Sillä en minä itsestäni ole puhunut, vaan Isä, joka on minut lähettänyt, on itse antanut minulle käskyn, mitä minun pitää sanoman ja mitä puhuman. 	 Quˈn ayejo nyola ex tkyaqil nxnaqˈtzbˈila nya weqekuy; qalaˈ te nMaˈn, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Mutta tämän kuullessaan hän tuli kovin murheelliseksi, sillä hän oli sangen rikas. 	 Bˈeˈx bˈisinx tej ichin, tej kyok tbˈiˈn yol lo, quˈn tuˈn manyor qˈininxtaq.


Totisesti, totisesti minä sanon teille: joka uskoo, sillä on iankaikkinen elämä. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ankye kxel nimin weˈy, atpen te chwinqil te jun majx.


Kun Jeesus nosti silmänsä ja näki paljon kansaa tulevan tykönsä, sanoi hän Filippukselle: "Mistä ostamme leipää näiden syödä?" 	 Atzaj teˈ t‑xi tkaˈyin Jesús, nimxtaqxjal o tzˈok lipe tiˈj, xi tqˈmaˈn te Lip: ¿Jaˈtzin ktzajile qlaqˈon kywa txqan xjal lo?


Sillä minä sanon teille: ellei teidän vanhurskautenne ole paljoa suurempi kuin kirjanoppineiden ja fariseusten, niin te ette pääse taivasten valtakuntaan. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mi chi oka tzeˈnku kye Parisey exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, a oˈkx kyajjo tuˈn tjapin kyuˈn kywutzxjal, me noq tukˈa tkaˈmin kykˈuˈj nkubˈ kybˈinchine. Quˈn qa mix japin kyuˈn tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, mi chi okxa toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj.


Ja hän sanoi heille: "Katsokaa eteenne ja kavahtakaa kaikkea ahneutta, sillä ei ihmisen elämä riipu hänen omaisuudestaan, vaikka sitä ylenpalttisesti olisi". 	 Ex xi tqˈmaˈnl kyjaluˈn: Kykaˈyink kyibˈa; mi pon kyeˈ kykˈuˈj tiˈj qˈinimil, quˈn nya tzmaxi ktenbˈil kyejiˈy kychwinqil, qa ma ten kyqˈinimila.


ei niin, ettei meillä olisi siihen valtaa, vaan me tahdomme olla teille esikuvaksi, että te kulkisitte meidän jälkiämme. 	 ¿Quˈn noqittzin ntiˈtaq qokliˈn tiˈj jun onbˈil, tuˈn t‑xi qqaniˈn kyeˈy? Me mi xi qqaniˈn. Qalaˈ ma qo aqˈniˈn, tuˈntzintla tkyij qqˈoˈn jun yekˈbˈil kyeˈy, tuˈn kyok lipeˈy tiˈj.


niin olen minäkin, tarkkaan tutkittuani alusta alkaen kaikki, päättänyt kirjoittaa ne järjestyksessään sinulle, korkea-arvoinen Teofilus, 	 Ex ikyxjo weˈ, chebˈexix o bˈaj nqaniˈn tzeˈnxix tzaje xkyeye, tuˈntziˈn kyjel ntzˈibˈiˈn ex kyjel nikˈuˈnxixa tey,


Mutta me tiedämme, että Jumalan Poika on tullut ja antanut meille ymmärryksen, tunteaksemme sen Totisen; ja me olemme siinä Totisessa, hänen Pojassansa, Jeesuksessa Kristuksessa. Hän on totinen Jumala ja iankaikkinen elämä. 	 Ex ikyxjo, bˈiˈn quˈn, qa Jesús, a Tkˈwal Dios, ul twutz txˈotxˈ tuˈn ttzaj tqˈoˈn qnabˈl, tuˈn tel qnikyˈ te Dios, a twutzxix. Ex nqo bˈet mujle qten tukˈa qMan ex tukˈa Tkˈwal, a Jesucrist. Atzin Jesús, ax Diosjo, a twutzxix ex qˈolte qchwinqil te jun majx.


Niin hän taas kysyi heiltä: "Ketä te etsitte?" He sanoivat: "Jeesusta, Nasaretilaista". 	 Xi tqanin juntl majl Jesús kye: ¿Ankye nkyjyoˈnch? Xi kytzaqˈwin juntl majl: A Jesús aj Nazaret.


Ja sanoma tästä levisi koko siihen maahan. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el tqanil toj tkyaqil txˈotxˈ antza, tiˈ otaq bˈaj.


Jos joku muuta oppia opettaa eikä pitäydy meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen terveisiin sanoihin eikä siihen oppiin, joka on jumalisuuden mukainen, 	 Qa at jun xjal nxnaqˈtzin jun tumil nya twutzx, qa mikyxiˈ tzeˈnku tbˈanil xnaqˈtzbˈil tuˈn qAjaw Jesucrist, ex qa mikyxiˈ tzeˈnku ntyekˈin qnimbˈil;


Mutta minä kehoitan teitä, veljet, Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta ja Hengen rakkauden kautta auttamaan minua taistelussani, rukoilemalla minun puolestani Jumalaa, 	 Werman, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy toj tbˈi qAjaw Jesucrist, ex tuˈn tqˈuqbˈil qkˈuˈj tuˈn Xewbˈaj Xjan, tuˈn kymujbˈinte kyibˈa wukˈiy toj aqˈuntl, tuˈn kynaˈn Diosa wiˈja.


Mutta Herodes joukkoineen kohteli häntä halveksivasti ja pilkkasi häntä; ja puetettuaan hänet loistavaan pukuun hän lähetti hänet takaisin Pilatuksen eteen. 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx ok xmayin te Jesús tuˈn Herodes, ex kyuˈn xoˈl qˈaqˈ, a iteˈtaq xqˈuqilte. Exsin ok qˈoˈn t‑xbˈalin, a tzunxtaq qopinx wen, nyakutlaj nmaq kawil. Kubˈ kybˈinchin ikyjo, noq te kyxmaybˈil tiˈj. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj smaˈntl Jesús tuˈn Herodes twutzl Pilat.


He näkyivät kirkkaudessa ja puhuivat hänen poismenostansa, jonka hän oli saattava täytäntöön Jerusalemissa. 	 Tzunxtaq nqoptzˈaj kyiˈjile ichin anetziˈn, tej kyok ten yolil tiˈjjo tkyimlin Jesús, a tuˈntaq tbˈaj toj Jerusalén.


tuli hänen luoksensa nainen, mukanaan alabasteripullo täynnä kallisarvoista voidetta, minkä hän vuodatti Jeesuksen päähän hänen ollessaan aterialla. 	 Antza, tzaj laqˈe jun qya qˈiˈntaq jun tal ẍunk tuˈn, bˈinchin tuˈn jun wiq abˈj tbˈanilx wen, ex nojnin tukˈa jun wiq jupsbˈil manyor wiˈyil wen, nardo tbˈi. Tzmataq qˈuqle Jesús tiˈj meẍ, tej tok tsuˈn qya jupsbˈil tiˈj twiˈ Jesús.


Sentähden hänen vanhempansa sanoivat: "Hänellä on kyllin ikää, kysykää häneltä". 	 Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn ttata: Kyqaninxa te; quˈn ma bˈet tabˈqˈe, ex ax kqˈolte tqanil.


Sillä itse Herra on tuleva alas taivaasta käskyhuudon, ylienkelin äänen ja Jumalan pasunan kuuluessa, ja Kristuksessa kuolleet nousevat ylös ensin; 	 Quˈn ax te qAjaw kˈwelitz toj kyaˈj tukˈa jun tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen, ex tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ tnejil angel, ex tukˈa tqˈajqˈojil tsu qMan Dios. Ex ayetziˈn nimil otaq chi kyim, kchi jawitz anqˈin nejxix.


Niiden seitsemän tähden salaisuus, jotka näit minun oikeassa kädessäni, ja niiden seitsemän kultaisen lampunjalan salaisuus on tämä: ne seitsemän tähteä ovat niiden seitsemän seurakunnan enkelit, ja ne seitsemän lampunjalkaa ovat ne seitsemän seurakuntaa." 	 Atzin t‑xilin a wuq cheˈw, a qˈiˈn toj nman qˈobˈa, nkyyekˈin kyejo wuq nejinel xqˈuqil kye Ttanim Dios kyojjo wuq tnam qˈumle. Ex atziˈn t‑xilin wuq xtankoˈl bˈinchin tuˈn qˈanpwaq nkyyekˈin kyiˈjjo wuq chˈuq Ttanim Dios.


että te siihen aikaan olitte ilman Kristusta, olitte vailla Israelin kansalaisoikeutta ja vieraat lupauksen liitoille, ilman toivoa ja ilman Jumalaa maailmassa; 	 Quˈn kyojjo qˈij ojtxe, ntiˈtaq Crist bˈiˈn kyuˈn, ex nimxtaq nchi qˈojiˈn kyukˈa aj Judiy, a skˈoˈnqe tuˈn Dios, ex ntiˈtaq tumil tuˈn kykyija toj wen tukˈa Dios. Ntiˈtaq Dios toj kyanmiˈn tuˈn nya nimilqetaqa, ex ntiˈtaq jun qˈuqbˈil kykˈuˈja tiˈj jun akˈaj kychwinqila, aj kykyima.


Sillä eihän siinä, mitä teille kirjoitamme, ole muuta, kuin mikä siinä on luettavana ja minkä te myös ymmärrätte; ja minä toivon teidän loppuun asti ymmärtävän 	 Tuˈnpetziˈn, mi xi qtzˈibˈiˈn junjun nmaq tumil, a nlay tzˈel kynikyˈa te, noq te qnimsbˈil qibˈa. Qalaˈ, kukx nqo tzˈibˈinjiˈy kyojjo quˈja tukˈa jun yol, a nya kuj tuˈn tja kyuˈjiˈn, ex tuˈn tel pjet toj kynabˈla. Ex kqebˈil qkˈuˈja tiˈj,


Silloin Jeesus sanoi opetuslapsillensa: "Totisesti minä sanon teille: rikkaan on vaikea päästä taivasten valtakuntaan. 	 Ante Jesús tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Kujx teˈ, tuˈn tokx jun qˈinin toj Tkawbˈil Dios.


Kun nyt Pietari oli alhaalla esipihassa, tuli sinne muuan ylimmäisen papin palvelijattarista; 	 Attaq Pegr twiˈ peˈn, tjaqˈ ja, teˈ tpon laqˈe jun txin tkˈatz, taqˈnilxjo tnejilxix pale.


Mutta he olivat vaiti; sillä he olivat tiellä keskustelleet toistensa kanssa siitä, kuka oli suurin. 	 Me noq i bˈaj kubˈ mutxe tuˈn kytxˈixew, quˈn otaq bˈaj kubˈ kyyolintaq alkye nimxtaq toklin kyxol.


ovat tutkineet, mihin tai millaiseen aikaan heissä oleva Kristuksen Henki viittasi, edeltäpäin todistaessaan Kristusta kohtaavista kärsimyksistä ja niiden jälkeen tulevasta kunniasta. 	 Nimx i xpichˈin tiˈj, tuˈn tel kynikyˈ te, ankye ex jtojtzin bˈajjo a otaq tzaj tqˈmaˈn T‑xew Crist, a Xewbˈaj Xjan, toj kyanmin, tej t‑xi tqˈmaˈn qa iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx yajbˈil tuˈn Crist, ex yajxi tuˈn tjaw nimsit tbˈi, tbˈajlinxiˈ yajlajtz.


Oikein; epäuskonsa tähden ne taitettiin pois, mutta sinä pysyt uskosi kautta. Älä ole ylpeä, vaan pelkää. 	 Quˈn noq tuˈn mix kubˈe kynimin kye aj Judiy ja ẍi ele txˈemite, ex ayetzin kyeˈ ma chi ok te kyxel noq tuˈn kynimbˈila. Tuˈnpetziˈn, mi kyjaw kynimsin kyibˈa, qalaˈ kyajsintz tiˈj kyanmiˈn, quˈn ex ikyxjo aku chi el txˈemita.


Ja kuljettuaan niiden paikkakuntien läpi ja puhuttuaan siellä monta kehoituksen sanaa hän tuli Kreikkaan. 	 Antza, bˈaj tqˈolbˈine kyoj kykyaqiljo najbˈil, ex qˈuqbˈin kykˈuˈjjo nimil kyukˈa tyol. Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, kanin tzma Grecia.


Niin hän sanoi: "Katsokaa, ettei teitä eksytetä. Sillä monta tulee minun nimessäni sanoen: `Minä olen se`, ja: `Aika on lähellä`. Mutta älkää menkö heidän perässään. 	 Chi Jesúsjo kyjaluˈn: Kykaˈyink kyibˈa quˈn noq chi kubˈ sbˈuˈn. Quˈn ilaˈx tzul, ex ok k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ tzeˈnku ayiˈn. Iky ktzajil tqˈmaˈn junjun kyjaluˈn: Ayin weˈ Tkˈwal Diosqiˈn, ex apente qˈijjo ma tzul kanin jaˈlin, tuˈn tjapin bˈaj kykyaqil, chichkulaˈ. Me ayetzin kyeˈ ntiˈx tuˈn kyxi lipey kyiˈj.


Mutta näin ei ole teidän kesken, vaan joka teidän keskuudessanne tahtoo suureksi tulla, se olkoon teidän palvelijanne; 	 Me atzin kyxola, nya iky teˈ. Qalaˈ ankye teˈ taj tuˈn tok te nim toklin kyxola, il tiˈj tuˈn tajbˈin kye txqantl.


Miten siis on? Olemmeko me parempia? Emme suinkaan. Mehän olemme edellä osoittaneet, että kaikki, niin hyvin juutalaiset kuin kreikkalaiset, ovat synnin alla, 	 Atzin jaˈlin, ¿Ma awotzinqe, a Judiyqo, nimxixtl qoklin tzeˈnku txqantl? Mina. Quˈn ma bˈaj qyekˈin tojjo xnaqˈtzbˈil lo, qa kykyaqilxjal aj ilqe, exla qa Judiy ex qa nya Judiyqe.


Ja minä itkin kovin sitä, ettei ketään havaittu arvolliseksi avaamaan kirjaa eikä katsomaan siihen. 	 Tuˈn ikyjo, bˈeˈx in jaw oqˈa nimxix, quˈn tuˈn mix aˈl jun knet, a at toklin tuˈn tjaw jqet, ex tuˈn tkubˈ uˈjitjo uˈj, iˈchaqxpetla noq tuˈn tok kaˈyit.


Silloin Pietari vastasi ja sanoi hänelle: "Katso, me olemme luopuneet kaikesta ja seuranneet sinua; mitä me siitä saamme?" 	 Me xi tqˈmaˈn Pegr te: Ma kyij qtzaqpiˈn qeˈ tkyaqiljo attaq qeˈy, ex ma qo ok lipeˈy tiˈja. ¿Tiˈtzila qetza qkanbˈe?


Ja lähetetyt menivät ja havaitsivat niin olevan, kuin hän oli heille sanonut. 	 I xiˈtzin kyej t‑xnaqˈtzbˈin antza, exsin el knetj tal bur kyuˈn, tzeˈnkuxjo otaq txi qˈmaˈn kye tuˈn Jesús.


jos me olemme uskottomat, pysyy kuitenkin hän uskollisena; sillä itseänsä kieltää hän ei saata. 	 Ex qa at jun xkyij ttzaqpiˈn tnimbˈil, me mete Crist kukx te tten te jun majx, ex nlay bˈant tuˈn tkyij ttzaqpiˈn Tyol, a tuˈn tqˈon jun chojbˈil teˈyila junjun tzeˈnkux tbˈinchbˈin, exla qa te tkyˈiwbˈil qibˈaj mo minaj, quˈn nlay ja ttxˈixpin Tyol, a o tqˈma.


Niin Simon Pietari, jolla oli miekka, veti sen ja iski ylimmäisen papin palvelijaa ja sivalsi häneltä pois oikean korvan; ja palvelijan nimi oli Malkus. 	 Me ante Simun Pegr, qˈiˈntaq jun tmachet. Jatz tiˈn, ex el ttxˈemin tẍkyin jun taqˈnil tnejil pale toj tman qˈobˈ. Ajo ichin luˈn, Malco tbˈi.


aina kaikissa rukouksissani ilolla rukoillen teidän kaikkien puolesta, 	 Ex ikyxjo a tzeˈnku nchin aqˈiy naˈl Dios, majx nxi nqaniˈn tukˈa tzaljbˈil jun kyˈiwbˈil kyibˈaja.


Sillä Jumala näki hyväksi, että kaikki täyteys hänessä asuisi 	 Quˈn axte Dios tajtaq tuˈn tyekˈinte Tkˈwal ikyxixjo tzeˈnkuxjo a toj tkyaqil.


Onhan tunnettua, että meidän Herramme on noussut Juudasta, jonka sukukunnan pappeudesta Mooses ei ole mitään puhunut. 	 Quˈn bˈiˈnxix tetz qa a Jesús tzajnin teˈ tiˈj Judá ex nya tiˈj Leví. Me ntiˈ te Moisés tqˈma toj ojtxe kawbˈil qa tuˈntaq tul jun pale kyxoljo xjal, ayeˈ tzajninqe tiˈj Judá, qalaˈ noq tiˈj Leví.


Niin eräs fariseuksista pyysi häntä ruualle kanssaan; ja hän meni fariseuksen taloon ja asettui aterialle. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, jun Parisey kubˈsin twutz tuˈn t‑xiˈ Jesús waˈl junx tukˈa toj tja. Kutzin, chi Jesúsjo. Atzaj teˈ tkanin, ok qe tiˈj meẍ. Qˈuqletaq te Jesús,


Ja hän mittasi sen muurin: se oli sata neljäkymmentä neljä kyynärää, ihmismitan mukaan, joka on enkelin mitta. 	 Ex kubˈ tmiloˈn a tiˈjile bˈinchink, ex attaq oxe ech tpimil, a tzeˈnku kymalbˈilxjal; ataqtzin n‑okin tuˈn angel.


Miehen ei tule peittää päätänsä, koska hän on Jumalan kuva ja kunnia; mutta vaimo on miehen kunnia. 	 Quˈn tzeˈnku te ichin, nya wen tuˈn tjax tktxuˈn twiˈ toj tja Dios tzeˈnku jun qya, quˈn twutzbˈiyil Dios teˈ, ex jun yekˈbˈil tiˈjjo tqoptzˈajiyil t‑xilin Dios. Ex ikyxjo teqya, jun yekˈbˈil tiˈjjo tqoptzˈajiyil t‑xilin ichin.


Minä kastan teidät vedellä, mutta hän kastaa teidät Pyhällä Hengellä." 	 Ma chi kuˈxa toj aˈ wuˈn, te jawsbˈil aˈ, me anteˈ tzul nya noq oˈkx tuˈn kykuˈxa toj aˈ tuˈn, te jawsbˈil aˈ, qalaˈ kxel tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn te jun majx.


Vielä tänäkin päivänä, kun Moosesta luetaan, on peite heidän sydämensä päällä; 	 Kyojjo tqˈijil jaˈlin, aj tjaw kyuˈjin tkawbˈil Moisés, jpuˈnkjo kynabˈl nyakuj tuˈn jun kutxbˈil, tuˈn nya tzaqpiˈnqe tuˈn tel kynikyˈ te kolbˈil.


Mutta kun opetuslapset olivat kokoontuneet hänen ympärilleen, nousi hän ja meni kaupunkiin. Ja seuraavana päivänä hän lähti Barnabaan kanssa Derbeen. 	 Me atzaj teˈ tok kychmoˈn nimil kyibˈ tiˈjile Pabl, bˈeˈx jaw weˈ, ex okx juntl majl toj tnam. Ex toj junxil qˈij, xiˈ tukˈa Bernabé tzma Derbe.


Te sokeat! Kumpi on suurempi, uhrilahjako vai alttari, joka uhrilahjan pyhittää? 	 Ex nkyqˈmaˈn, qa ma kubˈ tqˈmaˈn jun tyol, exsin ma kubˈ tqˈmaˈn tbˈi t‑altar Dios toj tnejil ja te naˈbˈl Dios tiˈj, nyaxix il tiˈj tuˈn tjapin tyol. Me qa at jun kubˈ tqˈmaˈn jun tyol, exsin xkubˈ tqˈmaˈn tbˈi oyaj, a tkubˈ tibˈaj t‑altar Dios tiˈj, axixpente yoljo, il tiˈj tuˈn tjapin, chi chijiˈy.


Jos siis minä, teidän Herranne ja opettajanne, olen pessyt teidän jalkanne, olette tekin velvolliset pesemään toistenne jalat. 	 Exsin qa ayinjiˈy Xnaqˈtzil ex kyAjawa, a ma tzˈel ntxjoˈn kyqaˈn, ikyqexsin kyejiˈy, bˈaˈntla tuˈn tel kytxjoˈn kyqaˈn jun tukˈa juntl.


Niin Juudas, joka hänet kavalsi, vastasi ja sanoi: "Rabbi, en kai minä ole se?" Hän sanoi hänelle: "Sinäpä sen sanoit". 	 Bˈeˈx jaw yolin Judas, a tuˈntaq t‑xi kˈayinte, ex xi tqˈmaˈn: Xnaqˈtzil, ¿Mej qa ayiˈn? Xi ttzaqˈwin Jesús te: Axa ma qˈmante.


Ja varoittaen häntä ankarasti hän laski hänet heti menemään 	 Me bˈeˈx aj tchqˈoˈn Jesús, me nej xiˈ toqxenin te kyjaluˈn:


Mutta voi teitä, te fariseukset, kun te annatte kymmenykset mintuista ja ruuduista ja kaikenlaisista vihanneksista, mutta sivuutatte oikeuden ja Jumalan rakkauden! Näitä olisi tullut noudattaa eikä noitakaan laiminlyödä. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy Parisey. Quˈn nxi kyqˈoˈn twutz Dios tlajajin tnej tal menta, tal rud ex tkyaqil wiq itzaj, tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj ojtxe kawbˈil. Me mi nxi kyqˈoˈn ambˈil tiˈjjo xnaqˈtzbˈil, a nimxixtl toklin toj kawbˈil: A tuˈn kynajaˈn tzˈaqle, ex tukˈa tqˈaqˈbˈil kykˈuˈja tiˈj Dios. Atzin tuˈn tbˈantjo kyuˈn, ex tuˈn mi kyij kytzapinjiˈy txqantl.


ja vahvistivat opetuslasten sieluja ja kehoittivat heitä pysymään uskossa ja sanoivat: "Monen ahdistuksen kautta meidän pitää menemän sisälle Jumalan valtakuntaan". 	 Ex kyojjo najbˈil anetziˈn, i nimsin kykˈuˈj nimil, ex xi kyqˈmaˈn kye, tuˈn kyok lipe jikyin wen tojjo kynimbˈil. Ex kubˈ qˈmaˈn kyxol, qa il tiˈj tuˈn tikyˈx nya bˈaˈn kyuˈn, qa kyajtaq tuˈn tkawin qMan Dios toj kyanmin ex toj kychwinqil, ex qa kyajtaq tuˈn kykanin tukˈa Dios toj kyaˈj.


tuntemattomina ja kuitenkin hyvin tunnettuina; kuolemaisillamme, ja katso, me elämme, kuritettuina emmekä kuitenkaan tapettuina, 	 Exla qa nya ojtzqiˈnqoˈy kyuˈnxjal, me mete Dios, ojtzqiˈnqoxixa tuˈn; ex atku maj n‑elje qiˈja tuˈn qkyima, me loqoˈy itzˈqo tzmax tzaluˈn. Ex nqo bˈiylajtza, me nya ma qo kubˈ bˈyoˈn.


Ja voidakseen nostaa syytteen häntä vastaan he pitivät häntä silmällä, parantaisiko hän miehen sapattina. 	 Ex attaq junjun nchi bˈaj ẍlukˈintaq tiˈj Jesús, qa tuˈntaq tkubˈ tqˈanin yabˈ toj jun qˈij te ajlabˈl, noq tuˈn kystzˈimin tiˈj qa otaq kubˈ tzˈaq toj til, quˈn nya wentaq toj kywutz tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ toj qˈij te ajlabˈl.


sillä joka syö ja juo erottamatta Herran ruumista muusta, syö ja juo tuomioksensa. 	 Quˈn alkye nwaˈn ex nkˈwan, qa mi s‑aj qˈaqˈin tkˈuˈj tiˈj Ttanim Dios, a t‑xmilil qAjaw, ax nqaninte jun tkawbˈil Dios tibˈajx kujxix wen.


Harrasta näitä, elä näissä, että edistymisesi olisi kaikkien nähtävissä. 	 Qˈonkxixa tililjo lo, tuˈntzin tok kykaˈyinxjal, qa te Dios tkyaqiljo a nkubˈ tbˈinchiˈn.


Ja Pietari viipyi Joppessa jonkun aikaa erään nahkuri Simonin luona. 	 Atzin te Pegr, ilaˈ qˈijl kyij teˈ toj tnam toj tja jun bˈinchil tzˈuˈn, Simun tbˈi.


Älkää siis murehtiko huomisesta päivästä, sillä huominen päivä pitää murheen itsestään. Riittää kullekin päivälle oma vaivansa." 	 Mi chi bˈisin kyeˈ tiˈjjo nchiˈj, quˈn nchiˈjxi teˈ, ex tex teˈ tkyaqiljo kbˈajil toj. Quˈn toj jun qˈij nimku aku bˈaj.


Tämän minä olen puhunut teille kuvauksilla; mutta tulee aika, jolloin minä en puhu teille enää kuvauksilla, vaan avonaisesti julistan teille sanomaa Isästä. 	 Ma txi nqˈmaˈn tkyaqiljo luˈn kyeˈy, noq kyuˈnjo techil. Me tojjo qˈij anetziˈn, mi chin yolintla kyukˈa techil; qalaˈ ayinkuxixa chin xel nikˈunte kyeˈy tiˈjjo nMaˈn.


ja minun havaittaisiin olevan hänessä ja omistavan, ei omaa vanhurskautta, sitä, joka laista tulee, vaan sen, joka tulee Kristuksen uskon kautta, sen vanhurskauden, joka tulee Jumalasta uskon perusteella; 	 Ex tzunx nchin tzalajxa, quˈn tuˈn junx nmujbˈil wibˈa, ex nchin bˈeta junx tukˈa. Nya waja txi nqˈmaˈn, qa tuˈn nnimbˈila tiˈj tkawbˈil Moisés, najsite wila; qalaˈ ikytziˈn, noq tuˈn nnimbˈila tiˈj Crist. Ex tuˈnxjo nnimbˈila tiˈj Crist, in kletiˈy tuˈn.


Sillä minä sanon teille: monet profeetat ja kuninkaat ovat tahtoneet nähdä, mitä te näette, eivätkä ole nähneet, ja kuulla, mitä te kuulette, eivätkä ole kuulleet." 	 Twutzxjo kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa ilaˈ qtzan yolil Tyol Dios, ex qa ilaˈ qtzan nmaq kawil kyibˈaj tnam kyajtaq tuˈn tok kykaˈyin a loqiˈy nchi kaˈyin tiˈj jaˈlin, me mina xkylonte. Ex kyajtaq tuˈn tok kybˈiˈn ajo nchi bˈiˈn tiˈj jaˈlin, ex ikyxjo mina xkybˈi, chiˈ.


Ja kun hän meni ulos pyhäköstä, sanoi eräs hänen opetuslapsistaan hänelle: "Opettaja, katso, millaiset kivet ja millaiset rakennukset!" 	 Tetz Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, bˈeˈx xi tqˈmaˈn jun t‑xnaqˈtzbˈin te: Xnaqˈtzil, ayex kye junjun tij abˈj ex junjun tij ja tbˈanilqex wen.


Ja kun he olivat sen lukeneet, iloitsivat he tästä lohdutuksesta. 	 Atzaj teˈ tjaw kyuˈjiˈn nimil toj Antyokiy, bˈeˈx i jaw tzalaj nimxix, quˈn tuˈn qˈuqbˈil kˈuˈjbˈaj tzˈibˈin toj, qa nya il tiˈj tuˈn kybˈinchin tiˈj tkyaqiltaqjo nbˈant kyuˈn aj Judiy.


Mutta olkaa sanan tekijöitä, eikä vain sen kuulijoita, pettäen itsenne. 	 Ex nya noq oˈkx tuˈn tok kybˈiˈnjiˈy Tyol Dios; qalaˈ il tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy a ntzaj tqˈmaˈn. Qatzin qa mikyxi s‑oke kyuˈn, nkubˈ kysbˈuˈn kyibˈa kyil kyibˈxa.


mutta eivät löytäneet, vaikka monta väärää todistajaa oli tullut esille. Mutta vihdoin tuli kaksi, 	 Me mix ja knete jun til kyuˈn, exla qa ma nintzxjal o tzaj patilte. Me tbˈajlinxiˈ ikyjo, i kaninxpen kabˈetz qˈmalte:


Sillä suuressa sydämen ahdistuksessa ja hädässä minä kirjoitin teille monin kyynelin, en sitä varten, että te murheellisiksi tulisitte, vaan että tuntisitte sen erinomaisen rakkauden, joka minulla on teihin. 	 Xi ntzˈibˈinjiˈy wuˈja kyeˈy tukˈa txqan bˈis, ex labˈil toj wanmiˈn, ex in jaw oqˈa tuˈn ikyjo. Me nya tuˈn kyjaw bˈisiˈn, qalaˈ tuˈntzintla tel kynikyˈa te qa nimxix nkˈuˈja kyiˈja.


Jeesus sanoi hänelle: "Minä olen se, minä, joka puhun sinun kanssasi". 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús te: Ayin wejiˈy Crist, a nchin yoliˈn tukˈiy.


Niin ei myöskään teidän taivaallisen Isänne tahto ole, että yksikään näistä pienistä joutuisi kadotukseen. 	 Exsin qa aku xknet tuˈn, twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, maˈxla tzalajx tiˈjjo jun tzeˈnqekuljo bˈeljajlajaj toj jweˈ kˈal, a mi ẍi kyij naj.


Silloin tuli hänen luoksensa eräs kirjanoppinut, joka oli kuullut heidän keskustelunsa ja huomannut hänen hyvin vastanneen heille, ja kysyi häneltä: "Mikä on ensimmäinen kaikista käskyistä?" 	 Teˈ tok tbˈiˈn jun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil ikyjo, tuˈn toj tumil i xi ttzaqˈwine Jesús, xi laqˈe tkˈatz ex xi tqanin: ¿Ankyeˈ tkawbˈil Dios nimxix toklin kyxoljo txqantl?


Mutta Herran päivä on tuleva niinkuin varas, ja silloin taivaat katoavat pauhinalla, ja alkuaineet kuumuudesta hajoavat, ja maa ja kaikki, mitä siihen on tehty, palavat. 	 Me metzin teˈ tqˈijil qAjaw, ilxix tiˈj tuˈn tul. Me ntiˈ tqanil, tzeˈnku tulil jun ileqˈ toj qnikyˈin. Antza kkyˈele kyaˈj, njulin wen, ex tkyaqil ktzˈeˈyil tuˈn qˈaqˈ. Ex tkyaqil kybˈinchbˈinxjal kyjel chikyˈbˈit twutz qMan Dios toj paˈbˈin.


Älköön kukaan nuoruuttasi katsoko ylen, vaan ole sinä uskovaisten esikuva puheessa, vaelluksessa, rakkaudessa, uskossa, puhtaudessa. 	 Ex mi kubˈ tbˈinchiˈn tzeˈn kye txqantl kuˈxin, tuˈntzin mi tzˈele ikyˈiniˈy kyuˈnxjal. Qalaˈ tzˈokxa jun yekˈbˈil kywutz tkyaqil: Tuˈn tbˈeta toj tumil tukˈa tyola, tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈja, tukˈa tnimbˈila, ex tukˈa tchwinqila saqxix.


Ja saatuaan tietää hänen olevan Herodeksen hallintoalueelta hän lähetti hänet Herodeksen eteen, joka hänkin niinä päivinä oli Jerusalemissa. 	 Atzaj teˈ t‑xi qˈmaˈn te qa te Galileytaq, bˈeˈxsin xi tsmaˈntz Jesús tzma twutz Herodes, a nmaq kawiltaq toj tnam te Galiley, quˈn kyojjo qˈij anetziˈn, ataqtza taˈye Herodes toj tnam te Jerusalén.


Ja hän sanoi: "Millä kasteella te sitten olette kastetut?" He vastasivat: "Johanneksen kasteella". 	 Tuˈn ikyjo, xitzin tqanin Pabl: ¿Tzeˈntzin tzelpine kyetza kynimbˈil, ex tzeˈn i okiˈy, tej kykuˈxa toj aˈ te jawsbˈil aˈ? Oˈkx n‑el qnikyˈjiˈy tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil Juan, exsiˈn tjawsbˈil aˈ, chi chiˈ.


Mutta voi teitä, kirjanoppineet ja fariseukset, te ulkokullatut, kun suljette taivasten valtakunnan ihmisiltä! Sillä itse te ette mene sisälle, ettekä salli meneväisten sisälle mennä. 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn n‑ok kyjpunjiˈy kynabˈljo xjal, tuˈn mi chi okxa tojjo Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, ex ayeku kyeˈ mi chi okxa. Ex mi nkytziyiˈn tuˈn kyokxjo ayeˈ kyaj tuˈn kyokx.


niin hän edeltä nähden puhui Kristuksen ylösnousemuksesta, sanoen, ettei Kristus ollut jäävä hyljätyksi tuonelaan eikä hänen ruumiinsa näkevä katoavaisuutta. 	 Tuˈn ikyjo, mix yoline David tiˈjx, qalaˈ tiˈj Crist, a Kolil, a tuˈntaq tjaw anqˈin juntl majl. Ex tqˈma qa atziˈn Kolil minataq tuˈn tkyij toj tjulil kyimnin, ex qa minataq tuˈn tel puqˈj t‑xmilil,


koska te etsitte todistetta siitä, että minussa puhuu Kristus, joka ei ole heikko teitä kohtaan, vaan on teissä voimallinen. 	 Quˈn ayexa nchi qaninte jun yekˈbˈil weˈy, qa twutzxix jun yolil Tyol Cristqiˈn, quˈn nyapen noq alkyeku te Crist aj tkawin kyiˈja; qalaˈ okpin kˈwel tyekˈin tipintz kyxola.


Ja katso, siellä oli nainen, jossa oli ollut heikkouden henki kahdeksantoista vuotta, ja hän oli koukistunut ja täydelleen kykenemätön oikaisemaan itseänsä. 	 Ex antza, taˈtaq jun qya, a otaqxi bˈaj wajxaqlajaj abˈqˈe tyabˈtlin. Otaq tzaj kˈolpaj tiˈj tuˈn jun taqˈnil tajaw il, ex ntiˈxtaq tumil tuˈn tjikyimix tzkyel tiˈj.


Heillä on intoa teidän hyväksenne, mutta ei oikeata; vaan he tahtovat eristää teidät, että teillä olisi intoa heidän hyväksensä. 	 Aye xjal, a kyaj tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés kyuˈn, nimxix nchi jyon tumil tzeˈn tten tuˈn tkubˈ kykˈuˈja kyuˈn. Me atzin kyximjo nya wen, quˈn a kyajjo tuˈn tel kypaˈn kyibˈa qiˈja, ex tuˈn kyxi lipey kyiˈj.


Mutta auringon noustua se paahtui, ja kun sillä ei ollut juurta, niin se kuivettui. 	 Me atzaj teˈ ttzaj qˈijil, bˈeˈx jaw tzqij, tuˈn nya nim xaˈye tlokˈ.


Soisin, ettei teillä olisi huolia. Naimaton mies huolehtii siitä, mikä on Herran, kuinka olisi Herralle mieliksi; 	 Tuˈnpetziˈn, wajatlaˈy tuˈn tok kyqˈoˈn tilil tuˈn kyaqˈnin toj taqˈin qAjaw, ex nya oˈkx tuˈn tok naj kynabˈla tiˈjjo twutz txˈotxˈ. Ikytziˈn tzeˈnku jun ichin ntiˈ t‑xuˈjil, oˈkx nximin tiˈj tzeˈn tuˈn ttzalaj Dios tiˈj.


heidän loppunsa on kadotus, vatsa on heidän jumalansa, heidän kunnianaan on heidän häpeänsä, ja maallisiin on heidän mielensä. 	 Toj najin chi xeˈle kye xjal anetziˈn, quˈn atzin kyachbˈil nya wen ma tzˈok te kydios, ex atziˈn kytzaljbˈil ikyjo, bˈaˈn tuˈn kytzaj txˈixwe tuˈn. Ex oˈkx nchi ximin kyiˈjjo kykyaqil nya bˈaˈn te twutz txˈotxˈ.


sillä me olemme kaikki yhdessä Hengessä kastetut yhdeksi ruumiiksi, olimmepa juutalaisia tai kreikkalaisia, orjia tai vapaita, ja kaikki olemme saaneet juoda samaa Henkeä. 	 Quˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan, qkyaqilx nqo kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, tuˈn qok te junchˈin Ttanim, a t‑xmilil Crist. Exla qa Judiy mo minaj, exla qa aqˈnil te jun majx, mo tzaqpiˈnj, ma qo ok te junchˈin Ttanim noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, a ma tzaj qkˈmoˈn.


Ja joka voittaa ja loppuun asti ottaa minun teoistani vaarin, sille minä annan vallan hallita pakanoita, 	 Ktzajil tqˈoˈn Dios weˈy tuˈn nkawiˈn tibˈaj tkyaqil. Ex ankye qe, kchi weˈbˈil twutz tkyaqiljo lo, tuˈn kukx kybˈinchin tzeˈnku waja, kxel nqˈoˈn kyoklin tuˈn kykawin wukˈiy tibˈaj tkyaqil tnam te twutz txˈotxˈ. Ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Kchi kawil tibˈaj tkyaqil tnam te jun majx tukˈa nimxix kyipin, nyakuj tukˈa jun var kxbˈil, tuˈn tyuchˈj jun txˈotxˈ kˈwil tuˈn.


Sillä ruumiillisesta harjoituksesta on hyötyä vain vähään; mutta jumalisuudesta on hyötyä kaikkeen, koska sillä on elämän lupaus, sekä nykyisen että tulevaisen. 	 Quˈn qa ma tzˈok qqˈoˈn ipbˈil tiˈjjo qxmilil, at chˈin tajbˈin. Exsin ikyx teˈ qa ma tzˈok qqˈoˈn ipbˈil tuˈn qajbˈin te Dios, nimxix tajbˈin te chwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex te chwinqil te jun majx toj kyaˈj.


Kun kansa tunkeutui hänen ympärilleen kuulemaan Jumalan sanaa ja hän seisoi Gennesaretin järven rannalla, 	 Jun maj, tej attaq Jesús ttzi jun ma tij nijabˈ, Genesaret tbˈi, nimku xjal pon kychmoˈn kyibˈ tkˈatz, ex ok jitzˈle kyuˈn, quˈn kyajtaq tuˈn tkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios.


Ja muutamat niistä, jotka olivat meidän kanssamme, menivät haudalle ja havaitsivat niin olevan, kuin naiset olivat sanoneet; mutta häntä he eivät nähneet." 	 Ex iteˈ junjuntl qeˈ qukˈa, a chi txaˈj ttzi jul anetziˈn, ex ikyx s‑iwle kyuˈn, tzeˈnku otaq bˈaj qˈmaˈn kye kyuˈn qya. Ex ikyxjo mina s‑iwle Jesús kyuˈn.


Olimmehan mekin ennen ymmärtämättömiä, tottelemattomia, eksyksissä, moninaisten himojen ja hekumain orjia, elimme pahuudessa ja kateudessa, olimme inhottavia ja vihasimme toisiamme. 	 Quˈn ikytaqtzin qteˈn ojtxe: Ntiˈtaq qnabˈl, ex minataq nkubˈ qnimin Dios. Nqo bˈettaq toj najin, ex nqo bˈinchintaq tkyaqil wiq achbˈil, ex tzyuˈnqotaq tuˈn tkyaqil wiq il, ex otoˈtaq toj tkyaqil nya bˈaˈn, ex nloˈchjtaq qkˈuˈj kyiˈj qukˈa. Nchi el qikyˈintaq, ex nqo el ikyˈintaq kyuˈn.


Näin hän puhui, ja sitten hän sanoi heille: "Ystävämme Lasarus nukkuu, mutta minä menen herättämään hänet unesta". 	 Tbˈajlinxitzin tyolin ikyjo, tzaj tqˈmaˈnl qeˈy: Ajo qukˈa Lázaro, a kˈuˈjlin quˈn, ma ktan. Me ma chiˈn kˈasilte.


Vaan kun laitat pidot, kutsu köyhiä, raajarikkoja, rampoja, sokeita; 	 Mikyxi tzˈoka tuˈn; qalaˈ aj tkubˈ tikyˈsin te jun nintz qˈij toj tjay, txkonqetz tejiy jniˈ qe xjal yaj, jniˈ qe xjal, ayeˈ mi nbˈantl kybˈet, jniˈ qe kox exqetziˈn moẍ.


Ja hän sanoi heille: "Menkää kaikkeen maailmaan ja saarnatkaa evankeliumia kaikille luoduille. 	 exsin xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy tkyaqil twutz txˈotxˈ qˈmal teˈ Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye xjal.


Ja minä näin toisen pedon nousevan maasta, ja sillä oli kaksi sarvea niinkuin karitsan sarvet, ja se puhui niinkuin lohikäärme. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nkaˈyiˈn kyjaˈtaq tjatz juntl txuk toj txˈotxˈ. Attaq kabˈe tkach tzeˈnku tkachjo tal tal rit, me ikytzin yoliˈn tzeˈnku ma tij txuk.


Minä tahdon sentähden, että nuoret lesket menevät naimisiin, synnyttävät lapsia, hoitavat kotiansa eivätkä anna vastustajalle mitään aihetta solvaamiseen. 	 Tuˈnpetziˈn, wajatlaˈy tuˈn kymejeˈ qya kuˈxinqex, aye o chi kyim tnejil kychmil, tuˈntzintla kyul kyal, ex tuˈn tbˈant kykawin toj kyja, ex tuˈn mi txi kyqˈoˈne ambˈil te tajaw il, tuˈn kyyolinxjal nya bˈaˈn tiˈj qnimbˈil noq tuˈn kypaj.


Ja seuraavana aamuna hän otti esiin kaksi denaria ja antoi majatalon isännälle ja sanoi: `Hoida häntä, ja mitä sinulta lisää kuluu, sen minä palatessani sinulle maksan`. 	 Tojtzin juntl qˈijltz, jatz tiˈn tej ichin aj Samaria kabˈe pwaq, exsin xi tqˈoˈntz teˈ tajawjo ja, jaˈ kuẍletaqjo yabˈ, exsin xi tqˈmaˈntz kyjaluˈn: Bˈaˈnx te kaˈyin tiˈjjo ichin lo, qatzin atl tetza pwaq xbˈaj tuˈn te kaˈybˈinte, we txi nchjoˈn weˈ, aj nmeltzˈaja.


Mutta ne, jotka on arvollisiksi nähty pääsemään toiseen maailmaan ja ylösnousemukseen kuolleista, eivät nai eivätkä mene miehelle. 	 Me ayetzin kyeˈ, a ktzajil qˈoˈn kyoklin tuˈn kyjatz itzˈje juntl majl toj tkabˈ chwinqil te toj kyaˈj, nlay chi jaw mejel kyeˈ, exla qa ichin exla qa qyaqe,


teidän, joilla on sama taistelu, mitä näitte ja nyt kuulette minun taistelevan. 	 Ikytziˈn, ayiˈy ex ayiˈn junx n‑ikyˈx quˈn, ex tok tilil taqˈin qMan Dios quˈn. Ma tzˈok kykaˈyiˈn ojtxe qa ma tzikyˈx wuˈn, teˈ s‑ok tilil aqˈuntl wuˈn. Ex n‑ok kybˈiˈn jaˈlin, qa tzunx n‑ikyˈx wuˈn, tuˈn tzunx nchin aqˈninxa toj taqˈin qMan, ex luˈn tok tilil wuˈn.


Ja hän sanoi heille: "Saitteko Pyhän Hengen silloin, kun te tulitte uskoon?" Niin he sanoivat hänelle: "Emme ole edes kuulleet, että Pyhää Henkeä on olemassakaan". 	 Exsin xi tqanin Pabl kye: ¿Kuˈxsin Xewbˈaj Xjan toj kyanmiˈn, tej kyjaw nimiˈn? Tzajtzin kytzaqˈwintz kyjaluˈn: ¡Mina! Ntiˈx qeˈ o qbˈi, iˈchaqxpetla noq tuˈn tyolajtz tiˈjjo Xewbˈaj Xjan.


Kun hän astui alas vuorelta, seurasi häntä suuri kansan paljous. 	 Tej tmeltzˈaj Jesús twiˈ wutz, nimx txqan xjal ok lipe tiˈj.


Mutta se, joka lujittaa meidät yhdessä teidän kanssanne Kristukseen ja joka on voidellut meidät, on Jumala, 	 Quˈn axte Dios ma qˈonte qe, tuˈn qweˈ wen toj qnimbˈil tiˈj Crist, ex o qo jaw tskˈoˈn, tuˈn qbˈinchin taqˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Silloin sanoi yksi hänen opetuslapsistaan, Juudas Iskariot, joka oli hänet kavaltava: 	 Me attaq jun t‑xnaqˈtzbˈin Jesús antza, a Judas Iscariot tbˈi, a tuˈntaq t‑xi kˈayinte toj kyqˈobˈ tajqˈoj. Xi tqˈmaˈn te Jesús:


Ja Jeesus sai kuulla heidän ajaneen hänet ulos; ja hänet tavatessaan hän sanoi hänelle: "Uskotko sinä Jumalan Poikaan?" 	 Atzaj teˈ tbˈinte Jesús, qa otaq tzˈex lajoˈn tej ichin toj ja te naˈbˈl Dios, el tkˈulbˈin tibˈ tukˈa, ex xi tqanin te: ¿Niminxsiˈn Tkˈwal Ichin tuˈn?


Ja hän synnytti poikalapsen, joka on kaitseva kaikkia pakanakansoja rautaisella valtikalla; ja hänen lapsensa temmattiin Jumalan tykö ja hänen valtaistuimensa tykö. 	 Me ante qya ul itzˈje jun tal qˈa, a tuˈntaq tkawin tibˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ tukˈa nimxix tipin ex tukˈa jun tvar kxbˈil. Ex jun paqx xi qˈiˈn tal neˈẍ tzma toj tqˈuqbˈil Dios.


tekemään kaiken, minkä sinun kätesi ja päätöksesi oli edeltämäärännyt tapahtuvaksi. 	 Ikypetziˈn, kubˈ kybˈinchin tkyaqiljo a otaq tqˈmay qa iltaq tiˈj tuˈn tbˈaj.


Niin hän viittasi kädellään heitä vaikenemaan ja kertoi heille, kuinka Herra oli vienyt hänet ulos vankeudesta, ja sanoi: "Ilmoittakaa tämä Jaakobille ja veljille". Ja hän lähti pois ja meni toiseen paikkaan. 	 Me atzin te Pegr, xi tyekˈin kyukˈa tqˈobˈ tuˈn mina chi chˈotje, ex xi tqˈmaˈn kye tzeˈn tten otaq tzˈetz toj tze tuˈn tAjaw Tkyaqil. Ex xi tqˈmaˈnl: Kyqˈmanxjiˈy lo te Santyaw ex kye txqantl nimil. Bˈeˈxsin extz, ex xiˈ toj junxil najbˈil.


Ja ne, jotka kulkivat ohitse, herjasivat häntä, nyökyttivät päätänsä 	 Ex jniˈqe xjal nchi bˈaj ikyˈxtaq antza, noqx nchi bˈaj yasintaq tiˈj, ex noqx nja kyyekin tiˈj kywiˈ te kyxmaybˈil tiˈj,


ja ettei kukaan olisi haureellinen tahi epäpyhä niinkuin Eesau, joka yhdestä ateriasta myi esikoisuutensa. 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa tuˈntzintla ntiˈ jun twiˈ kyˈaˈjil, a bˈinchil il, kyxola. Quˈn kaˈnpejiy te Esaú toj Tuˈjil Tyol Dios. Noq tuˈn tpaj jun twa, el tiˈjlin a otaq tzaj tqˈoˈn Dios te, a nim toklin te tnejil tkˈwaljo ttata.


Vielä minä sanon: älköön kukaan luulko minua mielettömäksi; mutta vaikka olisinkin, ottakaa minut mieletönnäkin vastaan, että minäkin saisin hiukan kerskata. 	 Kxel nqˈmaˈn juntl majl kyeˈy: Mi kubˈ kybˈisiˈn qa tokx toj nwiˈy. Exsin qa ikytzjo toj kywutza, kyqˈontza ambˈil wey tuˈn nyoliˈn, tzeˈnku ma txi kyqˈoˈn ambˈil kyeˈ xnaqˈtzil kyxola, a ntiˈ kynabˈl, tuˈntzintla tjaw nnimin chˈin weˈ wibˈ, tzeˈnqeku txqantl.


Sillä me olemme kuulleet, että muutamat teidän keskuudessanne vaeltavat kurittomasti, eivät tee työtä, vaan puuhailevat sellaisessa, mikä ei heille kuulu. 	 Nxi qnaˈnjiˈy luˈn kyeˈy, quˈn bˈiˈn quˈn qa at junjun kyxola, a kykyˈeˈ chi aqˈnin, ex noq n‑ex kyqˈij kybˈetbˈin kytziyile ja.


Ja Jumala teki ylen voimallisia tekoja Paavalin kätten kautta, 	 Ex kyojjo qˈij anetziˈn, tzaj tqˈoˈn Dios tumil te Pabl, tuˈn tbˈant ilaˈ techil te yekˈbˈil teˈ tipin Dios.


Henki on se, joka eläväksi tekee; ei liha mitään hyödytä. Ne sanat, jotka minä olen teille puhunut, ovat henki ja ovat elämä. 	 Ajo Xewbˈaj Xjan ntzaj tqˈon teˈ chwinqil te jun majx; atzin teˈ qxmilil te twutz txˈotxˈ teˈ, ex ntiˈ tajbˈin tiˈjjo chwinqil anetziˈn. Ex ikyxjo, ayejo nxnaqˈtzbˈila twutzxix, quˈn tzajninqe tiˈjjo Xewbˈaj Xjan. Qa ma qe kykˈuˈja kyiˈj, at kychwinqila te jun majx.


Hän näki selvästi näyssä, noin yhdeksännellä hetkellä päivästä, Jumalan enkelin, joka tuli sisään hänen tykönsä ja sanoi hänelle: "Kornelius!" 	 Jun maj, bˈalaqa otaq tzˈok oxe or te qale, ok jun twutzikyˈ. Tlixixjo jun t‑angel Dios n‑okxtaq tojjo ja, jaˈ taˈyetaq, ex ntqˈmaˈntaq kyjaluˈn: ¡Cornelio!


vaan me puhumme salattua Jumalan viisautta, sitä kätkettyä, jonka Jumala on edeltämäärännyt ennen maailmanaikoja meidän kirkkaudeksemme, 	 Qalaˈ, atzin tnabˈl Dios, a ewintaq tuˈn, atxix naˈmxtaq tbˈant twutz txˈotxˈ tuˈn. Atzin tnabˈljo lo, ximintaq tuˈn atxix ojtxe, tuˈn ttzaj tqˈoˈn qe jaˈlin te jun tzaljbˈil.


Minä vannotan teitä Herran kautta, että luetatte tämän kirjeen kaikille veljille. 	 Ex kxel woqxeniˈn kyeˈy toj tbˈi qAjaw, tuˈn tkubˈ kyuˈjinjiˈy uˈj lo kyxol kykyaqil erman.


Sillä minä tahdon näyttää hänelle, kuinka paljon hänen pitää kärsimän minun nimeni tähden." 	 Ok kxel nyekˈin te, tkyaqiljo qa nimx tuˈn tikyˈx tuˈn, noq tuˈn npaja.


Uskon kautta hän pani toimeen pääsiäisenvieton ja verensivelyn, ettei esikoisten surmaaja koskisi heihin. 	 Noq tuˈn tnimbˈil Moisés, xi tqˈmaˈn tuˈn tikyˈsit tnejil Xjan Qˈij kyukˈa t‑xjalil. Tuˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn tuˈn tok chititjo tchkyˈel tal tal rit kyiˈj kyjpel ja te techil, tuˈntzintla mina chi kubˈ bˈyoˈneˈ tkyaqiljo tnejil kˈwal qˈa kyxol aj Israel, tuˈn t‑angel kyimin.


Eikö viittä varpusta myydä kahteen ropoon? Eikä Jumala ole yhtäkään niistä unhottanut. 	 Kanqetzin kyeˈ tal pichˈ. ¿Ma nyatzin jweˈ kyeˈ tal kybˈaj nkˈayajtz tuˈn kabˈe tal pwaq? Me iˈchaqx nya tal wiˈyilqetz, mix aˈlx junte n‑el naj toj tkˈuˈj qMan Dios.


Mutta minä tahdon, että te, veljet, tietäisitte, että se, mitä minulle on tapahtunut, on koitunutkin evankeliumin menestykseksi, 	 Werman, waja tuˈn kybˈintiˈy qa tkyaqiljo ma tzikyˈx wiˈja, ma tzˈajbˈin tuˈn t‑xi laqˈe Tbˈanil Tqanil kolbˈil,


Jerusalem, Jerusalem, sinä, joka tapat profeetat ja kivität ne, jotka ovat sinun tykösi lähetetyt, kuinka usein minä olenkaan tahtonut koota sinun lapsesi, niinkuin kana kokoaa poikansa siipiensä alle! Mutta te ette ole tahtoneet. 	 Ex chi Jesúsjo kyjaluˈn kyiˈjxjal te Jerusalén: ¡Ay! Jerusalén, Jerusalén, ay bˈiyil kyiˈj yolil Tyol Dios, ex nchi ok kyxoˈnjiˈy tsan qMan tukˈa abˈj; jteˈlixla majxla ẍin bˈaj labˈtiy kyiˈja, tuˈn kytzaj laqˈey nkˈatza, tzeˈnku jun ttxu ekyˈ nchi kubˈ tpaqin tal tal tjaqˈ t‑xikyˈ, me mi xkytziyiy ikyjo.


tämä Mattatiaan, tämä Aamoksen, tämä Naahumin, tämä Eslin, tämä Naggain, 	 Atzin te Jse tkˈwaltaql te Matatías, a tkˈwaltaq Amós, a tkˈwaltaq Nahum, a tkˈwaltaq Esli, a tkˈwaltaq Nagai.


- Niin he sanoivat hänelle: `Herra, hänellä on jo kymmenen leiviskää`. - 	 Ayetzin kyej xjal xi kyqˈmaˈn kyjaluˈn: Taa, me lajaj maj teˈ pwaq at tukˈa.


Vaimo on sidottu, niin kauan kuin hänen miehensä elää, mutta jos mies kuolee, on hän vapaa menemään naimisiin, kenen kanssa tahtoo, kunhan se vain tapahtuu Herrassa. 	 Atzin jaˈlin, tuˈn tjapin bˈaj nyola lo tiˈjjo mejebˈlin, kxel nqˈmaˈnjiˈy luˈn: Atziˈn qya nimil, qa mujlek tukˈa tchmil, il tiˈj tuˈn tnajan tukˈa, a itzˈxtaqjo tchmil. Me qatzin ma kyimjo tchmil, tzaqpiˈn tejo qya, tuˈn tok meje tzeˈnkuxjo taj tukˈa juntl tchmil, a nimil.


Jos siis Jumala näin vaatettaa kedon ruohon, joka tänään kasvaa ja huomenna uuniin heitetään, kuinka paljoa ennemmin teidät, te vähäuskoiset! 	 Qatzin qa nchi ok tktxuˈn Diostzjo tal t‑xmakil kˈul ikyjo, a loqe tzunx nchi milinx toj kojbˈil jaˈlin, me meljo nchiˈj, bˈeˈx kchi kˈwel bˈolj tuˈn qˈaqˈ; ¿Yajxsila kyetza? ¿Nyapela kchi okil ktxuˈn kyeˈ tuˈn Dios? Quˈn qa noq oˈkxtza nchi bˈisiniy tiˈjjo tkyaqiljo lo, atzin nyekˈine qa noq tal chˈin kynimbˈila.


Jos nyt saatanakin on riitautunut itsensä kanssa, kuinka hänen valtakuntansa pysyy pystyssä? Tehän sanotte minun Beelsebulin voimalla ajavan ulos riivaajia. 	 Ikytzin taˈye te satanásjo, a tajaw il. Qa ma tzˈetz tlajoˈn tibˈ tuˈnx tibˈx kyoj kyanminxjal, paˈnla ttentz tiˈjx, ex atzin tkawbˈil nlay chˈiy. ¿Ma man kubˈ numjjo tipintz? Nxi nqˈmaˈn weˈ ikyjo, quˈn loqiˈy nchi yolin kyxoliliˈy aj qa noq tuˈn tipin Beelzebú, a tajaw il, nchi etz nlajonjiˈy taqˈnil. ¿Ma akutzin tzˈok meltzˈaj tajaw iltz kyiˈjxjo taqˈnil?


joka sanot, ettei saa tehdä huorin, itse teet huorin; joka kauhistut epäjumalia, kuitenkin olet temppelin ryöstäjä; 	 Ex ay, a nqˈmaˈnte qa nya wen tuˈn qkyˈaˈjin, ¿Tiquˈn akul te nkubˈ bˈinchinte nej? Ex ay, a nqˈmaˈnte qa nya wen tuˈn qkˈulin kywutzjo twutzbˈiyil juntl dios, ¿Me akupe te ma tzˈokx elqˈil toj tja kydiosxjal?


Ja kaikki ne uskovaiset, jotka olivat ympärileikatut ja olivat tulleet Pietarin mukana, hämmästyivät sitä, että Pyhän Hengen lahja vuodatettiin pakanoihinkin, 	 Ayetzin kyej nimil aj Judiyqe, a otaq chi kanin tukˈa Pegr, bˈeˈx jaw kaˈylaj, tuˈn otaq tzˈokx Xewbˈaj Xjan toj kyanminj xjal, a nya Judiyqe.


niinkuin kirjoitettu on: "Hän sirottelee, hän antaa köyhille, hänen vanhurskautensa pysyy iankaikkisesti". 	 tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ankyeˈ kˈwel tsipiˈn a at te kye yaj tukˈa tkyaqil tanmin, a twenil lo kyjel te jun majx.


Silloin Johannes rupesi puhumaan ja sanoi: "Mestari, me näimme erään miehen sinun nimessäsi ajavan ulos riivaajia, ja me kielsimme häntä, koska hän ei seuraa meidän mukanamme". 	 Atzin te Juan xi tqˈmaˈnl kyjaluˈn: Xnaqˈtzil, o qli qeˈ jun xjal, a nchi etzjo jniˈ taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal tuˈn, noq toj tumil tbˈiy. Me o txi qmiyoˈn tuˈn mina kubˈ tbˈinchintl, quˈn tuˈn nya qukˈa.


Mutta Pietari toimitti kaikki ulos ja laskeutui polvilleen ja rukoili; ja hän kääntyi ruumiin puoleen ja sanoi: "Tabita, nouse ylös!" Niin tämä avasi silmänsä, ja nähdessään Pietarin hän nousi istumaan. 	 Me bˈeˈx i etz tchqˈoˈn Pegr kykyaqilx peˈn. Kubˈtzin meje, ex naˈn Dios. Xitzin tkaˈyintzjo kyimnin ex tqˈma: Weˈksa, Tabita. I jawtzin tjqoˈn tej qya twutz. Atzaj teˈ tiwle Pegr, bˈeˈx jaw qe.


Ja tavattuamme opetuslapset me viivyimme siellä seitsemän päivää. Ja Hengen vaikutuksesta he varoittivat Paavalia menemästä Jerusalemiin. 	 Antza, el jyet txqan nimil quˈn, ex wuq qˈij o kyija kyukˈa. Me otaq tzul jun tqanil tuˈn Xewbˈaj Xjan kye nimil antza. Tuˈntziˈn, xi kyqˈmaˈn te Pabl, tuˈn mi txaˈye tzma Jerusalén.


ja muurin ikkuna-aukosta minut laskettiin korissa maahan, ja niin minä pääsin hänen käsistänsä. 	 Me in kux qˈoˈn kyuˈn wukˈiˈy toj jun ma tij chiˈl, tuˈn nkutz qˈoˈn toj jun tẍutil tape tiˈjile tnam. Ikytziˈn, in tzaqpajiˈy toj kyqˈobˈ.


Kun opetuslapset sen kuulivat, lankesivat he kasvoilleen ja peljästyivät kovin. 	 Tej kybˈin teˈ t‑xnaqˈtzbˈin ikyjo, bˈeˈx i bˈaj kubˈ mutzqˈaj twutz txˈotxˈ tuˈn kyxobˈil.


Minulla olisi paljon kirjoittamista sinulle, mutta en tahdo kirjoittaa sinulle musteella ja kynällä, 	 Nimx weˈ tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey, me nkyˈeˈy tuˈn t‑xi ntzˈibˈiˈn toj uˈj,


Niin he huusivat: "Vie pois, vie pois, ristiinnaulitse hänet!" Pilatus sanoi heille: "Onko minun ristiinnaulittava teidän kuninkaanne?" Ylipapit vastasivat: "Ei meillä ole kuningasta, vaan keisari". 	 Me ayetzin Judiy xi kyẍchˈiˈn: ¡Kyimkuj! ¡Kyimkuj! ¡Pejkˈinksa twutz cruz! Xi tqˈmaˈn Pilat kye: ¿Mej qa ayin weja, tuˈn njaw pejkˈinte kynmaq kawila twutz cruz? Me ayetzin kyeˈ kynejinel pale xi kytzaqˈwin: ¿Mejqa at juntl qeja qnmaq kawil? Qalaˈ oˈkx César, a nmaq kawilxix toj Rom.


eikä ainoastaan hänen tulollansa, vaan myöskin sillä lohdutuksella, jonka hän oli teistä saanut, sillä hän on kertonut meille teidän ikävöimisestänne, valittelustanne ja innostanne minun hyväkseni, niin että minä iloitsin vielä enemmän. 	 Ex nya noq tuˈn tponlin Tito, qalaˈ noq tuˈn otaq chewx tanmin Tito kyuˈn. Quˈn ma tqˈma Tito qeˈy, qa nimxix kykˈuˈja wiˈja, qa ma chi labˈiˈn, ex qa ma chi bˈisiˈn wiˈja. Me tuˈnjo lo, nimxix nchin tzalaja.


Mutta synagoogan esimies Krispus ja koko hänen perhekuntansa uskoivat Herraan; ja myöskin monet korinttolaiset, jotka olivat kuulemassa, uskoivat, ja heidät kastettiin. 	 Atzin te Crispo, jun tnejil kawil te ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, junx kyukˈaˈ iteˈtaq toj tja, i nimin tiˈj tbˈi tAjaw Tkyaqil. Ex nimku xjal te Corint i nimin, ex bˈeˈx i kuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ, tej kybˈinte Tbˈanil Tqanil.


Niin he antoivat hänelle palasen paistettua kalaa. 	 Xitzin qˈoˈn chˈin kyiẍ te, a tzqˈajsin toj qˈaqˈ,


Mutta kun Kristus tuli tulevaisen hyvän ylimmäiseksi papiksi, niin hän suuremman ja täydellisemmän majan kautta, joka ei ole käsillä tehty, se on: joka ei ole tätä luomakuntaa, 	 Me atzin jaˈlin, ma tzul Crist tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ax Jesús tnejilxix qpale jaˈlin, ex noq tuˈn ikyjo, tzaj tqˈoˈn jun tumil nimxixtl wen tzeˈnku ojtxe. Quˈn atzin ja te naˈbˈl Dios, ja taˈye Jesús jaˈlin, nya tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ toj kyaˈj. Tuˈn ikyjo, a ja anetziˈn at‑xix nim toklin, quˈn tuˈn tbˈinchbˈin Dios, ex tzˈaqlexixtl wen twutzjo ojtxe ja, a xbˈalin tten, te naˈbˈl Dios, a bˈinchin kyuˈnxjal.


jumalisuudessa veljellistä rakkautta, veljellisessä rakkaudessa yhteistä rakkautta. 	 ex atzin kyximbˈila, tuˈn kymujbˈil kyibˈa kyxolxa, ex atzin kymujbˈil kyibˈa, tuˈn kykˈuˈjlintiˈy tkyaqil.


ja yksikään henki, joka ei tunnusta Jeesusta, ei ole Jumalasta; se on antikristuksen henki, jonka olette kuulleet olevan tulossa, ja se on jo nyt maailmassa. 	 Me tkyaqil xjal, a mi nxi tnimin ikyjo, ntiˈ Xewbˈaj Xjan tukˈa, qalaˈ a xewbˈaj tzajnin te tajaw il, a ajqˈoj tiˈj Klolqe Jesús. Me bˈiˈn kyuˈn qa a xewbˈaj anetziˈn, tuˈn tul kaninxtaq. Ex lu at jaˈlin twutz txˈotxˈ.


Niinkuin Isä, joka elää, on minut lähettänyt, ja minä elän Isän kautta, niin myös se, joka minua syö, elää minun kauttani. 	 Quˈn ajo wipiˈn ex ajo nchwinqila tzajninqe tuˈn qMan Dios itzˈ, a saj smaˈn weˈy. Ikytzin wejiˈy, alkye teˈ kwaˈl wiˈja, at chwinqil te jun majx wuˈn.


Mutta merimiehet yrittivät paeta laivasta ja laskivat venheen mereen sillä tekosyyllä, että muka aikoivat keulapuolesta viedä ulos ankkureita. 	 Me ayetzin kyej aqˈnil, kubˈ kybˈisin tuˈn kyoq, noq tuˈn kyxobˈil te kyimin. Tuˈntzintzjo, tuˈntaq tkux kyiˈn tal muchˈ bark te kolbˈilkye, ex tuˈntaq tkux kyqˈoˈn jun jteˈbˈin kxbˈil twutz bark tuˈntzintla mina bˈetl.


Ei kukaan, joka sodassa palvelee, sekaannu elatuksen toimiin, sillä hän tahtoo olla mieliksi sille, joka on hänet palkannut. 	 Quˈn ntiˈ jun xoˈl qˈaqˈ nxiˈ jyol juntl aqˈuntl, qa tokx te xoˈl qˈaqˈ, quˈn ex nlay tzˈel wen toj twutzjo a nejinel.


Niin riivaajahenget pyysivät häntä sanoen: "Jos ajat meidät pois, niin lähetä meidät sikalaumaan". 	 Ayetziˈn taqˈnil tajaw il i jaw kubˈsin kywutz te Jesús kyjaluˈn: Qa ma qo etz tlajoˈn toj kyanminjo xjal lo, tziyintza qeˈy, tuˈn qokxa kyoj kyanmin kuch.


Ja hänen tykönsä pyhäkössä tuli sokeita ja rampoja, ja hän paransi heidät. 	 Ex tojxjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, i bˈaj tzaj laqˈe junjun moẍ ex kox tkˈatz Jesús, ex bˈeˈx i bˈaj kubˈ tqˈanin.


sillä he eivät voineet kestää tätä käskyä: "Koskettakoon vuorta vaikka eläinkin, se kivitettäköön"; 	 Quˈn nimxtaq kyxobˈil te, quˈn attaq jun tqanil bˈiˈntaq kyuˈn, a qa nya wen tuˈn kyjax bˈet tiˈjjo wutz, nixpe jun kyqan tuˈn t‑xi kyqˈoˈn tibˈaj. Ex majqexpe kyeˈ aluˈmj, noq tuˈn kybˈettaq antza, i kubˈ bˈyoˈn kyeˈ tuˈn abˈj, mo noq nchi ok xyuˈntaq, quˈn tuˈn xjanxixtaqjo wutz anetziˈn.


että kävisi toteen profeetta Esaiaan sana, jonka hän on sanonut: "Herra, kuka uskoo meidän saarnamme, ja kenelle Herran käsivarsi ilmoitetaan?" 	 Tukˈajo lo, japin bˈajjo tyol Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tkubˈ ttzˈibˈin: Tata, ¿Ankye ma txi niminte Tbˈanil Tqanil tiˈja, a ma txi qqˈmaˈn? ¿Altzila qe xaye tyekˈin tAjaw Tkyaqil toklin Tkawbˈil kyibˈaj?


Katsokaa minun käsiäni ja jalkojani ja nähkää, että minä itse tässä olen. Kosketelkaa minua ja katsokaa, sillä ei hengellä ole lihaa eikä luita, niinkuin te näette minulla olevan." 	 Kykaˈyintziˈn nqˈobˈa ex kykaˈyinkuy nqaˈn. Ayinqinx wejiˈy. Chin kytzyuˈnka ex chin kykaˈyinka, quˈn jun klelin ntiˈ teˈ tchibˈjil ex tbˈaqil, tzeˈnku ma kyliˈy wiˈja.


Älköön kukaan pettäkö teitä tyhjillä puheilla, sillä semmoisten tähden kohtaa Jumalan viha tottelemattomuuden lapsia; 	 Mi txi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn kykubˈ sbˈuˈn tuˈn kyyolxjal, a nkyxnaqˈtzin qa wen tuˈn tkubˈ qbˈinchin jniˈ tzeqbˈil. Me tuˈnpetzin tpajjo jniˈ lo, tzuljo kujxix tkawbˈil Dios kyibˈajjo a mibˈin chi nimin.


Mutta jos meidän evankeliumimme on peitossa, niin se peite on niissä, jotka kadotukseen joutuvat, 	 Exla qa at junjun mi n‑el kynikyˈ teˈ Tbˈanil Tqanil kolbˈil, quˈn ayelaˈ kyjaˈ kyxiˈ toj najin.


Nainen sanoi hänelle: "Minä tiedän, että Messias on tuleva, hän, jota sanotaan Kristukseksi; kun hän tulee, ilmoittaa hän meille kaikki". 	 Xitzin tqˈmaˈn qya te: Bˈiˈn weˈ wuˈn qa tzul Kolil, a Crist. Ex aj tul, okla ktzajil tchikyˈbˈin tkyaqil.


Ja tämä on teille merkkinä: te löydätte lapsen kapaloituna ja seimessä makaamassa." 	 Tuˈn tel kynikyˈa te, ok kjyetil jun neˈẍ kyuˈn ptzoˈnkux toj tan ex kuẍleku toj twabˈl chej toj jun kyja aluˈmj.


Ja hän sanoi heille: "Totisesti minä sanon teille: tässä seisovien joukossa on muutamia, jotka eivät maista kuolemaa, ennenkuin näkevät Jumalan valtakunnan tulevan voimassansa". 	 Ex xi tqˈmaˈnl Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; at junjun iteˈ tzaluˈn wukˈiy, mi kyli kyimin, tzmaxi aj kylonte nimku tipin Tkawbˈil Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Niin ylimmäinen pappi sanoi: "Onko niin?" 	 Atzin teˈ tnejilxix pale xi tqanin te Esteban, qa twutzxixtaqjo otaq qˈumle tiˈj.


Ei Herra viivytä lupauksensa täyttämistä, niinkuin muutamat pitävät sitä viivyttelemisenä, vaan hän on pitkämielinen teitä kohtaan, sillä hän ei tahdo, että kukaan hukkuu, vaan että kaikki tulevat parannukseen. 	 Nya noq tuˈn kyˈajte Dios tuˈn tjapin Tyol tuˈn, tuˈn tul Crist, tzeˈnku nkyqˈmaˈn junjun. Qalaˈ n‑ayon tuˈn kybˈinchinxjal kyten, quˈn nya taj tuˈn kynajxjal, qalaˈ tkyaqilx tuˈn kytxˈixpinte kychwinqil.


Ja minä näin ikäänkuin lasisen meren, tulella sekoitetun, ja niiden, jotka olivat saaneet voiton pedosta ja sen kuvasta ja sen nimen luvusta, seisovan sillä lasisella merellä, ja heillä oli Jumalan kanteleet. 	 Ex xi nkaˈyiˈn jun tiˈ tzeˈnku ttxuyil aˈ, a nqoptzˈaj tzeˈnku kaˈybˈil wutzbˈaj, ex smoˈn tukˈa qˈaqˈ. Ex waˈltaq txqan xjal ttxlaj, aye otaq chi kanbˈin tiˈj ma tij txuk ex tiˈj twutzbˈiyil, ex tiˈjjo tajlal tbˈi. Ex qˈiˈn arpa kyuˈn, a otaq xi tqˈoˈn Dios kye.


Jeesus sanoi heille: "Tuokaa tänne niitä kaloja, joita nyt saitte". 	 Tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Kyintza junjun kyiẍ tiˈjjo tzma xjatz kyuˈn.


Mutta hänen, joka voi teitä vahvistaa minun evankeliumini ja Jeesuksen Kristuksen saarnan mukaan, sen ilmoitetun salaisuuden mukaan, joka kautta ikuisten aikojen on ollut ilmoittamatta, 	 Qnimsinks tbˈi qMan Dios, quˈn oˈkx aku kubˈ waˈbˈin kyeˈy jikyinxix tojjo Tyol, a o bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy, ex tojjo xnaqˈtzbˈil tiˈj qAjaw Jesucrist. Ex atziˈn luˈn ikyxjo tzeˈnku bˈantlin tiˈj tuˈn Dios atxix ojtxe, teˈ naˈmxtaq tkubˈ xkye tkyaqil.


Samoin ylipapit ja kirjanoppineet ja vanhimmat pilkkasivat häntä ja sanoivat: 	 Ex ikyxjo, nchi bˈaj xmayintaqjo jniˈ kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil junx kyukˈa nejinel kyxol aj Judiy, ex nkubˈ kyqˈmaˈntaq twutz Jesús, me noq tuˈn tok tbˈiˈn:


Mutta he sanoivat: "Ei juhlan aikana, ettei syntyisi meteliä kansassa". 	 Me bˈaj kyyolin, qa nya toj nintz qˈij te Xjan Qˈij, tuˈntzintla mi bˈaj jaw tiljxjal kyiˈj.


Sentähden minä myös ahkeroitsen, että minulla aina olisi loukkaamaton omatunto Jumalan ja ihmisten edessä. 	 Tuˈnpetziˈn, tok tilil wuˈn, tuˈn ntsaqix wanmiˈn, ex tuˈn tbˈantjo tbˈanilx wuˈn, twutz Dios ex kywutz xjal.


Ja jos sinun oikea kätesi viettelee sinua, hakkaa se poikki ja heitä luotasi; sillä parempi on sinulle, että yksi jäsenistäsi joutuu hukkaan, kuin että koko ruumiisi menee helvettiin. 	 Ex qa noq tuˈn kyman qˈobˈa, aku chi kubˈ tzˈaqiy toj il, kytxˈemimila, ex kyxomixa najchaq. Quˈn wenitla tuˈn tnaj jun tnej kyxmilila, tzeˈnku tuˈn kyxiˈ kyxmilila tkyaqil toj qˈaqˈ te jun majx.


Sillä köyhät teillä aina on keskuudessanne, mutta minua teillä ei ole aina." 	 Quˈn atzin kye yaj, axsi kchi kˈwele ten kyxola, ex bˈaˈn tuˈn kyxi kymojiˈn noq tiˈ qˈijil. Qalatziˈn weˈ, nya kukx kchin kˈwel ten wejiˈy kyxola.


mutta jokainen vuorollaan: esikoisena Kristus, sitten Kristuksen omat hänen tulemuksessaan; 	 Me teyilex te junjun toj ttxolil. Quˈn ate Crist xjatz anqˈin tnejil. Atzin qetz, awo o qo nimin tiˈj, tzmaxi aj tul Crist juntl majl toj tqˈijil,


Niin lähetä nyt miehiä Joppeen noutamaan eräs Simon, jota myös Pietariksi kutsutaan; 	 Tuˈnpetziˈn, chqˈonxa jun aˈla toj tnam te Jope, tuˈn ttzaj Simun, a ojtzqiˈn tukˈa juntl tbˈi, Pegr.


Mutta minä sanon teille: Elias onkin tullut, ja he tekivät hänelle, mitä tahtoivat, niinkuin hänestä on kirjoitettu." 	 Ex kxel nqˈmaˈn kyeˈy, o tzul te Elías, quˈn ate Juan, a Jawsil Aˈ, ul te t‑xel. Ex kubˈ kybˈinchinxjal tiˈj tzeˈnkuxtaq kyaj, ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn Tyol Dios.


Ja kaikki, jotka neuvostossa istuivat, loivat katseensa häneen, ja hänen kasvonsa olivat heistä niinkuin enkelin kasvot. 	 Ayetzaj kawil exqetziˈn kykyaqiljo qˈuqleqetaq antza toj Sanedrín, tej tok kykaˈyin twutz Esteban tukˈa jun tzaljbˈil, ex el kynikyˈ qa ikytaq twutzjo tzeˈnku jun angel.


- sillä laki ei tehnyt mitään täydelliseksi - mutta sijaan tulee parempi toivo, jonka kautta me lähestymme Jumalaa. 	 quˈn ntiˈ tumil tuˈn ttzqet‑xix kyanmin xjal tuˈn. Me metziˈn jaˈlin, tzaj tqˈoˈn jun tqˈuqbˈil qkˈuˈj tbˈanilxix wen, tuˈn qpon laqˈe tkˈatz qMan Dios:


Peto, jonka sinä näit, on ollut, eikä sitä enää ole, mutta se on nouseva syvyydestä ja menevä kadotukseen; ja ne maan päällä asuvaiset, joiden nimet eivät ole kirjoitetut elämän kirjaan, hamasta maailman perustamisesta, ihmettelevät, kun he näkevät pedon, että se on ollut eikä sitä enää ole, mutta se on tuleva. 	 Atzin ma tij txuk, a ma tliˈy, atziˈn a attaq ojtxe, a ntiˈ jaˈlin, me il tiˈj tuˈn tjatz juntl maj tojjo jul te kawbˈil, a nimxix t‑xe, a naˈmtaqx txiˈ toj najin te jun majx. Ex ayetziˈn iteˈ twutz txˈotxˈ, bˈeˈx kchi jawil kaˈylaj, aj tok kykaˈyin ma tij txuk, a attaq ojtxe, a ntiˈ jaˈlin, me il tiˈj tuˈn tul juntl majl. Aye xjal lo, nya tzˈibˈin kybˈi tojjo Tuˈjil Chwinqil, a atxix teˈ ttzaj tchˈiysin Dios twutz txˈotxˈ.


joka on katolla, älköön astuko alas noutamaan, mitä hänen huoneessansa on, 	 Ex atzin xjal, a tokxtaq twiˈja, nlay taqˈ ambˈil tuˈn tkuˈtz qˈilte jun tiˈ te tuja.


Hän vastasi: "Herra, ei kukaan". Niin Jeesus sanoi hänelle: "En minäkään sinua tuomitse; mene, äläkä tästedes enää syntiä tee". 	 Xi ttzaqˈwin tej qya: Mina, Tata; mix aˈl jun. Tuˈntziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús te: Ex ikyqinx wejiˈy. Nlay txi nqˈmaˈn tuˈn tkyima. Qalaˈ, kux txiˈy. Mi kubˈ tbˈinchin jun majljiy il lo.


ja valvokaamme toinen toistamme rohkaisuksi toisillemme rakkauteen ja hyviin tekoihin; 	 Tuˈn ikyjo, qajsintz tiˈj qanmin tuˈn qonin te qibˈ qxolx, tuˈn qkˈuˈjlin te qibˈ, ex tuˈn qbˈinchin bˈaˈn.


Ja päivä alkoi laskea. Niin ne kaksitoista tulivat ja sanoivat hänelle: "Laske kansa luotasi, että he menisivät ympärillä oleviin kyliin ja maataloihin majoittumaan ja saamaan ravintoa, sillä täällä me olemme autiossa paikassa". 	 Atzaj teˈ kyjaˈtaq qok yupj, bˈeˈxsin i xi laqˈe kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz Jesús, exsin xi kyqˈmaˈn te kyjaluˈn: Chqˈonqexjiy xjal lo kyojileˈ jniˈ kojbˈil a nqayin iteˈ, tuˈntzintla kyjyon kywa, ex tuˈn kyjyon teˈ jaˈ tuˈn kyktane, quˈn tuˈn ntiˈx chˈin te at tzaluˈn.


Ja huomatessaan, kuinka kutsutut valitsivat itselleen ensimmäisiä sijoja, hän puhui heille vertauksen ja sanoi heille: 	 Tlonte te Jesús, qa ataq kyajjo jniˈ txokenj, tuˈn kykubˈ qe kyibˈajjo tbˈanil qˈuqbˈil, a iteˈkutaq kyiˈjile meẍ te wabˈl. Tuˈntziˈn, xi tqˈoˈn jun tumil kye, tuˈn mi kynimsinxjal kyibˈ:


Ja sen sanottuaan hän näytti heille kätensä ja kylkensä. Niin opetuslapset iloitsivat nähdessään Herran. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, i tzaj tyekˈin tqˈobˈ qeˈy exsiˈn t‑xukˈ. Ex bˈeˈx o jaw tzalajxa, teˈ tok qkaˈyiˈn qAjaw.


ja pyysi häneltä kirjeitä Damaskon synagoogille, että keitä hän vain löytäisi sen tien vaeltajia, miehiä tai naisia, ne hän saisi tuoda sidottuina Jerusalemiin. 	 ex xi tqanin jun uˈj tuˈntzintla at toklin, aj t‑xiˈ kyojjo ja te naˈbˈl Dios toj tnam te Damasco, jyolkye ichin ex qya nimil, tuˈn kytzaj tiˈn, ex tuˈn kyokx tqˈoˈn toj tze toj Jerusalén. Ex bˈeˈx xiˈ antza.


ja ne pilkkaavat häntä ja sylkevät häntä ja ruoskivat häntä ja tappavat hänet; ja kolmen päivän perästä hän on nouseva ylös". 	 Kchin okil kyxmayiˈn, kbˈajil kytzubˈin wiˈja, kchin okil kylankˈiˈn, exsin kchin kˈwel kybˈyoˈn. Me toj toxin qˈij, kchin jawil anqˈiˈntla. Ikytzin bˈaj tyolin Jesúsjo kywutz t‑xnaqˈtzbˈin.


Ja Jeesus nuhteli riivaajaa, ja se lähti pojasta, ja poika oli siitä hetkestä terve. 	 Bˈeˈxsin ok tilin Jesúsjo taqˈnil tajaw il, ex bˈeˈx etz tlajoˈn toj tanminjo qˈa, ex texjo tqan tel weˈ.


Ja apostolit palasivat ja kertoivat Jeesukselle kaikki, mitä olivat tehneet. Niin hän otti heidät mukaansa ja vetäytyi yksinäisyyteen lähelle Beetsaida nimistä kaupunkia. 	 Atzaj teˈ kymeltzˈajjo t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, bˈeˈx i ok ten qˈmalte te Jesús jniˈ otaq bˈaj kybˈinchin. Bˈeˈxsin i xi qˈiˈntz kyjunalx, tuˈn kypon kanin tojjo jun najbˈil, Betsaida tbˈi.


sillä kun me kerran olemme siihen pukeutuneet, ei meitä enää havaita alastomiksi. 	 tuˈntzintla at jun kutxbˈil teˈ qanmin.


Mutta päivät tulevat, jolloin ylkä otetaan heiltä pois, ja silloin, sinä päivänä, he paastoavat. 	 Me pon kanin jun qˈij, jaˈ tuˈn wele naja, a ayiˈn, a ikyxjo tzeˈnku chmilbˈaj kyxol. Ajtzin tjapin kaninjo qˈij anetziˈn, okpetzila kˈwel kypaˈntz waˈyaj, tuˈn kynaˈn Dios wen.


Niin muutamat kansasta, kuultuaan nämä sanat, sanoivat: "Tämä on totisesti se profeetta". 	 Tej tbˈaj kybˈiˈn tyol, attaq junjun kyxol xjal kyqˈma: Twutzxix qa ajo ichin lo atzin yolil Tyol Dios, a iltaq tiˈj tuˈn tul.


Jumalaa ei kukaan ole koskaan nähnyt. Jos me rakastamme toinen toistamme, niin Jumala pysyy meissä, ja hänen rakkautensa on tullut täydelliseksi meissä. 	 Quˈn mix aˈl junte ma lonte qMan Dios kyukˈaxix twutz. Me qa at qkˈuˈjbˈil qibˈ qxolile, antza qˈanchaˈle qa najle Dios qukˈa, ex qa a tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj tzˈaqleqoxix tuˈn toj qanmin.


Muut kuolleet eivät vironneet eloon, ennenkuin ne tuhat vuotta olivat loppuun kuluneet. Tämä on ensimmäinen ylösnousemus. 	 (Me ayetzin kye txqantl kyimnin, mix i jawe anqˈintl tzmaxiˈ aj tjapin mil abˈqˈe.) Atzin tnejil anqˈbˈiljo.


Sillä mielettömältä näyttää minusta lähettää vanki, antamatta samalla tietää häntä vastaan tehtyjä syytöksiä." 	 Quˈn nyakuj nya tumiljo te weˈy, a tuˈn t‑xi smet jun xjal nim til, exsin mina txi tzˈibˈit tiquˈnil s‑etza til kyexjal.


He ovat hyljänneet suoran tien, ovat eksyneet ja seuranneet Bileamin, Beorin pojan, tietä, hänen, joka rakasti vääryyden palkkaa, 	 Quˈn ma chi naj noq tuˈn ma chi el txalpaj tiˈjjo bˈe jikyin. Ex ma chi ok lipe tiˈjjo tumil tuˈn Balaam ojtxe, a tkˈwal Beor, a tajtaq tuˈn tkanbˈin pwaq noq tuˈn jun tumil nyakuj tzajnin te Dios.


Ja Jeesus tuli heidän tykönsä ja puhui heille ja sanoi: "Minulle on annettu kaikki valta taivaassa ja maan päällä. 	 Ex tzaj laqˈe Jesús qkˈatza, ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy: Ma tzaj tqˈoˈn qMan Dios tkyaqil toklin weˈy toj kyaˈj ex twutz txˈotxˈ.


Särjettyä ruokoa hän ei muserra, ja suitsevaista kynttilänsydäntä hän ei sammuta, kunnes hän saattaa oikeuden voittoon. 	 Ex mi chi el tikyˈin ayejo numjninqe. Tuˈnpetziˈn, mi kubˈ twaqˈin jun tal tqan ptzˈan tal kox, ex mi kubˈ tyupin jun tal ttzaj yaj, a noqx tal chˈin nsbˈen, tzmaxiˈ aj t‑xi tqˈoˈn kyoklin, aj tkubˈ tqˈoˈn Tkawbˈil, a tzˈaqlexix.


Mutta mikä hyvään maahan kylvettiin, on se, joka kuulee sanan ja ymmärtää sen ja myös tuottaa hedelmän ja tekee, mikä sata jyvää, mikä kuusikymmentä, mikä kolmekymmentä." 	 Me atziˈn ijaj, a kux awet toj tbˈanil txˈotxˈ, ikytziˈn tzeˈnqe xjal nxi kynimin nyola, ex nkubˈ kybˈinchin tzeˈnku nqˈmaˈn. Nchi chˈiy toj kynimbˈil, tzeˈnku triy, a s‑el jweˈ kˈal twutz junjun, ex junjuntl el ox kˈal, ex junjuntl el lajaj toj kaˈwnaq.


Niin he jättivät kohta venheen ja isänsä ja seurasivat häntä. 	 ex bˈeˈx kyij kytzaqpiˈn kybark tukˈax kytata, ex bˈeˈx i ok lipe tiˈj.


Ja hän sanoi: `Tämän minä teen: minä revin maahan aittani ja rakennan suuremmat ja kokoan niihin kaiken eloni ja hyvyyteni; 	 Ex kubˈ t‑ximinl kyjaluˈn: Ma tzul toj nnabˈla tiˈ tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn, chiˈ. Ok chi kˈwel nxitinjiˈy jniˈ ntxˈutxˈa, exsin ma tijqe chˈintl kchi kˈwel nbˈinchiˈn, tuˈntzintla kykux bˈajjo jniˈxjo kywutz wawala kyoj, exsin jotxjo jniˈ at weˈy.


Minä kyllä tiesin, että sinä minua aina kuulet; mutta kansan tähden, joka seisoo tässä ympärillä, minä tämän sanon, että he uskoisivat sinun lähettäneen minut." 	 Bˈiˈn we wuˈn, qa kukx nchin tzaj tbˈinjiˈy, me ma txi nqˈmanjiˈy luˈn teˈy, noq tuˈn kypajjo xjal txolcheqek wiˈja, tuˈntzin txi kynimin qa ate ma tzaj chqˈoˈn weˈy.


Rakkaani, nyt me olemme Jumalan lapsia, eikä ole vielä käynyt ilmi, mitä meistä tulee. Me tiedämme tulevamme hänen kaltaisikseen, kun hän ilmestyy, sillä me saamme nähdä hänet sellaisena, kuin hän on. 	 Me awotzinqe ma qo ok te tkˈwal qMan Dios. Me naˈmxixpe qlonte tzeˈn qo okila, aj tul Jesús juntl majl. Quˈn ex bˈiˈn quˈn, qa aj tul, qo okil ikyxjo tzeˈnku a, quˈn k‑okil qkaˈyin ikyx tzeˈnkuxix t‑xilin.


He sanoivat hänelle: "Meillä ei ole täällä muuta kuin viisi leipää ja kaksi kalaa". 	 Me atzin qeˈ xi qqˈmaˈn: Ntiˈ qe wabˈj qˈiˈn quˈn. Noq tal jweˈ wabˈj, ex kabˈe tal netzˈ kyiẍ.


Niin Jeesus sanoi heille: "Kun olette ylentäneet Ihmisen Pojan, silloin te ymmärrätte, että minä olen se, joka minä olen, ja etten minä itsestäni tee mitään, vaan puhun tätä sen mukaan, kuin minun Isäni on minulle opettanut. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Ajtzin njaw kyyoˈbˈiˈn a ayiˈn Tkˈwal Ichin twutz kyaˈj, tzmaxitzin k‑elil kynikyˈjiˈy te, qa ayin wejiˈy, a tzeˈnkuxjo xi nqˈmaˈn, ex qa oˈkx nkubˈ nbˈinchinjiˈy tzeˈnku tzaj t‑xnaqˈtzin nMaˈn weˈy.


Kumpi näistä kahdesta teki isänsä tahdon?" He sanoivat: "Ensimmäinen". Jeesus sanoi heille: "Totisesti minä sanon teille: publikaanit ja portot menevät ennen teitä Jumalan valtakuntaan. 	 ¿Ankyeˈ kubˈ nimin teˈ tajtaq manbˈaj kyxoljo kabˈe kˈwal lo? Xi kyqˈmaˈn: A tnejil, chi chiˈ. Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy; ayepe kyeˈ peyiltaq pwaq, ayeˈ iˈjlin kyuˈnxjal, exqetziˈn aj kyˈaˈjilqetaq kchi okix toj Tkawbˈil Dios toj kyaˈj, tuˈn kynimbˈil. ¿Yajtzin kyetza?


Ja he virittivät valkean keskelle esipihaa ja asettuivat yhdessä istumaan, ja Pietari istui heidän joukkoonsa. 	 Atzaj teˈ kykanin, bˈeˈx kubˈ kykchoˈn kyqˈaqˈ nkyˈaj peˈn, exsin i ok txoletz tiˈj. Ex majx te Pegr tokxtaq kyxol.


Mitä tämä sana on, jonka hän sanoi: `Te etsitte minua, mutta ette löydä`, ja: `Missä minä olen, sinne te ette voi tulla`?" 	 ¿Tzeˈntzila t‑xilin tyol, a saj tqˈmaˈn qe, qa kqo jyol tiˈj, ex nlay knet quˈn, ex qa nlay qox jaˈ ktenbˈile?


Ja opetuslapset tulivat täytetyiksi ilolla ja Pyhällä Hengellä. 	 Me ayetzin kyeˈ nimil nojnintaq kyeˈ kyanmin tukˈa tzaljbˈil ex tukˈa Xewbˈaj Xjan.


ja jotka ovat osoituksena Jumalan vanhurskaasta tuomiosta, että teidät katsottaisiin arvollisiksi Jumalan valtakuntaan, jonka tähden kärsittekin, 	 Ate luˈn nyekˈinte qa tzˈaqlexix Dios tukˈa tkawbˈil, quˈn toj tkyaqiljo jniˈ n‑ikyˈx kyuˈn, ma tzaj tqˈoˈn Dios kyokixa toj kyaˈj.


Mutta kun edeskäypä maistoi vettä, joka oli muuttunut viiniksi, eikä tiennyt, mistä se oli tullut - mutta palvelijat, jotka veden olivat ammentaneet, tiesivät sen - kutsui edeskäypä yljän 	 Ex atzin teˈ tnejil nukˈil kubˈ nikyˈbˈin teˈ aˈ, a otaq tzˈok te vin, ntiˈ bˈiˈn tuˈn jaˈ otaq tzaje, me ayetzin kye sipil bˈintaql kye kyuˈn, quˈn o kyli kyeˈ jaˈ otaq chi meltzˈaje kyeˈ qˈaˈyil. Ex atzinj tnejil nukˈil te mejebˈlin, tzaj ttxkoˈn chmilbˈaj, a tzmataq njaw meje,


Ja monet siellä uskoivat häneen. 	 Nimx xjal i nimin tiˈj Jesús tojjo txˈotxˈ anetziˈn.


Ja häntä seurasi paljon kansaa, koska he näkivät ne tunnusteot, joita hän teki sairaille. 	 Nimku xjal lipchex tiˈj, quˈn o bˈaj kykaˈyiˈn yekˈbˈil teˈ tipin o bˈant, tej kybˈaj qˈanj yabˈ tuˈn.


Niin ei nyt siis ole mitään kadotustuomiota niille, jotka Kristuksessa Jeesuksessa ovat. 	 Me atzin jaˈlin, ntiˈx jun kawbˈil kujxix te jun majx kyibˈajjo a at kymujbˈil kyibˈ tukˈa Crist, a Jesús, quˈn mi nchi anqˈin tzeˈnku ntqanin tachbˈil kyxmilil, qalaˈ tzeˈnkuxjo taj Xewbˈaj Xjan.


Jos te pidätte minun käskyni, niin te pysytte minun rakkaudessani, niinkuin minä olen pitänyt Isäni käskyt ja pysyn hänen rakkaudessaan. 	 Qa ma kubˈ kyniminjiˈy jniˈ nnukˈbˈila, okpin kchi okil lipetza tiˈjjo tqˈaqˈbˈil nkˈuˈja, a at kyiˈja, ikytziˈn tzeˈnku weˈ nkubˈ nniminjiˈy tnukˈbˈil nMaˈn, ex loqin lipcheqink tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, a at wiˈja.


Mutta orjattaren poika oli syntynyt lihan mukaan, vapaan taas lupauksen voimasta. 	 Me atzin tkˈwal Abraham, a itzˈje tiˈjjo qya aqˈnil, noq itzˈje tzeˈnqekuxjo txqantl kˈwal. Me atzin tkˈwal itzˈje tiˈj t‑xuˈjil, itzˈje tuˈn tjapin bˈajjo yol, a bˈantninl tiˈj tuˈn Dios tukˈa Abraham.


Mutta hän katseli ympärilleen nähdäksensä, kuka sen oli tehnyt. 	 Mix qeyix tkˈuˈj ikyjo. Nkaˈylajtaq wen tiˈjile aˈltaq kyeˈ otaq tzˈok mikonte.


Tämän kuullessaan kaikki, jotka olivat synagoogassa, tulivat kiukkua täyteen 	 Tej tbˈij teˈ luˈn kyuˈn xjal iteˈkxtaq tojjo ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, nimx i jaw qˈojle.


Me olemme havainneet, että tämä mies on ruttotauti ja metelinnostaja kaikkien koko maailman juutalaisten keskuudessa ja nasaretilaisten lahkon päämies, 	 Ma tzˈel jyetjo ichin lo quˈn, quˈn ma tzul qˈol teˈ jun yabˈil qxola, ex nbˈet twutz tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈn tokx qˈoj kyxol Judiy, ex axix kynejiljo jun maˈ chˈuq xjal, Nazarenos kybˈi.


Ja Paavali sanoi: "En tiennyt, veljet, että hän on ylimmäinen pappi; sillä kirjoitettu on: `Kansasi ruhtinasta älä kiroa`". 	 Xitzin tqˈmaˈn Pabl: Ayiˈy werman, noq sameqiˈy, quˈn nya bˈintaq weˈ wuˈn, qa a tnejilxix paleˈ; quˈn toj Tuˈjil Dios ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Mina qanbˈin tiˈjjo kawil toj ttanim.


Ja Jeesus lähti opetuslapsinensa Filippuksen Kesarean kyliin. Ja tiellä hän kysyi opetuslapsiltaan ja sanoi heille: "Kenen ihmiset sanovat minun olevan?" 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx i xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin kyojjo muchˈ najbˈil toj tnam te Cesarea Filipo. Nchi bˈaj bˈettaq, teˈ t‑xi tqanin Jesús kye: ¿Ankyeqiˈn toj kywutzjo jniˈ xjal? chiˈ.


Ja minä näin tulevan taivaasta alas enkelin, jolla oli syvyyden avain ja suuret kahleet kädessään. 	 Ex nliy jun angel tzaj toj kyaˈj, a qˈiˈntaq tal ja tuˈn, a taljo jul te tkawbˈil Dios kyibˈaj tkyaqil aj il, a nimxix t‑xe. Ex qˈiˈn jun ma tij kaden tuˈn, toj tqˈobˈ.


Kun ne kymmenen sen kuulivat, närkästyivät he näihin kahteen veljekseen. 	 Atzaj teˈ qbˈintiy, awoˈy lajajtl t‑xnaqˈtzbˈin ikyjo, bˈeˈx tzaj qqˈoja kyiˈjjo kabˈel kyitzˈin kyibˈ.


koska me tiedämme, että samoin kuin olette osalliset kärsimyksistä, samoin olette osalliset myöskin lohdutuksesta. 	 Tuˈnpetziˈn, qˈuqlexix qkˈuˈja kyiˈja, quˈn bˈiˈn quˈn qa ikyx n‑ikyˈxjo kyuˈn tzeˈnku qeˈ, exsin ikyxjo tojjo chewsbˈil qanmin.


Voi maailmaa viettelysten tähden! Viettelysten täytyy kyllä tulla; mutta voi sitä ihmistä, jonka kautta viettelys tulee! 	 ¡Ay! Ntiˈx kyajbˈin xjal aj il twutz txˈotxˈ, a ipbˈilxix iteˈke tuˈn kykubˈ tzˈaq txqantl toj il. Kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kukx at te iljo tzaluˈn twutz txˈotxˈ, me nim bˈisbˈajil texjal, a tzunx nlabˈte kyiˈjjo txqantl, tuˈn kykubˈ tzˈaq toj il.


Ja uskovaisten suuressa joukossa oli yksi sydän ja yksi sielu; eikä kenkään heistä sanonut omaksensa mitään siitä, mitä hänellä oli, vaan kaikki oli heillä yhteistä. 	 Nimku kybˈajjo nimil, ex kykyaqilx n‑oktaq kymujbˈin kyibˈ, ex junxtaq kybˈis toj kynimbˈil. Mix aˈl jun qˈmante, qa noq te te, aku tzˈokineˈ a jniˈ attaq te, qalaˈ tkyaqil at toklin tiˈj.


Tämän tähden monet hänen opetuslapsistaan vetäytyivät pois eivätkä enää vaeltaneet hänen kanssansa. 	 Ex tej tbˈaj tqˈmaˈn Jesús tkyaqiljo ikyjo, ilaˈku lipcheqetaq tiˈj el kypaˈn kyibˈ tiˈj.


Sentähden, uskokoot myös ne, jotka Jumalan tahdon mukaan kärsivät, sielunsa uskolliselle Luojalle, tehden sitä, mikä hyvää on. 	 Tuˈnpetziˈn, aye n‑ikyˈx kyuˈn, tzeˈnkuxjo tajbˈil qMan Dios, bˈaˈn tuˈn tok tilil kyuˈn, tuˈn tkubˈ kybˈinchin wen, ex tuˈn t‑xi kyoqxenin kyanmin toj tqˈobˈ Dios, a Chˈiysilkye, quˈn kukx njapin bˈaj Tyoljo.


mutta turhaan he palvelevat minua opettaen oppeja, jotka ovat ihmiskäskyjä`." 	 Ntiˈx tajbˈiˈn a nchi kˈulin nwutza, quˈn noqx tiˈjjo kyxnaqˈtzbˈilxjal lipcheqeke.


Ei kaikki liha ole samaa lihaa, vaan toista on ihmisten, toista taas karjan liha, toista on lintujen liha, toista kalojen. 	 Ex nya jun elnin tkyaqil wiq xmilil. Quˈn awo xjalqo at jun wiq qxmilil, ex aye txuk juntl wiq; exqetziˈn pichˈ junxitl, exqetziˈn kyiẍ toj aˈ, ex junxitl.


Kaikki veljet lähettävät teille tervehdyksen. Tervehtikää toisianne pyhällä suunannolla. 	 Ex tkyaqil erman tzaluˈn wukˈiy nxi qsmaˈn qˈolbˈil kyeˈy. Ex kyqˈolbˈink kyibˈa kyxolxa tukˈa tkyaqil kykˈuˈja.


Silloin hekin vastaavat sanoen: `Herra, milloin me näimme sinut nälkäisenä tai janoisena tai outona tai alastonna tai sairaana tai vankeudessa, emmekä sinua palvelleet?` 	 Tuˈnpetziˈn, kxel kyqanin: Tata, ¿Jtojetzin xqlontiˈy tukˈa waˈyaj mo qa tukˈa kˈwaj, ex tzeˈn jun bˈetin xjal, mo qa ntiˈ t‑xbˈalinja, ex qa yabˈja mo qa toj tze, ex mix qo mojiˈn tiˈja?


ja huusi suurella äänellä, niinkuin leijona ärjyy; ja kun hän huusi, antoivat ne seitsemän ukkosen jylinää ääntensä puhua. 	 Ex jaw ẍchˈin tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen, tzeˈnku jun bˈalun nweqj. Tej tjaw ẍchˈin angel, bˈeˈx bˈijte kywiˈ wuq qˈankyaq.


Ja temppelistä tuli eräs toinen enkeli huutaen suurella äänellä pilvellä istuvalle: "Lähetä sirppisi ja leikkaa, sillä leikkuuaika on tullut, ja maan elo on kypsynyt". 	 Ex etz juntl angel toj tja Dios toj kyaˈj, ex tzaj tqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kuj, te a qˈuqletaq tibˈaj muj: Atzin jaˈlin, qˈintzjiy tsemila ex joˈnksjiy nimil twutz txˈotxˈ tuˈn kyok chmet tzeˈnku awal, a ma qˈanix.


Ja näkyi suuri merkki taivaassa: vaimo, vaatetettu auringolla, ja kuu hänen jalkojensa alla, ja hänen päässään seppeleenä kaksitoista tähteä. 	 Ex tzaj yekˈin jun techil toj kyaˈj: Jun qya bˈaltzˈin toj tqan qˈij, nyakuj tzeˈnku t‑xbˈalin, ex tokxtaq xjaw tjaqˈ tqan, ex tukˈa jun toj twiˈ tzeˈnku te nim toklin te kabˈlajaj cheˈw.


Ja luonnostaan ympärileikkaamaton, joka täyttää lain, on tuomitseva sinut, joka lainkirjaiminesi ja ympärileikkauksinesi olet lainrikkoja. 	 Ex a xjal nya qitin techil tiˈj tchibˈjil, me qa ma japin tkyaqil Tyol Dios tuˈn, kjawil weˈ toj tqˈijil kawbˈil twutz Dios, tuˈn tkubˈ tzˈaqa tuˈn toj tila, a mi njapin tajbˈil qMan tuˈn, exla qa bˈiˈn ojtxe kawbˈil tuˈn, ex qitin techila.


Kuningas kyllä nämä tietää, jonka tähden minä puhunkin hänelle rohkeasti. Sillä minä en usko minkään näistä asioista olevan häneltä salassa; eiväthän nämä ole missään syrjäsopessa tapahtuneet. 	 Ex luˈpe Agripa lo, a nmaq kawil. Atzin te ojtzqil teˈ, a jniˈchaqjo ma bˈaj nqˈmaˈn. Tuˈnpetziˈn, nchin yolin jikyin wen twutz, quˈn bˈiˈnxix wuˈn, qa bˈin tkyaqiljo luˈn tuˈn, quˈn nya toj ewajil xbˈante, a ma bˈaj nqˈmaˈn.


Sillä vankien kanssa te olette kärsineet ja ilolla pitäneet hyvänänne omaisuutenne ryöstön, tietäen, että teillä on parempi tavara, joka pysyy. 	 Ex ikyxjo kyeˈ, nim tzaj qˈaqˈin kykˈuˈja kyiˈjjo nimil, ayeˈ i kuˈx toj tze noq tuˈn tpaj kynimbˈil. Ex tej tbˈajel qˈiˈn jniˈ at kyeˈy, mix jawe kyikyˈiniy, qalaˈ i jaw tzalaja, quˈn bˈiˈn kyuˈn, qa tkyaqil a at qe toj kyaˈj, nimxixtl kyoklin tzeˈnku tkyaqiljo at qe tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn kchi tenbˈil kyeˈ te jun majx.


Joka uskoo Poikaan, sillä on iankaikkinen elämä; mutta joka ei ole kuuliainen Pojalle, se ei ole elämää näkevä, vaan Jumalan viha pysyy hänen päällänsä." 	 Ankye te kxel nimin teˈ Tkˈwal Dios, at jun tchwinqil te jun majx; me atziˈnl te, a tkyˈeˈ txi tnimin, ntiˈ teˈ toklin tiˈjjo chwinqil anetziˈn, qalaˈ ktzajil tqˈoˈn Dios tkawbˈil kujxix tibˈaj, a nlay bˈaj.


niin älä ylpeile oksien rinnalla; mutta jos ylpeilet, niin et sinä kuitenkaan kannata juurta, vaan juuri kannattaa sinua. 	 Me mi jaw kynimsin kyibˈa kyibˈajjo aj Judiy, quˈn akula kyqˈmay: Ma chi el txˈemit kye aj Judiy, ex ma qo oka te kyxel toj Tkawbˈil Dios, qa chi chijiˈy. Nya bˈaˈn kyxima ikyjo, quˈn nyaqe kyeˈ nchi kaˈchin te tlokˈ tze; qalaˈ a tlokˈ tze nkˈaˈchin kyiˈja.


Sitten, neljäntoista vuoden kuluttua, minä taas menin ylös Jerusalemiin Barnabaan kanssa ja otin Tiituksenkin mukaani. 	 Tbˈajlinxiˈ kyajlajaj abˈqˈe, in xiˈy juntl majla Jerusalén, junx tukˈa Bernabé, ex xi nkˈleˈn Tito wukˈiy.


Sillä minä olen apostoleista halvin enkä ole sen arvoinen, että minua apostoliksi kutsutaan, koska olen vainonnut Jumalan seurakuntaa. 	 Quˈn ayin weˈ ntiˈtaq wajbˈiˈn kywutzjo txqantl tsanjil Jesús, ex ntiˈtaq chˈin wokliˈn tuˈn woka te tsanjil, quˈn ma chin jyoˈn qˈoj tiˈj Ttanim Dios.


Niin Herodes määrättynä päivänä pukeutui kuninkaalliseen pukuun, istui istuimelleen ja piti heille puheen; 	 I txkettzintz tuˈn Herodes. Atzaj teˈ tkanin qˈij anetziˈn tuˈn kychmet, ok tqˈoˈn Herodes jun t‑xbˈalin tbˈanilxix wen. Kubˈ qe toj tqˈuqil, jaˈ nkawinetaq, ex ok ten yolil.


Niin eräs nuorukainen, nimeltä Eutykus, istui ikkunalla, ja kun Paavalin puhe kesti niin kauan, vaipui hän sikeään uneen ja putosi unen vallassa kolmannesta kerroksesta maahan; ja hänet nostettiin ylös kuolleena. 	 Ex antza, taˈyetaq jun kuˈxin qˈa, Eutico tbˈi, qˈuqletaq ttzi toyijil ja. Me tuˈn nimx tqan yolin Pabl, bˈeˈx tzaj twatl wen, ex bˈeˈx tzaj lankˈaj tzma toj toxin kol ja. Atzaj teˈ tjaw skˈoˈn, noq kyimnintaql.


Mutta Herra sanoi hänelle: "Mene; sillä hän on minulle valittu ase, kantamaan minun nimeäni pakanain ja kuningasten ja Israelin lasten eteen. 	 Me ante tAjaw Tkyaqil xi tqˈmaˈn: Kux txiˈy, quˈn ma skˈetjo ichin wuˈn, tuˈn tyolin wiˈja kye xjal te junxil txˈotxˈ, kye nmaq kawil, exsin kyeˈ aj Israel.


Ja vaikka nämä kaikki uskon kautta olivat todistuksen saaneet, eivät he kuitenkaan saavuttaneet sitä, mikä oli luvattu; 	 Tkyaqiljo nimil lo, bˈaˈn i ele twutz qMan Dios noq tuˈn kynimbˈil tiˈj, me naˈmxtaq kykˈmon teˈ a tzaj ttziyin Dios kye.


ja odottaa nyt vain, kunnes hänen vihollisensa pannaan hänen jalkojensa astinlaudaksi. 	 Ex n‑ayon tzmaxi aj kykanbˈitjo tajqˈoj tuˈn Dios.


Stefanus sanoi: "Miehet, veljet ja isät, kuulkaa! Kirkkauden Jumala ilmestyi meidän isällemme Aabrahamille hänen ollessaan Mesopotamiassa, ennenkuin hän oli asettunut asumaan Harraniin, 	 Xi ttzaqˈwin Esteban kyjaluˈn: Ayiˈy nxjalil, ex noq sameqiˈy tata, kybˈinkuy nyola. A qMan Dios, a nimxix toklin, xi tyekˈin tibˈ te ojtxe qxeˈchil Abraham, tej najletaq toj txˈotxˈ te Mesopotamia, atxix tej naˈmtaq t‑xiˈ najal toj txˈotxˈ te Harán,


Olkaa keskenänne yksimieliset. Älkää korkeita mielitelkö, vaan tyytykää alhaisiin oloihin. Älkää olko itsemielestänne viisaita. 	 Chi tenxixa tukˈa nukˈbˈil kyxolxa. Mi jaw kynimsin kyibˈa, ex mi chi tzaj txˈixwiˈy tuˈn tok kymujbˈin kyibˈa kyukˈa tal mutxin xjal.


Mutta mitä sanoo hänelle Jumalan vastaus? "Minä olen jättänyt itselleni seitsemäntuhatta miestä, jotka eivät ole notkistaneet polvea Baalille." 	 Me xi ttzaqˈwin Dios: O tzˈel npaˈnjiˈy wuq mil ichin, aye bˈajxi chi kˈuline twutz juntl dios, a Baal tbˈi.


Kuka voi meidät erottaa Kristuksen rakkaudesta? Tuskako, vai ahdistus, vai vaino, vai nälkä, vai alastomuus, vai vaara, vai miekka? 	 ¿Ma atpela jun aku tzˈel paˈnqe tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Crist? ¿Ma apelaˈ yajbˈil, a n‑ikyˈx quˈn, apelaˈ bˈis, ayepelaˈ ajqˈoj, tuˈnpelaˈ waˈyaj, tuˈnpelaˈ ntiˈ qxbˈalin, tuˈnpelaˈ xobˈajil, apelaˈ kyimin?


Ja hän ei sallinut kenenkään muun seurata mukanansa kuin Pietarin ja Jaakobin ja Johanneksen, Jaakobin veljen. 	 Ex bˈeˈx i xiˈ Jesús tja Jayr tukˈa Pegr, tukˈa Santyaw ex Juan, kyitzˈin kyibˈ, ex mix tqyaˈye tuˈn kyxi lipe txqantl xjal kyiˈj.


että minulla on suuri murhe ja ainainen kipu sydämessäni. 	 Qa nimx bˈis nnaˈn, ex tzunx nchyoˈn wanmiˈn


Ja mennessään he puhuivat keskenänsä sanoen: "Tämä mies ei ole tehnyt mitään, mikä ansaitsisi kuoleman tai kahleet". 	 El kypaˈn kyibˈjo kawil, tuˈn kyyolin kyjunalx tiˈjjo til Pabl. Kyqˈma kyxolilex kyjaluˈn: Ntiˈ teˈ ichin til lo te kyimin, ex nya tuˈn tkuˈx toj tze.


Sillä he sanoivat: "Ei juhlan aikana, ettei syntyisi meteliä kansassa". 	 Bˈaj kubˈ kyyolin kyxolilex: Mina kubˈ qbˈinchin toj nintz qˈij te Waˈj Pan, quˈn tuˈn mina bˈaj jaw tiljexjal qiˈj.


Ja hänen vanhempansa matkustivat joka vuosi Jerusalemiin pääsiäisjuhlille. 	 Ayetziˈn ttata Jesús ncheˈxtaq tkyaqil abˈqˈe Jerusalén ikyˈsil teˈ nintz qˈij, a nkubˈ kyikyˈsintaq aj Judiy, teˈ kyetz toj Egipto.


Sentähden, kuningas Agrippa, minä en voinut olla tottelematta taivaallista näkyä, 	 Ay, Agripa, ikytzin bˈajjo, chi Pabl. Kubˈ nniminjiˈy a tzaj tqˈmaˈn qMan Dios weˈy.


Muistakaa johtajianne, jotka ovat puhuneet teille Jumalan sanaa; katsokaa, kuinka heidän vaelluksensa on päättynyt, ja seuratkaa heidän uskoansa. 	 Kynaˈntza kyiˈjjo kynejinela, a i aqˈnin kyxola, ayeˈ i tzaj qˈonte Tyol Dios kyeˈy. Kyximinkutziˈn tiˈtzin o bˈaj toj kychwinqil. Ex chi lipexsintza tiˈjjo tumil xbˈant kyuˈn toj kynimbˈil,


Niin hän lähetti kaksi opetuslastaan ja sanoi heille: "Menkää kaupunkiin, niin teitä vastaan tulee mies kantaen vesiastiaa; seuratkaa häntä. 	 Bˈeˈxsin i xi ttxkoˈn kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy toj tnam. Ex aj kylontiy jun ichin iqin jun ẍoqˈ aˈ tuˈn, bˈeˈx kˈaˈ chi ok lipey tiˈj, ex tojjo ja, jaˈ k‑okixe,


Lapsukaiset, älkäämme rakastako sanalla tai kielellä, vaan teossa ja totuudessa. 	 Tuˈn ikyjo, ayiˈy werman, atzin tqˈaqˈbˈil qkˈuˈj nya noq tuˈn tkubˈ qyolin, qalaˈ tuˈn tkubˈ qyekˈin tukˈa qbˈinchbˈin qa twutzxix.


Tehkää sentähden parannuksen soveliaita hedelmiä, 	 Quˈn ojtzqiˈn kyuˈn kykyaqilxjal, qa axjo kybˈinchbˈiˈn nyekˈinte qa naˈm tajtz tiˈj kyanmiˈn.


Mutta kun kaupungin kansleri oli saanut kansan rauhoittumaan, sanoi hän: "Efeson miehet, onko ketään, joka ei tiedä, että efesolaisten kaupunki on suuren Artemiin temppelin ja hänen taivaasta pudonneen kuvansa vaalija? 	 Atzin teˈ aj tzˈibˈil te tnam, tej kyxmoxit‑xjal tuˈn, tqˈma: Noq sameqiˈy, ayiˈy xjal te Éfeso. Tkyaqil xjal te twutz txˈotxˈ bˈiˈn tuˈn, qa a tnam lo, atzin qˈoˈnkjo te xqˈuqil te ja te naˈbˈlte Artemisa, a qdios nimxix toklin, ex te kaˈyil teˈ twutzbˈiyil, a tzaj tzˈaq toj kyaˈj.


Tarkoitan sitä, että yksi teistä sanoo: "Minä olen Paavalin puolta", toinen: "Minä Apolloksen", joku taas: "Minä Keefaan", joku vielä: "Minä Kristuksen". 	 Nya tiquˈn nxi nqˈmanjiˈy luˈn kyeˈy, quˈn tuˈn noq tzeˈnchaqku nkyqˈmaˈn. At junjun nqˈmaˈnte, qa te Pabl, junjun te Apolos, ex junjun te Pegr. Ex at junjun te Crist, chiˈ.


Ja hän kutsui luoksensa jokaisen herransa velallisista ja sanoi ensimmäiselle: `Paljonko sinä olet velkaa minun herralleni?` 	 I tzajtzin ttxkoˈn tej kaˈyil aqˈuntl jotqexjo jniˈ xjal, a attaq kykˈas teˈ tajaw aqˈuntl; junjunku i txokle tuˈn. Iky xi tqaniˈn teˈ tnejil kyjaluˈn: ¿Jteˈtzin te tkˈas te tajaw aqˈuntl?


Sillä mitä voi ihminen antaa sielunsa lunnaiksi? 	 ¿Ma akutzin klet tchwinqil noq tuˈn pwaq?


Silloin Maria sanoi: "Katso, minä olen Herran palvelijatar; tapahtukoon minulle sinun sanasi mukaan". Ja enkeli lähti hänen tyköänsä. 	 Xi tqˈmaˈn Mariy: Noq bˈiˈnku we wuˈn tzeˈn taj Dios wukˈiy. Qa ikyjo tzeˈn ma tqˈmay, bˈaˈnla. Ex bˈeˈx xiˈ angel.


Niin Pietari meni alas miesten tykö ja sanoi: "Katso, minä olen se, jota te etsitte; mitä varten te olette tulleet?" 	 Bˈeˈxsin kuˈtz Pegr, ex xi tqˈmaˈn kye ichin: Ayin wejiˈy a nchin kyjyoˈn. ¿Titzin ẍi ula lolte?


Tämä kaikki on tapahtunut, että kävisi toteen, minkä Herra on puhunut profeetan kautta, joka sanoo: 	 O bˈaj tkyaqiljo lo, noq tuˈn tjapiˈn yol tzaj tqˈmaˈn qAjaw tuˈn yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma:


Eikö tämä ole se rakentaja, Marian poika ja Jaakobin ja Jooseen ja Juudaan ja Simonin veli? Ja eivätkö hänen sisarensa ole täällä meidän parissamme?" Ja he loukkaantuivat häneen. 	 ¿Ma nyapetzilaˈ a jsol tzˈlan, aj tal Mariy ex kytziky Santyaw, Jse, Judas ex Simun? ¿Ma nyaqetzin tanebˈjo najleqe qxol? chi chiˈ. Tuˈn kyojtzqiˈntaq, mix xaye kynimine.


Ja heitä oli noin neljätuhatta. Ja hän laski heidät luotansa. 	 Ayetziˈn xjal, a i bˈaj waˈn, chˈime kyaje mil kybˈaj kykyaqilx. Ex bˈeˈx i bˈaj aj tchqˈoˈn, tuˈn kybˈaj aj kyja kykyaqil.


täynnä vanhurskauden hedelmää, jonka Jeesus Kristus saa aikaan, Jumalan kunniaksi ja ylistykseksi. 	 Ikytzin kchi okilejiˈy tzeˈnku twutz qawal tbˈanilx tuˈn tonbˈil Jesucrist, tuˈnjo kybˈinchbˈiˈn tbˈanilx toj tkyaqil. Ayetzin kybˈinchbˈiˈn, nchi ajbˈin te aqˈbˈil chjonte, ex te nimsbˈil tbˈi qMan Dios kyuˈn txqantl.


sillä minä olen kuullut sinun rakkaudestasi ja uskostasi, joka sinulla on Herraan Jeesukseen ja kaikkia pyhiä kohtaan; 	 quˈn tuˈn nxi nbˈiˈn tiˈjjo nim tkˈuˈja at, ex tnimbˈila tiˈj qAjaw Jesús, ex kyukˈaˈ kykyaqil nimil.


mutta valtakunnan lapset heitetään ulos pimeyteen; siellä on oleva itku ja hammasten kiristys." 	 Me ayetzin kyeˈ, a mi nxi kynimin, exla qa Judiy, a tuˈntaq kyten tojjo nintz qˈij, ok chi xel xoˈyit toj manyor qxopinx, a jaˈ kchi oqˈile, ex kchi juˈchˈile kyste tuˈn nim kyixkˈoj.


Teille ensiksi Jumala on herättänyt Poikansa ja lähettänyt hänet siunaamaan teitä, kun käännytte itsekukin pois pahuudestanne." 	 Tej tjaw anqˈin juntl majl Jesús tuˈn Dios, chi Pegr, tnejil tzaj tsmaˈn te kyeˈy, ayiˈy aj Judiyqiˈy, tuˈn kykyˈiwlita, ex tuˈn ttzaqpaj junjun kyeˈ toj til.


Ja he kulkivat läpi Pisidian ja tulivat Pamfyliaan; 	 Tej kyikyˈ toj txˈotxˈ te Pisidia, i kanin toj txˈotxˈ te Panfilia.


Ja siellä oli mies, joka oli sairastanut kolmekymmentä kahdeksan vuotta. 	 At jun ichin ttzi tkubˈil aˈ, o bˈant‑xi wajxaqlajaj toj kaˈwnaq abˈqˈe tyabˈtlin.


Ja Smyrnan seurakunnan enkelille kirjoita: `Näin sanoo ensimmäinen ja viimeinen, joka kuoli ja virkosi elämään: 	 Tzˈibˈinkujiy lo te nejinel toj Ttanim Dios toj tnam Esmirna: Ikytzin ntqˈmaˈn Jesús, a attaq te tnejil ex tibˈaj tkyaqil, a kyim, ex a jaw anqˈin juntl majl:


Sillä minun oli nälkä, ja te ette antaneet minulle syödä; minun oli jano, ja te ette antaneet minulle juoda; 	 Quˈn tej tqˈaqˈin nkˈuˈja, mix tzaje kyqˈoˈn nwaˈy. Ex tej ttzaj kˈwaj wiˈja, mix tzaje kyqˈoˈn nkˈwaˈy.


Niinpä Kristuskaan ei itse korottanut itseänsä ylimmäisen papin kunniaan, vaan hän, joka sanoi hänelle: "Sinä olet minun Poikani, tänä päivänä minä sinut synnytin"; 	 Exsin ikyxjo te Crist, nya ax ok qˈoˈnte tibˈ te tnejilxix qpale, qalaˈ ax qMan Dios ok qˈoˈnte toklin ikyjo, quˈn ax Dios qˈmante toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Ma tzˈoka te Nkˈwala jaˈlin. Ex ayiˈn ma chin ok te Ttatiy.


Mutta kun Jaakob kuuli Egyptissä olevan viljaa, lähetti hän meidän isämme sinne ensimmäisen kerran. 	 Me atzaj teˈ tbˈinte Jacob, qa attaq triy toj Egipto, bˈeˈx i xi tchqˈoˈn qe tkˈwal, aye qxeˈchil, antza. Me toj tnejil kybˈe tzma Egipto, i yolin tukˈa Jse, me mix ele kynikyˈ te, qa ataqjo kyitzˈin.


ja sanoi: `Kornelius, sinun rukouksesi on kuultu, ja sinun almusi ovat tulleet muistoon Jumalan edessä. 	 Tzaj tqˈmaˈn weˈy: ¡Cornelio! Ma tzaj bˈiˈn tkubˈsil twutza tuˈn Dios, ex ma tzaj naˈn tkyaqiljo tmojbˈila kye yaj.


Filippus meni ja sanoi sen Andreaalle; Andreas ja Filippus menivät ja sanoivat Jeesukselle. 	 Bˈeˈxsin xiˈ Lip, ex xi tqˈmaˈn te Andrés, ex kykabˈilx i xiˈ qˈmalte te Jesús.


hänen, jonka kanssa maan kuninkaat ovat haureutta harjoittaneet ja jonka haureuden viinistä maan asukkaat ovat juopuneet". 	 Kykyaqil nmaq kawil te twutz txˈotxˈ o chi kyˈaˈjin tukˈa, ex kykyaqiljo najleqe twutz txˈotxˈ ma chi ok aj pajil tukˈa, nyakuj ma txi txˈujte tukˈa qˈeˈn.


Sillä kaikki, mikä ennen on kirjoitettu, on kirjoitettu meille opiksi, että meillä kärsivällisyyden ja Raamatun lohdutuksen kautta olisi toivo. 	 Quˈn tkyaqiljo xqˈumlajtz toj Tuˈjil Tyol Dios, kyij tzˈibˈin te jun xnaqˈtzbˈil te qe, tuˈntzintla tqe qkˈuˈj, ex tuˈn qweˈ toj tkyaqiljo n‑ikyˈx quˈn, ex tuˈn qonit toj qnimbˈil.


Silloin he salaa hankkivat miehiä sanomaan: "Me olemme kuulleet hänen puhuvan pilkkasanoja Moosesta ja Jumalaa vastaan". 	 Tuˈn mix xkyeye kyyolin, i chjet jun jteˈbˈin xjal kyuˈn, ayeˈ nya wenqetaq, tuˈn tkubˈ kysbˈuˈn, ex tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn qa otaq kybˈi paˈj yol tuˈn Esteban tiˈj Moisés ex tiˈj Dios.


Ja autuas on se, joka ei loukkaannu minuun." 	 Ex kyˈiwlinqexixjo a mi njawje kykˈuˈj wiˈja.


Sentähden minä olen mielistynyt heikkouteen, pahoinpitelyihin, hätään, vainoihin, ahdistuksiin, Kristuksen tähden; sillä kun olen heikko, silloin minä olen väkevä. 	 Ex nchin tzalaja tzeˈn ntiˈl wipiˈn tuˈn waqˈniˈn toj tbˈi Crist. Ex nchin tzalaja aj wok yisoˈn, ex qa ntiˈl at weˈy, ex qa ma chi ok tenxjal lajol weˈy, ex qa ma tzaj bˈis toj wanmiˈn. Nchin tzalaja toj tkyaqiljo lo, quˈn tzeˈnku ntiˈ wipiˈn tuˈnx wibˈxa, atzintza jaˈ nyekˈine jniˈ tipin Dios toj nchwinqila.


Ja he vaikuttivat yhdessä kokonaisen vuoden seurakunnassa, ja niitä oli paljon, jotka saivat heiltä opetusta; ja Antiokiassa ruvettiin opetuslapsia ensiksi nimittämään kristityiksi. 	 Atziˈn, tej tjyet, bˈeˈx tzaj tkˈleˈn, tuˈn kyul toj Antyokiy. Antza, i tene junku abˈqˈe tukˈa Ttanim Dios, ex i xnaqˈtzin kye txqan xjal. Ex antza toj Antyokiy, xi xkye kyqˈolbˈajtzjo jniˈ nimil te taqˈnil Crist.


Hän sanoi: "Kuka olet, herra?" Hän vastasi: "Minä olen Jeesus, jota sinä vainoat. 	 Xitzin tqanin Saulo: ¿Ankye te, Tata? Tzajtzin ttzaqˈwin: Ayin wejiˈy, Jesús; ayinxjiˈy, a ma chin el tikyˈiˈn. Axa n‑ok qˈoˈnte jun mibˈin tiˈjxa, ikyx tzeˈnku jun wakx nkjoˈn, aj tok twaˈbˈiˈn jun ma juchˈ kxbˈil, ex aj qa nya tumiljo nbˈant tuˈn.


Älköön siis kukaan häntä halveksiko, vaan auttakaa häntä lähtemään rauhassa matkalle, että hän tulisi minun tyköni; sillä minä ja veljet odotamme häntä. 	 Tuˈnpetziˈn, mix aˈl jun kye tuˈn tel ikyˈinte. Qalaˈ bˈaˈn tuˈn kyoniˈn tiˈj toj tbˈe tukˈa tnukˈbˈil qMan Dios tibˈaj, tuˈn ttzaj wukˈiy. Quˈn loqin nchin yoˈn tiˈj ex kyiˈjjo erman, aye nchi bˈet tukˈa.


Ja kun Jeesus oli paastonnut neljäkymmentä päivää ja neljäkymmentä yötä, tuli hänen lopulta nälkä. 	 Otaq kubˈ tpaˈn Jesús waˈyaj kaˈwnaq qˈij ex kaˈwnaq qnikyˈin, tuˈn tnaˈn Dios. Tuˈnpetziˈn, tzaj waˈyaj tiˈj.


Älkäämme myöskään kiusatko Herraa, niinkuin muutamat heistä kiusasivat ja saivat käärmeiltä surmansa. 	 Ex mi tzˈok kynikyˈbˈiˈn Crist, tuˈn tkubˈ kyximiˈn, qa wen te Dios qa ntiˈ aku tqˈma tuˈn tkubˈ kybˈinchin chˈiˈn tzeˈnku kyaja. Quˈn ikyx kyxim junjun aj Israeljo ojtxe, ex ikyxjo, ex bˈeˈx i kyim, tej kyok txˈaˈn tuˈn kan.


Niin Jeesus sanoi niille kahdelletoista: "Tahdotteko tekin mennä pois?" 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqanin Jesús qeˈy, a awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Yajtziˈn kyeˈ, majqexpela kye kchi xel lipe kyiˈj?


mutta ne, joita emme häpeä, eivät sitä tarvitse. Mutta Jumala on liittänyt ruumiin yhteen niin, että antoi halvempiarvoiselle suuremman kunnian, 	 A lo nya ilxix tiˈj kyukˈa tnej qxmilil, a ntiˈ txˈixwejil tiˈj. Me ate Dios xkubˈ bˈinchinte qxmilil, tzeˈnkux tten tuˈntzin il tiˈj tuˈn kyok kˈuˈjlit kyeˈ aye nyakuj ntiˈxix kyoklin toj qwutz,


Te olette isästä perkeleestä, ja isänne himoja te tahdotte noudattaa. Hän on ollut murhaaja alusta asti, ja totuudessa hän ei pysy, koska hänessä ei totuutta ole. Kun hän puhuu valhetta, niin hän puhuu omaansa, sillä hän on valhettelija ja sen isä. 	 Atzin kyejiˈy kytata a tajaw il. Tuˈnpetziˈn, ma chi oka te te, ex noq oˈkx kyaja tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn tzeˈnkuxjo taj. Quˈn ate tajaw il o tzˈok bˈyol chwinqil atxix te tnejil. Mi n‑ok lipe tiˈjjo twutzxix, quˈn ntiˈ jun yol twutzxix tukˈa. Quˈn noqx nikyˈin yol, quˈn aku tajaw il o tzˈok te ttxuyiljo jniˈ sbˈubˈl.


Totisesti, totisesti minä sanon teille: aika tulee ja on jo, jolloin kuolleet kuulevat Jumalan Pojan äänen, ja jotka sen kuulevat ne saavat elää. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ma pon kanin jun qˈij ex atzin qˈijjo jaˈlin, tuˈn kybˈinte a kyimninqe toj kyanmin tqˈajqˈojil nwiˈy, ayiˈn Tkˈwal Dios. Ex ayetziˈn kchi kˈwel niminte nyola, okpin kchi anqˈil kyeˈ.


Mutta ulkopuolella olevat tuomitsee Jumala. "Poistakaa keskuudestanne se, joka on paha." 	 Tuˈnpetziˈn, kyimitzjiˈy aj il kyxola.


Mutta hän kielsi sanoen: "En tiedä enkä käsitä, mitä sanot". Ja hän meni ulos pihalle. Ja kukko lauloi. 	 Me bˈeˈx kubˈ tewin, ex xi tqˈma: Nya wojtzqiˈn weˈ Jesús, ex ntiˈ bˈiˈn wuˈn tiˈ qiˈjil nyoliniych. Ex bˈeˈx etz peˈn, ex n‑oqˈku tman ekyˈ.


Mutta kaiken tämän vaikuttaa yksi ja sama Henki, jakaen kullekin erikseen, niinkuin tahtoo. 	 Me tkyaqiljo qoklin lo, ax Xewbˈaj Xjan ntzaj qˈoˈnte teyile junjun, noq alkyex wen toj twutz.


Sillä monista, joissa oli saastaisia henkiä, ne lähtivät pois huutaen suurella äänellä; ja moni halvattu ja rampa parani. 	 At txqan xjal attaq taqˈnil tajaw il toj kyanmin, bˈeˈx i qˈanit, ex ayetzaj taqˈnil tajaw il tzunxtaq chi ẍchˈin wen, tej kyetz. Ex ikyxjo, nimxtaq xjal otaq tzˈel kyim tanmin kyqan ex kyqˈobˈ, junx kyukˈa kox, bˈeˈx i qˈanit.


Ja kohta minä olin hengessä. Ja katso, taivaassa oli valtaistuin, ja valtaistuimella oli istuja. 	 Ex jun paqx tzaj tipin Xewbˈaj Xjan wibˈaja, ex xi nkaˈyiˈn jun qˈuqbˈil tkubˈ toj kyaˈj, jaˈ nkawine Dios, ex qˈuqletaq jun aˈla tibˈaj.


Tätä hänen opetuslapsensa eivät aluksi ymmärtäneet; mutta kun Jeesus oli kirkastettu, silloin he muistivat, että tämä oli hänestä kirjoitettu ja että he olivat tämän hänelle tehneet. 	 Te tnejil, mix ele qnikyˈa tiˈj tkyaqiljo lo, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin; me yajxi, tej tjax Jesús toj kyaˈj, bˈeˈx bˈaj ul julkˈaj toj qkˈuˈja tkyaqiljo tzˈibˈintaq tiˈj toj Tuˈjil Tyol Dios, ex ikyxixsin otaq bˈajjo.


Sinä päivänä Jeesus lähti asunnostaan ja istui järven rannalle. 	 Ax qˈijjo tetz Jesús tojjo ja, ex kubˈ qe ttzi nijabˈ.


Ja löydettyään hän panee sen hartioillensa iloiten. 	 Ex ajtzin tjyettz tuˈn, nimx kjawil tzalaj, ex kjawix tqˈoˈn tiˈj tqul.


Olen siis sitä mieltä, että lähestyvän ahdingon tähden jokaisen on hyvä pysyä entisellään. 	 Toj nwutza, noq tuˈn tpajjo tqˈijil jaˈlin, nimxix nikyˈx quˈn, tuˈn tpajjo qnimbˈil, bˈaˈntla tuˈn tkyij jun xjal tzeˈnkuxjo tten.


sanoen: "Vankilan me kyllä huomasimme hyvin tarkasti suljetuksi ja vartijat seisomassa ovien edessä; mutta kun avasimme, emme sisältä ketään löytäneet". 	 ex kyqˈma: Tej xqo kaniˈn, chebˈe jpuˈn te tze, ex ayetzin kyeˈ xqˈuqil waˈlqe kyeˈ ttzi. Me tej s‑okx qjqoˈn, mix aˈltaq jun tokx.


Monta tulee minun nimessäni sanoen: `Minä se olen`, ja he eksyttävät monta. 	 quˈn ilaˈxte tzul, ex k‑okil kyqˈoˈn kyibˈ tzeˈn ayiˈn. Chichkuˈ kyjaluˈn: Ayin weˈ Crist, ex nimx xjal kbˈaj kˈwel kyuˈn, tuˈn kybˈaj ok lipe kyiˈj.


Katso, me ylistämme autuaiksi niitä, jotka ovat kestäneet; Jobin kärsivällisyyden te olette kuulleet, ja lopun, jonka Herra antaa, te olette nähneet. Sillä Herra on laupias ja armahtavainen. 	 Ex ikyxjo qe jaˈlin, kyˈiwlinqoxixqe, qa ma qo weˈ twutz tkyaqiljo kkyˈelix quˈn. O tzˈok kybˈiˈn tiˈj tkˈuˈj Job, tuˈn tayoˈn tkyaqil tajbˈil qMan, ex ma tzˈok kybˈiˈn tzeˈnx tene tuˈn tAjaw Tkyaqil tuˈn tklet, tbˈajlinxitziˈn sikyˈx tuˈn. Ikytziˈn, tbˈanilx te qAjaw, ex nimx tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj.


Sillä Johannesta ei vielä oltu heitetty vankeuteen. 	 O bˈajjo ikyjo, a teˈ naˈmx tkuˈx Juan toj tze.


Me olemme velvolliset aina kiittämään Jumalaa teidän tähtenne, veljet, niinkuin oikein onkin, koska teidän uskonne runsaasti kasvaa ja keskinäinen rakkautenne lisääntyy itsekussakin, kaikissa teissä, 	 Erman, kukx nxi qqˈonjiˈy chjonte te qMan Dios kyiˈja. Ex il tiˈjjo lo tuˈn tkubˈ qbˈinchiˈn, quˈn a kynimbˈila nchˈiyxix wen, junx tukˈa kykˈuˈjbˈila teyile junjun.


Harhaoppista ihmistä karta, varoitettuasi häntä kerran tai kahdesti, 	 Qa at jun kyxola, a noq taj tuˈn tpaˈn Ttanim Dios, txkontza, ex kawinxa, tuˈn mi kubˈ tbˈinchin ikyjo. Ex qa il tiˈj, txkontza juntl majl. Me qa mi xkubˈ nimin tuˈn, kypamil kyibˈtza tiˈj,


Sentähden ei myöskään ensimmäistä liittoa verettä vihitty. 	 Ex ikytzin tten ojtxe. Tuˈnpetzintzjo, tej tbˈantjo tnejil tumil ojtxe tuˈn Moisés, iltaq tiˈj tuˈn tkyim jun aluˈmj, ex tuˈn tel tchkyˈel.


Niinkuin te siis olette omaksenne ottaneet Kristuksen Jeesuksen, Herran, niin vaeltakaa hänessä, 	 Ikytziˈn tzeˈnku xi xkye akˈaj kychwinqila tukˈa qAjaw Jesucrist te tnejil noq tuˈn kynimbˈila; ikytzin tuˈn kybˈetejiˈy jaˈlin tukˈa, toj tkyaqil.


Ja siinä oli kaikkinaisia maan nelijalkaisia ja matelijoita ja taivaan lintuja. 	 Tojjo iqbˈil anetziˈn, attaq ilaˈ wiq txuk kyukˈa kyaje kyqan, junx kyukˈa kan, exqe txuk bˈaˈn chi lipin.


Ja niillä neljällä olennolla oli kullakin kuusi siipeä, ja ne olivat yltympäri ja sisältä silmiä täynnä. Ja ne sanoivat lakkaamatta yötä päivää: "Pyhä, pyhä, pyhä on Herra Jumala, Kaikkivaltias, joka oli ja joka on ja joka tuleva on". 	 Ayetzin kyaje ajbˈil attaq qaq t‑xikyˈ teyile junjun, ex nojnintaq kyiˈj tukˈa tbˈaqˈ kywutz, tzmax tjaqˈ kyxikyˈ. Tkyaqil qˈij ex tkyaqil qnikyˈin mi nchi kubˈ numj tuˈn kykˈulin, ex nkyqˈmaˈntaq: Xjanxix te, xjanxix te, xjanxix te tAjaw Tkyaqil, a Dios nimxix tipiˈn tuˈn tbˈant tkyaqil tuˈn, a attaqa te tnejil; ex ate jaˈlin, ex axjiˈy tzul kanin juntl majl twutz txˈotxˈ.


ja että edistyin juutalaisuudessa pitemmälle kuin monet samanikäiset heimossani ja ylen innokkaasti kiivailin isieni perinnäissääntöjen puolesta. 	 Ex bˈiˈn kyuˈn, qa toj kynimbˈil aj Judiy, nimxtaq otaq tzˈel nnikyˈa te, kywutzjo txqantl nxjalila, ayeˈ junxtaq qabˈqˈiˈy kyukˈa. Quˈn ayiˈn nimxtaq ipbˈil intinkiˈy tuˈn tjapin bˈajjo jniˈ tumil kyij qˈoˈn kyuˈn qtzan nxjalila ojtxe.


Ja hän ilmestyi useina päivinä niille, jotka olivat tulleet hänen kanssansa Galileasta Jerusalemiin ja jotka nyt ovat hänen todistajansa kansan edessä. 	 Ex kyoj ilaˈ qˈij, kubˈ tyekˈin Jesús tibˈ kyxoljo otaq chi ok lipe tiˈj, tej t‑xiˈ toj tbˈe toj txˈotxˈ te Galiley, tuˈn tkanin toj Jerusalén, jaˈ kyime. Ex atzin jaˈlin, ayetzaj i ok lipe tiˈj, ayetziˈn nchi yolin tiˈj Jesús kyexjal.


mutta minä tunnen teidät, ettei teillä ole Jumalan rakkautta itsessänne. 	 quˈn ojtzqiˈnqiˈy wuˈn, ex ojtzqiˈn wuˈn qa nya kˈuˈjlin Dios kyuˈn.


Ja hän kutsui tykönsä kansan ynnä opetuslapsensa ja sanoi heille: "Jos joku tahtoo minun perässäni kulkea, hän kieltäköön itsensä ja ottakoon ristinsä ja seuratkoon minua. 	 Bˈeˈxsin i xi ttxkoˈn Jesús t‑xnaqˈtzbˈin exsin jniˈ xjal, ex xi tqˈmaˈn kye: Ankye jun taj tuˈn tok te nxnaqˈtzbˈiˈn, il tiˈj tuˈn tel tiˈn toj tkˈuˈj tkyaqil tajbˈil, ex tuˈn t‑xi tqˈoˈn tibˈ, tuˈn t‑xi lipe wiˈja toj tkyaqil, exla qa ma kyim twutz cruz.


Ja katso, sinun sukulaisesi Elisabet, hänkin kantaa kohdussaan poikaa vanhalla iällään, ja tämä on kuudes kuukausi hänellä, jota sanottiin hedelmättömäksi; 	 Ex ikyxjo t‑xjalila Lisabet, ntiˈtaql bˈisin tuˈn, tuˈn tul jun tal, quˈn noq tijl. Me atzin jaˈlin, tzul itzˈje jun tal, quˈn o bˈant qaq xjaw toklin tzˈaq,


vainoissa ja kärsimyksissä, samanlaisissa kuin minun osakseni tuli Antiokiassa, Ikonionissa ja Lystrassa. Mimmoisia vainoja olenkaan kärsinyt, ja kaikista Herra on minut pelastanut! 	 twutz tkyaqiljo nya bˈaˈn ex jniˈ yajbˈil s‑ul kanin wiˈja kyuˈnxjal. Ojtzqiˈnl tuˈn, tiˈ s‑ikyˈx wiˈja kyojjo tnam Antyokiy, a Iconio ex Listra. Me toj tkyaqiljo luˈn, ma chin kleta tuˈn qAjaw Jesús.


Hän sanoi hänelle taas toistamiseen: "Simon, Johanneksen poika, rakastatko minua?" Hän vastasi hänelle: "Rakastan, Herra; sinä tiedät, että olet minulle rakas". Hän sanoi hänelle: "Kaitse minun lampaitani". 	 Xi tqanin juntl majl Jesús te Pegr: Simun, ay tkˈwal Juan, ¿Tzuntzin nchin ok tkˈuˈjliˈn? Xi ttzaqˈwinl Pegr: Ikytziˈn wAjaw, ojtzqiˈn tuˈn qa nimx waja tiˈja. Xi tqˈmaˈn Jesús te: Kaˈyinqektzinjiy nimil, tzeˈnku jun kyikˈlel kyiˈj trit.


Ja hän tuli kotiin. Ja taas kokoontui kansaa, niin etteivät he päässeet syömäänkään. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i okx kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun ja, jaˈ pon chmetl txqantl xjal, a mix bˈante kywaˈn kyxol.


joka on kuollut meidän edestämme, että me, valvoimmepa tai nukuimme, eläisimme yhdessä hänen kanssaan. 	 a o kyim te qxel, tuˈn qanqˈin junx tukˈa, qa itzˈqoxtaq, ex qa otaq qo kyim.


Vaan kun sinä almua annat, älköön vasen kätesi tietäkö, mitä oikea kätesi tekee, 	 Qalaˈ, aj t‑xi kyqˈoˈn jun onbˈil kye yaj, kyqˈonxa toj ewajil, tuˈntzin mix aˈl jun aku lonte, mixpela jun kyukˈaxixa kbˈilte. Quˈn a te qMan Dios, a nkaˈyin kyiˈja toj ewajil, ktzajil qˈonte t‑xel kyeˈy tiˈjjo lo.


Jeesus sanoi hänelle: "Maria!" Tämä kääntyi ja sanoi hänelle hebreankielellä: "Rabbuuni!" se on: opettaja. 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te: ¡Mariy! Atzin teˈ qya xi meltzˈaj, ex xi tqˈmaˈn toj kyyol aj Judiy: ¡Raboni! Atzin tzˈelpine, Xnaqˈtzil toj qyol.


Mutta jos me tutkisimme itseämme, ei meitä tuomittaisi; 	 Quˈn noqit nqo xpichˈin wen tiˈjjo qchwinqil, ex noqit nkubˈ qbˈinchin tzeˈnkux taj Dios, nlaytla tzaj tqˈoˈn tkawbˈil qibˈaj.


Jumalan, ainoan viisaan, olkoon kunnia Jeesuksen Kristuksen kautta, aina ja iankaikkisesti. Amen. 	 Oˈkx Diosjo junchˈin bˈilte ex ojtzqilte tkyaqil. Ex nimxitjo tbˈi te jun majx, noq tuˈn qAjaw Jesucrist. Ikyxitjo.


ja sanoi hänelle: "Katso, ettet puhu tästä kenellekään mitään, vaan mene ja näytä itsesi papille ja uhraa puhdistumisestasi se, minkä Mooses on säätänyt, todistukseksi heille". 	 Bˈiˈnkuy. Mi txi tqˈmaˈn te aˈla. Qalaˈ ku txiˈy, ex yekˈinx tibˈa te kypale aj Judiy, ex qˈonxa jun oyaj te aqˈbˈil chjonte, tuˈn ma tzul Dios tey, a tzeˈnkuxjo kubˈ ttzˈibˈin Moisés ojtxe, tuˈntzin kybˈin texjal qa ma qˈanita.


mutta kieltä ei kukaan ihminen voi kesyttää; se on levoton ja paha, täynnä kuolettavaa myrkkyä. 	 Me metzin te qaqˈ mix aˈlx nxkye tiˈj tuˈn tajtz tiˈj. Oˈkx jun jyol qˈojjo; mina ntqˈoˈn tibˈ tuˈn tajtz tiˈj; nyakuj nojnin tukˈa bˈiˈybˈil te jun majx.


Mutta kun hänen syyttäjänsä seisoivat hänen ympärillään, eivät he syyttäneet häntä mistään sellaisesta rikoksesta, kuin minä olin odottanut, 	 Me ayetzin kyej i ul qˈmal teˈ jniˈ til Pabl, ex ntiˈx i jaw chˈotj tiˈj tiˈchaqjo il, a otaq chi bˈaj nbˈisiˈn.


Silloin kävi toteen, mikä on puhuttu profeetta Jeremiaan kautta, joka sanoo: "Ja he ottivat ne kolmekymmentä hopearahaa, hinnan siitä arvioidusta miehestä, jonka he olivat israelilaisten puolesta arvioineet, 	 Ikytziˈn japine bˈajjo yol, a kyij ttzˈibˈin Jeremías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma: Tzaj kytzyuˈn lajaj toj kaˈwnaq saqpwaq, a twiˈ ok kyqˈoˈn aj Israel.


Kun he seuraavana päivänä lähtivät Betaniasta, oli hänen nälkä. 	 Toj junxil qˈij, teˈ kyjaˈtaq kyikyˈx tojjo Betania, otaq tzaj waˈyaj tiˈj Jesús.


Niin sisaret lähettivät Jeesukselle tämän sanan: "Herra, katso, se, joka on sinulle rakas, sairastaa". 	 Ayetziˈn kabˈe qya lo xi kysmaˈn tqanil te Jesús: Tata, ajo tukˈiy Lázaro, a kˈuˈjlin tuˈn, ma yabˈte, chi chiˈ.


Sillä niinkuin ruumis ilman henkeä on kuollut, niin myös usko ilman tekoja on kuollut. 	 Ikytzin tetzjo luˈn; tzeˈnku ntiˈ tajbˈin jun xmilil qa ntiˈ t‑xew toj, quˈn kyimnin taˈye; ikytzin jun nimbˈiljo qa ntiˈ tbˈinchbˈin tukˈa.


Ja neljäs enkeli puhalsi pasunaan; niin kolmas osa auringosta ja kolmas osa kuusta ja kolmas osa tähdistä lyötiin vitsauksella, niin että kolmas osa niistä pimeni ja päivä kolmannelta osaltaan oli valoton, ja niin myös yö. 	 Atzin tkyajin angel xi toqˈsin tchun, ex bˈeˈx kyˈixbˈe toxin tnej qˈij ex toxin tnej yaye, ex toxin tnej cheˈw. Ikytziˈn jun toxin tnej kye nchi kˈant toj kyaˈj bˈeˈx i kyij toj qxopin. Tuˈn ikyjo, ntiˈtaq tqoptzˈajiyil toj toxin qˈij ex toj toxin qnikyˈin.


että virvoituksen ajat tulisivat Herran kasvoista ja hän lähettäisi hänet, joka on teille edeltämäärätty, Kristuksen Jeesuksen. 	 ex tuˈn ttzaj tsmaˈn qMan Dios kyˈiwbˈil kyeˈy noq tuˈn Jesús, a atxix ojtxe ok qˈoˈn te Kolil kyiˈja.


Ja eivätkö hänen sisarensa ole kaikki meidän parissamme? Mistä sitten hänellä on tämä kaikki?" 	 ¿Ma nyaqetzin tanebˈjo najleqe qxol? ¿Jaˈtzin xbˈante tkyaqiljo luˈn tuˈn? chi chiˈ.


Sentähden: jos ihminen saa ympärileikkauksen sapattina, ettei Mooseksen lakia rikottaisi, miksi te olette vihoissanne minulle siitä, että minä tein koko ihmisen terveeksi sapattina? 	 Me atziˈn jaˈlin, qa nchi aqˈniˈn toj jun qˈij te ajlabˈl noq tuˈn tjapin bˈaj tkawbˈil Moisés tiˈjjo tuˈn tqitit tal netzˈ techil tiˈjjo t‑xmilil jun tal qˈa, ¿Tiquˈntzin nchi qˈojleˈy wiˈja, noq tuˈn xqˈanit tkyaqil t‑xmilil jun xjal wuˈn toj qˈij te ajlabˈl?


Mutta jos meidät itsemmekin, pyrkiessämme vanhurskautumaan Kristuksessa, on havaittu syntisiksi, onko sitten Kristus synnin palvelija? Pois se! 	 Quˈn ma qo klet noq tuˈn ma tzˈok qe qkˈuˈj tiˈj Crist, ex nya tuˈn tjapin ojtxe kawbˈil quˈn. Exla qa ma qo klet, ¿Ma nyatzin aj il qotz? ¿Ma apela Cristtz at tpaj tiˈjjo qil? ¡Mina!


Ja kun hän oli eräässä paikassa rukoilemassa ja oli lakannut, sanoi eräs hänen opetuslapsistansa hänelle: "Herra, opeta meitä rukoilemaan, niinkuin Johanneskin opetti opetuslapsiansa". 	 Jun maj, nnaˈntaq Jesús Dios. Atzaj teˈ tbˈaj naˈn Dios, at jun t‑xnaqˈtzbˈin xi qˈmante te kyjaluˈn: Taa, qo t‑xnaqˈtzintza tuˈn tbˈant qnaˈn Diosa, ikyjo tzeˈnku oke tuˈn Juan, tej kyxi t‑xnaqˈtzin jniˈ t‑xnaqˈtzbˈin.


Sentähden, jos teille sanotaan: `Katso, hän on erämaassa`, niin älkää menkö sinne, tahi: `Katso, hän on kammiossa`, niin älkää uskoko. 	 Ex qa ma tzaj qˈmaˈn kyeˈy: Lu at toj kˈul, qa chiˈ, mi cheˈxa lolte. Ex qa ma tzaj kyqˈmaˈn: Ku kytzaja. Lu at tuja, qa chiˈ, mi txi kynimiˈn.


Jeesus vastasi: "Sinäkö annat henkesi minun edestäni? Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: ei laula kukko, ennenkuin sinä minut kolmesti kiellät." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: ¿Ma ax twutz, ma bˈant te tteˈn tuˈn tkyima tuˈn npaja? Me twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, qa naˈmxtaq toqˈ tman ekyˈ, kchin kˈwel tewiˈn oxe maj kywutzxjal, ex kxel tqˈmaˈn, qa nya ojtzqiˈnqiˈn tuˈn.


Eikö Kristuksen pitänyt tätä kärsimän ja sitten menemän kirkkauteensa?" 	 ¿Ma nyatzin iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx tuˈn Kolil, a Crist nej, a naˈmxtaq tjaw nimsin?


Ja he ihastuivat ja sitoutuivat antamaan hänelle rahaa. 	 Nimx i jaw tzalajjo xjal anetziˈn, ex xi kytziyin, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn pwaq te Judas.


enkä minä olekaan sitä ihmisiltä saanut, eikä sitä ole minulle opetettu, vaan Jeesus Kristus on sen minulle ilmoittanut. 	 quˈn nya noq jun tyol xjal, ex nya noq el nxnaqˈtziˈn kyiˈjxjal, qalaˈ aku Jesucrist tzaj qˈonte weˈy.


Ja mies, josta riivaajat olivat lähteneet, pyysi häneltä saada olla hänen kanssaan. Mutta Jeesus lähetti hänet luotansa sanoen: 	 Me naˈmtaq tikyˈ, atzin te ichin, a otaq chi etz taqˈnil tajaw il toj tanmin, kubˈsin teˈ twutz, tuˈn t‑xi lipe tiˈj Jesús, me mix ttziye te Jesús. Tzajtzin qˈmaˈntz te kyjaluˈn:


Käskyt sinä tiedät: `Älä tee huorin`, `Älä tapa`, `Älä varasta`, `Älä sano väärää todistusta`, `Kunnioita isääsi ja äitiäsi`." 	 Me qa taja tuˈn tten jun tchwinqila te jun majx, niminqekutzinjiy ojtxe kawbˈil: Mina kyˈaˈjiˈn, mi bˈiyiˈn, mi tzˈelqˈiˈn, mi nikyˈin yola kyiˈj txqantl, niminkutzin ttatiy ex tnaniy.


Toisen vertauksen hän puhui heille sanoen: "Taivasten valtakunta on verrattava mieheen, joka kylvi hyvän siemenen peltoonsa. 	 Ex xi tqˈmaˈn Jesús juntl techil. Chiˈ kyjaluˈn: A Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnku jun ichin xiˈ awal triy toj ttxˈotxˈ.


Mutta kun hän näin puolustautui, sanoi Festus suurella äänellä: "Sinä olet hullu, Paavali, suuri oppi hulluttaa sinut". 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn Pabljo lo, te kolbˈilte, bˈeˈx jaw weqj Festo, ex tqˈma: ¿Qape txˈuˈj taˈya te twiˈ, Pabl? Noq tuˈn nim t‑xnaqˈtzbˈila, jaˈ ma tzˈele txˈuˈj twiˈy.


Niin hän vakavasti varoittaen kielsi heitä kenellekään tästä puhumasta 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi oqxeninxix kye tuˈn Jesús, tuˈn mix alqeye tuˈn t‑xi kyqˈmaˈne qa ate Jesúsjo Crist.