niin hän taas määrää päivän, "tämän päivän", sanomalla Daavidin kautta niin pitkän ajan jälkeen, niinkuin ennen on sanottu: "Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, älkää paaduttako sydämiänne". 	 Me nya tuˈn ikyjo bˈeˈxit kyij najjo a otaq tzaj tqˈmaˈn Dios tiˈjjo ajlabˈl. Qalaˈ o tzaj tqˈoˈn juntl majl ambˈil te qe jaˈlin, tuˈn qokx tojjo juntl wiq ajlabˈl. El qnikyˈ te luˈn, quˈn otaqxi bˈaj nimxix abˈqˈe ikyjo, tej tyolin juntl majl Dios toj Tuˈjil Tyol Dios, noq tuˈn David, a nmaq kawil, tiˈjjo juntl ajlabˈl. Chi kyjaluˈn: Qatzin ma kubˈ kybˈinjiˈy tqˈajqˈojil twiˈ Dios jaˈlin, mitzin kubˈ kykujsiˈn kyanmintza tuˈn kynimiˈnch.


Ja hän sanoi hänelle: "Nouse ja mene; sinun uskosi on sinut pelastanut". 	 Xitzin tqˈmaˈn Jesús teˈ bˈetin xjal kyjaluˈn: Kux jaw weˈksa, ex kux txiˈy. Axjo tnimbˈila ma kubˈ qˈanintiy.


niin Johannes vastasi kaikille sanoen: "Minä kastan teidät vedellä, mutta on tuleva minua väkevämpi, jonka kengänpaulaakaan minä en ole kelvollinen päästämään; hän kastaa teidät Pyhällä Hengellä ja tulella. 	 Me atzin te Juan xi qˈmante kye kyjaluˈn: Me metzin weˈ, nchi kux nqˈoˈn xjol toj aˈ te jawsbˈil aˈ, te jun yekˈbˈil qa ma tzˈajtz tiˈj kyanmin. Me ante tzul wiˈjxiy nya noq oˈkx tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ, qalaˈ kxel tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan toj kyanmin te jun majx te patbˈil jniˈ il toj. Quˈn at nimxixtl tipin tzeˈnku weˈ, ex ntiˈ we woklin nipe tuˈn woka te taqˈnil.


mutta nämä ovat kirjoitetut, että te uskoisitte, että Jeesus on Kristus, Jumalan Poika, ja että teillä uskon kautta olisi elämä hänen nimessänsä. 	 Me ayetziˈn tzˈibˈinqe tzaluˈn, noq tuˈn t‑xi kynimiˈn qa a Jesúsjo a Crist, a Tkˈwal Dios. Quˈn qa ma txi kynimiˈn ikyjo, ktenbˈil kychwinqila, a nlay bˈaj.


ja katsahti ylös taivaaseen, huokasi ja sanoi hänelle: "Effata", se on: aukene. 	 ex jaw kaˈyin twutz kyaˈj, ex jaw t‑xew. Xi tqˈmaˈn te ichin: Efata. Atziˈn n‑ele, ku kyxi jaqliych.


sillä kaikki te olette valkeuden lapsia ja päivän lapsia; me emme ole yön emmekä pimeyden lapsia. 	 Quˈn qkyaqil ma qo ok te spikyˈin, ex te qˈijl toj qanmin, quˈn qojtzqiˈn qMan Dios, ex nya te qnikyˈinqo, ex ntiˈ nqo bˈet toj qxopin.


Pietari sanoi hänelle: "Herra, miksi en nyt voi seurata sinua? Henkeni minä annan sinun edestäsi." 	 Me ante Pegr xi tqˈmaˈn: WAjaw, ¿Tiquˈnil nlay chinx lipeˈy tiˈja jaˈlin? ¿Ma nyatzin ma bˈant weˈ nteˈn tuˈn t‑xi nqˈoˈn nchwinqila, tuˈn nkyima tuˈn tpaja?


Sillä hän on oleva suuri Herran edessä; viiniä ja väkijuomaa hän ei juo, ja hän on oleva täytetty Pyhällä Hengellä hamasta äitinsä kohdusta. 	 Quˈn nimx k‑ajbˈila tkˈwala te Dios. Nya txˈujtinel, ex naˈmxtaq tul itzˈje, noq nojninl tanmin tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Sillä minä itsekin olen toisen vallan alainen, ja minulla on sotamiehiä käskyni alaisina, ja minä sanon tälle: `Mene`, ja hän menee, ja toiselle: `Tule`, ja hän tulee, ja palvelijalleni: `Tee tämä`, ja hän tekee." 	 Quˈn ikyqinx wejiˈy at weˈ kawilwe, me ex iteˈ xoˈl qˈaqˈ iteˈkx tjaqˈ nkawbˈila. Qatzin ma txi nqˈmaˈn te jun kyjaluˈn: Kux txiˈy, ex bˈeˈxsin kxeltz; ex qa: Kux tzaja, qa nchijiˈy te juntl, ex bˈeˈx ktzajil. Ex qa: Bˈinchinkujiy luˈn, qa nchijiˈy te waqˈnila, ex bˈeˈx kˈwel tbˈinchin. Ikytziˈn, n‑el nikyˈjiˈy tiˈja, qa aku qˈanj noq tuˈn Tyola.


Sillä minä en ole vetäytynyt pois julistamasta teille kaikkea Jumalan tahtoa. 	 quˈn o chin yoliˈn tiˈjjo tkyaqil t‑xim Dios, ex ntiˈ chˈin xkubˈ wewiˈn kyeˈy.


Tämä todistus on tosi; sentähden nuhtele heitä ankarasti, että tulisivat uskossa terveiksi 	 Ex twutzxixjo, a o tqˈma. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn kyxi kawit, tuˈntzin kyel wen toj kynimbˈil tiˈj qMan Dios,


Sitä tässä huoneenhaltijoilta ennen muuta vaaditaan, että heidät havaitaan uskollisiksi. 	 Ikytziˈn, alkye kxel tziyinte jun oqxenj, il tiˈj tuˈn tkubˈ tyekˈin qa at tqˈuqbˈil kˈuˈjbˈaj tiˈj.


"Kavahtakaa kirjanoppineita, jotka mielellään käyskelevät pitkissä vaipoissa ja haluavat tervehdyksiä toreilla ja etumaisia istuimia synagoogissa ja ensimmäisiä sijoja pidoissa, 	 Kykaˈyink kyeˈ kyibˈ kyeˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Quˈn axix kyajjo tuˈn kybˈet tojjo ma xqer xbˈalin, tuˈn kykaˈyinxjal kyiˈj qa wenqe, ex kyaj tuˈn kyqˈolbˈinxjal kye tukˈa kymutxbˈil kyibˈ kyojileˈ bˈe. Tzunxix nkyjyoˈn kyqˈuqil, a tnejilxix iteˈku toj muˈẍ ja te naˈbˈl Dios, exsiˈn tzeˈnku ncheˈx waˈl toj nintz qˈij te wabˈj.


Koetelkoon siis ihminen itseänsä, ja niin syököön tätä leipää ja juokoon tästä maljasta; 	 Tuˈnpetziˈn, teyile junjun tuˈn t‑xpichˈin tiˈj tchwinqil, qa at jun tkyˈi twutz Dios, a naˈmxtaq twaˈn ex tkˈwan tiˈjjo Xjan Wabˈj.


Mutta Jeesus ymmärsi heidän pahuutensa ja sanoi: "Miksi kiusaatte minua, te ulkokullatut? 	 Ex bˈeˈx el te Jesús tnikyˈ tiˈjjo kybˈis, qa nya bˈaˈntaq. Tuˈntziˈn, xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: ¡Xmiletzˈ! N‑el we nikyˈa te kyaja. Kyaja tuˈn nkubˈ tzˈaqa tiˈjjo nxnaqˈtzbˈila.


Ja Jeesus meni pyhäkköön; ja hän ajoi ulos kaikki, jotka myivät ja ostivat pyhäkössä, ja kaatoi kumoon rahanvaihtajain pöydät ja kyyhkysten myyjäin istuimet. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, okx Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex i bˈajetz tlajoˈn kykyaqiljo jniˈqe nchi bˈaj kˈayintaq exqetziˈn nchi bˈaj loqˈintaq antza. Ex i bˈaj jaw tpichˈkin jniˈ kymeẍjo jniˈqe nchi bˈaj txˈexbˈintaq kypwaqxjal, ex kykˈaybˈiljo jniˈqe nchi bˈaj kˈayintaq palom.


Tämän kaiken kuulivat fariseukset, jotka olivat rahanahneita, ja he ivasivat häntä. 	 Noqx i jaw xmayin kyej Parisey tiˈj Jesús, tej tok kybˈiˈn yol lo, quˈn tuˈn oˈkxtaqtza qˈuqle kykˈuˈj tiˈj kypwaq.


Joka taas pysyy sydämessään lujana eikä ole minkään pakon alainen, vaan voi noudattaa omaa tahtoansa ja on sydämessään päättänyt pitää tyttärensä naimattomana, se tekee hyvin. 	 Ex qa at juntl nkubˈ t‑ximin qa nya wen tuˈn tmeje, ex qa ax t‑ximjo twutz Dios, ex nya noq nxi lipe tiˈj tyol juntl, qalaˈ tukˈa tkyaqil tkˈuˈj, ex bˈaˈn tuˈn mi mejeye.


Sillä Johannes tuli, hän ei syö eikä juo, ja he sanovat: `Hänessä on riivaaja`. 	 Ikytzin kyejiˈy, chi Jesús. Quˈn tej tul Juan, a mix waˈn ex mix kˈwane kyukˈa txqantl, tuˈn ikyjo kyqˈmaˈy tiˈj, qa attaq taqˈnil tajaw il toj tanmin.


Niin tapahtui heidän siellä ollessaan, että Marian synnyttämisen aika tuli. 	 Iteˈxtaq Belén, teˈ tjapin kaniˈn qˈij, jaˈ tuˈn tkubˈ tzˈaqe Mariy,


Ei hän ole kuolleitten Jumala, vaan elävien. Suuresti te eksytte." 	 Ikytziˈn, ate Dios nya kyDios kyimnin, qalaˈ kyDios itzˈ, exla qa o chi kyim tzaluˈn twutz txˈotxˈ, quˈn toj twutz Dios, itzˈqe kykyaqilx. Tuˈnpetziˈn, najninx iteˈy.


joiden joukossa mekin kaikki ennen vaelsimme lihamme himoissa, noudattaen lihan ja ajatusten mielitekoja, ja olimme luonnostamme vihan lapsia niinkuin muutkin; 	 Ikytaqtzin tumiljo nqo bˈettaq qkyaqilx ojtxe, lipcheqoxtaq tzeˈnkuxtaq tajjo qtzeq, ex njapintaqjo qxim, a nya wen, a tzeˈnkuxjo ntqanintaq tachbˈil qxmilil. Tuˈntzin tpajjo jniˈ luˈn, toj qilxtaqqe, tuˈn qkyij tjaqˈ kujxix tkawbˈil Dios te jun majx, tzeˈnqeku txqantl.


Paavali ja Silvanus ja Timoteus tessalonikalaisten seurakunnalle Isässä Jumalassa ja Herrassa Jeesuksessa Kristuksessa. Armo teille ja rauha! 	 Ayiˈn Pabl nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn, junx tukˈa Silvano ex Timotey. Nxi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, ayiˈy Ttanim Dios toj tnam Tesalónica, a ayiˈy ma tzˈok kymujbˈin kyibˈa tukˈa qMan Dios ex tukˈa qAjaw Jesucrist. Noqit aku ten t‑xtalbˈil ex tnukˈbˈil qMan Dios kyibˈaja.


Ja kun Pietari oli astumassa sisään, meni Kornelius häntä vastaan, lankesi hänen jalkojensa juureen ja kumartui maahan. 	 Tej tkanin Pegr, etz Cornelio qˈolbˈilte, ex bˈeˈx kubˈ meje, tuˈn tkˈulin twutz.


Mutta Herra vastasi hänelle ja sanoi: "Te ulkokullatut, eikö jokainen teistä sapattina päästä härkäänsä tai aasiansa seimestä ja vie sitä juomaan? 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús, a tAjaw Tkyaqil, kyjaluˈn: Xmiletzˈqe kyeˈ. ¿Ma ntiˈnajtzin jun kyeˈ n‑el tzaqpinte jun twakix mo jun tchej toj qˈij te ajlabˈl, tuˈn t‑xi qˈiyit kˈwal aˈ?


Kun hän varhain aamulla palasi kaupunkiin, oli hänen nälkä. 	 Toj juntl qlixje, kyjaˈtaq qxiˈy Jerusalén, tzaj waˈyaj tiˈj Jesús.


Sillä te tiedätte, että hänet sittemminkin, kun hän tahtoi päästä siunausta perimään, hyljättiin; sillä hän ei löytänyt tilaa peruutukselle, vaikka hän kyynelin sitä pyysi. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn, a tej tjapin bˈaj ambˈil te, tuˈntaq ttzaj tqˈoˈn ttata tkyˈiwbˈil tibˈaj, mix xaˈ tqˈoˈntl. Ex ntiˈtaql tumil tuˈn tetzinte majl, mixla qa kubˈsin twutz, ex oqˈ wen twutz ttata; me ntiˈtaql tumil tuˈn tkubˈ tkˈuˈj ttata tuˈn.


Ja muutamat rupesivat sylkemään häntä ja peittivät hänen kasvonsa ja löivät häntä nyrkillä ja sanoivat hänelle: "Profetoi!" Oikeudenpalvelijatkin löivät häntä poskelle. 	 Bˈeˈxsin i bˈaj ok ten tzubˈil tiˈj, bˈaj ok kymaqsiˈn twutz, ex bˈaj ok kytzˈajchin, exsin xi kyqˈmaˈn te: Qa ajiy tkˈwal Dios, kanintziˈn tiˈj alkye s‑ok tzˈajchin teˈy, chi chiˈ. Ex ikyqexjo xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios bˈaj okx kytzˈajchin toj twutz.


Sillä: "kuka on tullut tuntemaan Herran mielen, niin että voisi neuvoa häntä?" Mutta meillä on Kristuksen mieli. 	 Ikyxjo tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: ¿Ankye n‑el tnikyˈ te t‑xilin tnabˈl qAjaw? ¿Ex ankyeˈ aku tzaj xnaqˈtzinte? Ikytzin tzeˈnku qe, atqe tnabˈl Crist qukˈa.


Mutta minä en ota ihmiseltä todistusta, vaan puhun tämän, että te pelastuisitte. 	 O yolin Juan bˈaˈn wiˈja, quˈn ate Juan tzeˈnku jun tzaj, a nqoptzˈaj tukˈa jun yol twutzxix wiˈja kywutzxjal. Ex ma chi tzalaja jun jteˈbˈin qˈij tiˈjjo tyol. Qˈuqle kykˈuˈja tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil Juan, ex ntzaj nnaˈn kyeˈy, noq tuˈn kykleta. Me mi qˈuqle nkˈuˈja tiˈjjo jun xjal, exla qa Juan, nyakuj qa il tiˈj tuˈn tkujsitjo nyola tuˈn jun xjal.


Tultuani Trooaaseen julistamaan Kristuksen evankeliumia avautui minulle ovi työhön Herrassa, 	 Tej nkaniˈn toj tnam Troas qˈmal Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist, attaq ambˈil tuˈn waqˈniˈn wen toj taqˈin qAjaw.


Mistä Johanneksen kaste oli? Taivaastako vai ihmisistä?" Niin he neuvottelivat keskenänsä sanoen: "Jos sanomme: `Taivaasta`, niin hän sanoo meille: `Miksi ette siis uskoneet häntä?` 	 ¿Ankye tzaj chqˈoˈnte qtzan Juan tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ? ¿Apela Dios, mo noq ayexjal? Bˈeˈx i bˈaj jaw yolin kyxolx, ex kyqˈma: Qa ma txi qqˈmaˈn a Dios, bˈeˈx ktzajil tqˈmaˈn qe, ¿Tin quˈn mi nxi kynimintza? chilaˈ.


Ja kuka teistä voi murehtimisellaan lisätä ikäänsä kyynäränkään vertaa? 	 Quˈn mixpetzin tuˈn chi ja meljtza, ¿Ma akutzin txi nimix toj kychwinqila nipela jun qˈij?


Kun tätä veljille opetat, niin olet hyvä Kristuksen Jeesuksen palvelija, joka ravitset itseäsi uskon ja sen hyvän opin sanoilla, jota olet noudattanut. 	 Qatzin qa ma txi t‑xnaqˈtzinjiy anetziˈn kye nimil, tbˈanil aqˈnilpetzintza te qAjaw Jesucrist, ex nojnin tuˈn yol nimin quˈn, a tbˈanil xnaqˈtzbˈil, ma tzˈok lipey tiˈj.


niin te myös teette kaikkia veljiä kohtaan koko Makedoniassa. Mutta me kehoitamme teitä, veljet, siinä varttumaan yhä enemmän 	 Ex nkubˈ kybˈinchiˈn ikyjo kyukˈa jniˈ nimil toj tkyaqil txˈotxˈ te Macedonia. Me qo kubˈsil qwutza kyeˈy, erman, tuˈn tchˈiyxixjo kykˈuˈjbˈil kyibˈa.


Hän sai armon Jumalan edessä ja anoi, että hän saisi valmistaa majan Jaakobin Jumalalle. 	 Atziˈn teˈ tok David te nmaq kawil, bˈaˈn ele twutz Dios, ex tajtaq tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun najbˈil, jaˈ tuˈntaq tnajane qMan Dios te jun majx.


Kun nyt Herra sai tietää fariseusten kuulleen, että Jeesus teki opetuslapsiksi ja kastoi useampia kuin Johannes 	 Pon tqanil kyukˈa Parisey, qa nimxtaql te Jesús xjal lipchek tiˈj, ex nimxtaql xjal nchi kuˈx toj aˈ tuˈn, te jawsbˈil aˈ, tzeˈnku te Juan.


Ja hän käski kastaa heidät Jeesuksen Kristuksen nimeen. Silloin he pyysivät häntä viipymään siellä muutamia päiviä. 	 Ex xi tqˈmaˈn, tuˈn kykuˈx toj aˈ te jawsbˈil aˈ tiˈj tumil tbˈi Jesucrist. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, kubˈsin kywutz te Pegr, tuˈn tkyij jun jteˈbˈintl qˈij kyukˈa.


ja sen, mikä maailmassa on halpasukuista ja halveksittua, sen Jumala valitsi, sen, joka ei mitään ole, tehdäksensä mitättömäksi sen, joka jotakin on, 	 Me ayetziˈn ntiˈx chˈin kyajbˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ayeˈ nchi el kyiˈjlinxjal, ex najnin iteˈye toj kywutzxjal; me ma chi jaw tskˈoˈn Dios, tuˈn tel yupitjo a attaq tajbˈin toj kywutz,


Ja hän otti ne seitsemän leipää ja kalat, kiitti, mursi ja antoi opetuslapsillensa, ja opetuslapset antoivat kansalle. 	 Ex i jaw ttzyuˈn wuq wabˈj, exqetziˈn tal netzˈ kyiẍ, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios kyiˈj, i kubˈ tpiẍin, ex tzaj tqˈoˈn qeˈy, tuˈn t‑xi qsipiˈn kye jniˈ xjal.


Ja päästyään siitä selville hän kulki kohti Marian, Johanneksen äidin, taloa, sen Johanneksen, jota myös Markukseksi kutsuttiin. Siellä oli monta koolla rukoilemassa. 	 Tej tel tnikyˈ Pegr te qa otaq tzaqpaj, bˈeˈx xiˈ toj tja Mariy, a tnana Juan, a Marksjo juntl tbˈi. Antza chˈuqleqetaq txqan xjal, tzunxtaq nchi naˈn Dios tiˈj.


Ja kun he vievät teitä ja vetävät oikeuteen, älkää edeltäpäin huolehtiko siitä, mitä puhuisitte; vaan mitä teille sillä hetkellä annetaan, se puhukaa. Sillä ette te ole puhumassa, vaan Pyhä Henki. 	 Me mina chi jaw bˈisin kyeˈ, aj kyxi qˈiˈn kywutzjo nmaq kawil, ex tiˈ tuˈn txi kyqˈmaˈn kye, quˈn nyaqe kyeˈ kchi yolil, qalaˈ ikytzin ate Xewbˈaj Xjan k‑yolil kyiˈja.


Ja he rupesivat keskenänsä kyselemään, kuka heistä mahtoi olla se, joka oli tämän tekevä. 	 Ayetziˈn t‑xnaqˈtzbˈin bˈeˈx i ok ten qanilte kyxolx, alkyeˈ kxel qˈonte Jesús toj kyqˈobˈxjal.


Tämän minä olen kirjoittanut teille, jotka uskotte Jumalan Pojan nimeen, tietääksenne, että teillä on iankaikkinen elämä. 	 Atzin jaˈlin, ma kyij ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn te kyeˈy, a ayiˈy o chi nimiˈn tiˈj Jesús, a Tkˈwal Dios, tuˈnxixsin tel kynikyˈa tiˈj, qa at kychwinqila te jun majx.


Ja hän astui venheeseen, meni jälleen toiselle rannalle ja tuli omaan kaupunkiinsa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, okx Jesús toj bark, ex ikyˈx tjlajxi nijabˈ, ex kanin toj ttanim.


Niin Pilatus tuomitsi heidän vaatimuksensa täytettäväksi. 	 Xi ttziyinx te Pilatjo, a ntzaj qanin te:


Ja jos sinun silmäsi viettelee sinua, repäise se pois ja heitä luotasi; parempi on sinun silmäpuolena mennä elämään sisälle, kuin että sinut, molemmat silmät tallella, heitetään helvetin tuleen. 	 Ex qa noq tuˈn tpaj tbˈaqˈ twutza aku kubˈ tzˈaqiy toj il, qˈimitza, ex qˈimila toj tkˈuˈja te jun majx. Quˈn bˈantla tuˈn tokxa toj kyaˈj noq tukˈa jun twutza, tzeˈnkul teˈ, tuˈn txiˈy kyukˈa kykabˈil toj qˈaqˈ, a mixla k‑yupjilx.


ja tunnet hänen tahtonsa ja, opetettuna laissa, tutkit, mikä parasta on, 	 ex qa ojtzqiˈn tajbˈil tuˈn, exsiˈn tkawbˈil, a ntzaj xnaqˈtzintiy, ex qˈuqle tkˈuˈja tiˈj, qa kukx nkubˈ tbˈinchinjiˈy wen.


emmekä ole etsineet kunniaa ihmisiltä, emme teiltä emmekä muilta, 	 Ex ntiˈ xqo qaniˈn, tuˈn ttzaj kyqˈoˈn qokliˈn kyxola, ex kyxol txqantl xjal. Bˈaˈntla qa ma bˈant quˈn ikyjo, quˈn tsanjil Cristqoˈy, me mix bˈant quˈn ikyjo, tuˈn mi kubˈe qqˈoˈn jun iqtz kyibˈaja.


Ja hän lähetti heidät julistamaan Jumalan valtakuntaa ja parantamaan sairaita. 	 Exsin i xi chqˈoˈntz tuˈn Jesús tuˈn kyxiˈ yolil teˈ Tkawbˈil qMan Dios, ex tuˈn kyqˈanin kyiˈjjo jniˈ yabˈ.


Sillä vaikka minä olen riippumaton kaikista, olen tehnyt itseni kaikkien palvelijaksi, voittaakseni niin monta kuin suinkin, 	 Qalaˈ tzaqpiˈnqiˈn, quˈn mix aˈl jun weˈ onilwe, ex ntiˈ jun xjal aku kawin wiˈja. Me metzin weˈ, ma tzˈok nqˈoˈn wibˈa nyakuj tjaqˈ kykawbˈil tkyaqil, me noq tuˈn kynimin tkyaqil xjal wuˈn tiˈj Tbˈanil Tqanil.


ja ne seitsemän enkeliä, joilla oli ne seitsemän vitsausta, lähtivät temppelistä, puettuina puhtaisiin, hohtaviin pellavavaatteisiin ja rinnoilta vyötettyinä kultaisilla vöillä. 	 Ex tojjo ja, bˈeˈx i etz wuq angel, a qˈintaqjo wuq kyˈixsbˈajil kyuˈn. Ex toktaq kyxbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen. Ex toktaq tkˈalbˈil kykˈuˈj bˈinchin tuˈn qˈanpwaq ex japine tzma ttzi kykˈuˈj.


Mutta teistä, rakkaat, uskomme sitä, mikä on parempaa ja mikä koituu teille pelastukseksi - vaikka puhummekin näin. 	 Atzin jaˈlin werman, nqˈaqˈin nkˈuˈja kyiˈja, iˈchaqx qo yolin tiˈjjo txˈotxˈ nya wen, me qˈuqle nkˈuˈja kyiˈja, qa ayejiˈy tzeˈnku txˈotxˈ kyˈiwlin tuˈn Dios. Tuˈn ikyjo qˈuqle nkˈuˈja kyiˈja, ayiˈy ma chi kleta te jun majx tuˈn qMan Dios.


Samoin myös maljan, aterian jälkeen, ja sanoi: "Tämä malja on uusi liitto minun veressäni, joka teidän edestänne vuodatetaan. 	 Ikyx kubˈ tbˈinchin Jesúsjo tukˈa kˈwabˈj, kybˈajlinxiˈ waˈn. Chiˈ kyjaluˈn: Ajo kˈwabˈj lo, atzin jun akˈaj tumiljo, a bˈantnin tiˈj tuˈn Dios, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa. Ajo nchkyˈela, a k‑elil chitj te kolbˈil kyeˈy, atzin k‑okiljo te kujsbˈilte yol anetziˈn.


Ja hän sanoi: "Jeesus, muista minua, kun tulet valtakuntaasi". 	 Tzaj tqˈmaˈnljo xjal kabˈel tyol kyjaluˈn: Ay wAjaw, wexsin chin tzaj tnaˈn chˈin we, aj t‑xi xkyeˈ Tkawbˈila.


Mutta pitihän nyt riemuita ja iloita, sillä tämä sinun veljesi oli kuollut ja virkosi eloon, hän oli kadonnut ja on jälleen löytynyt.`" 	 Me il tiˈj tuˈn tkubˈ ikyˈsit jun nintz qˈij jaˈlin, ex bˈaˈn tuˈn qtzalaj, quˈn tuˈn ma jaw anqˈin juntl majljo titzˈiˈn, a kyimnintaq toklin quˈn; otaq txi naj, me ma jyetl jaˈlin, chiˈ.


Sillä: "kaikki liha on kuin ruoho, ja kaikki sen kauneus kuin ruohon kukkanen; ruoho kuivuu, ja kukkanen varisee, 	 Quˈn ikytzin ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Tkyaqilxjal ikyxjo tzeˈnku tal kˈul. Ex ajo kybˈinchbˈin ikyxjo tzeˈnku t‑xmakil kˈul. Quˈn atzin te kˈul ktzqijil, ex atzin t‑xmakil k‑elil tzˈaq.


Ja he peittivät hänen kasvonsa ja kysyivät häneltä sanoen: "Profetoi, kuka se on, joka sinua löi!" 	 Ok kymaqsiˈn twutz Jesús, exsin xi kyqanin te kyjaluˈn: Kanintzin tiˈj. ¿Ankye s‑ok bˈyoˈntiych?


Niin ne seitsemänkymmentä palasivat iloiten ja sanoivat: "Herra, riivaajatkin ovat meille alamaiset sinun nimesi tähden". 	 Tzunx nchi tzalajx kyej kabˈlajaj toj jun mutxˈ xjal, tej kymeltzˈaj. Chi chiˈ kyjaluˈn: Taa, majqexpe kyeˈ taqˈnil tajaw il nqo kubˈ nimiˈn kyuˈn, tzeˈnku nqo yoliˈn toj tumil tbˈiy.


Tämän kuullessaan eräs pöytäkumppaneista sanoi hänelle: "Autuas se, joka saa olla aterialla Jumalan valtakunnassa!" 	 Tej kybˈij teˈ yol lo kyuˈn xjal, a qˈuqleqetaq tiˈj meẍ, at junte, xi qˈmaˈnte te Jesús kyjaluˈn: ¡Kyˈiwlinxla teˈ xjal, a ok k‑okil qe waˈl tiˈjjo meẍ, a ok ktenbˈil toj Tkawbˈil qMan Dios!


me näemme vaivaa tehden työtä omin käsin. Meitä herjataan, mutta me siunaamme; meitä vainotaan, mutta me kestämme; 	 Nqo aqˈniˈn kujxix wen, tuˈn tkanbˈitjo telix qqˈija. Aj kyqanbˈinxjal qiˈja, nqo qanin tkyˈiwbˈil qMan kyibˈaj; ex kukx ntzaj yajbˈiljo qiˈja, me kukx n‑ikyˈxiˈ quˈn;


Sillä te olitte "eksyksissä niinkuin lampaat", mutta nyt te olette palanneet sielujenne paimenen ja kaitsijan tykö. 	 Ayetzin kye nchi bˈettaqa ojtxe tzeˈnqeku rit ma chi kyij naj. Me atzin jaˈlin, ma chi ul meltzˈaja tukˈa Crist, a Kyikˈlel kyeˈy, ex Kaˈyil tiˈj kyanmiˈn.


sanoen: "Tämä on sen liiton veri, jonka Jumala on teille säätänyt". 	 Ex xi tqˈmaˈn: Atzin chikyˈ lo, atzin n‑ajbˈiˈn te kujsbˈilte tumil lo, a o tzaj tqˈmaˈn Dios, tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈach.


Koska siis Jumala antoi yhtäläisen lahjan heille kuin meillekin, kun olimme uskoneet Herraan Jeesukseen Kristukseen, niin mikä olin minä voidakseni estää Jumalaa?" 	 Quˈn tuˈntziˈn, chi Pegr, ma txi tqˈoˈn te qMan Dios Xewbˈaj Xjan kye, ikyxjo tzeˈnku tzaj qˈoˈn qe, a awo o qo nimin tiˈj Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil. ¿Tinajtzin wetza woklin, tuˈn tel wiˈjlinjiˈy, a tbˈinchbˈin Dios, ex tuˈn mina kubˈ nniminjiˈy kyoklin xjal, a nya aj Judiyqe, a otaq tzaj tqˈoˈn Dios?


Sillä minä olen varma siitä, ettei kuolema eikä elämä, ei enkelit eikä henkivallat, ei nykyiset eikä tulevaiset, ei voimat, 	 Tuˈnpetziˈn, qˈuqle nkˈuˈja qa mix aˈl jun aku tzˈel paˈnqe tiˈj tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios: Exla qa ma qo kyim, exla qa itzˈqo; exla qa kyuˈn angel, exla qa kye taqˈnil tajaw il; exla qa a at tzaluˈn twutz txˈotxˈ jaˈlin, exla qa a tzul kanin; exla qa tkyaqil wiq kyipin aˈla.


Sentähden se on uskosta, että se olisi armosta; että lupaus pysyisi lujana kaikelle siemenelle, ei ainoastaan sille, joka pitäytyy lakiin, vaan myös sille, jolla on Aabrahamin usko, hänen, joka on meidän kaikkien isä 	 Ex noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios, tzaj ttziyin jun kolbˈilqe noq tuˈn qnimbˈil, ex ma tzaj tqˈoˈn te jun majx kye tyajil Abraham. Quˈn a tziyin tuˈn Dios nya noq kye xjal Judiy, qalaˈ ex ikyxjo a awo, qa ma qo nimin tzeˈnku te Abraham, exla qa Judiyqo mo minaj. Tuˈnpetziˈn, ma tzˈok Abraham manbˈaj te tkyaqiljo nimil, jaˈchaqx tzajninqetz,


Myös se, joka oli saanut kaksi leiviskää, tuli ja sanoi: `Herra, kaksi leiviskää sinä minulle uskoit, katso, toiset kaksi leiviskää minä olen voittanut`. 	 Atzaj teˈ tkanin juntl aqˈnil, a xi ttzyuˈn teˈ kabˈe mil pwaq, xi tqˈmaˈn: Taa, kabˈe mil tzaj tqˈoˈn weˈy. Me luˈ juntl kabˈe miltl lo, ma nkanbˈiy tukˈa.


Sillä näin on Herra meitä käskenyt: `Minä olen pannut sinut pakanain valkeudeksi, että sinä olisit pelastukseksi maan ääriin asti`." 	 Quˈn ikytziˈn, ma tzaj qˈmaˈn qeˈy tuˈn Dios toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Ma kubˈ nqˈoˈn tzeˈnku jun tzaj kyxol tkyaqil xjal, a nya Judiy, te twutz txˈotxˈ, tuˈntzin t‑xi tiˈn Nkolbˈila kyexjal, ex tuˈn tkanin kyojjo kynajbˈil, exla qa najchaq toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Ja se tuli kaikkien Jerusalemin asukasten tietoon; ja niin sitä peltoa kutsutaan heidän kielellään Akeldamaksi, se on: Veripelloksi. 	 Tej kybˈinte aj Jerusalén ikyjo, ok kyqˈoˈn tbˈij txˈotxˈ anetziˈn: Acéldama, atzin tzˈelpineˈ toj qyol, Ttxˈotxˈil Chikyˈ.


Sillä kenelle enkeleistä hän koskaan on sanonut: "Sinä olet minun Poikani, tänä päivänä minä sinut synnytin"; ja taas: "Minä olen oleva hänen Isänsä, ja hän on oleva minun Poikani"? 	 Quˈn mix jaˈ xi tqˈmaˈn te Dios te jun angel, tzeˈnku xi tqˈmaˈn te Jesús kyjaluˈn: Ma tzˈoka te nkˈwala jaˈlin. Ex ntiˈ xi tqˈmaˈn te jun angel: Ayiˈn weˈ manbˈaj tey, ex a te kˈwalbˈaj wey, tzeˈnku xi tqˈmaˈn te Jesús.


Mutta kun muutamat paaduttivat itsensä eivätkä uskoneet, vaan puhuivat pahaa Herran tiestä kansan edessä, niin hän meni pois heidän luotaan ja erotti opetuslapset heistä ja piti joka päivä keskusteluja Tyrannuksen koulussa. 	 Me iteˈ junjun, a noq xi kychˈuẍsin kyanmin, tuˈn mina t‑xi kynimin, ex noq i ja yolbˈin kywutzxjal tiˈjjo nimbˈil tiˈj Jesús. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx etz Pabl toj ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, junx kyukˈa nimil, exsin i xi tkˈleˈntz toj jun ja te xnaqˈtzbˈil, a tetaqjo jun ichin, Tirano tbˈi.


sillä näin teille runsain määrin tarjotaan pääsy meidän Herramme ja Vapahtajamme Jeesuksen Kristuksen iankaikkiseen valtakuntaan. 	 Ex nya noq oˈkxjo, qalaˈ ktzajil tqˈoˈn jun qˈolbˈil kyeˈy tuˈn kyokxa toj kyaˈj te jun majx, jaˈ nkawin Jesucrist, a qAjaw ex Klolqe.


Ja sentähden Jumala lähettää heille väkevän eksytyksen, niin että he uskovat valheen, 	 Tuˈnpetziˈn, ax Dios kxel tzaqpinkye tuˈn kykubˈ sbˈuˈn, ex tuˈn t‑xi kynimin a yol nya twutzx,


Ja minä näin, ja katso: hallava hevonen; ja sen selässä istuvan nimi oli Kuolema, ja Tuonela seurasi hänen mukanaan, ja heidän valtaansa annettiin neljäs osa maata, annettiin valta tappaa miekalla ja nälällä ja rutolla ja maan petojen kautta. 	 Xi nkaˈyiˈn jun chej qˈan kaˈyin. Ex atzin nchejin tibˈaj, Kyimin tbˈi, ex tiˈjxi lipchetztaq tajaw kynajbˈil kyimnin. Ex xi qˈoˈn kyoklin tibˈaj tkyajin tnej xjal twutz txˈotxˈ, tuˈn kykubˈ bˈyoˈn toj qˈoj, tuˈn waˈyaj, tuˈn yabˈil ex kyuˈn txuk toj kˈul.


Kun hän siis tuli Galileaan, ottivat galilealaiset hänet vastaan, koska olivat nähneet kaikki, mitä hän oli tehnyt Jerusalemissa juhlan aikana; sillä hekin olivat tulleet juhlille. 	 Me tej tponl Jesús toj Galiley, kubˈ kywutzliˈn aye najleqe antza, quˈn otaq kyli tbˈinchbˈin tipin tzma Jerusalén toj nintz qˈij te Waˈj Pan, quˈn ajinqetaq iteˈ antza.


sitä varten, että minä olisin Kristuksen Jeesuksen palvelija pakanain keskuudessa, papillisesti toimittaakseni Jumalan evankeliumin palvelusta, niin että pakanakansoista tulisi otollinen ja Pyhässä Hengessä pyhitetty uhri. 	 tuˈn wajbˈiˈn te Jesucrist kyxoljo xjal nya Judiyqe, tzeˈnku jun pale. Quˈn atzin waqˈinjiˈy tuˈn t‑xi nqˈmaˈn Tbˈanil Tqanil Dios te kolbˈil, tuˈntzin tyekˈitjo nya Judiyqe twutz Dios tzeˈnku jun oyaj tbˈanilx wen, saqxix tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Katsomme kuitenkin syytä olevan kuulla sinulta, mitä sinun mielessäsi on; sillä tästä lahkosta on meillä tiedossamme, että sitä vastaan kaikkialla kiistetään." 	 Me qajtzintza tuˈn qbˈintiˈy tzeˈn te tnaˈbˈl, quˈn bˈiˈn qeˈ quˈn, qa nyolbˈajtz toj tkyaqil twutz txˈotxˈ tiˈjjo akˈaj chˈuq xjal, aye nimilqe tiˈj Jesús.


Ja hän sanoi minulle: "Vedet, jotka sinä näit, tuolla, missä portto istuu, ovat kansoja ja väkijoukkoja ja kansanheimoja ja kieliä. 	 Ex tzaj tqˈmaˈnl angel weˈy: Ex ayetziˈn ma nintz aˈ o chi tliˈy, a jaˈ qˈuqlekxiˈ a kyˈaˈjil, ayetziˈn tnamjo, ex xjal, ex kyyol, ex jniˈ txˈotxˈ.


joka tässä todistaa Jumalan sanan ja Jeesuksen Kristuksen todistuksen, kaiken sen, minkä hän on nähnyt. 	 Tuˈnpetziˈn, nxi nkujsin Tyol Dios ex tkyaqiljo i ok nkaˈyiˈn, ex i ok nbˈiˈn; ex ikyxjo nxi nkujsiˈn tkyaqil, a ma tzaj tyekˈin Jesucrist.


Niin opetuslapset hämmästyivät hänen sanoistaan. Mutta Jeesus rupesi taas puhumaan ja sanoi heille: "Lapset, kuinka vaikea onkaan niiden, jotka luottavat tavaraansa, päästä Jumalan valtakuntaan! 	 Ex ikyqexjo t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx i jaw kaˈylaj, teˈ kybˈin teˈ ikyjo. Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Nkˈwal, kujx teˈ tuˈn tokx jun xjal toj Tkawbˈil Dios.


Älkää harrastuksessanne olko veltot; olkaa hengessä palavat; palvelkaa Herraa. 	 Kyqˈonka tilil tiˈj kynimbˈila, ex mi chi kubˈ numja. Qalaˈ chi ajbˈinxita te qAjaw tukˈa tkyaqil kyanmiˈn.


Niin hän meni jälleen ylös, mursi leipää ja söi; ja hän puhui kauan heidän kanssansa, päivän koittoon asti, ja lähti sitten matkalle. 	 Texjo or anetziˈn, bˈeˈx jax Pabl juntl majl tuja, kubˈ tpiẍin wabˈj, ex i waˈn, ex ok tenl yolil ex tzmaxi kubˈ qeˈn te qsqix. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx xiˈ tzma Asia.


Mutta kun he olivat oikaisseet hänet ruoskittavaksi, sanoi Paavali siinä seisovalle sadanpäämiehelle: "Onko teidän lupa ruoskia Rooman kansalaista, vieläpä ilman tuomiota?" 	 Me atzaj teˈ tkˈlet, ex tuˈntaq tok laqtzˈin, xi tqanin Pabl te xoˈl qˈaqˈ, a attaq antza. Chiˈ kyjaluˈn: ¿Ma attzin kyeˈ kyoklin, tuˈn tok laqtzˈit jun xjal, a at toklin te Rom, ex naˈm tok toj paˈbˈin?


Ja Jeesus rakasti Marttaa ja hänen sisartaan ja Lasarusta. 	 Exla qa kˈuˈjlinxix Mart kyukˈax ttziky,


Timoteukselle, oikealle pojallensa uskossa. Armo, laupeus ja rauha Isältä Jumalalta ja Kristukselta Jeesukselta, meidän Herraltamme! 	 Nxi ntzˈibˈinjiˈy uˈj luˈn tey, Timotey, ay ok nqˈoˈn te nkˈwala toj qnimbˈil. Noqit ax qMan Dios ex Crist, a Jesús, tzaj qˈoˈnte t‑xtalbˈil, tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ex jun nukˈbˈil toj tchwinqila.


Mutta kun he vetävät teitä oikeuteen, älkää huolehtiko siitä, miten tahi mitä puhuisitte, sillä teille annetaan sillä hetkellä, mitä teidän on puhuminen. 	 Me ajtzin kyxi qˈoˈn toj kyqˈobˈ aj kawil, mina chi jaw bˈisiˈn tiˈ kxel kyqˈmaˈn, ex tzeˈn tuˈn tbˈant kyyoliˈn. Quˈn ajtzin kyok ten yolil, ax Dios ktzajil qˈoˈnte ttxolil kyyola.


Häntä te rakastatte, vaikka ette ole häntä nähneet, häneen te uskotte, vaikka ette nyt häntä näe, ja riemuitsette sanomattomalla ja kirkastuneella ilolla, 	 Exla qa naˈm kylontiy, me ma qe kykˈuˈja tiˈj; exla qa ntiˈ tzaluˈn twutz txˈotxˈ tuˈn kykaˈyiˈn tiˈj jaˈlin, me at kynimbˈila tiˈj, ex nim nchi tzalaja tukˈa jun t‑xilin tzaljbˈil, a ntiˈ tumil tuˈn tbˈant kyqˈmaˈntey tkyaqil,


Niin he herjasivat häntä ja sanoivat: "Sinä olet hänen opetuslapsensa, mutta me olemme Mooseksen opetuslapsia. 	 Bˈeˈxsin i bˈaj ok tentz yisolte, ex xi kyqˈmaˈn te: Ma txi lipey tiˈjjo maˈ ichin anetziˈn; me metzin qe, axsa qo xela lipe qe tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil Moisés.


Hänet minä siis toivon voivani lähettää heti, kun olen saanut nähdä, miten minun käy. 	 Tunpetziˈn, ax kxel nchqˈoˈn te lol kyeˈy, ex k‑okil kybˈiˈn te, tzeˈn intiniˈy toj nchwinqila ex toj taqˈin qAjaw Jesús.


Opetuslapset sanoivat hänelle: "Jos miehen on näin laita vaimoonsa nähden, niin ei ole hyvä naida". 	 Me awotzin qeˈ, a t‑xnaqˈtzbˈin xi qqˈmaˈn: Qa iky tten jun ichin tukˈa t‑xuˈjiltz, bˈaˈnpetlatz tuˈn mi mejeye ichin.


Kavahtakaa vääriä profeettoja, jotka tulevat teidän luoksenne lammastenvaatteissa, mutta sisältä ovat raatelevaisia susia. 	 Kykaˈyimtzin kyibˈa kyejo sbˈul yol, ayeˈ n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te yolil Tyol Dios. N‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te nimil ex tal mutxin xjal wen, tzeˈnku jun tal rit; me toj kyanmin manyor xoˈjqex.


On hyvä, jos osoitetaan intoa hyvässä asiassa aina, eikä ainoastaan silloin, kun minä olen teidän tykönänne. 	 Me ntiˈtla tetz tkyˈi, qa kyaj tuˈn tkubˈ kykˈuˈja kyuˈn tiˈjjo jun tiˈ, a twutzxix; ex qa kukx nchi bˈinchiˈn ikyjo tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, ex nya noq oˈkxjo tzeˈnku intiˈn kyukˈiy.


Ja hän sanoi heille: "Mistä te siinä kävellessänne puhutte keskenänne?" Niin he seisahtuivat murheellisina muodoltansa. 	 Xitzin tqanin Jesús kye: ¿Tiˈtzin kyeˈ nkubˈ kyyolin toj bˈe? ¿Ex tiˈtzin quˈnil nchi bˈisin kyeˈ?


Ja hän otti ne viisi leipää ja kaksi kalaa, katsoi ylös taivaaseen ja siunasi ja mursi leivät ja antoi ne opetuslapsilleen kansan eteen pantaviksi; myöskin ne kaksi kalaa hän jakoi kaikille. 	 exsin i jaw ttzyuˈn Jesúsjo jweˈ wabˈj exqetziˈn kabˈe tal kyiẍ. Jax kaˈyin toj kyaˈj, ex xi tqˈoˈn chjonte te Dios, ex bˈaj xi tsipin kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn tbˈaj kubˈ kysipin kye jniˈ xjal.


Mutta nyt te tavoittelette minua tappaaksenne, miestä, joka on puhunut teille totuuden, jonka hän on kuullut Jumalalta. Niin ei Aabraham tehnyt. 	 Qalatzin weˈ, ma txi nqˈmaˈn wejiˈy a twutzxix kyeˈy, a tzaj t‑xnaqˈtzin Dios weˈy. ¿Tiquˈn kyajtza tuˈn nkubˈ kybˈyoˈn? Quˈn te Abraham ntiˈx chˈin teˈ xkubˈ tbˈinchin ikyjo.


Hänessä me myös olemme saaneet perintöosan, ollen siihen edeltämäärätyt hänen aivoituksensa mukaan, hänen, joka vaikuttaa kaikki oman tahtonsa päättämän mukaan, 	 Quˈn noq tuˈn Crist, o qo jaw tskˈoˈn Dios, tzeˈnkuxjo kubˈ t‑ximin t‑xe tnejil, tuˈntzintla qkˈmonte qetzbˈil. Quˈn nkubˈ tbˈinchin Dios tuˈn tjapin bˈaj tkyaqil t‑xim ikyx tzeˈnkuxjo taj.


Sillä ei Kristuskaan elänyt itsellensä mieliksi, vaan niinkuin kirjoitettu on: "Niiden herjaukset, jotka sinua herjaavat, ovat sattuneet minuun". 	 Quˈn ikyxjo xkyij tyekˈin Crist; quˈn mix kubˈe tbˈinchine tzeˈnkuxjo taj. Qalaˈ, ma tzˈikyx tuˈn tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin yasbˈilte s‑ok qˈoˈn, ma kubˈ tzˈaq wibˈajach.


Ja sillä seudulla oli paimenia kedolla vartioimassa yöllä laumaansa. 	 Me nqayin tkˈatz Belén, iteˈtaq junjun kyikˈlel nchi bˈaj xqˈuqintaq kyiˈj kyrit qnikyˈin.


Niin hän tiedusteli heiltä, millä hetkellä hän oli alkanut toipua. Ja he sanoivat hänelle: "Eilen seitsemännellä hetkellä kuume lähti hänestä". 	 Atzin teˈ ichin xi tqanin kyeˈ taqˈnil jniˈ or tchewx kyaq tiˈj. Ewe tikyˈlinxi kabˈlaj, chi chiˈ.


ja että, kun tulen, Jumalani on taas nöyryyttävä minua teidän tykönänne, ja että joudun suremaan monen tähden, jotka ennen ovat synnissä eläneet eivätkä ole katuneet sitä saastaisuutta ja haureutta ja irstautta, jota ovat harjoittaneet. 	 Ex nchin xobˈa yaˈj qa, aj npoˈn jun majla kyxola, qa ẍin elkuy toj ntxˈixewa twutz nDiosa tuˈn kypaja, ex qa ẍin oqˈa kyiˈjjo, ayeˈ nchi bˈinchintaq il ojtxe, ex qa naˈm tkyij kytzaqpiˈn nya bˈaˈn tzeˈnku kyˈaˈjin, ex tkyaqil achbˈil nbˈanttaq kyuˈn.


Mutta monet kansasta uskoivat häneen ja sanoivat: "Kun Kristus tulee, tehneekö hän enemmän tunnustekoja, kuin tämä on tehnyt?" 	 Me nimxxjal i nimin tiˈj, ex kyqˈma: Ax twutz ate Cristjo. ¿Ma akupela bˈant nim techil tipin juntl, tzeˈnku teˈ ichin lo?


Ja hänen sydämensä heltyy yhä enemmän teitä kohtaan, kun hän muistelee kaikkien teidän kuuliaisuuttanne, kuinka te pelolla ja vavistuksella otitte hänet vastaan. 	 Ex nimxix tkˈuˈj Tito kyiˈja, aj ttzaj tnaˈn tzeˈn xi kyniminjiˈy tyol, ex tzeˈn xkˈmete kyuˈn tukˈa jun kymutxbˈil kyibˈa, ex tukˈa nim tchewil qMan Dios kyukˈiy.


Mutta palvelijat ja käskyläiset olivat tehneet hiilivalkean, koska oli kylmä, ja seisoivat ja lämmittelivät. Ja myös Pietari seisoi heidän kanssaan lämmittelemässä. 	 Me tuˈn attaq nim cheˈw; ayetzin aqˈnil exqetziˈn xqˈuqil ja te naˈbˈl Dios otaq kubˈ kykchoˈn jun qˈaqˈ, ex waˈlqetaq tiˈj nchi bˈaj xqˈnentaq. Ex ikyxl te Pegrjo nxqˈnentaql kyukˈa.


Niin seurakunnat vahvistuivat uskossa ja saivat päivä päivältä yhä enemmän jäseniä. 	 Tuˈntziˈn, nimsit kynimbˈiljo Ttanim Dios, ex tuˈn tchˈiye kybˈajjo nimil junjun qˈij.


Mutta niiden kahden päivän kuluttua hän lähti sieltä Galileaan. 	 Tbˈajlinxiˈ kabˈe qˈij, etz Jesús toj ttxˈotxˈ Samaria, ex xiˈ toj ttxˈotxˈ Galiley.


mutta seurakunnassa tahdon mieluummin puhua viisi sanaa ymmärrykselläni, opettaakseni muitakin, kuin kymmenentuhatta sanaa kielillä. 	 Me qa waja tuˈn tel kynikyˈjo Ttanim Dios te nyola, il tiˈj tuˈn t‑xi nqˈmaˈn jun jweˈ nyola, me tuˈn tel kynikyˈ te, tzeˈnkul teˈ tuˈn wok ten qˈmal txqan nyola, exsin mi tzˈel kynikyˈ te.


Jeesus sanoi hänelle: "Vaimo, mitä itket? Ketä etsit?" Tämä luuli häntä puutarhuriksi ja sanoi hänelle: "Herra, jos sinä olet kantanut hänet pois, sano minulle, mihin olet hänet pannut, niin minä otan hänet". 	 Xi tqanin Jesús te: Qya, ¿Tiquˈn n‑oqˈa? ¿Altzin kye ntjyoˈn? Kubˈ t‑ximin Mariy qa ataqjo xqˈuqil chˈlaj te tqan lobˈj, ex xi tqˈmaˈn te: Tata, qa ay o txi qˈinte, qˈmaˈntza weˈy, jaˈ xkubˈe tqˈoniy, tuˈn nxiˈy jyolte.


Eikö Raamattu sano, että Kristus on oleva Daavidin jälkeläisiä ja tuleva pienestä Beetlehemin kaupungista, jossa Daavid oli?" 	 Quˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, qa t‑xeˈchil David te Crist, ex qa iltaq tiˈj tuˈn titzˈje tojxjo tnam Belén, a ttanim David.


kaupaksi tuotua kultaa ja hopeata ja jalokiviä ja helmiä ja pellavakangasta ja purppuraa ja silkkiä ja helakanpunaa ja kaikkinaista hajupuuta ja kaikenlaisia norsunluu-esineitä ja kaikenlaisia kalleimmasta puusta ja vaskesta ja raudasta ja marmorista tehtyjä esineitä, 	 Nim kyiqitz te qˈanpwaq ex saqpwaq, tkyaqil wiq abˈj ntzˈiltzˈin wen, tuˈn tokx te kyuxjal, ex jniˈ a wiˈyil, a jatz toj ttxuyil aˈ, a perlas tbˈi, ex jniˈ xbˈalin tzˈumin ex tbˈanilx wen, ex seda, a ilaˈ wiq kaˈyin, tzeˈnku kyaq, ex manyor wiˈyilxix; ex nim kyiqitz te tzˈlan tbˈanilxix, ex kykyaqil wiq tiˈ bˈinchin tuˈn tste ma tij txuk a tzajnin najchaq, ex tuˈn tze tbˈanil, ex tuˈn qˈankxbˈil ex tuˈn kxbˈil; ex jniˈ kyiqitz tbˈanil abˈj te bˈinchbˈil ja;


Silloin ylipapit ja kansan vanhimmat kokoontuivat Kaifas nimisen ylimmäisen papin palatsiin 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, aye kynejil pale exqetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil ex jniˈ nejinel kyxol aj Judiy ma bˈaj kychmoˈn kyibˈ tojjo tja tnejilxix pale, a Caifás tbˈi.


Ja sen asukkaat osoittivat meille suurta ystävällisyyttä: he sytyttivät nuotion ja ottivat meidät kaikki sen ääreen, kun oli ruvennut satamaan ja oli kylmä. 	 Toj tbˈanil oke kaˈyiniˈy qkyaqilxa kyuˈn xjal najleqetaq antza, ex tuˈn tzuntaq nkubˈ jbˈal, ex nimku cheˈw, bˈeˈx kubˈ kykchoˈn qˈaqˈ, exsin o xi txkoˈntza kykˈatz.


Mutta tämän minä olen puhunut teille, että, kun se aika tulee, te muistaisitte minun sen teille sanoneen. Tätä minä en ole sanonut teille alusta, koska minä olin teidän kansanne. 	 Xi nqˈmanjiˈy luˈn, tuˈntzin aj tkaniˈn tqˈijil, tzul julkˈaj toj kykˈuˈja, qa otaq bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy ikyjo. Mix kubˈe nqˈmanjiˈy luˈn ojtxe, quˈn intinxtaqa kyukˈiy chewsil kykˈuˈja.


Ja mitä te murehditte vaatteista? Katselkaa kedon kukkia, kuinka ne kasvavat; eivät ne työtä tee eivätkä kehrää. 	 ¿Ex tiquˈn tzunx chi bˈisinxa tiˈj kyxbˈaliˈn? Kykaˈyinktziˈn tzeˈn nchi chˈiyeˈ jniˈ t‑xmakil kˈul. Mina nchi aqˈnin, ex mina nchi chubˈin.


Hyvä ihminen tuo sydämensä hyvän runsaudesta esiin hyvää, ja paha tuo pahastansa esiin pahaa; sillä sydämen kyllyydestä suu puhuu. 	 Ikytzin jun tbˈanil xjaljo, tbˈanil tanmin, a jaˈ n‑anqˈine tbˈinchbˈin wen. Me atzin xjal nya wen, ex nya wen tanmin, a jaˈ n‑anqˈineˈ tbˈinchbˈin nya wen. Tzeˈnkuxsiˈn at toj kyanmin, qa jun tbˈanil mo jun nya wenj, ikyxsin chi yoliˈn.


Palvelijat, olkaa maallisille isännillenne kaikessa kuuliaiset, ei silmänpalvelijoina, ihmisille mieliksi, vaan sydämen yksinkertaisuudessa peljäten Herraa. 	 Ex ayetziˈn aqˈnil, kyniminqekutzinjiˈy tajaw aqˈuntl toj tkyaqil, a at toklin kyibˈaja tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex nya noq oˈkx tuˈn kykyija wen kyukˈa, tzeˈnku nchi kaˈyin kyiˈja; qalaˈ kybˈinchinkuy tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, ex tukˈa tkyaqil ambˈil kyiˈja, nyakaxtlaj te qAjaw Jesús nchi aqˈniniˈy, ex nya noq oˈkx texjal, quˈn bˈiˈn kyuˈn a qAjaw nkaˈyin kyiˈja.


Niin hän meni toisen luo ja sanoi samoin. Tämä taas vastasi ja sanoi: `Minä menen, herra`, mutta ei mennytkään. 	 Atzaj teˈ t‑xiˈ lol teˈ juntl, ex ikyx xi tqˈmaˈn te: Kutzin tata. Kˈaˈ chiˈn chinaj teˈ, exsin mix xaˈyiltz.


Jaakob, Jumalan ja Herran Jeesuksen Kristuksen palvelija, lähettää tervehdyksen kahdelletoista hajalla asuvalle sukukunnalle. 	 Ayiˈn Santyaw, jun taqˈnil qMan Dios ex ikyx te Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil; jun qˈolbˈil kyeˈy, ayiˈy kabˈlajaj chˈuq xjal tzajnin te Israel, a ojtxe qxeˈchil, ex jaˈlin kysipin kyibˈa toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Ja kolmas enkeli vuodatti maljansa jokiin ja vesilähteisiin, ja ne tulivat vereksi. 	 Ex atzin toxin angel, xi tqonjo tlaq kyibˈaj nim aˈ ex jniˈ xlokˈ aˈ, ex bˈeˈx chikyˈix kywutz.


Ja kaikki kansa tahtoi päästä koskettamaan häntä, koska hänestä lähti voima, joka paransi kaikki. 	 Ikytaqtziˈn kykyaqilxjo xjal kyajtaq tuˈn tok kymekoˈn Jesús, quˈn nimxtaq tipin, tuˈn kyqˈanitjo kykyaqilxjal yabˈqetaq.


Ja siitä me tiedämme hänet tuntevamme, että pidämme hänen käskynsä. 	 Qa ma kubˈ qnimin tnukˈbˈil qMan Dios, aku txi qqˈmaˈn qa o tzˈel qnikyˈ te.


että kävisi toteen, mikä on puhuttu profeetta Esaiaan kautta, joka sanoo: 	 Bˈajjo ikyjo, noq tuˈn tjapin bˈajjo a kubˈ ttzˈibˈin Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma:


ja sanoi: "Totisesti, siunaamalla minä sinut siunaan, ja enentämällä minä sinut enennän"; 	 ex chiˈ kyjaluˈn: Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, qa il tiˈj tuˈn tkubˈ nkyˈiwliˈn, ex k‑elil anqˈin nimxix tyajila tiˈja.


Niin Jeesus vielä sanoi heille: "Totisesti, totisesti minä sanon teille: minä olen lammasten ovi. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈntl Jesús kye: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ayin wejiˈy Tjpel Chˈlaj, a jaˈ nchi okxi rit.


Ja hän sanoi heille: "Minä olen halajamalla halannut syödä tämän pääsiäislampaan teidän kanssanne, ennenkuin minä kärsin; 	 Chi Jesús kye kyjaluˈn: Jteˈla majxla o kubˈ nbˈisiˈn tuˈn nwaˈn junx kyukˈiy, tuˈntzintla tkubˈ ikyˈsitjo Xjan Qˈij, a naˈmxtaq nkyima.


anoen, että meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala, kirkkauden Isä, antaisi teille viisauden ja ilmestyksen Hengen hänen tuntemisessaan 	 Kukx nxi nqaninjiˈy te qMan, a tDios qAjaw Jesucrist, a nimxix tbˈi, tuˈn ttzaj tqˈoˈn kynabˈla toj kyanmiˈn, tuˈn tel kynikyˈa tiˈjjo jniˈ t‑xilin.


Antakaa molempain kasvaa yhdessä elonleikkuuseen asti; ja elonaikana minä sanon leikkuumiehille: Kootkaa ensin luste ja sitokaa se kimppuihin poltettavaksi, mutta nisu korjatkaa minun aittaani.`" 	 Qalaˈ kyqˈonkja ax tzqijkuj junx tukˈa triy, tzmaxi kˈaˈ jatz skˈetjo, aj tjaw joyit. Atzin te triy kxel kˈuˈyit teˈ toj txˈutxˈ. Atzin teˈ maˈ kˈul, kjawil kˈlet, exsin kˈwel patit tuˈn qˈaqˈ.


"Minä olen totinen viinipuu, ja minun Isäni on viinitarhuri. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Ayin weˈ tzeˈnku jun tqan uv twutzxix, ex atzin nMaˈn tzeˈnku jun aqˈnil tiˈj.


"Autuaat ne, joiden rikokset ovat anteeksi annetut ja joiden synnit ovat peitetyt! 	 Chiˈ kyjaluˈn: Kyˈiwlinqexix kyeˈ xjal, ayeˈ ma kubˈ tnajsin Dios kyil, ex mi n‑ok tqˈoˈnl twutz tiˈj kybˈinchbˈin.


Kuritukseksenne te kärsitte; Jumala kohtelee teitä niinkuin lapsia. Sillä mikä on se lapsi, jota isä ei kurita? 	 Tuˈnpetziˈn, chi weˈkuxixa toj tkyaqiljo n‑ikyˈx kyuˈn, ex tzˈokxit tilil kyuˈn tzeˈnku jun kawbˈil toj kychwinqila, quˈn axte qMan Dios ntzaj qˈoˈnte tumil kyeˈy tojjo lo, tuˈn kybˈeta jikyin wen, quˈn tuˈn kˈwalbˈajqiˈy. Ikytziˈn tzeˈnku tkyaqil kˈwal nkubˈ jikysin tchwinqil tuˈn ttata, tuˈn tbˈet toj tumil,


Ja hänestä oli paljon kiistelyä kansassa; muutamat sanoivat: "Hän on hyvä", mutta toiset sanoivat: "Ei ole, vaan hän villitsee kansan". 	 Ex kykyaqil xjal antza i ok ten yolil tiˈj; attaq junjun nqˈmante: Ajo ichin wen, chi chiˈ. Ex attaq junjuntl nqˈmante: ¡Mina! Quˈn nya wen teˈ ichin a, quˈn noq tok sbˈul kyexjalch.


Minä sanon teille totuudessa: monta leskeä oli Eliaan aikana Israelissa, kun taivas oli suljettuna kolme vuotta ja kuusi kuukautta ja suuri nälkä tuli kaikkeen maahan, 	 Quˈn toj kywutza wen xjalqiˈy, noq tuˈn tzajninqiˈy te qtzan Israel. Me twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, kyojjo qˈij, tej tten Elías tzaluˈn toj ttxˈotxˈ Israel, nimxtaq qya otaq bˈaj kyim kychmil exla qa tzajninqetaq te Israel, ikyxjo tzeˈnku te Elías. Oxe abˈqˈe tukˈa nikyˈjin mix tzaje jbˈal. Tuˈntziˈn ikyjo, tkyaqil twutz txˈotxˈ nimx waˈyaj tzaj.


että kaikessa olette rikastuneet hänessä, kaikessa puheessa ja kaikessa tiedossa, 	 Quˈn noq tuˈn, ma tzaj tqˈoˈn Dios tkyaqil qˈinimil kyeˈy toj kynimbˈila, tzeˈnku tuˈn kyyola ex kyojtzqibˈla.


Ja hän sanoi heille: "Menkäämme muualle, läheisiin kyliin, että minä sielläkin saarnaisin, sillä sitä varten minä olen tullut". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kye: Qoˈqe toj junjuntl tnam qˈmal Tyol Dios, quˈn tuˈnpetziˈn ẍin tzaja weˈ.


Sillä minä annan teille suun ja viisauden, jota vastaan eivät ketkään teidän vastustajanne kykene asettumaan tai väittämään. 	 Quˈn tuˈn ayin weˈ kchin xel qˈonte kyyola, a nimxixjo kynabˈl, a mix aˈlx jun kyajqˈoja aku tzikyˈx kyuˈn, ex mix aˈlx aku xkye tyolin kyiˈja.


tietäen, että Kristus, sittenkuin hänet kuolleista herätettiin, ei enää kuole: kuolema ei enää häntä vallitse. 	 Quˈn bˈiˈn quˈn, qa tuˈn tjawlintz anqˈin juntl majl Crist kyxol kyimnin, ntiˈ tipin kyimin tiˈj.


Mutta kun te näin teette syntiä veljiä vastaan ja haavoitatte heidän heikkoa omaatuntoaan, niin teette syntiä Kristusta vastaan. 	 Quˈn qa noq tuˈn kypaja, kchi jawile tzˈaq kyermana, ma kuˈx kyila ikyjo twutz Crist.


Ei hän ole täällä, hän on noussut ylös. Muistakaa, kuinka hän puhui teille vielä ollessaan Galileassa, 	 Nyatza taˈye tzaluˈn, qalaˈ ma jaw anqˈin juntl majl. Kynaˈntzinjiˈy jniˈ yol xbˈaj tqˈmaˈn kyeˈy tiˈjjo lo, tej atxtaq toj txˈotxˈ te Galiley:


Mutta Herra auttoi minua ja vahvisti minua, että sanan julistaminen minun kauttani tulisi täydelleen suoritetuksi, ja kaikki pakanat sen kuulisivat; ja minä pelastuin jalopeuran kidasta. 	 Me ate qAjaw ten wukˈiy, ex tzaj tqˈoˈn wipiˈn tuˈn nyoliˈn tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil kywutz nim xjal nya Judiyqe. Ex ax qAjaw mojin weˈy, tuˈn mi chin bˈajiˈy kyuˈn.


ja joka, ollen hänen kirkkautensa säteily ja hänen olemuksensa kuva ja kantaen kaikki voimansa sanalla, on, toimitettuaan puhdistuksen synneistä, istunut Majesteetin oikealle puolelle korkeuksissa, 	 Nyekˈin Jesús tqoptzˈajiyil tipin Dios, ikyxjo tzeˈnku tqan qˈij nyekˈin tipin tqoptzˈajiyil qˈij; ex ate Jesús, tyekˈbˈil qMan Dios, a nya qˈanchaˈl. Ex ate Jesús Nukˈil ex Xqˈuqil tibˈaj tkyaqil, noq tuˈn Tyol nimxix tipin. Tej ttxjet tkyaqil qil tuˈn, o kubˈ qe toj kyaˈj, kawil junx tukˈa qMan Dios.


Niin nainen jätti vesiastiansa ja meni kaupunkiin ja sanoi ihmisille: 	 Ex jun paqx kyij ttzaqpiˈn tej qya tẍoqˈ, ex bˈeˈx xi rinin tzmax toj tnam qˈmalte kyexjal.


Silloin vanhurskaat loistavat Isänsä valtakunnassa niinkuin aurinko. Jolla on korvat, se kuulkoon. 	 Me ayetzin kyeˈ, a kubˈ kybˈinchin tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn Dios, ok kchi qoptzˈajiyil kye tzeˈnku tqan qˈij toj Tkawbˈil Dios, a kyTata. Ankyeˈ at tẍkyiˈn tuˈn tok tbˈiˈn, in tok tbˈiˈn, ex in tkubˈ tbˈinchin tzeˈnkuxjo ntqˈmaˈn.


Mutta jos teillä on riitakysymyksiä opista ja nimistä ja teidän laistanne, olkoot ne teidän huolenanne; niiden tuomari minä en tahdo olla." 	 Me quˈn tuˈn noq jun yoljo lo kyiˈj bˈibˈaj ex tiˈj kykawbˈila, nlay tzˈokx nlimoˈn weˈ wibˈ; kynikˈunku kyeˈ kyibˈ kyil kyibˈxa, chi Galión, aj kawil.


ja sanoi heille: "Menkää kylään, joka on edessänne, niin te kohta, kun sinne tulette, löydätte sidottuna varsan, jonka selässä ei yksikään ihminen vielä ole istunut; päästäkää se ja tuokaa tänne. 	 Xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy tojjo tal kojbˈil jlajxi. Ajtzin kyokxa ttxaˈn tnam, ok knetil jun tal bur kyuˈn, kˈloˈn, me mix jun xjal o chejinxi tibˈaj. ¡Kypjumila, exsin kyintza tzaluˈn!


Mitä siis sanomme? Onko laki syntiä? Pois se! Mutta syntiä en olisi tullut tuntemaan muuten kuin lain kautta; sillä en minä olisi tiennyt himosta, ellei laki olisi sanonut: "Älä himoitse". 	 ¿Tiˈtzila t‑xiliˈn tkyaqiljo lo? ¿Ma nyapetzila wentzjo ojtxe kawbˈiltz? ¡Mina! Quˈn tuˈn ojtxe kawbˈil s‑ele nnikyˈa tiˈjjo wila. Ikytziˈn, quˈn ex noqit nya ojtxe kawbˈil xqˈmante qa nya wenx tuˈn tel qanmin tiˈj jun tiˈ, mitla s‑el nnikyˈa te.


Minä pelkään teidän tähtenne, että olen ehkä turhaan teistä vaivaa nähnyt. 	 Erman, nim nchin bˈisiˈn kyiˈja, tuˈn ma kyij kytzaqpiˈn kynimbˈila, ex atziˈn waqˈiˈn kyxola bˈalaqa noqx ma kyij najx.


Ja toinen tuli ja sanoi: `Herra, sinun leiviskäsi on tuottanut viisi leiviskää`. 	 Tej tul kanin juntl, iky xi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Taa, atzin te tpwaq jweˈ maj ma tzˈalin teˈ.


Ja hän astui venheeseen, ja hänen opetuslapsensa seurasivat häntä. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, okx Jesús toj bark, ex o xi lipeˈy tiˈj, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin.


Kielillä puhuva rakentaa itseään, mutta profetoiva rakentaa seurakuntaa. 	 Qalaˈ, ayetziˈn nchi yolin toj noq tzeˈnchaqku yol, noqx tuˈn kychˈiy kyil kyibˈx. Me ayetzin kyeˈ nchi yolin Tyol Dios, nchˈiyjo Ttanim Dios kyuˈn.


Ottakaa sentähden leiviskä häneltä pois ja antakaa sille, jolla on kymmenen leiviskää. 	 Ex xi tqˈmaˈn kyeˈ iteˈtaq antza: Kyimiljiˈy ajo mil pwaq te, ex kyqˈonxa te a at lajaj mil tukˈa.


Niin he sanoivat: "Usko Herraan Jeesukseen, niin sinä pelastut, niin myös sinun perhekuntasi". 	 Xitzin ttzaqˈwin Pabl ex Silas: Niminxa Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil; ikytzin kkletilejiy kyukˈa kykyaqil t‑xjalila.


Älä laiminlyö armolahjaa, joka sinussa on ja joka sinulle annettiin profetian kautta, vanhinten pannessa kätensä sinun päällesi. 	 Mi kubˈ tyajinjiy tokliˈn ma txi tqˈoˈn qMan Dios, tej xkubˈ kyqˈoˈn nejinel toj Ttanim Dios kyqˈobˈ tibˈaja, tuˈn toka te kyikˈlel, quˈn ikykuxtaq taj Diosjo.


Te olette kalliisti ostetut; älkää olko ihmisten orjia. 	 Quˈn ma chi laqˈeta tuˈn Dios tuˈn jun chojbˈilte wiyilxix, a tchkyˈel Jesucrist. Tuˈnpetziˈn, nya wen tuˈn t‑xi kykˈayin kyibˈa te aqˈnil te jun majx kyexjal.


Niin tapahtui niinä päivinä, että hän lähti vuorelle rukoilemaan; ja hän oli siellä kaiken yötä rukoillen Jumalaa. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, bˈeˈx jax Jesús twiˈ jun wutz naˈl Dios, ex elkux aqˈwil tuˈn.


Yleensä kuuluu, että teidän keskuudessanne harjoitetaan haureutta, jopa semmoista haureutta, jota ei ole pakanainkaan keskuudessa, että eräskin pitää isänsä vaimoa. 	 Atzin jaˈlin, o tzˈel tqanil qa at jun aj pajil kyxola, a ma tzˈok t‑xuˈjlin tkabˈ tnana. A il luˈn manyor tzˈilxix; mipe nbˈant kyuˈn nya nimilqe.


Niin myös, sanon minä teille, on ilo Jumalan enkeleillä yhdestä syntisestä, joka tekee parannuksen." 	 Oktzin kxel nqˈmaˈntza kyeˈy, chi Jesúsjo, qa ikyx teˈ toj kyaˈj; nimx te tzaljbˈil nten kyxol t‑angel Dios, tiˈj jun aj il qa ma nimin.


Sillä onko minun asiani tuomita niitä, jotka ovat ulkopuolella? Ettekö tekin tuomitse vain niitä, jotka ovat sisäpuolella? 	 Quˈn ntiˈ wokliˈn tuˈn nkawiˈn kyiˈj xjal, a nya nimilqe; oˈkx te Dios kkawil kyiˈj. Me atzin kyeˈ toj Ttanim Dios, bˈaˈn tuˈn kykawin te kyibˈa kyxolxa, ayiˈy nimilqiˈy, tiˈjjo kybˈinchbˈiˈn.


jos kehoittaa, niin kehoittamisessaan; joka antaa, antakoon vakaasta sydämestä; joka on johtaja, johtakoon toimellisesti; joka laupeutta harjoittaa, tehköön sen iloiten. 	 Qa ma tzaj qˈoˈn tuˈn qoksin kykˈuˈj txqantl, bˈaˈn tuˈn tok tilil quˈn; qa ma tzaj qˈoˈn qoklin tuˈn qsipin chˈin tiˈjjo at qe, qqˈonx tukˈa tkyaqil qanmin. Ex qa ma tzaj qˈoˈn qoklin te nejinel, bˈaˈn tuˈn tjapin bˈajx quˈn toj tumil; ex qa ma tzaj qˈoˈn qoklin tuˈn tqˈaqˈin qkˈuˈj tiˈj jun qukˈa, qˈaqˈinx qkˈuˈj tukˈa tzaljbˈil.


Mutta mitä hengellisiin lahjoihin tulee, niin en tahdo, veljet, pitää teitä niistä tietämättöminä. 	 Atzin jaˈlin, waja tuˈn kybˈinte chˈin tiˈj Xewbˈaj Xjan:


Totisesti minä sanon teille: tässä seisovien joukossa on muutamia, jotka eivät maista kuolemaa, ennenkuin näkevät Jumalan valtakunnan." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at junjun iteˈ tzaluˈn wukˈiy, mi kyli kyimin, tzmaxi aj kylonte Tkawbˈil Dios tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Niinkuin ennenkin olemme sanoneet, niin sanon nytkin taas: jos joku julistaa teille evankeliumia, joka on vastoin sitä, minkä te olette saaneet, hän olkoon kirottu. 	 O txi nqˈmaˈnjiˈy luˈn, me kxel nqˈmaˈn juntl majla: Qa at juntl s‑ul qˈmal juntl tqanil kolbˈil, a mikyxi tzeˈnku ma txi kykˈmoˈn, kˈwel tzˈaq tjaqˈ tqanbˈil Dios, a kujxix wen, te jun majx.


Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Sanottu on: `Älä kiusaa Herraa, sinun Jumalaasi`." 	 Me ikyxjo ntqˈmaˈn toj Tyol Dios kyjaluˈn, chi Jesús: Mi tzˈok tqˈonjiy qAjaw, a tDiosa toj joybˈil tiˈjch.


Jos nyt jollakin on tämän maailman hyvyyttä ja hän näkee veljensä olevan puutteessa, mutta sulkee häneltä sydämensä, kuinka Jumalan rakkaus saattaa pysyä hänessä? 	 Me qa at jun, a at chˈin at te, exsin qa noq s‑ok kyim tiˈjjo juntl, a ntiˈx chˈin at te, ex mi saj chyoˈnx tanmin tuˈn t‑xi tmojin, ¿Ma atpela tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios toj tanmin? ¡Ntiˈ!


Ja hän lähti sieltä ja meni erään Titius Justus nimisen jumalaapelkääväisen miehen tykö, jonka talo oli aivan synagoogan vieressä. 	 Bˈeˈxsin etz tojjo ja te naˈbˈl Dios, ex bˈeˈx xiˈ tojjo jun ja attaq ttxlaj, jaˈ najletaq jun ichin, Ticio Just tbˈi, a bˈaˈntaq naˈn Dios.


Simon Pietari ja Tuomas, jota sanottiin Didymukseksi, ja Natanael, joka oli Galilean Kaanasta, ja Sebedeuksen pojat sekä kaksi muuta hänen opetuslapsistaan olivat yhdessä. 	 Junxtaq iteˈ Simun Pegr; Tmas, aj toktaq tbˈi, Kwaˈch; tukˈax Natanael, aj Caná te Galiley; ex majqoxa tkˈwal Zebedey; ex kyukˈal kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin.


Älä siis häpeä todistusta Herrastamme äläkä minua, hänen vankiaan, vaan kärsi yhdessä minun kanssani vaivaa evankeliumin tähden, sen mukaan kuin Jumala antaa voimaa, 	 Tuˈntzintzjo, Timotey, mi tzaj txˈixwiˈy tuˈn tyolin tbˈi qAjaw, ex mi tzaj txˈixwiˈy tuˈn ma chin kux jpuˈn toj tze noq tuˈn tpaj. Ex ikyxjo te, kˈaˈ tzikyˈx tuˈn, jniˈ yajbˈil tzul toj tchwinqila, noq tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil qMan Dios, quˈn ex ax ktzajil qˈonte tipin toj tkyaqil.


Mutta heidän mielensä paatuivat, sillä vielä tänäkin päivänä sama peite, vanhan liiton kirjoituksia luettaessa, pysyy poisottamatta, sillä vasta Kristuksessa se katoaa. 	 Ex ikyxjo tzeˈnku jaˈlin, atzin kynabˈlxjal ma tzˈok juple nyakuj tuˈn jun kutxbˈil. Quˈn ajtzin tja kyuˈjin xjaljo Tuˈjil Tyol Dios, mi n‑el kynikyˈ te t‑xilin tumil, quˈn oˈkxjo tuˈn kynimbˈil tiˈj Crist, aku tzˈel qˈinte kutxbˈil kywutz tok, tuˈn tel kynikyˈ te.


Sillä Jumala oli Kristuksessa ja sovitti maailman itsensä kanssa eikä lukenut heille heidän rikkomuksiaan, ja hän uskoi meille sovituksen sanan. 	 Quˈn a t‑xim Diosjo, tuˈn kymujbˈin te kyibˈ tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ tukˈa, noq tuˈn Crist, a kyim te chojbˈil kyil, tuˈntzintla kyel wen twutz. Ex atzin jaˈlin, ma tzaj tqˈoˈn qoklin tuˈn t‑xi qqˈmaˈn kye kykyaqil, tuˈn kymujbˈin te kyibˈ tukˈa.


Ja kohta hän meni Jeesuksen luo ja sanoi: "Terve, rabbi!" ja antoi hänelle suuta. 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj laqˈexix tkˈatz Jesús, ex xi tqˈmaˈn: Chin qˈolbˈiˈn, Xnaqˈtzil, chiˈ. Exsin el tmaˈtzin Judas Jesús.


Sillä jos te rakastatte niitä, jotka teitä rakastavat, mikä palkka teille siitä on tuleva? Eivätkö publikaanitkin tee samoin? 	 Quˈn qa oˈkqex nchi ok kykˈuˈjlinjiˈy aye kˈuˈjlinqiˈy kyuˈn, ¿Ma atpela jun oyaj kyeˈy toj kyaˈj? Quˈn ikypen kye peyil pwaq ex jniˈ aj il nbˈant kyuˈn.


Kun lähetän luoksesi Artemaan tai Tykikuksen, niin tule viipymättä minun tyköni Nikopoliin, sillä siellä olen päättänyt viettää talven. 	 Aj t‑xi nsmaˈn Artemas mo qa Tíquico te t‑xela, liweyx txiˈy toj tnam Nicópolis, quˈn ma kubˈ nbˈisiˈn tuˈn tikyˈx jbˈalil wuˈn antza.


Ja enkeli sanoi hänelle: "Vyötä itsesi ja sido paula-anturat jalkaasi". Ja hän teki niin. Vielä enkeli sanoi hänelle: "Heitä vaippa yllesi ja seuraa minua". 	 ex xi tqˈmaˈnl angel te: Qˈonk t‑xbˈalin exqetziˈn t‑xjabˈa. Ikytzin kubˈ tbˈinchin Pegrjo. Bˈaltzˈink ttxoˈwa tiˈja, ex lipetza wiˈja, chi angeljo.


Ettekö vielä käsitä? Ja ettekö muista niitä viittä leipää viidelletuhannelle ja kuinka monta vakallista otitte talteen, 	 Naˈmxsin tel kynikyˈa te. ¿Ma mitzin naˈn kyuˈn kyiˈj jweˈ wabˈj, ayej i kubˈ nsipiˈn kyxoljo jweˈ mil xjal? ¿Jteˈn chiˈl jaw chmet, tej kybˈaj waˈnxjal?


"Joka ottaa tykönsä yhden tämänkaltaisen lapsen minun nimeeni, se ottaa tykönsä minut; ja joka minut ottaa tykönsä, se ei ota tykönsä minua, vaan hänet, joka on minut lähettänyt". 	 Alkye kxel kˈmonte jun tal kˈwal tzeˈnku lo, noq tuˈn tnimbˈil tiˈj nbˈiˈy, nya noq oˈkxjo kˈwal kxel tkˈmoˈn, qalaˈ majqinxa; ex atziˈn xjal kxel kˈmon weˈy, nya noq oˈkqinxa kchin xel tkˈmoˈn, qalaˈ majxjo Dios, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


Ja sille annettiin valta antaa pedon kuvalle henki, että pedon kuva puhuisikin ja saisi aikaan, että ketkä vain eivät kumartaneet pedon kuvaa, ne tapettaisiin. 	 Ex xi qˈoˈn tipin txuk lo, tuˈn t‑xi tqˈoˈn tchwinqil twutzbˈiyiljo tkabˈ txuk, tuˈntzintla ajo twutzbˈiyil tuˈn tbˈant tyolin, ex tuˈn t‑xi tqˈmaˈn, tuˈn kykyim kykyaqiljo a mi ẍi kˈulin twutz.


Autuas se palvelija, jonka hänen herransa tullessaan havaitsee näin tekevän! 	 Nim tzaljbˈilx teˈ aqˈnil te, a qa tzun nbˈinchin tukˈa tumil, aj tel jyet tuˈn tajaw aqˈuntl.


Hän kuunteli Paavalin puhetta. Ja kun Paavali loi katseensa häneen ja näki hänellä olevan uskon, että hän voi tulla terveeksi, 	 ex nbˈiˈntaq tiˈjjo ntqˈmaˈntaq Pabl. Ok kyim Pabl tiˈj, ex el tnikyˈtzajil qa nimtaq tnimbˈil tuˈn tqˈanit.


Hän meni Pilatuksen luo ja pyysi Jeesuksen ruumista. 	 Tuˈnpetziˈn, xiˈ jyolte Pilat, exsin xi tqanintz t‑xmilil Jesús.


Minä olen kirkastanut sinut maan päällä: minä olen täyttänyt sen työn, jonka sinä annoit minun tehtäväkseni. 	 Ma jaw nnimsiˈn tbˈiˈy tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq tuˈn xkubˈ nbˈinchiˈn tkyaqiljo ẍin tzaj tchqˈoˈn bˈinchilte.


vaan sen Pyhän mukaan, joka on teidät kutsunut, tulkaa tekin kaikessa vaelluksessanne pyhiksi. 	 Qalaˈ, chi bˈet‑xixa toj jun tumil xjanxix toj kychwinqila, quˈn ate Dios, a xtxkon kyeˈy, tuˈn kyxi lipeˈy tiˈj, xjanxix teˈ.


Sitten hän sanoi heille: "Kansa nousee kansaa vastaan ja valtakunta valtakuntaa vastaan, 	 Ok tenl Jesús qˈmalte kyjaluˈn: Quˈn ilxix tiˈj nej tuˈn kyqˈojin junjun chˈuq xjal tukˈa junjuntl, ex junjun ma tij tnam kqˈojlil tukˈa juntl.


Heille on tapahtunut, mitä tosi sananlasku sanoo: "Koira palaa oksennukselleen", ja: "Pesty sika rypee rapakossa". 	 Me noq tuˈn kymeltzˈaj juntl majl tojjo ojtxe kyten, ma japin teˈ kyyolxjal luˈn kyiˈj: Ma meltzˈaj tetxˈyan juntl majl waˈl teˈ t‑xabˈ; ex ikyxjo te kuch: Akxtaq tbˈaj txjet tiˈj, ma txiˈ juntl majl tolil tibˈ toj xoqˈlch.


Mutta se minulla on sinua vastaan, että olet hyljännyt ensimmäisen rakkautesi. 	 Me at jun kyila nwutza: Chebˈe xkyij kytzaqpinjiˈy kykˈuˈjbˈila wiˈja ex kyxoliliy, a attaq ojtxe, tej t‑xi kynimiˈn.


nuo, jotka, pimentyneinä ymmärrykseltään ja vieraantuneina Jumalan elämästä heissä olevan tietämättömyyden tähden ja sydämensä paatumuksen tähden, 	 Toj qxopin taˈ kynabˈl, ex najchaq iteˈ tiˈj akˈaj chwinqil tuˈn Dios, quˈn ntiˈ tumil toj kywutz, tuˈn tpajjo tchˈuẍil kyanmin.


Toiset taas kiusasivat häntä ja pyysivät häneltä merkkiä taivaasta. 	 Me iteˈl txqantl xjal xi kyqanin te Jesús, tuˈn tkubˈ tbˈinchin jun yekˈbˈil tipin toj kyaˈj. Xi kyqanin ikyjo, quˈn kyajtaqjo xjal tuˈn tel kynikyˈ te, a qa antza tzajniˈn tipin Jesús toj kyaˈj mo minaj.


Hänet nähdessään Jeesus kutsui hänet luoksensa ja sanoi hänelle: "Nainen, sinä olet päässyt heikkoudestasi", 	 Atzaj teˈ tiwle tuˈn Jesús, bˈeˈxsin tzaj ttxkoˈn, exsin xi qˈmaˈn te kyjaluˈn: Ay qya, ma tzaqpaj te tojjo yabˈil anetziˈn.


Vanhimpia teidän joukossanne minä siis kehoitan, minä, joka myös olen vanhin ja Kristuksen kärsimysten todistaja ja osallinen myös siihen kirkkauteen, joka vastedes on ilmestyvä: 	 Atzin jaˈlin, kxel nqˈoˈn tumil kyeˈy, ayiˈy nejinel kyxol Ttanim Dios, quˈn ikyx wejiˈy, at wokliˈn tzeˈnkuxjo kyeˈ. Ex o chi nlijiˈy jniˈ ikyˈx tuˈn Crist, ex knmujbˈe wibˈa kyukˈiy toj kyaˈj, aj tpon tqˈijil tqoptzˈajiyil Crist.


Kuka on viisas ja ymmärtäväinen teidän joukossanne? Tuokoon hän näkyviin tekonsa hyvällä vaelluksellaan viisauden sävyisyydessä. 	 Qa at jun kye ẍtij n‑el tnikyˈ te, in tyekˈin tetz tukˈa tbˈinchbˈin, ex qa mutxin tuˈnjo n‑el tnikyˈ te.


Näin Pyhä Henki osoittaa, että tie kaikkeinpyhimpään vielä on ilmoittamatta, niin kauan kuin etumainen maja vielä seisoo. 	 Toj tkyaqiljo luˈn, ntzaj tqˈoˈn Xewbˈaj Xjan yekˈbˈil, qa naˈmxtaq tkubˈ yuchˈjjo a paˈbˈl kyeˈ kabˈe elnin toj ja te naˈbˈl Dios. Ex tuˈnpetziˈn, ntiˈxix kyoklinxjal tuˈn kyokx tojjo Najbˈil Xjanxix, a jaˈ taˈyetaq qMan Dios.


Puhunko tätä vain ihmisten tavalla? Eikö myös laki sano samaa? 	 Ex mi kubˈ kybˈisiˈn qa noq t‑xim jun xjaljo luˈn,


sillä Kristuksen työn tähden hän joutui aivan kuoleman partaalle, kun pani henkensä alttiiksi tehdäkseen minulle sen palveluksen, mitä te ette voineet tehdä. 	 Quˈn, chjonte Dios, mi xkyim te erman tzaluˈn, teˈ attaq nkˈatza, noq tuˈn tpajjo n‑ajbˈin te Crist. Chˈime xkyije tchwinqil noq tuˈn tpajjo n‑ajbˈin weˈy te kyxeljo, tuˈntaq kymojin wukˈiy.


Niin he toivat hänet hänen tykönsä. Ja heti kun hän näki Jeesuksen, kouristi henki häntä, ja hän kaatui maahan, kieritteli itseään, ja hänestä lähti vaahto. 	 Xitzin kyiˈntz. Atzin teˈ tiwle Jesús tuˈn taqˈnil tajaw il, tzaj kyimin tiˈjjo qˈa ex jaw luˈlin. Kubˈ tzˈaq, ex jaw ttolin tibˈ twutz txˈotxˈ, ex bˈajetz plut toj ttzi.


Ja syntyi suuri huuto, ja muutamat kirjanoppineet fariseusten puolueesta nousivat ja väittelivät kiivaasti ja sanoivat: "Emme löydä mitään pahaa tässä miehessä; entäpä jos henki tai enkeli on hänelle puhunut?" 	 Kykyaqilx nchi jaw ẍchˈintaq, ex iteˈ junjun te jun chˈuq xnaqˈtzbˈil te kawbˈil, a iteˈkxtaq kyxol Parisey, jaw weˈks ex kyqˈma: A ichin lo, ntiˈ tkyˈi ma bˈant tuˈn. Bˈalaqa ma yolin tukˈa jun t‑anjel Dios mo tukˈa jun xewbˈaj.


Seuraavana päivänä hän ilmestyi heidän luoksensa, heidän riidellessään, ja koetti saada heitä sopimaan sanoen: `Tehän olette veljiä, miehet; miksi teette vääryyttä toisillenne?` 	 Tojxi junxil qˈij, ok tkaˈyin Moisés kabˈe aj Israel nchi bˈujintaq, ex i el tpaˈn, ex tqˈma: Kyxjalil kyeˈ kyibˈ. ¿Titzin quˈn nchi bˈujintza?


Ja Herra sanoi: "Kuka siis on se uskollinen ja ymmärtäväinen huoneenhaltija, jonka hänen herransa asettaa pitämään huolta hänen palvelusväestään, antamaan heille ajallaan heidän ruokaosansa? 	 Chitzin Jesúsjo, a tAjaw Tkyaqil, kyjaluˈn: ¿Ankye te kaˈyil aqˈuntl, a qˈuqle tkˈuˈj tajaw aqˈuntl tiˈj, quˈn tuˈn njapin bˈajxix taqˈin? ¿Nyapela atz kyjel qˈoˈn nejinel kyibˈajjo txqantl aqˈnil, tuˈn t‑xi qˈoyit kywa toj tumilxix?


Katso, minä sanon teille salaisuuden: emme kaikki kuolemaan nuku, mutta kaikki me muutumme, 	 Waja tuˈn t‑xi nqˈmaˈnjiˈy a ewintaq: Quˈn nya qkyaqilx qo kyimil. Me qkyaqilx qo txˈixpitil


Mutta jos veljesi tulee murheelliseksi ruokasi tähden, niin sinä et enää vaella rakkauden mukaan. Älä saata ruuallasi turmioon sitä, jonka edestä Kristus on kuollut. 	 Qa ma kubˈ numj termana, noq tuˈn xi tchyoˈnjiˈy a nya wen toj twutz, ntiˈ tkˈuˈja tiˈj ikyjo. Mi txi tqˈoˈn ambˈil tuˈn tnaj jun termana, noq tuˈn tpajjo tnikyˈbˈila, a nlabˈtiˈy tiˈj tuˈn t‑xi tchyoˈn, quˈn ate Crist o kyim te klolte.


Ja kun Paavali pani kätensä heidän päälleen, tuli heidän päällensä Pyhä Henki, ja he puhuivat kielillä ja ennustivat. 	 Atzaj teˈ kykubˈ tqˈoˈn Pabl tqˈobˈ kyibˈaj, ex bˈeˈx okx Xewbˈaj Xjan toj kyanmin. Ex i yolin kyojileˈ yol, a nya ojtzqiˈn kyuˈn, ex tzuntaq chi qˈumlaj tiˈjjo tqanil ntzaj kybˈintaq te qMan Dios.


Ja hänen silmänsä olivat niinkuin tulen liekit, ja hänen päässään oli monta kruunua, ja hänellä oli kirjoitettuna nimi, jota ei tiedä kukaan muu kuin hän itse, 	 Ex ayetzin tbˈaqˈ twutz nchi tilkˈaj tzeˈnku taqˈ qˈaqˈ, ex tokxtaq toj twiˈ nimku yekˈbˈil te nmaq kawil. Ex attaq jun tbˈi tzˈibˈink tiˈj, a mi ojtzqiˈn kyuˈnxjal, qalaˈ oˈkxtaqte n‑el tnikyˈ te.


Sillä tietomme on vajavaista, ja profetoimisemme on vajavaista. 	 Ex noq kyinchaqjo Tyol Dios n‑el qnikyˈ te jaˈlin.


Ja tämän äänen me kuulimme tulevan taivaasta, kun olimme hänen kanssaan pyhällä vuorella. 	 Quˈn ajinqoˈy o qo bˈin te tyol, a tzaj toj kyaˈj, quˈn otoˈtaqa tukˈa tibˈajjo wutz xjanxix.


vaan, niinkuin kirjoitettu on: "mitä silmä ei ole nähnyt eikä korva kuullut, mikä ei ole ihmisen sydämeen noussut ja minkä Jumala on valmistanut niille, jotka häntä rakastavat". 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios kyjaluˈn: Nimku o bˈant tuˈn Dios kye kˈuˈjlinqe tuˈn. Me atziˈn o bˈant tuˈn, mix aˈl jun o lonte; mix aˈl jun o bˈinte; mixpe aˈlx jun o pon tiˈj.


Mutta kun apostolit Barnabas ja Paavali sen kuulivat, repäisivät he vaatteensa ja juoksivat ulos kansanjoukkoon, huusivat 	 Me tej tel kynikyˈ Bernabé ex Pabl ikyjo, bˈeˈx i kubˈ kylaqin kyxbˈalin te yekˈbˈilte, qa nya wentaqjo nbˈant. Ex bˈeˈx i okx kyxol xjal, ex i jaw yolin kujxix wen ex kyqˈma:


Ja valtaistuimelta lähti ääni, joka sanoi: "Ylistäkää meidän Jumalaamme, kaikki hänen palvelijansa, te, jotka häntä pelkäätte, sekä pienet että suuret". 	 Ex bˈijte tzmax toj tqˈuqbˈil toj kyaˈj, jun tqˈajqˈojil twiˈ, a ntqˈmaˈn: Kynimsinksa tbˈi qDios, kykyaqila nchi ajbˈiˈn, ex at tchewil Dios kyiˈja, exla qa nmaq xjal mo minaj.


Sinä, joka Pyhän Hengen kautta, isämme Daavidin, sinun palvelijasi, suun kautta, olet puhunut: `Miksi pakanat pauhaavat ja kansat turhia ajattelevat? 	 ay qˈmante tuˈn Xewbˈaj Xjan, ex tzˈibˈiˈn tuˈn taqˈnila David kyjaluˈn: ¿Tiquˈn ma chi jaw tiljjo tnam aj il? ¿Ex tiquˈn nkubˈ kyximin kyxim ntiˈ tnabˈl?


ja heitti hänet syvyyteen ja sulki ja lukitsi sen sinetillä hänen jälkeensä, ettei hän enää kansoja villitsisi, siihen asti kuin ne tuhat vuotta ovat loppuun kuluneet; sen jälkeen hänet pitää päästettämän irti vähäksi aikaa. 	 Ex xi t‑xoˈn tojjo jul te kawbˈil, a jaˈ kuxe tjpuˈne, ex kubˈ tqˈon jun kujsbˈil teˈ jupbˈilte, tuˈntzin mi sbˈuˈnetl tibˈaj tkyaqil xjal twutz txˈotxˈ, tzmaxiˈ aj tjapin mil abˈqˈe. Tbˈajlinxiˈ mil abˈqˈe, kjawitz tzaqpet jun jteˈbˈin qˈij.


Mutta parannettu ei tiennyt, kuka se oli; sillä Jeesus oli poistunut, kun siinä paikassa oli paljon kansaa. 	 Me ante ichin mi bˈiˈn tuˈn ankye o kubˈ qˈaninte, tuˈn nimx txqan xjal at, ex otaq tzikyˈ Jesús antza.


Kun hän kuuli Jeesuksen tulleen Juudeasta Galileaan, meni hän hänen luoksensa ja pyysi häntä tulemaan ja parantamaan hänen poikansa; sillä tämä oli kuolemaisillaan. 	 Atzin te tok tbˈiˈn teˈ aqˈnil qa o tzˈajtz Jesús Judey, tuˈn tpon kanin toj Galiley, bˈeˈx xiˈ lolte, ex kubˈsin twutz te, tuˈn t‑xiˈ qˈanil teˈ tkˈwal tzma tja, quˈn chˈixtaq tkyim.


yksi Jumala ja kaikkien Isä, joka on yli kaikkien ja kaikkien kautta ja kaikissa. 	 Ex junchˈin Dios, a kyMan tkyaqil nimil, ex tibˈaj qkyaqil, ex n‑aqˈnin tuˈn qel wen, ex at qoj qkyaqil.


Käske siis tarkasti vartioida hautaa kolmanteen päivään asti, etteivät hänen opetuslapsensa tulisi ja varastaisi häntä ja sanoisi kansalle: `Hän nousi kuolleista`, ja niin viimeinen villitys olisi pahempi kuin ensimmäinen." 	 Tuˈnpetziˈn, aj tjapin oxe qˈij, kyjpunkxixjiˈy ttzi jul wen, quˈn noq chi uljo t‑xnaqˈtzbˈin qnikyˈin elqˈil teˈ t‑xmilil, tuˈn tkubˈ kyqˈmaˈntz kyexjal, qa ma jatz anqˈintl juntl majl. Quˈn apen sbˈubˈljo nimxixtl tzeˈnku tnejil.


jossa hän myös meni pois ja saarnasi vankeudessa oleville hengille, 	 Ex tuˈnjo Xewbˈaj Xjan, bˈeˈx xiˈ yolil Tbˈanil Tqanil kyejo kyimnin jpuˈnqekx tojjo kynajbˈil kyimnin,


Niin hän vihastui eikä tahtonut mennä sisälle; mutta hänen isänsä tuli ulos ja puhutteli häntä leppeästi. 	 Bˈeˈxpetzin tzajx tej itzikybˈaj tqˈoj tuˈn ikyjo, ex mixtaq ttziye tuˈn tokx tuja. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx etzjo ttata kubˈsil twutz te, tuˈn tokx.


Niin he nauroivat häntä. Mutta hän ajoi kaikki ulos ja otti mukaansa lapsen isän ja äidin sekä ne, jotka olivat hänen kanssaan, ja meni sisälle sinne, missä lapsi makasi. 	 Noqx i bˈaj jaw tzeˈn jniˈ xjal tiˈjjo tyol Jesús ikyjo. Bˈeˈx i bˈajetz tlajoˈn kykyaqil tuja, exsin i okx tkˈleˈn Jayr tukˈa t‑xuˈjil exqetziˈn oxe t‑xnaqˈtzbˈin jaˈ tokxitaq kyimnin.


Silloin Herodes, nähtyään, että tietäjät olivat hänet pettäneet, vihastui kovin ja lähetti tappamaan kaikki poikalapset Beetlehemistä ja koko sen ympäristöstä, kaksivuotiaat ja nuoremmat, sen mukaan kuin hän oli aikaa tietäjiltä tarkoin tiedustellut. 	 Tej tel tnikyˈ Herodes te, qa otaq kubˈ sbˈuˈn kyuˈn aj nabˈl, bˈeˈx tzaj tqˈoj kyiˈj. Ex bˈeˈx ex tqˈoˈn jun tkawbˈil, tuˈn kykubˈ bˈyetjo jniˈ kˈwal, a naˈmtaq kyjapin te kabˈe abˈqˈe, ayeˈ iteˈtaq toj Belén ex kykyaqil kojbˈil tiˈjile, tzeˈnku otaq kyqˈma aj nabˈl, qa otaq tzˈitzˈje jun nmaq kawil antza.


Niin hän meni itseensä ja sanoi: `Kuinka monella minun isäni palkkalaisella on yltäkyllin leipää, mutta minä kuolen täällä nälkään! 	 Bˈeˈxpetzin ul julkˈajxtz toj tkˈuˈj, ex chiˈ kyjaluˈn: ¿Jteˈxsin aqˈnil at toj tja nmaˈn, a mina nbˈajxjo kywa? Ex ayintzinl wetza chˈix wel kyima tuˈn waˈyaj tzaluˈn kyxol kuch.


Mutta jos palvelija sanoo sydämessään: `Herrani tulo viivästyy`, ja rupeaa lyömään palvelijoita ja palvelijattaria sekä syömään ja juomaan ja päihdyttämään itseänsä, 	 Metzin qa ajo aqˈnil ma tzˈok te nya wen, xkubˈ t‑ximin toj tanmin: Yajla tzul te tajaw ja, qa chiˈ, ex k‑okil ten yisol kyeˈ txqantl aqˈnil, ayeˈ ichin ex qya, exsin qa bˈeˈx s‑ok tentz waˈl ex kˈwal ex majxpe k‑okil ten txˈujtil.


Uskon kautta hän eli muukalaisena lupauksen maassa niinkuin vieraassa maassa, asuen teltoissa Iisakin ja Jaakobin kanssa, jotka olivat saman lupauksen perillisiä; 	 Ex tuˈn tnimbˈil, najan Abraham tzeˈnku jun bˈetin xjal twutzjo txˈotxˈ, a tuˈntaq tzaj qˈoˈn te tuˈn Dios. Me najan kyojjo ja, a xbˈalinqe, a bˈaˈn kyikyˈ iqit. Ex ikyx bˈajjo tukˈa Isaac, a tkˈwal Abraham, ex tukˈa Jacob, a tkˈwal Isaac. Ex ikyxjo tqˈma Dios kye, qa iltaq tiˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn txˈotxˈ kye anetziˈn, ikyxjo tzeˈnkuˈ xi tqˈmaˈn te Abraham.


sillä Jumala oli varannut meitä varten jotakin parempaa, etteivät he ilman meitä pääsisi täydellisyyteen. 	 ¿Ex tiquˈn? Quˈn tuˈn at jun qnajbˈil nimxixtl wen toj kyaˈj, jaˈ tuˈn qmujbˈin te qibˈ qkyaqilx tojjo qˈij tzul kanin, tuˈn qok tzˈaqlexix twutz Dios. Kbˈantiljo luˈn tuˈn Dios toj kyaˈj tzmaxi aj qmujbˈit qkyaqilx tuˈn, a awo nimilqo tkyaqil twutz txˈotxˈ, a awo itzˈqo jaˈlin, ayeˈ o chi kyim exqetziˈn naˈmx kyitzˈje ex qeˈ kchi nimil.


Tämän minä sanon teidän omaksi hyödyksenne, en pannakseni kytkyttä kaulaanne, vaan sitä varten, että eläisitte säädyllisesti ja häiriytymättä pysyisitte Herrassa. 	 Nxi nqˈmanjiˈy luˈn, nya tuˈn mi chi mejeyiˈy, qalaˈ tuˈn kyanqˈiˈn tzeˈnku taj Dios, ex tuˈn tok tilil kyuˈn tiˈj taqˈin qAjaw tukˈa tkyaqil kykˈuˈja.


Minä ja Isä olemme yhtä." 	 Quˈn junxchˈin qeˈ qteˈn tukˈa nMaˈn.


Minä olen se hyvä paimen, ja minä tunnen omani, ja minun omani tuntevat minut, 	 Ayin weˈ Tbˈanil Kyikˈlel. Ikytziˈn tzeˈnku te nMaˈn ojtzqiˈnqiˈn tuˈn, ex ojtzqiˈn nMaˈn wuˈn; ikytzin wejiˈy ojtzqiˈnqe we nrit, ex ojtzqiˈnqiˈn kyuˈn. Ok kxel nqˈoˈn weˈ nchwinqil noq tuˈn kypaj.


Ja Jeesusta seurasi Simon Pietari ja eräs toinen opetuslapsi. Tämä opetuslapsi oli ylimmäisen papin tuttava ja meni Jeesuksen kanssa sisälle ylimmäisen papin kartanoon. 	 Tej tikyˈ qˈiˈn Jesús, xi lipe Pegr tiˈj junx wukˈiy, a juntl t‑xnaqˈtzbˈin Jesús. Ex ojtzqiˈnqintaqa tuˈn tnejil pale; bˈeˈx in okx tzaqpiˈn tukˈa Jesús tzma tuja.


Tervehdys Filologukselle ja Julialle, Nereukselle ja hänen sisarelleen ja Olympaalle ja kaikille pyhille, jotka ovat heidän kanssansa. 	 Ex ikyxjo kyqˈolbˈinxa Filólogo, Julia ex Nereo tukˈax tanebˈ Olimpas, ex jniˈ kykyaqil nimil iteˈ kyukˈa.


Niin siellä oli eräs mies, jota sanottiin Barabbaaksi, vangittu muiden kapinoitsijain kanssa, jotka kapinassa olivat tehneet murhan. 	 Attaqtzin jun ichin, Barrabás tbˈi, tkuˈxtaq toj tze, kyukˈa jteˈl tukˈa, kybˈiybˈin toj jun qˈoj bˈaj kyiˈj kawil te Rom.


Hän sanoi: `Niin minä siis rukoilen sinua, isä, että lähetät hänet isäni taloon 	 Xitzin ttzaqˈwinljo qˈinintz kyjaluˈn: Ay, Tata Abraham, okx chin kubˈsil weˈ nwutz tey; chqˈonsin te Lázaro tzmax tja ntatiy,


heitä on kivitetty, kiusattu, rikki sahattu, miekalla surmattu; he ovat kierrelleet ympäri lampaannahoissa ja vuohennahoissa, puutteenalaisina, ahdistettuina, pahoinpideltyinä - 	 Ex ikyxjo, iteˈ junjuntl i kyim, tej kyok xoˈn tukˈa abˈj. Ex iteˈ junjuntl i kubˈ qitit tukˈa qitbˈil tze; ex iteˈ junjuntl i bˈaj kyim tukˈa kxbˈil, a at tste. Ex noq tuˈn tpaj kynimbˈil, aye nimil lo, ntiˈtaq kyja, ex atzin kyxbˈalin noq ttzˈumil rittaq ex ttzˈumil chivtaq, quˈn yaj xjalqetaq. Ex noq tuˈn tpaj kynimbˈil, o chi yasle, ex o chi yajlajtz.


jonka tähden minä olen lähettiläänä kahleissa, että minä siitä rohkeasti puhuisin, niinkuin minun puhua tulee. 	 Ma chin tzaj tchqˈoˈn Diosa, te jun yolil teˈ Tbˈanil Tqanil lo, ex noq tuˈn tpajjo luˈn, intinkuxa toj tze. Tuˈnpetziˈn, chi naˈn Diosa, tuˈn t‑xi nyolinjiˈy Tbˈanil Tqanil tukˈa tkyaqil wanmiˈn, tzeˈnkuxjo tuˈn tbˈant wuˈn.


Ja apostolien kätten kautta tapahtui kansassa monta tunnustekoa ja ihmettä; ja he olivat kaikki yksimielisesti koolla Salomon pylväskäytävässä. 	 Noq kyuˈn tsanjil i bˈante nim techil te yekˈbˈil tipin Dios kyxol xjal. Ex kykyaqil nimil ok kychmoˈn kyibˈ toj tnejil ja te naˈbˈl Dios twiˈ peˈn, Salomón tbˈi.


ettekä tunne häntä; mutta minä tunnen hänet. Ja jos sanoisin, etten tunne häntä, niin minä olisin valhettelija niinkuin tekin; mutta minä tunnen hänet ja pidän hänen sanansa. 	 Me nya ojtzqiˈn kyuˈn. Me metzin weˈ wojtzqiˈn weˈ. Qa ma txi nqˈmaˈn kyeˈy qa mi wojtzqiˈn, jun nikyˈil yolqintlaˈy tzeˈnku kyeˈ. Me twutzxix wojtzqiˈn weˈ ex nkubˈ nbˈinjiˈy Tyol.


Mutta hän tiesi heidän ulkokultaisuutensa ja sanoi heille: "Miksi kiusaatte minua? Tuokaa denari minun nähdäkseni." 	 Me tojtzqiˈntaq te Jesúsjo kyxmiletzˈil tiˈjjo xi kyqanin, ex xi tqˈmaˈn kye: N‑el we nikyˈ te tiˈjjo kyaja. Kyaja tuˈn nkubˈ tzˈaqa tiˈjjo nxnaqˈtzbˈila. Kyyekˈintziˈn jun pwaq weˈy, tuˈn tok nkaˈyiˈn.


Ja he pyysivät häntä viipymään kauemmin, mutta hän ei suostunut, 	 Tej tbˈaj yolin Pabl, i kubˈsin Judiy kywutz, tuˈn tkyij jun jteˈ qˈijl kyukˈa. Me mix ttziye.


mutta joka rakastaa Jumalaa, sen Jumala tuntee. 	 Me metzin teˈ, a n‑ok kˈuˈjlin kye txqantl, apente toj tumil taˈye tnabˈljo.


vaan yksi sotamiehistä puhkaisi keihäällä hänen kylkensä, ja heti vuoti siitä verta ja vettä. 	 Me atzin jun xoˈl qˈaqˈ jun paqx okx t‑xyuˈn toj t‑xukˈ Jesús tukˈa jun tbˈujbˈil, chˈut twiˈ, ex jun paqx, etz ulbˈin chikyˈ tukˈa aˈ toj.


ja kaikki, jotka niistä kuulivat, panivat ne mieleensä ja sanoivat: "Mikähän tästä lapsesta tulee?" Sillä Herran käsi oli hänen kanssansa. 	 Tkyaqilxjo jniˈ otaq bˈaj bˈinte ikyjo, bˈaj jaw yolin toj kyanmin ex kyqˈma: ¿Titzila kbˈantil tuˈn kˈwal? Quˈn nimx toklin ma tzaj tqˈoˈn Dios, a tAjaw Tkyaqil.


Heillä oli myös joitakuita kalasia; ja siunattuaan ne hän käski panna nekin kansan eteen. 	 Ex qˈiˈntaq junjun tal netzˈ kyiẍ kyuˈn. Ex ikyxljo xi tqˈoˈn chjonte kyiˈj te Dios, ex xi tsipin kye t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn tbˈaj kubˈ kysipin kyxolxjo jniˈ xjal.


Niin Jeesus kohta ojensi kätensä, tarttui häneen ja sanoi hänelle: "Sinä vähäuskoinen, miksi epäilit?" 	 Ex jun paqx jaw tjkˈuˈn Jesús tukˈa tqˈobˈ, ex xi tqˈmaˈn te: Ay, noq tal chˈin tnimbˈila wiˈja. ¿Tiquˈn xjaw kaˈmin tkˈuˈja?


Natanael sanoi hänelle: "Mistä minut tunnet?" Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Ennenkuin Filippus sinua kutsui, kun olit viikunapuun alla, näin minä sinut". 	 Tej tbˈinte Natanael ikyjo, xi tqanin te Jesús kyjaluˈn: ¿Tzeˈntzin tten el tnikyˈa wiˈja? Xi tqˈmaˈn Jesús te: Quˈn ma nliˈy tokxtaqa t‑xe tqan iw, tej naˈmtaq tok kˈulbˈin tuˈn Lip.


Kun hän oli tämän sanonut, kohotettiin hänet ylös heidän nähtensä, ja pilvi vei hänet pois heidän näkyvistään. 	 Tej tbˈaj yolin, tzuntaq nchi kaˈyintaq tsanjil tiˈj, jaw qˈiˈn Jesús twutz kyaˈj, ex tuˈn muj, mix iwle kyuˈn.


Sillä totisesti, tässä kaupungissa kokoontuivat sinun pyhää Poikaasi Jeesusta vastaan, jonka sinä olet voidellut, sekä Herodes että Pontius Pilatus pakanain ja Israelin sukukuntain kanssa, 	 Twutzx teˈ, chi chiˈ, qa i ok kychmoˈn Herodes ex Poncio Pilat kyibˈ tzaluˈn toj Jerusalén, junx kyukˈa aj Israel ex kyukˈa nya aj Israel, tuˈn kyjyon qˈoj tiˈj xjan taqˈnila Jesús, aj jaw tskˈoˈn te Kolil.


kiitän siitä, että olette olleet osallisia evankeliumiin ensi päivästä alkaen tähän päivään saakka, 	 Ikytziˈn, ma tzikyˈx quˈn junx kyukˈiy, noq tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil, toj tnejil qˈij tej kynimiˈn, ex tzmax tzaluˈn.


Jeesus sanoi hänelle: "Niin kauan aikaa minä olen ollut teidän kanssanne, etkä sinä tunne minua, Filippus! Joka on nähnyt minut, on nähnyt Isän; kuinka sinä sitten sanot: `Näytä meille Isä`? 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ay Lip, ¿Jtojetziˈn nkubˈlin ten kyukˈiy, ex naˈmx tel tnikyˈa weˈy? Quˈn alkye ma tzˈok kaˈyin weˈy, ma tzˈok tkaˈyin nMaˈn. Tuˈnpetziˈn, ¿Tiquˈn tzaj tqaniˈn weˈy, tuˈn t‑xi nyekˈiˈn Manbˈaj teˈy?


Teidän isänne söivät mannaa erämaassa, ja he kuolivat. 	 Ayetziˈn qtzan kytaˈẍa ojtxe, i bˈaj waˈn tiˈjjo wabˈj, a maná, a tzaj smaˈn tuˈn Dios toj tzqij txˈotxˈ te qˈol chwinqil te twutz txˈotxˈ; me kykyaqilx bˈeˈx i bˈaj kyim.


koska itse luomakuntakin on tuleva vapautetuksi turmeluksen orjuudesta Jumalan lasten kirkkauden vapauteen. 	 tuˈn tjapin bˈajjo qanbˈil lo, ex tuˈn tok tkyaqil tchˈiysbˈin tojxix tzaqpibˈl manyor tbˈanilxix te qMan Dios, a saj qˈoˈn kye tkˈwal.


Ja kun hän yhtyi meihin Assossa, otimme hänet laivaan ja kuljimme Mityleneen. 	 Atzaj teˈ tok qkˈulbˈin qibˈa tukˈa toj Aso, bˈeˈx okx qukˈiy toj bark, ex bˈeˈxsin xiˈtza tzma Mitilene.


mutta kun heidän sydämensä kääntyy Herran tykö, otetaan peite pois. 	 Me qatzin qa ma nimin jun xjal tiˈj qAjaw, atzin kutxbˈil bˈeˈx k‑elil.


He tuntevat minut jo entuudestaan, jos tahtovat sen todistaa, että minä meidän uskontomme ankarimman lahkon mukaan olen elänyt fariseuksena. 	 Ex bˈiˈn kyuˈn, ex aku kubˈ kyqˈmaˈn qa kyaj, qa Pariseyqinx weˈ, ex intinkxa kyxoljo chˈuq xjal, a tzunxix kubˈ qniminjiˈy tkyaqil kyxnaqˈtzbˈil Judiy.


Ja nyt minä olen sanonut sen teille, ennenkuin se on tapahtunut, että te uskoisitte, kun se tapahtuu. 	 Ma txi nnejsinjiˈy tqanil kyeˈy lo, quˈn tuˈntzin aj tjapin, okpin kxel kynimintza qa twutzxjo o bˈaj nqˈmaˈn kyeˈy.


Lähestykää Jumalaa, niin hän lähestyy teitä. Puhdistakaa kätenne, te syntiset, ja tehkää sydämenne puhtaiksi, te kaksimieliset. 	 Qalatziˈn, chi laqˈexsin kyeˈ tkˈatz qMan Dios, ex ikytzin ktzajila laqˈe Diosjo kyukˈiy. Ayiˈy ncheˈxa bˈinchil il, mina cheˈxa bˈinchilte; ikytzin ktxjetila kyanminjiˈy; ex ayiˈy, a kyaja tuˈn tok kykˈuˈjliˈn qMan ex jniˈ at twutz txˈotxˈ, kysaqsim kyibˈa, tuˈn tok kyanmiˈn bˈaˈn twutz Dios.


Ja meri antoi ne kuolleet, jotka siinä olivat, ja Kuolema ja Tuonela antoivat ne kuolleet, jotka niissä olivat, ja heidät tuomittiin, kukin tekojensa mukaan. 	 Ex ajo ttxuyil aˈ i tzaj tqˈoˈnjo kyimnin, a iteˈtaq toj. Ex ikyxjo kynajbˈil kyimnin bˈeˈx i tzaj tqˈoˈn aye kyimnin iteˈkxtaq toj. Ex kykyaqilx i kawajtz teyile junjun tzeˈnkuxjo kybˈinchbˈin.


Sillä minä soisin itse olevani kirottu pois Kristuksesta veljieni hyväksi, jotka ovat minun sukulaisiani lihan puolesta, 	 kyiˈjjo nxjalila, aye wermana te nxeˈchila. Quˈn wajatlaˈy tuˈn woka te kyxel tjaqˈ tqanbˈil qMan Dios, ex tuˈn wel paˈn tiˈj Crist, noqitla tuˈn kykletku nxjalila, aye a naˈmx kynimin, a junx tzajnin qyajila kyukˈa.


Jeesus vastasi hänelle: "Minä olen julkisesti puhunut maailmalle; minä olen aina opettanut synagoogissa ja pyhäkössä, joihin kaikki juutalaiset kokoontuvat, enkä ole salassa puhunut mitään. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: O chin yolin weˈ kywutz tkyaqilxjal, ex kukx o chin xnaqˈtzinjiˈy kyojjo muchˈ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, ex toj tnejil tja qMan, jaˈ nchi chmete aj Judiy. Tuˈnpetziˈn, ntiˈx jun we tiˈ o txi nqˈmaˈn toj ewajil.


Ja hän jätti Nasaretin ja meni asumaan Kapernaumiin, joka on meren rannalla, Sebulonin ja Naftalin alueella; 	 Me mix kyjaye tene toj tnam Nazaret, qalaˈ bˈeˈx xiˈ toj juntl tnam toj txˈotxˈ te Galiley, Capernaum tbˈi, jun tnam nqayin taˈ ttzi nijabˈ, toj txˈotxˈ, a xi qˈon kye tyajil qtzan Zabulón ex te qtzan Neftalí, ayeˈ tkˈwal qtzan Israel.


Tästä meillä on paljon sanottavaa, ja sitä on vaikea selittää, koska olette käyneet hitaiksi kuulemaan. 	 Ayiˈy werman, tiˈjtziˈn luˈn, nimxixtl tetz tuˈn qyolin tiˈj, ex nim chˈin t‑xilin, tuˈn t‑xi qchikyˈbˈiˈn kyeˈy, quˈn kuj chˈin tuˈn tel kynikyˈa te.


niinkuin kirjoitettu on: "Jumala on antanut heille uneliaisuuden hengen, silmät, etteivät he näkisi, ja korvat, etteivät he kuulisi, tähän päivään asti". 	 tzeˈnku ntqˈmaˈn Tuˈjil Tyol Dios: Ex ax Dios ok jpunte kynabˈl, tuˈn mi tzˈel kynikyˈ te, ex ax xi kujsinte kyanmin, tuˈn mi kynaˈye, ex ok tjpun kyẍkyin, tuˈn mi kybˈiye. Tzeˈnx kyten jaˈlin.


Minä sanon totuuden Kristuksessa, en valhettele - sen todistaa minulle omatuntoni Pyhässä Hengessä - 	 Twutzxix kxel nqˈmanjiˈy luˈn, quˈn nimilqiˈn tiˈj Crist, ex nya noq njaw bˈant wuˈn, ex ax Xewbˈaj Xjan toj wanmiˈn nkujsinte qa twutzxixjo nyola luˈn:


Sillä sisästä, ihmisten sydämestä, lähtevät pahat ajatukset, haureudet, varkaudet, murhat, 	 quˈn tuˈn toj tanmin nbˈaj tzaj anqˈine. Ex toj tanminxjal nbˈaj tzaj anqˈine jniˈ nya wen ex tuˈn tbˈaj kubˈ bˈinchit: Tzeˈnku aj pajil, tzeˈn elqˈin, jniˈ bˈiˈyin,


Missä ovat viisaat? Missä kirjanoppineet? Missä tämän maailman älyniekat? Eikö Jumala ole tehnyt maailman viisautta hullutukseksi? 	 ¿Ma atzin tqˈuqiljo twutzxix a kynabˈl? ¿Ex ma attzin tumiljo aj uˈjil exsin jniˈ ẍtij tzaluˈn twutz txˈotxˈ? Quˈn axte qMan Dios ma tzˈok najsinte kynabˈljo xjal anetziˈn.


Koska leipä on yksi, niin me monet olemme yksi ruumis; sillä me olemme kaikki tuosta yhdestä leivästä osalliset. 	 Exla qa ma nintz qbˈaj, me noq tiˈj jun Xjan Wabˈj nqo waˈne, ma qo ok te junchˈin, a t‑xmilil Crist. Tuˈnpetziˈn, at qmujbˈil qibˈ qxolx, quˈn qkyaqilx nqo waˈn tiˈjjo Xjan Wabˈj.


Ja Aabrahamin kautta, niin sanoakseni, on Leevikin, joka kymmenyksiä ottaa, maksanut kymmenyksiä; 	 Tej tchojin Abraham tlajajin tkanebˈ te Melquisedec, nyakutlaj o chi chojiˈn kykyaqil aye tzajninqe tiˈj, exqetziˈn pale, ayeˈ tzajninqe tiˈj Leví, a xkachmanbˈaj te Abraham.


Ei, vaan että, mitä pakanat uhraavat, sen he uhraavat riivaajille eivätkä Jumalalle; mutta minä en tahdo, että te tulette osallisiksi riivaajista. 	 Qalaˈ, a wejiˈy nxi nqˈmaˈn, qa ayeˈ nya nimil, tzeˈn nxi kyqˈoˈn tchibˈjil aluˈmj te oyaj kywutzjo kywutzbˈiyil, te taqˈnil tajaw il nxi kyqˈoˈne, ex nya te qMan Dios.


sillä hän odotti sitä kaupunkia, jolla on perustukset ja jonka rakentaja ja luoja on Jumala. 	 Me atziˈn te Abraham noqx xi tqˈuqbˈinx teˈ tkˈuˈj tiˈjjo juntl tnam te najbˈil te jun majx, a at toj kyaˈj, a kubˈ tnaˈbˈlin Dios, ex kubˈ tbˈinchin. Tuˈnpetziˈn, kubˈ tbˈisin Abraham tuˈn tnajan tzeˈnku jun bˈetin xjal kyojileˈ tnam tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Jos siis Daavid kutsuu häntä Herraksi, kuinka hän on hänen poikansa?" 	 Twutzx teˈ qa a Crist tyajil David. ¿Me tzeˈntzin ttentz o yolin te David tiˈj Crist, a naˈmtaq titzˈje, ex ok tqˈoˈn te tAjaw?


Siihen aikaan kuningas Herodes otatti muutamia seurakunnan jäseniä kiinni kiduttaaksensa heitä. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, xi xkye joybˈil qˈoj tuˈn Herodes, a kawil, kyiˈj nimil.


Sentähden minä sanon teille: jokainen synti ja pilkka annetaan ihmisille anteeksi, mutta Hengen pilkkaamista ei anteeksi anneta. 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy: Kykyaqiljo wiq il, ex jniˈ noq tiˈchaqku tiˈ nkyqˈmaˈnxjal aku najsit. Me qa ma tzˈok kyyisoˈn Xewbˈaj Xjan, nlaypen kubˈ najsit te il anetziˈn.


Täyttäkää nyt siis tekonne, niin että, yhtä alttiisti kuin olitte sen päättäneet, sen myös täyttäisitte, varojenne mukaan. 	 Atzin jaˈlin, kyqˈonka tilil, tuˈn tjapin bˈaj kyuˈn, tzeˈnkuxjo at kyeˈy, ex tzeˈnkuxjo kybˈisa, tej t‑xi xkyeku kyuˈn te tnejil.


niinkuin hän ennen maailman perustamista oli hänessä valinnut meidät olemaan pyhät ja nuhteettomat hänen edessään, rakkaudessa, 	 Quˈn o qo jaw tskˈoˈn Dios, a naˈmtaq tuˈn tkubˈ tchˈiˈysin twutz txˈotxˈ, tuˈn qok xjanxix, ex ntiˈ qkyˈi twutz. Ex noq tuˈn tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qiˈj,


Ja hänen astuessaan venheeseen se riivattuna ollut pyysi häneltä saada olla hänen kanssaan. 	 Teˈ tmeltzˈaj Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj bark, atzaj ichin, a tzyuˈntaq kyuˈn taqˈnil tajaw il, xi tqanin, tuˈn t‑xi tkˈleˈn Jesús tukˈa, quˈn otaq tzˈel wen.


Simon vastasi ja sanoi: "Minun mielestäni se, jolle hän antoi enemmän anteeksi". Hän sanoi hänelle: "Oikein sinä ratkaisit". 	 Xitzin ttzaqˈwin Simun kyjaluˈn: Toj nwutza, bˈalaqa a ichin, a nimxixtaq chˈintljo tkˈas. Twutzx teˈ, chi Jesúsjo. Ikypen teˈ tzeˈnku ma tzaj tqˈmaˈn.


Olisihan sen voinut myydä kalliista hinnasta ja antaa rahat köyhille." 	 Noqit noq xi tkˈayin, matla wiˈyin, ex atzintlaˈ pwaq matla txiˈ te mojbˈil kye yaj.


ja hänen kanssaan lankesivat ulkokultaisuuteen muutkin juutalaiset, niin että heidän ulkokultaisuutensa tempasi mukaansa Barnabaankin. 	 Ex majqex kyeˈ txqantl nimil toj Antyokiy, a Judiyqe, ok lipe tiˈjjo t‑xmiletzˈil anetziˈn tuˈn tkaˈmin kykˈuˈj. Ex majxl te Bernabé ok lipe kyiˈj.


Hän vastasi ja sanoi: "Herra, kuka hän on, että minä häneen uskoisin?" 	 Atzin te ichin xi tqˈmaˈn te: Tata, qˈmaˈntza weˈy ankye, tuˈntzintla nnimiˈn tiˈj.


Vaan kun olet kutsuttu, mene ja asetu viimeiselle sijalle, ja niin on se, joka on sinut kutsunut, sisään tullessaan sanova sinulle: `Ystäväni, astu ylemmäksi`. Silloin tulee sinulle kunnia kaikkien pöytäkumppaniesi edessä. 	 Qalaˈ qa ma txi txkon tuˈn jun aˈla, antza we kubˈe qe te kyibˈajjo qˈuqbˈil, a iteˈku tzma tiˈjxi, quˈn tuˈntzin aj tuljo a xi txkontiy, aku tzaj qˈmaˈn tey kyjaluˈn: Ay wukˈa, ku tikyˈtz te qebˈil kyibˈajjo tbˈanil qˈuqbˈil loch. Ikytzin kjawil nimsinjiˈy kywutzjo jniˈ txqantl xjal, a kchi okil qe tukˈiy tiˈj meẍ.


Mutta kun Jeesus huomasi sen, väistyi hän sieltä pois. Ja monet seurasivat häntä, ja hän paransi heidät kaikki, 	 Tej tbˈinte Jesús ikyjo, bˈeˈx ikyˈ antza, ex i xi lipe txqan xjal tiˈj. Ex nqˈaninxi kyiˈj yabˈ toj bˈe.


Ja heidän toimittaessaan palvelusta Herralle ja paastotessaan Pyhä Henki sanoi: "Erottakaa minulle Barnabas ja Saulus siihen työhön, johon minä olen heidät kutsunut". 	 Jun maj, tzuntaq nchi paˈn waˈyaj, quˈn tuˈn otaq tzˈok jun kynaˈj Dios; atzin te Xewbˈaj Xjan tqˈma: Kyskˈoˈnqemetza Bernabé tukˈa Saulo, tuˈn kyaqˈnin tojjo aqˈuntl, jaˈ ma chi tzaje ntxkoˈn.


Ja heittäkää tuo kelvoton palvelija ulos pimeyteen; siellä on oleva itku ja hammasten kiristys.` 	 Ex atziˈn aqˈnil ntiˈ tajbˈin, kyqˈomixa tzma peˈn toj qxopin kyukˈa jniˈ nya nimil, a jaˈ kchi oqˈile ex jaˈ kchi juˈchˈile kyste tuˈn kyixkˈoj.


Ja kun he olivat minua tutkineet, tahtoivat he päästää minut irti, koska en ollut tehnyt mitään kuoleman rikosta. 	 Atzaj teˈ xbˈaj qanin weˈy, mataq chinx tzaqpiˈn, quˈn tuˈn mi xjyet tumil kyuˈn, tuˈn nkubˈ kawiˈn te kyimin.


Mutta Jeesus sanoi: "Joku minuun koski; sillä minä tunsin, että voimaa lähti minusta". 	 Me kubˈ tqˈmaˈnl Jesús kabˈel tyol. Chiˈ kyjaluˈn: Ma tzˈel nnikyˈa te, qa at jun aˈla ma tzˈok tzyun weˈy, quˈn noq tuˈn wipiˈn ma qˈaniteˈ xjal anetziˈn.


Ja minä näin väkevän enkelin, joka suurella äänellä kuulutti: "Kuka on arvollinen avaamaan tämän kirjan ja murtamaan sen sinetit?" 	 Ex xi nkaˈyiˈn jun angel at‑xix tipin nxi tqanin tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ kujxix wen: ¿Alkye jun at toklin tzˈaqlexix wen tuˈn tjaw laqetjo jupbˈilte, ex tuˈn tjqetjo uˈj?


Sillä siitä, että julistan evankeliumia, ei minulla ole kerskaamista; minun täytyy se tehdä. Voi minua, ellen evankeliumia julista! 	 Tzeˈnku weˈ, nya noq tuˈn teˈ yolil Tyol Diosqiˈn, kjawil nimsin wibˈa; qalaˈ quˈn ilx tiˈj tuˈn tkubˈ nbˈinchinjiˈy aqˈuntl, quˈn jun waqˈin wejiˈy ma tzaj tqˈoˈn Dios. Quˈn qa mina xkubˈ nbˈinchiˈn, ktzajil tqˈoj Dios wiˈja.


Mutta illan tultua, kun aurinko oli laskenut, tuotiin hänen tykönsä kaikki sairaat ja riivatut, 	 Tej qok yupj, nimx txqan yabˈ ex jniˈ tzyuˈnqetaq tuˈn taqˈnil tajaw il bˈaj xi qˈin twutz Jesús, tuˈn kybˈaj kubˈ tqˈanin.


ettette anna minkään hengen ettekä sanan ettekä minkään muka meidän lähettämämme kirjeen heti järkyttää itseänne, niin että menetätte mielenne maltin, ettekä anna niiden itseänne peljästyttää, ikäänkuin Herran päivä jo olisi käsissä. 	 tuˈn mi jaw kytxˈixpinjiˈy kynabˈla, ex mi chi jaw xobˈa, qa at juntl xnaqˈtzbˈil, nyakutlaj tuˈn Xewbˈaj Xjan, mo tuˈn jun yol, aj tok kybˈiˈn, mo tuˈn jun uˈj, nyakutlaj awoˈy xqox smaˈnte, ex qa ntqˈmaˈn qa lu tqˈijil qAjaw ma tzul, qa chiˈ.


Ja minä näin kuolleet, suuret ja pienet, seisomassa valtaistuimen edessä, ja kirjat avattiin; ja avattiin toinen kirja, joka on elämän kirja; ja kuolleet tuomittiin sen perusteella, mitä kirjoihin oli kirjoitettu, tekojensa mukaan. 	 Ex nliy tkyaqil kyimnin; jniˈ nmaq xjal ex aye yajqe, waˈlqetaq twutz qˈuqbˈil. Ex bˈeˈx i jaw jqetjo uˈj, ex ikyxjo juntl uˈj, a Uˈj te Chwinqil. Ayetzin kyimnin i kubˈ kawin tzeˈnkuxjo otaq bˈant kyuˈn, tzeˈnkuxjo tzˈibˈintaq kyojjo uˈj.


ja kuitenkaan hän ei ole ollut antamatta todistusta itsestään, sillä hän on tehnyt teille hyvää, antaen teille taivaasta sateita ja hedelmällisiä aikoja ja raviten teidän sydämenne ruualla ja ilolla." 	 Me mina xkyij ttzaqpiˈn te Dios tuˈn tyekˈin te tibˈ, noq tuˈn tbˈanil nbˈanttaq tuˈn. Quˈn atzin nxi qˈonte jbˈal kyibˈaja, exsin tbˈanil awal, ex a ntzaj qˈonte tkyaqil tuˈntzintla kywaˈn, ex tuˈn kytzalaja.


Ja minä kuulin äänen taivaasta sanovan: "Kirjoita: Autuaat ovat ne kuolleet, jotka Herrassa kuolevat tästedes. Totisesti - sanoo Henki - he saavat levätä vaivoistansa, sillä heidän tekonsa seuraavat heitä." 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xi nbˈiˈn jun tqˈajqˈojil tzaj toj kyaˈj tqˈma weˈy: Tzˈibˈinkujiy luˈn: Kyˈiwlinqexixjo aye kchi kyimil jaˈlin ex yajxi, ayeˈ nimilqe tiˈj qAjaw. Twutzxixjo lo, chi Xewbˈaj Xjan. Ok chi ajlal tiˈjjo kyaqˈinch. Ex ajo kyaqˈin k‑yekˈil teˈ kynimbˈil, aj kyxiˈ toj paˈbˈin twutz Dios.


Sentähden, joka luulee seisovansa, katsokoon, ettei lankea. 	 Tuˈnpetziˈn, qa waˈlqiˈy wen toj kynimbˈila toj kywutza, kykaˈyinktzin kyibˈtza, tuˈn mi chi kubˈ tzˈaqiˈy, tzeˈnku kye aj Israel ojtxe.


Ja täytettyään kaiken, mikä Herran lain mukaan oli tehtävä, he palasivat Galileaan, kaupunkiinsa Nasaretiin. 	 Teˈ tbˈaj bˈant kyuˈn tzeˈntaqjo ntqˈmaˈn tkawbˈil Dios, bˈeˈx i meltzˈaj juntl majl tojxjo kytanim, a Nazaret te Galiley.


Pyytäkää te siis nyt yhdessä neuvoston kanssa päälliköltä, että hän toisi hänet alas teidän luoksenne, ikäänkuin aikoisitte tarkemmin tutkia hänen asiaansa. Mutta me olemme valmiit tappamaan hänet, ennenkuin hän pääsee perille." 	 Ayetzin kyetza jaˈlin exqetziˈn kybˈajjo kawil Sanedrín, kyqaninxi te tnejil xqˈuqil, tuˈn ttzaj qˈiˈn Pabl kywutza, tuˈn tchikyˈbˈitjo tten chebˈexix wen, me noq tuˈn tsbˈet ikyjo; quˈn awotzinqetza, qo ewila toj bˈe, tuˈn tkubˈ qbˈyoˈn, a naˈmxtaq tul tzaluˈn.


mutta jos te henkilöön katsotte, niin teette syntiä, ja laki näyttää teille, että olette lainrikkojia. 	 Me qa ma tzˈel kypaˈn toklin jun xjal tukˈa toklin juntl, mapen kux jun kyiltza ikyjo, ex ma chi oktza bˈinchil mibˈin twutz Tkawbˈil qMan Dios.


Mutta joka itsensä ylentää, se alennetaan; ja joka itsensä alentaa, se ylennetään. 	 Quˈn ankye teˈ kjawil tnimsin tibˈ, kˈwel mutxsin teˈ tuˈn Dios kywutzxjal. Me anteˈ kˈwel tmutxsin tibˈ, poˈn qˈij jaˈ kjawile nimsin teˈ tuˈn Dios.


niin nouse nyt, astu alas ja mene arvelematta heidän kanssaan, sillä minä olen heidät lähettänyt". 	 Weˈksa, kux kuˈxa, ex kux txiˈy kyukˈa; ex mina ja kaˈmin tkˈuˈja, quˈn ayin weˈ ẍin tzaj chqˈonkye.


mutta toiset: "Elias on ilmestynyt", toiset taas: "Joku vanhoista profeetoista on noussut ylös". 	 Ex iteˈtaqtl nchi qˈmante a qa ataqj Elías, a yolil Tyol Dios, otaq tzul juntl majl. Me iteˈtaq nchi qˈmante a qa jun qtzan yolil Tyol Diosjo otaq jaw anqˈin juntl majl.


Sillä me olemme Kristuksen tuoksu Jumalalle sekä pelastuvien että kadotukseen joutuvien joukossa: 	 Quˈn ikyx tzeˈnku te Crist, xiˈ yolil Tbˈanil Tqanil kyxol tkyaqil xjal, tzeˈnku jun tkˈokˈjil bˈaˈn twutz Dios; exsin ikyxjo qe, nqo yolin Tyol kyxoljo ayeˈ kchi kletil ex aye kchi najil.


Eikö kahta varpusta myydä yhteen ropoon? Eikä yksikään niistä putoa maahan teidän Isänne sallimatta. 	 ¿Jteˈtzila kywiˈ kabˈe tal pichˈ? ¿Nyapela noq jun tal muˈẍ pwaq? Me kxel nqˈmaˈn kyeˈy, nixpela jun tal pichˈ aku kyim, qa nya taj qMan Dios.


Samassa hänen opetuslapsensa tulivat; ja he ihmettelivät, että hän puhui naisen kanssa. Kuitenkaan ei kukaan sanonut: "Mitä pyydät?" tai: "Mitä puhelet hänen kanssaan?" 	 Tzmataq nyolin, tej qmeltzˈaja. Bˈeˈx o jaw kaˈylaja tuˈn nyolin Jesús tukˈa jun qya. Me mix aˈl jun qeˈ ten tipin tuˈn t‑xi qaninte te, tiˈ taj, mo tiquˈn nyolin tukˈa.


ja Juudaan, Jaakobin pojan, sekä Juudas Iskariotin, josta tuli kavaltaja. 	 majqexl Judas, a titzˈin Santyaw; exsin Judas Iscariot, a ok meltzˈaj tiˈj Jesús.


Lapsukaiset, nyt on viimeinen aika. Ja niinkuin te olette kuulleet, että antikristus tulee, niin onkin nyt monta antikristusta ilmaantunut; siitä me tiedämme, että nyt on viimeinen aika. 	 Ayiˈy werman, a nyakuj nkˈwalqiˈy; chˈix tjapin bˈaj tqˈijil twutz txˈotxˈ. Tuˈn ikyjo, o tzˈok kybˈiˈn tiˈj jun jyol qˈoj tzul kanin, kjawil tnimsin tibˈ twutz Klolqe Jesús. Me atzin jaˈlin, ma chi bˈaj yekˈin ilaˈ jyol qˈoj tiˈj Klolqe. Ex tuˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn qa chˈix tjapin bˈaj tqˈijil twutz txˈotxˈ.


Muita seurakuntia minä riistin, ottaessani heiltä palkkaa palvellakseni teitä. Kun olin teidän luonanne ja kärsin puutetta, en rasittanut ketään. 	 Noq ma tzaj smaˈn twiˈ nkˈuˈja kyuˈn junjuntl Ttanim Dios toj junxil tnam, noq tuˈn wajbˈinkuy kyeˈy.


Mutta meillä on yhdyskuntamme taivaissa, ja sieltä me myös odotamme Herraa Jeesusta Kristusta Vapahtajaksi, 	 Me metzinqe qtanim, a jaˈ qo tenbˈile, antza taˈya teˈ toj kyaˈj, a jaˈ ktzajila juntl majl Jesús, a Crist ex tAjaw Tkyaqil, a nqo ayoˈn tiˈj.


Tai kuka on ensin antanut hänelle jotakin, joka olisi tälle korvattava? 	 Ex ¿Ma atpela jun o txi qˈoˈnte chˈin te qAjaw, tuˈntzintla tzaj tqˈoˈn t‑xel?


vaan Kristuksen kalliilla verellä, niinkuin virheettömän ja tahrattoman karitsan, 	 qalaˈ tukˈa tchkyˈel Crist, a tbˈanilxix te jun majx, a xi qˈoyit te chojbˈil qil twutz Dios, tzeˈnku jun tal tal rit te oyaj twutz qMan, a tzˈaqle, ex ntiˈ tkyˈi.


Älkääkä napisko, niinkuin muutamat heistä napisivat ja saivat surmansa tuhoojalta. 	 Ex mi chi yolbˈiˈn tiˈj Dios tzeˈnku junjunkye i yolbˈin, ex bˈeˈx i kyim tuˈn angel te kyimin.


Ja Maria oli hänen tykönänsä noin kolme kuukautta ja palasi jälleen kotiinsa. 	 Kyij Mariy oxe xjaw tja Lisabet. Teˈ kybˈajjo oxe xjaw, bˈeˈx aj tja.


ne katoavat, mutta sinä pysyt, ja ne vanhenevat kaikki niinkuin vaate, 	 Me atzin txˈotxˈ exqetziˈn kyaˈj, ok kchi bˈajil, ex kchi xel xoyit, ex kchi ttxˈaqinixil tzeˈnku jun xbˈalin. Qalatziˈn te, ok ktenbˈil te, te jun majx. Ntiˈ txˈixpibˈl tey.


Ja jos silloin joku sanoo teille: `Katso, täällä on Kristus`, tai: `Katso, tuolla`, niin älkää uskoko. 	 Qa at jun saj qˈmaˈnte kyeˈy kyojjo qˈij anetziˈn: Lu Crist lo, mo qa luˈ at tzachiˈn, qa chiˈ, mi txi kynimiˈn.


vaan heti kun eräs vaimo, jonka pienessä tyttäressä oli saastainen henki, kuuli hänestä, tuli hän ja lankesi hänen jalkojensa juureen. 	 quˈn el tqanil toj twiˈ jun qya aj Sirofenisia, jun qya nya Judiy. Me atziˈn qya attaq jun ttxin tokxtaq jun taqˈnil tajaw il toj tanmin. Teˈ tkanin, kubˈ meje twutz Jesús, ex kubˈsin twutz te, tuˈn tex tlajoˈn taqˈnil tajaw il toj tanmin tal.


Ja nyt minä uskon teidät Jumalan ja hänen armonsa sanan haltuun, hänen, joka on voimallinen rakentamaan teitä ja antamaan teille perintöosan kaikkien pyhitettyjen joukossa. 	 Atzin jaˈlin, werman, chi Pabl, kchi xel woqxeniˈn toj tqˈobˈ qMan Dios, ex teˈ Tbˈanil Tqaniljo tkˈuˈjbˈil, quˈn at te tipin, tuˈn kychˈiya tuˈn toj kynimbˈila, ex tuˈn ttzaj tqˈoˈn kyeˈy, a jotxjo o tzaj ttziyin teˈ xjan Ttanim.


Sillä maa, joka särpii sisäänsä sen päälle usein tulevan sateen ja kantaa kasvun hyödyksi niille, joita varten sitä viljelläänkin, saa siunauksen Jumalalta; 	 Tkyaqil xjal tzaj tkyˈiwbˈil Dios kyibˈaj tzeˈnku txˈotxˈ, aj ttzaj jbˈal tibˈaj. Qa ma tzaj tbˈanilx tawaljo txˈotxˈ, attzin tkyˈiwbˈil Diostz tibˈaj, ex nim n‑ajbˈin kye xjal, a nchi aqˈnin tiˈj.


Hän sanoi: "Minä olen huutavan ääni erämaassa: `Tehkää tie tasaiseksi Herralle`, niinkuin profeetta Esaias on sanonut." 	 I xitzin ttzaqˈwin Juan: Ayin wejiˈy tqˈajqˈojil wibˈaj, a kyij ttzˈibˈin Isaías, a yolil Tyol Dios ojtxe, tej tqˈma: Ex bˈijte tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla kujxix wen tojjo tzqij txˈotxˈ, jaˈ ntiˈye kynajbˈilxjal toj, a chiˈ kyjaluˈn: Kybˈinchim kyteˈn twutz qAjaw, quˈn chˈix tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Mutta Pietari seisoi portilla ulkona. Niin se toinen opetuslapsi, joka oli ylimmäisen papin tuttava, meni ulos ja puhutteli portinvartijatarta ja toi Pietarin sisälle. 	 Me ante Pegr axsa kyije ten tiˈjxi tjpel ja. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx in etza, ex in yoliˈn tukˈa txin, a xqˈuqil tjpel ja, ex okx nkˈleˈn Pegr tzma tuja.


Olkaa siis te täydelliset, niinkuin teidän taivaallinen Isänne täydellinen on." 	 Tuˈnpetziˈn, chi okxa tzˈaqle, tzeˈnkuˈ te kyTatiˈy toj kyaˈj tzˈaqlexix teˈ.


Sillä kun, Jumalan viisaudesta, maailma ei oppinut viisauden avulla tuntemaan Jumalaa, niin Jumala näki hyväksi saarnauttamansa hullutuksen kautta pelastaa ne, jotka uskovat, 	 Quˈn tbˈanilxjo t‑xilin qMan, quˈn mi xtaqˈ tuˈn tel tnikyˈtzajil kyuˈnxjal noq tuˈn kynabˈl nimx tiˈjjo te twutz txˈotxˈ. Qalatziˈn nejxix xtaqˈ kolbˈil kye xjal, ayeˈ i nimin tiˈj Tyol, exla qa ntiˈ tajbˈin toj kywutz junjuntl.


Mutta yhden leiviskän saanut meni pois ja kaivoi kuopan maahan ja kätki siihen herransa rahan. 	 Me anteˈ xi tzyuˈnte jun mil, bˈeˈx xiˈ ewil teˈ tpwaq tajaw toj jun jul, ex kux tmiquˈn toj txˈotxˈ.


Älköön hän olko äsken kääntynyt, ettei hän paisuisi ja joutuisi perkeleen tuomion alaiseksi. 	 Tuˈnpetziˈn, nya wen tuˈn tok jun aˈla te nejinel, qa aˈkxtaq tnimin, quˈn aku ja tnimin tibˈ, ex tuˈn ikyjo, aku kubˈ tzˈaq tjaqˈ tqanbˈil Dios, tzeˈnkuˈ bˈaj teˈ a ok te tajaw il ojtxe.


Isä rakastaa Poikaa ja on antanut kaikki hänen käteensä. 	 Nimxix nqˈaqˈin tkˈuˈj qMan Dios tiˈj Tkˈwal, ex o tzaj tqˈoˈn toklin tibˈaj tkyaqil.


Niin Pietari avasi suunsa ja sanoi: "Nyt minä totisesti käsitän, ettei Jumala katso henkilöön, 	 Oktzin ten Pegr yolil, ex tqˈma: Mapetzin tzˈelxix nnikyˈtza te jaˈlin, qa mujbˈin kytenxjal tuˈn Dios.


Ja hän sanoi heille myös vertauksen: "Ei kukaan leikkaa uudesta vaipasta paikkaa ja pane vanhaan vaippaan; muutoin hän rikkoo uuden vaipan, eikä uudesta vaipasta otettu paikka vanhaan sovi. 	 Ex kubˈ tqˈmaˈnl Jesús oxe techil kyjaluˈn: Tnejil, mix aˈlx aku tzˈel ttajkˈin chˈin bˈuˈẍ tiˈj jun saq xbˈalin, tuˈn tok te slepbˈilte junl xbˈalin noql ttxˈaqin. Qa ma kubˈ tbˈinchin ikyjo, nkubˈ tyajiˈn saq bˈuˈẍ, exsin nya wen kkaˈyile tukˈaljo ttxˈaqin xbˈalin.


Ja kaikki publikaanit ja syntiset tulivat hänen tykönsä kuulemaan häntä. 	 Jotqexjo jniˈ xjal, a nya wenqe kywutz txqantl, junx kyukˈaˈ ayeˈ nchi peyin pwaq tuˈn tajbˈin kye aj Rom, i xi laqˈe bˈil teˈ Tyol Jesús.


Niin hän sanoi heille: "Teidän epäuskonne tähden; sillä totisesti minä sanon teille: jos teillä olisi uskoa sinapinsiemenenkään verran, niin te voisitte sanoa tälle vuorelle: `Siirry täältä tuonne`, ja se siirtyisi, eikä mikään olisi teille mahdotonta". 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús: Quˈn tuˈntziˈn noq chˈin kynimbˈila wiˈja. Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, noqit at kynimbˈila wiˈja iˈchaqxpetla kyintzjo tzeˈnku jun tal twutz mistas, akutla txi kyqˈmaˈn te wutz lo: Ku tela tzaluˈn, ex ku txiˈy tzachiˈn. Ex bˈeˈxitla aku tzikyˈ. Quˈn ntiˈxitla jun tiˈ nlay bˈant kyuˈn, noqit at kynimbˈila wiˈja.


Ja nyt, rouva, minulla on sinulle pyyntö, ei niinkuin kirjoittaisin sinulle uuden käskyn, vaan minä kirjoitan sen, joka meillä alusta asti on ollut: että meidän tulee rakastaa toinen toistamme. 	 Me atzin jaˈlin werman, tuˈn ikyjo, nchin kubˈsin nwutza kyeˈy kykyaqila, tuˈn tok qkˈuˈjlin qibˈ qxolilex. Atziˈn yol lo, nya jun nukˈbˈil ma tzajxi, quˈn atxtaq ojtxe.


Mutta hän sanoi: "Niin, autuaat ovat ne, jotka kuulevat Jumalan sanan ja sitä noudattavat". 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ikypen teˈ, me nimxixtl teˈ tkyˈiwbˈil qMan kyibˈajjo a nkubˈ kybˈiˈn Tyol Dios, exsin nkubˈ kynimin, chiˈ.


Sitten hän kutsui luoksensa kaksi sadanpäämiestä ja sanoi heille: "Pitäkää yön kolmannesta hetkestä lähtien kaksisataa sotamiestä valmiina lähtemään Kesareaan ja seitsemänkymmentä ratsumiestä ja kaksisataa keihäsmiestä, 	 Tzaj tchqˈoˈn tnejil xqˈuqil, kabˈe xoˈl qˈaqˈ, ex xi tqˈmaˈn kye, tuˈn kyok kyjyoˈn lajaj kˈal xoˈl qˈaqˈ, tuˈn kyxi lipe kyiˈj, lajaj toj jun mutxˈ xoˈl qˈaqˈ kyibˈaj chej, junx kyukˈa lajaj kˈal tukˈa kybˈiybˈil; tuˈn kyxiˈ tzma Cesarea, aj tok bˈeljaj or toj qnikyˈin.


Ja kuljettuaan yli he tulivat maihin Gennesaretiin. 	 Me atzaj teˈ qjlajinxa tjlajxi nijabˈ, o pon toj txˈotxˈ te Genesaret.


Silloin päällikkö meni oikeudenpalvelijain kanssa ja nouti heidät; ei kuitenkaan väkisin, sillä he pelkäsivät, että kansa heidät kivittäisi. 	 Ayetzin kyej xqˈuqil, junx tukˈa kynejil, bˈeˈx i xtaˈj tzyulkye tsanjil, tuˈn kyul toj Sanedrín. Me chebˈe i tzaj qˈiˈn, quˈn tuˈn attaq kyxobˈil xqˈuqil tuˈn kyok xoˈn tuˈn abˈj kyuˈnxjal.


"Älkää tuomitko, ettei teitä tuomittaisi; 	 Mi chi oka kawil kyibˈaj kynimbˈil txqantl, tuˈntzintla mi kawine Dios kyibˈaja.


Maria Magdaleena meni ja ilmoitti opetuslapsille, että hän oli nähnyt Herran ja että Herra oli hänelle näin sanonut. 	 Ikytziˈn, bˈeˈx xiˈ Mariy, aj Xleˈn qˈmalte qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex tzaj tqˈmaˈn: Ma nli weˈ qAjaw. Ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy tkyaqiljo otaq bˈaj tqˈmaˈn Jesús te.


Ja lapsi kasvoi ja vahvistui hengessä. Ja hän oli erämaassa siihen päivään asti, jona hän oli astuva Israelin eteen. 	 Atziˈn kˈwal nchˈiyxixtaq tweˈ ex tnabˈl, exsin najan tojjo najbˈil, jaˈ mixtaq aˈl najle toj, tzmaxi tpon qˈij, jaˈ tuˈn tkubˈ tyekˈine tibˈ kyxol aj Judiy.


niin on meillä kuitenkin ainoastaan yksi Jumala, Isä, josta kaikki on ja johon me olemme luodut, ja yksi Herra, Jeesus Kristus, jonka kautta kaikki on, niin myös me hänen kauttansa. 	 Me metzin qetz, ntiˈ juntl dios, qa nya oˈkxjo Dios, a qMan, a ttxuyil tkyaqil, ex noq te, ok qo ajbˈila. Ex junchˈinx qAjaw, a Jesucrist, a kubˈ bˈinchinte tkyaqil, ex noq tuˈn, nqo anqˈine.


Ja joku kysyi häneltä: "Herra, onko niitä vähän, jotka pelastuvat? Niin hän sanoi heille: 	 At jun xjal xi qaninte te. Chiˈ kyjaluˈn: Taa, ¿Me nyala ilaˈ te kkletil? Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn:


Sillä ei ympärileikkaus ole mitään eikä ympärileikkaamattomuus, vaan uusi luomus. 	 Ikytziˈn luˈn: Ex qa at qechil tok, ex qa mina, me qa at qnimbˈil tiˈj Crist, a Jesús, o qo itzˈje tkabˈ majin tuˈn qnimbˈil tiˈj.


Sillä hän otti varteen minun kehoitukseni, innostuipa niinkin, että lähtee omasta halustaan teidän tykönne. 	 Quˈn tej qkubˈsin qwutza te, tuˈn t‑xiˈ juntl majl kyukˈiy, ox tzalajx wen, quˈn tuˈn otaqx kubˈ tbˈisin tuˈn t‑xiˈ lol kyeˈy.


koskapa Jumala katsoo oikeaksi kostaa ahdistuksella niille, jotka teitä ahdistavat, 	 Quˈn tzˈaqlexix te Dios. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn ttzaj tqˈoj Dios kyiˈjjo ayeˈ nchi yajin kyiˈja.


sillä mies on vaimon pää, niinkuin myös Kristus on seurakunnan pää, hän, ruumiin vapahtaja. 	 Quˈn ate chmilbˈaj nejinel te t‑xuˈjil, ikyx tzeˈnku te Crist, a nejinel te Ttanim, a t‑xmilil, ex xi tqˈoˈn tibˈ te klolte.


Silloin Festus, neuvoteltuaan neuvoskuntansa kanssa, vastasi: "Keisariin sinä olet vedonnut, niinpä mene keisarin eteen". 	 Tbˈajlinxiˈ tqanin Festo kye qˈolte tumil te, tiˈjjo otaq tqˈma Pabl, tzaj tqˈmaˈn kyjaluˈn: Quˈn axa ma tzaj qaninte, tuˈn toka toj xjel tuˈn César toj Rom, mala txiˈtza antza.


Mutta ymmärtäväiset ottivat öljyä astioihinsa ynnä lamppunsa. 	 Me ayetziˈn ẍtij, xi kynojsinl tkˈwel kyaseyt, ex xi kyiˈn junx tukˈa kytzaj.