Muistakaa sentähden, että te ennen, te lihanne puolesta pakanat, jotka olette saaneet ympärileikkaamattomien nimen niiltä, joita, lihaan käsillä tehdyn ympärileikkauksen mukaisesti, sanotaan ympärileikatuiksi - 	 Ex mi tzˈel naj toj kykˈuˈja, a ojtxe, toj kywutz aj Judiy, ntiˈtaq kyajbˈiˈn, quˈn nyataq tok kyechila tzeˈnku kye. Me te weˈy, ajo kyechil noq jun tiˈ tiˈj tchibˈjil kyxmilil, bˈinchin kyuˈnxjal, ex ntiˈ tajbˈin twutz qMan.


"Kunnioita isääsi ja äitiäsi" - tämä on ensimmäinen käsky, jota seuraa lupaus - 	 ex ante tnejil nukˈbˈiljo, a at t‑xel tuˈn Dios, quˈn ikyx ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kyniminqekujiˈy kytatiy ex kynaniy,


Vaikka minä siis kirjoitinkin teille, en kirjoittanut vääryyttä tehneen enkä vääryyttä kärsineen vuoksi, vaan sentähden, että teidän intonne meidän hyväksemme tulisi julki teidän keskuudessanne Jumalan edessä. 	 Tej tkubˈ ntzˈibˈinjiˈy uˈj, nya noq tuˈn kyximintaqa tiˈjjo xjal, a xbˈinchin il, mo tiˈjjo xjal a n‑ikyˈx tuˈn, tuˈn tpaj il, qalaˈ noq tuˈn tel kynikyˈa te twutz qMan Dios, qa nimxix tok tilil kyuˈn tuˈn kybˈinchiˈn tzeˈnku otaq txi nqˈmaˈn.


ja vaikka he eivät löytäneet mitään, mistä hän olisi kuoleman ansainnut, anoivat he Pilatukselta, että hänet surmattaisiin. 	 Exla qa ntiˈ til jyet kyuˈn, tuˈn tkubˈ bˈyet Jesús, xi kyqanin te Pilat tuˈn tkubˈ bˈyoˈn.


Ja on taivaallisia ruumiita ja maallisia ruumiita; mutta toinen on taivaallisten kirkkaus, toinen taas maallisten. 	 Quˈn atziˈn qxmilil, tbˈanilx tuˈn qtzalaj tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex ikyxjo, aj qjapin toj kyaˈj, ex ktzajil qˈoˈn juntl wiq qxmilil tbˈanilx, tuˈn qtzalaj toj kyaˈj.


Mutta vaimo sanoi: "Niin, Herra; mutta syöväthän penikatkin niitä muruja, jotka heidän herrainsa pöydältä putoavat". 	 Ex xi ttzaqˈwin qya: Ikyx te tten, Tata. Me kaˈnqetzin kyejiˈy tal chit nchi waˈn kye tjaqˈ meẍ tiˈjjo tbˈuchil wabˈj nbˈajel tzˈaq kyuˈn kyajaw. Ikyqintzintlaˈ wejiˈy, qˈontz chˈin weˈ tiˈjjo nxi tqˈoˈn kye t‑xjalila.


Ja otettuaan sen alas hän kääri sen liinavaatteeseen. Ja hän pani hänet hautaan, joka oli hakattu kallioon ja johon ei oltu vielä ketään pantu. 	 Atzaj teˈ tkuˈtz t‑xmilil Jesús twutz cruz, kux tbˈalqˈin toj jun iqbˈil tbˈanilx wen, exsin okx tqˈoˈntz toj jun tjulil kyimnin, a likuˈnkxtaq twutz piky, a ntiˈtaq kyimnin otaq tzˈokx toj.


Toinen "voi!" on mennyt; katso, kolmas "voi!" tulee pian. 	 Ma bˈaj te tkabˈ bˈisbˈajil lo. Me atx juntl chˈix tul kanin.


`Ja on tapahtuva viimeisinä päivinä, sanoo Jumala, että minä vuodatan Henkeni kaiken lihan päälle, ja teidän poikanne ja tyttärenne ennustavat, ja nuorukaisenne näkyjä näkevät, ja vanhuksenne unia uneksuvat. 	 Chi Diosjo kyjaluˈn: Aj kyxi xkye qˈij te chˈixtaq tuˈn nkaniˈn, kxel nqˈoˈn Xewbˈaj Xjan tibˈaj tkyaqil xjal. Ok chi yolil kykˈwala txin ex qˈa wiˈja. Ok k‑elil kyeˈ kuˈxin qˈa kynikyˈ tiˈjjo kbˈantil tuˈn Dios. Ex ok k‑okil kywutzikyˈjo ichin, a ma chi tijin, tuˈn Dios, tiˈjjo kbˈajil.


Niin kirjanoppineet ja fariseukset rupesivat ajattelemaan ja sanomaan: "Kuka tämä on, joka puhuu Jumalan pilkkaa? Kuka voi antaa syntejä anteeksi, paitsi Jumala yksin?" 	 Me ayetzin kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn jniˈ Parisey, bˈeˈx i ok ten kyeˈ ximilte kyjaluˈn: ¿Tzeˈntzin tten n‑el tzaqpaj ttzi ichin ikyjo? quˈn noq nxoˈn yol tiˈj Dios tuˈn maˈ tyolch. Quˈn oˈkx te Dios aku bˈant najsin te til jun xjal.


Sillä henki on enemmän kuin ruoka, ja ruumis enemmän kuin vaatteet. 	 ¿Ma nya nimxixtl toklin kychwinqila tzeˈnkuˈ wabˈj, exsin nyapela nimxixtl teˈ kyxmilila tajbˈin tzeˈnkuˈ kyxbˈaliˈn?


Niin ensimmäinen tuli esiin ja sanoi: `Herra, sinun leiviskäsi on tuottanut kymmenen leiviskää`. 	 Uljo tnejil aqˈnil, ex xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Ay Taa, atzin te tpwaq lajaj maj ma tzˈalin te.


Mutta te ette ole lihan vallassa, vaan Hengen, jos kerran Jumalan Henki teissä asuu. Mutta jolla ei ole Kristuksen Henkeä, se ei ole hänen omansa. 	 Me ayetzin kyeˈ mi nchi bˈeta tzeˈnkuˈ ntqanin kyxmilila, qalaˈ tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan, qa matxixix ten Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, quˈn qa ntiˈ Xewbˈaj Xjan, a T‑xew Jesucrist, toj kyanmiˈn, nya te Cristqiˈy.


sillä ei Jumala ole epäjärjestyksen, vaan rauhan Jumala. Niinkuin kaikissa pyhien seurakunnissa, 	 Quˈn ate qMan Dios, jun Dios te nukˈbˈil, nya noq te tzeˈnchaqku, ikytziˈn tzeˈnku nbˈant toj tkyaqil Ttanim Dios toj tkyaqil tnam.


noita, jotka syövät leskien huoneet ja näön vuoksi pitävät pitkiä rukouksia; he saavat sitä kovemman tuomion". 	 Me nbˈajel kyelqˈin kyja qya mebˈeqe, a o chi kyim kychmil, ex tkyaqiljo jniˈ at kye, ex tuˈn mina tzˈel kynikyˈtzajil, nchi ok tennaj naˈl Dios nimx tqan. Tuˈntzin ikyjo, okx kychjaˈbˈilx toj qˈaqˈ.


Minä siis sanon: eivät kaiketi he ole sitä varten kompastuneet, että lankeaisivat? Pois se! Vaan heidän lankeemuksensa kautta tuli pelastus pakanoille, että he itse syttyisivät kiivauteen. 	 Tuˈn ẍi kubˈ tzˈaq aj Judiy toj tkyaqiljo lo, ¿Mapela chi kubˈxtz te jun majx tiˈj kynimbˈil? ¡Mina! Me tuˈn s‑el kyiˈjlin aj Judiy qMan Dios, ex tuˈntzin tjaw chyoˈn kyanmin, bˈeˈx tzaj tqˈoˈn Dios kolbˈil kye nya Judiyqe.


Tämän ensimmäisen tunnustekonsa Jeesus teki Galilean Kaanassa ja ilmoitti kirkkautensa; ja hänen opetuslapsensa uskoivat häneen. 	 Atzin lo tnejil techil tipin Jesúsjo bˈant toj najbˈil Caná toj ttxˈotxˈ Galiley, ex tuˈnjo lo xi tyekˈineˈ nim toklin kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin. Ex tuˈn ikyjo, bˈeˈx xi kynimin qa Tkˈwal Dios.


että hän sen pyhittäisi, puhdistaen sen, vedellä pesten, sanan kautta, 	 Ma bˈantjo ikyjo, tuˈntzintla kyok xjan, ex tuˈn kytxjet kyanmin tuˈn Tyol Dios, ex tuˈnjo aˈ te jawsbˈil aˈ,


Ja viivyttyään heidän luonansa ainoastaan kahdeksan tai kymmenen päivää hän meni alas Kesareaan. Seuraavana päivänä hän istui tuomarinistuimelle ja käski tuoda Paavalin eteensä. 	 Axsa kubˈ tene te Festo toj Jerusalén bˈalaqa wajxaq mo lajaj qˈijl, ex bˈeˈx meltzˈajl tzma Cesarea. Tej qsqix, kubˈ qe tojjo toklin te kawil, ex xi tqˈmaˈn, tuˈn t‑xi qˈiˈn Pabl.


Ja vaivoin kuljettuamme liki sen rantaa saavuimme erääseen paikkaan, jonka nimi oli Kauniit Satamat ja jonka lähellä Lasaian kaupunki oli. 	 Nimx chˈin ikyˈx qiˈja toj qbˈeˈy ttxanila txˈotxˈ. O kanintza tojjo jun najbˈil, Buenos Puertos tbˈi, a nqayin taˈye tkˈatzjo tnam Lasea.


Niin he puhuivat keskenään siitä, ettei heillä ollut leipää. 	 I ok ten t‑xnaqˈtzbˈin yolil kyxolx tiˈj kywa.


Ja kun hän kurkisti sisään, näki hän käärinliinat siellä; kuitenkaan hän ei mennyt sisälle. 	 Ex in kubˈ kˈweˈy kaˈyilte, ex ok nkaˈyinjiˈy bˈuˈẍ, a jaˈ bˈaltzˈinkutaq. Me mix in okxiˈy toj jul.


Jo on kirves pantu puitten juurelle; jokainen puu, joka ei tee hyvää hedelmää, siis hakataan pois ja heitetään tuleen. 	 Tuˈnpetziˈn, chˈix tul tkawbˈil Dios kujxix kyibˈaj kykyaqiljo ayeˈ kykyˈeˈ tuˈn tajtz tiˈj kyanmin, ikyxjo tzeˈnku tajaw jun wiˈ tze kjawil ttxˈemin, qa ntiˈ twutz n‑el. Ex a tze, a ntiˈ tajbˈin, k‑okix toj qˈaqˈ; ikyxtzin kchi tenbˈilajiˈy, qa mi s‑ajtz tiˈj kyanmiˈn.


Sen jälkeen hän vaelsi Nain nimiseen kaupunkiin, ja hänen kanssaan vaelsivat hänen opetuslapsensa ynnä suuri kansanjoukko. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, xiˈ Jesús tojjo jun tnam, Naín tbˈi. Aye t‑xnaqˈtzbˈin ex jun chˈuq xjal xi lipe tiˈj.


Mutta mikä on hengellistä, se ei ole ensimmäinen, vaan se, mikä on sielullista, on ensimmäinen; sitten on se, mikä on hengellistä. 	 Quˈn ikytzin n‑el qnikyˈ te, qa a qxmilil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, nej xten; ex atziˈn tzul yajxi atziˈn te qxmililjo te Xewbˈaj Xjan.


se Jumalan vanhurskaus, joka uskon kautta Jeesukseen Kristukseen tulee kaikkiin ja kaikille, jotka uskovat; sillä ei ole yhtään erotusta. 	 Ma qo ok tzˈaqle qkyaqilx, a awo o qo nimin tiˈj Jesucrist, exla qa aj Judiy ex qa mina; quˈn twutz Dios jun elninqo qkyaqilx.


Jos teillä siis on maallisia asioita ratkaistavina, nekö te asetatte tuomareiksi, jotka ovat halveksittuja seurakunnassa? 	 Tuˈnpetziˈn, qa at kyqˈoja kyxola tiˈj junjun tiˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ¿Tiquˈnil nchi ok kyqˈoˈnjiˈy nya nimil te kawil kyeˈy? Quˈn ntiˈ kye kyoklin toj Ttanim Dios.


Ja hän näytti minulle elämän veden virran, joka kirkkaana kuin kristalli juoksi Jumalan ja Karitsan valtaistuimesta. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tyekˈin angel jun nim aˈ ẍqiyin wen, a aˈ te chwinqil, a tzajnin tiˈj tqˈuqbˈil Dios ex tiˈjjo teˈ tal Tal rit.


Luulin minäkin, että minun tuli paljon taistella Jeesuksen, Nasaretilaisen, nimeä vastaan, 	 Ex ikyxtaq wejiˈy nnabˈl ojtxe, chi Pabl, qa iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit ilaˈ mibˈin kyiˈjjo kykyaqil, a lipcheqetaq tiˈj tbˈi Jesús aj Nazaret.


Ja minä näin lentävän keskitaivaalla erään toisen enkelin, jolla oli iankaikkinen evankeliumi julistettavana maan päällä asuvaisille, kaikille kansanheimoille ja sukukunnille ja kielille ja kansoille. 	 Ex ikyxjo, xi nkaˈyiˈn jun angel nlipin twutz kyaˈj, ex xi tqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil qMan kye kykyaqil xjal, aˈlchaqx kye kytxˈotxˈ, kyxeˈchiltz, kyyoltz, ex kytanim.


Minä kastan teidät vedellä parannukseen, mutta se, joka minun jäljessäni tulee, on minua väkevämpi, jonka kenkiäkään minä en ole kelvollinen kantamaan; hän kastaa teidät Pyhällä Hengellä ja tulella. 	 Me metzin weˈ nchi kux nqˈoˈnxjal toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa ma tzˈajtz tiˈj kyanmin. Me ante tzul wiˈjxiˈy nya noq oˈkx tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ, te jawsbˈil aˈ, qalaˈ kxel tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin te jun majx te patbˈil jniˈ il toj. Quˈn at nimxixtl tipin tzeˈnku weˈ, nipela at wokliˈn tuˈn woka te taqˈnil.


Niinä päivinä Maria nousi ja kulki kiiruusti vuorimaahan erääseen Juudan kaupunkiin 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tajqelin Mariy tibˈ, tuˈn t‑xiˈ toj jun tnam attaq txol wutz te Judey.


Mutta hän sanoi heille: "Minulla on syötävänä ruokaa, josta te ette tiedä". 	 Me ante Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: At jun weˈ nwa, a mi ojtzqiˈn kyuˈn.


Sillä koska laissa on vain tulevan hyvän varjo, ei itse asiain olemusta, ei se koskaan voi samoilla jokavuotisilla uhreilla, joita he alinomaa kantavat esiin, tehdä niiden tuojia täydellisiksi. 	 Tuˈn tkyaqiljo lo, bˈiˈn quˈn qa atziˈn ojtxe tumil, a tzajnin te Moisés, ntiˈ tipin tuˈn tsaqsit kyanmin xjal tuˈn. Quˈn atziˈn ojtxe tumil noq te jun yekˈbˈil te tkyaqiljo bˈaˈn qa iltaq tiˈj tuˈn tul kanin. Ex atzin yekˈbˈil lo, ikyxjo tzeˈnku jun t‑xlekemil jun tiˈ, quˈn nya twutzxixjo jun t‑xlekemil, qalaˈ noq jun yekˈbˈil. Tuˈn ikyjo, atzin ojtxe tumil ntiˈtaq nchi okx xjal tzˈaqlexix tuˈn. Tuˈntzin ikyjo, iltaq tiˈj tuˈn t‑xi oyittaq chojbˈil kyil toj junjun abˈqˈe.


Mutta sen kuultuaan Jeesus sanoi: "Ei tämä tauti ole kuolemaksi, vaan Jumalan kunniaksi, että Jumalan Poika sen kautta kirkastuisi". 	 Tej tbˈinte Jesús ikyjo, tzaj tqˈmaˈn: Ajo yabˈil anetziˈn nlay japin bˈaj teˈ te kyimin; qalaˈ noq tuˈn tyekˈiˈn tipin tqoptzˈajiyil Dios, ex tuˈn tjaw nimsit nbˈiˈy, ayiˈn Tkˈwal.


Onko kukaan hallitusmiehistä uskonut häneen tai kukaan fariseuksista? 	 ¿Ma attzin jun qnejil mo jun Parisey o nimin tiˈj?


Niin he menivät. Taas hän lähti ulos kuudennen ja yhdeksännen hetken vaiheilla ja teki samoin. 	 Ex bˈeˈx i xiˈ kyej xjal aqˈnil. Ante tajaw aqˈuntl xiˈ juntl majl, te tok nikyˈjin qˈij, ex teˈ tok oxe or te qale, ex i bˈaj xi tchqˈoˈn txqantl aqˈnil toj aqˈuntl.


Aabrahamia ja hänen siementänsä kohtaan iankaikkisesti, niinkuin hän on meidän isillemme puhunut." 	 Ikytzin tqˈma ojtxe kye qtzan qyajil Abraham ex kye txqantl kchi ul itzˈje.


Ja ne kaksi opetuslasta kuulivat hänen näin puhuvan ja seurasivat Jeesusta. 	 Tej kybˈinte t‑xnaqˈtzbˈin Juan yol ikyjo, bˈeˈx i xi lipe tiˈj Jesús.


Niin nainen pelkäsi ja vapisi, koska hän tiesi, mitä hänelle oli tapahtunut, ja tuli ja lankesi maahan hänen eteensä ja sanoi hänelle koko totuuden. 	 Me atziˈn qya nluˈlin wen tuˈn t‑xobˈil, tuˈn nqanlajtaq Jesús alkye otaq tzˈok mikonte, bˈeˈx kubˈ meje twutz, ex xi tqˈmaˈn tkyaqiljo jniˈ otaq bˈaj tiˈj, qa otaq weˈ.


Ja kaikkialla synagoogissa minä usein koetin rankaisemalla pakottaa heitä herjaamaan Jeesusta, ja menin niin pitkälle vimmassani heitä vastaan, että vainosin heitä aina ulkomaan kaupunkeihin saakka. 	 Ilaˈ maj, chi Pabl, i bˈaj nbˈyoˈn tuˈntzintla tkyij kytzaqpiˈn kynimbˈil tiˈj Jesús. Ex bˈantjo lo wuˈn toj kykyaqil ja te kynaˈbˈl Dios Judiy. Ex tuˈntaqjo txqan nqˈoja kyiˈj, in ok teˈn lajolkye nya noq oˈkxjo kyojjo tnam te Israel, qalaˈ majx kyojjo tnam te najchaq.


Asorille syntyi Saadok, Saadokille syntyi Akim, Akimille syntyi Eliud; 	 a ttata Sadoc, a ttata Akim, a ttata Eliud,


Sinä teet minulle tiettäviksi elämän tiet, sinä täytät minut ilolla kasvojesi edessä.` 	 O tzaj tyekˈiˈn weˈy tzeˈn tuˈn nbˈetiˈy toj tumil, ex chin tenbˈila toj tzaljbˈil, quˈn tuˈn ktenbˈila nwutza, chi David tiˈj Jesús.


Ja hän kääntyi opetuslapsiinsa erikseen ja sanoi: "Autuaat ovat ne silmät, jotka näkevät, mitä te näette. 	 Xi meltzˈaj Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, ex noq kyeku xi tqˈmaˈne kyjaluˈn: Kyˈiwlinqexix kyeˈ, ayiˈy, a n‑ok kykaˈyiˈn jotxjo, a loqiˈy nchi kaˈyin tiˈj.


Sillä teidän tyköänne on Herran sana kaikunut; ei ainoastaan Makedoniaan ja Akaiaan, vaan kaikkialle on teidän uskonne Jumalaan levinnyt, niin ettei meidän tarvitse siitä mitään puhua. 	 Ex kyuˈn, ma txi laqˈe Tbˈanil Tqanil qAjaw jaˈlin, nya noq toj Macedonia ex toj Acay, qalaˈ toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, jaˈ ma chi bˈetiˈy. Ma tzˈel kynikyˈxjal tiˈjjo kynimbˈila tiˈj qMan Dios, ex tuˈn ikyjo, nya il tiˈj tuˈn qyoliˈn kyiˈja kyukˈa,


Ja profeettain henget ovat profeetoille alamaiset; 	 Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn kytzyuˈn kyibˈa tuˈn kyqˈoˈn ambˈil kye txqantl tuˈn kyyolin.


Ja myös ne, jotka olivat saastaisten henkien vaivaamia, tulivat terveiksi. 	 Majqexpekyej xjal i qˈanit, ayeˈ nimxtaq n‑ikyˈx kyuˈn, noq kyuˈn taqˈnil tajaw il.


tietäen, että hän, joka herätti Herran Jeesuksen, on herättävä meidätkin Jeesuksen kanssa ja asettava esiin yhdessä teidän kanssanne. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa ax Diosjo, a jatz anqˈin qAjaw Jesús tuˈn, kyxol kyimnin; ex ikyxjo qe ok qo jawil anqˈin tuˈn, tuˈn qja tiˈn junx kyukˈiy toj kyaˈj, jaˈ taˈye qAjaw.


Kuinka te ette käsitä, etten minä puhunut teille leivästä? Vaan kavahtakaa fariseusten ja saddukeusten hapatusta." 	 ¿Yajtzin qetz, ma nlan qo waˈntz wuˈn qkyaqilx? Qalaˈ nya tiˈjjo wabˈj te twutz txˈotxˈ nchin yoline weˈ, tej xi nqˈmaˈn: Kykaˈyink kyibˈa tiˈjjo ttxˈamsbˈil kywa Parisey ex Sadusey.


Kohta he jättivät verkot ja seurasivat häntä. 	 Tej kybˈinte ikyjo, bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn kytzuybˈil kyiẍ, ex i xi lipe tiˈj Jesús.


Kunhan vain, mihin saakka olemme ehtineetkin, vaellamme samaa tietä! 	 quˈn il teˈ luˈn tiˈj, tuˈn tkubˈ qximin, a ma tzˈel qnikyˈ te, ex tuˈn tkubˈ bˈinchit.


Ja vielä paljoa useammat uskoivat hänen sanansa tähden, 	 Ex nimxjal i nimin, tej kybˈin teˈ Tyol.


eikö sinunkin olisi pitänyt armahtaa kanssapalvelijaasi, niinkuin minäkin sinua armahdin?` 	 Bˈeˈxsin xi tqˈmaˈn kawil, tuˈn ttzaj txketjo tnejil aqˈnil, ex xi tqˈmaˈn te: Ay aqˈnil manyor aj ilxa. Ma kubˈ nnajsin weˈ tkyaqil tkˈasa, noq tuˈn xkubˈ mejey nwutza.


Uskon kautta hän jätti Egyptin pelkäämättä kuninkaan vihaa; sillä koska hän ikäänkuin näki sen, joka on näkymätön, niin hän kesti. 	 Noq tuˈn tnimbˈil Moisés, kyij ttzaqpiˈn Egipto kyukˈa tkyaqil t‑xjalil. Ex mix tzaje xobˈ te tqˈoj kawil, quˈn nyakuj otaq tzˈiwle Dios tuˈn, a nya qˈanchaˈl.


Ja hän sanoi heille: "Niin on kirjoitettu, että Kristus oli kärsivä ja kolmantena päivänä nouseva kuolleista, 	 Chiˈ kyjaluˈn: Tzˈibˈin taˈ teˈ, qa iltaq tiˈj tuˈn nkyima, ayiˈn Crist, me toj toxin qˈij, iltaq tiˈj tuˈn njatz anqˈiˈn juntl majl kyxol kyimnin.


Ja Herodes sanoi: "Johanneksen minä olen mestauttanut; mutta kuka tämä on, josta minä tuollaista kuulen?" Ja hän etsi tilaisuutta saadakseen nähdä hänet. 	 Me atzin te Herodes iky teˈ tqˈma kyjaluˈn: Nyatel te Juan, a Jawsil Aˈ, quˈn ayinku weˈ in xi qˈmante, tuˈn tel txˈemit teˈ twiˈ. ¿Me altzila kyeˈ xjaltz, a nimku nqˈumlajtz tiˈj? Tuˈn ikyjo, ok tqˈoˈn Herodes tilil, tuˈntzintla tiwle Jesús.


Niin paljon kuin hän on itselleen kunniaa ja hekumaa hankkinut, niin paljon antakaa hänelle vaivaa ja surua. Koska hän sanoo sydämessään: `Minä istun kuningattarena enkä ole leski enkä ole surua näkevä`, 	 Kyqˈonxa yajbˈil, tuˈn tikyˈx kyuˈn, tzeˈnkuxjo otaq txi kyqˈoˈn kyibˈ nej, tuˈn kynimsin kyibˈ, ex tuˈn kytzeqin tiˈj tkyaqil. Quˈn ma kubˈ kyximin toj kyanmin: Loqin we qˈuqleqiˈn tzaluˈn tzeˈnku jun qya kawil, quˈn nya o kyim we wukˈa. Ex nlayxla chin bˈisin weˈ, chiˈ.


aina rukouksissani anoen, että minä jo vihdoinkin, jos Jumala tahtoo, pääsisin tulemaan teidän tykönne. 	 Ex nchin kubˈsin nwutza te, qa iky tajbˈiljo, noq tuˈn ttzaj tqˈoˈn tumil tzeˈn tten, tuˈn nxiˈy bˈetsil kyeˈy.


saarnaamaan Herran otollista vuotta". 	 ex tuˈn tqˈmetjo tqˈijil kolbˈil tuˈn t‑xtalbˈil tAjaw Tkyaqil.


sillä hän opetti heitä niinkuin se, jolla valta on, eikä niinkuin heidän kirjanoppineensa. 	 quˈn atzin t‑xnaqˈtzbˈil tbˈanilxix tukˈa tkyaqil toklin Dios, ex mikyxiˈ tzeˈn kyxnaqˈtzbˈil xnaqˈtzil tiˈj ojtxe tkawbˈil Judiy.


Ja tätä naista, joka on Aabrahamin tytär ja jota saatana on pitänyt sidottuna, katso, jo kahdeksantoista vuotta, tätäkö ei olisi pitänyt päästää siitä siteestä sapatinpäivänä?" 	 ¿Yajtzin teˈ qyatz lo, a tzajnintzx tyajil tiˈj qtzan Abraham, exsin wajxaqlajajtaq abˈqˈe otaq tzˈok xkye yabˈil tiˈj tuˈn tajaw il? ¿Ma nyapetzila iltaq teˈ tiˈj, tuˈn tel tzaqpet tjaqˈ tyabˈil toj qˈij te ajlabˈl?


Mutta Jeesus vastasi heille: "Minä myös teen teille yhden kysymyksen; vastatkaa te minulle, niin minä sanon teille, millä vallalla minä näitä teen. 	 ex xi kyqanin te: ¿Tiˈn tokiy tuˈn tbˈinchintejiy jniˈ lo, a nkubˈ tbˈinchiˈn? ¿Ex ankye saj qˈoˈnte tokliˈn?


Sillä mitä se hyödyttää ihmistä, vaikka hän voittaisi omaksensa koko maailman, mutta saattaisi itsensä kadotukseen tai turmioon? 	 ¿Quˈn tiˈxsila tajbˈin tuˈn tkanbˈit tkyaqiljo ajbˈil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, exsin tuˈn tnaj tanmin?


ja mitä hyvänsä te anotte minun nimessäni, sen minä teen, että Isä kirkastettaisiin Pojassa. 	 Ikytziˈn, tkyaqiljo kxel kyqaniˈn tiˈj tumil nbˈiˈy, ok kbˈantil wuˈn, tuˈntzin t‑xi nyekˈiˈn qa nimxix tbˈi nMaˈn.


Mutta teille muille Tyatirassa oleville, kaikille, joilla ei ole tätä oppia, teille, jotka ette ole tulleet tuntemaan, niinkuin ne sanovat, saatanan syvyyksiä, minä sanon: en minä pane teidän päällenne muuta kuormaa; 	 Me at junjun kyxola toj Ttanim Dios toj tnam Tiatira, a mi ẍex lipe tiˈjjo xnaqˈtzbˈil anetziˈn, ex mi ma tzˈel kynikyˈ te t‑xilinjo t‑xnaqˈtzbˈil tajaw il, tzeˈnku nkyqˈmaˈn qya lo. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ntiˈ juntl nyola kyiˈja,


Hän kysyi heiltä: "Montako leipää teillä on?" He sanoivat: "Seitsemän". 	 Xi tqanin Jesús kye: ¿Jteˈn wabˈj qˈiˈn kyuˈn? Noq tal wuq, chi chiˈ.


Jokainen, joka tulee minun tyköni ja kuulee minun sanani ja tekee niiden mukaan - minä osoitan teille, kenen kaltainen hän on. 	 Kxel nqˈmaˈn jun tumil kyeˈy tzeˈntzin t‑xilin jun aˈla ktzajil lipe wiˈja, a nkubˈ tbˈinchin a nxi nqˈmaˈn.


Ja he toivat heidät ja asettivat neuvoston eteen. Ja ylimmäinen pappi kuulusteli heitä 	 Tej kykanin toj Sanedrín, antej tnejilxix pale xi tqˈmaˈn kye tsanjil:


jotka uskon kautta kukistivat valtakuntia, pitivät vanhurskautta voimassa, saivat kokea lupauksien toteutumista, tukkivat jalopeurain kidat, 	 Oˈkx tuˈn qyolin kyiˈj, qa noq tuˈn kynimbˈil, iteˈ ilaˈku nmaq tnam kubˈ kyiˈj kyuˈn. Ex iteˈ junjuntl i kawin toj tumilxix; ex iteˈ junjuntl o tzaj kykˈmoˈn ajo tzaj tqˈmaˈn Dios kye; ex iteˈ junjuntl qa noq tuˈn kynimbˈil, bˈeˈx jpetjo kytzi nmaq bˈalun kyuˈn, tuˈn mina cheˈxe chyoˈne kyuˈn.


Mutta kun Herodes oli kuollut, niin katso, Herran enkeli ilmestyi unessa Joosefille Egyptissä 	 Me teˈ otaqxi kyim Herodes, jun t‑angel qAjaw ok toj twutzikyˈ Jse, tej atxtaq toj txˈotxˈ Egipto, ex tqˈma:


ja sanoi hänelle: "Mene ja peseydy Siiloan lammikossa" - se on käännettynä: lähetetty. - Niin hän meni ja peseytyi ja palasi näkevänä. 	 ex xi tqˈmaˈn te: Kux txiˈy txjol kye twutza tojjo tkubˈil aˈ, Siloé tbˈi (atzin tzˈelpineˈ: Chqˈoˈn). Ex bˈeˈxsin xiˈ moẍ txjol twutz. Atzaj teˈ tmeltzˈaj, otaq bˈant tkaˈyin.


Autuaat ne palvelijat, jotka heidän herransa tullessaan tapaa valvomasta! Totisesti minä sanon teille: hän vyöttäytyy ja asettaa heidät aterioimaan ja menee ja palvelee heitä. 	 Jun tzaljbˈilx teˈ kyeˈ taqˈniljo xjal, aj qa itzˈqe, ex qa nchi ayon, aj tpoˈn tajaw aqˈuntl. Kxel nkujsin kyeˈy, aj qa bˈeˈx aku txi qˈmaˈn kyeˈ tal aqˈnil anetziˈn tuˈn tajaw aqˈuntl, tuˈn kyok qe waˈl tiˈj meẍ, ex axla tajaw aqˈuntl aku txi sipinte kywa.


Ja viikon ensimmäisenä päivänä he tulivat haudalle ani varhain, auringon noustessa. 	 Qlixje wen, teˈ kyxiˈ, jun tnejil qˈij te seman, jaˈ okx muqet Jesús noqxix njawilku qˈij,


Suokoon Herra, että hän löytää laupeuden Herran tykönä sinä päivänä. Ja kuinka suuria ne palvelukset olivat, joita hän teki Efesossa, sen sinä parhaiten tiedät. 	 Noqxit ax qAjaw tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj tojjo tqˈijil, aj tul juntl majl, ex ajinkuy bˈilte jniˈxsin xmojin qukˈa, tej otoˈxtaq tojjo tnam Éfeso.


He vastasivat sanoen: "Johannes Kastajan, mutta toiset Eliaan, toiset taas sanovat, että joku vanhoista profeetoista on noussut ylös". 	 Xitzin kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin kyjaluˈn: At junjun nqˈmaˈnte qa ajiy qtzan Juan, a Jawsil Aˈ; at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy Elías, a yolil Tyol Dios ojtxe. Ex at junjuntl nqˈmaˈnte qa ajiy jun yolil Tyol Dios jaw itzˈje juntl majl.


Autuaita ovat murheelliset, sillä he saavat lohdutuksen. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ nkynaˈn bˈis toj kyanmin, quˈn axte Dios ktzajil qˈuqbˈin te kykˈuˈj.


Sillä te saatatte kaikki profetoida, toinen toisenne jälkeen, että kaikki saisivat opetusta ja kaikki kehoitusta. 	 Ikytziˈn, tkyaqil a ma tzaj tyekˈin Dios jun tumil, bˈaˈn tuˈn kyyolin toj kˈulbˈil, me junjun maj te junjun, tuˈntzin tkyaqilx tuˈn t‑xnaqˈtzajtz, ex tuˈn tnimsit kykˈuˈj toj kynimbˈil.


Mutta sanoma hänestä levisi vielä enemmän; ja paljon kansaa kokoontui kuulemaan häntä ja parantuakseen vaivoistansa. 	 Me mix tuˈn ikyjo, nimx n‑ikyˈtaqljo tqanil Jesús, ex nimxtaq xjal nbˈaj ok chmoˈn kyibˈ tiˈj, tuˈn tbˈaj ok kybˈiˈntaqjo Tyol, ex tuˈn kybˈaj kubˈ tqˈanintaqjo kyyabˈ.


josta on todistettu, että hän on tehnyt hyviä töitä, on lapsia kasvattanut, vieraita holhonnut, pyhien jalkoja pessyt, ahdistettuja auttanut ja kaiken hyvän tekemistä harrastanut. 	 Qa bˈaˈn jniˈ kybˈinchbˈin, qa ma chi ja kychˈiysin kyal toj wen, ex bˈaˈn nchi xkˈamin kyiˈjxjal toj kyja, ex qa o tzˈel kytxjoˈn tiˈj kyqan nimil, ex qa nchi mojin kyiˈjjo a nim n‑ikyˈx kyuˈn, ex kukx n‑ok tilil kyuˈn, tuˈn kybˈinchinte tkyaqiljo wen.


Huomatkaa tämä: joka niukasti kylvää, se myös niukasti niittää, ja joka runsaasti kylvää, se myös runsaasti niittää. 	 Me kynaˈnkutzinjiˈy jun yol lo: Ankye teˈ nya nim kˈwelix tawaˈn, ex nya nim kjawil tchmoˈn. Ex ankye teˈ ma nintz kˈwelix tawaˈn, ex ma nintz teˈ kjawil tchmoˈn.


Katsokaa, minkäkaltaisen rakkauden Isä on meille antanut, että meitä kutsutaan Jumalan lapsiksi, joita me olemmekin. Sentähden ei maailma tunne meitä, sillä se ei tunne häntä. 	 Werman, kykaˈyinktziˈn, nimx teˈ qMan Dios tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj; ma tzaj tqˈoˈn qoklin te kˈwalbˈaj. Me aye xjal nya nimilqe mi n‑el kynikyˈ qe, quˈn tuˈn naˈm tel kynikyˈ te qMan Dios.


Ja että hän herätti hänet kuolleista, niin ettei hän enää palaja katoavaisuuteen, siitä hän on sanonut näin: `Minä annan teille pyhät ja lujat Daavidin armot`. 	 Otaq tqˈma Dios, qa tuˈn tjatz anqˈintl juntl majl, tuˈntzintla mina tzˈel puqˈjjo t‑xmilil, ikytziˈn tzeˈnku tqˈma toj Tuˈjil Tyol Dios: Ok chi japin bˈajjo xjan yol, a twutzxix, a nqˈmay te David.


Ja minä näin, ja katso, Karitsa seisoi Siionin vuorella, ja hänen kanssaan sata neljäkymmentä neljä tuhatta, joiden otsaan oli kirjoitettu hänen nimensä ja hänen Isänsä nimi. 	 Ex ikyxjo, xi nkaˈyinjiˈy tal Tal rit, ajo Jesús, waˈltaq twiˈ wutz Sion, junx kyukˈa 144,000 xjal, a toktaq tbˈi tal Tal rit tiˈj kyplaj ex tbˈi Ttata.


mutta teidän tähtenne on lihassa viipymiseni tarpeellisempi. 	 Me atzin tkabˈ tumil: Noq tuˈn kypaja, wenxitla te weˈy tuˈn nteˈn chˈintla twutz txˈotxˈ, tuˈn nmojiˈn te qˈol tumil kyeˈy, ex tuˈn tten nimx tzaljbˈil toj kynimbˈila. Me ikytzin qˈuqle nkˈuˈja tiˈjjo luˈn, tuˈn ttzaj tqˈoˈn chˈintl toj nqˈija, tuˈntzintla nteˈn chˈintla kyxola.


säilyttäen uskon ja hyvän omantunnon, jonka eräät ovat hyljänneet ja uskossaan haaksirikkoon joutuneet. 	 Quˈn ilaˈ ma chi kubˈ tzˈaq toj kynimbˈil, tuˈn mi ẍi ok lipe kyiˈjjo lo,


Ja hän sanoi heille: "Kirjoitettu on: `Minun huoneeni pitää kutsuttaman rukoushuoneeksi`, mutta te teette siitä ryövärien luolan." 	 Ex xi tqˈmaˈn kye: Tzˈibˈinl teˈ toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin njaˈy k‑okil te ja te naˈbˈl Dios, me ayetzin kyeˈ ma tzˈok kyqˈoˈn te kyja ileqˈch.


Mutta jos Kristus ei ole herätetty, niin teidän uskonne on turha, ja te olette vielä synneissänne. 	 Quˈn noqit mi xjatz anqˈin Crist, ntiˈxitla tajbˈin kynimbˈila; kukxitla kytenjiˈy tjaqˈ tkawbˈil il, ex ntiˈxitla kolbˈil kyeˈy.


Ja kun Jeesus oli antanut kahdelletoista opetuslapselleen kaikki nämä käskyt, niin hän lähti sieltä opettamaan ja saarnaamaan heidän kaupunkeihinsa. 	 Tej tbˈaj tnikˈuˈn Jesús qeˈy, awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx xiˈ kyojjo tnam toj txˈotxˈ te Galiley xnaqˈtzil ex yolil Tyol Dios.


Ja he kysyivät häneltä: "Mikä sitten? Oletko sinä Elias?" Hän sanoi: "En ole". "Se profeettako olet?" Hän vastasi: "En". 	 Nxiku kyqanin juntl majl te: ¿Tzeˈntzin ttentz? ¿Me qa atejiy Elías? I xi ttzaqˈwin Juan. Nyaqin wejiˈy. ¿Me qa atejiy Tsan Dios, a attaq tulil? Ex xi tqˈmaˈnl Juan: Mina.


Mutta hän sanoi heille: "Minä se olen; älkää peljätkö". 	 Tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Mina chi jaw xobˈa. Ayin wejiˈy.


niinkuin myös Daavid ylistää autuaaksi sitä ihmistä, jolle Jumala lukee vanhurskauden ilman tekoja: 	 Ax tqˈma qtzan Davidjo toj Tuˈjil Tyol Dios tiˈj xjal, a at tkyˈiwbˈil Dios tibˈaj, a ma tzˈok te tzˈaqle twutz, noq tuˈn t‑xtalbˈil qMan, ex nya tuˈn tbˈinchbˈin.


ja siinä oli Jumalan kirkkaus; sen hohto oli kaikkein kalleimman kiven kaltainen, niinkuin kristallinkirkas jaspis-kivi; 	 Ajo tnam nqoptzˈaj tukˈa tqoptzˈajiyil Dios, ex atzin kaˈyin ikyxixjo tzeˈnku jun tal abˈj jaspe, wiˈyilxix wen, at tqoptzˈajiyil tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj.


Sillä katso, kun sinun tervehdyksesi ääni tuli minun korviini, hypähti lapsi ilosta minun kohdussani. 	 Quˈn noqx teˈ xqˈolbˈin weˈy, bˈeˈx xjaw yekjo wala tuˈn tzaljbˈil toj nkˈuˈja.


Ja tulijoita saapuu idästä ja lännestä ja pohjoisesta ja etelästä, ja he aterioitsevat Jumalan valtakunnassa. 	 Iteˈ xjal kyjaˈ kchi tzajile jawnix, kumnix, elnix ex oknix, ex ok kchi ul, tuˈntzin kyoq qetz waˈl tiˈj meẍ tojjo Tkawbˈil Dios.


Ja ellei niitä päiviä olisi lyhennetty, ei mikään liha pelastuisi; mutta valittujen tähden ne päivät lyhennetään. 	 Quˈn noqit mi tzˈajtz tajsin Dios kyiˈjjo qˈij anetziˈn, mixitla aˈlx jun aku kyij anqˈin. Me ok ajitz tajsin Dios, noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj kyiˈjjo o chi jaw tskˈoˈn.


Ja kun he olivat häntä pilkanneet, riisuivat he häneltä vaipan, pukivat hänet hänen omiin vaatteisiinsa ja veivät hänet pois ristiinnaulittavaksi. 	 Tej kybˈaj xmayin tiˈj, el kyiˈn t‑xbˈalin, a ok kyqˈoˈn, ex ok kyqˈoˈnljo axjo t‑xbˈalintaq toktaq, ex bˈeˈxsin xi kyiˈntz, tuˈn tjaw pejkˈin twutz cruz.


Sen kuullessaan sanoivat muutamat niistä, jotka siinä seisoivat: "Hän huutaa Eliasta". 	 Ayetziˈn junjun iteˈtaq antza ok kybˈiˈn, ex kyqˈma: Lu nqˈolbˈin tiˈj Elías, a yolil Tyol Dios ojtxe.


Mutta vaikka me, tai vaikka enkeli taivaasta julistaisi teille evankeliumia, joka on vastoin sitä, minkä me olemme teille julistaneet, hän olkoon kirottu. 	 Me kykaˈyinktziˈn, qa at juntl s‑ul qˈmal juntl tqanil kolbˈil, a mikyxi tzeˈnku o bˈaj qqˈmaˈn, kˈwel tzˈaq tjaqˈ tqanbˈil Dios te jun majx, expe qa ayinku weˈ, mo qa jun angelj nyakuj tzaj toj kyaˈj.


kuinka paljoa ankaramman rangaistuksen luulettekaan sen ansaitsevan, joka tallaa jalkoihinsa Jumalan Pojan ja pitää epäpyhänä liiton veren, jossa hänet on pyhitetty, ja pilkkaa armon Henkeä! 	 Qa ikytaq nbˈajjo kyiˈj xjal ojtxe, a mina kubˈ kynimiˈn tyol Moisés, me yajtzilaˈ jaˈlintz, ¿Nyapela kujxixtljo tkawbˈil Dios tzul kyibˈajjo xjal, a n‑el kyiˈjlin Jesús, a Tkˈwal Dios, ex n‑ok kyqˈoˈn tchkyˈel nyakuj ntiˈ tajbˈin? Quˈn atzin tchkyˈel Jesús, atzin kujsin teˈ qa ma kyijxjal toj wen tukˈa Dios. Ex tuˈnjo chikyˈ lo, otaq kyij saqix toj kyanminjo xjal tuˈn. Me aye xjal lo, tuˈn kybˈinchbˈin, n‑el kyikyˈin tchkyˈel Jesús ex Xewbˈaj Xjan, a nkˈuˈjlinkye.


Tämän miehen ottivat juutalaiset kiinni ja olivat vähällä hänet tappaa; silloin minä tulin saapuville sotaväen kanssa ja pelastin hänet, saatuani tietää, että hän on Rooman kansalainen. 	 Aye Judiy, a otaq tzˈok kytzyuˈn ichin lo, ex tuˈntaq tkubˈ kybˈyoˈn. Me atzaj teˈ nbˈintiˈy, qa jun xjal nimtaq toklin toj Rom, bˈeˈxsin in xiˈtza kyukˈa nxoˈl qˈaqˈa, ex bˈeˈx tzaqpaj wuˈn.


Ja monet heistä uskoivat, niin myös useat ylhäiset kreikkalaiset naiset ja miehet. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, ilaˈx i jaw nimin, junx kyukˈa ichin ex qya nim kyoklin te aj Grecia.


Niin he lähtivät pois neuvostosta iloissaan siitä, että olivat katsotut arvollisiksi kärsimään häväistystä Jeesuksen nimen tähden. 	 I etztzin tsanjil kywutz kawil, ex i tzalaj, quˈn ttziye Dios tuˈn tikyˈx kyuˈn, noq tuˈn tpajjo kynimbˈil tiˈj Jesús.


Sillä ne ovat koston päiviä, että kaikki täyttyisi, mikä kirjoitettu on. 	 Quˈn kyojjo qˈij lo, ok kˈwel nimitjo kawbˈil kyibˈajxjal, a kujxix wen, a tzˈibˈin taˈye toj Tuˈjil Tyol Dios.


Heikkouskoista hoivatkaa, rupeamatta väittelemään mielipiteistä. 	 Ayiˈy, a ma chi tijiˈn toj kynimbˈila, kykˈmoˈmqejiˈy ayeˈ nya kuj iteˈ toj kynimbˈil. Quˈn at ilaˈ tumil, a at tajbˈin te kˈulbˈil te qAjaw. Tuˈnpetziˈn, mi chi xoˈn yola tiˈj tiˈ t‑xilin kyxim, a nya junx taˈ tzeˈnku kyeˈ.


Mutta sen jälkeen Joosef, arimatialainen, joka oli Jeesuksen opetuslapsi, vaikka salaa, juutalaisten pelosta, pyysi Pilatukselta saada ottaa Jeesuksen ruumiin; ja Pilatus myöntyi siihen. Niin hän tuli ja otti Jeesuksen ruumiin. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, attaq jun ichin, Jse aj Arimatey, xi tqanin ambˈil te Pilat, tuˈn t‑xi tiˈn t‑xmilil Jesús. Atzin teˈ Jse lipchek toj tanmin tiˈj t‑xnaqˈtzbˈil Jesús; me tkyˈeˈtaq tuˈn tel tqanil, noq tuˈn t‑xobˈil kye Judiy. Ante Pilat xi tqˈoˈn ambˈil te Jse, tuˈn t‑xi tiˈn t‑xmilil Jesús.


näin minä, oi kuningas, tiellä keskellä päivää taivaasta valon, auringon paistetta kirkkaamman, leimahtavan minun ja matkatoverieni ympärillä, 	 Me tzuntaq nchin bˈeta ikyjo, otaq tzikyˈ kabˈlaj qˈij, teˈ nlontiˈy jun nim tspikyˈimil, tzaj qoptzˈaj toj kyaˈj, a nimxix chˈintl tqoptzˈajiyil tzeˈnku tqan qˈij, a ox tilkˈajxix wiˈjaliˈy ex kyiˈjjo a nchi bˈettaq wukˈiy.


Älköön tästedes kukaan minulle vaivoja tuottako; sillä minä kannan Jeesuksen arvet ruumiissani. 	 Atzin jaˈlin, mix aˈl jun tuˈn tjaw yolbˈin wiˈja, quˈn nimx weˈ wechil ma tzˈok tuˈn ẍin bˈaj kyjubˈchiˈn xjal, noq tuˈn ẍinx lipeˈy tiˈj Jesús.


Totisesti minä sanon teille: jos joku sanoisi tälle vuorelle: `Kohoa ja heittäydy mereen`, eikä epäilisi sydämessään, vaan uskoisi sen tapahtuvan, minkä hän sanoo, niin se hänelle tapahtuisi. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa at jun xjal at‑xix tnimbˈil, ex nya njawje, qa ma txi tqˈmaˈn te wutz luˈn, Ku tela tzaluˈn, ex ku txiˈy toj ttxuyil aˈ, qa at‑xix tqˈuqbˈil tkˈuˈj, ok kbˈantil.


sentähden että se, mikä Jumalasta voidaan tietää, on ilmeistä heidän keskuudessaan; sillä Jumala on sen heille ilmoittanut. 	 Quˈn majqexpe kyeˈ xjal luˈn bˈin kyuˈn tiˈj Dios atxix ojtxe, quˈn ax Dios o tzaj yekˈinte te tkyaqil xjal.


Tämä katsahti ylös ja sanoi: "Näen ihmiset, sillä minä erotan käveleviä, ne ovat puiden näköisiä". 	 Bˈeˈx i jqet chˈin twutzjo moẍ, ex tqˈma: Ma bˈant chˈin we nkaˈyin, me noq chˈin, quˈn ayetziˈn ichin ncheˈx nkaˈyiˈn nyakuj tzeqe nchi bˈet.


Sillä eräs hopeaseppä, nimeltä Demetrius, joka valmisti hopeaisia Artemiin temppeleitä, hankki sillä ammattilaisille melkoisia tuloja. 	 noq tuˈn ttzi jun ichin, txˈnol saqpwaq, Demetrio tbˈi. A ichin anetziˈn, tzuntaq nchi bˈant muchˈ twutzbˈiyil ja tuˈn, te yekˈbˈilte ja te naˈbˈlte jun kydios, Artemisa tbˈi. Tuˈn ikyjo, tkyˈeˈtaq Demetrio, tuˈn kyniminxjal tiˈjjo Tbˈanil Tqanil, quˈn bˈiˈntaq tuˈn, qa ma chi niminxjal, nlaytaq chi loqˈin tiˈjjo kˈaẍjil anetziˈn; ex bˈeˈx aku najjo txqan kykanebˈ tiˈjjo kyaqˈin ikyjo.


Ja muutamat heistä tahtoivat ottaa hänet kiinni. Mutta ei kukaan käynyt häneen käsiksi. 	 Attaq junjun a kyaj tuˈn t‑xi kyiˈn toj tze, me mix aˈl jun ok tzyunte.


Ja katso, tapahtui suuri maanjäristys, sillä Herran enkeli astui alas taivaasta, tuli ja vieritti kiven pois ja istui sille. 	 Texjo tqan ttzaj kyaqnajnabˈ kujxix. Ox luˈlinx txˈotxˈ, quˈn jun t‑angel tAjaw Tkyaqil kuˈtz toj kyaˈj, ex ul ttzi jul. El tiˈn ma tij abˈj, a toktaq te jupbˈilte, ex kubˈ qe tibˈaj.


Mitä siis sanon? Ettäkö epäjumalanuhri on jotakin, tai että epäjumala on jotakin? 	 Me nya tuˈn lo nxi nqˈmaˈn qa at tipin jun twutzbˈiyil ex qa a chibˈj, a n‑okx oyit twutzjo twutzbˈiyil, nimxixtl toklin tzeˈnku txqantl chibˈj.


Ja noita toisia pappeja on tullut useampia, koska kuolema ei sallinut heidän pysyä; 	 ¿Me tiˈtaqtzin tkyˈi tojjo ojtxe tumil? Quˈn ayetzin txqantl pale, ilaˈtaq kybˈaj, quˈn tuˈn te kyiminqetaq. Ex tuˈn ikyjo, nlaytaq chi ten te jun majx.


Ja kun hän tulee, niin hän näyttää maailmalle todeksi synnin ja vanhurskauden ja tuomion: 	 Ajtzin tkˈuˈl, kˈwel tiˈj kynabˈlxjal tuˈn, qa aj ilqe, ex qa at jun tumil tuˈn kyokxjal tzˈaqle, ex qa kykyaqilxjal il tiˈj tuˈn kyok toj paˈbˈin twutz Dios.


Ja minä sanoin: `Herra, he tietävät itse, että minä panin vankeuteen ja ruoskitin jokaisessa synagoogassa niitä, jotka uskoivat sinuun. 	 Xitzin nqˈmaˈntza: Ay wAjaw, ¿Tiquˈnil qa nlay kubˈ kybˈiˈn? ¿Ma nya aj Judiyqiˈn? Ex bˈin kyuˈn, qa nchinktaqa tojile tkyaqil ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, ex nchex wintaqa toj tze aye nchi nimintaq tiˈja, ex tzuntaq nchi kubˈ nbˈyoˈn.


Mutta kun he olivat menneet, niin katso, Herran enkeli ilmestyi Joosefille unessa ja sanoi: "Nouse, ota lapsi ja hänen äitinsä ja pakene Egyptiin, ja ole siellä siihen asti, kuin minä sinulle sanon; sillä Herodes on etsivä lasta surmatakseen hänet". 	 Tej kyajtz aj nabˈl, jun t‑angel qAjaw ok tyekˈin tibˈ toj twutzikyˈ Jse, ex xi tqˈmaˈn te: Kux jaw weˈksa. Chlentzjiy tal qˈa tukˈax tnana, ex kux cheˈxa toj txˈotxˈ Egipto, ex tenkja antza, tzmaxiˈ aj t‑xi nqˈmaˈn tey. Quˈn kjyol Herodes tiˈjjo tal qˈa, tuˈn tkubˈ bˈyet.


Niin kehoitan siis minä, joka olen vankina Herrassa, teitä vaeltamaan, niinkuin saamanne kutsumuksen arvo vaatii, 	 Tuˈnpetziˈn, exla qa intinkuxa toj tze tuˈn tpaj qAjaw, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy tuˈn kyanqˈiˈn, tzeˈnkuxjo tuˈn tbˈant, a ayiˈy o chi txokliˈy tuˈn Dios tuˈn kyoka te te.


Rauhan Jumala olkoon kaikkien teidän kanssanne. Amen. 	 Noqit ax qMan Dios, a tAjaw tkyaqil nukˈbˈil, ten junx kyukˈiy. Ikyxit tzˈele.


Kun te näin kokoonnutte yhteen, niin ei se ole Herran aterian nauttimista, 	 Me kxel nqˈmaˈn qa ajo paˈbˈl lo ntiˈ tajbˈin, ex ajo Xjan Wabˈj, a nchi waˈn tiˈj, nyaxla xjan twutz qAjaw.


Sentähden, kaikki, mitä te tahdotte ihmisten teille tekevän, tehkää myös te samoin heille; sillä tämä on laki ja profeetat. 	 Tuˈnpetziˈn, kybˈinchinkujiˈy kyukˈa txqantl, a tzeˈnku kyaja tuˈn tkubˈ kybˈinchin txqantl kyukˈiy. Quˈn a nukˈbˈil lo, ikyx t‑xilin tojjo ojtxe kawbˈil ex jniˈ kyyol yolil Tyol Dios ojtxe.


Ja tämä on Johanneksen todistus, kun juutalaiset lähettivät hänen luoksensa Jerusalemista pappeja ja leeviläisiä kysymään häneltä: "Kuka sinä olet?" 	 Ayetaqtziˈn xjal Judiy iteˈ toj tnam Jerusalén, i tzaj kychqˈoˈn junjun pale ex junjun aj Leví, xjelilte ankyetaqjo Juan.


Me kiitämme Jumalaa, Herramme Jeesuksen Kristuksen Isää, aina kun rukoilemme teidän edestänne, 	 Kukx nqo naˈn Diosjiˈy, ex nxi qqˈoˈn chjonte kyiˈja te Dios, a Manbˈaj te qAjaw Jesucrist,


Silloin he kaikki sanoivat: "Sinä siis olet Jumalan Poika?" Hän vastasi heille: "Tepä sen sanotte, että minä olen". 	 Tej kybˈinte ikyjo, kykyaqilx xi qaninte te kyjaluˈn: ¿Apela tejitza kˈwalbˈaj te Dios? Xi ttzaqˈwin Jesús kye kyjaluˈn: Twutzx teˈ, ayinqin wejiˈy, ikyxjo tzeˈnku ma tzaj kyqˈmaˈn.


Tämä, mikä tapahtui heille, on esikuvallista ja on kirjoitettu varoitukseksi meille, joille maailmanaikojen loppukausi on tullut. 	 Bˈaj tkyaqiljo lo, ex bˈeˈx kyij tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios te jun yekˈbˈil te qe, ex te jun aqˈbˈil qnabˈl, tuˈntzin mina kubˈ qbˈinchinqe ikyjo, a awo nqo anqˈin kyojjo qˈij jaˈlin, a chˈix tjapin bˈaj tkyaqil.


Niin hän otti ne viisi leipää ja kaksi kalaa, katsoi ylös taivaaseen ja siunasi ne ja mursi ja antoi opetuslapsilleen kansan eteen pantaviksi. 	 Texjo paq anetziˈn, i jaw ttzyuˈn Jesúsjo jweˈ tal wabˈj exqetziˈn kabˈe tal netzˈ kyiẍ, jaw tiˈn twutz jawl, exsin xi tqˈoˈn chjonte te Dios kyiˈj. Atzaj teˈ tbˈaj naˈn Dios, bˈeˈxsin i kubˈ tpiẍin tal wabˈj, exsin i xi tqˈoˈntz kyeˈ t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈntzintla tkubˈ kysipin kye tkyaqilxjal.


En minä kuitenkaan pidä henkeäni itselleni minkään arvoisena, kunhan vain täytän juoksuni ja sen viran, jonka minä Herralta Jeesukselta olen saanut: Jumalan armon evankeliumin todistamisen. 	 Me nyalaxix toklin nchwinqiljiˈy, tzeˈnku tuˈn tjapin kanin tukˈa tzaljbˈil a nbˈey lajoˈnx te nnimbˈila, ex tuˈn tkubˈ nimitjo, a s‑aj tqˈmaˈn Jesús, a tAjaw Tkyaqil, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios.


Mutta niinkuin järjettömät, luonnostaan pyydystettäviksi ja häviämään syntyneet eläimet, niin joutuvat myös nämä, kun herjaavat sitä, mitä eivät tunne, häviämään omaan turmelukseensa, 	 Me ayetzin xjal lo, nchi yasin kyiˈjjo a mi n‑el kynikyˈ te. Ntiˈ kynabˈl, qalaˈ ikytzin kyteˈn tzeˈnqeku txuk toj kˈul, a il tiˈj tuˈn kyok tzyet, ex tuˈn kykubˈ yuchˈit te jun majx.


Mutta Salomo hänelle huoneen rakensi. 	 Me nya David kubˈ bˈinchin teˈ tnejil ja te naˈbˈl Dios, qalaˈ a tkˈwal, Salomón tbˈi,


haureellisille, miehimyksille, ihmiskauppiaille, valhettelijoille, valapattoisille ja kaikelle muulle, mikä on tervettä oppia vastaan - 	 ex kykyaqiljo nchi bˈinchin aj pajil tiˈjlbˈinxi mejebˈlin, ex aye nchi kyˈaˈjin, ichin tukˈax jun ichin ex qya tukˈax jun qya, exqetziˈn jniˈ elqˈil xjal, ex jniˈ sbˈul yol, ex tkyaqiljo nkujsinte tyol, a nya twutzx, twutz kawil; ex tkyaqiljo nkubˈ kybˈinchin nya bˈaˈn tiˈjjo xnaqˈtzbˈil twutzxix.


Sillä eivät fariseukset eivätkä ketkään juutalaiset syö, ennenkuin ovat tarkoin pesseet kätensä, noudattaen vanhinten perinnäissääntöä, 	 Quˈn ayetziˈn Parisey exqetziˈn xjal antza lipcheqektaq tiˈjjo xnaqˈtzbˈil, a kyij yekˈin kye kyuˈn qtzan kytaˈẍ, nlayxtaq chi waˈn qa mina ẍi txˈajin nej toj jun tumil tzeˈnkuxjo nbˈanttaq kyuˈn.


Ja oli jo noin kuudes hetki. Niin yli kaiken maan tuli pimeys, jota kesti hamaan yhdeksänteen hetkeen, 	 Teˈ tok kabˈlaj qˈij, ex tzmaxi toj oxe or te qale, bˈeˈx ok yupj twutz txˈotxˈ.


Ja hänen annettiin pukeutua liinavaatteeseen, hohtavaan ja puhtaaseen: se liina on pyhien vanhurskautus." 	 Ex ma txi qˈoˈn ambˈil te, tuˈn tok t‑xbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen, a saqxix ex nqoptzˈaj wen. (Atzin xbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen, jun techil tiˈjjo kybˈinchbˈin tzˈaqle kyejo kykyaqil nimil, aye ma tzˈel kypaˈn kyibˈ, tuˈn kyajbˈin te Dios.)


Ja olkaa siinä talossa ja syökää ja juokaa, mitä heillä on tarjota, sillä työmies on palkkansa ansainnut. Älkää siirtykö talosta taloon. 	 Axsa kˈaˈ chi kyijiˈy tojjo ja anetziˈn; kˈaˈ txi kywaˈn, ex kˈaˈ txi kykˈwanjiˈy a ktzajil qˈoˈn kyeˈy, quˈn at te aqˈnil toklin tuˈn tchjet twiˈ tkˈuˈj. Mina cheˈx kyeˈ kyojileˈ txqantl ja.


varmasti luottaen siihen, että hän, joka on alkanut teissä hyvän työn, on sen täyttävä Kristuksen Jeesuksen päivään saakka. 	 Qˈuqle nkˈuˈja tiˈj qMan Dios, a kubˈ xikyˈbˈinte aqˈuntl lo toj kyanmiˈn; ex ax nbˈinchin teˈ nimxixl aqˈuntl te tzˈaqtzbˈilte kyeˈy, tzmax ajxi tul Jesucrist juntl majl.


Minä todistan jokaiselle, joka tämän kirjan profetian sanat kuulee: Jos joku panee niihin jotakin lisää, niin Jumala on paneva hänen päällensä ne vitsaukset, jotka ovat kirjoitetut tähän kirjaan; 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kye kykyaqiljo nbˈin tiˈjjo Tyol Dios, a tzˈibˈin tojjo uˈj lo, qa at jun s‑ok tzˈaqtzin teˈ jun yol tibˈajjo lo, kxel nqˈmaˈn qa kxel ttzˈaqtzin Dios tkyaqil kyˈixsbˈajil tibˈaj, a kubˈ tzˈibˈin tojjo uˈj lo.


Kuullessaan kuolleitten ylösnousemuksesta toiset ivasivat, toiset taas sanoivat: "Me tahdomme kuulla sinulta tästä vielä toistekin". 	 Tej kybˈinte xjaljo, qa jatz anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, ilaˈ jaw xmayin, me iteˈxl i qˈmante kyjaluˈn: We qbˈintil teˈ luˈn toj junxil qˈij.


Paavali, Kristuksen Jeesuksen apostoli, Jumalan, meidän vapahtajamme, ja Kristuksen Jeesuksen, meidän toivomme, asettama, 	 Ayiˈn Pabl, jun tsanjil Jesucristqiˈn, chqˈoˈn tuˈn Dios, a Klolqe, ex tuˈn qAjaw Jesucrist, a qˈuqlexix qkˈuˈj tiˈj.


Sentähden olenkin niin usein ollut estetty tulemasta teidän tykönne. 	 Tuˈn jtzˈoˈnqintaqa tuˈn aqˈuntl, ntiˈtaq jun tumil tzeˈn tten tuˈn nxiˈy lol kyeˈy.


Mutta Jeesus sanoi: "Isä, anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät". Ja he jakoivat keskenään hänen vaatteensa ja heittivät niistä arpaa. 	 Naˈn Jesús Dios, tej tjaw qˈoˈn twutz cruz, ex chiˈ kyjaluˈn: Ay nMaan, najsima kyil, quˈn tuˈn mina n‑el kynikyˈ tiˈjjo nkubˈ kybˈinchin. Ayetzin kyej xjal a xoˈl qˈaqˈqetaq i bˈaj saqchan kyxol tzeˈn tuˈn tsipe teˈ t‑xbˈalin Jesús kyxolile.


Sillä Ihmisen Poika on tuleva Isänsä kirkkaudessa enkeliensä kanssa, ja silloin hän maksaa kullekin hänen tekojensa mukaan. 	 Quˈn tzul kanin jun qˈij tuˈn wula, ayiˈn Tkˈwal Ichin, tukˈa tkyaqil tqoptzˈajiyil nMaˈn ex kyukˈa jniˈ angel. Ex kxel nqˈoˈn chojbˈil teyile junjun, tzeˈnkuxjo ntqanin kybˈinchbˈin.


Jeesus sanoi: "Asettakaa kansa aterioimaan". Ja siinä paikassa oli paljon ruohoa. Niin miehet, luvultaan noin viisituhatta, laskeutuivat maahan. 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Kyqˈmaˈnxa kyeˈ, tuˈn kybˈaj kubˈ qe kykyaqil, quˈn attaq tal kˈul antza. Bˈeˈxsin i kubˈ qeˈ xjal, bˈalaqa jun jweˈ mil ichin.


Sillä te tunnette meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen armon, että hän, vaikka oli rikas, tuli teidän tähtenne köyhäksi, että te hänen köyhyydestään rikastuisitte. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn a t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist: Attaq tkyaqil qˈinimil tukˈa toj kyaˈj, me noq tuˈn kypaja, bˈeˈx kyij ttzaqpiˈn tkyaqil, exsin kubˈ tqˈoˈn tibˈtz tzaluˈn twutz txˈotxˈ tzeˈnku jun xjal yaj, tuˈntzintla kyoka te qˈinin tojjo kynimbˈila tiˈj, noq tuˈn yajbˈil n‑ikyˈxtaq tuˈn.


Ja sentähden me myös lakkaamatta kiitämme Jumalaa siitä, että te, kun saitte meiltä kuulemanne Jumalan sanan, otitte sen vastaan, ette ihmisten sanana, vaan, niinkuin se totisesti on, Jumalan sanana, joka myös vaikuttaa teissä, jotka uskotte. 	 Tuˈnpetziˈn, kukx nqo qˈoˈn chjonte te qMan Dios, quˈn tej t‑xi kybˈiˈnjiˈy Tyol, a xi qqˈmaˈn kyeˈy, ma txi kynimiˈn, nya tzeˈnku tyol jun xjal, qalaˈ axix twutz Tyol Dios, a n‑aqˈnin toj kychwinqila jaˈlin, a ayiˈy ẍeˈx niminte.


Jumala on Henki; ja jotka häntä rukoilevat, niiden tulee rukoilla hengessä ja totuudessa." 	 Quˈn ate Dios nya qˈanchaˈl teˈ, exla at toj tkyaqil tchˈiˈysbˈin. ¿Ma akutzin qo kˈulin twutz noq tukˈa qtzi? Qalaˈ tukˈa tkyaqil qanmin, ex tukˈa jun qnimbˈil twutzxix.


Kun sadanpäämies sen kuuli, meni hän päällikölle ilmoittamaan ja sanoi: "Mitä aiot tehdä? Tämä mies on Rooman kansalainen." 	 Tej tbˈijtej yol lo tuˈn xoˈl qˈaqˈ, bˈeˈx xtaˈj qˈmalte te tnejil xqˈuqil, ex chiˈ kyjaluˈn: ¿Tzeˈntzin k‑okila luˈn tuˈn? ¡Te aj Rom te ichin! chiˈ.


Mutta hän on onnellisempi, jos pysyy entisellään; se on minun mielipiteeni, ja minä luulen, että minullakin on Jumalan Henki. 	 Me toj nwutza, tbˈanilxitla noqit aku kyij kukxjo, tuˈn mi mejeye. Ex atzin nyola lo, nya noq wekuy, qalaˈ tuˈn Xewbˈaj Xjan toj wanmiˈn.


Sitä varten me aina rukoilemmekin teidän puolestanne, että meidän Jumalamme katsoisi teidät kutsumisensa arvoisiksi ja voimallisesti saattaisi täydelliseksi kaiken teidän halunne hyvään ja teidän uskonne teot, 	 Tuˈnpetziˈn, kukx nqo naˈnjiˈy Dios kyiˈja, tuˈn kybˈeta toj tumilxix, a tzeˈnkuxjo kyokliˈn, teˈ ẍi tzaj txkoˈn tuˈn. Ex nqo kubˈsin qwutza te Dios, tuˈn kytzaj oniˈn tuˈn, tuˈn tjapin bˈajjo jniˈ kyajbˈila bˈaˈn ex tkyaqil kyaqˈiˈn, a nkybˈinchiˈn tuˈn kynimbˈila, noq tukˈa tkyaqil tipin qMan.


Mutta hän sanoi naiselle: "Sinun uskosi on sinut pelastanut; mene rauhaan". 	 Me atzin te Jesús, bˈeˈx xi kyiml teˈ tiˈj qya anetziˈn, exsin xi tqˈmaˈnltz kyjaluˈn: ¡Ay qya! Noq tuˈnjo tnimbˈila wiˈja, ma kletiy. Atziˈn jaˈlin toj tzaljbˈil kux meltzˈaja, chi Jesúsjo te.


Ja koska tahdoin tietää, mistä asiasta he häntä syyttivät, vein hänet heidän neuvostoonsa 	 Me quˈn wajtaqa, tuˈn nbˈintiˈy tiˈtaq til, bˈeˈxsin xi wiˈntza kywutz Sanedrín.


sillä me olemme saaneet kuulla teidän uskostanne Kristuksessa Jeesuksessa ja rakkaudesta, mikä teillä on kaikkia pyhiä kohtaan; 	 quˈn ma qbˈiˈy jun tqanil tiˈj kynimbˈila tiˈj Crist, a Jesús, ex tiˈj tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja kyxoliliˈy tiˈj tkyaqil txqantl nimil.


Ympärileikkaus kyllä on hyödyllinen, jos sinä lakia noudatat; mutta jos olet lainrikkoja, niin sinun ympärileikkauksesi on tullut ympärileikkaamattomuudeksi. 	 Twutzx teˈ qa alkye taj tuˈn tjapin bˈaj ojtxe kawbˈil tuˈn, at tajbˈin te te, tuˈn tel qitit techil tiˈj tchibˈjil, tzeˈnku kubˈ tzˈibˈit toj Tuˈjil Tyol Dios. Me qa mix japin tuˈn, exla qa tok techil, ikyx tzˈeleˈ tzeˈnku ntiˈ techil tok twutz qMan Dios.


Sillä sille jolla on, sille annetaan; mutta siltä, jolla ei ole, otetaan pois sekin, mikä hänellä on." 	 Me alkye teˈ ntiˈ n‑ok tqˈoˈn tilil, majxpe ajo tnabˈl, a tbˈanilx toj twutz, me a ntiˈ tumil, k‑elil qˈiyit te jun majx.


Kaksi naista jauhaa yhdessä; toinen korjataan talteen, mutta toinen jätetään." 	 Exla qa kabˈe qya junx nchi cheˈn, junchˈin teˈ kxel qˈiˈn; atzin teˈ juntl, axsa kyjele qˈoˈne teˈ.


Jos joku, joka ei usko, kutsuu teitä ja te tahdotte mennä hänen luokseen, niin syökää kaikkea, mitä eteenne pannaan, kyselemättä mitään omantunnon tähden. 	 Atzin jaˈlin, qa at jun nya nimil, nxi txkon kyeˈy waˈl tja; ex qa kyajtaqkuy tuˈn kyxiˈy, bˈaˈn tuˈn kyxiˈy, ex bˈaˈn tuˈn kynikyˈbˈiˈn tiˈchaqx kubˈ qˈoˈntz kywutza, ex nya wen tuˈn tkubˈ kybˈisiˈn, mo tuˈn t‑xi kyqaniˈn, qa nej xkubˈ bˈyet twutz jun twutzbˈiyil.


Ja ehtoollisella oltaessa, kun perkele jo oli pannut Juudas Iskariotin, Simonin pojan, sydämeen, että hän kavaltaisi Jeesuksen, 	 Ex kyjaˈtaq qxiˈy waˈl, otaq kuˈx tajaw il toj tanmin Judas, tkˈwal jun xjal, Simun tbˈi, tuˈn t‑xiˈ kˈayilte Jesús toj kyqˈobˈ tajqˈoj.


Mutta minä sanon teille: Sodoman maan on tuomiopäivänä oleva helpompi kuin sinun." 	 Ex kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa toj tqˈijil paˈbˈin twutz Dios, kujxixtl kyeˈ tkawbˈil Dios tzul kyibˈaj, tzeˈnkuj kye xjal tojjo txˈotxˈ te Sodoma.


ja Andreaan ja Filippuksen ja Bartolomeuksen ja Matteuksen ja Tuomaan ja Jaakobin, Alfeuksen pojan, ja Taddeuksen ja Simon Kananeuksen 	 Ayetzin txqantl: Andrés; Lip; Bartolomey; Matey; Tmas, ante Santyaw, a tkˈwal Alpey; tukˈax Tadey; ex Simun, a toktaqljo qˈolbˈite te Celote;


mitä myös olette oppineet ja saaneet ja minulta kuulleet ja minussa nähneet, sitä tehkää, niin rauhan Jumala on oleva teidän kanssanne. 	 Kybˈinchinkutzinjiˈy a o bˈaj nyekˈiˈn, ex o txi nxnaqˈtziˈn kyeˈy, ex n‑ok kybˈiˈn, tzeˈn nxi nqˈmaˈn, ex o tzˈok kykaˈyiˈn toj nbˈinchbˈiˈn. Atzin kybˈinchinkujiˈy, ex atzin qMan Diosjo, a tAjaw tkyaqil nukˈbˈil, ktenbˈil kyukˈiy toj tkyaqil.


Ja maailma katoaa ja sen himo; mutta joka tekee Jumalan tahdon, se pysyy iankaikkisesti. 	 Tkyaqiljo luˈn nya tzajnin tiˈj qMan Dios, quˈn tkyaqiljo luˈn kja kyikyˈ, ex tkyaqil txˈotxˈ kbˈajil te jun majx. Me atzin xjal, a nbˈinchin tzeˈnkuˈ taj Dios, ok ktenbˈil te jun majx.


Ja hän rukoili uudestaan, ja taivas antoi sateen, ja maa kasvoi hedelmänsä. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, aqˈe majl naˈl Dios, tuˈntzin ttzaj jbˈal; bˈeˈxsin tzaj qˈoˈn jbˈaltz tibˈaj txˈotxˈ, tuˈn ttzaj tawal.


Ja ne muut saivat surmansa hevosen selässä istuvan miekasta, joka lähti hänen suustaan; ja kaikki linnut tulivat ravituiksi heidän lihastansa. 	 Ex kykyaqiljo txqantl bˈeˈx i kubˈ bˈyoˈn tukˈa kxbˈil tbˈanilx tste, a etz toj ttzi Crist, a nchejintaq tibˈajjo chej. Ex tkyaqil pichˈ, ayeˈ kˈutzqe, i noj tuˈn kychibˈjil kyimnin.


Sillä minä tiedän, että tämän majani poispaneminen tapahtuu äkisti, niinkuin myös meidän Herramme Jeesus Kristus minulle ilmoitti. 	 quˈn a qAjaw Jesucrist o qˈmante weˈy qa chˈix tpon qˈij tuˈn nkyima.


Ja hän astui toiseen niistä, joka oli Simonin, ja pyysi häntä viemään sen vähän matkaa maasta; ja hän istui ja opetti kansaa venheestä. 	 Ex bˈeˈx jax Jesús toj jun bark, a tetaq Simun, ex kubˈsin twutz te, tuˈn t‑xi tlimoˈntaq chˈintljo bark tojxi aˈ. Ex bˈeˈx kubˈ qe Jesús toj bark, ex tojxsiˈn aˈ, ok tentz xnaqˈtzil kyeˈ xjal.


Hän sanoi heille: "Tulkaa ja katsokaa". Niin he menivät ja näkivät, missä hän majaili, ja viipyivät hänen tykönään sen päivän. Silloin oli noin kymmenes hetki. 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Ku kytzaja loltech. Ex bˈeˈx i xi lipe kaˈyilte jaˈ najle Jesús. Ex tej kykanin, bˈeˈx i kyij ten tukˈa tzmaxi tex qˈij, quˈn otaq qoqix kye; quˈn otaq tzˈok kyaje or te qale.


Niin ylimmäinen pappi kysyi Jeesukselta hänen opetuslapsistaan ja opistaan. 	 Ex atziˈn tnejilxix pale ok ten qanilte te Jesús, ankyeqe te t‑xnaqˈtzbˈin ex tiˈtzin xi t‑xnaqˈtzin kye.


Mutta kun pakanat ja juutalaiset ynnä heidän hallitusmiehensä mielivät ryhtyä pahoinpitelemään ja kivittämään heitä, 	 Tuˈnpetziˈn, i kyij toj wen a xjal Judiy exqetziˈn nya Judiy, junx kyukˈa kawil toj tnam, tuˈn kyok yiset Pabl ex Bernabé, ex tuˈn kyok xoyit tukˈa abˈj.


Ja kun hän tuli lähemmäksi ja näki kaupungin, itki hän sitä 	 Tej chˈixtaq tkanin Jesús toj tnam Jerusalén, atzaj teˈ tiwlej tnam tuˈn, bˈeˈx jaw oqˈ tiˈj,


ja yhdessä ruumiissa sovittaakseen molemmat Jumalan kanssa ristin kautta, kuolettaen itsensä kautta vihollisuuden. 	 Ikytzin tumiljo, noq tuˈn tkyimlin Crist twutz cruz, ma kubˈe tiˈjjo qˈoj, a attaq kyxoljo kabˈe tnam, ex ma chi kyij toj wen tukˈa Dios, ex ma chi ok qˈoˈn te junchˈin Ttanim.


Niin he sanoivat hänelle: "Herra, anna meille aina sitä leipää". 	 Xitzin kyqanintz te Jesús: Ay Tata, qˈontzjiy wabˈj qeˈy junjun qˈij, a xkuˈtz toj kyaˈj.


Totisesti minä sanon teille: hän asettaa hänet kaiken omaisuutensa hoitajaksi. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, bˈeˈx kxel tqˈoˈn tajaw ja toklin te nejinel tibˈaj tkyaqiljo at te.


yhdelle hän antoi viisi leiviskää, toiselle kaksi ja kolmannelle yhden, kullekin hänen kykynsä mukaan, ja lähti muille maille. 	 Te jun, xi tqˈoˈn jweˈ mil; te juntl kabˈe mil, ex te juntl, noq jun mil, teyile junjun xi tqˈoˈn tzeˈnkux kynabˈl. Ex bˈeˈxsin xiˈtz toj tbˈe.


Joka siis ymmärtää tehdä sitä, mikä hyvää on, eikä tee, hänelle se on synniksi. 	 Tuˈnpetziˈn, ankye teˈ, a bˈaˈn bˈinchin wen, ex qa mix kubˈ tbˈinchin, ma kux te til ikyjo.


"Kilvoitelkaa päästäksenne sisälle ahtaasta ovesta, sillä monet, sanon minä teille, koettavat päästä sisälle, mutta eivät voi. 	 Kyqˈonk kyeˈ tilil tuˈn kyokxa tojjo tal tjpel ja tal muchˈ te chwinqil. Ex twutzx kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa nimx xjal k‑okil tilil kyuˈn, tuˈn kyokx, me nlay chi okx.


ja uudistua mielenne hengeltä 	 Ex kytxˈixpinksjiˈy kyanmiˈn ex kynabˈla, tuˈn kyoka akˈaj toj tkyaqil.


Ja vielä pojan tullessakin riivaaja repi häntä ja kouristi kovin. Mutta Jeesus nuhteli saastaista henkeä ja paransi pojan ja antoi hänet takaisin hänen isällensä. 	 Atzaj teˈ t‑xi laqˈe tal kˈwal tkˈatz Jesús, bˈeˈx pon tolpaj juntl majl tuˈn tipin taqˈnil tajaw il, ex bˈeˈx tzaj jun majljo kyimin tiˈj. Me ante Jesús bˈeˈx xi tmiyoˈn tipin taqˈnil tajaw il. Tuˈntziˈn, bˈeˈx qˈanit tej kˈwal anetziˈn, exsin xi qˈoˈntz te ttata.


Ja niinkuin heille ei kelvannut pitää kiinni Jumalan tuntemisesta, niin Jumala hylkäsi heidät heidän kelvottoman mielensä valtaan, tekemään sopimattomia. 	 Ex noq tuˈn kykyˈeˈ tuˈn tel kynikyˈ te Dios, ax Dios xkyij tzaqpinkye, tuˈn kyxiˈ tojjo kynabˈl te najin, a tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn a nya wen tuˈn tkubˈ kybˈinchin.


Sen suurempaa rakkautta ei ole kenelläkään, kuin että hän antaa henkensä ystäväinsä edestä. 	 Ex ante qkˈuˈjbˈiljo nimxix toklin, tuˈn t‑xi qqˈoˈn qchwinqil noq tuˈn tpaj qukˈa.


Mutta kun ilta tuli, menivät hänen opetuslapsensa alas järven rantaan, 	 Atzaj teˈ qok yupj, bˈeˈx o kuˈxa, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ttzi nijabˈ,


Rakkaani, minä toivotan sinulle, että kaikessa menestyt ja pysyt terveenä, niinkuin sielusikin menestyy. 	 Erman, nimxix nkˈuˈja tiˈja; kukx nchin naˈnjiˈy Dios tiˈja, tuˈn waˈlxixa toj tnimbˈila, ex noqit bˈaˈn tayeˈ tchwinqila toj tkyaqil.


Sillä itse he kertovat meistä, millainen meidän tulomme teidän tykönne oli ja kuinka te epäjumalista käännyitte Jumalan tykö, palvelemaan elävää ja totista Jumalaa 	 quˈn ayex kyexjal nchi tzaj qˈmaˈnte qeˈy, tzeˈn xqo kˈmetiˈy kyuˈn, tej qpoˈn kyxola. Ex nchi yolin tiˈjjo tbˈanil o qo kubˈ kywutzliˈn. Ex ntzaj kyqˈmaˈn qeˈy tzeˈn kyij kytzaqpinjiˈy jniˈ kyilbˈiyil kydiosa, ex tuˈn kyxi lipeˈy tiˈjjo Dios itzˈxix ex twutzxix, ex tuˈn kyajbˈiˈn te.


Ja jos teette hyvää niille, jotka teille hyvää tekevät, mitä kiitosta teille siitä tulee? Niinhän syntisetkin tekevät. 	 Ex qa ma tzˈok kybˈinchiˈn jun wen noq kyiˈjku xjal nchi ok bˈinchin teˈ wen kyiˈja, ¿Tiˈtzin jun tbˈaniltz nkubˈ kybˈinchiˈn ikyjo? Quˈn ikypen kye bˈinchil iljo nbˈant kyuˈn.


että jos sydämemme syyttää meitä, niin Jumala on suurempi kuin meidän sydämemme ja tietää kaikki. 	 Mi kubˈ qbˈisin toj qanmin qa ntiˈ qoklin twutz Dios. Qalaˈ il tiˈj tuˈn tel qnikyˈ te, qa a qoklin tzajnin tiˈj qMan, a ojtzqiˈn tkyaqil tuˈn.


Sillä mitä minulta puuttui, sen täyttivät veljet, jotka tulivat Makedoniasta; ja kaikessa minä varoin olemasta teille rasitukseksi, ja olen vastakin varova. 	 Ex tej intintaqa kyxola, ex ntiˈtaq at weˈy, mi xkubˈ nbˈisiniˈy tuˈn ttzaj kyqˈoˈn chˈin tiˈ weˈy; qalaˈ tej kyul erman aj Macedonia, tzaj kyiˈn tkyaqiljo lo. Quˈn nya wajtaqa tuˈn tok nqˈoˈn jun iqtz kyibˈaja, ex kukx ktenbˈileˈ wuˈn.


Veljet, rukoilkaa meidän edestämme. 	 Atzin jaˈlin erman, chi naˈn Diosa qiˈja.


Hän sanoi heille: "Te vähäuskoiset, miksi olette pelkureita?" Silloin hän nousi ja nuhteli tuulia ja järveä, ja tuli aivan tyven. 	 Ex tzaj ttzaqˈwin Jesús qeˈy: ¿Tiquˈn nchi tzaj xobˈa? Noqxla tal chˈin kye kynimbˈil wiˈja. Tej tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, jaw weˈks Jesús, ex nxiku tqˈmaˈn te kyqˈiqˈ ex te aˈ, tuˈn kykubˈ qen. Ex texjo paq, bˈeˈx bˈaj kubˈ nume tkyaqil.


Ja hän meni taas Jordanin tuolle puolelle siihen paikkaan, missä Johannes ensin kastoi, ja viipyi siellä. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, meltzˈaj Jesús tjlajxi Nim Aˈ Jordán. Antza kyije ten tojjo txˈotxˈ, a jaˈ nchi kuxa tqˈoˈntaq Juan xjal toj aˈ te jawsbˈil aˈ.


Kunkin viikon ensimmäisenä päivänä pankoon jokainen teistä kotonaan jotakin talteen, säästäen menestymisensä mukaan, ettei keräyksiä tehtäisi vasta minun tultuani. 	 Toj tnejil qˈij te junjun seman, teyile junjun kyeˈ, bˈaˈn tuˈn tel tpaˈn chˈin tiˈjjo ntkanbˈin, ex tuˈn t‑xi tkˈuˈn, tuˈntzintla aj nkaniˈn, mina jaw chmet oyaj.


Ja Jeesus huusi suurella äänellä ja sanoi: "Isä, sinun käsiisi minä annan henkeni". Ja sen sanottuaan hän antoi henkensä. 	 Jaw tiˈnxix te Jesús tqˈajqˈojil twiˈ. Chiˈ kyjaluˈn: Ay Taa, toj tqˈobˈa kxel woqxenin weˈ wanim. Tej tbˈaj tqˈmaˈn tyol ikyjo, bˈeˈx el kyim.


ja tehnyt meidät kuningaskunnaksi, papeiksi Jumalalleen ja Isälleen, hänelle kunnia ja voima aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Ex o tzaj tqˈoˈn qoklin, tuˈn qok te Ttanim, ex tuˈn qok te pale toj taqˈin qMan Dios, a Ttata. Nimxit tbˈi ex te teˈ tkyaqil tipin jaˈlin, ex te jun majx. Ikyxitjo.


Voi teitä, kun kaikki ihmiset puhuvat teistä hyvää! Sillä niin tekivät heidän isänsä väärille profeetoille. 	 Ex bˈisbˈajilxla kyeˈy, a ayiˈy njaw nimsin kybˈiy kyuˈnxjal qa wenqiˈy, quˈn ikyx jawe kynimsin xjaljo kybˈi aye ok kyqˈoˈn kyibˈ te yolil Tyol Dios ojtxe.


Jeesus sanoi hänelle: "Jos tahdot olla täydellinen, niin mene, myy, mitä sinulla on, ja anna köyhille, niin sinulla on oleva aarre taivaissa; ja tule ja seuraa minua". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús te: Qa taja tuˈn toka tzˈaqlexix, ku txiˈy, ex kˈayinxjiy jniˈ at tey, ex oyinxjiy tpwaqa kye yaj. Ikytzin ktenbˈile tqˈinimiljiy toj kyaˈj. Exsin lipektza wiˈja.


Sanokaa minulle te, jotka tahdotte lain alaisia olla, ettekö kuule, mitä laki sanoo? 	 Ayetzin kye, ayiˈy kyaja tuˈn kyokxa tjaqˈ ojtxe kawbˈil tuˈn kyel wena twutz Dios, noq tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn, ¿Ma nyatzin bˈiˈn kyuˈn titziˈn ntqˈmaˈn ojtxe kawbˈil?


Sillä minun lihani on totinen ruoka, ja minun vereni on totinen juoma. 	 Quˈn ajo nchibˈjila, ante wabˈjjo, a twutzxix, ex ajo nchkyˈela, ex ikyxjo, ante kˈwabˈjjo, a twutzxix.


He vastasivat ja sanoivat hänelle: "Oletko sinäkin Galileasta? Tutki ja näe, ettei Galileasta nouse profeettaa." 	 I jaw yasin tiˈj Nicodem, ex xi kyqˈmaˈn: ¿Mej qa aj Galiley teja? Kaˈyinkuxa toj Tuˈjil Tyol Dios, ex k‑elil tnikyˈa te qa mix tiˈx jun yolil Tyol Dios k‑elitz antza toj txˈotxˈ Galiley.


niin tietäkää, että joka palauttaa syntisen hänen eksymyksensä tieltä, se pelastaa hänen sielunsa kuolemasta ja peittää syntien paljouden. 	 Bˈiˈnku kyuˈn qa at jun kyeˈ kxel onil tiˈjjo ma txiˈ toj bˈe nya wen, kkletil tanmin xjal tuˈn, ex mi kyim tukˈa til. Atzin jniˈ til kˈwel najsin ikyjo tuˈn Dios.


Ja hän saapui Nasaretiin, jossa hänet oli kasvatettu, ja meni tapansa mukaan sapatinpäivänä synagoogaan ja nousi lukemaan. 	 Xiˈ te Jesús tojjo tnam Nazaret, a jaˈ jawe chˈiye. Tzeˈnkuxtaqjo n‑oke tuˈn, okx tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios toj tqˈijil ajlabˈl, ex jawtzin weˈtz uˈjil teˈ Tyol Dios.


Tällä kaikella tosin on viisauden maine itsevalitun jumalanpalveluksen ja nöyryyden vuoksi ja sentähden, ettei se ruumista säästä; mutta se on ilman mitään arvoa, ja se tapahtuu lihan tyydyttämiseksi. 	 Tkyaqiljo xnaqˈtzbˈil lo nyakuj at tumil, quˈn tuˈn nkubˈ kymutxsin kyibˈ tuˈn, ex nkubˈ kykyˈixbˈin kyxmilil tuˈn, ex kujxixjo lo tuˈn tjapin. Me tkyaqiljo luˈn ntiˈ tumil tuˈn ttxˈixpit qanmin tuˈn, tiˈj tkyaqiljo nya wen, a ntqanin ojtxe qten.


joka on alttiiksi annettu meidän rikostemme tähden ja kuolleista herätetty meidän vanhurskauttamisemme tähden. 	 A xi tqˈoˈn tibˈ tuˈn tkyim, noq tuˈn tpaj qil, ex jaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin, noq tuˈn qok tzˈaqle twutz Dios.


Minä tiedän sinun tekosi ja rakkautesi ja uskosi ja palveluksesi ja kärsivällisyytesi ja että sinun viimeiset tekosi ovat useammat kuin ensimmäiset. 	 Ojtzqiˈn kybˈinchbˈiˈn wuˈn, a kykˈuˈjbˈila kyxola exsin kynimbˈila, a kyajbˈil kyibˈa kyxola exsin kynimsbˈil kykˈuˈja toj tkyaqil ma tzikyˈx kyuˈn. Ex ojtzqiˈn wuˈn qa ma chˈiyjo luˈn kyuˈn tzeˈnku tej kyniminkuy.


"Miehet, veljet, sen raamatunsanan piti käymän toteen, jonka Pyhä Henki on Daavidin suun kautta edeltä puhunut Juudaasta, joka rupesi niiden oppaaksi, jotka ottivat kiinni Jeesuksen. 	 Ayiˈy nxjalil, ilxix tiˈj tuˈn tbˈajjo a kubˈ tyolin David toj Tuˈjil Tyol Dios tuˈn Xewbˈaj Xjan tiˈj Judas, aj nejnintaq kywutzjo tajqˈoj Jesús.


Mitä me siis sanomme esi-isämme Aabrahamin saavuttaneen lihan mukaan? 	 Atzin jaˈlin, qo ximin chˈin tiˈj Abraham, a ojtxe qxeˈchil. ¿Tiˈtzin xtyekˈe Dios tiˈj tbˈinchbˈin Abraham tuˈn tklet?


Sillä häpeällistä on jo sanoakin, mitä he salassa tekevät; 	 quˈn manyor txˈixwejilx tuˈn qyolin tiˈj a nkubˈ kybˈinchin toj ewajil.


Ehkä se ensi vuonna tekee hedelmää; mutta jos ei, niin hakkaa se pois`." 	 Qapetla iky aku tzˈele twutzjo; qatzin qa minatz, kˈaˈ jaw ttxˈemintza.


äläkä saata meitä kiusaukseen; vaan päästä meidät pahasta, sillä sinun on valtakunta ja voima ja kunnia iankaikkisesti. Amen. 	 Mi ttziyiy tuˈn qkubˈ tzˈaqa toj jun joybˈil, aj ttzaj qiˈja; qalaˈ qo tkloma toj tqˈobˈ tajaw il. Quˈn tex te tkyaqil Tkawbˈil, ex nimx te tipin, ex jniˈ tqoptzˈajiyila jaˈlin, ex te jun majx.


Silloin Jeesus seisahtui ja käski taluttaa hänet tykönsä. Ja hänen tultuaan lähelle Jeesus kysyi häneltä: 	 Bˈeˈx kubˈ weˈ Jesús, exsin xi tqˈmaˈn, tuˈn ttzaj qˈinj moẍ jaˈ taˈyetaq. Tejtzin tpon qˈiˈn moẍ nqayin tkˈatz, xitzin tqanin te kyjaluˈn:


Ja hän meni ja saarnasi heidän synagoogissaan koko Galileassa ja ajoi ulos riivaajat. 	 Exsin Jesús bˈetil kyukˈa toj tkyaqil tnam te Galiley kyojileˈ muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, qˈmal Tyol Dios ex lajolkye taqˈnil tajaw il toj kyanmin xjal.


vaikka minulla on, mihin luottaa lihassakin. Jos kuka muu luulee voivansa luottaa lihaan, niin voin vielä enemmän minä, 	 Noqpetzin iky tetz, ayintla weˈ tnejil tuˈn tok qe nkˈuˈja tiˈj nbˈinchbˈiˈn.


Katsokaa kuitenkin, ettei tämä vapautenne koidu heikoille loukkaukseksi. 	 Twutzx tetz qa tzaqpiˈnqo tuˈn t‑xi qchyoˈn chibˈj anetziˈn. Me kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈn mi jaw tzˈaq jun nimil, a naˈm tweˈ wen toj tnimbˈil noq tuˈn kypaja, aj t‑xi kychyoˈn.


Sillä maja oli valmistettu niin, että siinä oli etumainen maja, jossa oli sekä lampunjalka että pöytä ja näkyleivät, ja sen nimi on "pyhä". 	 Ajo ja lo te kabˈe elnin; atzin tnejil: Xjan Najbˈil tbˈi, jaˈ attaq jun xtankoˈl, junx tukˈa jun meẍ, a jaˈ nchi kubˈe xjan wabˈj.


eivätkä puuttuisi taruihin ja loppumattomiin sukuluetteloihin, jotka pikemmin edistävät turhaa mietiskelyä kuin Jumalan armotaloutta, joka perustuu uskoon, niin kehoitan nytkin. 	 ex tuˈn mi tzˈok kybˈiˈn kylaˈjxjal ex jniˈ kybˈisxjal, a ntiˈ bˈajsbˈil kye, kyiˈj ojtxe qxeˈchil. Quˈn tkyaqiljo luˈn, noq tuˈn qyasin tiˈj, ex mi n‑onin qiˈj tuˈn tjapin qnimbˈil tzeˈnku taj Dios.


Minkä hedelmän te siitä silloin saitte? Sen, jota te nyt häpeätte. Sillä sen loppu on kuolema. 	 ¿Me tiˈtzin chˈin saj tqˈoˈn kyeˈy, tkyaqiljo a nchi txˈixwiˈy te jaˈlin? Quˈn tkyaqiljo anetziˈn, nqoˈx tiˈn toj kyimin te jun majx.


Katso, minä syöksen hänet tautivuoteeseen, ja ne, jotka hänen kanssaan tekevät huorin, minä syöksen suureen ahdistukseen, jos eivät tee parannusta ja luovu hänen teoistansa; 	 Tuˈnpetziˈn, kˈwel nqˈoˈn twiˈ watbˈil tuˈn jun yabˈil kujxix wen. Ex qa mi s‑ajtz tiˈj kyanmin ayeˈ lipcheqek tiˈj, ayeˈ nchi kyˈaˈjin tukˈa, ktzajil nsmaˈn nim kyixkˈoj kyibˈaj, ex majxpe kchi kˈwel nbˈyoˈn te jun majx. Ikytzin k‑elile kynikyˈjo tkyaqil Ttanim Dios, qa ayin weˈ ojtzqilte tkyaqil t‑xilin kynabˈl ex kyanminxjal, ex ayiˈn chin xel qˈoˈnte t‑xeljo kyaqˈnbˈiˈn, a tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈn.


Seuraavana päivänä Agrippa ja Bernike tulivat suurella komeudella ja menivät oikeussaliin päällikköjen ja kaupungin ylhäisten miesten kanssa; ja Paavali tuotiin Festuksen käskystä sinne. 	 Toj junxil qˈij, i kanin Agripa ex Berenice twutz ja te kawbˈil, ex i okx tuja tzeˈnqeku kawil, junx kyukˈa kynejil xoˈl qˈaqˈ exqetziˈn xjal, a nim kyoklin toj tnam.


Ja kun tämä kirje on luettu teille, niin toimittakaa, että se luetaan Laodikeankin seurakunnassa ja että myös te luette Laodikeasta tulevan kirjeen. 	 Ajtzin tbˈaj kyuˈjinjiˈy uˈj luˈn, kysmaˈnxa toj Laodicey, tuˈn tjaw uˈjin kyxol Ttanim Dios antza. Ex ikyxjo, kyuˈjinksjiˈy uˈj, a xi nsmaˈn antza.


sanomaan hänelle: "Oletko sinä se tuleva, vai pitääkö meidän toista odottaman?" 	 Tej kykanin tukˈa, xi kyqanin te: ¿Atzinjiy a Crist, a attaq tulil, mo qa at juntl, tuˈn tkubˈ qyoˈn?


Sillä missä on testamentti, siinä on sen tekijän kuolema toteennäytettävä; 	 ¿Me tiquˈn iltaq tiˈj tuˈn tkyim Jesús? Ikyx tzeˈlpineˈ lo tzeˈnku jun tata qxol, a kubˈ ttzˈibˈin jun uˈj, jaˈ ktqˈmaˈbˈila tzeˈnchaq k‑okile tkyaqiljo a at te kyxol tkˈwal, aj tkyim. Me atziˈn uˈj, ntiˈ tajbˈin qa naˈmxtaq tkyim. Quˈn junjun uˈj ikyjo, ntiˈ toklin qa itzˈtaqxjo tata.


Ja Publiuksen isä makasi sairaana kuumeessa ja punataudissa; ja Paavali meni hänen luoksensa, rukoili ja pani kätensä hänen päälleen ja paransi hänet. 	 Me atziˈn ttata Publio, yabˈtaq teˈ tuˈn kyaq ex tuˈn chkˈoj, ex tkuˈxtaq toj ttxoˈw. Bˈeˈxsin xiˈ Pabl qˈolbˈilte. Atzin teˈ tbˈaj naˈn Dios tiˈj, i kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈaj, ex bˈeˈx qˈanit tuˈn.


Heistäkin Eenok, Aadamista seitsemäs, on ennustanut, sanoen: "Katso, Herra tulee tuhannen tuhansine pyhinensä 	 A twuqin tyajil Adán, Enoc tbˈi, ok qˈoˈn toj twutz tuˈn Xewbˈaj Xjan kyiˈjjo xjal luˈn, ex kyij ttzˈibˈin kyjaluˈn: Kybˈintziˈn jaˈlin. Ma tzul te qAjaw junx kyukˈa Ttanim xjanxix, nimxixjo kybˈaj; nlay bˈant tajlet.


Ja kun he olivat astuneet ylös vedestä, tempasi Herran Henki Filippuksen pois, eikä hoviherra häntä enää nähnyt. Ja hän jatkoi matkaansa iloiten. 	 Tej kyjatz toj aˈ, bˈeˈx xi qˈiˈn te Lip tuˈn Xewbˈaj Xjan. Antej aj Etiopía mix tlonte juntl majl, me nojnin tanmin tuˈn tzaljbˈil, xi tiˈn tbˈe.


Alammeko taas suositella itseämme? Vai tarvinnemmeko, niinkuin muutamat, suosituskirjeitä teille tai teiltä? 	 ¿Ma tzunpela nja qnimsin qibˈa tukˈa yol lo? ¿Mo ilpela tiˈj tuˈn t‑xi qqˈoˈn jun uˈj kyeˈy te oqxenbˈil qeˈy, noq tuˈn qkubˈ kyxkˈamiˈn; mo tuˈn ttzaj kyqˈoˈn jun uˈj qeˈy te oqxenbˈil qeˈy, jaˈ tuˈn qponiˈy? Quˈn ikytzin tumiljo kyuˈnxjal, a nya wen, ayeˈ nchi bˈet suqil Tyol qMan.


Ja Herra on vapahtava minut kaikesta ilkivallasta ja pelastava minut taivaalliseen valtakuntaansa; hänelle kunnia aina ja iankaikkisesti! Amen. 	 Ax qAjaw kklol weˈy te tkyaqiljo nya bˈaˈn, ex kchin kletila tuˈn, te jun majx, tuˈn wokxa toj Tkawbˈil toj kyaˈj. Nimxit tbˈi qAjaw jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


Katsokaa siis, miten kuulette; sillä sille, jolla on, annetaan, mutta siltä, jolla ei ole, otetaan pois sekin, minkä hän luulee itsellään olevan." 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa. Quˈn tkyaqiljo, a nim n‑ok tilil Tyol Dios tuˈn, kyja kxela qˈoyit txqantl tnabˈl, tuˈn tel tnikyˈ tiˈj tkyaqil. Me ankye teˈ ntiˈ n‑ok tqˈoˈn tilil, majxpe ajo tnabˈl, a tbˈanilx toj twutz, me a ntiˈ tumil, k‑elil qˈiyit te jun majx.


Jeesus sanoi heille: "Täyttäkää astiat vedellä". Ja he täyttivät ne reunoja myöten. 	 Bˈeˈx xi tqˈmaˈn Jesús kyeˈ nchi sipintaq: Kynojsinqekuxjiˈy ẍoqˈ tukˈa aˈ. Ex i bˈaj noj kyuˈn wen.


jotka eivät ole syntyneet verestä eikä lihan tahdosta eikä miehen tahdosta, vaan Jumalasta. 	 Quˈn bˈeˈx i itzˈje juntl majl tuˈn Dios, ex nya kyuˈn xjal mo noq tuˈn t‑xim jun ichin.


Mutta kun he näkivät Pietarin ja Johanneksen rohkeuden ja havaitsivat heidän olevan koulunkäymättömiä ja oppimattomia miehiä, he ihmettelivät; ja he tunsivat heidät niiksi, jotka olivat olleet Jeesuksen kanssa. 	 Mix jawe xobˈe Pegr ex Juan, tej kyyolin kywutz kawil. Tej kylonte kawil ikyjo, bˈeˈx i jaw kaˈylaj, quˈn ayetzaj ichin nya aj uˈjilqe, ex ntiˈxixtaq bˈaˈn kyuˈn. Me el kynikyˈjo kawil te, qa t‑xnaqˈtzbˈinqetaq Jesús.


Samoin mekin; kun olimme alaikäisiä, olimme orjuutetut maailman alkeisvoimien alle. 	 Ikyxsin xbˈajtzjo qiˈj tzeˈnku kˈwal lo, tej naˈmtaq qnimin Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex kubˈ qniminl jniˈ nimbˈil te twutz txˈotxˈ.


Vaelluksessanne olkaa viisaat ulkopuolella olevia kohtaan, ja ottakaa vaari oikeasta hetkestä. 	 Ex ikyxjo tenxit kynabˈla, ex chi bˈet‑xita tojxix tumil kywutzjo nya nimilqe. Tzˈajbˈinxit kyuˈn tuˈn kyyekˈintejiˈy kynimbˈila kywutzxjal kykyaqil qˈij.


Eikä hän antanut hänelle siinä perintöosaa, ei jalan leveyttäkään, vaan lupasi, Aabrahamin vielä lapsetonna ollessa, antaa sen hänelle ja hänen siemenelleen hänen jälkeensä. 	 Me tojjo txˈotxˈ lo, mix xi qˈoˈne chˈin ttxˈotxˈ, iˈchaqpetla noq chˈin netzˈ, jaˈ tuˈn tkubˈe weˈ, quˈn nya te te Abrahamjo txˈotxˈ lo, qalaˈ xi ttziyin Dios, tuˈn t‑xi tqˈoˈn kye tyajil, me tzmaxitaqjo aj tkyim. Ex naˈmtaqpe kyul te Abraham tkˈwal, tej tyolajtzjo lo.


Tunnen miehen, joka on Kristuksessa: neljätoista vuotta sitten hänet temmattiin kolmanteen taivaaseen - oliko hän ruumiissaan, en tiedä, vai poissa ruumiista, en tiedä, Jumala sen tietää. 	 Ojtzqiˈn jun ichin wuˈn, nimilxix tiˈj Crist. Ma bˈant kyajlajaj abˈqˈe, t‑xilin qˈiˈn toj toxin kyaˈj, jaˈ taˈye Dios. Ntiˈ bˈiˈn wuˈn qa tukˈax t‑xmilil xi qˈiˈn mo minaj, oˈkx Dios ojtzqilte.


Tuska ja ahdistus jokaisen ihmisen sielulle, joka pahaa tekee, juutalaisen ensin, sitten myös kreikkalaisen; 	 Ktzajil tqˈoˈn Dios nimx yajbˈil ex bˈis kyibˈajjo a nchi bˈinchin il; tnejilxix kye Judiy, ex ikyxjo kye nya Judiyqe.


eivät varkaat, ei ahneet, ei juomarit, ei pilkkaajat eivätkä anastajat saa periä Jumalan valtakuntaa. 	 exqetziˈn ileqˈ, exqetziˈn npon kykˈuˈj tiˈj nimku tiˈ, exqetziˈn txˈujtinel, ex xoˈl yol, ex jniˈ sbˈul.


niinkuin on kirjoitettuna profeetta Esaiaan sanojen kirjassa: "Huutavan ääni kuuluu erämaassa: `Valmistakaa Herralle tie, tehkää polut hänelle tasaisiksi`. 	 Iky bˈajjo tzeˈnkuxjo otaq ttzˈibˈe qtzan Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe. Chiˈ kyjaluˈn: Ex bˈijte tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla kujxix wen toj tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈ kynajbˈilxjal toj, a xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Kybˈinchim kyteˈn twutz qAjaw; kyqˈoˈnx kyanmiˈn teˈ jikyinxix wen.


jotka tappoivat Herran Jeesuksenkin ja profeetat ja ovat vainonneet meitä, eivätkä ole Jumalalle otollisia, vaan ovat kaikkien ihmisten vihollisia, 	 Quˈn ayetziˈn nxjalila kubˈ kybˈyoˈn qAjaw Jesús, tzeˈnku bˈant kyuˈn ojtxe, tej tkubˈ kybˈyoˈn tkyaqil yolil Tyol Dios. Ex tzeˈnku jaˈlin, xqo etz lajoˈn kyuˈn. Ex kukx nchi bˈinchin tiˈjjo a tkyˈeˈ Dios tiˈj, ex nchi el kyikyˈin kykyaqil xjal.


mutta kun meillä on elatus ja vaatteet, niin tyytykäämme niihin. 	 Me noq qa at telix qqˈij, ex qa at qxbˈalin, qo tzalaj tukˈa ikyjo.


Sentähden Isä minua rakastaa, koska minä annan henkeni, että minä sen jälleen ottaisin. 	 Nimx tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj nMan wiˈja, quˈn kxel nqˈoˈn we nchwinqil tuˈn tkyim, exsin tuˈn tjaw anqˈin juntl majl kyxol kyimnin.


Seuraavana päivänä, kun suuri kansanjoukko, joka oli saapunut juhlille, kuuli, että Jeesus oli tulossa Jerusalemiin, 	 Nimkutaq xjal otaq txiˈ ikyˈsil Xjan Qˈij toj Jerusalén. Toj junxil qˈij, ok kybˈin qa tuˈntaq tkanin Jesús antza.


Et sinä voidellut öljyllä minun päätäni, mutta tämä voiteli hajuvoiteella minun jalkani. 	 Ex ntiˈ te aseyt ma jax tqˈoˈn toj nwiˈy, a tzeˈnkuxjo nbˈinchajtz, me metzin teˈ qya lo, at teˈ aˈ, a kˈokˈjxix wen ma tzˈok tqoˈn kyiˈj nqaˈn.


Mutta kaikki tapahtukoon säädyllisesti ja järjestyksessä. 	 Me kybˈinchinkuy tkyaqil toj tumilxix ex tukˈa nukˈbˈil.


Ja kun minä rupesin puhumaan, tuli Pyhä Henki heidän päällensä, niinkuin alussa meidänkin päällemme. 	 Atzaj teˈ wok teˈn yolil kye, chi Pegr, bˈeˈx tyekˈeku Xewbˈaj Xjan, qa bˈeˈx okx toj kyanmin, ikyxjo tzeˈnku tyekˈe qxol te tnejil.


Samoin on nyt tänäkin aikana olemassa jäännös armon valinnan mukaan. 	 Atziˈn jaˈlin; ma kyij jun jteˈbˈin kybˈaj aj Judiy, aye skˈoˈnqexix tuˈn t‑xtalbˈil qMan Dios, ex nya tuˈn kybˈinchbˈin. Quˈn noqit tuˈn kybˈinchbˈin, matla chi klettz kyuˈnx kyibˈx, ex ntiˈtla tajbˈintzjo t‑xtalbˈil qMan Dios.


Ja enkeleistä hän sanoo: "Hän tekee enkelinsä tuuliksi ja palvelijansa tulen liekiksi"; 	 Ex toj Tuˈjil Tyol Dios, chitzin Diosjo kyiˈj angel kyjaluˈn: O chi kubˈ tbˈinchin Dios angel, tuˈn kyok te tsan, ex tzunxix nchi ajqelin wen tuˈn kyajbˈinxix te, tzeˈnku qˈaqˈ nimxix n‑ajbˈin kyexjal.


Ja siellä he julistivat evankeliumia. 	 Antza, i yoline tiˈjjo Tbˈanil Tqanil.


Niin hän meni ja kumartui hänen ylitsensä ja nuhteli kuumetta, ja se lähti hänestä; ja heti vaimo nousi ja palveli heitä. 	 Kubˈ kˈweˈ Jesús, tuˈn tok tkaˈyinj yabˈ, exsin xi tqˈmaˈntz teˈ nim kyaq, tuˈn teltaq tpaˈn tibˈ tiˈjjo qya. Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx xi chewx kyaq, ex bˈeˈx jaw weˈks tej qya, ex n‑ok tentz bˈinchil chˈin tiˈ kye.


Silloin päällikkö astui esiin, otatti hänet kiinni ja käski sitoa hänet kaksilla kahleilla ja kysyi, kuka hän oli ja mitä hän oli tehnyt. 	 Bˈeˈxsin ok laqˈe tnejil xqˈuqil kykˈatz, exsin xi tqˈmaˈntz, tuˈn tkuˈx Pabl toj tze, ex tuˈn tok kˈlet kyukˈa kabˈe kxbˈil. Tej tbˈajjo ikyjo, xi tqanintz ankyetaqjo Pabl, ex tiˈchaq otaq bˈant tuˈn.


Ja naiseen kääntyen hän sanoi Simonille: "Näetkö tämän naisen? Minä tulin sinun taloosi; et sinä antanut vettä minun jaloilleni, mutta tämä kasteli kyynelillään minun jalkani ja kuivasi ne hiuksillaan. 	 Xitzin kaˈyin Jesús toj twutzjo qya, exsin xi tqˈmaˈntz te Simun kyjaluˈn: ¿Man tzˈiwle qya lo tuˈn, a ma chi el ttxjoˈn nqaˈn tukˈa taˈl twutz, ex ma chi el tsuˈn kyukˈa tsmal twiˈ tuˈntzintla kytzqijtz? Me metziˈn te, ma chin tzaj ttxkoˈn tuˈn woktza toj tjay, me ntiˈ chˈin aˈ saj tqˈoˈn te txˈajbˈilkye nqaˈn.


Mutta kun Herodes sen kuuli, sanoi hän: "Johannes, jonka minä mestautin, on noussut kuolleista". 	 Atzin teˈ tok tbˈiˈn Herodes ikyjo, tqˈma: Antej Juan, aj el wiˈn twiˈ, ex ma jaw anqˈin juntl majl.


Vastustakaa häntä lujina uskossa, tietäen, että samat kärsimykset täytyy teidän veljiennekin maailmassa kestää. 	 Chi weˈkuxixa twutz toj kynimbˈila, quˈn bˈiˈn kyuˈn, qa kykyaqil nimil toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, ikyx n‑ikyˈxjo kyuˈn, tzeˈnkuxjo kyeˈ.


ja te joudutte kaikkien vihattaviksi minun nimeni tähden. 	 ex ok kchi okil ikyˈiˈn kyuˈn kykyaqilxjal, noq tuˈn tpajjo kynimbˈila wiˈja.


Me taas emme rupea kerskaamaan yli määrän, vaan ainoastaan sen määrätyn vaikutusalan mukaan, minkä Jumala on asettanut meille määräksi, ulottuaksemme teihinkin asti. 	 Me me qeˈ, mi nqo nimin qibˈa tiˈjjo qbˈinchbˈiˈn; qalaˈ ate Dios ntzaj yekˈinte jaˈ pon bˈaje qaqˈnbˈiˈn, ex bˈiˈn kyuˈn qa a qaqˈnbˈiˈn ma kanin tzmax kyukˈiy toj Corint.


että vaelluksessanne olisitte säädylliset ulkopuolella olevia kohtaan ettekä olisi kenenkään avun tarpeessa. 	 tuˈntzintla kykubˈ nimiˈn kyuˈnxjal, a nya nimil, ex tuˈntzin ntiˈ atx taj kyeˈy.


Sillä vääriä kristuksia ja vääriä profeettoja nousee, ja he tekevät tunnustekoja ja ihmeitä, eksyttääkseen, jos mahdollista, valitut. 	 Quˈn chi ul sbˈul k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ te Crist, mo te jun xjal tzeˈnku jun yolil Tyol Dios ojtxe. Ex okpe kˈwel kybˈinchin nim techil kyipin, noq tuˈn kysbˈetkuxjal kyuˈn. Ex okpela k‑okil kynikyˈin tuˈn kykubˈjo skˈoˈnqe tuˈn Dios, me nlay chi kubˈ.


Joka syntiä tekee, se on perkeleestä, sillä perkele on tehnyt syntiä alusta asti. Sitä varten Jumalan Poika ilmestyi, että hän tekisi tyhjäksi perkeleen teot. 	 Me atziˈn a bˈinchil il, te tajaw ilx teˈ, quˈn ate tajaw il bˈinchin il te tnejil. Tuˈntzin ikyjo, ul Tkˈwal Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ tuˈn t‑xititjo tkyaqil taqˈin tajaw il.


Jeesus sanoi heille: "Montako leipää teillä on?" He sanoivat: "Seitsemän, ja muutamia kalasia". 	 Me tzaj tqanin Jesús qeˈy: ¿Jteˈ wabˈj qˈiˈn kyuˈn? Noq tal wuq, ex jun tal jteˈbˈin netzˈ kyiẍ, qo chijiˈy.


Niinkuin on kirjoitettuna profeetta Esaiaan kirjassa: "Katso, minä lähetän enkelini sinun edelläsi, ja hän on valmistava sinun tiesi". 	 Tqˈma Dios te Tkˈwal tojjo uˈj, a kubˈ ttzˈibˈin jun yolil Tyol Dios ojtxe, Isaías tbˈi. Chiˈ kyjaluˈn: Kxel nchqˈoˈn twutz txˈotxˈ. Me nej kxel nchqˈoˈn jun nsaˈn qˈmal tqanila, ex tuˈn tkubˈ kybˈinchinxjal kyibˈ twutza.


Mutta Jeesus ei enää vastannut mitään, niin että Pilatus ihmetteli. 	 Noq jaw kaˈylaj Pilat, tuˈn mix xi ttzaqˈwine Jesús.


Ja heti kun Jeesus itsessään tunsi, että voimaa oli hänestä lähtenyt, kääntyi hän väkijoukossa ja sanoi: "Kuka koski minun vaatteisiini?" 	 Teˈ tnaˈnte Jesús otaq weˈ jun xjal tuˈn, aj meltzˈaj tiˈj, ex i ok tkaˈyin jniˈ xjal lipcheqektaq tiˈjile, ex xi tqanin kye: ¿Ankyeˈ s‑ok mikonte nxbˈaliˈn? chiˈ.


"Sentähden mies luopukoon isästänsä ja äidistänsä ja liittyköön vaimoonsa, ja ne kaksi tulevat yhdeksi lihaksi." 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tuˈntzin tpajjo, kyjel ttzaqpiˈn ichin ttata ex tnana, tuˈn tok meje tukˈa t‑xuˈjil, ex kabˈe kchi okil te junchˈin xmilil.


Olkaa toivossa iloiset, ahdistuksessa kärsivälliset, rukouksessa kestävät. 	 Chi tenxita toj tzaljbˈil, tuˈn qˈuqbˈil kykˈuˈja at; ex chi ayonxita tajbˈil qMan, qa ma tzaj jun tiˈ kyiˈja. Ex kukxit chi naˈnjiˈy Dios.


jotka hänen ollessaan Galileassa olivat seuranneet ja palvelleet häntä, sekä useita muita, jotka olivat tulleet hänen kanssaan ylös Jerusalemiin. 	 Najchaq nchi bˈaj kaˈyintztaq junjun qya; kyxol atetaq Mariy, aj Xleˈn, ex Salomé, exsin Mariy, tnana jun Santyaw kyitzˈin kyibˈ tukˈa Jse.


"Älköön teidän sydämenne olko murheellinen. Uskokaa Jumalaan, ja uskokaa minuun. 	 Mina chi jaw bˈisiˈn. Qe kykˈuˈja tiˈj Dios, ex qe kykˈuˈja wiˈja.


Sillä monessa kohden me kaikki hairahdumme. Jos joku ei hairahdu puheessa, niin hän on täydellinen mies ja kykenee hillitsemään myös koko ruumiinsa. 	 Ikytziˈn, qkyaqilx nimku jaˈ nqo bˈinchine nya wen tukˈa qyol. Ikyettziˈn, atit jun ntiˈx ntxalpaje tukˈa tyol, atzin jun xjaljo ntiˈx tkyˈi toj tchwinqil, ex at tipin tuˈn ttzyuˈnte tibˈ twutz tkyaqil il.


Ja samalla tavalla herjasivat häntä ryöväritkin, jotka olivat ristiinnaulitut hänen kanssansa. 	 Ex majqexpe ileqˈ, ayeˈ pejkˈinqektaq tukˈa twutz cruz, i bˈaj xmayintaq tiˈj.


Iloitkaa ja riemuitkaa, sillä teidän palkkanne on suuri taivaissa. Sillä samoin he vainosivat profeettoja, jotka olivat ennen teitä. 	 Qa ma tzikyˈx kyuˈn, chi tzeˈjixa, ex chi tzalajxa, quˈn ktzajil tqˈoˈn Dios nim t‑xel kyeˈy toj kyaˈj, tzeˈnku xi tqˈoˈn kye yolil Tyol Dios ojtxe, tuˈn nim ikyˈx kyuˈn tzeˈnkuˈ kyeˈ jaˈlin.


Sillä me, jotka olemme tässä majassa, huokaamme raskautettuina, koska emme tahdo riisuutua, vaan pukeutua, että elämä nielisi sen, mikä on kuolevaista. 	 Bˈaˈnxe tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tzunx nqxjipinxjo qibˈ wen, ex nqo bˈisin, quˈn qkyˈeˈtla tuˈn tkyimjo qxmilil. Qalaˈ atla qajjo tuˈn tul Crist jaˈlinxix, tuˈn qkˈmoˈnte akˈaj qxmilil te jun majx, tuˈn ttxˈixpitjo qxmilil lo, ex nya tuˈn tkyim, exsintla tuˈn qxiˈtz toj kyaˈj te jun majx.


Sillä minä ikävöitsen teitä nähdä, voidakseni antaa teille jonkun hengellisen lahjan, että te vahvistuisitte, 	 Quˈn wajxixa tuˈn nxiˈy lol kyeˈy, ex tuˈn kyxi nmojiˈn toj kynimbˈila tukˈa wokliˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan, tuˈn kyweˈxixa wen toj kynimbˈila,


Kun asukkaat näkivät tuon elukan riippuvan kiinni hänen kädessään, sanoivat he toisilleen: "Varmaan tuo mies on murhaaja, koska kostotar ei sallinut hänen elää, vaikka hän pelastuikin merestä". 	 Aye xjal najleqetaq antza, tej kylonte kan bˈaltzˈink tibˈ tiˈj tqˈobˈ Pabl, jaw yolin kyxolx. Chi chiˈ kyjaluˈn: Bˈalaqa bˈyol xjal te ichin lo. Mapetzin klet toj ttxuyil aˈ, me a kawil toj kyaˈj, nlay ttziye tuˈn tanqˈintl.


"Vihastukaa, mutta älkää syntiä tehkö." Älkää antako auringon laskea vihanne yli, 	 Ex qa ma tzaj kyqˈoja, mi chi bˈinchin ila; ex atzin qˈoj mi txi kykˈuˈn ajxi tex qˈij.


Sillä Mooses on sanonut: `Kunnioita isääsi ja äitiäsi`, ja: `Joka kiroaa isäänsä tai äitiänsä, sen pitää kuolemalla kuoleman`. 	 Quˈn tqˈma Dios tuˈn tsan, a Moisés: Kyniminku kytatiy ex kynaniy, chiˈ, ex ankye teˈ k‑elil tzaqpaj ttzi te ttata ex te tnana, il tiˈj tuˈn tkyim.


Jeesus sanoi heille: "Ettekö ole koskaan lukeneet kirjoituksista: `Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi; Herralta tämä on tullut ja on ihmeellinen meidän silmissämme`? 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús kye: ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjiˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, jaˈ ntqˈmaˈne kyjaluˈn: A abˈj, a xi kyxoˈn bˈinchil ja, a nyakuj ntiˈtaq tajbˈin, me axixpente abˈjjo ma tzˈokin te tqˈuqil tẍkyin ja, a nimxix toklin. Atziˈn tbˈanilxjo ma tzaj tqˈoˈn tAjaw Tkyaqil qe, ex ma qo jaw kaˈylajx tiˈj?


Ja kun fariseukset kysyivät häneltä, milloin Jumalan valtakunta oli tuleva, vastasi hän heille ja sanoi: "Ei Jumalan valtakunta tule nähtävällä tavalla, 	 Xi kyqanin Parisey te Jesús jtojtaq tuˈn tul kaniˈn Tkawbˈil qMan Dios. Xitzin ttzaqˈwin Jesús kye kyjaluˈn: Nlay qˈanchaˈlix teˈ Tkawbˈil qMan Dios, aj tul kanin.


Sitten hän sanoi palvelijoillensa: `Häät ovat valmistetut, mutta kutsutut eivät olleet arvollisia. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi tqˈmaˈn kye taqˈnil: Tkyaqilx noq tkubˈl. Me ayetzin kyeˈ txokenj kykyˈeˈ tuˈn kytzaj.


Tämän kuultuaan Jeesus ihmetteli häntä, kääntyi ja sanoi kansalle, joka häntä seurasi: "Minä sanon teille: en ole Israelissakaan löytänyt näin suurta uskoa." 	 Tej tbˈinte Jesúsjo ikyjo, bˈeˈx jaw kaˈylaj, ex bˈeˈx tzaj meltzˈaj, exsin tzaj tqˈmaˈntz kyeˈ xjal, a lipcheqetaq tiˈj. Chiˈ kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, naˈmx nbˈintiˈy jun ichin kyxol aj Israel, a atit nim tnimbˈil tzeˈnku tnimbˈiljo ichin lo, chiˈ.


Niin on siis meidän jokaisen tehtävä Jumalalle tili itsestämme. 	 Bˈiˈntl quˈn, qa il tiˈj tuˈn qpon twutz Dios chikyˈbˈilte tkyaqiljo qxim ex qbˈinchbˈin.


Sillä sen te tiedätte ja tunnette, ettei yhdelläkään haureellisella eikä saastaisella eikä ahneella - sillä hän on epäjumalanpalvelija - ole perintöosaa Kristuksen ja Jumalan valtakunnassa. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn ankye kˈwel bˈinchin te kyˈaˈjin, mo qa a jniˈ nya wen, ntiˈ toklin tiˈj Tkawbˈil Crist ex tiˈjjo te Dios. Ex ikyqexjo aye, a npon kykˈuˈj tiˈj jun tiˈ, quˈn ikyx tzˈelpineˈ tzeˈnku tuˈn kykˈulin twutz junxil kydios.


Ne, jotka olivat hajaantuneet sen ahdingon vuoksi, joka oli syntynyt Stefanuksen tähden, vaelsivat ympäri hamaan Foinikiaan ja Kyproon ja Antiokiaan saakka, mutta eivät puhuneet sanaa muille kuin ainoastaan juutalaisille. 	 Otaqxi kyim Esteban ikyjo, tej t‑xi xkye joybˈil qˈoj kyiˈj nimil. Tuˈnpetziˈn, ilaˈ bˈeˈx oq tuˈn kykanin toj txˈotxˈ Fenicia, Chipre, ex Antyokiy. Antza, i yoline kye xjal Judiy, tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, me mix i yoline kyukˈa aj nya Judiy.


Ja nyt, lapsukaiset, pysykää hänessä, että meillä hänen ilmestyessään olisi turva eikä meitä häpeällä karkoitettaisi pois hänen tyköänsä hänen tulemuksessaan. 	 Atzin jaˈlin werman, nyakuj nkˈwalqiˈy; chi tenkuxixa kuj toj kynimbˈila tiˈj Klolqe Jesús, tuˈntzin tqe qkˈuˈj tiˈj, aj tul juntl majl, ex tuˈn mi qo tzaj txˈixwe twutz.


Siitä syystä minä sinua muistutan virittämään palavaksi Jumalan armolahjan, joka sinussa on minun kätteni päällepanemisen kautta. 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nnaˈnxixjiˈy luˈn teˈy, tuˈn tja tiˈn tibˈa wen, ex tuˈn mi tzˈel tyajinjiy tokliˈn, a ma tzaj tqˈoˈn Dios, tej tkubˈ nqˈoˈn nqˈobˈa tibˈaja, tuˈn toka te jun nejinel toj Ttanim Dios.


Olkaa siis Jumalalle alamaiset; mutta vastustakaa perkelettä, niin se teistä pakenee. 	 Tuˈntziˈn, kyqˈonxsin kyibˈtza toj tqˈobˈ qMan Dios, ex kyiˈjlemila tajaw il. Ikytziˈn, k‑elil oqjo kyiˈja.


mutta kun eivät löytäneet, palasivat he Jerusalemiin etsien häntä. 	 Teˈ mix ja jyete kyuˈn, bˈeˈx i meltzˈaj jyolte tzma Jerusalén.


Kun he olivat menneet, rupesi Jeesus puhumaan kansalle Johanneksesta: "Mitä te lähditte erämaahan katselemaan? Ruokoako, jota tuuli huojuttaa? 	 Tej kymeltzˈajjo t‑xnaqˈtzbˈin Juan, bˈeˈx ok ten Jesús yolil tiˈj Juan kyukˈaxjal. Xi tqˈmaˈn kye kyjaluˈn: Tej kyxiˈy lolte Juan toj tzqij txˈotxˈ, ¿Tiˈtaqtzin wiq ichin kyajtaqa tuˈn kylontiˈy? ¿Ma noqpe jun ichin kabˈe tkˈuˈj, tzeˈnku jun ajlaj meltzˈaje tuˈn kyqˈiqˈ?


Jeesus vastasi: "Jos minä itse itselleni otan kunnian, niin minun kunniani ei ole mitään. Minun Isäni on se, joka minulle kunnian antaa, hän, josta te sanotte: `Hän on meidän Jumalamme`, 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Qa ma jaw nimsin wibˈa wuˈnx wibˈxa, ntiˈla tajbˈin nyola. Me an wejiˈy ma jaw nimsinwe a nMaˈn, a axjo nkyqˈmaˈn qa kyDiosa.


Mutta epäpyhiä ämmäin taruja karta ja harjoita itseäsi jumalisuuteen. 	 Ikyˈimiljiy tkyaqil kyyolxjal nya tumil, ex jniˈ kylaˈjxjal, a nya bˈaˈn. Qalaˈ qˈonka tilil, tuˈn tajbˈin te Dios.


Sillä jos te Moosesta uskoisitte, niin te uskoisitte minua; sillä minusta hän on kirjoittanut. 	 Quˈn noqit ma txi kynimin kyeˈ tkyaqiljo kubˈ ttzˈibˈin Moisés, matla txi kynimin kye nyola, quˈn wiˈjxa xyoline Moisés.


Opetuslapselle riittää, että hänelle käy niinkuin hänen opettajalleen, ja palvelijalle, että hänelle käy niinkuin hänen isännälleen. Jos he perheenisäntää ovat sanoneet Beelsebuliksi, kuinka paljoa enemmän hänen perheväkeään! 	 Quˈn qa ma tzikyˈx te xnaqˈtzil tuˈn ¿Tzeˈntzin tteˈntz tuˈn mi tzikyˈxa kyuˈn nchi xnaqˈtzin kyibˈ? Ex ikyxjo te aqˈnil tukˈa tajaw aqˈuntl. Xi nqˈmaˈn ikyjo, quˈn ikyqintzin wejiˈy tzeˈnku jun manbˈaj toj ja. Quˈn mape tzˈok kyqˈmaˈn kyexjal weˈy qa tajaw ilqiˈn, a Beelzebú; ¿Yajtzilaˈ kyetza?


Tervehtikää toisianne pyhällä suunannolla. Kaikki Kristuksen seurakunnat tervehtivät teitä. 	 Kyqˈolbˈinx kyibˈa kyxoliliˈy tukˈa tkyaqil kyanmiˈn; kykyaqilxjo jniˈ Ttanim Crist tzaluˈn nxi kyqˈoˈn jun qˈolbˈil kyeˈy.


Sillä teille ja teidän lapsillenne tämä lupaus on annettu ja kaikille, jotka kaukana ovat, ketkä ikinä Herra, meidän Jumalamme, kutsuu." 	 Tzaj ttziyin Dios Xewbˈaj Xjan ex jun najsbˈil kyila te kyeˈy, ex te kykˈwala ex te kykyaqiljo iteˈ najchaq; a yol luˈn te kykyaqilxjo ayeˈ taj qMan Dios tuˈn kytxket, ex tuˈn kynimin Tyol.


Salmonille syntyi Booas Raahabista, Booaalle syntyi Oobed Ruutista, Oobedille syntyi Iisai; 	 Ante Salmón tukˈa Rahab, ayeˈ ttata Booz, ex ante Booz tukˈa Rut, ayeˈ ttata Obed, a ttata Isaí.


Mutta armolahjan laita ei ole sama kuin lankeemuksen; sillä joskin yhden lankeemuksesta monet ovat kuolleet, niin paljoa enemmän on Jumalan armo ja lahja yhden ihmisen, Jeesuksen Kristuksen, armon kautta ylenpalttisesti tullut monien osaksi. 	 Me nya junx. Quˈn a til Adán nya ikyjo tzeˈnku toyaj qMan Dios. Quˈn tuˈn til Adán, tkyaqilxjal il tiˈj tuˈn tkyim. Me metzin kolbˈil, a tzaj toyin Dios tuˈn t‑xtalbˈil jun ichin, a Jesucrist, nimxix tipin tibˈaj kyimin kye xjal, aye nchi nimin tiˈj.


Sentähden sanotaan: "Heräjä sinä, joka nukut, ja nouse kuolleista, niin Kristus sinua valaisee!" 	 Quˈn toj tspikyˈemil tqan qˈij, n‑ele tnikyˈtzajil tkyaqil. Tuˈnpetziˈn, ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Qˈimiltzin twatla, a ay nktan. Ex weˈksa kyxol kyimnin. Ex ktzajil tqˈoˈn Crist spikyˈin toj tanmiˈn.


Mutta muutamat heistä menivät fariseusten luo ja puhuivat heille, mitä Jeesus oli tehnyt. 	 Me attaq junjuntl kyxol bˈeˈx i xiˈ qˈmalte kye Parisey tiˈ otaq kubˈ tbˈinchin Jesús tukˈa Lázaro.


"Herran Henki on minun päälläni, sillä hän on voidellut minut julistamaan evankeliumia köyhille; hän on lähettänyt minut saarnaamaan vangituille vapautusta ja sokeille näkönsä saamista, päästämään sorretut vapauteen, 	 Nojninqin weˈ tukˈa Xewbˈaj Xjan, a T‑xew tAjaw Tkyaqil. Quˈn ma chin el tpaˈn, tuˈn nxiˈy yolil Tbˈanil Tqanil kye yaj; ex tuˈn nxiˈy qˈmal teˈ tzaqpibˈl kyeˈ jpunqekux toj tze, a ntiˈ tumil tuˈn kyten antza; ex tuˈn tqˈanit kywutzjo moẍ, ex tuˈn nxiˈy qˈuqbˈil kykˈuˈjjo a ntiˈ kyipin;


Ja noin yhden hetken kuluttua vakuutti vielä toinen sanoen: "Totisesti, tämä oli myös hänen kanssaan; sillä onhan hän galilealainenkin". 	 Bˈalaqa otaq tzikyˈ jun or ikyjo, tej tjaw tiˈn tibˈ juntl xjal, a chiˈ kyjaluˈn: Twutzxpen teˈ, ajin teˈ xjal lo attaq tukˈa Jesús, quˈn ex aj Galiley te luˈn.


Ja hänen tätä sanoessaan tuli pilvi ja peitti heidät varjoonsa; ja he peljästyivät joutuessaan pilveen. 	 Tzmataq nyolin Pegr, tej tkubˈ juktzˈaj jun muj kyibˈaj. Tuˈntziˈn, nimx kyxobˈil tzaj.


ja sanoi: "Herra, minun palvelijani makaa kotona halvattuna ja on kovissa vaivoissa". 	 xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: WAjaw, noq samiˈy. At jun weˈ waqˈnil tkubˈ twiˈ watbˈil. Mi nyekjl, ex nim kyixkˈoj n‑ikyˈx tuˈn.


Ja hän opetti joka päivä pyhäkössä. Mutta ylipapit ja kirjanoppineet sekä kansan ensimmäiset miettivät, miten saisivat hänet surmatuksi; 	 Kykyaqil qˈij o xnaqˈtzin te Jesús tojjo tnejil ja te nabˈl Dios. Me ayetzin kyej jniˈ kynejil pale, jniˈqetaqjo xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn jniˈ nejinel toj tnam, tzuntaq nchi jyon kyeˈ tumil tzeˈntaq tuˈn tkubˈe kybˈyoˈn.


Ja jos hän sen löytää, totisesti minä sanon teille: hän iloitsee enemmän siitä kuin niistä yhdeksästäkymmenestä yhdeksästä, jotka eivät olleet eksyneet. 	 ¿Tzeˈntzin chˈin kye toj kywutz? Qa at jun xjal at jweˈ kˈal trit, ex qa ma kyij naj jun, ¿Ma nyapela kchi kyjel tqˈoˈn bˈeljajlajaj toj jweˈ kˈal twiˈ wutz, exsin kxeˈltz jyol teˈ a otaq kyij naj?


Niin hän sanoi tällekin: `Sinä, vallitse sinä viittä kaupunkia`. 	 Ex ikyx teˈ xi qˈmaˈnte: Ok k‑okil te te kawil kyibˈaj jweˈ tnam, chiˈ.


Oletko sinä suurempi kuin isämme Aabraham, joka on kuollut? Ja profeetat ovat kuolleet; keneksi sinä itsesi teet?" 	 ¿Ma nimxixnajtzintl te toklin tzeˈnku qtzan qtaˈẍa Abraham junx kyukˈa jniˈ yolil Tyol Dios ojtxe, a o chi kyim? ¿Ankyenaj tetza toj twutza?


Ja kun hän tahtoi mennä Akaiaan, niin veljet kehoittivat häntä siihen ja kirjoittivat opetuslapsille, että nämä ottaisivat hänet vastaan. Ja sinne saavuttuaan hän armon kautta oli suureksi hyödyksi uskoon tulleille. 	 Ex atzaj teˈ tajtaq tuˈn tikyˈx tojjo txˈotxˈ, Acay tbˈi, xi qˈoˈn jun onbˈil te kyuˈn nimil toj Éfeso, ex xi tzˈibˈin jun uˈj te, tuˈntzintla toj tbˈaniljo tponla kyukˈaˈ nimil te Acay. Atzaj teˈ tkanin antza, nimxjo tmojbˈil kyukˈa a otaq chi nimin noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios.


mutta he eivät kyenneet pitämään puoliaan sitä viisautta ja henkeä vastaan, jolla hän puhui. 	 me mix i xkyeye kyyolin, quˈn ante Esteban nyolintaq teˈ toj tumil, ex tukˈa tnabˈl, a ntzajtaq tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan.


Mutta Jeesus itse ei uskonut itseänsä heille, sentähden että hän tunsi kaikki 	 Me mix oke qe tkˈuˈj kyiˈj, quˈn el tnikyˈ tiˈj kynabˈl kykyaqilx.


Nuorempia miehiä samoin kehoita käyttäytymään siveästi. 	 Ex ikyxjo, qˈmanxa kye kuˈxin ichin tuˈn tten kynabˈl.


Lapsukaiset, kavahtakaa epäjumalia. 	 Ayiˈy, tal nkˈwala; kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈn mi tzˈoke qe kykˈuˈja tiˈj jun tiˈla, tuˈn tok te kydiosa.


Sillä jokainen, joka itsensä ylentää, alennetaan, ja joka itsensä alentaa, se ylennetään." 	 Quˈn ankye teˈ kjawil tnimsin tibˈ til tibˈx, ntiˈ chˈin teˈ toklin aku tzaj qˈoˈn toj kyaˈj. Me metzin teˈ xjal, a n‑ok tqˈoˈn tibˈ te ntiˈ toklin, apente xjaljo ok kjawil nimsin.


Olkaa kuuliaiset johtajillenne ja tottelevaiset, sillä he valvovat teidän sielujanne niinkuin ne, joiden on tehtävä tili, että he voisivat tehdä sitä ilolla eikä huokaillen; sillä se ei ole teille hyödyllistä. 	 Kyniminqekutzinjiˈy ayeˈ nejinel kyxola toj Ttanim Dios, ex kybˈinkujiˈy kykawbˈil; ayetzin xqˈuqil kyejiˈy, tuˈn mi naje kyanmiˈn te jun majx toj qˈaqˈ. Quˈn bˈiˈn kyuˈn nejinel, qa at jun qˈij, jaˈ kyqˈaˈbˈile tqanil kyiˈja twutz Dios. Tuˈntzin ikyjo, kyniminqekutziˈn, tuˈn kyxqˈuqin kyiˈja tukˈa tzaljbˈil, ex nya tukˈa bˈis, quˈn qa tukˈa bˈis, ntiˈxla chˈin tajbˈin te kyeˈy.


Näin hänen vanhempansa sanoivat, koska pelkäsivät juutalaisia. Sillä juutalaiset olivat jo sopineet keskenään, että se, joka tunnusti hänet Kristukseksi, oli erotettava synagoogasta. 	 Xi kyqˈmaˈn ttata ikyjo noq tuˈn kyxobˈil kye aj Judiy, quˈn bˈiˈntaq kyuˈn, qa otaq chi kyij aj Judiy toj wen, tuˈn tex lajet jun aˈla toj ja te naˈbˈl Dios, qa ma txi kyqˈmaˈn qa axix Jesúsjo a Crist.


Ja hän paransi monta, jotka sairastivat moninaisia tauteja, ja paljon riivaajia hän ajoi ulos eikä sallinut riivaajien puhua, koska ne tunsivat hänet. 	 ex bˈaj kubˈ tqˈanin Jesúsjo jniˈ yabˈ exqetziˈn jniˈ tzyuˈnqetaq kyuˈn taqˈnil tajaw il. Ex mix ttziye tuˈn kyyolin taqˈnil tajaw il, quˈn kyojtzqiˈntaql alkye Jesús.


Mutta naimisissa oleville minä julistan, en kuitenkaan minä, vaan Herra, ettei vaimo saa erota miehestään; 	 Me ayetziˈn nimil, a o chi meje, kxel nqˈmaˈn kyeˈ qya, tuˈn mi kyij kytzaqpiˈn kychmil. Quˈn atziˈn nukˈbˈil lo, nya wuˈn, qalaˈ tuˈn qAjaw.


Ja heidät kaikki valtasi hämmästys, ja he ylistivät Jumalaa; ja pelkoa täynnä he sanoivat: "Me olemme tänään nähneet ihmeellisiä". 	 Kykyaqilxjal i jaw kaˈylaj, ex jaw kynimsin tbˈi Dios, exsin tukˈa txqan kyxobˈil bˈaj kubˈ kyqˈmaˈn kyxolx: Tzmaxpen xqliyx jun tiˈ te kaˈybˈajil, chi chiˈ.


Paavali, Jeesuksen Kristuksen palvelija, kutsuttu apostoli, erotettu julistamaan Jumalan evankeliumia, 	 Ayiˈn Pabl jun taqˈnil qAjaw Jesucristqiˈn, ex txkonqiˈn tuˈn qMan Dios tuˈn woka te tsanjil. Ax Dios o tzˈel paˈn weˈy, tuˈn nyoliˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil.


Sen ohessa hän myös toivoi saavansa Paavalilta rahaa, jonka tähden hän useita kertoja haetti hänet luokseen ja puheli hänen kanssansa. 	 Atzin te Félix, tzuntaq nyon teˈ, qa akutaq t‑xi tqˈoˈn Pabl pwaq te, tuˈn t‑xi ttzaqpiˈn. Tuˈnpetziˈn, ilaˈ maj txket Pabl tuˈn, tuˈn tyolin tukˈa.


Ja hän ei voinut siellä tehdä mitään voimallista tekoa, paitsi että paransi joitakuita sairaita panemalla kätensä heidän päälleen. 	 Tuˈn ntiˈtaq kynimbˈiljo t‑xjalil tiˈj, nya niml bˈant tuˈn, noq jteˈbˈinl yabˈ kubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ kyibˈaj, ex i kubˈ tqˈanin; me oˈkqexjo attaq kynimbˈil tiˈj.


Ja jokainen, joka kuulee nämä minun sanani eikä tee niiden mukaan, on verrattava tyhmään mieheen, joka huoneensa hiekalle rakensi. 	 Me ayetziˈn nchi bˈin tiˈj nyola, ex mi nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku nxi nqˈmaˈn, ikyqetziˈn tzeˈnku jun xjal ntiˈ tnabˈl, a jaw tbˈinchin tja tibˈaj tzˈawin.


Tämän sanottuaan hän kääntyi taaksepäin ja näki Jeesuksen siinä seisovan, eikä tiennyt, että se oli Jeesus. 	 Noqx nbˈajkutaq tqˈmaˈn luˈn, ajtz meltzˈaj twutz, ex tli waˈltaq Jesús tkˈatz, me mix ele tnikyˈ te qa a Jesús.


ja perkele kiusasi häntä neljäkymmentä päivää. Eikä hän syönyt mitään niinä päivinä, mutta kun ne olivat päättyneet, tuli hänen nälkä. 	 Kaˈwnaq qˈij ten Jesús antza, ex antza oke toj joybˈil tiˈj tuˈn tajaw il, tjoy ttxolil tuˈn tel tikyˈin tkawbˈil tMan. Kyojtziˈn qˈij anetziˈn, ntiˈx chˈin xi twaˈn. Tuˈntziˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj waˈyaj tiˈj.


Niin Agrippa sanoi Paavalille: "Sinun on lupa puhua puolestasi". Silloin Paavali ojensi kätensä ja lausui puolustuksekseen: 	 Xitzin tqˈmaˈn Agripa te Pabl kyjaluˈn: Aku yolin jaˈlin, tuˈn tkolin tiˈjxa. Jawtzin tiˈn Pabl tqˈobˈ, exsin ok tentz yolil. Chiˈ kyjaluˈn:


Ja minä näin taivaan auenneena. Ja katso: valkoinen hevonen, ja sen selässä istuvan nimi on Uskollinen ja Totinen, ja hän tuomitsee ja sotii vanhurskaudessa. 	 Ex nliˈy kyaˈj jqoˈntaq, ex etz anqˈin jun chej sjanin tiˈj. Ex atzin nchejin tibˈaj toktaq tbˈi Tzˈaqle ex Twutzxix, quˈn tukˈa tumilxix nkawine ex njyone qˈoj.


sanoen: "Me kiitämme sinua, Herra Jumala, Kaikkivaltias, joka olet ja joka olit, siitä, että olet ottanut suuren voimasi ja ottanut hallituksen. 	 Xi kyqˈmaˈn: Kxel qqˈoˈn chjonte teˈy, ay qAjaw ex qMan Dios, a nimxix tipin, a attaq te tnejil, ex at jaˈlin. Quˈn tzaj ttzyuˈn tkyaqil tipiˈn, ex ma txi xkye tuˈn tkawiˈn tibˈaj tkyaqil.


Sentähden minä aina aion muistuttaa teitä tästä, vaikka sen tiedättekin ja olette vahvistetut siinä totuudessa, joka teillä on. 	 Tuˈnpetziˈn, kukx nxi nnaˈnjiˈy tiˈj tkyaqiljo lo, tuˈntzintla kukx kywejiˈy toj kynimbˈila, noq tuˈnjo yol twutzxix, a at kyukˈiy.


Älkää heistä välittäkö: he ovat sokeita sokeain taluttajia; mutta jos sokea sokeaa taluttaa, niin he molemmat kuoppaan lankeavat." 	 Ex chi tenkuj, quˈn jpuˈn kynabˈl. Nchi kubˈ nej kywutz junjun ikyx kyten tzeˈnku aye. Ikyqetziˈn tzeˈn kabˈe moẍ nxi kyxkoˈn kyibˈ; me qa aku ẍi ex twiˈ xaq, kykabˈilx kchi xeˈl tolpaj.


ja heittävät heidät tuliseen pätsiin; siellä on oleva itku ja hammasten kiristys. 	 Ex kchi okix toj jun patbˈil ma tij, ja njuline qˈaqˈ wen, ex antza okx chi juˈchˈilx kyste tuˈn kyixkˈoj, a mix kbˈajilx.


Mutta illan tultua saapui rikas mies, Arimatiasta kotoisin, nimeltä Joosef, joka hänkin oli Jeesuksen opetuslapsi. 	 Tej qok yupj, kanin Jse aj Arimatey, jun ichin qˈinin, a otaq tzˈok lipe tiˈj Jesús.


mutta kärsivällisyys koettelemuksen kestämistä, ja koettelemuksen kestäminen toivoa; 	 Ex tuˈn oybˈil luˈn, nqo el wen twutz Dios. Ex tuˈnjo qwenil, at jun qˈuqbˈil qkˈuˈj.


mutta minä olen rukoillut sinun puolestasi, ettei sinun uskosi raukeaisi tyhjään. Ja kun sinä kerran palajat, niin vahvista veljiäsi." 	 Me ayin weˈ ma chin kubˈsin nwutz tiˈja te Dios, tuˈntzintla mina kubˈ numja toj tnimbˈila. Ex ajtzin tmeltzˈaj juntl majla toj tnimbˈila, wetzin mojintltza kyukˈa tukˈiy, tuˈn kyweˈxix wen toj kynimbˈil, chi Jesús te Pegr.


Ja kaikki saaret pakenivat, eikä vuoria enää ollut. 	 Ex tkyaqil txˈotxˈ toj ttxuyil aˈ bˈeˈx i xi mulqˈaj, ex jniˈ wutz, bˈeˈx i bˈajel naj.


Mutta minä en katso itseäni missään suhteessa noita isoisia apostoleja huonommaksi. 	 Kybˈinkutzinjiˈy nyola, quˈn tzuntzin nchi kubˈ kybˈinjiˈy aye tbˈanilxix tsanjil Jesús toj kywutza. Me mikyxi kyokliˈn tzeˈnku weˈ woklin; me kukx nxi kybˈinjiˈy kyyol; ¿Yajtzila wetza?


Mutta te, rakkaani, rakentakaa itseänne pyhimmän uskonne perustukselle, rukoilkaa Pyhässä Hengessä 	 Me metzin kyeˈ, werman, kˈuˈjlinqiˈy wuˈn, chi weˈxixa tojjo kynimbˈila, a xjanxix wen. Chi naˈn Diosa, tzeˈnxjo tajbˈil Xewbˈaj Xjan kyukˈiy.


Ei kaiketi hän kiitä palvelijaa siitä, että tämä teki, mitä oli käsketty? 	 Ex nixpe chˈin chjonte aku txi tqˈoˈn teˈ aqˈnil anetziˈn, tuˈn otaq kubˈ tbˈinchin jotxjo jniˈ otaq txi tqˈmaˈn te.


Niin he vaelsivat ohi Mysian ja menivät Trooaaseen. 	 Tuˈntziˈn, majx tqanku ikyˈx toj Misia, tuˈn kykuˈx ttzi ttxuyil aˈ tojjo tnam, Troas tbˈi.


Ja hän sanoi heille: "Kun minä lähetin teidät ilman rahakukkaroa ja laukkua ja kenkiä, puuttuiko teiltä mitään?" He vastasivat: "Ei mitään". 	 Ex xi tqanin Jesús kye kyjaluˈn: ¿Ma attzin jun tiˈla mix kanine kyeˈy, tej kyxi nsmaˈn jun maj, a ntiˈ kypaˈy, ntiˈ kychˈuˈẍa te tkˈwel kypwaqa ex ntiˈ kyxjabˈa xiˈ? Mix tiˈ, chi chiˈ, tej t‑xi kytzaqˈwin.


Tätä käske ja opeta. 	 Atziˈn luˈn atzin qˈmanxjiy, ex xnaqˈtzinxa kye kykyaqil.


Ja niin hän kävi heidän keskuudessaan sisälle ja ulos Jerusalemissa ja julisti rohkeasti Herran nimeä. 	 Ikytziˈn, bˈeˈx kyij Saulo toj Jerusalén junx kyukˈa tsanjil. Yolin, ex chˈotj Saulo kyukˈa Judiy, ayej griego kyyol, tiˈj tAjaw Tkyaqil tukˈa tkyaqil tipin. Me ayetzin kyej Judiy kyajtaq tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn.


He ovat hebrealaisia; minä myös. He ovat israelilaisia; minä myös. He ovat Aabrahamin siementä; minä myös. 	 ¿Ma nyatzin aj Ebreyqe xjal lo? Ex ikyqinx wejiˈy. ¿Ma nyatzin aj Israelqe, a skˈoˈnxix tuˈn Dios? Ex aj Israelqin we. ¿Ma nyatzin tyajil Abrahamqe? Ex ikyx wejiˈy.


Ja kun se tulee, tapaa se sen lakaistuna ja kaunistettuna. 	 Ex ajtzin tkanin juntl majl tkˈatzjo xjal, knetiljo xjal tuˈn, tzeˈnku jun ja, a ntiˈ at toj, ex chebˈe misoˈn, ex nikˈuˈnxix wen.


Mutta ennen pitkää syöksyi saaren päällitse raju tuuli, niin sanottu koillismyrsky. 	 Me aˈkxtaq tbˈajjo ikyjo, ox juminx txqan kyqˈiqˈ, tzajnin jawl, ex ok peqˈj tiˈj bark.


Mutta olin kasvoiltani tuntematon Juudean seurakunnille, jotka ovat Kristuksessa. 	 Ex tkyaqil nimil kyojjo Ttanim Crist, a iteˈ toj txˈotxˈ Judey, naˈmtaq wok kyojtzqiˈn.


Kuitenkin oli muita venheitä tullut Tiberiaasta lähelle sitä paikkaa, jossa he olivat syöneet leipää, sittenkuin Herra oli lausunut kiitoksen. 	 Ex ax qˈijjo i kanin junjun bark, a tzajninqe toj tnam Tiberias, nchi pon kanin ttzi txˈotxˈ, nqayin jaˈ o qo bˈaj waˈniˈy, tej t‑xi tqˈoˈn Jesús chjonte kyiˈj wabˈj.


että meidän evankeliumimme tuli teidän tykönne, ei ainoastaan sanana, vaan myös voimana ja Pyhässä Hengessä ja suurella varmuudella - niinkuin tiedätte, millaisia me olimme teidän keskuudessanne, teidän tähtenne - 	 quˈn tej t‑xi qqˈmaˈn tqanil kolbˈil kyeˈy, nya noq toj qnabˈla quˈnx qibˈxa, qalaˈ tuˈn tipin Xewbˈaj Xjan. Qˈuqlexix qkˈuˈja tiˈj, qa twutzxixjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex bˈiˈn qchwinqila kyuˈn, tzeˈn xqo bˈetiˈy kyxola, noq tuˈn kyel wena twutz Dios.


Mutta oppikaa viikunapuusta vertaus: Kun sen oksa jo on tuore ja lehdet puhkeavat, niin te tiedätte, että kesä on lähellä. 	 Kykaˈyinkjiˈy techil tiˈj tqan iw: Aj ttzaj xulin tal tqˈobˈ, ex aj tzaj poqˈle t‑xaq, antza k‑elile kynikyˈa te, qa chˈix tul kanin qˈijil.


Rakkaani, jos sydämemme ei syytä meitä, niin meillä on uskallus Jumalaan, 	 Ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja. Qa ntiˈ nkubˈ qximin ikyjo toj qanmin, at qˈuqbˈil qkˈuˈjtz tiˈj Dios.


Silloin vanhurskaat vastaavat hänelle sanoen: `Herra, milloin me näimme sinut nälkäisenä ja ruokimme sinua, tai janoisena ja annoimme sinulle juoda? 	 Ex ayetziˈn tzˈaqleqe kchi xel qaninte te: QAjaw, ¿Jtojetzin xqliˈy ay tukˈa waˈyaj, ex ma txi qqˈoˈn twaˈy? ¿Jtojetzin xqliˈy ay tukˈa kˈwaj, ex ma txi qqˈoˈn tkˈwaˈy?


Te anotte, ettekä saa, sentähden että anotte kelvottomasti, kuluttaaksenne sen himoissanne. 	 Ex qa ma txi kyqaniˈn, mina ntzaj tqˈoˈn Dios, quˈn ojtzqiˈnqiˈy noq tuˈn tokin kyuˈn te bˈinchil il, a tzeˈnku kyaja.


Minä olen ilmoittanut sinun nimesi ihmisille, jotka sinä annoit minulle maailmasta. He olivat sinun, ja sinä annoit heidät minulle, ja he ovat ottaneet sinun sanastasi vaarin. 	 Ex ayetziˈn ẍi etz tiˈn kyxolxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn kytzaj tqˈoˈn weˈy, ma kubˈ nchikyˈbˈiˈn kywutz, ankye te. Ex teqetaqa, me ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy, ex ma kubˈ kynimiˈn Tyola.


Ei saata hyvä puu kasvaa pahoja hedelmiä eikä huono puu kasvaa hyviä hedelmiä. 	 Quˈn jun tze wen, nlay tzˈel twutz nya wen. Ex jun tze nya wen, nlay tzˈel twutz wen.


Niin hän äitinsä yllytyksestä sanoi: "Anna tuoda minulle tänne lautasella Johannes Kastajan pää". 	 Me a tnana xi qˈmante te, tiˈtaqjo tuˈn t‑xi tqanin: Qˈontzjiy twiˈ Juan, a Jawsil Aˈ, weˈy toj jun laq jaˈlinxix.