Ja heidän syödessään Jeesus otti leivän, siunasi, mursi ja antoi opetuslapsillensa ja sanoi: "Ottakaa ja syökää; tämä on minun ruumiini". 	 Nqo waˈntaqa, tej tjaw ttzyuˈn Jesús jun pan, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj; ex kubˈ tpiẍin, ex xi tsipin qeˈy, awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex tzaj tqˈmaˈn: Kywanxjiˈy lo, quˈn atzin nxmililjiˈy.


Tehän suvaitsette, että joku teidät orjuuttaa, että joku teidät syö puhtaaksi, että joku teidät saa saaliiksensa, että joku itsensä korottaa, että joku lyö teitä kasvoihin. 	 Quˈn n‑ikyˈx kyuˈn kyeˈ nchi ok jkˈun kyeˈy, tuˈn kyajbˈiˈn kye; ex tuˈn kybˈaj sjilin kyuˈn; ex tuˈn kykubˈ sbˈuˈn kyuˈn; ex tuˈn kyel iˈjlin kyuˈn; expe tuˈn tbˈaj tzˈajchin toj kywutza kyuˈn.


Voit itse häntä tutkimalla saada tietää kaiken, mistä me häntä syytämme." 	 exsin tzaj tqˈmaˈntz qa iltaq tiˈj tuˈn kyul twutza, aye kyajtaq tuˈn kyqanin tiˈj. Noqit aku txi tqanin te, tuˈntzin tel tnikyˈa, qa tkyaqiljo a ma txi qqˈmaˈn tey, twutzxix.


Ja kun hänen ylösottamisensa aika oli täyttymässä, käänsi hän kasvonsa Jerusalemia kohti, vaeltaaksensa sinne. 	 Atzaj teˈ chˈixtaq tul kanin qˈij, jaˈ tuˈn taje Jesús toj kyaˈj, okxix tilil tuˈn, tuˈn tkanin tzmax Jerusalén.


Siihen he nyt panivat Jeesuksen, koska oli juutalaisten valmistuspäivä ja se hauta oli lähellä. 	 Ex antza kux kyqˈoˈne t‑xmilil Jesús, quˈn nqayin taˈtaqjo jul, ex chˈixtaq t‑xi xkyeˈ qˈij te ajlabˈl, jaˈ mix aˈl jun bˈaˈn tuˈn tbˈinchin jun tiˈ.


Niin Pietari sanoi: "Herra, meistäkö sinä sanot tämän vertauksen vai myös kaikista muista?" 	 Xitzin tqanin Pegr kyjaluˈn: Taa, ¿Ma noqtzin qeˈy ma tzaj tqˈmanejiy techil lo, mo te tkyaqilxj?


Totisesti minä sanon teille: ei ole vaimoista syntyneitten joukosta noussut suurempaa kuin Johannes Kastaja; mutta vähäisin taivasten valtakunnassa on suurempi kuin hän. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn, qa kyxol kykyaqilxjal twutz txˈotxˈ, mix aˈl jun nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan, a Jawsil Aˈ. Me ankye teˈ, a noq tal chˈin toklin toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, nimxixtl toklin tzeˈnku te Juan.


Ja hän, Jeesus, oli alottaessaan vaikutuksensa noin kolmenkymmenen vuoden vanha, ja oli, niinkuin luultiin, Joosefin poika. Joosef oli Eelin poika, 	 Bˈalaqa lajaj toj kaˈwnaq te Jesús tabˈqˈe, tej t‑xi t‑xikybˈiˈn tkyaqil taqˈin. Qˈumlaj qa kˈwalbˈaj te Jse, tzeˈnkuxtaqjo tqanil kyxolxjal. Atzin te Jse kˈwalbˈajtaqpen teˈ te Elí.


Ja sen he tekevät teille, koska he eivät tunne Isää eivätkä minua. 	 Ok kˈwel kybˈinchiˈn ikyjo, quˈn mi ojtzqiˈnqiˈn kyuˈn, ex mi ojtzqiˈn nMaˈn kyuˈn.


Heitä kohtaa silloin rangaistukseksi iankaikkinen kadotus Herran kasvoista ja hänen voimansa kirkkaudesta, 	 Ex ktzajil qˈoˈn kawbˈil kujxix te jun majx, ex kchi elix lajet najchaq tkˈatz Dios toj kyaˈj, jaˈ nqoptzˈaje qAjaw tukˈa tkyaqil tipin.


sanoen: "Mitä arvelette Kristuksesta? Kenen poika hän on?" He sanoivat hänelle: "Daavidin". 	 xi tqanin Jesús kye: ¿Tiˈtzin chˈin kye nkyximiˈn tiˈjjo Crist, a Kolil? ¿Jaˈtzila tzajnin tyajil? Tyajil David, chi chiˈ.


Hän tuli omiensa tykö, ja hänen omansa eivät ottaneet häntä vastaan. 	 Atzin tAjaw tkyaqiljo twutz txˈotxˈ, quˈn a Bˈinchilte. Me atzaj teˈ tul, mix kubˈe nimin kyuˈn t‑xjalil, aye aj Judiy.


ja Jerusalemista ja Idumeasta ja Jordanin tuolta puolen ja Tyyron ja Siidonin ympäristöltä tuli paljon kansaa hänen tykönsä, kun he kuulivat, kuinka suuria tekoja hän teki. 	 Tej tbˈijte kyuˈn jniˈ xjal tiˈjjo jniˈ nbˈaj bˈanttaq tuˈn, nimx bˈaj ul lolte tzeˈnqekuˈ aj Judey, aj Jerusalén, aj Idumey, jniˈ qeˈ najleqetaq tjlajxiˈ Nim Aˈ Jordán, exqe aj Tiro ex aj Sidón.


joissa te ennen vaelsitte tämän maailman menon mukaan, ilmavallan hallitsijan, sen hengen hallitsijan, mukaan, joka nyt tekee työtään tottelemattomuuden lapsissa, 	 a lipcheqoxtaq tiˈj tzeˈnkuxjo kyexjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku tajbˈil tajaw il, a kawil tibˈaj tkyaqil taqˈnil tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex ayetziˈn taqˈnil lo nchi aqˈnin toj kyanminxjal, a mi nkubˈ kybˈinchin tajbˈil qMan Dios.


Ja he alkoivat syyttää häntä sanoen: "Tämän me olemme havainneet villitsevän kansaamme, kieltävän antamasta veroja keisarille ja sanovan itseään Kristukseksi, kuninkaaksi". 	 Twutz Jesús i bˈaj ok ten stzˈimilte jniˈ yol tiˈj. Chi chiˈ kyjaluˈn: Ma tzˈel jyetjo ichin quˈn lo, a tokxix tilil tuˈn, tzeˈn tuˈn kyjawe naje qxjalila. Tok qˈmalte kyexjal, qa nya il tiˈj tuˈn t‑xi kychjoˈn kˈaybˈil teˈ nmaq kawil, ex tzunxix ntzaj tqˈmaˈn, qa aku a Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, ex qa nmaq kawil.


Mutta kun Jeesus sen kuuli, sanoi hän: "Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat. 	 Me tej tbˈinte Jesús ikyjo, xi tqˈmaˈn kye: Ayetziˈn bˈaˈnqe ntiˈ kye tajbˈin qˈanil kye; meqetziˈn yabˈqe, atpen kyeˈ tajbˈin kye.


Uskon kautta muistutti Joosef loppunsa lähetessä Israelin lasten lähdöstä ja antoi määräyksen luistansa. 	 Ex ikyxjo, noq tuˈn tnimbˈil Jse, tej chˈixtaq tkyim, yolin tiˈj, qa tuˈntaq tetz t‑xjalil, ayeˈ tzajninqe tiˈj Jacob, toj txˈotxˈ Egipto. Ex kyij tyolin Jse, qa aj kyikyˈtaq tojjo txˈotxˈ anetziˈn, iltaq tiˈj tuˈn tetz iqin tbˈaqil, tuˈn tkuˈx muqet tojjo ttxˈotxˈ, jaˈ tzajnin.


Mutta ylipapit ja koko neuvosto etsivät väärää todistusta Jeesusta vastaan tappaaksensa hänet, 	 Ayetziˈn kynejil pale exqetziˈn kynejilxjal, ex kykyaqilxjo txqantl kawil nchi bˈaj jyontaq tumil exla qa nya twutz, tzeˈn tten tuˈn tkubˈtaq tzˈaq toj jun til, tuˈn tkyim.


Niin Jeesus sanoi hänelle: "`Jos voit!` Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Atzin ntzaj tqˈmaˈn weˈy, qa aku bˈant jun tiˈ wuˈn tiˈj tkˈwala. Kaˈn. Bˈinkutziˈn. Qa at jun xjal at tnimbˈil wiˈja, tkyaqilx aku bˈant wuˈn tiˈj.


ja pukeutuneet uuteen, joka uudistuu tietoon, Luojansa kuvan mukaan. 	 Ex ma chi ok ktxuˈntla tuˈnjo kychwinqila saqxix, nyakuj ikyxjo tzeˈnku jun kyxbˈalin n‑ok kyqˈoˈn saqxix wen, quˈn axte qMan Dios ntxˈixpinte kychwinqila junjun qˈij, tuˈn kyoka tzˈaqle ikyx tzeˈnku Dios, a chˈiysil kyeˈy, ex tuˈn tel kynikyˈa tiˈj toj tumilxix.


Älkää rakastako maailmaa älkääkä sitä, mikä maailmassa on. Jos joku maailmaa rakastaa, niin Isän rakkaus ei ole hänessä. 	 Werman, kxel nqˈmaˈnjiˈy luˈn kyeˈy: Mi tzˈok kykˈuˈjlinjiˈy tkyaqiljo nya bˈaˈn twutz txˈotxˈ, ex tkyaqiljo nya bˈaˈn ntzaj tqˈoˈn. Qa at jun xjal nkˈuˈjlin tiˈj tkyaqiljo luˈn, nlay bˈant tkˈuˈjlin tiˈj qMan Dios.


Sillä samoin kuin vaimo on alkuisin miehestä, samoin myös mies on vaimon kautta; mutta kaikki on Jumalasta. 	 Quˈn te tnejil, ate qya tzajnin tiˈj ichin. Me ex ikyxjo, qa tkyaqil ichin n‑anqˈin tiˈjqya. Ex tkyaqiljo luˈn tzajnin tiˈj Dios.


Sillä laki on annettu Mooseksen kautta; armo ja totuus on tullut Jeesuksen Kristuksen kautta. 	 Atziˈn ojtxe tkawbˈil Dios, a ul qˈoˈn te Moisés, a nlay bˈant tuˈn tjapin quˈn. Me atzin jaˈlin, ma tzaj tqˈoˈn Jesucrist Tqanil twutzxix tiˈj jun najsbˈil qil ex tiˈj jniˈ t‑xtalbˈil qMan.


Kun he tämän kuulivat, saivat he piston sydämeensä ja sanoivat Pietarille ja muille apostoleille: "Miehet, veljet, mitä meidän pitää tekemän?" 	 Tej kybˈintej xjal chˈuqleqetaq antza tiˈjjo a yolajtz, nimxix i jaw bˈisin, ex xi kyqanin te Pegr, a tsanjil Jesús, junx kyukˈa txqantl: Ayiˈy nxjalil, ¿Tzeˈn k‑okila luˈn quˈn?


Tämän vertauskuvan mukaan vesi nyt teidätkin pelastaa, kasteena - joka ei ole lihan saastan poistamista, vaan hyvän omantunnon pyytämistä Jumalalta - Jeesuksen Kristuksen ylösnousemuksen kautta, 	 Me atzin aˈ jun t‑xilin yekˈbˈil te qe jaˈlin tuˈnjo jawsbˈil aˈ. Quˈn ma qo klet tuˈnjo txˈajbˈil qanmin tuˈn Dios, ex nya noq tuˈn tel chˈin tzˈil tiˈj qxmilil tuˈn jun jawsbˈil aˈ toj aˈ. Quˈn atzinjo jawsbˈil aˈ lo, jun techil qa o txjetjo qanmin twutz Dios noq tuˈn tjawlintz anqˈin Jesucrist kyxol kyimnin,


Auringon laskiessa kaikki, joilla oli sairaita, mikä missäkin taudissa, veivät ne hänen tykönsä. Ja hän pani kätensä heidän itsekunkin päälle ja paransi heidät. 	 Atzaj teˈ qqoqix, tuˈn otaq kybˈinte, ex otaq tzˈok kykaˈyiˈn xjal jniˈ otaq bˈant tuˈn Jesús, kykyaqilx xjal attaq yabˈ kyja ex noq tiˈchaqku kyyabˈil, i bˈaj xi kyiˈn tkˈatz Jesús, tuˈn kybˈaj kubˈtaq tqˈanin. I kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈajile junjun, ex bˈeˈx i qˈanit.


Ja kahdeksantena päivänä he tulivat ympärileikkaamaan lasta ja tahtoivat antaa hänelle hänen isänsä mukaan nimen Sakarias. 	 Teˈ tbˈaj wajxaq qˈij tulin itzˈje, ul aqˈbˈaj techiljo qˈa, tzeˈn nchi tenetaqjo jniˈ kykˈwal aj Judiy, a qˈaqetaq. Atziˈn teˈ tuˈntaq tok tbˈi, Zakariytaq tbˈi tuˈntaq tok qˈoˈn, tzeˈnkuxjo tbˈi ttata.


Jokainen, joka uskoo, että Jeesus on Kristus, on Jumalasta syntynyt; ja jokainen, joka rakastaa häntä, joka on synnyttänyt, rakastaa myöskin sitä, joka hänestä on syntynyt. 	 Kykyaqiljo ayeˈ kchi xel niminte qa a Jesús Kolil, a Crist, a skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios, apente tkˈwal Diosjo. Ex alkye k‑okil kˈuˈjlin te jun manbˈaj, il tiˈj tuˈn kyok tkˈuˈjlin tkˈwaljo manbˈaj anetziˈn.


eivätkä tienneet, ennenkuin vedenpaisumus tuli ja vei heidät kaikki; niin on myös Ihmisen Pojan tulemus oleva. 	 Me ntiˈx bˈiˈn kyuˈn, teˈ ttzaj qˈaqabˈil kyibˈaj, ex bˈeˈx bˈajxi mulqˈaj toj aˈ kykyaqilx. Ikytzin kbˈajiljo, aj wula ayiˈn, a Tkˈwal Ichin.


Niin hän sanoi hänelle: "Eräs mies laittoi suuret illalliset ja kutsui monta. 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Jun ichin kubˈ tbˈisin tuˈn tkubˈ bˈinchit jun nim waˈn toj tja, exsin xi tqˈoˈn txokbˈil kyiˈj nimku xjal.


Niin Pietari nousi ja meni heidän kanssansa. Ja hänen sinne saavuttuaan he veivät hänet yläsaliin, ja kaikki lesket tulivat hänen luoksensa itkien ja näytellen hänelle ihokkaita ja vaippoja, joita Dorkas oli tehnyt, ollessaan heidän kanssansa. 	 Bˈeˈxsin xiˈ Pegr kyukˈa. Atzaj teˈ tkanin, bˈeˈx jax kˈleˈn tojjo ja, jaˈ taˈyetaq t‑xmilil Dorcas. Ex bˈeˈx xi laqˈe. Ilaˈ mebˈe qya nchi oqˈ wen, ex xi kyyekˈin jniˈ xbˈalin ex txoˈwbˈaj, a otaq chi bˈant tuˈn Dorcas, teˈ itzˈtaq.


Tämä on kuvannollista puhetta; nämä naiset ovat kaksi liittoa: toinen on Siinain vuorelta, joka synnyttää orjuuteen, ja se on Haagar; 	 Ayetzin kabˈe qya lo nchi ajbˈin te jun yekˈbˈil kyiˈjjo kabˈe tumil bˈantnin tuˈn Dios, tzeˈn qten twutz. Tnejil, a Agar nyekˈinte jun techil tiˈj wutz Sinaí toj txˈotxˈ Arabia, a jaˈ tzaje tqˈoˈne Dios ojtxe kawbˈil te Moisés. Tuˈnpetziˈn, atzin Agar tok te techil wutz Sinaí ex techil tnam Jerusalén tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn atziˈn tnam Jerusalén tokx tjaqˈ ojtxe kawbˈil tzeˈnku jun aqˈnil te jun majx, junx kyukˈa tkyaqil xjal aj Judiy. Tuˈntzin ikyjo, ntiˈ tzaqpibˈl kye.


Kunnioita leskiä, jotka ovat oikeita leskiä. 	 Oninqexjiy qya, a o kyim kychmil, ex mix aˈl jun itzˈ kyiˈj.


Ja kärsivällisyys tuottakoon täydellisen teon, että te olisitte täydelliset ja eheät ettekä missään puuttuvaiset. 	 Me ikytziˈn, ilx tiˈj tuˈn ttenxix kykˈuˈja tuˈn kyayoˈn, tuˈntzin kytijiˈn ex tzˈaqle toj kynabˈla, tuˈntzin ntiˈx juntl atx taj toj kynimbˈila.


ja voimavaikutukset ovat moninaiset, mutta Jumala, joka kaikki kaikissa vaikuttaa, on sama. 	 Ex at nimku tumil tuˈn qbˈinchin tajbˈil Dios, me junxchˈin qMan Dios, a nkubˈ bˈinchinte tkyaqiljo lo.


he söivät, joivat, naivat ja menivät miehelle, aina siihen päivään asti, jona Nooa meni arkkiin; ja vedenpaisumus tuli ja hukutti heidät kaikki. 	 Mi xi kyqˈoˈn ambˈil te Dios, qalaˈ nchi waˈntaq kyexjal aj ilqe; nchi kˈwantaq; nchi jaw mejetaq, ex nxi kyqˈoˈntaq kyal toj mejebˈlin, tzmaxi tej tokx Noé toj ma tij bark tuˈn kyklet. Ayetzin kyej txqantl xjal jotx i kyim tuˈn qˈaqabˈil.


Ja hän kirjoitti kirjeen, joka kuului näin: 	 Ex xi smaˈn jun uˈj kye, a ntqˈmaˈntaq kyjaluˈn:


Herrassa ei kuitenkaan ole vaimoa ilman miestä eikä miestä ilman vaimoa. 	 Me toj Ttanim Dios il tiˈj kykabˈil, quˈn ntiˈ ichin qa ntiˈ qya, ex ikyxjo qya ntiˈ, qa ntiˈ ichin.


Missä on nyt teiltä kerskaaminen onnestanne? Sillä minä annan teistä sen todistuksen, että te, jos se olisi ollut mahdollista, olisitte kaivaneet silmät päästänne ja antaneet minulle. 	 Ex noq tuˈn tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja wiˈja, i etztaqpe kyinjiˈy kywutza, noq tuˈn tulku Dios weˈy. Nimxtaq nchi tzalaja tuˈn kynimbˈila. Me atzin jaˈlin, ¿Ntaˈtzin tzaljbˈil, a attaq te tnejil?


Mutta ennestään oli kaupungissa muuan mies, nimeltä Simon, joka harjoitti noituutta ja hämmästytti Samarian kansaa sanoen olevansa jokin suuri; 	 Me attaq jun ichin yuẍtaq antza, Simun tbˈi. Otaq sbˈun kyiˈjxjal te Samaria, ex otaq tzˈok tqˈoˈn tibˈ te jun xjal nim toklin.


ja ajoivat hänet ulos kaupungista ja kivittivät. Ja todistajat riisuivat vaippansa Saulus nimisen nuorukaisen jalkojen juureen. 	 Exsin qˈiˈn Esteban tiˈjxi tnam, ex ok xoˈn tuˈn abˈj. Ex ayetzin ok bˈyonte, kyij kyoqxeniˈn tal kykamiẍ tukˈa jun kuˈxin, Saulo tbˈi.


Ja monesti se on heittänyt hänet milloin tuleen, milloin veteen, tuhotakseen hänet. Mutta jos sinä jotakin voit, niin armahda meitä ja auta meitä." 	 Ilaˈ maj o txiˈxi tzˈaq toj qˈaqˈ ex toj aˈ tuˈn tkyim. Qa aku bˈant jun tiˈ tuˈn tiˈj, qˈaqˈintzin tkˈuˈja qiˈja; qˈaninkutzin chˈin.


Tervehdys Herodionille, heimolaiselleni. Tervehdys Narkissuksen perhekuntalaisille, jotka ovat Herrassa. 	 Kyqˈolbˈinxjiˈy nxjalila Herodión, ex kye jniˈqe tzajnin tiˈj tbˈaj Narciso, quˈn ex nimilqe tiˈj qAjaw.


Älkää kootko itsellenne aarteita maan päälle, missä koi ja ruoste raiskaa ja missä varkaat murtautuvat sisään ja varastavat. 	 Mi kubˈ kychmoˈnjiˈy kyqˈinimila tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a jaˈ taˈye pokˈ tuˈn tyuchˈj, ex jaˈ aku tzˈoke jun tiˈ kyiˈj, ex a jaˈ aku chi okxi ileqˈ elqˈilte.


ovat israelilaisia: heidän on lapseus ja kirkkaus ja liitot ja lain antaminen ja jumalanpalvelus ja lupaukset; 	 Quˈn tyajil qtzan Israelqe, ex xi tkˈmoˈn Dios te Ttanim, ex najan Dios kyxol tukˈa tkyaqil tqoptzˈajiyil. Xi tqˈoˈn Dios tumil toj tkawbˈil Moisés tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa, ex xi kykˈmoˈn kˈulbˈil toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex jniˈxjo otaq tzaj ttziyin Dios, tuˈn t‑xi tqˈoˈn kye.


ja itse me jo luulimme olevamme kuolemaan tuomitut, ettemme luottaisi itseemme, vaan Jumalaan, joka kuolleet herättää. 	 Quˈn otaq qnaˈy tuˈn qkyij kyima antza. Me ma tzˈokin luˈn, tuˈn mi qeye qkˈuˈja qiˈjxa, qalaˈ tuˈn tqe qkˈuˈja tiˈj qMan Dios, a at tipin tuˈn tjatz anqˈin kyimnin tuˈn.


Sillä kaikki te, jotka olette Kristukseen kastetut, olette Kristuksen päällenne pukeneet. 	 Ex noq tuˈn jawsbˈil aˈ, at kymujbˈil kyibˈa tukˈa Crist, ex ma tzaj tqˈoˈn jun akˈaj kychwinqila, ikytziˈn tzeˈn nbˈaj txˈixpit kyiˈja tukˈa kyxbˈaliˈn txjoˈn wen.


kunnes minä panen sinun vihollisesi sinun jalkojesi astinlaudaksi.` 	 ex kˈwel kyiˈjjo tajqˈoja wuˈn.


"Hän on sokaissut heidän silmänsä ja paaduttanut heidän sydämensä, että he eivät näkisi silmillään eivätkä ymmärtäisi sydämellään eivätkä kääntyisi ja etten minä heitä parantaisi". 	 Quˈn ax Dios s‑ok moẍsinte kywutz, ex s‑ok chˈuẍsinte kyanmin, tuˈntzin mi tzˈele kynikyˈ te tuˈn kywutz. Ex tuˈn mi kybˈiye tuˈn kyanmin. Ex ntiˈx ma chi meltzˈaj wukˈiy, tuˈn kykubˈ nqˈaniˈn.


Jo nyt minä sanon sen teille, ennenkuin se tapahtuu, että te, kun se tapahtuu, uskoisitte, että minä olen se. 	 Nxi nqˈmanjiˈy luˈn kyeˈy, a naˈmxtaq tbˈaj, tuˈntzin aj tbˈajjo ikyjo, kxel kynimin qa ayin wejiˈy junx nteˈn tukˈa nMaˈn, a loqin nchin yoliˈn kyukˈiy.


Sentähden onkin teidän joukossanne paljon heikkoja ja sairaita, ja moni on nukkunut pois. 	 Tuˈn tpajjo ikyjo, nimku kyxola ntiˈ kyipin, ex yabˈqe, ex ilaˈ o kyim.


sillä asuessaan heidän keskuudessansa tuo hurskas mies kiusaantui hurskaassa sielussaan joka päivä heidän pahain tekojensa tähden, joita hänen täytyi nähdä ja kuulla. 	 Quˈn atzin ichin bˈaˈn, a najle kyxol, tzun nbˈisintaq toj tanmin junjun qˈij tiˈj tkyaqil il n‑ok tkaˈyintaq, ex n‑ok tbˈiˈntaq kyuˈnxjal, ayeˈ a nya tzyuˈn kyibˈ.


Joka voittaa, se näin puetaan valkeihin vaatteisiin, enkä minä pyyhi pois hänen nimeänsä elämän kirjasta, ja minä olen tunnustava hänen nimensä Isäni edessä ja hänen enkeliensä edessä. 	 Ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, ex ikyxjo kxel nqˈoˈn kyxbˈalin sjanin wen. Ex nlayx jatz nyupiˈn kybˈi tojjo uˈj te chwinqil; qalaˈ kchin yolila kyiˈj twutz Nman ex kywutz t‑angel.


Te kyykäärmeitten sikiöt, kuinka te saattaisitte hyvää puhua, kun itse olette pahoja? Sillä sydämen kyllyydestä suu puhuu. 	 Ayetzin kyeˈ manyor tyajil kanqiˈy; ntiˈx kyajbˈiˈn. ¿Ma akutzin bˈant kyyoliˈn jun yol toj tumil, a ayekuy nya wenqe? Quˈn atziˈn nya bˈaˈn at toj kyanmiˈn, atzin nkyqˈmanjiˈy.


Ja kun hän oli Betaniassa, pitalisen Simonin asunnossa, tuli hänen aterialla ollessaan nainen, mukanaan alabasteripullo täynnä oikeata, kallista nardusvoidetta. Hän rikkoi alabasteripullon ja vuodatti voiteen hänen päähänsä. 	 Attaq Jesús tojjo kojbˈil Betania, ex kanin tja jun xjal, Simun tbˈi. Atzin Simun otaq tzˈel weˈ te jun yabˈil tzeˈnku txˈaˈk, lepra tbˈi. Antza, tzaj laqˈe jun qya qˈiˈntaq jun tal ẍunk tuˈn, bˈinchin tuˈn jun wiq abˈj tbˈanilx wen, ex nojnin tukˈa jun wiq jupsbˈil manyor wiˈyil wen, nardo tbˈi. Teˈ tkanin, ex jaw tjqoˈn ẍunk, exsin jax tqoˈn jupsbˈil toj twiˈ Jesús.


ei iloitse vääryydestä, vaan iloitsee yhdessä totuuden kanssa; 	 Mi qo tzalaj tiˈjjo nya wen, qalaˈ qo tzalaj tiˈjjo a twutzxix.


Heidän hedelmistään te tunnette heidät. Eihän orjantappuroista koota viinirypäleitä eikä ohdakkeista viikunoita? 	 Me noq tiˈjjo kybˈinchbˈin k‑elile kynikyˈa kye, quˈn ikytziˈn tzeˈnku jun tze, n‑el tnikyˈtzajil noq tiˈjjo twutz. Quˈn nlay tzˈel jun uv tiˈj tqan txˈiˈx; ex nlay tzˈel jun iw noq tiˈj jun tqan kˈul.


Ja kun Jeesus kulki sieltä, seurasi häntä kaksi sokeaa huutaen ja sanoen: "Daavidin poika, armahda meitä". 	 Tej tetz Jesús antza, ok lipe kabˈe moẍ tiˈj, nchi ẍchˈin wen: Ay Tyajil qtzan nmaq kawil David, qˈaqˈintz tkˈuˈja qiˈja.


Mutta ei hiuskarvaakaan teidän päästänne katoa. 	 Me mixpela jun tal tsmal kywiˈy knajil.


Mutta Jumala, joka masentuneita lohduttaa, lohdutti meitä Tiituksen tulolla, 	 Me ate Dios kchewsil kyanminjo ayeˈ nchi bˈisin, ex ma qo onite tuˈn tponlin Tito qukˈiˈy.


ja sanovat: "Missä on lupaus hänen tulemuksestansa? Sillä onhan siitä asti, kuin isät nukkuivat pois, kaikki pysynyt, niinkuin se on ollut luomakunnan alusta." 	 Ex okla kyqˈmaˈ: ¿Ntaˈtzintz qa tzul Crist juntl majl? Axla twutz mila tzulxte. Quˈn qa ma tzul Crist klol kyeˈ toj Ttanim, ¿Tiquˈntz nbˈaj kyimik nejinel qxol? Quˈn kykaˈyinktzin: Tkyaqilx te ikyx tten tzeˈnkuxjo tzaj xkye twutz txˈotxˈ te tnejil, chi chiˈ.


ja sanoivat: "Miehet, miksi te näin teette? Mekin olemme ihmisiä, yhtä vajavaisia kuin te, ja julistamme teille evankeliumia, että te kääntyisitte noista turhista jumalista elävän Jumalan puoleen, joka on tehnyt taivaan ja maan ja meren ja kaikki, mitä niissä on. 	 Ayiˈy xjal, ¿Tiquˈnil nkubˈ kybˈinchinjiˈy lo? Ichinqo qeˈ tzeˈnku kyeˈ. Ex ma qo ula qˈmalte kyeˈy, tuˈn tkyij kytzaqpinjiˈy a nbˈant kyuˈn, quˈn ntiˈx tajbˈin twutzjo Dios, a nimxix toklin. Tuˈntzintzjo, kytxˈixpinks kynabˈla tukˈa Dios itzˈ, a kubˈ bˈinchinte kyaˈj, txˈotxˈ, ex ttxuyil aˈ, ex tkyaqiljo at kyoj.


sanoen: "Opettaja, Mooses on säätänyt meille: `Jos joltakin kuolee veli, jolla on vaimo, mutta ei ole lapsia, niin ottakoon hän veljensä vaimon ja herättäköön siemenen veljelleen`. 	 Xnaqˈtzil, at jun te yol kyij ttzˈibˈin Moisés qeˈy toj Tuˈjil Tyol Dios, a ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Kyij tyolin Moisés, qa aj tkyim jun ichin, ex qa ntiˈ jun tkˈwal xkyij tukˈa t‑xuˈjil, il tiˈj tuˈn tjaw meje tukˈa titzˈin mo tukˈa ttziky qtzan tchmil, quˈn tuˈntzin aj tuljo tnejil kyal, te tkˈwaljo qtzan tchmil tuˈn toke, tuˈn mi naje etzbˈil kyxol t‑xjalil qtzan tchmil.


joka ei ole siksi tullut lihallisen käskyn lain mukaan, vaan katoamattoman elämän voimasta. 	 ex at toklin te pale nya tuˈn ojtxe kawbˈil, a jaˈ n‑uˈjite qa oˈkqexjo tzajninqe tiˈj Leví at kyoklin tuˈn kyok te pale. Qalaˈ at toklin Jesús te pale noq tuˈn tchwinqil te jun majx.


Eikä ole pelastusta yhdessäkään toisessa; sillä ei ole taivaan alla muuta nimeä ihmisille annettu, jossa meidän pitäisi pelastuman." 	 Me nim n‑ajbˈin Jesús te qe, quˈn oˈkx te Jesús Kolil, ex mix aˈl qukˈa aku jyete kolbˈil te qe, quˈn ntiˈ toklin juntl bˈibˈaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a o tzaj qˈmaˈn tuˈn Dios, a jaˈ aku qo klete, chi Pegr.


jotka, vaikka tuntevat Jumalan vanhurskaan säädöksen, että ne, jotka senkaltaisia tekevät, ovat kuoleman ansainneet, eivät ainoastaan itse niitä tee, vaan vieläpä osoittavat hyväksymistä niille, jotka niitä tekevät. 	 Ayetziˈn xjal bˈinchil tkyaqiljo ikyjo, bˈiˈntl kyuˈn, qa a Dios o qˈmante, qa il tiˈj tuˈn kykyim te jun majx. Me mix tuˈnxj ipbˈilxix iteˈke tuˈn tbˈant tkyaqil il kyuˈn, ex tzunx nchi tzalaj tiˈj jun kyukˈa, qa ma kubˈ tbˈinchin ikyjo, ex qa ma kubˈ tzˈaq toj il.


Mutta kärsivällisyyden ja lohdutuksen Jumala suokoon teille, että olisitte yksimieliset keskenänne, Kristuksen Jeesuksen mielen mukaan, 	 Noqit ax qMan Dios, a tzaj qˈoˈnte t‑xel kyeˈy toj kynimbˈila ex Qˈuqbˈil kykˈuˈja, aku tzaj mojin kyeˈy, tuˈn kybˈeta toj tbˈanil kyxolxa, tzeˈnku xkyij tyekˈin Crist, a Jesús,


Jeesus sanoi hänelle: "Joka on kylpenyt, ei tarvitse muuta, kuin että jalat pestään, ja niin hän on kokonaan puhdas; ja te olette puhtaat, ette kuitenkaan kaikki". 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: Ankye te tzmax bˈaj txjet, nya il tiˈj tuˈn tel txjet juntl majl, qalaˈ oˈkqexjo tqan, tuˈntzin tsaqix tkyaqil. Me tzeˈnku kyeˈ ma chi saqix kyeˈ, exla qa nya kykyaqilxa.


Sillä kolme on, jotka todistavat: 	 Quˈn at oxe nqˈonte tqanil qa ax Diosjo Jesús:


Mutta joka vihaa veljeänsä, se on pimeydessä ja vaeltaa pimeydessä, eikä hän tiedä, mihin menee; sillä pimeys on sokaissut hänen silmänsä. 	 Me atziˈn xjal, a n‑ikyˈin tiˈj juntl, axsa toj qxopin taˈye, ex ntiˈ tumil toj twutz tzeˈn t‑xiˈ, quˈn ma tzˈok jpet tnabˈl, nyakuj ikyjo tzeˈnku jun aˈla nbˈet toj qxopin.


Nämä kaikki pysyivät yksimielisesti rukouksessa vaimojen kanssa ja Marian, Jeesuksen äidin, kanssa ja Jeesuksen veljien kanssa. 	 Kykyaqilx n‑ok kychmoˈntaq kyibˈ, tuˈn kynaˈn Dios kyukˈa titzˈin Jesús, tukˈa Mariy, a tnana; ex kyukˈa txqantl qya. Ex nimxtaq kykˈuˈjbˈil kyibˈ kyxolx.


Ja kun hän nousi rukoilemasta ja meni opetuslastensa tykö, tapasi hän heidät murheen tähden nukkumasta. 	 Tbˈajlinxitzin naˈn Dios, jawtzin weˈkstz, exsin aj meltzˈaj kykˈatzjo t‑xnaqˈtzbˈin, me noqtaql nchi ktanl kyeˈ tuˈn bˈisbˈajil, tej kyel jyet.


ja sanoi: "Aika on täyttynyt, ja Jumalan valtakunta on tullut lähelle; tehkää parannus ja uskokaa evankeliumi". 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Ma tzul kanin tqˈijil, jaˈ tuˈn tkawine Dios kyxola. Tuˈntzintzjo, kybˈinchinku kyibˈa, kytzaqpinkjiˈy jniˈ nya bˈaˈn, ex kyniminxjiˈy Tbˈanil Tqanil.


Ja hänen eteensä kootaan kaikki kansat, ja hän erottaa toiset toisista, niinkuin paimen erottaa lampaat vuohista. 	 Ex tkyaqil xjal toj tkyaqil twutz txˈotxˈ kchi ul chmet nwutza, ex kchi elil npaˈnjiˈy xjal jun tukˈa juntl, tzeˈnku jun kyikˈlel nchi el tpaˈn rit kyxol chiv.


Ja kun hän tuli taloon, ei hän sallinut kenenkään muun käydä sisälle kanssaan kuin Pietarin ja Johanneksen ja Jaakobin sekä lapsen isän ja äidin. 	 Atzaj teˈ tkanin Jesús tja Jayr, mix ttziye tuˈn kyokx kykyaqil xjal tukˈa; qalaˈ oˈkxjo ttata ex tnanaj txin tukˈax Pegr tukˈa Santyaw exsin Juan.


Ja niiden päiväin perästä Elisabet, hänen vaimonsa, tuli raskaaksi ja pysytteli salassa viisi kuukautta, sanoen: 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, n‑okku tzˈaq taljo t‑xuˈjil. Teˈ tok tzˈaq tal, ex jweˈ xjaw mix etz bˈete toj tja, ex tqˈma:


Sillä mitä kiitettävää siinä on, jos te olette kärsivällisiä silloin, kun teitä syntienne tähden piestään? Mutta jos olette kärsivällisiä, kun hyvien tekojenne tähden saatte kärsiä, niin se on Jumalan armoa. 	 Me qatzin qa ma kubˈ kybˈinchinjiˈy nya wen, exsin qa ma chi ok laqtziˈn tuˈn tpajjo lo, ¿Ma okpela chi ela wena twutz Dios tuˈn tikyˈx kyuˈn? Me qa chebˈe nkubˈ kypaˈnjiˈy yajbˈil, noq tuˈn kybˈinchinjiˈy wen, axixpente wenjo twutz qMan Dios.


Mutta Jeesus sanoi hänelle: "Ei kukaan, joka laskee kätensä auraan ja katsoo taaksensa, ole sovelias Jumalan valtakuntaan". 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Mina, quˈn alkye teˈ k‑okil ttzyuˈn ttzˈutzˈ wakx tuˈn taqˈnin, exsin oˈkxsa nkyimexi tiˈjxi, ntiˈ te xjal lo tajbˈin tuˈn taqˈin toj Tkawbˈil Diosch.


Ja kun he lähestyivät kylää, johon olivat menossa, niin hän oli aikovinaan kulkea edemmäksi. 	 Atzaj teˈ kykanin tojjo tnam, a jaˈ tuˈntaq kyxiˈye, majx tqanku xiˈl te Jesús, nyakutzintlaj najchaq chˈintl tuˈn tpone.


Mutta tämä yksi älköön olko teiltä, rakkaani, salassa, että "yksi päivä on Herran edessä niinkuin tuhat vuotta ja tuhat vuotta niinkuin yksi päivä". 	 Ex ayiˈy werman, mi tzˈel naj toj kykˈuˈja, quˈn toj twutz qAjaw jun qˈij iky n‑ele tzeˈnku mil abˈqˈe, ex mil abˈqˈe iky n‑ele tzeˈnku jun qˈij.


Mutta he eivät ymmärtäneet, että hän puhui heille Isästä. 	 Me mix ele kynikyˈ te, qa nyolintaq Jesús tiˈj qMan Dios.


Niin Jeesus lähti heidän kanssansa. Mutta kun hän ei enää ollut kaukana talosta, lähetti sadanpäämies ystäviänsä sanomaan hänelle: "Herra, älä vaivaa itseäsi, sillä en minä ole sen arvoinen, että tulisit minun kattoni alle; 	 Bˈeˈxsin xi lipe te Jesús kyiˈjjo xjal anetziˈn. Atzaj teˈ chˈixtaq kypon kanin, bˈeˈxsin i ul oybˈaj kyuˈn jun jteˈbˈin tukˈa nejinel, tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn jun kyyol te Jesús. Chi chiˈ kyjaluˈn: Taa, nya ilxix tiˈj tuˈn tula tzma tja nejinel, quˈn tuˈn ntiˈ weˈ woklin tuˈn toktza toj njaych.


Niin Ihmisen Poika siis on sapatinkin herra." 	 Tzeˈn nteˈn, ayiˈn Tkˈwal Ichin chqˈoˈnqintza tuˈn Dios kyxola, ex ayiˈn at wokliˈn tibˈajjo qˈij te ajlabˈl, ex ayiˈn kchin qˈmalte qa wen tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ mo qa minaj.


Tämän jälkeen minä näin, ja katso, oli suuri joukko, jota ei kukaan voinut lukea, kaikista kansanheimoista ja sukukunnista ja kansoista ja kielistä, ja ne seisoivat valtaistuimen edessä ja Karitsan edessä puettuina pitkiin valkeihin vaatteisiin, ja heillä oli palmut käsissään, 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn nimku xjal te tkyaqil twutz txˈotxˈ, aˈlchaqx kye kyxeˈchiltz, kyyol ex kytanim. Ex waˈlqetaq twutzjo qˈuqbˈil ex twutzjo tal Tal rit. Ma nintz kybˈaj; mix aˈl jun aku bˈant tajlankye. Toktaq kyxbˈalin sjanin wen, ex qˈiˈn t‑xaq palma toj kyqˈobˈ.


Ja hänellä oli oikeassa kädessään seitsemän tähteä, ja hänen suustaan lähti kaksiteräinen, terävä miekka, ja hänen kasvonsa olivat niinkuin aurinko, kun se täydeltä terältä paistaa. 	 Ex toj tman qˈobˈ tzyuˈntaq wuq cheˈw tuˈn, ex toj ttzi n‑etztaq jun kxbˈil tzeˈnku machet te kabˈe tste, ex juchˈ twiˈ. Exsin twutz ikyjo tzeˈnku tqan qˈij nkubˈ qopin wen.


Ja hän sanoi heille: "Joka hylkää vaimonsa ja nai toisen, se tekee huorin häntä vastaan. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Qa at jun ichin xkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, exsin qa ma jaw meje tukˈa juntl qya, aj kyˈaˈjiljo ichin ikyjo twutz tnejil t‑xuˈjil.


Ja yöllä sitä päivää vasten, jona Herodeksella oli aikomus viedä hänet oikeuden eteen, Pietari nukkui kahden sotamiehen välissä, sidottuna kaksilla kahleilla; ja vartijat vartioitsivat oven edessä vankilaa. 	 Tzunxtaq chi naˈn kye nimil Dios tojjo qnikyˈin anetziˈn, ante Pegr nktantaq teˈ kyxol kabˈe xoˈl qˈaqˈ, kˈloˈntaq tukˈa kabˈe kxbˈil, ex xqˈuqintaq kyuˈn ilaˈ xoˈl qˈaqˈ iteˈtaq ttzi tze, quˈn tuˈn tajtaq Herodes tuˈn t‑xi tyekˈin kye Judiy toj junxil qˈij.


Ja minä kuulin suuren äänen valtaistuimelta sanovan: "Katso, Jumalan maja ihmisten keskellä! Ja hän on asuva heidän keskellänsä, ja he ovat hänen kansansa, ja Jumala itse on oleva heidän kanssaan, heidän Jumalansa; 	 Ex nbˈiy jun tqˈajqˈojil kujxix tzaj toj qˈuqbˈil toj kyaˈj, ex tqˈma: A tnajbˈil Dios ma tzul kyxolxjal jaˈlin. Knajal kyukˈa, ex ayetzin xjal kchi okil te Ttanim, ex axte k‑okil te kyDiosxjal.


Ja hän sanoi heille: "Miksi olette niin pelkureita? Kuinka teillä ei ole uskoa?" 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqˈmaˈn Jesús kye t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Tinquˈn ẍi tzaj xobˈa te ikyjo? ¿Naˈmxsin tten kynimbˈila wiˈja?


Niin tuli joku ja kertoi heille: "Katso, ne miehet, jotka te panitte vankilaan, seisovat pyhäkössä ja opettavat kansaa". 	 Tzuntaqtzin nchi yolin, tej tkanin jun xjal, ex xi tqˈmaˈn kye: ¡Ayetzaj ẍi kux kyqˈoˈn toj tze, loqe kyeˈ nchi xnaqˈtzin kye xjal toj tnejil ja te naˈbˈl Dios!


Soisin kaikkien ihmisten olevan niinkuin minäkin; mutta kullakin on oma lahjansa Jumalalta, yhdellä yksi, toisella toinen. 	 Wajatla weˈ tuˈn kyoka tzeˈnku weˈ. Me ate Dios ma tzaj qˈoˈnte toklin junjun, tzeˈnku taj, qa te mejebˈlin mo minaj.


Mutta jos joltakin teistä puuttuu viisautta, anokoon sitä Jumalalta, joka antaa kaikille alttiisti ja soimaamatta, niin se hänelle annetaan. 	 Qa at jun kyxola atx taj tuˈn tel tnikyˈ tuˈn tbˈet toj tumil, bˈaˈn txi tqanin te qMan Dios, ex ok ktzajil tqˈoˈn, quˈn ntzaj tqˈoˈn te Dios te qkyaqilx a at tajbˈin qe, ex mina nqo ok iˈlin tuˈn.


Ja suuri kansan paljous seurasi häntä, ja hän paransi heitä siellä. 	 Nimku xjal ok lipe tiˈj, ex antza i qˈanite nim yabˈ tuˈn.


Mutta muutamien päivien kuluttua Paavali sanoi Barnabaalle: "Lähtekäämme takaisin kaikkiin niihin kaupunkeihin, joissa olemme julistaneet Herran sanaa, katsomaan veljiä, miten heidän on". 	 Tbˈajlinxi jteˈbˈin qˈij, xi tqˈmaˈn Pabl te Bernabé kyjaluˈn: Qoˈ juntl majl qˈolbˈil kyeˈ erman toj tkyaqil tnam, jaˈ o qˈmete Tyol tAjaw Tkyaqil, tuˈntzin tel qnikyˈ te tzeˈn iteˈye.


Jeesus sanoi hänelle: "Sentähden, että minut näit, sinä uskot. Autuaat ne, jotka eivät näe ja kuitenkin uskovat!" 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Tmas, ¿Man txi tnimiˈn noq tuˈn ma chin tliˈy? Me kyˈiwlinqexix kyeˈ, a mi ẍin kyliˈy, me ma txi kynimin.


Mitä muutoin ne, jotka kastattavat itsensä kuolleitten puolesta, sillä saavat aikaan? Jos kuolleet eivät heräjä, miksi nämä sitten kastattavat itsensä heidän puolestaan? 	 Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn kyjaw anqˈin kye nimil, ayeˈ otaq chi kyim. Ex qa mina, ¿Tiquˈntzin nchi kuˈxa toj aˈ, te jawsbˈil aˈ te jun naˈbˈl kyiˈjjo nimil, ayeˈ o chi kyim? Quˈn qa mi ẍi jaw anqˈin qtzan nimil, bˈeˈx i kyimtz te jun majx. Ex qa ikyjo, ¿Tiquˈntz nchi tzaj kynaˈn, aj kykuˈxa toj aˈ?


Mutta hänestä on teidän olemisenne Kristuksessa Jeesuksessa, joka on tullut meille viisaudeksi Jumalalta ja vanhurskaudeksi ja pyhitykseksi ja lunastukseksi, 	 Quˈn noq tuˈn, ma tzˈok kymujbˈin kyibˈa tukˈa Crist, a Jesús, ex ma tzˈok Crist te kynabˈla, ex noq tuˈn, ma chi oka tzˈaqle twutz qMan, ex ma chi el paˈn tuˈn, tuˈn tsaqix kyanmiˈn, ex ma chi kotpaja tuˈn.


Mutta jos minä Jumalan sormella ajan ulos riivaajia, niin onhan Jumalan valtakunta tullut teidän tykönne. 	 Me metziˈn, qa a te Dios ntzaj qˈonte weˈ wipin, tuˈn kyetzjo taqˈnil tajaw il wuˈn toj kyanmin xjal, tzˈelkutzin kynikyˈtza te, a qa ma tzuljo Tkawbˈil Dios kyxola.


sillä itse te varsin hyvin tiedätte, että Herran päivä tulee niinkuin varas yöllä. 	 quˈn bˈin kyuˈn qa il tiˈj tuˈn tul qAjaw, me mix aˈl bˈilte jtoj bˈaˈn tul, qalaˈ ikytziˈn tzeˈnku jun ileqˈ n‑ul qnikyˈin.


Sillä aika on tuomion alkaa Jumalan huoneesta; mutta jos se alkaa ensiksi meistä, niin mikä on niiden loppu, jotka eivät ole Jumalan evankeliumille kuuliaiset? 	 Quˈn chˈix tjapin tqˈijil tuˈn qok qkyaqilx toj paˈbˈin twutz Dios, ex kxel xkye kyxol nimil. Ex qa il tiˈj tuˈn tkawin Dios kyibˈaj nimil, ¿Yajtzila kye, a mi xi kynimin Tbˈanil Tqanil, a tzaj tqˈmaˈn Dios? ¿Jaˈtzila kchi kanile? Ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios:


Niin hän sanoi heille: "Ettekö ole lukeneet, mitä Daavid teki, kun hänen ja hänen seuralaistensa oli nälkä, 	 Me xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjin kyejiˈy bˈant jun maj tuˈn qtzan David, a nimx toklin, tej ttzaj waˈyaj tiˈj kyukˈa tukˈa?


Nämä kaksitoista Jeesus lähetti ja käski heitä sanoen: "Älköön tienne viekö pakanain luokse, älkääkä menkö mihinkään samarialaisten kaupunkiin, 	 Ex bˈeˈx o xi tsmaˈn Jesús tukˈa jun nukˈbˈil kyjaluˈn: Mi cheˈxa toj kytanim nya aj Judiyqe; ex mi chi okxa toj kytanim aj Samaria.


Mutta toinen vastasi ja nuhteli häntä sanoen: "Etkö sinä edes pelkää Jumalaa, sinä, joka olet saman rangaistuksen alainen? 	 Tzajtzin ttzaqˈwin teˈ juntl aj il te tukˈa kyjaluˈn: ¿Ma ntiˈxsin chˈin tchewil Dios ntzaj tiˈja? ¿Ma minatzin nkubˈ tnabˈlin, qa ikyx kawbˈiljo ma kubˈ qˈoˈn tey, tzeˈnkuˈ te xjal lo?


sanoen: `Ihmisen Poika pitää annettaman syntisten ihmisten käsiin ja ristiinnaulittaman, ja hänen pitää kolmantena päivänä nouseman ylös`." 	 Qa iltaq tiˈj tuˈn t‑xi qˈoˈn Jesús, a Tkˈwal Ichin, toj kyqˈobˈ bˈinchil il, ex tuˈn tjaw pejkˈin twutz tcruz; me toj toxin qˈij, iltaq tiˈj tuˈn tjatz anqˈin juntl majl.


Niin Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Simon, minulla on jotakin sanomista sinulle". Hän virkkoi: "Opettaja, sano". - 	 Atziˈn te Jesús bˈeˈx kanin teˈ tiˈj t‑xim Parisey. Tuˈntziˈn, iky xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ay Simun, at jun weˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey. Atzin te Parisey xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Kutzin, Xnaqˈtzil. Qˈmantza.


Vai halveksitko hänen hyvyytensä ja kärsivällisyytensä ja pitkämielisyytensä runsautta, etkä tiedä, että Jumalan hyvyys vetää sinua parannukseen? 	 Quˈn kxel nqˈmaˈn qa nimxix twenil Dios tiˈja. Ex nimx n‑ikyˈx tuˈn Dios noq tuˈn tbˈinchbˈiˈn, ex n‑ayoˈn Dios tiˈja, tuˈn tajtz tiˈj tanmiˈn. Exsin ante ntiˈx nximiˈn tiˈj tuˈn tnimin tiˈj Dios. Ex noq tuˈn tbˈinchbˈin nya bˈaˈn, n‑ele tikyˈiˈn Dios. Quˈn tukˈa tkyaqil twenil Dios, taj tuˈn tajtz tiˈj tanmiˈn, ex tuˈn tnimiˈn tiˈj.


Mutta hänen lupauksensa mukaan me odotamme uusia taivaita ja uutta maata, joissa vanhurskaus asuu. 	 Me metzin qe tzun nqo ayoˈn tiˈj jun akˈaj kyaˈj ex jun akˈaj txˈotxˈ, a o tqˈma Dios, a jaˈ ktenbˈileˈ tkyaqiljo wen te jun majx.


He erottavat teidät synagoogasta; ja tulee aika, jolloin jokainen, joka tappaa teitä, luulee tekevänsä uhripalveluksen Jumalalle. 	 Quˈn kchi elitz lajoˈn kyojjo ja te naˈbˈl Dios. Expe tzul kanin jun qˈij, tuˈn kykubˈ bˈyoˈn kyuˈn, quˈn toj kywutz nyakuj nchi ajbˈin te Dios tuˈn ikyjo.


Sen vain tiedän, että Pyhä Henki jokaisessa kaupungissa todistaa minulle ja sanoo, että kahleet ja ahdistukset minua odottavat. 	 Oˈkx bˈiˈn wuˈn, qa a Xewbˈaj Xjan ntzaj qˈmante weˈy, qa chin kˈwelixi toj tze, ex qa nimx yajbˈil kykyˈelix wuˈn toj tkyaqil tnam, jaˈ kchin kyˈeliˈy.


Miehet, veljet, te Aabrahamin suvun lapset, ja te, jotka Jumalaa pelkäätte, meille on tämän pelastuksen sana lähetetty. 	 Ayiˈy nxjalil, chi Pabl, a tzajninqiˈy tiˈj tyajil Abraham, ex ayiˈy nya Judiy, a bˈetin xjalqiˈy, ex at tchewil Dios kyiˈja; a Tbˈanil Tqanil kolbˈil lo te kye kyejiˈy.


Pitäkää itsestänne vaari! Jos sinun veljesi tekee syntiä, niin nuhtele häntä, ja jos hän katuu, anna hänelle anteeksi. 	 Kykaˈyinktzin kyibˈa, chi Jesúsjo. Aj qa ma tzˈok tbˈinchin jun tukˈiy jun nya bˈaˈn tiˈja, ku txiˈy yolil tukˈa, tuˈn tajtz tiˈj tanmin. Me kˈwel tnajsiˈn til, a qa ma ttxˈixpe tnabˈl exsiˈn tbˈinchbˈin.


Tulkoon teidän lempeytenne kaikkien ihmisten tietoon. Herra on lähellä. 	 tuˈntzin kylonte kykyaqilxjal, qa nimilqiˈy, noq tuˈn kychwinqila tbˈanilx wen. Quˈn ikytzin nqatzx tuˈn tul qAjaw Jesús.


Mutta hän tiesi heidän ajatuksensa ja sanoi heille: "Jokainen valtakunta, joka riitautuu itsensä kanssa, joutuu autioksi, eikä mikään kaupunki tai talo, joka riitautuu itsensä kanssa, pysy pystyssä. 	 Me bˈeˈx el tnikyˈ Jesús te kyyol, ex xi tqˈmaˈn kye: Qa paˈn kyten xjal toj jun nim tnam, ex qa kyajqˈoj kyibˈ, noqx aku chi kubˈ naj tuˈn qˈoj. Ex ikyxjo toj jun muˈẍ tnam, mo toj jun ja xjal. Qa kyajqˈoj kyibˈ, nlay chi el wen.


Minä kiitän Jumalaa, jota esivanhemmistani asti palvelen puhtaalla omallatunnolla - samoinkuin minä lakkaamatta muistan sinua rukouksissani öin ja päivin, 	 Timotey, tzeˈnku nchin naˈn Dios, ntzaj nnaˈn te toj nnaˈj Diosa qˈijl ex qnikyˈin, ex kukx nchin qˈonjiˈy chjonte te qMan, quˈn tuˈn nchin ajbˈiˈn te tukˈa jun nnabˈla saqxix, ikyxjo tzeˈn ẍi ajbˈin ojtxe nxeˈchila.


ja odottamaan taivaista hänen Poikaansa, jonka hän on herättänyt kuolleista, Jeesusta, joka pelastaa meidät tulevasta vihasta. 	 Ex nkyqˈmaˈn qa qˈuqlik kykˈuˈja tiˈjjo tulil juntl majl Tkˈwal Dios toj kyaˈj, a jatz anqˈin juntl majl tuˈn kyxol kyimnin, ex ax kklolqe tojjo kawbˈil kujxix, a tzul kanin.


Varas ei tule muuta kuin varastamaan ja tappamaan ja tuhoamaan. Minä olen tullut, että heillä olisi elämä ja olisi yltäkylläisyys. 	 Me anteˈ ileqˈ noq n‑ul teˈ tuˈn telqˈin, ex bˈiyil, ex yuchˈil. Me metzin weˈ, ma chin ula tuˈn tten kychwinqilxjal toj tzaljbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ ex toj kyaˈj te jun majx.


Jeesus vastasi: "Minähän sanoin teille, että minä se olen. Jos te siis minua etsitte, niin antakaa näiden mennä"; 	 Xi tqˈmaˈntl Jesús kye: Ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, ¡Ayin wejiˈy! Qa nchi jyoˈn wiˈja, tzaqpiˈnqexjiy txqantl, tuˈn kyaj.


Mutta Jeesus oli vaiti. Niin ylimmäinen pappi sanoi hänelle: "Minä vannotan sinua elävän Jumalan kautta, että sanot meille, oletko sinä Kristus, Jumalan Poika". 	 Me ntiˈx te Jesús xi ttzaqˈwin. Me xi tqˈmaˈn tnejilxix pale te: Twutz Dios itzˈ ex tiˈj tbˈi, kxel nqaniˈn teˈy tuˈn ttzaj tqˈmaˈn, qa twutzxix qa ajiy Crist, a Tkˈwal Dios.


Ja kuultuaan Jeesuksesta hän lähetti juutalaisten vanhimpia hänen tykönsä ja pyysi, että hän tulisi parantamaan hänen palvelijansa. 	 Atzaj teˈ tbˈintej nejinel jun tqanil Jesús, bˈeˈxsin i xi tchqˈoˈntz jun jteˈbˈin xjal, a attaq kyoklin kyxol Judiy, tuˈntzintla kykubˈsin kywutz te Jesús tuˈn tkanin qˈanil teˈ taqˈnil, a chˈixtaq tkyim.


Mutta kun sadanpäämies ja ne, jotka hänen kanssaan vartioitsivat Jeesusta, näkivät maanjäristyksen ja mitä muuta tapahtui, peljästyivät he suuresti ja sanoivat: "Totisesti tämä oli Jumalan Poika". 	 Ajo kynejinel xoˈl qˈaqˈ aj Rom, exqetziˈn nchi xqˈuqintaq tiˈj Jesús, tej kynaˈnte kyaqnajnabˈ ex tkyaqiltaqjo nbˈaj, tzajxix nim kyxobˈil, ex kyqˈma: Twutzx tetz Tkˈwal Diostaq teˈ ichin lo.


te, jotka olette uudestisyntyneet, ette katoavasta, vaan katoamattomasta siemenestä, Jumalan elävän ja pysyvän sanan kautta. 	 Quˈn ma chi itzˈjiˈy tkabˈ majin, nya tuˈn jun kytatiy tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a kkyimil; qalaˈ tuˈn Tyol Dios, a itzˈ, ex ktenbˈil te jun majx.


Mutta joka viettelee yhden näistä pienistä, jotka uskovat minuun, sen olisi parempi, että myllynkivi ripustettaisiin hänen kaulaansa ja hänet upotettaisiin meren syvyyteen. 	 Noq alkye jun xjal ntjyoˈn tumil tzeˈn tten, tuˈn tel tpaˈn jun tal kˈwal tibˈ tiˈj tnimbˈil wiˈja, junxpetla tzˈele te te, tuˈn tok kˈlet jun ma tij abˈj te chebˈl triy tiˈj tqul, ex tuˈn t‑xi t‑xoˈn tibˈ toj aˈ, tuˈn tkyim te jun majx, tzeˈnkuljo tuˈn tokx toj paˈbˈin twutz Dios tukˈaˈ til ikyjo.


ja hikiliinan, joka oli ollut hänen päässään, ei pantuna yhteen käärinliinojen kanssa, vaan toiseen paikkaan erikseen kokoonkäärittynä. 	 Ex majx tliˈ a bˈuˈẍ toktaq te potzbˈil twiˈ Jesús, nya junx iteˈkutaq kyukˈaˈ bˈuˈẍ aye ajbˈin te bˈaltzˈbˈilte; qalaˈ tjunalxtaq tkubˈ, chebˈex paqtzin wen.


ja "kompastuskiveksi ja loukkauskallioksi". Koska he eivät tottele sanaa, niin he kompastuvat; ja siihen heidät on pantukin. 	 ex ma tzˈok te jun Abˈj te toljsbˈil, ex tuˈn kyjaw takpajxjal tiˈj. Ex kchi jawil toljxjal tiˈj, tzeˈnku t‑xim Dios, quˈn mi xi kynimin Tbˈanil Tqanil.


Sillä kirjoitettu on: "Niin totta kuin minä elän, sanoo Herra, minun edessäni pitää jokaisen polven notkistuman ja jokaisen kielen ylistämän Jumalaa". 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Twutzxix itzˈqin weˈ, chi qAjaw. Ex twutzxix qa tkyaqil xjal kˈwel meje, ex kˈwel tpaˈn tbˈinchbˈin nwutza, qa wen ex qa minajch.


Sillä ne, jotka nukkuvat, ne yöllä nukkuvat, ja jotka juovat itsensä juovuksiin, ne yöllä juovuksissa ovat. 	 Quˈn ayetzin kyeˈ, a nchi bˈet toj qxopin, ex nya tok tilil kyuˈn tiˈj qMan Dios, ikyx tzele tzeˈnku jun xjal nktan qnikyˈin. Ntiˈ bˈin kyuˈn tiˈ kbˈajil. Ex ikyx tzeˈnku aye nchi txˈujte, toj qnikyˈin nchi txˈujte.


Ja seurasi vielä toinen enkeli, joka sanoi: "Kukistunut, kukistunut on se suuri Babylon, joka haureutensa vihan viinillä on juottanut kaikki kansat". 	 Ex xi lipe juntl angel, a xi tqˈmaˈn: Ma kubˈ tzˈaq nim tnam Babilonia te jun majx, quˈn ma chi txˈujtexjal tuˈn, toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn tkyaqil tachbˈil.


Mutta sen nähdessään hänen opetuslapsensa närkästyivät ja sanoivat: "Mitä varten tämä haaskaus? 	 Me atzaj teˈ xi qkaˈyiˈn, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx tzaj qqˈoja, ex o jaw yolbˈiˈn tiˈj, ex xi qqˈmaˈn: ¿Tiˈtzila qe ma txi tyajin qya qˈanbˈil anetziˈn?


Jeesus vastasi heille: "Minä olen näyttänyt teille monta hyvää tekoa, jotka ovat Isästä; mikä niistä on se, jonka tähden te tahdotte minut kivittää?" 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn kye: Nimku techil tbˈanilxix ma kubˈ nbˈinchiˈn kywutza, noq tuˈn tipin nMaˈn. Kyxol tkyaqiljo luˈn, ¿Ankye jun nya wen toj kywutza, tuˈn wok kyxoˈn tuˈn abˈj?


Olkoon kukin meistä lähimmäiselleen mieliksi hänen parhaaksensa, että hän rakentuisi. 	 Qalaˈ ax junjunqe kˈwel bˈinchin teˈ bˈaˈn, tuˈntzin tajbˈin te onbˈil kye qukˈa, ex tuˈn kytzalaj tiˈj, ex tuˈn kychˈiy toj kynimbˈil.


Sillä te tarvitsette kestäväisyyttä, tehdäksenne Jumalan tahdon ja saadaksenne sen, mikä luvattu on. 	 Tuˈn ikyjo, kyqˈonka tilil tuˈn tten kyipiˈn toj tkyaqiljo n‑ul kanin kyiˈja, noq tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnkuˈ taj Dios. Ex ikyjo, at kyoklin tiˈjjo a o tzaj tqˈmaˈn kyeˈy.


Ja hän sanoi palvelijoilleen: "Se on Johannes Kastaja; hän on noussut kuolleista, ja sentähden nämä voimat hänessä vaikuttavat". 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Herodes kye taqˈnil: Ala te Juan luˈn, ma jatz anqˈin kyxol kyimnin. Quˈn tiˈjkutziˈn, tbˈanilx tipin tuˈn tbˈant txqan tbˈanil techil tuˈn.


Niin he ottivat kiven pois. Ja Jeesus loi silmänsä ylös ja sanoi: "Isä, minä kiitän sinua, että olet minua kuullut. 	 Eltzin qˈiˈn abˈj, ex ante Jesús jax tkaˈyiˈn tzmax toj kyaˈj, ex tqˈma: Tata, nxi nqˈoˈn chjonte teˈy, tuˈn ma chin tzaj tbˈiˈn.


Samoin uskokin, jos sillä ei ole tekoja, on itsessään kuollut. 	 Ikytzin nbˈajjo toj qnimbˈil; kyimnin taˈye, ex ntiˈ tajbˈin, qa noq xkubˈ qyolin, ex qa mi xkubˈ qyekˈin tukˈa qbˈinchbˈin.


Kun hän oli mennyt ulos, sanoi Jeesus: "Nyt Ihmisen Poika on kirkastettu, ja Jumala on kirkastettu hänessä. 	 Telintzxi Judas, tzaj tqˈmaˈnl Jesús qeˈy, awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Chˈix nkyim weˈ jaˈlin, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, tuˈntzin tnimsit tbˈi nMan Dios.


Ja seuraavana päivänä, kun he olivat matkalla ja lähestyivät kaupunkia, nousi Pietari noin kuudennen hetken vaiheilla katolle rukoilemaan. 	 Toj junxil qˈij, bˈalaqa otaq tzˈok kabˈlaj, tzuntaq nchi bˈetjo aye xjal, ex teˈ chˈixtaq kykanin tzma Jope, jax te Pegr naˈl Dios tzma twiˈ ja.


niinkuin hän tekee kaikissa kirjeissään, kun hän niissä puhuu näistä asioista, vaikka niissä tosin on yhtä ja toista vaikeatajuista, jota tietämättömät ja vakaantumattomat vääntävät kieroon niinkuin muitakin kirjoituksia, omaksi kadotuksekseen. 	 Quˈn toj tuˈj, nim o yolin tiˈjjo lo. Ex atku maj, kuj chˈin tuˈn tel qnikyˈ te, ex ayetziˈn nya kuj toj kynimbˈil exqetziˈn nya jikyin kynabˈl, nkytxˈixpin aye tuˈj Pabl, ikyxjo tzeˈnku txqantl Tyol Dios, noq tuˈn tok tzeˈnkuxjo kyaj. Me ok kchi najil tuˈn ikyjo.


Sentähden minä sanon teille: älkää murehtiko hengestänne, mitä söisitte tai mitä joisitte, älkääkä ruumiistanne, mitä päällenne pukisitte. Eikö henki ole enemmän kuin ruoka ja ruumis enemmän kuin vaatteet? 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mi chi bˈisiˈn tiˈj tzeˈn tten tuˈn kyanqˈiˈn: Qa tiˈj kywaˈy mo tiˈj kykˈwaˈy, mo tiˈj kyxbˈaliˈn. ¿Ankye nej; a kywaˈy mo a kychwinqilja? ¿Ex atzin kyxbˈaliˈn mo a kyxmililja?


joka on tullut teidän tykönne, niinkuin se on myös kaikessa maailmassa, missä se kantaa hedelmää ja kasvaa, samoin kuin teidänkin keskuudessanne siitä päivästä alkaen, jona te kuulitte ja opitte tuntemaan Jumalan armon totuudessa, 	 Ex toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, luˈ Tyol Dios nchˈiy wen, nyakuj jun wiˈ awal, nimxix twutz ma tzˈel; ikyxjo tzeˈnku ma bˈaj kyxola, ex toj kychwinqila, tej tok kybˈiˈn tqanil t‑xtalbˈil qMan Dios, ex el kynikyˈa tiˈj qa twutzxix.


hänen, "joka antaa kullekin hänen tekojensa mukaan": 	 Quˈn tojjo qˈij anetziˈn, kxel tqˈoˈn Dios chojbˈil teyile junjun, tzeˈnkuxjo ntqanin tbˈinchbˈin.


Ja niin me tahdomme tehdä, jos vain Jumala sallii. 	 Tunpetziˈn tkyaqiljo luˈn, qqˈonktzintz tilil tuˈn tkubˈ qnimiˈn tkyaqiljo o tqˈma Dios qe, ex nya noq oˈkxjo tiˈj tnejil xnaqˈtzbˈil. Tuˈn ikyjo, waja tuˈn t‑xi nchikyˈbˈiˈn tiˈxixjo t‑xilin xnaqˈtzbˈil, qa aku tzˈel kynikyˈa te:


Minä sanon teille: hän toimittaa heille oikeuden pian. Kuitenkin, kun Ihmisen Poika tulee, löytäneekö hän uskoa maan päältä?" 	 Mina, quˈn ok kxel nqˈmaˈn kyeˈy, chi Jesúsjo, a qa liweyxix kchi elil kloˈn kyej xjal, a skˈoˈnqe. Me aj wul juntl majla, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, ¿Akupela chi jyet‑xjal wuˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, a at kynimbˈil tzeˈnku tnimbˈiljo tal mebˈe qya?


Mutta kahden vuoden kuluttua Porkius Festus tuli Feeliksin sijaan; ja kun Feeliks tavoitteli juutalaisten suosiota, jätti hän Paavalin kahleisiin. 	 Japin kabˈe abˈqˈe ikyjo; me tbˈajlinxiˈ, bˈeˈx el tej Félix te kawil, ex okx Porcio Festo te t‑xel. Me atzinte Félix tajtaq teˈ, tuˈn tkanbˈitjo kyajbˈil aj Judiy tuˈn. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx kyij qˈoˈn te Pabl toj tze.


Ja kohta kuningas lähetti henkivartijan ja käski tuoda Johanneksen pään. 	 Bˈeˈx xi tchqˈoˈnkux jun xqˈuqil tnam, tuˈn tel ttxˈemin twiˈ Juan, ex tuˈn ttzaj tiˈn. Teˈ tkanin toj tze, bˈeˈx el ttxˈemin twiˈ Juan,


Mutta minä kehoitan teitä, veljet, meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen nimeen, että kaikki olisitte puheessa yksimieliset ettekä suvaitsisi riitaisuuksia keskuudessanne, vaan pysyisitte sovinnossa ja teillä olisi sama mieli ja sama ajatus. 	 Ayiˈy werman, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy noq toj tbˈi qAjaw Jesucrist, tuˈn tkubˈ kyxmoxin kyibˈa, tuˈn mi bˈaj kypaˈne kyibˈa; qalaˈ noqpe kyja tuˈn tok kymujbˈinxix kyibˈa wen, tuˈntzintla tten kynabˈla junx, ex jun elnin kyyola.


Serubbaabelille syntyi Abiud, Abiudille syntyi Eljakim, Eljakimille syntyi Asor; 	 a ttata Abiud, a ttata Eliaquim, a ttata Azor,


Kuudentena kuukautena sen jälkeen Jumala lähetti enkeli Gabrielin Galilean kaupunkiin, jonka nimi on Nasaret, 	 Tbˈajlinxiˈ qaq xjaw toklin tzˈaq tal Lisabet, teˈ t‑xi tchqˈoˈn Dios angel Gabriel tzma Nazaret, jun tnam toj txˈotxˈ te Galiley,


Sillä minulla ei ole ketään samanmielistä, joka vilpittömästi huolehtisi teidän tilastanne; 	 Ikytzin mix aˈl juntl nximin kyiˈja tzeˈn te Timotey. Ikyx t‑ximjo kyiˈja tzeˈnku weˈ nxim, quˈn tok tilil tuˈn, tuˈn tonin kyukˈiy.


ei korkeus eikä syvyys, eikä mikään muu luotu voi meitä erottaa Jumalan rakkaudesta, joka on Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme. 	 Ex ikyxjo, mixla aˈlx aku tzˈel paˈnqe tiˈj Dios, jaˈchaqxla otoˈtz: Exla qa jawl, exla qa kubˈl. Ntiˈxla juntl tbˈinchbˈin Dios aku tzˈel paˈnqe tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, a ma tzaj tqˈoˈn tuˈn qAjaw Crist, a Jesús.


Mutta Paavali huusi suurella äänellä sanoen: "Älä tee itsellesi mitään pahaa, sillä me kaikki olemme täällä". 	 Me bˈeˈx jaw ẍchˈin Pabl, ex tqˈma: Mi kubˈ tbˈyoˈn te tibˈ. Loqo qeˈ otoˈ qkyaqilxa tzaluˈn.


vaan kun hän tuli Roomaan, etsi hän minua innokkaasti ja löysi minut. 	 Qalaˈ noqx teˈ tkaninku Rom, ok ten pitkˈajil wiˈja, tzmaxiˈ tej nknet‑xa tuˈn.


Niin Samarian nainen sanoi hänelle: "Kuinka sinä, joka olet juutalainen, pyydät juotavaa minulta, samarialaiselta naiselta?" Sillä juutalaiset eivät seurustele samarialaisten kanssa. 	 Me atzin teˈ qya xi tqˈmaˈn te: ¿Tiˈtzin quˈn ntzaj tqaniˈn tkˈwaˈy cheˈwe weˈy? Quˈn aj Judiy te, ex ayintzin weˈ jun qya aj Samaria (quˈn kyojjo qˈij anetziˈn nimxtaq qˈoj at kyxol aj Judiy ex aj Samaria).


Jos mahdollista on ja mikäli teistä riippuu, eläkää rauhassa kaikkien ihmisten kanssa. 	 Kyqˈonka tilil, tuˈn kyjyon tumil tuˈn kyanqˈiˈn tukˈa jun nukˈbˈil kyukˈa kykyaqil xjal.


Ja he menivät kiiruusti haudalta peloissaan ja suuresti iloiten ja juoksivat viemään sanaa hänen opetuslapsillensa. 	 Ayen kyej qya jun paqx i etz rinin ttzi jul tuˈn kyxobˈil ex tuˈn kytzaljbˈil. Nchi ajqelin wen tuˈn kyxiˈ qˈmalte kye txqantl.


Mutta töitä tekevälle ei lueta palkkaa armosta, vaan ansiosta, 	 Atzin jaˈlin, qa at jun aqˈnil ma bˈant jun taqˈin, il tiˈj tuˈn t‑xiˈ twiˈ tkˈuˈj, quˈn at toklin tiˈj, ex nya noq jun oyaj tuˈn t‑xiˈ te, noq tuˈn t‑xtalbˈil tajaw aqˈuntl.


Hän sanoi heille: "Ettekö ole koskaan lukeneet, mitä Daavid teki, kun hän ja hänen seuralaisensa olivat puutteessa ja heidän oli nälkä, 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjin kyejiˈy bˈant jun maj tuˈn qtzan David, a nimx toklin, tej ttzaj waˈyaj tiˈj kyukˈa tukˈa?


Mutta joka pitää hänen sanansa, hänessä on Jumalan rakkaus totisesti täydelliseksi tullut. Siitä me tiedämme, että me hänessä olemme. 	 Me atzin xjal, a nkubˈ tnimin Tyol Dios, mapen tzˈok tkˈuˈjlintz qMan Dios tukˈa tumil, ex antza k‑elile qnikyˈ te, qa at qmujbˈil qibˈ tukˈa.


josta kaikki, millä isä on, taivaissa ja maan päällä, saa nimensä, 	 Quˈn antza tzajnin qbˈi awo kˈwalbˈajqo te Dios, awo nimil tiˈj, exla qa toj kyaˈj, mo qa twutz txˈotxˈ.


Ja kun näette etelätuulen puhaltavan, sanotte: `Tulee helle`; ja niin tuleekin. 	 Ex nimx kyaq ktzajil jaˈlin, chi chijiˈy, aj qa antza saja kyqˈiqˈ kubˈl. Ex ikyx te nbˈajjo; nimx kyaq ntzaj.


toisia taas armahtakaa pelolla, inhoten lihan tahraamaa ihokastakin. 	 Tuˈnpetzintzjo luˈn, kux chi etz kyiˈn tojjo xnaqˈtzbˈil nya wen, quˈn ncheˈxxjal toj qˈaqˈ tuˈn. Ex qˈaqˈin kykˈuˈja tiˈj junjuntl aj il. Me kyikyˈimila ajo kybˈinchbˈin nya wen. Ten kyxobˈila, tuˈn mina cheˈx poqjiˈy kyxol, quˈn iky tteˈn luˈn tzeˈnku jun xbˈalin nyaj tuˈn tzˈil.


Ja tapahtui, kun hän oli yksinäisessä paikassa rukoilemassa ja hänen opetuslapsensa olivat hänen kanssaan, että hän kysyi heiltä ja sanoi: "Kenen kansa sanoo minun olevan?" 	 Jun majjo ikyjo, tjunalxtaq Jesús at kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin; naˈn Dios nej, exsin xi tqanin kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin. Chiˈ kyjaluˈn: ¿Ankyeqiˈn toj kywutzjo jniˈ xjal?


Niin myös toinen ja kolmas, ja samoin kaikki seitsemän. 	 Me ikyxl bˈajjo tukˈa tkabˈ; ntiˈ jun tkˈwal kyij, teˈ tkyim. Ikyxljo tukˈa toxin. Kywuqilx i ok meje tukˈa, me ntiˈ jun kykˈwal kyij, teˈ kykyim.


Ei kukaan ole noussut ylös taivaaseen, paitsi hän, joka taivaasta tuli alas, Ihmisen Poika, joka on taivaassa. 	 Quˈn mix aˈl jun tetz o jax toj kyaˈj qˈil tqanil; qalaˈ oˈkqinx we, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, ẍin kuˈtz tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj kyaˈj intinetaqa ojtxe.


Jos sinä siis kumarrut minun eteeni, niin tämä kaikki on oleva sinun." 	 Me qa ma kubˈ mejeˈy kˈulil nwutza, tkyaqil kxel nqˈoˈn tey, chiˈ tajaw il.


ja maistaneet Jumalan hyvää sanaa ja tulevan maailmanajan voimia, 	 ex qa ma tzˈel kynikyˈ tiˈjjo Tbˈanil Tqanil Dios, ex qa ma chi ok qˈoˈn tuˈn kybˈinchin nim techil tipin Dios;


Ja minä olen antanut hänelle aikaa parannuksen tekoon, mutta hän ei tahdo parannusta tehdä eikä luopua haureudestaan. 	 Me ma txi nqˈoˈn ambˈil te, tuˈn tajtz tiˈj tanmin, ex tuˈn tmeltzˈaj wukˈiy, me tkyˈeˈx kyij ttzaqpiˈn kyˈaˈjin.


Ja nyt minä sanon teille: pysykää erillänne näistä miehistä ja antakaa heidän olla; sillä jos tämä hanke eli tämä teko on ihmisistä, niin se tyhjään raukeaa; 	 Tuˈnpetziˈn, chi Gamaliel, kxel nqˈoˈn jun tumil kyeˈy, tuˈn kyxi kytzaqpinjiˈy xjal lo, ex mina tzˈokx kylimoˈn kyibˈa kyxol, quˈn noqx kˈwel najjo nbˈant kyuˈn, qa noq tnabˈl ichin.


Ja puhellen hänen kanssaan hän meni sisään ja tapasi monta koolla. 	 Nchi yolintaq, tej kyokx tuja, ex xi tkaˈyin Pegr txqan xjal chˈuqleqetaq.


Toiset sanoivat: "Tämä on Kristus". Mutta toiset sanoivat: "Ei suinkaan Kristus tule Galileasta? 	 Me attaq junjuntl nqˈmante kyjaluˈn: Mina. Qalaˈ aku te Cristjo, a skˈoˈnxix tuˈn Dios te Klolqe. Me attaq junjuntl nqˈmante: ¿Tzeˈntzin tten ikyjo, quˈn aj Galiley te xjal lo? ¿Ma tojtzin txˈotxˈ Galiley ktzajile te Crist?


Sillä Paavali oli päättänyt purjehtia Efeson ohitse, ettei häneltä kuluisi aikaa Aasiassa; sillä hän kiiruhti joutuakseen, jos suinkin mahdollista, helluntaiksi Jerusalemiin. 	 Ikytzin bˈantjo, quˈn tkyˈeˈtaq Pabl tuˈn tkyijtaq ilaˈ qˈij toj txˈotxˈ te Asia, ex mix ttziye, tuˈn t‑xiˈ tzma Éfeso, quˈn tajtaq tuˈn tkanin liwey tzma Jerusalén qa akutaq pon kanin, tuˈn tikyˈsitjo nintz qˈij te Pentecostés.


Kun he sen kuulivat, ihmettelivät he ja jättivät hänet ja menivät pois. 	 Tej kybˈinte ikyjo, noq i bˈaj jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn.


Tämä ei ole se viisaus, joka ylhäältä tulee, vaan se on maallista, sielullista, riivaajien viisautta. 	 Quˈn nya te Dios teˈ ẍtijil ikyjo; ikytzin teku te xjaljo te twutz txˈotxˈ ex te tajaw il.


Samoin myös Henki auttaa meidän heikkouttamme. Sillä me emme tiedä, mitä meidän pitää rukoileman, niinkuin rukoilla tulisi, mutta Henki itse rukoilee meidän puolestamme sanomattomilla huokauksilla. 	 Ex axjo Xewbˈaj Xjan n‑onin qiˈj, tzeˈn tten tuˈn qnaˈn Dios, quˈn mi n‑el qnikyˈ teˈ taj. Me atzin Xewbˈaj Xjan nkubˈsin twutz qiˈj twutz qMan Dios tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ, a nlay bˈant qyolinte.


Edellisessä kertomuksessani kirjoitin, oi Teofilus, kaikesta, mitä Jeesus alkoi tehdä ja opettaa, 	 Ma kubˈ ntzˈibˈinjiˈy luˈn, ay Tyople, kˈuˈjlinxix wuˈn: Toj tnejil wuˈja, kubˈ ntzˈibˈiˈn tiˈj tkyaqiljo o bˈant ex t‑xnaqˈtze Jesús, atxix tej tzaj xkye taqˈin,


Mutta happamattoman leivän juhla, jota pääsiäiseksi sanotaan, oli lähellä. 	 Chˈixtaq tul kanin nintz qˈij te Waˈj Pan, a jaˈ n‑ikyˈsite Xjan Qˈij, tuˈn kywaˈnxjal pan, a ntiˈ txˈamsbˈilte.


Niin Pietari ja Johannes katsoivat häneen kiinteästi, ja Pietari sanoi: "Katso meihin". 	 Tej tiwle kox tuˈn Pegr, xi tqˈmaˈn te: Qo tkaˈyitza.


ja te olette täytetyt hänessä, joka on kaiken hallituksen ja vallan pää, 	 Ex ayetzin kyeˈ tzˈaqleqexixa tuˈn kymujbˈil kyibˈa tukˈa Jesucrist, ex tuˈn najle Crist toj kyanmiˈn. Ex ax Jesús at nimxixtl toklin tibˈaj tkyaqil nmaq nejinel ex jniˈ kawbˈil.


Ja jos te lainaatte niille, joilta toivotte saavanne takaisin, mitä kiitosta teille siitä tulee? Syntisetkin lainaavat syntisille saadakseen saman verran takaisin. 	 Ex qa ma txi kyqˈoˈn jun txˈex kyexjal noq tuˈn ttzaj qˈoˈnku chˈin taˈl kyeˈy, ¿Tiˈtzin jun tbˈaniltz nkubˈ kybˈinchiˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye aj iljo nbˈant kyuˈn, quˈn nchi bˈaj jaw txon kyxolile, ex nkubˈ kyyoˈn, tuˈn ttzaj qˈoˈn kyinxljo te manbˈilte.


Myös sinua, sinä minun oikea Synsygukseni, minä pyydän: ole näille vaimoille avullinen, sillä he ovat taistelleet minun kanssani evankeliumin hyväksi, yhdessä sekä Klemensin että muiden työtoverieni kanssa, joiden nimet ovat elämän kirjassa. 	 Ex ikyx te tey, chin kubˈsil nwutza, a ay wukˈaxixa toj aqˈuntl, tuˈn tmojin kyukˈaxjo qya luˈn; ikytziˈn, ma chi aqˈnin kyeˈ qya lo kuj wen junx wukˈiy, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil, junx tukˈa erman Clement, ex kyukˈa txqantl erman. Quˈn ikytzin o kyij tzˈibˈin kybˈi teyile junjun toj tuˈjil chwinqil te jun majx.


Ja valtaistuimen edessä oli ikäänkuin lasinen meri, kristallin näköinen; ja valtaistuimen keskellä ja valtaistuimen ympärillä oli neljä olentoa, edestä ja takaa silmiä täynnä. 	 Ex twutz qˈuqbˈil, attaq jun tiˈ tzeˈnku ttxuyil aˈ, a ẍtilin twutz, tzeˈnku jun kaˈybˈil wutzbˈaj. Ex toj tanmin kyaˈj ex tiˈjile qˈuqbˈil, attaq kyaje ajbˈil te Dios, aye ikyx chi kaˈyin tzeˈnku txuk, me nojnin kyiˈj tukˈa tbˈaqˈ kywutz.


Mutta siitä päivästä ja hetkestä ei tiedä kukaan, eivät taivasten enkelit, eikä myöskään Poika, vaan Isä yksin. 	 Me alkye qˈij ex alkye or chin ula, mix aˈl teˈ bˈilte, mixpe aye angel toj kyaˈj, mixpe ayinkuy, a Kˈwalbˈaj te Dios; qalaˈ oˈkx te nMan bˈilte.


"Silloin on taivasten valtakunta oleva kymmenen neitsyen kaltainen, jotka ottivat lamppunsa ja lähtivät ylkää vastaan. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, a Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ikyxjo tzeˈnku lajaj txin, i xiˈ toj jun mejebˈlin. Xi kynojsin kytzaj tukˈa aseyt, tej kyxiˈ yolte qˈa.


Tervehdyksen lähettävät sinulle kaikki, jotka ovat minun kanssani. Sano tervehdys niille, jotka pitävät meitä rakkaina uskossa. Armo olkoon kaikkien teidän kanssanne. 	 Tkyaqiljo nimil tzaluˈn wukˈiy, nxi kysmaˈn jun qˈolbˈil tey. Ex atzin te, qˈonxa jun qˈolbˈil kye kykyaqil tukˈiy, aye nimil, kˈuˈjlinqe quˈn. Axitjo t‑xtalbˈil qMan Dios kyukˈiy.


Jeesus vastasi ja sanoi: "Eräs mies vaelsi Jerusalemista alas Jerikoon ja joutui ryövärien käsiin, jotka riisuivat hänet alasti ja löivät haavoille ja menivät pois jättäen hänet puolikuolleeksi. 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Jun maj, at jun ichin tzajninxtaq toj tnam Jerusalén, ex tuˈntaq tpon kanin toj tnam Jericó. Tzuntaq nbˈet, tej tok tzyuˈn kyuˈn txqan ileqˈ. Noqx techx bˈaj bˈyoˈn, exsin el qˈiˈn jotxjo jniˈ qˈiˈntaq tuˈn exsin jniˈ t‑xbˈalin. Atzaj teˈ chˈixtaqx tel kyimj ichin anetziˈn, bˈeˈxsin i oq kyej ileqˈ.


Vaikka jo kerran olette saaneet tietää kaiken, tahdon kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että Herra, joka oli pelastanut kansan Egyptistä, toisella kertaa hukutti ne, jotka eivät uskoneet; 	 Atzin jaˈlin, waja tuˈn t‑xi nnaˈntla juntl majl kyeˈy tojjo uˈj luˈn, a ojtzqiˈn kyuˈn: Tej kyetz tiˈn qAjaw tyajil Israel, a qxeˈchil, toj txˈotxˈ te Egipto, tkyaqil i etz, me tuˈn mix ok qeye kykˈuˈj tiˈj qMan Dios, nya tkyaqilx i klet; oˈkqexjo nimil, ayeˈ ok kyqˈuqbˈin kykˈuˈj tiˈj. Ex ayetziˈn mina, chebˈe kyij kyim tuˈn Dios.


ja anna meille meidän velkamme anteeksi, niinkuin mekin annamme anteeksi meidän velallisillemme; 	 Ex najsimjiy qila, a o bˈant quˈn, tzeˈnku qeˈ, nkubˈ qnajsiˈn kyilxjal nchi bˈinchin mibˈin qiˈja.


Niin päällikkö päästi nuorukaisen menemään ja sanoi hänelle: "Älä virka kenellekään, että olet ilmaissut tämän minulle". 	 Atzin tnejil xqˈuqil ex twaˈbˈin kuˈxin qˈa, ex xi tqˈmaˈn te, tuˈn mix aˈl qe, tuˈn t‑xi tqˈmaˈne a otaq bˈaj tqˈmaˈn.


Ja hän sanoi suurella äänellä: "Peljätkää Jumalaa ja antakaa hänelle kunnia, sillä hänen tuomionsa hetki on tullut, ja kumartakaa häntä, joka on tehnyt taivaan ja maan ja meren ja vetten lähteet". 	 Ex nyolintaq tukˈa jun tqˈajqˈojil twiˈ kuj, ex chiˈ kyjaluˈn: Chi xobˈa te Dios, ex kynimsinksa tbˈi, quˈn ma kanin tqˈijil, tuˈn kyok tkyaqilxjal toj paˈbˈin twutz. Chi kˈuliˈn twutzjo ax kubˈ bˈinchinte kyaˈj ex txˈotxˈ, ttxuyil aˈ, ex jniˈ xlokˈ aˈ.


Ja minä en tuntenut häntä; mutta sitä varten, että hän tulisi julki Israelille, minä olen tullut vedellä kastamaan." 	 Ex nya wojtzqiˈnl weˈ twutz, me nchi kux nqˈoˈn xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ, tuˈntzin tel kynikyˈ aj Israel te, tzeˈnku tzaluˈn:


sillä jokainen puu tunnetaan hedelmästään. Eihän viikunoita koota orjantappuroista, eikä viinirypäleitä korjata orjanruusupensaasta. 	 Ikyxjo tzeˈnku jun tze, n‑el tnikyˈtzajil noq tuˈnjo twutz. Quˈn nlay tzˈel twutz iw tiˈj txˈiˈx; ex nlay tzˈel twutz uv tiˈj saqtxˈiˈx.


vaan te olette käyneet Siionin vuoren tykö ja elävän Jumalan kaupungin, taivaallisen Jerusalemin tykö, ja kymmenien tuhansien enkelien tykö, 	 Ikyjo tzeˈnku kye ojtxe xjal ntzajtaq kyxobˈil tuˈn tkyij kyiˈjlin tkawbˈil Dios; ikytzin jaˈlin, iltzin tiˈj tuˈn tkubˈ qniminxix, tuˈn mi kyij qiˈjlin Tyol. Quˈn atzin jaˈlin tuˈn qnimbˈil, ma qo pon laqˈe nqayin tkˈatz qMan Dios toj kyaˈj, ex nya noq oˈkx tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tzeˈnku ojtxe. Me metzin qe jaˈlin, noq tuˈn qnimbˈil, o qo kanin toj kyaˈj, jaˈ taˈyeˈ wutz, a twutzxix Sion tbˈi, a jaˈ nyoline Dios, ex akˈaj Jerusalén, a Ttanim Dios itzˈ, ex jaˈ iteˈye jniˈ t‑angel Dios, a nchi kˈulin twutz;


Mutta pahat ihmiset ja petturit menevät yhä pitemmälle pahuudessa, eksyttäen ja eksyen. 	 Me ayetzin kyeˈ xjal nya wenqe, noqx kyja chi xela toj najin, quˈn nchi sbˈuˈn kyiˈj txqantl, quˈn tuˈn o chi sbˈet.


Ja he veivät Jeesuksen ylimmäisen papin eteen, jonne kaikki ylipapit ja vanhimmat ja kirjanoppineet kokoontuivat. 	 Pon qˈiˈn Jesús twutzjo kynejilxix pale. Ex bˈaj pon chmetjo txqantl kynejil kypale aj Judiy, jniˈ nmaq xjal exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil.


Joiden synnit te anteeksi annatte, niille ne ovat anteeksi annetut; joiden synnit te pidätätte, niille ne ovat pidätetyt." 	 Kxel nqˈoˈn kyokliˈn tuˈn kytzaj kykˈmoˈn xjal toj nkawbˈila. Ikytziˈn, ankye te kˈwel kyqˈmaˈn qa ma najsit til, ok kˈwel najsit te til te jun majx. Ex ankye teˈ mi kubˈ kyqˈmaˈn qa ma najsit til, kukx kyjel ten teˈ tjaqˈ til.


Teitä ei maailma voi vihata, mutta minua se vihaa, sillä minä todistan siitä, että sen teot ovat pahat. 	 Quˈn nlay chi el ikyˈin kyeˈ kyuˈnxjal. Me metzin weˈ, nchin el ikyˈin kyuˈn, quˈn nxi nqˈmaˈnjiˈy kykyaqil kybˈinchbˈin nya wen.


niinkuin kirjoitettu on: "Ei ole ketään vanhurskasta, ei ainoatakaan, 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios: Mix aˈl jun xjal tzˈaqle twutz Dios, me tukˈaxpetla jun.


eivätkä löytäneet hänen ruumistaan, ja tulivat ja sanoivat myös nähneensä enkelinäyn, ja enkelit olivat sanoneet hänen elävän. 	 Ex bˈeˈx ẍi ajtz meltzˈaj, quˈn tuˈn ntiˈ t‑xmilil xknet kyuˈn. Me atzin jaˈlin, tzun nchi yolin tiˈj, qa ma chi iwle kabˈe t‑angel Dios kyuˈn, ex ma tzaj qˈmaˈn kye, qa itzˈ te Jesús.


anna meille joka päivä meidän jokapäiväinen leipämme; 	 Qˈontzjiy qwaˈy nimxix te qˈij jaˈlin.


Koska silloin oli valmistuspäivä, niin - etteivät ruumiit jäisi ristille sapatiksi, sillä se sapatinpäivä oli suuri - juutalaiset pyysivät Pilatukselta, että ristiinnaulittujen sääriluut rikottaisiin ja ruumiit otettaisiin alas. 	 Atzin qˈij anetziˈn, atxtaq jun qˈij tuˈn tjapin kaninjo qˈij te ajlabˈl, jaˈ iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchin tkyaqil, tuˈn kyikyˈsin Judiy Xjan Qˈij. Kykyˈeˈtaq tuˈn tkyij ten kyxmililjo xjal twutz cruz toj qˈij te ajlabˈl, quˈn atzin qˈij te ajlabˈl lo, nimxix toklin te kye. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i xiˈ qˈmalte te Pilat, tuˈn tok waqˈit kykuxjo xjal iteˈkxtaq twutz cruz, tuˈn kykyim liwey, ex tuˈn teljo kyxmilil antza.


mutta jos eivät voi itseään hillitä, niin menkööt naimisiin; sillä parempi on naida kuin palaa. 	 Me qa nlay bˈant kyuˈn ikyjo, bˈaˈn tuˈn kymeje, quˈn ex tbˈanilx teˈ tuˈn kymeje, tzeˈnkul teˈ tuˈn kyxiˈ toj najin tuˈn tpaj tajbˈil kyxmilil.


Armo teille ja rauha Isältä Jumalalta ja Herralta Jeesukselta Kristukselta! 	 Chjonte qMan Dios tuˈn t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil kyibˈaja, a qTata ex qAjaw Jesucrist.


Kantakaa toistenne kuormia, ja niin te täytätte Kristuksen lain. 	 Bˈaˈnqexa; kyonim kyibˈa tuˈn tikyˈx yajbˈil kyuˈn, quˈn atzin tumiljo tuˈn tjapin bˈajjo Tkawbˈil Crist kyuˈn.


Riemuitse hänestä, taivas, ja te pyhät ja apostolit ja profeetat; sillä Jumala on hänet tuominnut ja kostanut hänelle teidän tuomionne. 	 Me chi tzalajxa tiˈjjo yuchˈbˈil tiˈjjo tnam lo, ayiˈy toj kyaˈj: Ayiˈy nimil, ex ayiˈy tsanjil Jesús, ex jniˈ yolil Tyol Dios. Quˈn ma kawin Dios kyibˈajjo xjal toj tnam lo, te t‑xeljo tkyaqil otaq kubˈ kybˈinchin kyiˈja.


ilmaista minussa Poikansa, että minä julistaisin evankeliumia hänestä pakanain seassa, niin minä heti alunpitäenkään en kysynyt neuvoa lihalta ja vereltä, 	 Ex ma taqˈ, tuˈn tel nnikyˈa te Tkˈwal, ex tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye tkyaqil xjal. Tej ttzaj tqˈoˈn wokliˈn anetziˈn, mix ja in xtaˈjiˈy qanil jun tumil kyexjal.


Niin hänen veljensä sanoivat hänelle: "Lähde täältä ja mene Juudeaan, että myös sinun opetuslapsesi näkisivät sinun tekosi, joita sinä teet; 	 Antza toj Galiley, bˈeˈx i jaw xmayin titzˈin Jesús tiˈj, ex xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Mi kyij ten te tzaluˈn; qalaˈ ku txiˈy toj ttxˈotxˈ Judey, tuˈntzin tok kykaˈyin a lipcheqek tiˈja tkyaqiljo nbˈant tuˈn.


Ja hän vaelsi kaupungista kaupunkiin ja kylästä kylään ja opetti, kulkien Jerusalemia kohti. 	 Tej t‑xiˈ Jesús tzma Jerusalén, ikyˈ xnaqˈtzil kyexjal kyojile jniˈ tnam ex kyojile jniˈ kojbˈil, a nqayintaq iteˈke ttxlajile tbˈe.


Silloin muutamat hänen opetuslapsistansa sanoivat toisilleen: "Mitä se tarkoittaa, kun hän sanoo meille: `Vähän aikaa, niin te ette minua näe, ja taas vähän aikaa, niin te näette minut`, ja: `Minä menen Isän tykö`?" 	 Tuˈnpetziˈn, attaq junjun qxola i bˈaj jaw qanlaj kyxolx: ¿Tzeˈntzila tzˈeleˈ ikyjo, a ntzaj tqˈmaˈn qe: Noq te jun paqkutl, mi qlitl, ex yajxi chˈintl, k‑okil qkaˈyintl? ¿Ex tiˈtziˈn xtqˈma qe, a ma chin aj we, jaˈ taˈ nMaˈnch?


Ja maanpiirin kuninkaat, jotka hänen kanssansa ovat haureutta harjoittaneet ja hekumallisesti eläneet, itkevät ja parkuvat häntä, kun näkevät hänen palonsa savun; 	 Ayetziˈn nmaq kawil twutz txˈotxˈ, ayeˈ ẍi kyˈaˈjin ex ẍi ten tojjo tzeqbˈil kyukˈa xjal toj tnam Babilonia, okxla kchi oqˈil, ex kchi labˈil tiˈj, aj t‑xi kykaˈyin tsbˈeljo tnam, aj tbˈaj tuˈn qˈaqˈ.


Joka ottaa tykönsä teidät, se ottaa tykönsä minut; ja joka ottaa minut tykönsä, ottaa tykönsä hänet, joka on minut lähettänyt. 	 Ex ankyeˈ ok kˈwel xkˈamin kyeˈy, ayiˈn chin kˈwel t‑xkˈaˈmin. Ex ankyejo ma kˈmon weˈy, a Dios ma kˈmet tuˈn, a saj smaˈn weˈy.


mutta sai rikkomuksestaan ojennuksen: mykkä juhta puhui ihmisen äänellä ja esti profeetan mielettömyyden. 	 Me bˈeˈx ok miyoˈn tuˈn Dios tiˈjjo til, noq tuˈn tyoljo bur, a mibˈin yolin. Me tuˈn Dios, bˈant tyolin tzeˈnku jun xjal noq tuˈn tweˈ a kabˈe tkˈuˈj Balaam.


Anokaa, niin teille annetaan; etsikää, niin te löydätte; kolkuttakaa, niin teille avataan. 	 Qa ma txi kyqaniˈn, ktzajil tqˈoˈn Dios; qa ma chi jyoˈn tiˈjjo t‑xilin tajbˈil qMan, ex knetil kyuˈn; ex qa ma txi kyqˈolbˈiˈn toj kynaˈj Diosa, ex ktzajil ttzaqˈwin kyeˈy.


Ja mihin kaupunkiin tai kylään te tulettekin, tiedustelkaa, kuka siellä on arvollinen, ja jääkää hänen luokseen, kunnes sieltä lähdette. 	 Aj kykaniˈn toj jun tnam mo jun tal kojbˈil, kyjyoma tja jun xjal wen, tuˈn tok qe kykˈuˈja tiˈj. Ex ku kynajaˈn tukˈa toj tja, ajxi tpon qˈij tuˈn kyikyˈa.


Ei ole teillä ahdasta meidän sydämessämme, mutta ahdas on teidän oma sydämenne. 	 Twutzxix teˈ qa at nim qkˈuˈja kyiˈja, me ayetzin kyeˈ, ntiˈ kykˈuˈja qiˈja.


ja te tulette tuntemaan totuuden, ja totuus on tekevä teidät vapaiksi". 	 Ex k‑elilxix kynikyˈa tiˈjjo a twutzxix, ex atzin twutzxix ktzaqpil kyeˈy.


Sillä jos ne, jotka pitäytyvät lakiin, ovat perillisiä, niin usko on tyhjäksi tehty ja lupaus käynyt mitättömäksi. 	 Quˈn noqit tzmaxi at qoklin tiˈjjo etzbˈil, aj tjapin bˈajjo ojtxe kawbˈil quˈn, ntiˈtla tajbˈintzjo qnimbˈil, exsintla ntiˈ tajbˈintzjo a tziyin tuˈn Dios qe, quˈn ikytzintla quˈnx qibˈtz aku qo klet, ex nya tuˈn qMan.


Ja kun hän ei taipunut, niin me rauhoituimme ja sanoimme: "Tapahtukoon Herran tahto". 	 Bˈeˈx xi qtzaqpiˈn, quˈn tuˈn mix kubˈe tkˈuˈj quˈn, exsin xi qqˈmaˈntza te: Kˈaˈ tbˈinche tAjaw Tkyaqil tajbˈil tukˈiy.


Mutta häntä meidän isämme eivät tahtoneet totella, vaan työnsivät hänet pois ja kääntyivät sydämessänsä jälleen Egyptiin, 	 Me mix kubˈ kynimin kye ojtxe qxjalil, qalaˈ bˈeˈx el kyiˈjlin, ex kyajtaq tuˈn kyaj meltzˈaj toj Egipto.


Mutta laki tuli väliin, että rikkomus suureksi tulisi; mutta missä synti on suureksi tullut, siinä armo on tullut ylenpalttiseksi, 	 Ante ojtxe kawbˈil ma tzul, noq tuˈn tyekˈinku il. Me atzaj teˈ xchˈiy kyilxjal, atzin t‑xtalbˈil Dios nimxixtl tuˈn tkubˈ tiˈj tkyaqil il tuˈn.


Ja kuitenkin minä kirjoitan teille uuden käskyn, sen, mikä on totta hänessä ja teissä; sillä pimeys katoaa, ja totinen valkeus jo loistaa. 	 Me atzin nxi ntzˈibˈinjiˈy kyeˈy jaˈlin ma tzˈok tzeˈnku jun akˈaj kawbˈil, tuˈn tkubˈ kynimiˈn tzeˈnkuxjo kubˈ tnimin Jesús. Quˈn atzin qxopin kyjaˈ tikyˈ, ex ma tzaj spikyˈeˈxixjo, a spikyˈin twutzxix, a t‑xim qMan Dios.


Mutta hänet, joka vähäksi aikaa oli tehty enkeleitä halvemmaksi, Jeesuksen, me näemme hänen kuolemansa kärsimyksen tähden kirkkaudella ja kunnialla seppelöidyksi, että hän Jumalan armosta olisi kaikkien edestä joutunut maistamaan kuolemaa. 	 Me qo ximin tiˈj Jesús: Kabˈe qˈij, ok tqˈoˈn Dios toklin nyala tzeˈn kye angel, qalaˈ ikyjo tzeˈnku xjal, quˈn iltaq tiˈj tuˈn tkyim, ex jun angel nlay bˈant tuˈn tkyim. Noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios, kyime Tkˈwal, tuˈn tpaj tkyaqil xjal. Tuˈntzin ikyjo, nimxix toklin jaˈlin, ex nim tqoptzˈajiyil tipin Dios, noq tuˈn tkyimlin twutz cruz.


Mutta hän katsahti heihin ja sanoi: "Mitä siis on tämä kirjoitus: `Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi`? 	 Atzin te Jesús, bˈeˈx xi kyim toj kywutz, ex xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Qa nlay, ¿Tzeˈntzin tzˈelpineˈ a ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios? Chiˈ kyjaluˈn: A abˈj, a xi kyxoˈn bˈinchil ja, a nyakuj ntiˈtaq tajbˈin; me axixpente abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin ja, a nimxix toklin.


Mutta hänelle, joka voi varjella teidät lankeamasta ja asettaa teidät nuhteettomina, riemuitsevina, kirkkautensa eteen, 	 Quˈn oˈkx te qMan Dios, at nimxix tnabˈl ex at nimxix tipin te klolqe, tuˈn tkyimlin Jesús, tuˈn mina qo kubˈe tzˈaq toj il. Ex axjo tipin luˈn, kxel qˈiˈnqe saqxix wen toj qchwinqil, ex tukˈa nim tzaljbˈil, ajxi qkanin twutz, a jaˈ taˈ nim tqoptzˈajiyil. Noqit nimxix toklin qMan Dios, nimxix tipin, ex nimxix tbˈi, texix kawil tibˈaj tkyaqil, atxix ojtxe, ex jaˈlin, ex te jun majx. Ikyxitjo.


Ja sillä paikalla, missä hänet ristiinnaulittiin, oli puutarha, ja puutarhassa uusi hauta, johon ei vielä oltu ketään pantu. 	 Tojjo txˈotxˈ, a jaˈ jawe qˈoˈn Jesús twutz cruz, attaq juntl chˈlaj te awbˈil tqan lobˈj. Ex tojtaqjo chˈlaj, attaq jun tjul kyimnin otaq bˈant, a jaˈ ntiˈtaq jun kyimnin otaq kuˈx toj.


"Päivät tulevat, jolloin tästä, mitä katselette, ei ole jäävä kiveä kiven päälle, maahan jaottamatta". 	 Tzul jun te qˈij, ex tojjo qˈij anetziˈn, jotxjo lo, a n‑ok kykaˈyiˈn, tkyaqilx bˈeˈx kˈwel yuchˈin, ex ntiˈx jun te abˈj kyjel tibˈaj juntl, aj tjapin tqˈijil.


Kirjoita siis, mitä olet nähnyt ja mikä nyt on ja mitä tämän jälkeen on tapahtuva. 	 Tuˈnpetziˈn, tzˈibˈinkujiy a jniˈ ma tliy, a n‑ok tkaˈyiˈn, ex a ktlabˈila yajxi.


Eikö Mooses ole antanut teille lakia? Ja kukaan teistä ei lakia täytä. Miksi tavoittelette minua tappaaksenne?" 	 Qalatzin kyeˈ nchi yolin tiˈj, tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés kyuˈn, me mix aˈl jun kyeˈ ma japin tuˈn. Quˈn noqit ma japin kyuˈn, mitla n‑ok tilil kyuˈn tuˈn nkubˈ kybˈyoˈntza.


Mutta fariseusten lahkosta nousivat muutamat, jotka olivat tulleet uskoon, ja sanoivat: "Heidät on ympärileikattava ja heitä on käskettävä noudattamaan Mooseksen lakia". 	 Me kyxol Ttanim Dios antza, iteˈtaq jun chˈuq Parisey, a otaq chi nimin. Jaw weˈks, ex kyqˈma kyjaluˈn: Il tiˈj tuˈn tok kyqitiˈn jun kyechiljo nimil, a nya Judiyqe ikyxjo tzeˈnku qeˈ; quˈn ikytzin knimitiljo tkyaqil tkawbˈil Moisés tibˈaj qchwinqil, a awo aj Judiyqo.


Eikö teillä sitten ole muita huoneita, niissä syödäksenne ja juodaksenne? Vai halveksitteko Jumalan seurakuntaa ja tahdotteko häväistä niitä, joilla ei mitään ole? Mitä minun on teille sanominen? Onko minun teitä kiittäminen? Tässä kohden en kiitä. 	 Me ayetzin kyeˈ qˈinin, ¿Ma ntiˈtzin kye kyja tuˈn kywaˈn ex tuˈn kykˈwan wen antza? ¿Tiquˈnil n‑el kyikyˈinjiˈy Ttanim Dios, a jaˈ junx kyoklin tkyaqil nimil? ¿Ex tiquˈn n‑el kyiˈn kytxˈixewjo a ntiˈ at kye? ¿Tiˈtzila kxel nqˈmaˈn tiˈjjo lo? ¿Okpela kchin tzalajila? Mina. ¡Mixla jtojx!


Ja kun laiho kasvoi ja teki hedelmää, silloin lustekin tuli näkyviin. 	 Me atzaj teˈ chˈiy triy, ex tbˈaj weˈje tunin, antza ele tnikyˈtzajiltz qa attaq juntl wiq kˈul toj.


Ja he kulkivat läpi ensimmäisen vartion ja toisen ja tulivat rautaportille, joka vei kaupunkiin. Se aukeni heille itsestään, ja he menivät ulos ja kulkivat eteenpäin muutamaa katua; ja yhtäkkiä enkeli erkani hänestä. 	 Me i ikyˈx twutz tnejil chˈuq xoˈl qˈaqˈ, ex liwey twutz tkabˈ. Ex atziˈn tej kykanin twutz tjpel tze, a kxbˈiltaq ex a attaq ttzi bˈe, bˈeˈx xi jaqle tilx tibˈ. I exsintz, ex tej otaq txi kybˈetin jun jteˈbˈin ech, bˈeˈx el tpaˈn angel tibˈ tiˈj.


Ja tullessanne taloon tervehtikää sitä. 	 Aj kykaniˈn tja, chi qˈolbˈiˈn tukˈa mutxbˈil kyeˈ najleqe antza tukˈa tnukˈbˈil Dios.


Ja he huusivat suurella äänellä sanoen: "Kuinka kauaksi sinä, pyhä ja totinen Valtias, siirrät tuomiosi ja jätät kostamatta meidän veremme niille, jotka maan päällä asuvat?" 	 Ex nkyqˈmaˈntaq tukˈa tqˈajqˈojil kywiˈ kujxix wen: Ay qAjaw, a xjanxix ex twutzxix, ¿Jtojtzin kawiˈn kyibˈajjo najleqe twutz txˈotxˈ, tuˈn t‑xeliˈn qkyimliˈn?


Minä rukoilen heidän edestänsä; en minä maailman edestä rukoile, vaan niiden edestä, jotka sinä olet minulle antanut, koska he ovat sinun - 	 Nchin kubˈsin nwutza teˈy kyiˈj, ex nya kyiˈj kykyaqilxjal twutz txˈotxˈ; qalaˈ noq kyiˈjjo ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy, quˈn teqiy.


Tämän hän sanoi heille ja jäi Galileaan. 	 Tbˈajlinxiˈ tqˈmaˈn Jesús ikyjo; axsa kubˈe tene toj ttxˈotxˈ Galiley.


Niin opetuslapset menivät takaisin kotiinsa. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx o aja qjay.


Ja tapahtui, kun hän oli aterialla heidän kanssaan, että hän otti leivän, siunasi, mursi ja antoi heille. 	 Tetziˈn kyok qetz tiˈj meẍ, jawtzin ttzyuˈn Jesús jun wabˈj, exsin xi tqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj. Bˈeˈx kubˈ tpiẍin, exsin xi tqˈoˈntz kye.


ja hän nukkuu, ja hän nousee, öin ja päivin; ja siemen orastaa ja kasvaa, hän ei itse tiedä, miten. 	 Exla qa nktan mo itzˈj, n‑ex junjun qnikyˈin ex junjun qˈij, anteˈ ijaj n‑ulxixe teˈ twiˈ, ex nchˈiyxi. Mina n‑el tnikyˈ te tzeˈn nchˈiye ex tzeˈn n‑ele twutz,


sillä miehen viha ei tee sitä, mikä on oikein Jumalan edessä. 	 quˈn tuˈn tyabˈ twiˈxjal nlay bˈantjo bˈaˈn twutz qMan Dios.


eikä häntä voida ihmisten käsillä palvella, ikäänkuin hän jotakin tarvitsisi, hän, joka itse antaa kaikille elämän ja hengen ja kaiken. 	 Ex nya ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈla tiˈj tuˈn jun aˈla, quˈn tuˈn ntiˈ aku tzˈok tzˈaqsit te, qalaˈ axte ntzaj qˈonte chwinqil, kyqˈiqˈ, ex tkyaqil at qe.


Mutta näin on Jumala täyttänyt sen, minkä hän oli edeltä ilmoittanut kaikkien profeettain suun kautta, että nimittäin hänen Voideltunsa piti kärsimän. 	 Ayiˈy kubˈ bˈinchinte il; me tuˈn ikyjo, ate Dios japin bˈaj Tyol, a otaq tqˈma ojtxe, noq kyuˈn kykyaqil yolil Tyol, qa iltaq tiˈj, tuˈn tkyim Crist, a Kolil kyiˈja.


ja nämä sanoivat: "Galilean miehet, mitä te seisotte ja katsotte taivaalle? Tämä Jeesus, joka otettiin teiltä ylös taivaaseen, on tuleva samalla tavalla, kuin te näitte hänen taivaaseen menevän." 	 ex xi kyqˈmaˈn: Ayiˈy aj Galiley, ¿Tiquˈn nxi kykaˈyiˈn twutz kyaˈj? Axte Jesúsjo, a ten kyukˈiy, ex ma txi qˈiˈn toj kyaˈj, ikytzin tzule juntl majljo, tzeˈnku ma kyliˈy, teˈ xiˈ.


Tehän hyvin suvaitsette mielettömiä, kun itse olette niin mieleviä. 	 Quˈn tzeˈnku kyeˈ, at kynabˈla; me qa ikyjo, ¿Tzeˈntzin tten n‑ikyˈx kyuˈn kyukˈa a ntiˈ kynabˈl?


Minä kiitän Jumalaa, että puhun kielillä enemmän kuin teistä kukaan; 	 Nxi nqˈoˈn chjonte te qMan Dios, tuˈn tbˈant‑xix chˈintl nyoliˈn toj noq tzeˈnchaqku yol tzeˈnku kyeˈ.


Mutta Jeesus meni Öljymäelle. 	 Ex ikyxjo te Jesús bˈeˈx xiˈ twiˈ wutz Olivos.


Ei niin, että haluaisin lahjaa, vaan minä haluan teidän hyväksenne karttuvaa hedelmää. 	 Ex jaˈlin, nya noq tuˈn njyoˈn tiˈj jniˈ onbˈil te weˈy, qalaˈ wajatlaˈy tuˈn kyel wena twutz qMan Dios toj qˈij te paˈbˈin.


Ja tultuaan sille paikalle Jeesus katsahti ylös ja sanoi hänelle: "Sakkeus, tule nopeasti alas, sillä tänään minun pitää oleman sinun huoneessasi". 	 Atzaj teˈ tikyˈ Jesús antza, bˈeˈx jaw kaˈyin jawl, jaˈ tokxitaq Zakey, ex xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Kux tkuˈtza Zakey, quˈn il tiˈj tuˈn nkyija toj tjay jaˈlin.


Ja myös juutalaiset yhtyivät syyttämään häntä ja väittivät asian niin olevan. 	 Kykyaqiljo Judiy a iteˈtaq antza, xi kymujtzˈin qa twutzxjo a otaq bˈaj qˈmet.


Poikansa lihan ruumiissa kuoleman kautta, asettaakseen teidät pyhinä ja nuhteettomina ja moitteettomina eteensä, 	 Me atziˈn jaˈlin, axte Dios o tzˈok mujbˈinqe junx tukˈa, noq tuˈn nimx ikyˈx tuˈn Jesús, tej tkyimjo t‑xmilil, tej tten tzaluˈn twutz txˈotxˈ. A Jesús skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios tuˈn tok te Crist te jun majx. O bˈantjo luˈn tuˈn, noq tuˈn qpon qˈiˈn twutz, saqxix toj qanmin, ex ntiˈ chˈin tzˈil qiˈj, ex ntiˈ chˈin qkyˈi.


yksi Herra, yksi usko, yksi kaste; 	 Ex noq junchˈin qAjaw at, ex junchˈin qnimbˈil, ex junchˈin jawsbˈil aˈ, a noq mujbˈinqe.


Sillä kaikki ovat syntiä tehneet ja ovat Jumalan kirkkautta vailla 	 Quˈn qkyaqilx o qo bˈinchin il, ex toj qanmin najchaq otoˈ tkˈatz tqoptzˈajiyil qMan Dios.


Niin Pietari rupesi puhumaan ja sanoi Jeesukselle: "Herra, meidän on tässä hyvä olla; jos tahdot, niin minä teen tähän kolme majaa, sinulle yhden ja Moosekselle yhden ja Eliaalle yhden". 	 Xi tqˈmante Pegr te Jesús: WAjaw, tbˈanilx teˈ otoˈ tzaluˈn. Qa taja tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn oxe tal pach; jun te, ex jun te Moisés, ex jun te Elías.


Nämä sanat Jeesus puhui uhriarkun ääressä, opettaessaan pyhäkössä; eikä kukaan ottanut häntä kiinni, sillä hänen hetkensä ei ollut vielä tullut. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo lo, a tzmataq nxnaqˈtzin tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, nqayin tkˈatzjo kˈuˈbˈl pwaq te oyaj. Mix aˈl jun aqˈpin tqˈobˈ tiˈj, quˈn naˈmxtaq tpon kanin tqˈijil tuˈn tkyim.


sanoo hän sitten: "Katso, minä tulen tekemään sinun tahtosi". Hän poistaa ensimmäisen, pystyttääkseen toisen. 	 Ex tkabˈ: Tqˈma Jesús kyjaluˈn: Ay, nMan Dios, loqiˈn ma chin ul bˈinchil teˈ tajbˈila. Tuˈntziˈn kabˈe tumil tyol Jesús lo, bˈiˈn quˈn qa aye aluˈmj te chojbˈil ex te oyaj, o chi kyij naj tuˈn Dios, noq tuˈn tok tqˈoˈn Jesús te t‑xeljo chojbˈil anetziˈn.


jotka Jumalan voimasta uskon kautta varjellutte pelastukseen, joka on valmis ilmoitettavaksi viimeisenä aikana. 	 Ex noq tuˈn kynimbˈila tiˈj Dios, aku Dios nklon kyeˈy tukˈa tkyaqil tipin, tuˈntzintla tlajetjo kolbˈil, a bˈantnin tuˈn, ex ktzajil tyekˈin, aj tpon bˈaj tqˈijil.


Niin Hannas lähetti hänet sidottuna ylimmäisen papin Kaifaan luo. 	 Kˈloˈnxtaql te Jesús, tej t‑xi tsmaˈn Anás Jesús twutz Caifás, a tnejil pale, quˈn otaq kubˈ kykˈloˈn, ex mix ele kytzaqpiˈn.


Te olette kuulleet sanotuksi: `Rakasta lähimmäistäsi ja vihaa vihollistasi`. 	 Ex ikyxjo, bˈiˈn kyuˈn tzeˈn qˈumle kyuˈnxjal ojtxe: Kykˈuˈjlinqekjiˈy kyukˈiy, ex kyiˈjlinqemiljiˈy ayeˈ nchi jaw, tuˈn kyqˈoj kyiˈja.


Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat. 	 I xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ayetziˈn bˈaˈnqe ntiˈ kye tajbˈin qˈanil kye; me meqetziˈn yabˈqe, atpen kyeˈ tajbˈin kye.


olemaan siveitä, puhtaita, kotinsa hoitajia, hyviä, miehilleen alamaisia, ettei Jumalan sana pilkatuksi tulisi. 	 ex tuˈn tten kynabˈl, ex tuˈn kyok tzˈaqle toj tkyaqil, ex tuˈn tok tilil kyuˈn toj kyaqˈin toj kyja, ex tuˈn kyoyin jun tiˈ te juntl, ex bˈaˈn tuˈn kyniminte kychmil toj tkyaqil, tuˈntzin mi tzˈel kyiˈjlinxjal Tyol Dios.


Ota esikuvaksi ne terveelliset sanat, jotka olet minulta kuullut, uskossa ja rakkaudessa, joka on Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Lipektzin tiˈj tkyaqiljo xnaqˈtzbˈil ma txi nyekˈiˈn tey; ex tuˈn tokin te jun yekˈbˈil tiˈj qnimbˈil, ex tiˈj tqˈaqˈbˈil qkˈuˈj, noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Crist, a Jesús.


Älköön siis synti hallitko teidän kuolevaisessa ruumiissanne, niin että olette kuuliaiset sen himoille, 	 Tuˈnpetziˈn, mi txi kyqˈoˈn ambˈil te il, tuˈn tkubˈ tiˈj kyxmilila tuˈn, ex tuˈn tkubˈ kyniminjiˈy a ntqanin tachbˈil kyxmilila.


Jeesus vastasi: "Ensimmäinen on tämä: `Kuule, Israel: Herra, meidän Jumalamme, Herra on yksi ainoa; 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: An tnejiljo luˈn: Kybˈinkuxixsiˈn, tyajil Israel. Oˈkx Diosjo junchˈin, a tAjaw Tkyaqil.


Ja hänen otsaansa oli kirjoitettu nimi, salaisuus: "Suuri Babylon, maan porttojen ja kauhistuksien äiti". 	 Ex toktaq jun bˈibˈaj tiˈj tplaj, a mix aˈl aku tzˈel tnikyˈ te, a ntqˈmaˈn: A nim tnam Babilonia, a kynana kykyaqil kyˈaˈjil, ex ttxuyil jniˈ ttzˈilil kyachbˈilxjal twutz txˈotxˈ.


ja kun oli täydelliseksi tullut, tuli hän iankaikkisen autuuden aikaansaajaksi kaikille, jotka ovat hänelle kuuliaiset, 	 Me atzaj tej tjapin bˈaj tkyaqiljo luˈn tuˈn, bˈeˈx ok te Kolil te jun majx kyiˈj kykyaqiljo ayeˈ kchi kˈwel niminte.


Te käärmeet, te kyykäärmeitten sikiöt, kuinka te pääsisitte helvetin tuomiota pakoon? 	 Ex qa kykyˈeˈy tuˈn kyok lipeˈy wiˈja, in tjapin bˈaj kyuˈn, tzeˈnkuxjo kyij yekˈin kyeˈy kyuˈn qtzan kychmaˈn ojtxe, aye bˈyol xjal. Me bˈiˈnku kyuˈn qa japin jun qˈij, tuˈn tul kawbˈil kyibˈaja kujxix wen tiˈj tkyaqiljo lo.


Vai ettekö tiedä, että teidän ruumiinne on Pyhän Hengen temppeli, joka Henki teissä on ja jonka te olette saaneet Jumalalta, ja ettette ole itsenne omat? 	 ¿Ma nyatzin bˈiˈn kyuˈn, qa a kyxmilila o tzˈok te tnajbˈil Xewbˈaj Xjan, a o tzaj tqˈoˈn Dios toj kyanmiˈn? Tuˈnpetziˈn, nyaqe kyeˈ tajawjo kyxmilila, qalaˈ a Dios.


Kun kaikki tämä oli tapahtunut, niin Paavali hengessä päätti kulkea Makedonian ja Akaian kautta ja matkustaa Jerusalemiin ja sanoi: "Käytyäni siellä minun pitää nähdä myös Rooma". 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, kubˈ tbˈisin Pabl, tuˈn t‑xiˈ qˈolbˈil kyeˈ aj te Macedonia ex Acay, ex tuˈn tikyˈx tzmax Jerusalén. Ex tqˈma, qa tajtaq tuˈn tikyˈx toj tnam te Rom, aj tmeltzˈajtaq toj Jerusalén.


Sillävälin opetuslapset pyysivät häntä sanoen: "Rabbi, syö!" 	 Tzmataq nchi bˈaj ulxjal, awotzin qeˈ t‑xnaqˈtzbˈin, o kubˈsin qwutza te: Xnaqˈtzil, ku tzaja waˈl jun twaˈy nej, qo chijiˈy.


Mutta kun kansa yhä odotti ja kaikki ajattelivat sydämessään Johanneksesta, eikö hän itse ehkä ollut Kristus, 	 Jotqex kyej xjal tzuntaq chi ayon kyeˈ, ex tzuntaq chi ximin kyeˈ toj kynabˈl, qa ataq te Juan a Crist, a Kolil, a otaq tzaj qˈoˈn toklin tuˈnx Dios.


Niin hän sanoi heille: "Miksi te nukutte? Nouskaa ja rukoilkaa, ettette joutuisi kiusaukseen." 	 Chi Jesúsjo kye kyjaluˈn: ¿Tiquˈnil nchi ktaˈn? Kux chi jaw weˈksa, ex kux chi naˈn Dios, tuˈntzin mina chi kubˈ tzˈaqiˈy toj tqˈobˈ tajaw il.


Kun joku kuulee valtakunnan sanan eikä ymmärrä, niin tulee paha ja tempaa pois sen, mikä hänen sydämeensä kylvettiin. Tämä on se, mikä kylvettiin tien oheen. 	 Quˈn ayetziˈn nxi kybˈiˈn Tbˈanil Tqanil tiˈj Tkawbˈil Dios, me mi n‑el kynikyˈ te, ikyqetziˈn tzeˈnku ijaj i kubˈ tzˈaq toj bˈe. Jun paqx tzul tajaw il, tzeˈnku jun pichˈ, ex k‑elil tiˈn Tbˈanil Tqanil, a kux awet toj kyanmin.


Mutta hänen äitinsä vastasi ja sanoi: "Ei suinkaan, vaan hänen nimensä on oleva Johannes". 	 Me mix ttziye tnana, quˈn Juan tbˈi k‑okilch.


Vaikka toivon pian pääseväni sinun tykösi, kirjoitan sinulle tämän, 	 Nchin bˈisiˈn tuˈn nxiˈy lol tey, me qa ẍin weˈtaqkuy, kxeˈl ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn tey, tuˈn tel tnikyˈa te, tzeˈn tuˈn kybˈeteˈ jniˈ xjal toj Ttanim Dios, a Dios itzˈxix. Ex a Ttanim tzyul teˈ yol, a twutzxix, ex nbˈet tzeˈnkuxjo ntzaj t‑xnaqˈtzin, tuˈntzin kyok te yekˈilte Dios kywutzxjal.


Ja heti aamulla ylipapit ynnä vanhimmat ja kirjanoppineet ja koko neuvosto tekivät päätöksen, sitoivat Jeesuksen, veivät hänet pois ja antoivat Pilatuksen käsiin. 	 Atzaj teˈ qsqix, bˈaj ok kychmoˈn kynejil pale kyibˈ kykyaqilx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, kyukˈa jniˈ nmaq xjal ex kyukˈa jniˈ nmaq kawil. Xi kyjtzˈoˈn Jesús wen, ex xi qˈiˈn twutz Pilat.


Pelto on maailma; hyvä siemen ovat valtakunnan lapset, mutta lusteet ovat pahan lapset. 	 Ante txˈotxˈ ayetziˈn xjal tkyaqil. Atzin triy, ayetziˈn nimil tiˈj Tyol Dios. Ex atziˈn kˈul, ayetziˈn xjal nya nimil, ayeˈ ncheˈx lipe tiˈj tajaw il.


Mutta hänen vanhempi poikansa oli pellolla. Ja kun hän tuli ja lähestyi kotia, kuuli hän laulun ja karkelon. 	 Ataqtzin tej itzikybˈaj, attaq teˈ toj kojbˈil. Atzaj teˈ tmeltzˈaj, exsin ul kanin nqayin tkˈatz ja, xi tbˈiˈn tqˈajqˈojil chnabˈ, ex tbˈi qa tzuntaq nchi bˈixin xjal tuja.


Jos joku teistä sairastaa, kutsukoon tykönsä seurakunnan vanhimmat, ja he rukoilkoot hänen edestään, voidellen häntä öljyllä Herran nimessä. 	 Ex qa at jun ma yabˈte kyxola, bˈaˈn tuˈn kytzaj ttxkoˈn nejinel kyxol Ttanim Dios, tuˈn kynaˈn Dios tiˈj, ex tuˈn tkyij kysuˈn chˈin aseyt tiˈj tplajjo yabˈ toj tbˈi qAjaw.


Valvokaa siis, sillä ette tiedä, minä päivänä teidän Herranne tulee. 	 Kyutzˈlinku kyibˈa toj kynimbˈila. Quˈn mi bˈiˈn kyuˈn alkye or kchin ula, a ayiˈn kyAjawiˈy.


Ja hän sanoi heille: "Te olette alhaalta, minä olen ylhäältä; te olette tästä maailmasta, minä en ole tästä maailmasta. 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús kye: Ayetzin kyeˈ te kumnixqe kyeˈ, te twutz txˈotxˈ; me metzin weˈ te jawnixqin weˈ, a toj kyaˈj. Ikytzin te twutz txˈotxˈ kyokliˈn; qalatzin weˈ, nya te twutz txˈotxˈqin weˈ.


Ja kaikki, jotka uskoivat, olivat yhdessä ja pitivät kaikkea yhteisenä, 	 Ayeˈ otaq chi nimin chmoˈnxixtaq kyibˈ junx, ex kubˈ kypaˈn jniˈ at kye kyxolilex.


Mutta hän sanoi heille: "Älkää peljästykö; te etsitte Jeesusta, Nasaretilaista, joka oli ristiinnaulittu. Hän on noussut ylös; ei hän ole täällä. Katso, tässä on paikka, johon he hänet panivat. 	 Atzin qˈa bˈeˈx xi yolinku kye: Mina chi xobˈa weˈy. ¿Atzin nkyjyoˈnjiˈy Jesús aj Nazaret, a ja pejkˈit twutz cruz? O jaw itzˈje teˈ; ntiˈl tzaluˈn jaˈlin. Kykaˈyinkutzinjiˈy jaˈ kubˈe qˈoˈne.


He sanoivat hänelle: "Miksi sitten Mooses käski antaa erokirjan ja hyljätä hänet?" 	 Xi kyqanin juntl majl: ¿Tzeˈntzin tten te Moiséstz ttziye, tuˈn t‑xiˈ jun uˈj te qya, jaˈ ntqˈmaˈne qa o paˈyit tukˈa tchmil?


Älkää itse kostako, rakkaani, vaan antakaa sijaa Jumalan vihalle, sillä kirjoitettu on: "Minun on kosto, minä olen maksava, sanoo Herra". 	 Ayiˈy werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn; mi txi kyqˈoˈn t‑xeljo nya wen tukˈa nya wen; qalaˈ kyqˈonkja tukˈa Dios, quˈn ate Dios kkawil. Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Quˈn ayin weˈ at woklin tuˈn nkawiˈn; ex wukˈa weˈ kxelile, chi qAjaw.


Niin Jeesus sanoi heille: "Teidän sydämenne kovuuden tähden hän kirjoitti teille tämän säädöksen. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús: Tzaj tqˈoˈn Moisésjo kawbˈil ikyjo, quˈn tuˈn tkujil kyanmiˈn, tuˈn kykyˈeˈy kubˈ kyniminjiˈy tkawbˈil Dios kyij tqˈoˈn te tnejil.


Niin hän meni ulos ja sanoi äidilleen: "Mitä minä anon?" Tämä sanoi: "Johannes Kastajan päätä". 	 Tej tbˈin teˈ txin ikyjo, etz qanilte te tnana: ¿Tiˈn kxel nqaniˈn? chiˈ. Xi ttzaqˈwin tnana: Qaninxjiy twiˈ Juan, chiˈ.


Niin herran kävi sääliksi sitä palvelijaa, ja hän päästi hänet ja antoi hänelle velan anteeksi. 	 Me atziˈn aqˈnil kubˈ meje twutz kawil, ex ja kubˈsin twutz te: Tata, qˈaqˈintz tkˈuˈja wiˈja. Ok chjetil weˈ wuˈn tkyaqilx, noq tuˈn chebˈeku.


Ja ellei kykene, niin hän, toisen vielä ollessa kaukana, lähettää hänen luoksensa lähettiläät hieromaan rauhaa. 	 Exsin aj tkubˈ tnabˈlin qa nlay xkye tiˈjjo tajqˈoj, bˈeˈx aku chex tchqˈoˈn jteˈbˈin tsan qˈmalte te tajqˈoj, a naˈmtaq chˈintl kyul kanin, tuˈn tel kynikyˈ tiˈ kyaj tuˈn tchewxjo qˈoj.


Ja minkä olet kuullut minulta ja minkä monet ovat todistaneet, usko se luotettaville miehille, jotka sitten ovat soveliaita muitakin opettamaan. 	 Nchin kubˈsin nwutza tey, tzeˈnkuxjo o tzˈok tbˈiˈn wiˈja, tej nyoliˈn kywutz txqan xjal, axsin kxel woqxeninjiˈy jaˈlin kye xjal, ayeˈ at tqˈuqbˈil tkˈuˈja kyiˈj, tuˈn kyok te xnaqˈtzil kye txqantl.


Ja he etsivät Jeesusta ja sanoivat toisilleen seisoessaan pyhäkössä: "Mitä arvelette? Eikö hän tullekaan juhlille?" 	 Tkyaqilxjal nchi jyoˈntaq tiˈj Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex nxi kyqanintaq kyxolx: ¿Tzeˈntzin kye toj kywutz? ¿Jawilpela toj nintz qˈij mo minaj?


Mutta heidän lähdettyään ostamaan ylkä tuli; ja ne, jotka olivat valmiit, menivät hänen kanssansa häihin, ja ovi suljettiin. 	 Me noqx ncheˈxku kyej jweˈ txin, a ntiˈ kynabˈl, laqˈol kyaseyt, teˈ tkaniˈn qˈa. Ayetzin kyeˈ jweˈ txin, quˈn mix ele bˈete kyeˈ, bˈeˈx i okx tuja toj mejebˈlin, ex bˈeˈx etz kyjpuˈn ja.


Samoin te myös, kun näette tämän kaiken, tietäkää, että se on lähellä, oven edessä. 	 Ikyxsintzjo, aj tok kykaˈyiˈn tkyaqiljo luˈn, tzˈelku kynikyˈa te, qa chˈix tpon tqˈijil tuˈn wula juntl majl.


Mikä lihasta on syntynyt, on liha; ja mikä Hengestä on syntynyt, on henki. 	 Ankye teˈ ma tzˈitzˈje kyuˈn manbˈaj, at tchwinqil te twutz txˈotxˈ. Ex ankye te ma tzˈitzˈje tkabˈ majin tuˈn Xewbˈaj Xjan, at chwinqil te jun majx.


Lapsukaiset, te olette Jumalasta ja olette voittaneet heidät; sillä hän, joka teissä on, on suurempi kuin se, joka on maailmassa. 	 Ayiˈy werman, te qMan Diosqiˈy. Tuˈn kynimbˈila, xkubˈe kyiˈjjo sbˈul xjal kyuˈn, quˈn nimxixtl tokliˈn a at kyukˈiy, a tzeˈnku toklin tajaw il, a at kyukˈa sbˈul xjal twutz txˈotxˈ.


Joka siis antaa teille Hengen ja tekee voimallisia tekoja teidän keskuudessanne, saako hän sen aikaan lain tekojen vai uskossa kuulemisen kautta, 	 Qalaˈ noqit aku tzˈokin te kyeˈy, tuˈn tel kynikyˈa tiˈj. Quˈn axte Dios o tzaj qˈoˈnte Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, ex nimku techil tipin kubˈ tbˈinchin kyxola. Me nya tuˈn tjapin bˈajjo ojtxe kawbˈil kyuˈn, qalaˈ noq tuˈn t‑xi kyniminjiˈy a Tbˈanil Tqanil, a o kybˈiˈy.


Ja tapahtui, että hän sapattina kulki viljavainioiden halki, ja hänen opetuslapsensa rupesivat kulkiessaan katkomaan tähkäpäitä. 	 Jun maj toj jun qˈij te ajlabˈl nchi bˈettaq t‑xnaqˈtzbˈin Jesús toj jun bˈe n‑ex txol triy. Atzaj teˈ kyikyˈ antza, ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin i ok ten xbˈoqil triy te kywa.


mutta kun aika oli tullut, ilmoitti hän sanansa saarnassa, joka on uskottu minulle Jumalan, meidän vapahtajamme, käskyn mukaan: 	 Me atzin jaˈlin, ma kanin tqˈijil tuˈn tyekˈin te Diosjo Tyol kyexjal, noq tuˈn xi nyolinjiˈy Tyol, a oqxenintz weˈy tuˈn, a Klolqe te jun majx.


Ja itse he kertoivat, mitä oli tapahtunut tiellä ja kuinka he olivat hänet tunteneet, kun hän mursi leivän. 	 Kykaˈbˈiltzintz i ok ten txolbˈilte tiˈjtaqjo otaq tzikyˈ kyiˈj toj bˈe, ex kyqˈma tzeˈn tten el kynikyˈ te Jesús, tzmaxiˈ teˈ tkubˈ tpiẍinj wabˈj.


Joka ei ole minun kanssani, se on minua vastaan; ja joka ei minun kanssani kokoa, se hajottaa. 	 Ankyeˈ nya wukˈiy taˈ, noq njaw, tuˈn tqˈoj wiˈja. Ex ankyeˈ tkyˈeˈ mojin wukˈiy tuˈn tjaw chmet twutz awal, kyja n‑ok tene chtolte.


Ja käydessään siitä eteenpäin hän näki toiset kaksi veljestä, Jaakobin, Sebedeuksen pojan, ja Johanneksen, hänen veljensä, venheessä isänsä Sebedeuksen kanssa laittamassa verkkojaan kuntoon; ja hän kutsui heidät. 	 Tej kyxi laqˈe chˈintl, i xi tkaˈyin Jesús kabˈetl xjal kyitzˈin kyibˈ, ayeˈ Jacob, a toktaq juntl tbˈi Santyaw, tukˈax titzˈin, Juan, tkˈwalqe Zebedey. Iteˈkxtaq toj jun bark tukˈax kytata nchi slepintaq kypa te tzuybˈil kyiẍ. I tzaj ttxkoˈn Jesús,


He vastasivat: "Keisarin". Silloin hän sanoi heille: "Antakaa siis keisarille, mikä keisarin on, ja Jumalalle, mikä Jumalan on". 	 Xi kytzˈaqwinxjal: Te nmaq kawil te Rom, chi chiˈ. Ex xi tqˈmaˈn Jesús kye: Tuˈnpetziˈn, kyqˈoˈnx kyejiˈy a ntqanin nmaq kawil te Rom, ex kyqˈoˈnxjiˈy a te Dios ntqanin.


Toiset sanoivat: "Hän se on", toiset sanoivat: "Ei ole, vaan hän on hänen näköisensä". Hän itse sanoi: "Minä se olen". 	 Attaq junjun nkyqˈmante: Atziˈn. Ex junjuntl nkyqˈmaˈntaq: Nya teˈ, bˈaˈnxi chˈime ikyx kaˈyiˈn. Me axjo ichin nqˈmante: Ikytziˈn. Ayin wejiˈy.


Sillä tietensä he eivät ole tietävinään, että taivaat ja samoin maa, vedestä ja veden kautta rakennettu, olivat ikivanhastaan olemassa Jumalan sanan voimasta 	 Me noq tuˈn kykyˈeˈ tuˈn tel kynikyˈ te, ex tuˈn tzaj kynaˈn, qa nya ikyx te tten tzeˈnkuxjo tzaj xkye ojtxe. Quˈn noq tuˈn Tyol Dios, kubˈ tbˈinchin kyaˈj, ex kubˈ tbˈinchin txˈotxˈ toj tkˈuˈj aˈ, ex tuˈn aˈ tzaje tqˈoˈn Dios kychwinqil tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Ja he näkivät ikäänkuin tulisia kieliä, jotka jakaantuivat ja asettuivat heidän itsekunkin päälle. 	 Ex kyli jun techil tzeˈnku taqˈ qˈaqˈ njulin tibˈaj junjunkye.


Ja jos jokin talo riitautuu itsensä kanssa, ei se talo voi pysyä pystyssä. 	 Ex ikyxjo, toj jun ja xjal, aj qa kyajqˈoj kyibˈ, nlay chi el wen.


Ja jos jokin valtakunta riitautuu itsensä kanssa, ei se valtakunta voi pysyä pystyssä. 	 Qa jun tnam xjal paˈmile kyten, ex kyajqˈoj kyibˈ, noqx aku chi kubˈ kyimx tuˈn qˈoj.


ja katsomaan kunniaksenne, että elätte hiljaisuudessa ja toimitatte omia tehtäviänne ja teette työtä käsillänne, niinkuin olemme teitä käskeneet, 	 Kyqˈonka tilil, tuˈn kyanqˈiˈn wen, ex tuˈn mi tzˈokx kylimoˈn kyibˈa tojjo a nya kyeˈy. Qalaˈ kukx chi aqˈninjiˈy, tzeˈnkuxjo o txi qqˈmaˈn kyeˈy,


Silloin hän lähti kaldealaisten maasta ja asettui asumaan Harraniin. Ja kun hänen isänsä oli kuollut, siirsi Jumala hänet tähän maahan, jossa te nyt asutte. 	 Bˈeˈxsin etz Abraham tojjo txˈotxˈ te Caldey, tuˈn t‑xiˈ najal toj Harán. Antza kyime ttata, ex a Dios ul qˈiˈnte Abraham tojjo txˈotxˈ lo, Canaán tbˈi, ja najleqiˈy jaˈlin.


Ja hän sanoi: "Sentähden minä olen sanonut teille, ettei kukaan voi tulla minun tyköni, ellei minun Isäni sitä hänelle anna". 	 Ex xi tqˈmaˈnl: Tuˈnpetziˈn, o txi nqˈmaˈn kyeˈy, qa mix aˈl jun aku tzaj lipe wiˈja, qa nya nMaˈn saj qˈmante.


ja niin hirmuinen oli se näky, että Mooses sanoi: "Minä olen peljästynyt ja vapisen"; 	 Quˈn te xobˈajilxtaq teˈ antza, ax Moisés qˈmante ikyjo, tej ttzaj ttzyuˈn tkawbˈil Dios. Chiˈ kyjaluˈn: Tzunx nchin luˈlinx weˈ, tuˈn txqan nxobˈila.


Ja heidän ruumiinsa viruvat sen suuren kaupungin kadulla, jota hengellisesti puhuen kutsutaan Sodomaksi ja Egyptiksi ja jossa myös heidän Herransa ristiinnaulittiin. 	 Ex ayetzin kyxmilil otaq kyim ok kchi kyjel kuẍbˈin toj tnam Jerusalén, jaˈ kubˈ bˈyoˈn kyAjaw twutz cruz. Ajo tnam, iky n‑ele tzeˈnku Sodoma exsin Egipto, aye techil tiˈjjo tkyaqil nya wen.


Niin, veljeni, jospa saisin sinusta hyötyä Herrassa; virvoita sydäntäni Kristuksessa. 	 Ikytziˈn werman, nchin kubˈsin nwutza teˈy, tuˈn tbˈinchiˈn tzeˈnku nqaniˈn toj tbˈi tAjaw Tkyaqil. Chewsima wanmiˈn toj qnimbˈil tiˈj Crist.


Olen siis katsonut tarpeelliseksi kehoittaa veljiä edeltäpäin lähtemään teidän tykönne ja toimittamaan valmiiksi ennen lupaamanne runsaan lahjan, niin että se olisi valmis runsaana eikä kitsaana. 	 Tuˈnpetziˈn, kubˈ nbˈisiˈn tuˈn kyxi nchqˈonjiˈy erman lo, tuˈn kyxi nej kyukˈiy, tuˈntzintla kymojin tuˈn ttzqetjo oyaj, a xi kytziyiˈn, ex noqitla tkubˈ te jun yekˈbˈil tiˈjjo kysoˈjila, ex nya tiˈjjo tkujil kyanmiˈn.


Sen kuullessansa pakanat iloitsivat ja ylistivät Herran sanaa ja uskoivat, kaikki, jotka olivat säädetyt iankaikkiseen elämään. 	 Atzaj teˈ kybˈin teˈ nya Judiyqe, bˈeˈx i jaw tzalaj, ex i ok ten qˈmalte qa tbˈanilxtaqjo Tyol tAjaw Tkyaqil. Ex i nimin kykyaqilxjo, a otaq tzaj qˈoˈn kyoklin tuˈn Dios, tuˈn kykˈmonte kychwinqil te jun majx.


Silloin Jeesus sanoi heille suoraan: "Lasarus on kuollut, 	 Tuˈnpetziˈn, tzajxix tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Ma kyim te Lázaroch.


Mutta heidän tätä puhuessaan Jeesus itse seisoi heidän keskellään ja sanoi heille: "Rauha teille!" 	 Tzunxtaq nchi yolin tiˈjjo otaq tzikyˈ kyiˈj, tej tkubˈ weˈ Jesús kyxol, exsin qˈolbˈin kye. Chiˈ kyjaluˈn: Qexit kykˈuˈja, ex tzalajxit kyanmiˈn, chiˈ.


Mutta jos Kristus ei ole noussut kuolleista, turha on silloin meidän saarnamme, turha myös teidän uskonne; 	 Ex noqit mi xjatz anqˈin te Crist, ntiˈxitla tajbˈiˈn qyola, ex ntiˈxitla tajbˈin kynimbˈila.


Siihen aikaan Jeesus kulki sapattina viljavainioiden halki; ja hänen opetuslastensa oli nälkä, ja he rupesivat katkomaan tähkäpäitä ja syömään. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, toj jun qˈij te ajlabˈl, nqo bˈettaqa tukˈa Jesús toj jun bˈe n‑extaq toj triy. Tzaj qˈaqˈin qkˈuˈja, o ok teˈn xbˈoqil triy, exsin el qxqˈuchin te qwaˈy.


Ja minä olen tehnyt sinun nimesi heille tunnetuksi ja teen vastakin, että se rakkaus, jolla sinä olet minua rakastanut, olisi heissä ja minä olisin heissä." 	 Ma txi nyekˈiˈn kye ankye te. Ex kukx kxel nyekˈinjiˈy, tuˈntzin a tqˈaqˈbˈil tkˈuˈja at wukˈiy ktenbˈil kyukˈa, ex ikyx wejiˈy kchin tenbˈila kyukˈa te jun majx.


Ja hän sanoi heille: "Ottakaa vaari siitä, mitä kuulette; millä mitalla te mittaatte, sillä teille mitataan, vieläpä teille lisätäänkin. 	 Xi tqˈmaˈntl Jesús kye: Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa. Quˈn tkyaqiljo, a nim n‑ok tilil Tyol Dios tuˈn, kyja kxele qˈoyit txqantl tnaˈbˈl, tuˈn tel tnikyˈ tiˈj tkyaqil.


Ja minä annan kahdelle todistajalleni toimeksi säkkipukuihin puettuina profetoida tuhannen kahdensadan kuudenkymmenen päivän ajan." 	 Ex kxel nsmaˈn kabˈe kujsilte wiˈja, tok kyxbˈalin te bˈisbˈajil. Ex kchi yolil te kujsil teˈ yol toj 1,260 qˈij.


Sentähden minun sydämeni iloitsee ja kieleni riemuitsee, ja myös minun ruumiini on lepäävä toivossa; 	 Tuˈn ikyjo, tzunx nchin tzalaja, ex nchin bˈitziˈn tukˈa tzeˈjbˈil. Ex qˈuqle nkˈuˈja tiˈja tukˈa tkyaqil nchwinqila,


Minä kirjoitan teille, lapsukaiset, sillä synnit ovat teille anteeksi annetut hänen nimensä tähden. 	 Ayiˈy werman, nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy nyakuj tal nkˈwalqiˈy, quˈn tuˈn o kubˈ najsin kyila noq tiˈj tbˈi qMan Dios.


Älä pelkää sitä, mitä tulet kärsimään. Katso, perkele on heittävä muutamia teistä vankeuteen, että teidät pantaisiin koetukselle, ja teidän on oltava ahdistuksessa kymmenen päivää. Ole uskollinen kuolemaan asti, niin minä annan sinulle elämän kruunun. 	 Me mi chi tzaj xobˈa tiˈjjo k‑ikyˈix kyuˈn. Quˈn kˈwelix qˈoˈn junjun kyeˈ toj tze tuˈn tajaw il, tuˈntzin kynikyˈbˈajtza; me kkyˈelix jteˈbˈin qˈij kyuˈn. Me chi weˈkuxixa toj kynimbˈila tzmaxi aj kykyima, ex kxel nqˈoˈn jun oyaj kyeˈy, a kychwinqila te jun majx.


Jos nyt joku puhdistaa itsensä tämänkaltaisista, tulee hänestä astia jaloa käyttöä varten, pyhitetty, isännälleen hyödyllinen, kaikkiin hyviin tekoihin valmis. 	 Ikyxsin otoˈke tzeˈn kye laq: Qa qaj tuˈn ttzaj qˈoˈn qoklin tbˈanil tuˈn qMan Dios, il tiˈj tuˈn tel qpaˈn qibˈ tiˈj tkyaqil nya bˈaˈn, tuˈntzintla qajbˈin te Dios toj tkyaqiljo wen.


Sillä ihmiset ovat silloin itserakkaita, rahanahneita, kerskailijoita, ylpeitä, herjaajia, vanhemmilleen tottelemattomia, kiittämättömiä, epähurskaita, 	 Quˈn iteˈ xjal k‑okil qe kykˈuˈj kyiˈjx ex tiˈj pwaq, nimsil kyibˈqe, ex laˈjilqe, xoˈl yolqe tiˈj Dios, k‑elil kyiˈjlin kytata ex mi txi kyqˈoˈn chjonte kye, ex nya wenqe.


Ja Herran sanaa levitettiin kaikkeen siihen maakuntaan. 	 Ikytzin qˈmeteˈ Tyol tAjaw Tkyaqil tojjo tkyaqil txˈotxˈ anetziˈn.


Näille kertoivat näkijät, mitä oli tapahtunut riivatulle ja kuinka sikojen oli käynyt. 	 Jniˈqexjo i lonte a bˈaj tiˈjjo ichin ex kyiˈj kuch, ex i ok ten qˈmalte kye txqantl xjal.


Herra vastasi ja sanoi hänelle: "Martta, Martta, moninaisista sinä huolehdit ja hätäilet, 	 Me atzin te Jesús xi ttzaqˈwin kyjaluˈn: Ay, Mart, ¿Man jaw bˈisin te, ex man jaw bˈajxte tkˈuˈj tuˈn ma nintzx taqˈin?


Jeesus sanoi heille: "Minun ruokani on se, että minä teen lähettäjäni tahdon ja täytän hänen tekonsa. 	 Atzin te Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Axixsin wejiˈy nwa, noq tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tajbˈiljo a saj chqˈoˈn weˈy, ex tuˈn tjapin bˈajjo taqˈin wuˈn.


Mutta he vaelsivat Pergestä eteenpäin ja saapuivat Pisidian Antiokiaan; ja he menivät synagoogaan sapatinpäivänä ja istuutuivat. 	 I ex Perge, tuˈn kykanin tzma tojjo juntl Antyokiy, jun tnam toj txˈotxˈ te Pisidia. Tojjo qˈij te ajlabˈl, tojjo tnam anetziˈn, i okx toj ja te naˈbˈl Dios, ex i kubˈ qe.


Sillä ei se ole juutalainen, joka vain ulkonaisesti on juutalainen, eikä ympärileikkaus se, joka ulkonaisesti lihassa tapahtuu; 	 Quˈn nyaqeku kye Ttanim Diosjo, a Judiy, a at kyechil tiˈjtzaqtz kychibˈjil, quˈn nya te qechiljo twutzxix, a n‑ok tiˈjtzaqtz qchibˈjil.


Kaikki laaksot täytettäköön, ja kaikki vuoret ja kukkulat alennettakoon, ja mutkat tulkoot suoriksi ja koleikot tasaisiksi teiksi, 	 Tkyaqiljo a nya bˈaˈn toj kychwinqila, il tiˈj tuˈn ttxˈixpit; ikyxjo tzeˈnku jun bˈe, a tuˈn tjikyimixjo, a ma txlaẍ taˈye, ex tuˈn tnojsitjo jniˈ jul at toj, ex tuˈn tbˈaj jaw pixkˈitjo ma tij jawnin, aj tul jun nimx toklin. Ikytziˈn, il tiˈj tuˈn qbˈinchinte tkyaqil, tuˈntzin bˈantnin qten, aj tul qAjaw.


Sillä psalmien kirjassa on kirjoitettuna: `Tulkoon hänen talonsa autioksi, älköönkä siinä asukasta olko`, ja: Ottakoon toinen hänen kaitsijatoimensa`. 	 Juntl majl yolin Pegr tiˈj Judas, ex tqˈma: Quˈn nyolin toj Tuˈjil Bˈitz, tuˈn tkyij tzaqpajjo tnajbˈil, ex mix aˈl tuˈn tnajan toj tja. Ex toj juntl Bˈitz chiˈ kyjaluˈn, chi Pegr: Ex junxitl tuˈn tten tojjo toklinch.


Sillä synnin palkka on kuolema, mutta Jumalan armolahja on iankaikkinen elämä Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme. 	 Quˈn atzin chojbˈil ntzaj tuˈn il, te kyimin. Me atzin toyaj qMan Dios ntzaj tqˈoˈn, jun chwinqil te jun majx, noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Crist, a Jesús, a qAjaw.


Silloin ne, joiden piti häntä tutkia, lähtivät heti hänen luotaan. Ja myös päällikkö peljästyi saatuaan tietää, että Paavali oli Rooman kansalainen, kun oli sidottanut hänet. 	 Tuˈntziˈn toklin Pabl, bˈeˈx el kypaˈn kyej xoˈl qˈaqˈ kyibˈ tiˈj, ayej tuˈntaq kyok laqtzˈinte, ex majx tej tnejil xqˈuqil, bˈeˈx tzaj t‑xobˈil, tuˈn otaq bˈaj tkˈloˈn.


Niin opetuslapset päättivät kukin varojensa mukaan lähettää avustusta Juudeassa asuville veljille. 	 Tuˈn tqanil ikyjo, ayetzaj nimil te Antyokiy kubˈ kybˈisin tuˈn tjaw chmet tmojbˈil junjunkye, tzeˈnkux attaq kye, tuˈn t‑xi smet te Ttanim Dios najleqetaq toj Judey.


Sillä mahdotonta on niitä, jotka kerran ovat valistetut ja taivaallista lahjaa maistaneet ja Pyhästä Hengestä osallisiksi tulleet 	 Qqˈonktzintz tilil, tuˈn mina tzˈel qiˈjlin qnimbˈil, a ma tzaj tqˈoˈn Dios qe. Quˈn qa iteˈ junjun ẍi nimin ojtxe, ex qa tzaj kytzyuˈn toyaj qMan Dios, ex qa ma kynaˈ Xewbˈaj Xjan toj kyanmin,