumiini hautaamista varten. 	 Atziˈn ma kubˈ tbˈinchiˈn qya wiˈja, tbˈanilx, quˈn naˈmxtaq nkyima te s‑ok tqˈoˈn qˈanbˈil wiˈja, a tzeˈn n‑ok kyiˈj kyimnin tzeˈn chi kux muqet.


Niin lohduttakaa siis toisianne näillä sanoilla. 	 Twutzxixjo xnaqˈtzbˈil lo. Tuˈnpetziˈn, kyqˈuqbˈimtzin kykˈuˈja, tuˈnjo yol lo.


Ja enkeli otti suitsutusastian ja täytti sen alttarin tulella ja heitti maan päälle; silloin syntyi ukkosenjylinää ja ääniä ja salamoita ja maanjäristystä. 	 Ex atzin angel jaw ttzyuˈn tkˈwel storak, ex kux tnojsin tuˈn txol qˈaqˈ tibˈaj t‑altar Dios, ex bˈeˈx xi t‑xoˈn tibˈaj txˈotxˈ. Ex bˈeˈx poqˈle qˈankyaq, ex tqˈajqˈojil ntinin wen, ex xloqˈlin kyaˈj nqoptzˈaje wen; ex bˈeˈx tzaj jun kyaqnajnabˈ.


Tervehdys Tryfainalle ja Tryfosalle, jotka ovat nähneet vaivaa Herrassa. Tervehdys Persikselle, rakkaalle sisarelle, joka on nähnyt paljon vaivaa Herrassa. 	 Kyqˈolbˈinxa Trifena, Trifosa ex Pérsida, quˈn nchi aqˈninxix wen toj taqˈin qAjaw.


Minä olen elämän leipä. 	 Ayin wejiˈy a wabˈj, a qˈol teˈ chwinqil anetziˈn.


Sentähden he ovat Jumalan valtaistuimen edessä ja palvelevat häntä päivät ja yöt hänen temppelissään, ja hän, joka valtaistuimella istuu, on levittävä telttamajansa heidän ylitsensä. 	 Tuˈnpetziˈn, loqe iteˈ twutz tqˈuqbˈil Dios qˈijl ex qnikyˈin. Nchi ajbˈin toj tja te kˈulbˈil. Ex atzin te a qˈuqle toj qˈuqbˈil, ok kchi kletil tuˈn, quˈn ktenbˈil kyukˈa te jun majx.


Ja he ottivat hänet kiinni, tappoivat ja heittivät hänet ulos viinitarhasta. 	 Bˈeˈxsin tzaj kytzyuˈn, exsin kubˈ kybˈyoˈn, ex i xtaˈj xoˈlte ttxanxi txˈotxˈ.


Joka ei rakasta, se ei tunne Jumalaa, sillä Jumala on rakkaus. 	 Me ankyeˈ teˈ ntiˈ tkˈuˈj tiˈj juntl, naˈm tel te tnikyˈ te Dios, quˈn te Dios nimxix teˈ tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj.


Sillä minä, joka tosin ruumiillisesti olen poissa, mutta hengessä kuitenkin läsnä, olen jo, niinkuin läsnäollen, puolestani päättänyt, että se, joka tuommoisen teon on tehnyt, on 	 Werman, twutzx ntiˈqiˈn kyukˈiy, me nimxix nchin ximiˈn kyiˈja, nyakutlaj intiˈn kyxola. Ex o kubˈ nximiˈn twutz qAjaw Jesucrist, tiˈ tuˈn tbˈant tiˈjjo a nkubˈ tbˈinchinjo luˈn:


Vielä hänellä oli ainoa rakas poikansa. Hänet hän lähetti viimeiseksi heidän luoksensa sanoen: `Kavahtavat kaiketi minun poikaani`. 	 Noq jun tkˈwal kyij, tuˈn ttzaj tchqˈoˈn, a kˈuˈjlinxixtaq tuˈn. Quˈn kubˈ tbˈisin: Nyapela kˈwel kynimin nkˈwala.


Näin viimeiset tulevat ensimmäisiksi ja ensimmäiset viimeisiksi." 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús: Quˈn ikytziˈn, ayetziˈn ntiˈ kyoklin kywutzxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, kchi okil te tnejil. Ex ayetziˈn iteˈk te tnejil jaˈlin, kchi okil te tchˈibˈil.


Ja ylipapit ja kirjanoppineet kuulivat sen ja miettivät, kuinka saisivat hänet surmatuksi; sillä he pelkäsivät häntä, koska kaikki kansa oli hämmästyksissään hänen opetuksestansa. 	 Teˈ tok kybˈiˈn kynejil kypale aj Judiy ikyjo exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, bˈeˈxsin i ok ten jyol ttxolil tzeˈn tuˈn tkubˈe kybˈyoˈne, quˈn otaqx tzˈok kyxobˈil te, quˈn nimxxjal otaq tzˈok lipe tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil.


ja torilta tultuaan he eivät syö, ennenkuin ovat itseään vedellä vihmoneet; ja paljon muuta on, mitä he ovat ottaneet noudattaakseen, niinkuin maljain ja kiviastiain ja vaskiastiain pesemisiä. 	 Ex tzeˈnku nchi meltzˈaj loqˈil, nlay cheˈx waˈl, qa mina ẍi txˈajin. Ex atx txqantl, tzeˈnku tuˈn tbˈaj ja txjet jniˈ tkˈwel kykˈwaˈ, jniˈ kyxar, jniˈ kylaq kxbˈil ex jniˈ kywatbˈil.


Ikonionissa he samoin menivät juutalaisten synagoogaan ja puhuivat niin, että suuri joukko sekä juutalaisia että kreikkalaisia uskoi. 	 Tej kykanin toj Iconio, junx i okx Pabl tukˈa Bernabé toj ja te kynaˈbˈl Dios aj Judiy, ex i ok ten yolil toj tumilxix. Tuˈntziˈn, nimku xjal i nimin, aye Judiy ex qe nya Judiy.


niin Johannes Kastaja saarnasi erämaassa parannuksen kastetta syntien anteeksisaamiseksi. 	 Bˈajxsiˈn aj yol qˈumj. Ul te Juan tojjo tzqij txˈotxˈ, a jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj; nim xjal xiˈ lolte, ex bˈeˈx i bˈaj kuˈx toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, quˈn xi tqˈmaˈn Juan kye: Ilx tiˈj tuˈn kybˈinchinte kyteˈn twutz Dios, tuˈn kykuxa toj aˈ te jawsbˈil aˈ, ex tuˈntzin tkubˈ tnajsin Dios kyila.


Me tiedämme, ettei yksikään Jumalasta syntynyt tee syntiä; vaan Jumalasta syntynyt pitää itsestänsä vaarin, eikä häneen ryhdy se paha. 	 Atzin jaˈlin, bˈiˈn quˈn, qa kykyaqiljo tkˈwal Dios, a o chi nimin tiˈj, mi nchi bˈetl toj il, quˈn ate Jesús nkolin kyiˈj. Ex tuˈn ikyjo, nlay chi ok tzyuˈn tuˈn tajaw il.


Niin tapahtui, kun minä matkalla ollessani lähestyin Damaskoa, että keskipäivän aikaan yhtäkkiä taivaasta leimahti suuri valo minun ympärilläni; 	 Me tzuntaq nchin bˈeta ikyjo, ex chˈixtaq nkaniˈn toj Damasco, bˈalaqa kabˈlaj or ikyjo, noqx nnaˈbˈinkuy, tej tul tilkˈaj wiˈjaliˈy jun tqan tzaj tzajnintaq toj kyaˈj.


Ja tämä on oleva minun liittoni heidän kanssaan, kun minä otan pois heidän syntinsä." 	 Atzin wejiˈy Nyol kyijlin bˈant tiˈj kyukˈa, aj tel wiˈn kyilch.


Kun nainen näki, ettei hän pysynyt salassa, tuli hän vavisten, lankesi hänen eteensä ja ilmoitti kaiken kansan kuullen, mistä syystä hän oli koskenut häneen ja kuinka hän oli kohta tullut terveeksi. 	 Kubˈtzin t‑ximin tej qya, a qa nlay tzˈewittaq. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj laqˈe tkˈatz Jesús luˈlin wen tuˈn t‑xobˈil, ex bˈeˈx kubˈ meje t‑xe tqan. Kubˈtzin tpaˈntz kyxolxjal tiquˈnil ok ttzyuˈn t‑xbˈalin Jesús, ex kubˈ tqˈmaˈntz, qa bˈeˈx qˈanitku texjo paq anetziˈn.


Mutta heillä ei ollut lasta, sillä Elisabet oli hedelmätön; ja he olivat molemmat tulleet iällisiksi. 	 Noq tij xjalqel, ntiˈx jun kyal otaq tzul, quˈn mitaq n‑alinxjo t‑xuˈjil.


Sillä kaikki laki on täytetty yhdessä käskysanassa, tässä: "Rakasta lähimmäistäsi niinkuin itseäsi". 	 Quˈn atzin ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Kˈuˈjlinqek tukˈiy tzeˈnkux ntkˈuˈjlin tibˈa til tibˈxa.


Hän seurasi Paavalia ja meitä ja huusi sanoen: "Nämä miehet ovat korkeimman Jumalan palvelijoita, jotka julistavat teille pelastuksen tien". 	 Bˈeˈxsin ok lipe kuˈxin qya qiˈja, ex jaw ẍchˈin, ex tqˈma: Nchi ajbˈinxixjo ichin lo te Dios nimxix toklin, ex nchi yekˈin tumil kolbˈil kyeˈy.


hän majailee nahkuri Simonin luona, jonka talo on meren rannalla." 	 Luˈ at tkˈatz ttxuyil aˈ toj tja Simun, jun bˈinchil tzˈuˈn.


hän, jota Jumala nimittää "ylimmäiseksi papiksi Melkisedekin järjestyksen mukaan". 	 Ex ate Dios ok qˈoˈnte te tnejilxix qpale, ikyxjo tzeˈnku te Melquisedec.


mutta tämä kaikki tulee ilmi, kun valkeus sen paljastaa, sillä kaikki, mikä tulee ilmi, on valkeutta. 	 Me qa ma kubˈ qchikyˈbˈin tqan qˈijil, kyjel qˈanchaˈlix jaˈ ntzaje.


Sillä minä sanon, että Kristus on tullut ympärileikattujen palvelijaksi Jumalan totuuden tähden, vahvistaaksensa isille annetut lupaukset, 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa Crist, a Jesús, xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn tajbˈin qe, a awo aj Judiy, ex tuˈn tyekˈit qa tzˈaqlexix Dios tukˈa Tyol, tej tjapin bˈaj tuˈn Jesús tuˈn tkujsitjo a tzaj ttziyin qMan Dios kye qxeˈchil ojtxe.


Paetkaa haureutta. Kaikki muu synti, mitä ikinä ihminen tekee, on ruumiin ulkopuolella; mutta haureuden harjoittaja tekee syntiä omaa ruumistansa vastaan. 	 Tuˈnpetziˈn, ku kyel oqa teˈ jniˈ kyˈaˈjin. Nxi kyqˈmaˈn qa tkyaqil kyila, mi nchi bˈinchin mibˈin kyiˈja. Me mina werman, quˈn tkyaqiljo il nbˈinchin mibˈin qiˈj, ex a xjal nbˈinchin kyˈaˈjin, nbˈinchin il tiˈjx t‑xmilil.


- sillä minulla on viisi veljeä - todistamaan heille, etteivät hekin joutuisi tähän vaivan paikkaan`. 	 quˈn iteˈx jweˈl weˈ witzˈin. Maˈtzintla yolin Lázarotz kyukˈa, tuˈntzintla mi chi tzaje tzaluˈn, tojjo najbˈil te nimx kyixkˈoj.


Hän sanoi heille: "Minun maljani te tosin juotte, mutta minun oikealla ja vasemmalla puolellani istuminen ei ole minun annettavissani, vaan se annetaan niille, joille minun Isäni on sen valmistanut". 	 Xi ttzaqˈwinl Jesús kye: Twutzx teˈ, akula tzikyˈx kye kyuˈn tzeˈnku weˈ kkyˈelix wuˈn, me atzin tuˈn tkubˈ qe jun kyeˈ toj nman qˈobˈa ex juntl toj nẍnayaja kawil wukˈiy, nyaqin weˈ tiˈj teˈ; qalaˈ a nMaˈn, quˈn oˈkxte ojtzqilte ex bˈilte alqe kxele tqˈoˈne.


Jeesuksen Kristuksen ilmestys, jonka Jumala antoi hänelle, näyttääkseen palvelijoillensa, mitä pian tapahtuman pitää; ja sen hän lähettämänsä enkelin kautta antoi tiedoksi palvelijalleen Johannekselle, 	 Ajo yol lo, kubˈ tyekˈin Dios te Jesucrist, tuˈntzintla tkubˈ tchikyˈbˈin Jesús kye tkyaqil nimil, aye nchi ajbˈin te, tuˈn tel kynikyˈ tiˈjjo a il tiˈj tuˈn tbˈaj liwey. A Jesucrist tzaj tsmaˈn jun t‑angel qˈmalte wey, a ayiˈn Juan, a taqˈnil Jesucrist.


ja niin kaikki Israel on pelastuva, niinkuin kirjoitettu on: "Siionista on tuleva pelastaja, hän poistaa jumalattoman menon Jaakobista. 	 Ajtzin tbˈajjo ikyjo, kykyaqilx aj Israel kchi kletil, tzeˈnku ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios: Tzul Kolil toj Sion qˈol tzaqpibˈl kye aj Judiy. Ex k‑elil paˈn tkyaqil nya wen kyiˈj aj Israel.


Mutta miten teistä on? Miehellä oli kaksi poikaa; ja hän meni ensimmäisen luo ja sanoi: `Poikani, mene tänään tekemään työtä minun viinitarhaani`. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús: ¿Tzeˈntzin chˈin kyeˈ toj kywutz? Attaq jun ichin attaq kabˈe tkˈwal. Xi tqˈmaˈn te jun: Nkˈwal, maˈ txiˈy aqˈnil jaˈlin toj tqan uvch.


Minä tiedän, että te olette Aabrahamin jälkeläisiä; mutta te tavoittelette minua tappaaksenne, koska minun sanani ei saa tilaa teissä. 	 Bˈiˈn weˈ wuˈn qa tyajil Abrahamqe kyeˈ, me ¿Tiquˈniltz n‑ok tilil kyuˈn tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn? ¿Tinquˈn mi nxi kyniminjiˈy nyola?


Tietäkää, että veljemme Timoteus on päästetty vapaaksi; ja jos hän pian tulee, saan minä hänen kanssaan nähdä teidät. 	 Ex waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tiˈj qerman Timotey, a ma tzaqpaj toj tze. Qa ma tzul kanin liwey nkˈatza, kxel nkˈleˈn wukˈiy, aj nxiˈy qˈolbˈil kyeˈy.


Viettäkäämme siis juhlaa, ei vanhassa hapatuksessa eikä ilkeyden ja pahuuden hapatuksessa, vaan puhtauden ja totuuden happamattomuudessa. 	 Tuˈnpetziˈn, qo ikyˈsin nintz qˈij te Xjan Qˈij jaˈlin, me nya tzeˈnku ojtxe tukˈa chˈin pan ntiˈ txˈamsbˈil toj; qalaˈ tukˈa qanmin txjoˈnxix wen te tkyaqil il ex te tkyaqil nya bˈaˈn, tuˈn qok tzˈaqlexix toj qchwinqil ex twutzxix qyol.


Sentähden, jos ruoka on viettelykseksi veljelleni, en minä ikinä enää syö lihaa, etten olisi viettelykseksi veljelleni. 	 Tuˈnpetziˈn, qa noq tuˈn tpajjo nnikyˈbˈila, aku kubˈ tzˈaq juntl nimil, bˈaˈntz tuˈn mi t‑xi nnikyˈbˈinjiˈy chibˈj ikyjo, tuˈntzin mina chin okiˈy tzeˈnku jun tze, ja tuˈn tja tolpaje jun wermana toj tchwinqil.


Ja kaikkien luotujen, jotka ovat taivaassa ja maan päällä ja maan alla ja meren päällä, ja kaikkien niissä olevain minä kuulin sanovan: "Hänelle, joka valtaistuimella istuu, ja Karitsalle ylistys ja kunnia ja kirkkaus ja valta aina ja iankaikkisesti!" 	 Ex xi nbˈiˈntla kye tkyaqiljo xi kubˈ tbˈinchin Dios, aye iteˈ toj kyaˈj, ex twutz txˈotxˈ, ex tjaqˈxi txˈotxˈ, exqetziˈn iteˈ toj ttxuyil aˈ, ex tkyaqiljo at kyoj. Nkyqˈmaˈn: Qˈonxa bˈitz twutz Dios ex twutzjo tal Tal rit, a qˈuqle toj qˈuqbˈil toj kyaˈj, junx tukˈa nimsbˈil tbˈi, ex jniˈ toklin, ex tkyaqil tipin jaˈlin ex te jun majx.


Kun hän oli viettänyt siellä jonkun aikaa, lähti hän matkalle ja kulki järjestään kautta Galatian maakunnan ja Frygian, vahvistaen kaikkia opetuslapsia. 	 Otaq bˈaj jun jteˈbˈin qˈij tuˈn antza, tej tex juntl majl bˈetsil teˈ junjunchaq najbˈil te Galacia ex Frigia, tuˈn tnimsit kynimbˈiljo nimil antza.


Sentähden juutalaiset sanoivat parannetulle: "Nyt on sapatti, eikä sinun ole lupa kantaa vuodetta". 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn Judiy te ichin otaq qˈanit: Qˈij te ajlabˈl te jaˈlin. Nya wen teˈ toj kawbˈil, tuˈn tkubˈ qbˈinchin jun tiˈ, ex tuˈn tjaw tiqiˈn tkuẍila.


Ja hän nousi ja lähti sieltä Tyyron ja Siidonin alueelle. Ja hän meni erääseen taloon eikä tahtonut, että kukaan saisi sitä tietää; mutta hän ei saanut olla salassa, 	 Bˈeˈxsin xiˈ Jesús toj jun najbˈil najchaq, Tiro, tbˈi. Okx toj jun ja kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin; tkyˈeˈtaq tuˈn tiwle tuˈn aˈla, me mix bˈante tewin,


Ja nyt, mitä viivyttelet? Nouse, huuda avuksi hänen nimeänsä ja anna kastaa itsesi ja pestä pois syntisi.` 	 Atzin jaˈlin, ntiˈl tuˈn tkubˈ tyoˈn. Weˈksa, ex kux kuˈxa toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, ex naˈn tbˈi tAjaw Tkyaqil, tuˈn ttxjet tanmiˈn, ex tuˈn kynajsit tila.


Ja katso, hänen edessään seisoi Herran enkeli, ja huoneessa loisti valo, ja enkeli sysäsi Pietaria kylkeen ja herätti hänet sanoen: "Nouse nopeasti!" Ja kahleet putosivat hänen käsistään. 	 Texjo or anetziˈn, kubˈ tyekˈin tibˈ jun t‑angel Dios, ex tuˈntziˈn, bˈeˈx kubˈ noj tojjo tze tuˈn spikyˈin. Ok tyekin angel ttxlaj Pegr, tuˈn tjaw sakˈpaj, ex xi tqˈmaˈn: Weˈksa jaˈlin. Ex bˈeˈx i el tzˈaqjo kxbˈil iteˈktaq kyiˈj tqˈobˈ Pegr,


Mutta ulos tullessaan hän ei kyennyt puhumaan heille; silloin he ymmärsivät, että hän oli nähnyt näyn temppelissä. Ja hän viittoi heille ja jäi mykäksi. 	 Atzaj teˈ tetz, mix bˈantil tyolin kyukˈa jniˈ xjal, noq tqˈobˈqe i xi tyekin, tuˈn tyekˈinte jun tiˈ. Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx el kynikyˈjo jniˈ xjal te, qa attaq jun otaq tli, quˈn kukx xaˈye mix bˈantil tyolin.


Kun veljet sen huomasivat, veivät he hänet Kesareaan ja lähettivät hänet sieltä Tarsoon. 	 Atziˈn tej tel kynikyˈ nimil tiˈjjo tuˈntaq tikyˈx tiˈj Saulo, bˈeˈxsin xi kyintz toj tnam Cesarea, ex antzintza, xi smaˈn, tuˈn tkanin tzma toj tnam Tarso.


Hän sanoi: "Maksaa". Ja kun hän tuli huoneeseen, kysyi Jeesus häneltä ensi sanaksi: "Mitä arvelet, Simon? Keiltä maan kuninkaat ottavat tullia tai veroa? Lapsiltaanko vai vierailta?" 	 Atzaj teˈ qkaniˈn junx tukˈa Jesús toj tnam Capernaum, ayetziˈn peyil pwaq te ja te naˈbˈl Dios i tzaj laqˈe tkˈatz Pegr, ex xi kyqanin te: ¿Ma mitzin nchojiˈn t‑xnaqˈtzila pwaq te mojbˈil toj qja te naˈbˈl Dios?


niin tehkää minun iloni täydelliseksi siten, että olette samaa mieltä, että teillä on sama rakkaus, että olette sopuisat ja yksimieliset 	 kyqˈonktzintza jun kytzaljbˈila weˈy, tuˈn kyyekˈin kyibˈa, tuˈntla junx tuˈn tbˈete kynabˈla, ex junx tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja, ex tukˈa junxchˈin kyumila ex junxchˈin kyajbˈila.


He ovat napisijoita, kohtalonsa nurkujia ja vaeltavat himojensa mukaan; heidän suunsa puhuu pöyhkeitä, ja he mielistelevät ihmisiä oman etunsa tähden. 	 Ikytziˈn, kchi okile xjaljo, a nchi ikyˈin, ex nchi yolbˈin, ex nchex kypoqin kyukˈa, quˈn noq nchi bˈinchin tzeˈn kyaj. Njaw kynimin kyibˈ, ex tbˈanilx n‑etz toj kytzi, tuˈn kyxmoxin xjal, noq tuˈn kykanbˈin jun tiˈ, tzeˈn kyaj.


Ja me olemme nähneet ja todistamme, että Isä on lähettänyt Poikansa maailman Vapahtajaksi. 	 Me awoqoxixa o lonte, ex nxi qkujsiˈn qa aku qMan Dios saj chqˈon teˈ Tkˈwal te Kolil kyiˈj tkyaqil xjal, a kchi xel niminte,


Kun Mooses sen näki, ihmetteli hän tätä näkyä; ja kun hän meni tarkemmin katsomaan, kuului Herran ääni, joka sanoi: 	 Bˈeˈx jaw kaˈylaj te Moisés tiˈjjo otaq tlonte, quˈn tuˈn mix jaˈ nkubˈe bˈajetaqjo tqan txˈiˈx tuˈn qˈaqˈ. Atzaj teˈ tok laqˈe tuˈn tlontexix wen, xi tbˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ tAjaw Tkyaqil. Chi kyjaluˈn:


Minä vannotan sinua Jumalan ja Kristuksen Jeesuksen edessä, joka on tuomitseva eläviä ja kuolleita, sekä hänen ilmestymisensä että hänen valtakuntansa kautta: 	 Kxel woqxeninxixa teˈy twutz qMan Dios ex twutz Crist, a Jesús, a Nmaq Kawil tibˈaj tkyaqil, ex chˈix tul kawil kyiˈjjo tkyaqil xjal, a itzˈqex ex kyimninqe:


Sillä me tiedämme, että vaikka tämä meidän maallinen majamme hajotetaankin maahan, meillä on asumus Jumalalta, iankaikkinen maja taivaissa, joka ei ole käsin tehty. 	 Atzin jaˈlin, bˈiˈn quˈn qa kbˈajiljo qxmilil tzeˈnku jun tal pach, a jun paqx kbˈajil. Me qa ma bˈajjo qxmilil luˈn, at juntl bˈinchin tuˈn Dios toj kyaˈj, a mixla kbˈajilx, quˈn nya tqˈobˈ ichin bˈinchilte.


Silloin ne, jotka Juudeassa ovat, paetkoot vuorille, ja jotka ovat kaupungissa, lähtekööt sieltä pois, ja jotka maalla ovat, älkööt sinne menkö. 	 Tuˈnpetziˈn, jniˈ xjal, ayeˈ iteˈ toj txˈotxˈ Judey, il tiˈj tuˈn kyex oq toj kˈul. Ex ayetzin kyeˈ, a iteˈ toj tnam te Jerusalén, il tiˈj tuˈn kyetz oq. Ex ayetzin xjal iteˈtaq toj kojbˈil, mi tuˈn kymeltzˈaj toj tnam.


Noin kolmen hetken kuluttua hänen vaimonsa tuli sisään eikä tiennyt, mitä oli tapahtunut. 	 Otaqla bˈaj oxe or ikyjo, tej tokxjo t‑xuˈjil Ananías jaˈ iteˈtaq tsanjil. Me ntiˈtaq bˈiˈn tuˈn, tiˈ otaq bˈaj.


Sillä hän on meidän rauhamme, hän, joka teki molemmat yhdeksi ja purki erottavan väliseinän, nimittäin vihollisuuden, 	 Quˈn ate Crist ma tzˈok te qmujbˈil qibˈ, quˈn ma qo ok tmujbˈin te junchˈin Ttanim, exla qa Judiy, tzeˈnku weˈ, exla qa nya Judiy, tzeˈnku kyeˈ. Quˈn ma kubˈ tyuchˈin qˈoj, a attaq tzeˈnku jun nim maqbˈil qxol.


Silloin kaikki nämä neitsyet nousivat ja laittoivat lamppunsa kuntoon. 	 I bˈaj jaw weˈksjo txin kykyaqilx, ex i bˈaj ok ten txqol kytzaj.


Kun he olivat kokoontuneet tänne, niin minä viivyttelemättä seuraavana päivänä istuin tuomarinistuimelle ja käskin tuoda miehen eteeni. 	 Tuˈnpetziˈn, chi Festo, tej kyulj Judiy tzaluˈn, mix kubˈe n‑ayoˈn chˈintla, qalaˈ noqx teˈ qsqix, bˈeˈx in kubˈ qey tojjo wokliˈn, ex xi nqˈmaˈn, tuˈn t‑xi iqˈbˈajjo xjal anetziˈn.


Niin he kaikki ottivat kiinni Soosteneen, synagoogan esimiehen, ja löivät häntä tuomioistuimen edessä, eikä Gallion välittänyt siitä mitään. 	 Me nej, i ok meltzˈaj tiˈj Sóstenes, a kawil tojjo ja te kynabˈl Dios Judiy, noq tuˈn mix i oke nimin tuˈn Galión. Ex axsa, ok bˈyoˈne twutz kawil. Me ante Galión, aj kawil, ntiˈx pone tbˈis tiˈjjo nbˈajtaq.


Niitä ovat Hymeneus ja Aleksander, jotka minä olen antanut saatanan haltuun, kuritettaviksi, etteivät enää pilkkaisi. 	 tzeˈnku ma bˈaj te Himeneo ex Lejantr, ayeˈ o chex nqˈoˈn tjaqˈ tkawbˈil tajaw il, a satanás, tuˈntzin tajtz tiˈj kyanmin, ex tuˈn mi chi yolbˈine tiˈj qMan Dios.


Ei Jumala ole hyljännyt kansaansa, jonka hän on edeltätuntenut. Vai ettekö tiedä, mitä Raamattu sanoo kertomuksessa Eliaasta, kuinka hän Jumalan edessä syyttää Israelia: 	 Quˈn atxix naˈmtaq tkubˈlin xkye tkyaqil, ax Dios o jaw skˈoˈnkye aj Judiy, tuˈn kyok te Ttanim, ex nya o chi el tiˈjlin. ¿Ma miˈtzin bˈiˈn kyuˈn tzeˈnku ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios, tej tyolbˈin Elías kyiˈj aj Judiy toj tnaˈj Dios? Chiˈ kyjaluˈn:


Kun minulla siis oli tämä aikomus, en kaiketi ole menetellyt kevytmielisesti? Vai päätänkö lihan mukaan, minkä päätän, niin että puheeni on sekä "on, on", että "ei, ei"? 	 Tej tkubˈ nbˈisiˈn ikyjo, ¿Ma tukˈapela kabˈe nkˈuˈja tzeˈnku jun sbˈulxjal te twutz txˈotxˈ, a nxi tqˈmaˈn qa bˈaˈn tuˈn tbˈinchin jun tiˈ ex te jun paqx qa mina?


Mutta mitä siihen tulee, mistä kirjoititte, niin hyvä on miehelle olla naiseen ryhtymättä; 	 Atzin jaˈlin, kxel ntzaqˈwinjiˈy kyxjelbˈitza, a saj kytzˈibˈiˈn weˈy: Tnejil, nkyqˈmaˈn qa bˈantla tuˈn mi jyone ichin t‑xuˈjil.


Mitä arvelette? Jos jollakin ihmisellä on sata lammasta ja yksi niistä eksyy, eikö hän jätä niitä yhdeksääkymmentä yhdeksää vuorille ja mene etsimään eksynyttä? 	 Ex ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, skˈoˈnxix tuˈn Dios, ma chin ula kolil kyiˈjjo tal kˈwal, ex kyiˈjjo a otaq chi naj toj il.


Ja hän varoitti ankarasti heitä saattamasta häntä julki. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn kye kujxix wen, tuˈn mi kubˈe kyqˈmaˈne kywutzxjal alkyetaq t‑xilin toklin.


Sillä niinä päivinä on oleva ahdistus, jonka kaltaista ei ole ollut hamasta luomakunnan alusta, jonka Jumala on luonut, tähän asti, eikä milloinkaan tule. 	 Quˈn nimkux jun kyixkˈoj kkyˈelix kyuˈn, a bˈajxi kylaˈy tukˈaxjo tzajlin xkye twutz txˈotxˈ, ex mixla kqlaˈbˈil juntl majl, aj tjapin bˈaj tkyaqil.


ja sanoivat: `Nämä viimeiset ovat tehneet työtä vain yhden hetken, ja sinä teit heidät meidän vertaisiksemme, jotka olemme kantaneet päivän kuorman ja helteen`. 	 ¿Tiˈn quˈn kyinx kyeˈ ẍi bˈaj ok aqˈnil yaj twiˈ kykˈuˈj s‑ex tzeˈnkuljo qe, exsin bˈeˈx xqo ok qeˈ qlixje, ex ma tzikyˈx aqˈuntl ex tqan qˈij quˈn?


Kuka on heikko, etten minäkin olisi heikko? Kuka lankeaa, ettei se minua polttaisi? 	 Qa at jun nimil xkubˈ numj, tzunx nchin bˈisiˈn tiˈj; ex qa at jun xjal nkubˈ tzˈaq toj tnimbˈil noq tuˈn tpaj juntl, bˈeˈx ntzaj nqˈoja tiˈj.


Hän on kukistanut valtiaat valtaistuimilta ja korottanut alhaiset. 	 N‑el tiˈn kyoklin nmaq kawil, ex nxi tqˈoˈn kye a ntiˈ kyoklin.


Sentähden, koska me saamme valtakunnan, joka ei järky, olkaamme kiitolliset ja siten palvelkaamme Jumalaa, hänelle mielihyväksi, pyhällä arkuudella ja pelolla; 	 Ex atzin Tkawbˈil qMan Dios ntzaj tqˈoˈn toj qanmin ex toj qchwinqil, nlay tzaj luˈlin, quˈn tuˈn at tqˈuqil, a Jesús, a Tkˈwal qMan. Tuˈnpetziˈn, qqˈoˈnx chjonte tuˈn tkyaqiljo luˈn, ex qo nimsin tbˈi qMan Dios tukˈa tkyaqil qanmin ex tukˈa tchewil Dios qiˈj, tuˈntzin ttzalaj Dios qiˈj.


Ja yhtäkkiä oli enkelin kanssa suuri joukko taivaallista sotaväkeä, ja he ylistivät Jumalaa ja sanoivat: 	 Tzunxtaq nyolinjo angel, teˈ kyul nimku angel kykˈatz; nchi bˈaj nimsintaq tbˈi Dios kyjaluˈn:


lohikäärme vihastui vaimoon ja lähti käymään sotaa muita hänen jälkeläisiänsä vastaan, jotka pitävät Jumalan käskyt ja joilla on Jeesuksen todistus. [12:18] Ja se asettui seisomaan meren hiekalle. 	 Tuˈnpetziˈn, a ma tij txuk bˈeˈx tzaj tqˈoj tiˈjjo qya, ex bˈeˈx xiˈ qˈojil kyiˈjjo taljo qya, ayeˈ nkubˈ kynimin tkawbˈil Dios, ex aye ma chi ok lipe tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Jesús tukˈa tkyaqil kyanmin.


että muistaisitte niitä sanoja, joita pyhät profeetat ennen ovat puhuneet, ja Herran ja Vapahtajan käskyä, jonka te apostoleiltanne olette saaneet. 	 Ex kynaˈntzinjiˈy kyyoljo xjan yolil Tyol Dios, aye i kˈmonte Tyol ojtxe, kyiˈjjo xnaqˈtzil nya wen, ex ikyxjo atzin nukˈbˈil kyij tqˈoˈn qAjaw ex Klolqe Jesús noq kyuˈn tsanjil, a qˈuqle kykˈuˈja kyiˈj.


Sillä pyhien ja profeettain verta he ovat vuodattaneet, ja verta sinä olet antanut heille juoda; sen he ovat ansainneet." 	 Quˈn tuˈn ma tzˈel kychkyˈeljo aye nimilqe, ex aye ma chi yolin tiˈja. Me atzin jaˈlin, ma txi tqˈoˈnjiy chikyˈ te t‑xel, tuˈn t‑xi kykˈwaˈn. Quˈn ikytzin nkyqaniˈn tuˈn kybˈinchbˈin nya wen tiˈja.


Älkäämme olko turhan kunnian pyytäjiä, niin että toisiamme ärsyttelemme, toisiamme kadehdimme. 	 Tuˈn ikyjo, mi jaw qnimsin qibˈ, tuˈn mi tzaje nya bˈaˈn qxol, ex mi loˈchj qkˈuˈj tiˈj juntl.


Kun Jeesus sen kuuli, lähti hän sieltä venheellä autioon paikkaan, yksinäisyyteen. Ja tämän kuultuaan kansa meni jalkaisin kaupungeista hänen jälkeensä. 	 Tej tbˈiˈnte Jesús ikyjo, bˈeˈx o okxa toj jun bark toj ewajil, tuˈn qkaniˈn toj jun najbˈil ja ntiˈyetaq xjal. Me bˈeˈx kybˈin texjal tojile junjun tnam, ex bˈeˈx bˈaj xi lipe qiˈja tuˈn kyqan, quˈn kyajtaq tuˈn kynej qwutza.


Ja he olivat alati, joka päivä, yksimielisesti pyhäkössä ja mursivat kodeissa leipää ja nauttivat ruokansa riemulla ja sydämen yksinkertaisuudella, 	 Tkyaqil qˈij n‑ok kychmoˈntaq kyibˈ toj tnejil ja te naˈbˈl Dios. Ex tojile kyja, jaˈ nkubˈe ikyˈsittaqjo Xjan Wabˈj, ex tuˈn kywaˈn junx tukˈa tzaljbˈil ex tmutxbˈil kyanmin.


Mutta Efesossa minä viivyn helluntaihin saakka; 	 Me axsa chin kyjela teniˈy tzaluˈn toj Éfeso, tzmaxiˈ aj tpon tqˈijil nintz qˈij te Pentecostés,


Ja isäksenne älkää kutsuko ketään maan päällä, sillä yksi on teidän Isänne, hän, joka on taivaissa. 	 Ex mi tzˈok kyqˈoˈn toklin jun aˈla te manbˈaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn oˈkx te Manbˈajjo junchˈin at toj kyaˈj.


ja Appialle, sisarellemme, ja Arkippukselle, taistelutoverillemme, ja sinun kodissasi kokoontuvalle seurakunnalle. 	 Ex nxi ntzˈibˈiˈn tey, ay qerman qya, Apia, junx tukˈa Arquipo, a ma tzˈok te xoˈl qˈaqˈ toj taqˈin qMan Dios junx qukˈiy; ex kye Ttanim Dios, ayeˈ nchi chmet toj tjaˈy.


Ja kaupungin muurin perustukset olivat kaunistetut kaikkinaisilla kalleilla kivillä; ensimmäinen perustus oli jaspis, toinen safiiri, kolmas kalkedon, neljäs smaragdi, 	 Ex ayetzin tqˈuqil tnam attaq nim abˈj tok tiˈj, a wiˈyilxix wen. Atzin tnejil tqˈuqil attaq jaspe tok tiˈj, atzin tkabˈ, tuˈn zafiro, ex toxin tuˈn ágata, ex tkyajin esmeralda,


Hän sanoi heille: "Kuinka sitten Daavid Hengessä kutsuu häntä Herraksi, sanoen: 	 Tuˈnpetziˈn, xi ttzaqˈwin Jesús: A qa ikyjo, ¿Tzeˈntzin tten te Davidtz, tuˈn tipin Xewbˈaj Xjan, ok tqˈoˈn te tAjaw, exsiˈn naˈmtaq tul itzˈje Crist, a Tajaw Tkyakil? Quˈn ikytzin tqˈma Davidjo:


Mutta mitä minä teen, sen olen vastakin tekevä, riistääkseni aiheen niiltä, jotka aihetta etsivät, että heidät siinä, missä kerskaavat, havaittaisiin samankaltaisiksi kuin mekin. 	 Me kukx kˈwel nbˈinchinjiˈy luˈn, tuˈntzin mi txi qˈoyite ambˈil kye nchi jyon tumil kyoklin tzeˈnkuˈ qeˈ, ex njaw kynimsin kyibˈ nyakuj jun twutzxix tsanjil Jesúsqe.


ja hän voi säälien kohdella tietämättömiä ja eksyviä, koska hän itsekin on heikkouden alainen, 	 Ayetziˈn kynejilxix pale, attaq tqˈaqˈbˈil kykˈuˈj kyukˈaˈ ayeˈ mix ele kynikyˈ tiˈjjo tbˈeyil bˈaˈn, ex kyukˈa i el txalpaj tiˈj kynimbˈil, quˈn ojtzqiˈntaq kyuˈn tkyaqiljo n‑ikyˈx kyiˈj, quˈn tuˈn xjalqe tzeˈnku txqantl.


ja kävivät käsiksi apostoleihin ja panivat heidät yleiseen vankihuoneeseen. 	 Ex tuˈntziˈn, bˈeˈx i ok tzyuˈn, ex bˈeˈx i kuˈx tjpuˈn toj ttze te tnam.


Ja tapahtui, että hän siunatessaan heitä erkani heistä, ja hänet otettiin ylös taivaaseen. 	 Ex tzmataq nkyˈiwlin, bˈeˈxsin el tpaˈn tibˈtz kyiˈj, ex texjo paq anetziˈn, bˈeˈx xi qˈiˈn toj kyaˈj.


Mutta he menivät pois ja levittivät sanomaa hänestä koko siihen maahan. 	 Me mix tpaˈyix kykˈuˈj, quˈn noq teˈ kyetz antza, nkubˈku kyyolin kyexjal toj tkyaqiljo txˈotxˈ antza, qa a Jesús otaq qˈaninkye.


Ja heidän purjehtiessaan hän nukkui. Mutta alas järvelle syöksyi myrskytuuli, ja venhe tuli vettä täyteen, ja he olivat vaarassa. 	 Ex tzmataq nchi bˈet tibˈaj aˈ, bˈeˈx ikyˈ ktan Jesús. Ex bˈeˈx ok ten txqan kyqˈiqˈ jumil tibˈajileˈ nijabˈ anetziˈn, ex atzin tej bark kyjaˈtaq tnoj teˈ tuˈn aˈ. Ex tuˈn ikyjo, chˈixtaq t‑xi mulqˈaj toj nijabˈ.


Sentähden taivasten valtakunta on verrattava kuninkaaseen, joka vaati palvelijoiltansa tiliä. 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús te: Nya noq oˈkxjo wuq maj, qalaˈ wuq majjo lajaj toj jun mutxˈ.


Sellaista vastaan ei ole laki. 	 ex tuˈn qmutxsin qibˈ, exsin tuˈn tbˈant qtzyunte qibˈ. Mixla aˈl aku tzaj kawinqe tiˈjjo ikyjo, quˈn ntiˈ jun kawbˈil tiˈjxi lo.


Siihen hän on myös kutsunut teidät meidän evankeliumimme kautta, omistamaan meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kirkkauden. 	 Ikytziˈn, ma chi txokliˈy tuˈn qMan Dios tuˈn kykleta, noq tuˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a xi qqˈmaˈn kyeˈy, tuˈntziˈn jaˈlin at kyokliˈn tiˈjjo a at toj kyaˈj, jaˈ nqoptzˈaje qAjaw Jesucrist.


tahtoisinpa nyt olla teidän tykönänne ja äänenikin muuttaa! Sillä minä olen aivan ymmällä teistä. 	 Noqxit aku chin ten kyukˈiy, tuˈn nyoliˈn toj jun tumil nya ma kujxix wen, tzeˈnkuˈ xi ntzˈibˈiˈn, quˈn ntiˈ kytxolila te weˈy.


Andreas, Simon Pietarin veli, oli toinen niistä kahdesta, jotka olivat kuulleet, mitä Johannes sanoi, ja seuranneet Jeesusta. 	 Kyxoljo kabˈe ichin anetziˈn, a Andrésjo jun, a titzˈin Simun.


jonka kautta myös olemme uskossa saaneet pääsyn tähän armoon, jossa me nyt olemme, ja meidän kerskauksemme on Jumalan kirkkauden toivo. 	 Quˈn noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Jesús, ma tzaj tqˈoˈn Dios t‑xtalbˈil qe, a tuˈn waˈlqoxix toj qnimbˈil. Ex nqo tzalaj tuˈn qˈuqle qkˈuˈj tiˈj, tuˈn at qoklin tuˈn qpon kanin toj kyaˈj, jaˈ taˈ tqoptzˈajiyil qMan Dios.


Ja hän teki nuorista ruoskan ja ajoi ulos pyhäköstä heidät kaikki lampaineen ja härkineen ja kaasi vaihtajain rahat maahan ja työnsi heidän pöytänsä kumoon. 	 Tej tok tkaˈyiˈn tkyaqiljo ikyjo; kubˈ tbˈinchin jun asyal te poqˈchbˈil, ex i bˈajetz tlajoˈn xjal iteˈ toj tja Dios, tukˈa jniˈ kykˈaẍjil, kywakix ex kyrit. Ex ja ttolpin kymeẍjo txˈexbˈil pwaq, ex bˈaj kubˈ chitjjo pwaq twutz txˈotxˈ.


Ja tullessaan hän taas tapasi heidät nukkumasta, sillä heidän silmänsä olivat käyneet kovin raukeiksi; ja he eivät tienneet, mitä hänelle vastaisivat. 	 Teˈ tmeltzˈaj juntl majl kykˈatzjo t‑xnaqˈtzbˈin, ex ikyxljo, nchi ktantaql teˈ kyel knetl tuˈn. Ex mix tene tumil kyyol te, quˈn mix kypaˈyix watl.


Minulla olisi paljon kirjoittamista teille, mutta en tahdo tehdä sitä paperilla ja musteella; vaan toivon pääseväni teidän tykönne ja saavani puhutella teitä suullisesti, että meidän ilomme olisi täydellinen. 	 Nimx weˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy. Me nkyˈeˈy tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn toj uˈj. Quˈn wajkuxixa tuˈn nkaniˈn lol kyeˈy, ex tuˈn qyolin kyukˈiy tuˈntzintla nimxix tzaljbˈil.


Ja kaikki hän on asettanut hänen jalkainsa alle ja antanut hänet kaiken pääksi seurakunnalle, 	 Ex kubˈ tqˈoˈn Dios tkyaqil tjaqˈ tkawbˈil Crist, quˈn xi tqˈoˈn toklin tibˈaj tkyaqil. Ex ikyxjo, xi tqˈoˈn toklin tuˈn tok te wiˈbˈaj, a nejinel, tibˈaj Ttanim.


Ja vaikka minä jakelisin kaiken omaisuuteni köyhäin ravinnoksi, ja vaikka antaisin ruumiini poltettavaksi, mutta minulla ei olisi rakkautta, ei se minua mitään hyödyttäisi. 	 Ex qa ma txi qsipin tkyaqiljo at qe kye tal yaj, ex qa ma t‑xi qqˈoˈn qibˈ tuˈn qkyim tuˈn tpaj qnimbˈil, me qa ntiˈ qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, ntiˈx k‑ajbˈile qe, aj qok toj paˈbˈin twutz qMan Dios.


Mutta hän hämmästyi suuresti siitä puheesta ja mietti, mitä tämä tervehdys mahtoi tarkoittaa. 	 Teˈ tbˈinte tyol angel ikyjo, noq el kyim tuˈn, exsin kubˈ tbˈisin tiquˈnil xi tqˈmaˈn angeljo te ikyjo.


Niin he sanoivat: "Muutamat Johannes Kastajan, toiset Eliaan, toiset taas Jeremiaan tahi jonkun muun profeetoista". 	 Xi qtzaqˈwiˈn: At junjun nqˈmante qa ajiy qtzan Juan, a Jawsil Aˈ, ma jaw anqˈintl, ex junjuntl nqˈmante qa ajiy Elías, moj qa ajiy Jeremías, mo juntl yolil Tyol Dios.


että kävisi, niinkuin kirjoitettu on: "Joka kerskaa, sen kerskauksena olkoon Herra". 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈ tumil tuˈn kynimsin kyibˈa. Me tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Qa at jun xjal taj tuˈn tja tnimsin jun tiˈ, bˈaˈn tuˈn tja tnimsin tbˈi qAjaw.


Ja oli pääsiäisen valmistuspäivä, noin kuudes hetki. Ja hän sanoi juutalaisille: "Katso, teidän kuninkaanne!" 	 Ajo qˈij, a naˈmtaq chˈintl tuˈn tjapin kanin nintz qˈij te Xjan Qˈij, ex bˈalaqa tzmataq kabˈlaj or. Xi tqˈmaˈn Pilat kye Judiy: Lu kynmaq kawila lo.


Tuo tullessasi päällysvaippa, jonka jätin Trooaaseen Karpuksen luo, ja kirjat, ennen kaikkea pergamentit. 	 Aj ttzaja, liwey tzikyˈa qˈilte ntxoˈwa, aj kyij nqˈoˈn toj tnam Troas toj tja Carpo. Ex kˈaˈ chi tzaj tiˈnjiy wuˈja, exqetziˈn ojtxe uˈj, quˈn ayetzin at‑xix kyajbˈin weˈy.


Joka syö, älköön halveksiko sitä, joka ei syö; ja joka ei syö, älköön tuomitko sitä, joka syö, sillä Jumala on ottanut hänet hoivaansa. 	 Ayetzin kye nxiˈ tkyaqil kyuˈn, nya wen tuˈn kyyolbˈiˈn kyiˈjjo aye noq itzaj nxiˈ kyuˈn. Ex ayetzin kye noq itzaj nxiˈ kyuˈn, nya wen tuˈn kyyolbˈin kyiˈjjo aye nxi kychyoˈn tkyaqil. Quˈn kykyaqiljo luˈn ma chi ok te tkˈwal Dios.


Sillä jos minä rukoilen kielillä puhuen, niin minun henkeni kyllä rukoilee, mutta ymmärrykseni on hedelmätön. 	 Quˈn qa ma chin naˈn Dios toj junxil yol, ex qa mi n‑el nnikyˈa te, okla chin naˈla Dios toj wanmiˈn, me tukˈa nnabˈla, mina.


se on, että me yhdessä ollessamme virkistyisimme yhteisestä uskostamme, teidän ja minun. 	 ex tuˈn qkujsin te qibˈ qxol toj qnimbˈil qkyaqilx.


niinkuin te sen opitte Epafraalta, meidän rakkaalta kanssapalvelijaltamme, joka on uskollinen Kristuksen palvelija teidän hyväksenne 	 Tkyaqiljo lo, o bˈaj t‑xnaqˈtzin Epafras, a o tzˈaqˈnin junx qukˈiy, ex nimxix tqˈaqˈbˈil qkˈuˈja tiˈj. Waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy qa ajo Epafras jun tbˈanil taqˈnil Crist at kyxola.


`Sen jälkeen minä palajan ja pystytän jälleen Daavidin sortuneen majan; minä korjaan sen repeämät ja nostan sen jälleen pystyyn, 	 Tbˈajlinxitziˈn luˈn, chin ul juntl majla nikˈulte tkawbˈil tyajil David, a nmaq kawil ojtxe, a ma tzˈel xitj, tuˈntzin tel wen juntl majltz,


He ovat lasten kaltaisia, jotka istuvat torilla ja huutavat toisilleen ja sanovat: `Me soitimme teille huilua, ja te ette karkeloineet; me veisasimme itkuvirsiä, ja te ette itkeneet`. 	 Ikyqetziˈn tzeˈnqeku tal kˈwal nchi kubˈ qe saqchal toj kˈaybˈil. Ex nxi kyẍchˈin te kyukˈa, tuˈn kysaqchaˈn junx, ex nxi kyqˈmaˈn: Ma qo chinbˈiˈn kyukˈa xux, tuˈntzintla qsaqchan, ex tuˈn kytzalaja ex tuˈn kybˈixiˈn, me mi ẍi bˈixiˈn. Tuˈnpetziˈn, ma txi qbˈitziˈn bˈitz te bˈisbˈajil, tuˈntzintla qsaqchan, ex tuˈn kyoqˈa, me mix aˈl s‑oqˈ. ¿Tiˈxsin kyajtza? chi chiˈ.


Mutta kun Jeesus sen huomasi, sanoi hän: "Te vähäuskoiset, mitä puhutte keskenänne siitä, ettei teillä ole leipää mukananne? 	 Ex bˈeˈx el tnikyˈ Jesús teˈ qbˈisa, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy: ¿Tiquˈn nkubˈ kybˈisiˈn qa ntiˈ kywaˈy qˈiˈn? Ntiˈxla chˈin kyeˈ tqˈuqbˈil kykˈuˈj wiˈja.


Sillä Mooseksella on ammoisista ajoista asti joka kaupungissa julistajansa; luetaanhan häntä synagoogissa jokaisena sapattina." 	 Me toj nwutza nya tuˈn tel ikyˈit tkawbˈil Moisés, quˈn toj tkyaqil tnam, nimku Judiy at, a o tzˈel kynikyˈ te tkyaqil tkawbˈil Moisés, ex kyajxix tuˈn tkubˈ nimit tkyaqil; quˈn atxix ojtxe nchi qˈumlaj tiˈj tkawbˈil Moisés kyojileˈ tkyaqil ja te nabˈl Dios, tzeˈnku nkubˈ ikyˈsitjo qˈij te ajlabˈl.


Ja he tekivät niin ja asettivat kaikki aterioimaan. 	 Jotx xjal i bˈaj kubˈ qe, tzeˈnxjo xi qˈmaˈn kye kyuˈnjo t‑xnaqˈtzbˈin Jesús.


Mitä nyt viinitarhan herra on tekevä? Hän tulee ja tuhoaa viinitarhurit ja antaa viinitarhan muille. 	 ¿Tiˈtzila kbˈajil te tajaw txˈotxˈ kyiˈjjo manil, toj kywutza, aj tul? ¿Nyapela bˈeˈx kchi kˈwel tbˈyoˈn, ex kxel tqˈoˈn ttxˈotxˈ te kymajin txqantl?


Kuka näistä kolmesta sinun mielestäsi osoitti olevansa sen lähimmäinen, joka oli joutunut ryövärien käsiin?" 	 Kutzintz jaˈlin, chi Jesús. ¿Altzin kye ichintz kyxoljo oxe, aku tzˈok tqˈoˈn te t‑xjaliljo ichin, aj kyˈixbˈe kyuˈn ileqˈ?


sillä sisällisen ihmiseni puolesta minä ilolla yhdyn Jumalan lakiin, 	 Nnaˈn tzaljbˈil toj wanmiˈn, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tzeˈnku taj qMan Dios,


Sillä itsestään maa tuottaa viljan: ensin korren, sitten tähkän, sitten täyden jyvän tähkään. 	 qalaˈ tuˈnx tibˈ n‑ul twiˈ ex nchˈiy, ex n‑el twutz.


Mutta jos uutisleipä on pyhä, niin on myös koko taikina, ja jos juuri on pyhä, niin ovat myös oksat. 	 Quˈn te Abraham te qMan Dios teˈ, ex ok te xjanxix, junx kyukˈa txqantl tnejil kyxeˈchil aj Judiy. Exsin ikyqex kye txqantl aj Judiy kchi okil xjanxix. Ikytziˈn tzeˈnku jun tze; qa bˈaˈn tlokˈ, il tiˈj tuˈn kyel tqˈobˈ bˈaˈn.


Eivätkä he lakanneet, vaan opettivat joka päivä pyhäkössä ja kodeissa ja julistivat evankeliumia Kristuksesta Jeesuksesta. 	 Me nya tuˈn ikyjo, mix i yoliniltl, qalaˈ kykyaqil qˈij, i xnaqˈtzin, ex i yolin toj tnejil ja te naˈbˈl Dios ex kyojile junjun ja, tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil tiˈj Jesús, a Crist.


Te itse olette meidän kirjeemme, joka on sydämeemme kirjoitettu ja jonka kaikki ihmiset tuntevat ja lukevat. 	 ¡Mina! Quˈn ayeku kyeˈ ma chi ok tzeˈn jun uˈj te oqxenbˈil qey. Quˈn tzˈibˈinqe kyeˈ tuˈn Crist toj qanmiˈn, nya tukˈa jun tzˈibˈbˈil, a aku naj, qalaˈ tukˈa Xewbˈaj Xjan, a T‑xew Dios, itzˈ te jun majx. A uˈj lo, ayeku kyeˈ; mikyxi tzeˈnku ojtxe kawbˈil noq tzˈibˈin twutz abˈj, a nlay bˈant tbˈinchinte jun tiˈ; qalaˈ tzˈibˈin toj kyanmiˈn, a itzˈ, ex aku tzˈel tnikyˈtzajil kywutzxjal noq tiˈjjo kybˈinchbˈiˈn bˈaˈn, ex aku bˈant tuˈjit qaqˈiˈn kyuˈnxjal noq kyiˈja.


Samoin te, miehet, eläkää taidollisesti kukin vaimonne kanssa, niinkuin heikomman astian kanssa, ja osoittakaa heille kunnioitusta, koska he ovat elämän armon perillisiä niinkuin tekin; etteivät teidän rukouksenne estyisi. 	 Ex ikyxjo kyeˈ chmilbˈaj, tenxit kynabˈla kyukˈa kyxuˈjila, ex kyqˈonktziˈn kyoklin, quˈn ntiˈxix kyipin tzeˈnku kye ichin, ex at kyoklin junx kyukˈiy twutz qMan, tiˈjjo akˈaj chwinqil, noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios. Kybˈinchinkujiˈy lo, tuˈn ntiˈ jun tiˈ aku tzˈok miyoˈnte kynaˈj Diosa.


Niin Jeesus taas puhui heille sanoen: "Minä olen maailman valkeus; joka minua seuraa, se ei pimeydessä vaella, vaan hänellä on oleva elämän valkeus". 	 Yajxi chˈintl, yolin Jesús kyxolxjal, ex xi tqˈmaˈn: Ayin wejiˈy Tzaj te tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ. Ankye teˈ k‑okil lipe wiˈja, atpen te tzaj toj tchwinqil, ex nlayx bˈet toj qxopin.


Ja hän lähti sieltä ja meni kotikaupunkiinsa, ja hänen opetuslapsensa seurasivat häntä. 	 Teˈ taj Jesús tja Jayr kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tuˈn kykanin tojx Nazaret,


Mutta Paavali sanoi heille: "He ovat julkisesti, vieläpä ilman tuomiota, ruoskineet meitä, jotka olemme Rooman kansalaisia, ja ovat heittäneet meidät vankeuteen; ja nytkö he salaa ajaisivat meidät tiehemme! Ei niin, vaan tulkoot itse ja viekööt meidät ulos." 	 Me atzin te Pabl xi tqˈmaˈn kyeˈ xqˈuqil tnam: Qkyˈeˈ qeˈ, tuˈn qexa ikyjo, quˈn nya wenjo xbˈant kyuˈn qiˈja, quˈn awoˈy at qokliˈn twutzjo tkawbˈil Rom, chi chiˈ. Ma qo bˈaj kyjubˈin kywutzxjal, ex ma qo kuˈx qˈoˈn toj tze, ex mina xqo txketa toj kawbˈil tuˈn tchikyˈbˈitjo nbˈanttaq quˈn. Ex atzintzjo jaˈlin, kyajnaj tuˈn qex kytzaqpiˈn toj ewajil. Me minapentetz ikyjo, qalaˈ ayekutz kˈaˈ chi tzaj qˈil qeˈy.


Pois se! Me, jotka olemme kuolleet pois synnistä, kuinka me vielä eläisimme siinä? 	 ¡Mina! Quˈn ma qo kyim toj twutz il, atxix tej xqo nimin, ex ntiˈ toklin qiˈj. ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn kukx tuˈn qbˈinchin il?


Siis, jos joku on Kristuksessa, niin hän on uusi luomus; se, mikä on vanhaa, on kadonnut, katso, uusi on sijaan tullut. 	 Quˈn tkyaqiljo at mujbˈil tibˈ tukˈa Crist, ma tzˈok te jun akˈaj tchiˈysbˈin. Ex mi xi lipe tiˈjjo ojtxe tumil, quˈn tkyaqil jaˈlin, ma tzˈok te akˈaj toj tchwinqil.


Ja miehet, jotka pitivät Jeesusta kiinni, pilkkasivat häntä ja pieksivät häntä. 	 Ayetzin kyej xjal, a tzuntaq nchi xqˈuqin tiˈj Jesús, noqxtaq nchi jaw xmayin tiˈj, exsin n‑oktaq kybˈyoˈn.


Mutta sadanpäämies vastasi ja sanoi: "Herra, en minä ole sen arvoinen, että tulisit minun kattoni alle; vaan sano ainoastaan sana, niin minun palvelijani paranee. 	 Ex xi ttzaqˈwin nejinel: WAjaw, ntiˈx weˈ woklin, tuˈn tokxa toj njaˈy. Qalaˈ noq qˈmaˈnx jun Tyola, ex bˈeˈx kweˈbˈil weˈ waqˈnil.


Ja kaupungin väestö jakaantui: toiset olivat juutalaisten puolella, toiset taas apostolien puolella. 	 Me ayetzin kyexjal te toj tnam, paˈntaq iteˈye. Jteˈbˈin teˈ nchi mojintaq kyukˈa Judiy, ex txqantl kyukˈa tsanjil.


Hän tuli todistamaan, todistaaksensa valkeudesta, että kaikki uskoisivat hänen kauttansa. 	 Atziˈn ichin ul qˈmal tqanil Jesús, ex nkubˈ tyolin kywutzxjal qa ax Jesúsjo a spikyˈin, ex qa il tiˈj tuˈn kyxi lipe tiˈj.


Vai tahdommeko herättää Herran kiivauden? Emme kaiketi me ole häntä väkevämmät? 	 Qa nqo labˈte tuˈn qxiˈ tojjo kabˈe tumil ikyjo, n‑okx qyekin Dios tuˈn ttzaj tqˈoj qiˈj. Ex nlay miyet tqˈoj, qa ma tzaj. ¿Ma attzinqe qipin tzeˈnku te Dios?


Siellä he hänet ristiinnaulitsivat ja hänen kanssaan kaksi muuta, yhden kummallekin puolelle, ja Jeesuksen keskelle. 	 Antza jaw kypejkˈin twutz cruz junx kyukˈa kabˈe ichin tukˈa, junjun toj junjun plaj, ex ante Jesús toj nikyˈjin.


Mutta Pietari ja muut apostolit vastasivat ja sanoivat: "Enemmän tulee totella Jumalaa kuin ihmisiä. 	 Xi ttzaqˈwin Pegr exqetziˈn txqantl tsanjil: Ate qMan Dios ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ qnimiˈn, ex nya aye ichin.


Joka valikoi päiviä, se valikoi Herran tähden; ja joka syö, se syö Herran tähden, sillä hän kiittää Jumalaa; ja joka ei syö, se on Herran tähden syömättä ja kiittää Jumalaa. 	 Alkye nimil nim toklin jun qˈij toj twutz, bˈaˈn, quˈn te nimsbˈil tbˈi qAjaw. Ex alkye mikyxiˈ toj twutz, ex te nimsbˈil tbˈi qAjaw. Ex ikyxjo, alkye nxi tchyoˈn tkyaqil tiˈ, a wen toj twutz, bˈaˈn tuˈn t‑xi tchyoˈn te nimsbˈil tbˈi qAjaw, quˈn kxel tqˈoˈn chjonte te qMan Dios tiˈj. Ex alkyeˈ mi nxiˈ tkyaqil tiˈ tuˈn, a nya wen toj twutz, ex bˈaˈn tuˈn mi txi tchyoˈne, quˈn ex te nimsbˈil tbˈi qAjaw, quˈn ex kxel tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj tkyaqiljo nxiˈ tuˈn.


Niin hän sanoi viinitarhurille: `Katso, kolmena vuotena minä olen käynyt etsimässä hedelmää tästä viikunapuusta, mutta en ole löytänyt. Hakkaa se pois; mitä varten se vielä maata laihduttaa?` 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈntz te xqˈuqil awal kyjaluˈn: Oxe abˈqˈe ma jawil wuˈn, a kukx nchin uljiˈy jyolte jun nloˈy tiˈjjo tze lo, me mix jun n‑el jyet wuˈn. Tuˈnpetziˈn, txˈeminksa. ¿Quˈn tiˈqe tkubˈ te tzqijsil txˈotxˈ?


Ja mihin minä menen - tien sinne te tiedätte." 	 Ex ojtzqiˈn bˈe kyuˈn, jaˈ kchin xeliˈy.


Minä, Paavali, kirjoitan omalla kädelläni: "Minä sen maksan"; saattaisinpa sanoa: pane se omaan laskuusi; sillä sinä olet minulle velkaa oman itsesikin. 	 ex ayinkuy kchin xel chjonte tey. Tuˈnpetziˈn, ayiˈn Pabl nkubˈ ntzˈibˈinjiˈy luˈn, te jun kujsbˈilte nyola, tuˈn t‑xi nchjoˈn. ¿Me ex ikyx tejiy? ¿Ma nyatzin kˈasbˈiniy weˈy, tej xnimiˈn tiˈj Tbˈanil Tqanil wuˈn?


Mutta neitsyistä minulla ei ole Herran käskyä, vaan minä sanon ajatukseni niinkuin se, joka on Herralta saanut sen laupeuden, että hän on luotettava. 	 Atzin jaˈlin, tiˈjjo mejebˈlin kye naˈmx kymeje, ntiˈ jun yol ntqˈmaˈn qAjaw tiˈjjo lo. Me kxel nqˈmaˈn jun nyola, ex bˈaˈn tuˈn tqe kykˈuˈja tiˈj, noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios wiˈja.


Täyttäköön mies velvollisuutensa vaimoansa kohtaan, ja samoin vaimo miestänsä kohtaan. 	 Exsin nya bˈaˈntz tuˈn tkubˈ ttzyuˈn ichin tibˈ te t‑xuˈjil, ex ikyx te qya, nya wen tuˈn tkubˈ ttzyuˈn tibˈ te tchmil.


On paljon muutakin, mitä Jeesus teki; ja jos se kohta kohdalta kirjoitettaisiin. luulen, etteivät koko maailmaan mahtuisi ne kirjat, jotka pitäisi kirjoittaa. 	 Nimku txqantl tiˈ o bˈant tuˈn Jesús tibˈaj tkyaqiljo, a ma kyij ntzˈibˈiˈn tojjo uˈj lo. Noqit kubˈ tzˈibˈit junjun tbˈinchbˈin Jesús kyojjo nimku uˈj, minatla xbˈant tkˈuˈyitjo uˈj toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Ja kun sen paikkakunnan miehet tunsivat hänet, lähettivät he sanan kaikkeen ympäristöön, ja hänen tykönsä tuotiin kaikki sairaat. 	 Ex ayetziˈn xjal antza, bˈeˈx el kynikyˈ te Jesús. Bˈeˈx el tqanil toj tkyaqil txˈotxˈ, ex bˈeˈx i bˈaj xi kyinxjal kyyabˈ te, tuˈn kykubˈ tqˈanin.


ja hän hypähti pystyyn, seisoi ja käveli; ja hän meni heidän kanssansa pyhäkköön, käyden ja hypellen ja ylistäen Jumalaa. 	 ex jaw lipin tej kox ex ok ten bˈetil. Bˈeˈxsin okxtz toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, me nya xkoˈn. Ex ok ten tˈikypajil, ex nimsil tbˈi qMan Dios.


Natanael sanoi hänelle: "Voiko Nasaretista tulla mitään hyvää?" Filippus sanoi hänelle: "Tule ja katso". 	 Bˈeˈx xi tqˈmaˈn Natanael te Lip: ¿Ma akupela tzˈetz jun nmaq xjal tojjo muchˈ tnam Nazaret? Ex xi ttzaqˈwin Lip: Ku tzaja wukˈiy; k‑elil tnikyˈa te.


Jos kielillä puhutaan, niin puhukoon kullakin kertaa vain kaksi tai enintään kolme, ja yksi kerrallaan, ja yksi selittäköön; 	 Aj kyyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol, bˈaˈn tuˈn kyyolin oˈkx kabˈe mo oxe, me junjunku. Ex il tiˈj tuˈn tpjetjo yol nkyqˈmaˈn.


Ja minä luotan Herrassa siihen, että itsekin pian olen tuleva. 	 Me qˈuqle weˈ nkˈuˈj tiˈj qAjaw, tuˈn njatza tzaluˈn toj tze, ex loqinl weˈ, liweyku chin poˈn lol kyeˈy.


ja pysyttäkää niin itsenne Jumalan rakkaudessa, odottaessanne meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen laupeutta iankaikkiseksi elämäksi. 	 Chi weˈxixa wen toj kynimbˈila, quˈn ma chi ok kˈuˈjlin tuˈn qMan Dios. Ex kyayoˈnkuxixa wen tukˈa tkyaqil kykˈuˈja, ajxi tul qAjaw Jesús, a ktzajil qˈoˈnte qchwinqil te jun majx, quˈn ma qˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj.


Valitun sisaresi lapset lähettävät sinulle tervehdyksen. 	 Aye jun chˈuq nimil tzaluˈn, aye ma chi skˈet tuˈn qMan Dios, ex nxi kyqˈoˈn jun qˈolbˈil kyeˈy.


Niin tulee siis seurakunnan kaitsijan olla nuhteeton, yhden vaimon mies, raitis, maltillinen, säädyllinen, vieraanvarainen, taitava opettamaan, 	 Me il tiˈj nej tuˈn tbˈet tojxix tumil, tuˈn ntiˈ jun xjal yolbˈin tiˈj, ex junchˈin t‑xuˈjil, jikyinxix toj tchwinqil, ex tzyuˈn tibˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn, ex nkubˈ nimin kyuˈnxjal, bˈaˈn xkˈamin kyiˈjxjal toj tja, at‑xix tnabˈl tuˈn t‑xnaqˈtzin,


Mutta te sanotte, että jos ihminen sanoo isälleen tai äidilleen: `Se, minkä sinä olisit saava minulta hyväksesi, on korban` - se on uhrilahja -- 	 Me ankyeˈ nkyqˈmaˈn, qa at jun manbˈaj mo jun txubˈaj xkanin qanil jun tiˈ te tkˈwal mo te tal, bˈaˈn tuˈn t‑xi tqˈmaˈn kˈwalbˈaj te: Mina. Nlay txi nqˈoˈn kyeˈy, quˈn jotxjo jniˈ at weˈy corban, atzin n‑ele kxel nqˈoˈn te Dios, aj nkyima.


Ja hän meni hänen luoksensa ja nosti hänet ylös, tarttuen hänen käteensä; ja kuume lähti hänestä, ja hän palveli heitä. 	 ex bˈeˈx tzaj laqˈe tkˈatz. Jaw tiˈn tukˈa tqˈobˈ tuˈn tjaw weˈ. Texjo paq, bˈeˈx ul Dios te, ex bˈeˈx ok ten bˈinchil chˈin tiˈ kye.


sillä Karitsa, joka on valtaistuimen keskellä, on kaitseva heitä ja johdattava heidät elämän vetten lähteille, ja Jumala on pyyhkivä pois kaikki kyyneleet heidän silmistänsä." 	 Quˈn a teˈ tal Tal rit, a qˈuqle toj tkˈuˈj qˈuqbˈil, kchi okil tkyikˈleˈn tzeˈnku rit. Ex kchi xel ttxkoˈn tojjo xlokˈ aˈ, tuˈn kyten kychwinqil te jun majx. Ex aku Dios k‑elil suˈnte taˈl kywutz.


Ja kun Karitsa avasi neljännen sinetin, kuulin minä neljännen olennon äänen sanovan: "Tule!" 	 Tej tjaw tlaqin tal Tal rit tkyajin jupbˈilte, nbˈiy tkyajin ajbˈil ntqˈmaˈn: Ku tzajach.


ja näki kaksi enkeliä valkeissa vaatteissa istuvan, toisen pääpuolessa ja toisen jalkapuolessa, siinä, missä Jeesuksen ruumis oli maannut. 	 Ex xi tkaˈyin kabˈe angel, sjanin kyxbˈalin tok, ex qˈuqleqetaq jaˈ okxi qˈoˈn t‑xmilil Jesús, jun, jaˈ tkubˈetaq twiˈ Jesús, ex juntl jaˈ iteˈkutaq tqan.


"Tulkaa katsomaan miestä, joka on sanonut minulle kaikki, mitä minä olen tehnyt. Eihän se vain liene Kristus?" 	 Tej tkanin, xi tqˈmaˈn kye: Ku kytzaja lolte jun xjal, a ma bˈaj tqˈmaˈn tkyaqiljo nya wen o bˈant wuˈn ojtxe. ¿Nyapela Cristjo, a at tulil?


Niin Pietari selitti heille alusta alkaen asiat järjestänsä ja sanoi: 	 Me atzin te Pegr xi tqˈmaˈn kye tzeˈnxix tzaje xkyeye a otaq bˈaj. Chiˈ kyjaluˈn:


mutta koska tiedämme, ettei ihminen tule vanhurskaaksi lain teoista, vaan uskon kautta Jeesukseen Kristukseen, niin olemme mekin uskoneet Kristukseen Jeesukseen tullaksemme vanhurskaiksi uskosta Kristukseen eikä lain teoista, koska ei mikään liha tule vanhurskaaksi lain teoista. 	 Me bˈiˈnqe quˈn, qa mix aˈlx junqe kkletil noq tuˈn Judiyqe, ex tuˈn tjapin bˈaj ojtxe tkawbˈil Moisés quˈn, qalaˈ noq tuˈn qnimbˈil tiˈj Klolqe Jesucrist. Tuˈnpetziˈn, o kubˈ qnimiˈnqe Jesucrist. Ex noq tuˈn ikyjo, qo kletil toj najin, ex nya tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil quˈn. Quˈn mix aˈlx junqe kkletil tuˈn ikyjo.


ja sanokaa talon isännälle: `Opettaja sanoo sinulle: Missä on vierashuone, syödäkseni siinä pääsiäislampaan opetuslasteni kanssa?` 	 Ex kˈaˈ txi kyqˈmaˈn te tajaw ja kyjaluˈn: Chitzin Xnaqˈtziljo kyjaluˈn: ¿Altzin kyeˈ ja ktzajil tqˈoˈn, a jaˈ tuˈn nwaniy junx kyukˈa nxnaqˈtzbˈiˈn tuˈn tikyˈsit Xjan Qˈij quˈn, chichkujiˈy?