Silloin juutalaiset riitelivät keskenään sanoen: "Kuinka tämä voi antaa lihansa meille syötäväksi?" 	 Me junjun kyxol aj Judiy i ok ten yolbˈilte kyxolile: ¿Tzeˈntzin tten tuˈn t‑xi tqˈoˈn xjal lo tchibˈjil tuˈn t‑xi qwaˈn?


Ja kun he saapuivat Jerusalemiin, niin seurakunta ja apostolit ja vanhimmat ottivat heidät vastaan; ja he kertoivat, kuinka Jumala oli ollut heidän kanssansa ja tehnyt suuria. 	 Tej kykanin Pabl ex Bernabé toj Jerusalén, i kˈmet tukˈa tzaljbˈil kyuˈn tsanjil, junx kyukˈa jniˈ nejinel ex tkyaqil Ttanim Dios. Xitzin kyyolintz tkyaqiljo otaq bˈant kyuˈn, noq tiˈj tbˈi Dios.


ja he sitoivat hänet ja veivät pois ja antoivat hänet maaherran, Pilatuksen, käsiin. 	 Ex bˈeˈx bˈaj kyjtzˈoˈn, ex xi kyiˈn, ex xi kyqˈoˈn toj tqˈobˈ Pilat, aj kawil.


Ja kun kylvät, et kylvä sitä vartta, joka on nouseva, vaan paljaan jyvän, nisun jyvän tai muun minkä tahansa. 	 Quˈn ajtzin tkux awet jun wiq ijaj, qa triy mo qa alkye jun ijaj, nya otaq tzˈel twiˈ aj tkux awet; qalaˈ a tejo tal twutz kˈwelix awet.


Mutta kiitos olkoon Jumalan, joka aina kuljettaa meitä voittosaatossa Kristuksessa ja meidän kauttamme joka paikassa tuo ilmi hänen tuntemisensa tuoksun! 	 Me chjonte qMan Dios, tuˈn txolin qten te ikyˈsbˈil teˈ tzaljbˈil, junx kyukˈa ma kubˈ tiˈj il kyuˈn, ikyxjo tzeˈnqeku xoˈl qˈaqˈ nchex txolin kyten te ikyˈsilte tzaljbˈil, aj kykanbˈin toj jyoj qˈoj. Ma qo kanbˈin tuˈn qAjaw Crist, a Jesús, quˈn ma tzaj tqˈoˈn Tbˈanil Tqanil qe. Ma kanin Tbˈanil Tqanil kyxol tkyaqil xjal quˈn, ikyxjo tzeˈnku tkˈokˈjil storak nja jupin toj kyqˈiqˈ toj nintz qˈij te xoˈl qˈaqˈ.


Uskon kautta antoi Iisak Jaakobille ja Eesaulle siunauksen, joka koski tulevaisiakin. 	 Ex ikyxjo, noq tuˈn tnimbˈil Isaac, i kubˈe tkyˈiwlin tkˈwal, a Jacob ex Esaú, ex xi tqˈmaˈn tiˈjjo jniˈ tuˈntaq ttzaj tqˈoˈn Dios kye.


Te niskurit ja ympärileikkaamattomat sydämeltä ja korvilta, aina te vastustatte Pyhää Henkeä - niinkuin teidän isänne, niin tekin. 	 Me ayetzin kyeˈ, kukxjo mi n‑okx toj kywiˈy. Mina nxi kybˈiˈn, ex ntiˈ nimbˈil toj kyanmiˈn; quˈn noqx nchi qˈojliˈy tiˈj Xewbˈaj Xjan ikyqexjiˈy tzeˈnku ojtxe qxjalil.


Sillä sitä varten kuolleillekin on julistettu evankeliumi, että he tosin olisivat tuomitut lihassa niinkuin ihmiset, mutta että heillä hengessä olisi elämä, niinkuin Jumala elää. 	 Quˈn ayetziˈn, a o chi kyim, ma yolajtz Tbˈanil Tqanil kye, tuˈntzintla tanqˈin kyanmin tuˈn Dios, exla qa ma kubˈ kyximinxjal qa ntiˈ kyoklin tuˈn kyanqˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ; ex bˈeˈx i kubˈ kybˈyoˈn.


Näin te siis olette isäinne tekojen todistajia ja suostutte niihin: sillä he tappoivat profeetat, ja te rakennatte niille hautakammioita. 	 Tuˈnpetziˈn, ikyx kyximjiˈy, ex ikyx kyaqˈnbˈinjiˈy tzeˈnqe bˈyol xjal ojtxe, quˈn aye kychmaˈn i kubˈ bˈyoˈnkye, ex ayetzinl kyetza njaw kybˈinchiˈn kyja te jun nabˈlkye.


Kaikki, minkä Isä antaa minulle, tulee minun tyköni; ja sitä, joka minun tyköni tulee, minä en heitä ulos. 	 Quˈn tkyaqiljo o tzaj tqˈoˈn qMan Dios weˈy, ktzajil lipe wiˈja; ex ajo ktzajil lipe wiˈja, nlayx chi ex nlajoˈn.


Uskon kautta kaatuivat Jerikon muurit, sittenkuin niiden ympäri oli kuljettu seitsemän päivää. 	 Ex ikyxjo, wuq qˈij, i bˈet aj Israel tiˈjile tnam Jericó. Ex noq tuˈn kynimbˈil, i tzaj tzˈaqjo nmaq tape, a iteˈktaq tiˈjileˈ tnam anetziˈn.


Sinä sokea fariseus, puhdista ensin maljan sisus, että sen ulkopuolikin tulisi puhtaaksi! 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn ikyqetzinjiˈy tzeˈnku jun tkˈwel kˈwabˈj ex jun laq, a chebˈe txjoˈn tiˈj, me atzin tojxi, manyor tzˈil: Nojnin tukˈa jniˈ kyelaqˈa ex tukˈa jniˈ kyachbˈila.


Kun he sen kuulivat, viilsi se heidän sydäntänsä, ja he tahtoivat tappaa heidät. 	 Tej kybˈinte ikyjo, bˈeˈx i jaw txˈuˈjin, ex kubˈ kybˈisin tuˈn kykubˈ bˈyet.


sillä minä en rohkene puhua mistään muusta kuin siitä, mitä Kristus, saattaakseen pakanat kuuliaisiksi, on minun kauttani vaikuttanut sanalla ja teolla, 	 Quˈn nlay chin yoliˈn tiˈj juntl tiˈ; qalaˈ noq tiˈjjo ma tbˈinche Crist, tuˈn waqˈnbˈiˈn, kyuˈn nyola ex nbˈinchbˈiˈn, tuˈn kynimiˈn nya Judiyqe.


Ja kaikki, jotka kuulivat, hämmästyivät ja sanoivat: "Eikö tämä ole se, joka Jerusalemissa tuhosi ne, jotka tätä nimeä avuksi huutavat? Ja eikö hän ole tullut tänne viedäksensä ne vangittuina ylipappien käsiin?" 	 Kykyaqiljo i bˈinte, bˈeˈx i jaw kaˈylaj, ex kyqˈma: ¿Ma nya antej luˈn, a nbˈettaq ikyˈil kye nimil toj Jerusalén, ex kyiˈjjo nchi yolintaq tiˈj tbˈi Jesús? Ex ¿Ma nya axjo ul tzaluˈn tzyulkye nimil ex qˈolkye toj kyqˈobˈ kynejil pale?


Ja katso, eräs mies tuli ja sanoi hänelle: "Opettaja, mitä hyvää minun pitää tekemän, että minä saisin iankaikkisen elämän?" 	 Tej t‑xiˈ Jesús qukˈiy, ul kanin jun kuˈxin tkˈatz, ex xi tqanin te: Ay, xnaqˈtzil wenxixa, ¿Tiˈn kˈwel nbˈinchiˈn, tuˈn nkanbˈintejiy chwinqil te jun majx?


"Tämä on se liitto, jonka minä näiden päivien jälkeen teen heidän kanssaan", sanoo Herra: "Minä panen lakini heidän sydämiinsä ja kirjoitan ne heidän mieleensä"; 	 Tuˈn kykyijxjal toj wen wukˈiy, chi Dios, nya ikyxjo tzeˈnku ojtxe, quˈn atziˈn ojtxe tumil ma kyij naj. Qalaˈ atziˈn jaˈlin, kˈwelix nqˈoˈn saq Nkawbˈila toj kyanmin, ex k‑okix ntzˈibˈiˈn toj kynabˈl.


Mutta tuo "vielä kerran" osoittaa, että ne, mitkä järkkyvät, koska ovat luotuja, tulevat muuttumaan, että ne, jotka eivät järky, pysyisivät. 	 Atziˈn t‑xilin yol, a juntl majl, ntqˈmaˈn qa il tiˈj tuˈn tyuchˈj tkyaqiljo bˈaˈn luˈlin, a tchˈiysbˈin Dios noq tuˈn Tyol, quˈn tuˈn ntiˈ tqˈuqil, ex quˈn tuˈn kykyij ten tkyaqiljo, ayeˈ mibˈin chi luˈlin.


Totisesti, totisesti minä sanon teille: jos ei nisun jyvä putoa maahan ja kuole, niin se jää yksin; mutta jos se kuolee, niin se tuottaa paljon hedelmää. 	 Quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, ikytzin wejiˈy tzeˈnku jun twutz triy. Qa mix xkux miqet toj txˈotxˈ, nlay chˈiy, qalaˈ oˈkxjo tal junchˈin ex ntiˈ tajbˈin. Me qa ma kux miqet toj txˈotxˈ tuˈn tkyim, ok chmetil txqantl twutz.


silloin ne, jotka Juudeassa ovat, paetkoot vuorille; 	 Aj tok kykaˈyiˈn jniˈjo lo, tkyaqilxjal iteˈ toj txˈotxˈ te Judey, bˈeˈx chi xel oq toj kˈul.


Meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen armo olkoon teidän kanssanne. 	 Noqit kukx tten t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist kyukˈiy. Ikyxitjo.


Silloin se menee ja ottaa mukaansa seitsemän muuta henkeä, pahempaa kuin se itse, ja ne tulevat sisään ja asuvat siellä. Ja sen ihmisen viimeiset tulevat pahemmiksi kuin ensimmäiset." 	 Bˈeˈxsin k‑okixtz toj tanmin xjal, me nya tjunalx jaˈlin; qalaˈ kyukˈa wuql tukˈa xininqexix toj il tzeˈnku a. Ex kykyaqilx chi najal toj tanminjo xjal jaˈlin. Atzaj xjal noqx kyja kxeˈlix toj il tzeˈnkuˈ ttentaq te tnejil.


Niin hän vastasi ja sanoi heille: "Menkää ja kertokaa Johannekselle, mitä olette nähneet ja kuulleet: sokeat saavat näkönsä, rammat kävelevät, pitaliset puhdistuvat, kuurot kuulevat, kuolleet herätetään, köyhille julistetaan evankeliumia. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, xitzin ttzaqˈwiˈn kyqanbˈitzjo ichin, a i xi tchqˈoˈn Juan. Chiˈ kyjaluˈn: Kux cheˈxa, ex kyqˈmanxa te Juan ajo ma kyliˈy, exsiˈn ma kybˈiˈy, ikyxjo tzeˈnku kyij tzˈibˈit wiˈja toj Tuˈjil Tyol Dios. Chiˈ kyjaluˈn: Aye moẍtaq ma chi kˈant kywutz, aye koxtaq ma chi bˈet, exqetziˈn yabˈqetaq tuˈn nim txˈaˈk, ma chi qˈanit; exqetziˈn ẍoˈrtaq, ma chi bˈin; exqetziˈn otaq chi kyim, ma chi jaw anqˈin juntl majl. Ex jniˈ qeˈ yaj ma pon tqanil Tbˈanil Tqanil kolbˈil kye.


Niin juutalaiset ympäröivät hänet ja sanoivat hänelle: "Kuinka kauan sinä pidät meidän mieltämme kiihdyksissä? Jos sinä olet Kristus, niin sano se meille suoraan." 	 Ok kychmoˈn junjun aj Judiy kyibˈ tiˈjile, ex xi kyqanin te: ¿Ma kukxsin ktenbˈiljiy qxola tuˈn tja kaˈmin qkˈuˈja tiˈja? Qa axixjiˈy Crist, a tuˈntaq tul te Kolil, qˈmantza qeˈy te jun majx jaˈlin.


Silloin meni yksi niistä kahdestatoista, nimeltä Juudas Iskariot, ylipappien luo 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, atzin Judas Iscariot, jun t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, bˈeˈx xiˈ kyukˈa kynejil pale,


Vaan kootkaa itsellenne aarteita taivaaseen, missä ei koi eikä ruoste raiskaa ja missä eivät varkaat murtaudu sisään eivätkä varasta. 	 Qalaˈ kychmomjiˈy kyqˈinimila toj kyaˈj, noq tuˈn kybˈinchbˈiˈn bˈaˈn, tzeˈnku taj Dios, quˈn nlaypen kubˈ pokˈix teˈ, nlay qˈayj, ex nlay tzˈex tuˈn ileqˈ.


Kuinka siis on, veljet? Kun tulette yhteen, on jokaisella jotakin annettavaa: millä on virsi, millä opetus, millä ilmestys, mikä puhuu kielillä, mikä selittää; kaikki tapahtukoon rakennukseksi. 	 Tuˈnpetziˈn werman, aj qa ma tzˈok kychmoˈn kyibˈa, i tbˈitzin junjun jun bˈitz, mo i tqˈoˈn junjun jun xnaqˈtzbˈil, mo jun tumil tzajnin te Dios, mo juntl tumil toj noq tzeˈnchaqku yol, mo jun pujbˈil kye yol ayeˈ. Bˈaˈn teˈ ikyjo, me noqit tkyaqil tzˈajbˈin te chˈiysbˈilte Ttanim Dios toj kynimbˈil.


Sillä kaiken luonnon, sekä petojen että lintujen, sekä matelijain että merieläinten luonnon, voi ihmisluonto kesyttää ja onkin kesyttänyt; 	 Oˈkqex kye n‑ajtz kyiˈjjo tuˈn xjal: A tzeˈnqeku toj kˈul txuk, jniˈqe nchi lipin, jniˈ kan, exqetziˈn txuk toj ttxuyil aˈ, kye bˈala tajtz kyiˈj tuˈn.


Sillä kaikki, minkä Jumala on luonut, on hyvää, eikä mikään ole hyljättävää, kun se kiitoksella vastaanotetaan; 	 Quˈn tkyaqiljo tchˈiysbˈin Dios wen teˈ. Ex ntiˈ tumil tuˈn tel qikyˈin; quˈn qa ma txi qqˈoˈn chjonte te Dios tiˈj, kˈwel tkyˈiwlin Dios tkyaqil.


Ja saatuansa kuninkuuden ja palattuansa hän käski kutsua eteensä ne palvelijat, joille hän oli antanut rahat, saadakseen tietää, mitä kukin oli asioimisellaan ansainnut. 	 Me bˈeˈx tzaj qˈoˈnx tetz toklin te nmaq kawil, ex bˈeˈx ajtz tuˈn tul kanin toj ttanim. Atzaj teˈ tul, bˈeˈx i tzaj ttxkoˈn ayej aqˈnil, a jaˈ otaq txi tqˈoˈne pwaq, tuˈntzintla tbˈinte jteˈn otaq tkanbˈe junjun.


Ja kun he olivat häntä pilkanneet, riisuivat he häneltä purppuravaipan ja pukivat hänet hänen omiin vaatteisiinsa. Ja he veivät hänet pois, ristiinnaulitakseen hänet. 	 Kybˈajlinxi xmayin tiˈj, el kyiˈn xbˈalin, a ok kyqˈoˈn, exsin ok kyqˈoˈn a t‑xbˈalin toktaq, exsin etz kyiˈn tpeˈn ja te kawbˈil, a jaˈ tuˈn tok kypejkˈin twutz cruz.


Rakkaus ei koskaan häviä; mutta profetoiminen, se katoaa, ja kielillä puhuminen lakkaa, ja tieto katoaa. 	 Atzin qkˈuˈjbˈil mixla jtojx tuˈn tbˈaj. Me nya kukx k‑yolile Diosjo kyuˈn yolil Tyol; ex aye tzeˈnchaqku yol; exsin jniˈ nabˈl kchi bˈajil te jun majx.


On siis välttämätöntä, että taivaallisten kuvat tällä tavalla puhdistetaan, mutta että taivaalliset itse puhdistetaan paremmilla uhreilla kuin nämä. 	 Tuˈnpetziˈn tkyaqiljo lo, iltaq tiˈj tuˈn tok chtet chikyˈ kyiˈj kykyaqil tiˈ qa nchi ajbˈin tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq te kˈulbˈilte qMan Dios. Me ayetziˈn tiˈ anetziˈn, noq oˈkx nchi ajbˈin te yekˈbˈil teˈ a iteˈ toj kyaˈj. Tuˈn ikyjo, tuˈn kyok qˈoˈn tzˈaqlexix kykyaqil a iteˈ toj kyaˈj, iltaq tiˈj jun chikyˈ nimxixtl tipin kywutzjo kychkyˈel aluˈmj.


Niin Jeesus sanoi heille: "Minun aikani ei ole vielä tullut; mutta teille aika on aina sovelias. 	 Atzin te Jesús xi tqˈmaˈn kye: Naˈmx tpon kanin weˈ ambˈil we. Me metzin kyeˈ, tkyaqil qˈij wen te kyeˈy tuˈn kyxiˈy.


Ja kukaan ei voinut vastata hänelle sanaakaan; eikä siitä päivästä lähtien yksikään enää rohjennut kysyä häneltä mitään. 	 Ex mix aˈl jun bˈant ttzaqˈwin teˈ yol lo. Atxixsiˈn, mix aˈl juntl ul toj tkˈuˈj tuˈn tokx tlimoˈn tibˈ qanil juntl tiˈ.


Sillä me emme koskaan ole liikkuneet liehakoivin sanoin, sen te tiedätte, emmekä millään tekosyyllä voittoa ahnehtineet; Jumala on todistajamme, 	 Ikytzin tzeˈnku bˈiˈn kyuˈn, mix jaˈ xqo xmoxiniˈy kyiˈja tukˈa jun yol tbˈanilxnaj wen, ex mi xqo jyoˈn jun tumil tzeˈn tuˈn qkanbˈiˈn pwaq kyiˈja. Quˈn ax te Dios kaˈyil qey tiˈjjo luˈn.


yksi ruumis ja yksi henki, niinkuin te olette kutsututkin yhteen ja samaan toivoon, jonka te kutsumuksessanne saitte; 	 Quˈn junchˈin Ttanim Dios, a t‑xmilil Crist, ex junchˈin Xewbˈaj Xjan, ex junchˈin qˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj tkyaqil nqo ayoˈn toj kyaˈj, a tzeˈnkuxjo xqo txokle.


Ja tämän sanottuaan hän näytti heille kätensä ja jalkansa. 	 Tej tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, bˈeˈxsin i xi tyekˈintzjo tqˈobˈ exqetziˈn tqan.


Mutta ilman uskoa on mahdoton olla otollinen; sillä sen, joka Jumalan tykö tulee, täytyy uskoa, että Jumala on ja että hän palkitsee ne, jotka häntä etsivät. 	 Ex ikyxjo qe jaˈlin: Il tiˈj tuˈn tten qnimbˈil tuˈntzintla qel wen twutz Dios. Quˈn tuˈn qa at jun xjal qa taj tuˈn tok tmujbˈin tibˈ tukˈa Dios, ex tuˈn tel wen twutz, il tiˈj tuˈn t‑xi tnimin qa itzˈxix te Dios, ex qa aku tzaj tqˈoˈn jun tbˈanil chojbˈil te kyeˈ, ayeˈ nchi jyoˈnxix tiˈj.


ymmärtämättömien kasvattaja, alaikäisten opettaja, sinulla kun laissa on tiedon ja totuuden muoto: 	 Nkubˈ t‑ximiˈn qa ma tzˈoka te xnaqˈtzil kyeˈ mi ojtzqiˈn Dios kyuˈn, ex kyeˈ kˈwal, a mi nkybˈiˈn. Tkyaqiljo lo qˈuqle tkˈuˈja tiˈj, quˈn qˈuqle tkˈuˈja qa tojjo ojtxe kawbˈil antza taˈye ttxuyiljo tkyaqil ojtzqibˈl, a twutzxix.


Ja neljännellä yövartiolla Jeesus tuli heidän tykönsä kävellen järven päällä. 	 Tej chˈixtaq qsqix, tzaj laqˈe Jesús qkˈatza; nbˈet tibˈaj aˈ.


Te juoksitte hyvin; kuka esti teitä olemasta totuudelle kuuliaisia? 	 Ayiˈy werman, tnejil lajoˈnxixtaq kyuˈn wen toj kynimbˈila, tzeˈnqeku rinil, tuˈn kykanbˈinte jun chojbˈil. ¿Me aˈltzila xqˈmante kyeˈy, tuˈn tkyij kytzaqpinjiˈy Tbˈanil Tqanil, a twutzxix?


Ja jos vaimo hylkää miehensä ja menee naimisiin toisen kanssa, niin hän tekee huorin." 	 Ex ikyxjo jun qya, qa ma kubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa tchmil, ex qa ma jaw meje tukˈa juntl ichin, aj kyˈaˈjiljo qya ikyjo twutz tnejil tchmil.


niin että te, rakkauteen juurtuneina ja perustuneina, voisitte kaikkien pyhien kanssa käsittää, mikä leveys ja pituus ja korkeus ja syvyys on, 	 ex tuˈntzintla telxix kynikyˈa tiˈj, kyukˈa tkyaqil nimil, jniˈ t‑xilin twutz, ex jniˈ tqine, ex jniˈ t‑xe, ex jniˈ tokxeˈ tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Crist.


Mutta joka totuuden tekee, se tulee valkeuteen, että hänen tekonsa tulisivat julki, sillä ne ovat Jumalassa tehdyt." 	 Me ayetzin kye nchi bˈet tojjo Yol twutzxix, nchi tzaj laqˈe tkˈatz spikyˈin, tuˈntzin tel tnikyˈtzajil qa a Dios at kyukˈa toj tkyaqil.


Tämän sanottuaan hän sylki maahan ja teki syljestä tahtaan ja siveli tahtaan hänen silmilleen 	 Atzaj teˈ tbˈaj tqˈmaˈn ikyjo, kubˈ ttzubˈin twutz txˈotxˈ, ex kubˈ tbˈinchin chˈin xoqˈl tuˈn taˈl ttzi, ex ok tsuˈn kyiˈj twutzjo moẍ,


Aabraham, teidän isänne, riemuitsi siitä, että hän oli näkevä minun päiväni; ja hän näki sen ja iloitsi." 	 Me ante Abraham, a qtzan kytaˈẍa, nimx o jaw tzalaj tuˈn tlontetaq wulila. Ex o tli noq tuˈnjo tnimbˈil, ex o noj tukˈa tzaljbˈil.


Me emme missään kohden anna aihetta pahennukseen, ettei virkaamme moitittaisi, 	 Mi nkubˈ qbˈinchiˈn jun tiˈ toj qchwinqila tuˈn mi jaw tolpaj jun aˈla toj tnimbˈil, tuˈntzin mi chi yolbˈinxjal tiˈj qaqˈnbˈiˈn.


Ja kuullessaan, että siitä kulki kansaa ohi, hän kyseli, mitä se oli. 	 Atzaj teˈ tok tbˈiˈn, qa attaq nimxku xjal n‑ikyˈik antza, xitzin tqanintz tiˈtaqjo nbˈaj.


Niin hän sanoi: "Menkää kaupunkiin sen ja sen luo ja sanokaa hänelle: `Opettaja sanoo: Minun aikani on lähellä; sinun luonasi minä syön pääsiäisaterian opetuslasteni kanssa`." 	 Ex tzaj ttzaqˈwin Jesús: Ku kyxiˈy toj tnam toj tja jun ichin, ex kyqˈmanxa te: Chiˈ xnaqˈtziljo kyjaluˈn: Chˈix tpon or tuˈn nkyima. Tuˈnpetziˈn, waja tuˈn tkubˈ ikyˈsit Xjan Qˈij toj tjay junx kyukˈa nxnaqˈtzbˈiˈn chichkujiˈy.


ja sanotte: `Jos me olisimme eläneet isäimme päivinä, emme olisi olleet osallisia heidän kanssaan profeettain vereen`! 	 Bˈisbˈajilxla kyeˈy, ayiˈy xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn Parisey xmiletzˈ. Quˈn chebˈe njaw kybˈinchiˈn kyja qtzan yolil Tyol Dios, ayeˈ i kˈmonte Tyol ojtxe, ex nbˈaj kubˈ kytxoliˈn t‑xmakil kˈul tiˈjile kyjulil qtzan wen xjal.


Mutta sinä, Jumalan ihminen, pakene semmoista, ja tavoita vanhurskautta, jumalisuutta, uskoa, rakkautta, kärsivällisyyttä, hiljaisuutta. 	 Me atzin te, ma tzˈoka jun ichin te Dios. Tuˈnpetziˈn, tzaqpinkjiy tkyaqil anetziˈn, ex weˈkuxixa jikyin toj tchwinqila, toj tbˈinchbˈiˈn bˈaˈn, toj tnimbˈila, toj tqˈaqˈbˈil tkˈuˈja, ex kukx tuˈn tayoˈn tajbˈil qMan toj tkyaqil, ex mutxinku tten.


Simon Pietari vastasi hänelle: "Herra, kenen tykö me menisimme? Sinulla on iankaikkisen elämän sanat; 	 Me ante Pegr xi ttzaqˈwin: Tata, ¿Altzin qiˈj qo xela lipeˈy? Quˈn noq oˈkx te at t‑xnaqˈtzbˈil, a ntzaj tqˈoˈn qchwinqila te jun majx.


Ja vielä hän lähetti heidän luoksensa toisen palvelijan. Ja häntä he löivät päähän ja häpäisivät. 	 Toj juntl majl tzaj tchqˈoˈn juntl taqˈnil, ex ikyxjo, bˈeˈx kyˈixbˈe twiˈ, noqx jniˈ bˈaj kyyisoˈn, ex kukxljo, aj kychqˈoˈn.


kun hän sanoo: "Minä julistan sinun nimeäsi veljilleni, ylistän sinua seurakunnan keskellä"; 	 Ex ikyx tqˈma Tkˈwal Dios te tMan toj Tuˈjil Tyol: Kxel nqˈmaˈn weˈ tbˈiy kye witzˈiˈn, ayeˈ nimil, ex kxel nbˈitziˈn bˈitz kyxol toj tjay, ja n‑oke kychmoˈn kyibˈ.


Niin kauan kuin päivä on, tulee meidän tehdä hänen tekojansa, joka on minut lähettänyt; tulee yö, jolloin ei kukaan voi työtä tehdä. 	 A naˈmx tex qˈij, ilx tiˈj tuˈn tkubˈ qbˈinchin taqˈin a tzaj chqˈon weˈy, quˈn tzul kanin qnikyˈin, aj nkyima, a jaˈ mix aˈl jun aku bˈant taqˈnin.


Minä olen se, joka todistan itsestäni, ja minusta todistaa myös Isä, joka on minut lähettänyt." 	 Ikytziˈn, kabˈe qe qbˈaj: Ayinx wejiˈy jun kujsilte wiˈjxa, ex atzin juntl, a nMaˈn, a tzaj chqˈoˈn weˈy.


niin pyrkikää juuri sentähden kaikella ahkeruudella osoittamaan uskossanne avuja, avuissa ymmärtäväisyyttä, 	 Tuˈnpetziˈn, tzˈokx tilil kyuˈn, tuˈn tok tzˈaqsitjo kynimbˈila tuˈnjo kywenila, ex tuˈn tok tzˈaqsitjo kywenila tuˈn kynabˈla,


Onko minusta siis tullut teidän vihamiehenne sentähden, että minä puhun teille totuuden? 	 ¿Ma man chin oka te kyajqˈoja noq tuˈn t‑xi nqˈmaˈnjiˈy a twutzxix?


Juuri sentähden minä lähetin teille Timoteuksen, joka on minun rakas ja uskollinen poikani Herrassa; hän on muistuttava teitä minun vaelluksestani Kristuksessa Jeesuksessa, sen mukaan kuin minä kaikkialla, joka seurakunnassa, opetan. 	 Tuˈnpetziˈn, xi nchqˈoˈn Timotey kyukˈiy, tuˈn ttzaj tnaˈn kyeˈy tzeˈn nchin bˈetiˈy toj nnimbˈila tiˈj Crist, a Jesús, ex tzeˈnx nxi nxnaqˈtziˈn toj tkyaqil Ttanim Dios, quˈn kukx njapiˈn tuˈn Timotey twutz qAjaw, ex kˈuˈjlinxix wuˈn nyakuj nkˈwala.


mutta hänellä ei ole juurta itsessään, vaan hän kestää ainoastaan jonkun aikaa, ja kun tulee ahdistus tai vaino sanan tähden, niin hän heti lankeaa pois. 	 Me quˈn tuˈn ntiˈxix kykˈuˈj tiˈj, mi nchi kujix toj kynimbˈil. Qa akux saj jun tiˈ toj kychwinqil, mo qa akux ẍi ok lipinxjal kyiˈj noq tuˈn tpajjo nyola, bˈeˈx kchi kˈwel tzˈaq toj kynimbˈil.


Minä tunnen hänet, sillä hänestä minä olen, ja hän on minut lähettänyt." 	 Noq oˈkqinx we ojtzqilte, quˈn atzin intinetaqa tukˈa toj kyaˈj, ex atziˈn jaˈlin ma chin tzaj chqˈon tuˈn, tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Ja jos sinun kätesi viettelee sinua, hakkaa se poikki. Parempi on sinulle, että käsipuolena menet elämään sisälle, kuin että, molemmat kädet tallella, joudut helvettiin, sammumattomaan tuleen. 	 Qa noq tuˈn tpaj jun tqˈobˈa mo jun tqan, aku kubˈ tzˈaqiy toj il, bˈantla tuˈn tel ttxˈemin, exsin tuˈn tokxa toj kyaˈj tukˈa junchˈin tqˈobˈa, tzeˈnkuljo tuˈn t‑xiˈy toj qˈaqˈ tukˈa kykabˈil.


Ja minä kuulin äänen taivaasta ikäänkuin paljojen vetten pauhinan ja ikäänkuin suuren ukkosenjylinän, ja ääni, jonka minä kuulin, oli ikäänkuin kanteleensoittajain, kun he kanteleitaan soittavat. 	 Ex jun paqx xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil tzaj toj kyaˈj, ikytziˈn tzeˈnku tqˈajqˈojil txqan nim aˈ, mo tzeˈnku ntinin jun qˈankyaq kujxix; quˈn atzin tqˈajqˈojiljo chnabˈ, arpa tbˈi, a nchinbˈajtztaq kyuˈn nim xjal.


joka antoi itsensä lunnaiksi kaikkien edestä, josta todistus oli annettava aikanansa, 	 a xi qˈoˈnte tibˈ te kyimin te chojbˈilte qil, tzeˈnkuxjo otaq chikyˈbˈajtz tuˈn qMan Dios toj tqˈijil, tuˈn tkotpit tkyaqil xjal tuˈn.


ja tämän heikkoutensa tähden hänen täytyy, samoinkuin kansan puolesta, niin itsensäkin puolesta uhrata syntien edestä. 	 Ex tuˈn xjalqe, iltaq tiˈj, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn chojbˈil tnejil tiˈjjo kyilku, exsin tkabˈ, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn chojbˈil tiˈj kyiljo txqantl xjal.


Sillä me olemme hänen tekonsa, luodut Kristuksessa Jeesuksessa hyviä töitä varten, jotka Jumala on edeltäpäin valmistanut, että me niissä vaeltaisimme. 	 Qalaˈ ate Dios saj qˈonte akˈaj qchwinqil. Ex ma qo anqˈin tuˈn Crist, a Jesús, tuˈn tkubˈ qbˈinchin bˈaˈn, a tzeˈnkuxjo xkubˈ t‑ximin Dios te tnejil.


Sillä minä olen tullut `nostamaan pojan riitaan isäänsä vastaan ja tyttären äitiänsä vastaan ja miniän anoppiansa vastaan; 	 Quˈn ma chin ula qˈol paˈbˈl kyxolxjal tzeˈnku tzˈibˈin toj Tuˈjil Tyol Dios: Jun kˈwalbˈaj ichin kjyol qˈoj tiˈjx tman, ex jun kˈwalbˈaj qya kjyol qˈoj tiˈjx ttxu. Ex ilibˈj tiˈj ilibˈilte.


Mutta jos te ette usko hänen kirjoituksiaan, kuinka te uskoisitte minun sanojani?" 	 Me mi nxi kyniminjiˈy a xkyij ttzˈibˈiˈn Moisés. ¿Tzeˈntzin ttentz tuˈn t‑xi kynimiˈn a xi nqˈmaˈn?


Mutta me pyydämme teitä, veljet, antamaan tunnustuksenne niille, jotka tekevät työtä teidän keskuudessanne ja ovat teidän johtajanne Herrassa ja neuvovat teitä, 	 Atzin jaˈlin erman, nqo kubˈsin qwutza kyeˈy, tuˈn kykubˈ kyniminjiˈy ayeˈ nchi aqˈnin kuj kyxola, a ayeˈ nejinel kyxola toj tbˈi qAjaw, ayeˈ nchi jikysin kyeˈy toj kynimbˈila.


kun mieleeni muistuu se vilpitön usko, joka sinulla on, joka ensin oli isoäidilläsi Looiksella ja äidilläsi Eunikellä ja joka, siitä olen varma, on sinullakin. 	 Quˈn kubˈ nnaˈnjiˈy tnimbˈila jikyinxix wen, tzeˈnku te tyayin, a tnejil nimil toj tjaˈy, a Loida, exsin te tnaniy, Eunice. Ex qˈuqlexix nkˈuˈja tiˈja, qa ikyx taˈ tejiy tnimbˈil.


Nikodeemus sanoi hänelle: "Kuinka voi ihminen vanhana syntyä? Eihän hän voi jälleen mennä äitinsä kohtuun ja syntyä?" 	 Bˈeˈx xi tqaninku Nicodem te: ¿Tzeˈntzin tten ikyjo; jun xjal ma tijin tuˈn titzˈje juntl majl? ¿Ma akutzin tzˈokx toj tkˈuˈj ttxu, tuˈntzintla titzˈje tkabˈ majin?


Hänessä meillä on lunastus, syntien anteeksisaaminen, 	 Noq tuˈn tkyimlin Jesús te qxel, ma qo klet, ex ma kubˈ najsit tkyaqil qil.


ja me kaaduimme kaikki maahan, ja minä kuulin äänen sanovan minulle hebreankielellä: `Saul, Saul, miksi vainoat minua? Työläs on sinun potkia tutkainta vastaan.` 	 Qkyaqilxa kubˈ lankˈaj twutz txˈotxˈ, ex nbˈiˈy tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla, a tzaj qˈmante weˈy toj kyyol aj Judiy. Chiˈ kyjaluˈn: ¡Saulo, Saulo! ¿Tiˈn wila ma chin el tikyˈiˈn? Axa n‑ok qˈoˈnte jun mibˈin tiˈjxa, ikyx tzeˈnku jun wakx nkjoˈn, aj tok twaˈbˈiˈn jun ma juchˈ kxbˈil, ex aj qa nya tumiljo nbˈant tuˈn. Xitzin nqˈmaˈntza:


että näet pakanatkin ovat kanssaperillisiä ja yhtä ruumista ja osallisia lupaukseen Kristuksessa Jeesuksessa evankeliumin kautta, 	 Atzin t‑ximjo, a ewintaq lo: Qa noq tuˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil, aye nimil nya Judiy at kyoklin tiˈjjo etzbˈil, a tzajnin te Dios, junx kyukˈa nimil Judiy. Atzin jaˈlin ma chi oka te junchˈin Ttanim, ex at kyokliˈn junx tiˈjjo tkyaqil, a ma tzaj ttziyin Dios, noq tuˈn Crist, a Jesús.


Ja kun muutamat puhuivat pyhäköstä, kuinka se oli kauniilla kivillä ja temppelilahjoilla kaunistettu, sanoi hän: 	 Iteˈtaq junjun kyexjal nchi yolintaq tiˈjjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, quˈn ponixtaq chi kaˈyin kyuˈn abˈj, a iteˈktaq te bˈinchbˈilte, ex kyuˈn jniˈ oyaj, a xi kyqˈoˈnxjal te pitxbˈilte. Chi Jesúsjo kyjaluˈn:


Niin Jeesus sanoi heille: "Niinpä en minäkään sano teille, millä vallalla minä näitä teen". 	 Xitzin tqˈmaˈnl Jesústz: Exsin ikyx wejiˈy, nlay txi nqˈmaˈn weˈ, alkye saj qˈoˈnte wokliˈn tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn tkyaqiljo lo.


Sentähden tulee meidän sitä tarkemmin ottaa vaari siitä, mitä olemme kuulleet, ettemme vain kulkeutuisi sen ohitse. 	 Tuˈn tel qnikyˈ tiˈj jaˈlin, qa a Tkˈwal Dios nimxixtl toklin kywutz angel, il tiˈj tuˈn tok tilil quˈn, tuˈn tkubˈ qnimin Tyol, a Tbˈanil Tqanil, a o qbˈi, tuˈn mi qo el txalpaj toj qnimbˈil.


Tämän minä olen teille puhunut, että teillä olisi minussa rauha. Maailmassa teillä on ahdistus; mutta olkaa turvallisella mielellä: minä olen voittanut maailman." 	 Tkyaqilxjo lo ma txi nqˈmaˈn kyeˈy, tuˈntzin tknetjo nukˈbˈil kyuˈn. Tzaluˈn twutz txˈotxˈ nimx kkyˈelix kyuˈn. Me kyintz kyipiˈn, quˈn ma kubˈ tiˈj tkyaqiljo twutz txˈotxˈ wuˈn.


Ja kun he pelkäsivät meidän viskautuvan karille, laskivat he laivan perästä neljä ankkuria ja odottivat ikävöiden päivän tuloa. 	 Tuˈn chˈixtaq qkaniˈn tkˈatzjo txˈotxˈ, bˈeˈx tzaj kyxobˈiljo aqˈnil, qa akutaq tzˈok takpajjo bark kyiˈj ma tij abˈj, ex toj qxopin. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx kux kyqˈoˈn kyaje kxbˈil tiˈjxi bark, tuˈn mina bˈetl. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i ja naˈn Dios, ex xi kyqanin tuˈn liwey tuˈn qsqix.


Samoin myös Herra on säätänyt, että evankeliumin julistajain tulee saada evankeliumista elatuksensa. 	 Ikytzin tumiljo xkyij tqˈmaˈn qAjaw Jesús, qa ayejo, a yolil Tbˈanil Tqanil kolbˈil, ex at kyoklin tiˈj jun onbˈil, quˈn tuˈn a kyaqˈiˈn.


Ja hän kutsui hänet eteensä ja sanoi hänelle: `Mitä minä kuulenkaan sinusta? Tee tili huoneenhallituksestasi; sillä sinä et saa enää minun huonettani hallita.` 	 Tzajtzin txkoˈn tej kaˈyil, exsin xi qˈmaˈntz te kyjaluˈn tuˈn tajaw aqˈuntl: ¿Tzeˈntzin tzˈelpine a ma bˈaj kyqˈmaˈnxjal weˈy tiˈja? Qˈonqetzjiy jniˈ uˈj nchi ajbˈin tuˈn, ex qˈmantza tzeˈn taˈye jniˈ aqˈuntl, quˈn atziˈn jaˈlin nlay tzˈokla teˈ kaˈyilte waqˈiˈn.


Ja he puhelivat keskenään kaikesta tästä, mikä oli tapahtunut. 	 Tzuntaq nchi yolin tiˈj tkyaqiljo otaq bˈaj.


Hänestä kaikki profeetat todistavat, että jokainen, joka uskoo häneen, saa synnit anteeksi hänen nimensä kautta." 	 Me kykyaqiljo yolil Tyol Dios ojtxe otaq chi yolin tiˈj Jesús, ex otaq kyqˈma qa aye kchi nimil tiˈj, ok kˈwel najsin kyil tuˈn.


Niin on myös kirjoitettu: "Ensimmäisestä ihmisestä, Aadamista, tuli elävä sielu"; viimeisestä Aadamista tuli eläväksitekevä henki. 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Atzin tnejil ichin Adán, ma tzaj tqˈoˈn qchwinqil tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Ex ikyxjo tkabˈ Adán, a Jesús, ex ma tzul te qˈol chwinqil te qe te jun majx.


Silloin ylimmäinen pappi nousi ja astui esille ja kysyi Jeesukselta sanoen: "Etkö vastaa mitään? Mitä nämä todistavat sinua vastaan?" 	 Atzin kynejilxix pale jaw weˈ kyxoljo jniˈ xjal, ex xi tqanin te Jesús: ¿Ntiˈxsin chˈin tzaj ttzaqˈwiˈn? ¿Tiˈxsin kyqˈmaˈnxjal tiˈja?


Ja kun ylipapit ja vanhimmat häntä syyttivät, ei hän mitään vastannut. 	 Ayetzin kyeˈ kynejil pale exqetziˈn jniˈ nejinel kyxolx Judiy i ok ten stzˈimil tiˈj. Me ntiˈ te Jesús xi ttzaqˈwin.


Ettekö muista, että minä, kun vielä olin teidän tykönänne, sanoin tämän teille? 	 ¿Mitzin naˈn kyuˈn, tej t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy tiˈj tkyaqiljo lo, tej intinxtaqa kyukˈiy?


etteivät, kun hän on pannut perustuksen, mutta ei kykene saamaan rakennusta valmiiksi, kaikki, jotka sen näkevät, rupeaisi pilkkaamaan häntä 	 Me me qa oˈkxjo tqˈuqil ja xbˈant, exsin mina xjapin bˈantjo jniˈ txqantl, jotxjo jniˈ xjal, a nchi kaˈyink tiˈjjo aqˈuntl anetziˈn, noqx kchi jawil xmayinx tiˈjjo xjal luˈn, tuˈn mina xjapin bˈaj taqˈin.


ja anoivat sitä suosionosoitusta itsellensä, Paavalia vastaan, että hän haettaisi hänet Jerusalemiin; sillä he valmistivat väijytystä tappaakseen hänet tiellä. 	 Xi kyqanin, ex i kubˈsin kywutz te Festo, tuˈn t‑xi qˈiˈn Pabl Jerusalén, quˈn tuˈn antza toj Cesarea taˈyetaq, ex otaq bˈaj kyximin, qa tuˈntaq tkubˈ kybˈyoˈn Pabl toj bˈe.


Ja kun hän istui Öljymäellä, tulivat opetuslapset erikseen hänen tykönsä ja sanoivat: "Sano meille: milloin se tapahtuu, ja mikä on sinun tulemuksesi ja maailman lopun merkki?" 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx o xiˈy tzma twiˈ wutz Olivos. Tej tkubˈ qe Jesús, bˈeˈx o xi laqˈeˈy tkˈatz qjunalxa, ex xi qqaniˈn te: QAjaw, qˈmantza qeˈy. ¿Jtojtzila bˈaˈn tbˈajjo ikyjo? ¿Ex tiˈtzila techil kqlaˈbˈila, aj chˈixtaq tula, ex a chˈixtaq tjapin bˈaj tkyaqil twutz txˈotxˈ?


Mutta olkaa te varuillanne. Minä olen edeltä sanonut teille kaikki. 	 Kykaˈyink kyibˈa. Tuˈnpetziˈn, ma txi nqˈmaˈn kyeˈy naˈmtaq tuˈn tul kanin ikyjo.


Tämä verollepano oli ensimmäinen ja tapahtui Kyreniuksen ollessa Syyrian maaherrana. 	 Ajo tajlal lo tnejil maj tuˈn tel tqanil jniˈ xjal at twutz txˈotxˈ. Ataq Sirenio toktaq te kawil toj Siria.


Sillä ei Jumala armolahjojansa ja kutsumistansa kadu. 	 Quˈn tkyaqiljo o tzaj tqˈoˈn Dios, nlay tzˈel tiˈn; ex a txokbˈil tuˈn kyok te Ttanim, nlay txˈixpit.


sillä Isä itse rakastaa teitä, sentähden että te olette minua rakastaneet ja uskoneet minun lähteneen Jumalan tyköä. 	 quˈn axte nMaˈn kˈuˈjlil kyeˈy, noq tuˈn nchin ok kykˈuˈjliˈn, ex ma txi kynimiˈn qa tukˈa Dios ma chin tzajiˈy.


Sillä eihän ruumiskaan ole yksi jäsen, vaan niitä on siinä monta. 	 Atzin jaˈlin, jun xmilil, nya noq junchˈin elnin, qalaˈ nimku.


Näitä toimittaessani muutamat Aasiasta tulleet juutalaiset tapasivat minut puhdistautuneena pyhäkössä, eikä ollut mitään väentungosta tai meteliä; 	 Ex tzuntaq nbˈantjo luˈn wuˈn, tej tbˈaj nsaqsin wibˈa, tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈn nxjalila atxix ojtxe. Me ntiˈ chˈin jaw tiljxjal, tej wel jyete toj tnejil ja te naˈbˈl Dios kyuˈn jun jteˈbˈin Judiy tzajninqetaq toj txˈotxˈ te Asia.


Sillä se on armoa, että joku omantunnon tähden Jumalan edessä kestää vaivoja, syyttömästi kärsien. 	 Quˈn wenxix teˈ twutz Dios, qa ma tzikyˈx yajbˈil kyuˈn, a nya toj tumil, noq tuˈn nimilqiˈy tiˈj Dios.


Ja siellä oli monta naista, jotka olivat Galileasta seuranneet Jeesusta ja palvelleet häntä; he seisoivat taampana katselemassa. 	 Ex iteˈtaq txqan qya antza nchi kaˈyintztaq najchaq, ayeˈ i ok lipe tiˈj Jesús, atxix toj txˈotxˈ te Galiley, ex aye nchi mojintaq tukˈa.


Niin hän juoksi edelle ja nousi metsäviikunapuuhun nähdäkseen hänet, sillä Jeesus oli kulkeva siitä ohitse. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx el rinin, tuˈntzintla tnej chˈintl, ex bˈeˈx jax toj twiˈ jun wiq tze, sicómoro tbˈi, tuˈntzintla tiwle Jesús tuˈn, quˈn antza tuˈn tikyˈetaq.


Sen minä siis sanon ja varoitan Herrassa: älkää enää vaeltako, niinkuin pakanat vaeltavat mielensä turhuudessa, 	 Atzin kxel nqˈmanjiˈy, ex kxel woqxeniˈn toj tbˈi qAjaw, tuˈn mi chi anqˈiniˈy tzeˈnqeku xjal, a nya nimil tiˈj Dios, a nchi anqˈin tzeˈnku ntqanin kynabˈl, a ntiˈ tumil.


Sitten hän tuli opetuslasten tykö ja sanoi heille: "Te nukutte vielä ja lepäätte! Katso, hetki on lähellä, ja Ihmisen Poika annetaan syntisten käsiin. 	 Atzaj teˈ tmeltzˈaj jaˈ iteˈye oxe t‑xnaqˈtzbˈin, xi tqˈmaˈn kye: ¿Ma tzunxsin nchi ktaˈn, ex nchi ajlaˈn? Ma pon or tuˈn nxi qˈoˈn ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, toj kyqˈobˈ aj il.


Ja he tulivat maatilalle, jonka nimi on Getsemane; ja hän sanoi opetuslapsillensa: "Istukaa tässä, sillä aikaa kuin minä rukoilen". 	 Bˈeˈx xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin tojjo najbˈil Getsemaní. Teˈ kykanin antza, xi tqˈmaˈn kye: Ku kykyij qeˈy tzaluˈn. Ma chin weˈ naˈl Dios.


Ja he ratkesivat kaikki haikeasti itkemään ja lankesivat Paavalin kaulaan ja suutelivat häntä, 	 Jotx i bˈaj oqˈ, bˈaj kychleˈn kyibˈ, ex el kymaˈtzin Pabl.


Älkää tuomitko näön mukaan, vaan tuomitkaa oikea tuomio." 	 Mi chi kawiˈn wibˈaja noq tuˈn n‑ok kykaˈyiˈn; qalaˈ chi kawiˈn tukˈa jun tumil tzˈaqlexix.


Niin hän heitti vaippansa päältään, kavahti seisomaan ja tuli Jeesuksen tykö. 	 Bˈeˈxsin kyij t‑xoˈnkuxjo t‑xbˈalin, jun paqx tjaw tˈikypaj, ex xi tiˈn tibˈ, tuˈn tkanin tkˈatz Jesús.


Ja kun etelätuuli alkoi puhaltaa, luulivat he pääsevänsä tarkoituksensa perille, nostivat ankkurin ja kulkivat aivan likitse Kreetaa. 	 Kubˈ kybˈisin, qa akutaq txi qiˈn qbˈeˈy, quˈn noq chˈin njumintaq kyqˈiqˈ tzajnin kubˈl. O etza, ex bˈet bark qjaqˈa toj ttxuyil aˈ ttxlajile Creta.


ja niin minä vihassani vannoin: `He eivät pääse minun lepooni`." 	 Tuˈnpetziˈn, chi Diosjo, tzaj nqˈoja kyiˈj, ex xi nqˈmaˈn kye, tuˈn mina chi okx tojjo Canaán, a txˈotxˈ te ajlabˈl, a bˈantnin wuˈn, tuˈn kyajlan wukˈiy.


Ja minä näin, kuinka Karitsa avasi yhden niistä seitsemästä sinetistä, ja kuulin yhden niistä neljästä olennosta sanovan niinkuin ukkosen äänellä: "Tule!" 	 Ex xi nkaˈyiˈn, tej tjaw tlaqin tal Tal rit tnejil kyxoljo wuq jupbˈilte tiˈjjo uˈj. Ex nbˈiy jun ajbˈil kyxoljo kyaje ajbˈil tiˈjile qˈuqbˈil ntqˈmaˈn tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ, tzeˈnku tqˈajqˈojil qˈankyaq: Ku tzajach.


Eikö hän pikemminkin sano hänelle: `Valmista minulle ateria, vyöttäydy ja palvele minua, sillä aikaa kuin minä syön ja juon; ja sitten syö ja juo sinä`? 	 Nlay txi tqˈmaˈn ikyjo. Ikyla aku txi tqˈmaˈn kyjaluˈn: Bˈinchim tibˈa, tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn nwaˈy te qale, ex tenkuy nkˈatza tuˈntzintla ttzaj tseˈnjiy jotxjo jniˈ k‑ajbˈil weˈy. Ajxitzin nbˈaj waˈntza ex nbˈaj kˈwantza, kˈaˈpen txiˈ tetza waˈl ex kˈwal.


Muistakaa vankeja, niinkuin olisitte itsekin heidän kanssaan vangittuina; muistakaa pahoinpideltyjä, sillä onhan teillä itsellännekin ruumis. 	 Kynaˈnqetzinjiˈy jpuˈnqekux toj tze, nyakuxtlaj ajinqiˈy iteˈkux junx kyukˈa. Ex qˈaqˈinx kykˈuˈja kyiˈjjo ayeˈ nim ma tzikyˈx kyiˈj, quˈn nyakutlaj ajinqiˈy n‑ikyˈx kyuˈn kyukˈa.


Katso, työmiesten palkka, jonka te vainioittenne niittäjiltä olette pidättäneet, huutaa, ja leikkuumiesten valitukset ovat tulleet Herran Sebaotin korviin. 	 Nchi qanbˈin kyaqˈnila kyiˈja, tuˈnjo mi ẍi ex kychjoˈn, tej tjaw kyawala. Ex ma chi bˈijtey tuˈn Dios, a tAjaw Tkyaqil.


Ja nähdessään parannetun miehen seisovan heidän kanssansa he eivät voineet mitään vastaansanoa, 	 Ex majxjo ichin anetziˈn, a otaq qˈanit, attaq kyukˈa; tuˈntziˈn, ntiˈtaq tumil tuˈn kyjaw xoˈn yol kyiˈj.


Niin he veivät hänet, joka ennen oli ollut sokea, fariseusten luo. 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx xi kyiˈn kywutzjo Parisey ajo ichin, a moẍtaq,


Ja hänen muotonsa muuttui heidän edessään, ja hänen kasvonsa loistivat niinkuin aurinko, ja hänen vaatteensa tulivat valkoisiksi niinkuin valo. 	 Antza kywutzxjo t‑xnaqˈtzbˈin, txˈixpit kaˈyin Jesús. Ox qoptzˈajx wen tzeˈnku qˈij, exsin t‑xbˈalin manyor sjanin wen, tzeˈnku tqan tzaj ntilkˈaj wen.


niin että me turvallisin mielin sanomme: "Herra on minun auttajani, en minä pelkää; mitä voi ihminen minulle tehdä?" 	 Tuˈnpetziˈn, qexix qkˈuˈj tiˈjjo tmojbˈil Dios qiˈj, tuˈn t‑xi qqˈmaˈn: Ate Dios onil weˈy. Tuˈntzin ikyjo, nlay chin tzaj xobˈa tuˈn tkyaqiljo aku tzˈok kybˈinchin xjal wiˈja.


Mutta mitä tulee meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen tulemukseen ja meidän kokoontumiseemme hänen tykönsä, niin me pyydämme teitä, veljet, 	 Atziˈn tiˈjjo tulil qAjaw Jesucrist, ex tiˈjjo aj qchmet junx tukˈa, qo kubˈsil qwutza kyeˈy, erman,


sanoen: "Opettaja, Mooses on sanonut: `Jos joku kuolee lapsetonna, niin hänen veljensä naikoon hänen vaimonsa ja herättäköön siemenen veljelleen`. 	 Kyij tyolin Moisés, qa ma kyim jun ichin, ex qa ntiˈ jun tkˈwal xkyij tukˈa t‑xuˈjil, il tiˈj tuˈn tjaw meje tukˈa titzˈin mo tukˈa ttziky qtzan tchmil, tuˈntzin aj tuljo tnejil kyal, te tkˈwaljo qtzan tchmil tuˈn toke.


Sillä jo silloin, kun olimme teidän tykönänne, me sääsimme teille, että kuka ei tahdo työtä tehdä, ei hänen syömänkään pidä. 	 Quˈn tej qteˈn kyukˈiy, xi qnikˈuˈn kyeˈy, qa at jun aˈla tkyˈeˈ tzˈaqˈnin, ex ntiˈ tuˈn twaˈn.


Mutta pitäkää te vaari itsestänne. Teidät vedetään oikeuksiin, ja teitä piestään synagoogissa, ja teidät asetetaan maaherrain ja kuningasten eteen, minun tähteni, todistukseksi heille. 	 Bˈaˈnx chi kaˈyin kyibˈa, quˈn kchi bˈaj xel qˈoˈn toj kyqˈobˈjo kawil ex kchi bˈajil lankˈiˈn toj muˈẍ ja te naˈbˈl Dios. Kchi bˈaj pon qˈiˈn kywutz nmaq kawil ex kywutz muchˈ kawil, noq tuˈn npaja. Antza kˈwele kychikyˈbˈiˈn nqanila kywutz.


ja joka on mennyt pellolle, älköön palatko takaisin noutamaan vaippaansa. 	 Ex ikyxljo, a tzmataq n‑aqˈnin toj ttxˈotxˈ, mi taqˈ ambˈil tuˈn tul qˈilkye t‑xbˈalin tja.


Niin hän sanoi heille: "Oi, te ymmärtämättömät ja hitaat sydämeltä uskomaan kaikkea sitä, minkä profeetat ovat puhuneet! 	 Chitzin Jesús kye kyjaluˈn: Ntiˈxla kyeˈ kynabˈl, ex yajx nxi kyniminjiˈy tkyaqiljo, a xbˈaj kyqˈmaˈn yolil Tyol Dios ojtxe.


enkä enää ansaitse, että minua sinun pojaksesi kutsutaan; tee minut yhdeksi palkkalaisistasi.` 	 ntiˈl weˈ woklin tuˈn wokla te tkˈwala; qalaˈ iky chin tqˈonkejiˈy tzeˈnku jun taqˈnila.


Sillä minä kiivailen teidän puolestanne Jumalan kiivaudella; minähän olen kihlannut teidät miehelle, yhdelle ainoalle, asettaakseni Kristuksen eteen puhtaan neitsyen. 	 qa chebˈe tok nwutza kyiˈja tzeˈnku jun xkyˈaqil, mo tzeˈnku jun manbˈaj tiˈj tkˈwal. Me a xkyˈaqlin luˈn nya weˈy; qalaˈ te Dios, quˈn ma txi ntziyiˈn, tuˈn kyoka te Crist, ikyxjo tzeˈnku jun txin, tuˈn tjaw meje tukˈa tchmil.


Mutta Jeesus ei ollut vielä saapunut kylään, vaan oli yhä siinä paikassa, missä Martta oli hänet kohdannut. 	 quˈn naˈmxtaq tokx Jesús toj tnam. Axtaqtza taˈye ttxaˈn tnam, jaˈ oke tkˈulbˈin Mart.


sammuttivat tulen voiman, pääsivät miekanteriä pakoon, voimistuivat heikkoudesta, tulivat väkeviksi sodassa, ajoivat pakoon muukalaisten sotajoukot. 	 Ex iteˈ junjuntl o yupj tipin qˈaqˈ kyuˈn, a njulintaq wen, tuˈn mi chi kyime tuˈn; ex iteˈ junjuntl o chi tzaqpaj, tuˈn mi chi kyime tuˈn kxbˈil, a at tste. Ex iteˈ junjuntl, a ntiˈtaq kyipin, me bˈeˈx tzaj qˈoˈn kyipin tuˈn Dios, tuˈn kykanbˈin kyiˈjjo jniˈ xoˈl qˈaqˈ, a ajqˈojqetaq kyiˈj.


Mutta että kuolleet nousevat ylös, sen Mooseskin on osoittanut kertomuksessa orjantappurapensaasta, kun hän sanoo Herraa Aabrahamin Jumalaksi ja Iisakin Jumalaksi ja Jaakobin Jumalaksi. 	 Tiˈjjo lo, majxpe te Moisés kyij tzˈibˈinte, tej ttzaj tyekˈin Dios tibˈ toj tqan txˈiˈx, a nkˈanttaq ojtxe. Tuˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn qa nchi jatz anqˈin kyimnin, quˈn axte Dios qˈmante kyjaluˈn: Ayin wejiˈy tDios Abraham, te Isaac ex te Jacob. Mix tqˈma qa ayintaq wejiˈy, qalaˈ ayin wejiˈych.


Ja tehkää tämä kaikella rukouksella ja anomisella, rukoillen joka aika Hengessä ja sitä varten valvoen kaikessa kestäväisyydessä ja anomisessa kaikkien pyhien puolesta; 	 Kybˈinchinkujiˈy tkyaqiljo luˈn tukˈa naˈj Dios. Kukx chi kubˈsin kywutza, ex chi qanin te Dios noq tuˈn Xewbˈaj Xjan. Tuˈn tbˈantjo luˈn kyuˈn, chi weˈkuxixa twutz tkyaqiljo nya wen, ex mi chi numja; qalaˈ kukx chi naˈn Diosjiˈy kyiˈj tkyaqil Ttanim Dios.


Ja Herodes ja Pilatus tulivat sinä päivänä ystäviksi keskenään; he olivat näet ennen olleet toistensa vihamiehiä. 	 Texjo qˈij anetziˈn bˈeˈx ok tukˈlin Pilat tibˈ tukˈa Herodes, quˈn kyajqˈojtaq kyibˈ.


Ja mihin taloon tulette, siihen jääkää, ja siitä lähtekää matkallenne. 	 Ex aˈlchaqx kye jatz jaˈ chi pon kaniniˈy ajlal, axsa chi tenkuy, tzmaxi kˈaˈ chi etzjiˈy toj, ajxi kyxiˈy toj junxil tnam, chi Jesús kye.


vanhat miehet olkoot raittiit, arvokkaat, siveät ja uskossa, rakkaudessa ja kärsivällisyydessä terveet; 	 Ex atzin xnaqˈtzbˈiljo lo: Qˈmanxa kye ichin, a ma chi tijin, tuˈn mi chi txˈujte, tuˈntzin kynimajtz kyuˈn txqantl, tuˈn tten kynabˈl, ex tuˈn kyok tzˈaqle toj kynimbˈil ex toj tqˈaqˈbˈil kykˈuˈj, ex tuˈn tikyˈx kyuˈn tkyaqil tiˈ toj kychwinqil.


Minä olin hengessä Herran päivänä, ja kuulin takaani suuren äänen, ikäänkuin pasunan äänen, 	 Toj jun qˈij domink, a tqˈijil qAjaw, tzaj tipin Xewbˈaj Xjan wibˈaja, ex xi nbˈiˈn wiˈjxiy jun tqˈajqˈojil kuj wen tzeˈnku jun chun.


Näin Herra tietää pelastaa jumaliset kiusauksesta, mutta tuomion päivään säilyttää rangaistuksen alaisina väärät, 	 Ikytziˈn, bˈiˈn quˈn qa nchi kletjo xjal tuˈn qAjaw, tojjo tkyaqil n‑ikyˈx kyiˈj, quˈn qˈoˈn kyibˈ te. Me meqetzin kye, a nchi bˈinchin nya wen, iteˈkx tjaqˈ tkawbˈil Dios jaˈlin, ex aj tul tqˈijil paˈbˈin, kchi xeˈl toj najin te jun majx.


Sillä jos vapaasta tahdostani sitä teen, niin minulla on palkka; mutta jos en tee sitä vapaasta tahdostani, niin on huoneenhaltijan toimi kuitenkin minulle uskottu. 	 Qa ma kubˈ nbˈinchinjiˈy luˈn a wuˈnkuxa, atla jun chojbˈil weˈ. Me nyaxix noq tuˈn ikyjo, quˈn ma chin jaw skˈoˈn weˈ tuˈn Dios, ex ma tzaj toqxenin Tyol weˈy, ex nlay kubˈ wewiˈn, quˈn ilxix tiˈj tuˈn tkubˈ bˈinchit.


Mutta jos Timoteus saapuu, niin katsokaa, että hän pelotta voi olla teidän luonanne, sillä Herran työtä hän toimittaa niinkuin minäkin. 	 Ex qa ma pon Timotey, kykaˈyinka tuˈn tten kyukˈiy tukˈa tzaljbˈil, quˈn n‑aqˈnin toj taqˈin qAjaw tzeˈnkuxjo weˈ.


Ja paimenet palasivat kiittäen ja ylistäen Jumalaa kaikesta, minkä olivat kuulleet ja nähneet, sen mukaan kuin heille oli puhuttu. 	 Ayetzin kye kyikˈlel, ox chi tzalajx, exsin nchi bˈaj nimsintaq tbˈi Dios teˈ kyajtz, quˈn otaq kybˈi ex kyli a tzaj qˈmaˈn kye.


Niin päätämme siis, että ihminen vanhurskautetaan uskon kautta, ilman lain tekoja. 	 Tuˈntziˈn ikyjo, bˈiˈn quˈn jaˈlin, qa ma qo ok tzˈaqle twutz qMan Dios noq tuˈn qnimbˈil, ex nya tuˈn qbˈinchbˈin bˈaˈn.


Sillä Johannes oli sanonut hänelle: "Sinun ei ole lupa pitää häntä". 	 quˈn tuˈn xi tqˈmaˈn Juan te Herodes: Nya wen tuˈn tok mejeˈy tukˈa t‑xuˈjil titzˈiˈnch.


puhtaudessa, tiedossa, pitkämielisyydessä, ystävällisyydessä, Pyhässä Hengessä, vilpittömässä rakkaudessa, 	 Me tojjo lo, nkubˈ qbˈinchiˈn tkyaqil tukˈa jun qanmiˈn saqxix, ex tukˈa nim qnabˈla tiˈjjo twutzxix, ex ikyxjo tukˈa jun qanmiˈn tuˈn qxi laqˈeˈy toj qnimbˈila, ex tuˈn qbˈinchiˈn bˈaˈn kywutz kykyaqil, tuˈn Xewbˈaj Xjan toj qanmiˈn, ex tuˈn tqˈaqˈbˈil qkˈuˈja twutzxix.


ja söivät kaikki samaa hengellistä ruokaa 	 Ex kykyaqilx i waˈn tiˈjjo xjan wabˈj, tej kywaˈn tiˈj maná, a tzaj tqˈoˈn Dios, ex tej kykˈwan tiˈjjo aˈ etz toj piky tuˈn Dios. Me atziˈn piky luˈn nyolin tiˈj Crist, a attaq kyukˈa toj tzqij txˈotxˈ.


niin on myös se liitto parempi, jonka takaajaksi Jeesus on tullut. 	 Quˈn atxix ojtxe, bˈantnin tiˈj tuˈn Dios tuˈn kykyijxjal toj wen tukˈa, noq kyuˈn pale, ayeˈ tzajninqe tiˈj Leví. Me tkyaqiljo lo mix ele wen. Ex atzin jaˈlin, tuˈn Jesús at juntl tbˈanil tumil nimxixtl toklin tzeˈnkuˈ ojtxe.


ja sanoi hänelle: "Tämän kaiken minä annan sinulle, jos lankeat maahan ja kumarrat minua". 	 Exsin xi tqˈmaˈntz: Kxel nqˈoˈn tkyaqiljo jniˈ chiˈ tey, qa ma kubˈ mejeˈy kˈulil nwutza.


Mutta kaiken minä teen evankeliumin tähden, että minäkin tulisin siitä osalliseksi. 	 Nkubˈ nbˈinchiˈn tkyaqiljo luˈn, noq tuˈn tpaj Tbˈanil Tqanil, tuˈntzintla qmujbˈin te qibˈ junx qkyaqilx tjaqˈ tkyˈiwbˈil Dios.


Te olette meidän todistajamme, ja Jumala, kuinka pyhät ja oikeamieliset ja nuhteettomat me olimme teitä kohtaan, jotka uskotte, 	 Aye kyeˈ kaˈyilte, ex a Dios ojtzqilte, tzeˈn xqo bˈetiˈy kyxola. Ma qo bˈeta tzˈaqle ex jikyin toj qnimbˈila.


Niin Jeesus sanoi Pietarille: "Pistä miekkasi tuppeen. Enkö minä joisi sitä maljaa, jonka Isä on minulle antanut?" 	 Me ante Jesús xi tqˈmaˈn te Pegr: Qˈonkuxjiy tmacheta toj tja. ¿Ma miˈtzin nxi tnimiˈn, qa il tiˈj tuˈn tikyˈx kyixkˈoj wuˈn, a ma bˈant tiˈj tuˈn nMaˈn?


Minua kummastuttaa, että te niin äkkiä käännytte hänestä, joka on kutsunut teidät Kristuksen armossa, pois toisenlaiseen evankeliumiin, 	 Werman, nim ma chin jaw kaˈylaja kyuˈn, tuˈn jun paqx ma kyij kytzaqpinjiˈy Dios, a txkon kyeˈy tuˈn t‑xtalbˈil Crist. Ex ma txi kynimiˈn juntl tqanil nyakuj tbˈanil kolbˈil.


Minä kiitän Jumalaa, etten ole kastanut teistä ketään muita kuin Krispuksen ja Gaiuksen, 	 Chjontex qMan Dios, mix aˈl jun kyeˈ tkuˈx toj aˈ wuˈn te jawsbˈil aˈ wuˈn, qalaˈ oˈkx Crispo ex Gay.


Mutta sittenkuin Johannes oli pantu vankeuteen, meni Jeesus Galileaan ja saarnasi Jumalan evankeliumia 	 Tuˈn jniˈ t‑xnaqˈtzbˈil Juan, bˈeˈx tzaj tqˈojjo kawil, ex bˈeˈx kux tjpuˈn toj tze. Tkuˈxlinxi Juan toj tze, xiˈ Jesús toj Galiley qˈmal teˈ Tbˈanil Tqanil Tyol Dios.


ja varsinkin ne, jotka lihan jäljessä kulkevat saastaisissa himoissa ja ylenkatsovat herrauden. Nuo uhkarohkeat, itserakkaat eivät kammo herjata henkivaltoja, 	 Ex kkawil Dios kyibˈajjo a lipcheqex tiˈjjo kyachbˈil, a ojtxe kyten, ex n‑el kyiˈjlin alkyechaqku kyoklin kawil. Ma kuj kynabˈl, ex njaw kynimsin kyibˈ. Ntiˈ kyxobˈil tuˈn kyyasin kyiˈj angel ex jniˈ taqˈnil tajaw il.


Uskon kautta otettiin Eenok pois, näkemättä kuolemaa, "eikä häntä enää ollut, koska Jumala oli ottanut hänet pois". Sillä ennen poisottamistaan hän oli saanut todistuksen, että hän oli otollinen Jumalalle. 	 Ex ikyxjo tzeˈnkuˈ te Enoc, tuˈn tnimbˈil xi qˈiˈn tuˈn Dios tukˈa t‑xmilil, tuˈn mi kyime. Noq jaw naj, ex i ok tenxjal jyolte, me mix jyete, quˈn otaq txiˈ tukˈa Dios. ¿Me tiquˈn xi qˈiˈn Enoc ikyjo? Quˈn tqˈma toj Tuˈjil Tyol Dios, tej naˈmtaq t‑xiˈ Enoc, qa wen ele twutz Dios noq tuˈn tnimbˈil.


Mutta tämä kaikki on tapahtunut, että profeettain kirjoitukset kävisivät toteen." Silloin kaikki opetuslapset jättivät hänet ja pakenivat. 	 ¡Me nya tiquˈnil! Quˈn tkyaqiljo lo bˈantninl tiˈj tuˈn tjapiˈn tzeˈnku kyyoleˈ yolil Tyol Dios ojtxe, ex i kubˈ tzˈibˈin tojjo Tuˈjil Tyol Dios. Ex bˈeˈx kyij qtzaqpiˈn, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, tjunalx. Bˈeˈx o bˈaj kubˈe toj bˈe.


Ja tässä luottamuksessa minä aioin ensin tulla teidän tykönne, että saisitte vielä toisenkin todistuksen minun suosiostani, 	 Quˈn qˈuqletaq nkˈuˈja tiˈjjo lo, kubˈ nbˈisiˈn tuˈn wikyˈa lol kyeˈy kabˈe maj, tuˈntzintla nmojiˈn kyiˈja.


sytyttääkseni, jos mahdollista, kiivauteen niitä, jotka ovat minun heimolaisiani, ja pelastaakseni edes muutamia heistä. 	 quˈn wajatlaˈy tuˈn kyklet junjun nxjalila, tuˈntzintla aj kyok kaˈyiˈn kyuˈn, aj kyoka te Ttanim Dios, bˈeˈx tuˈn tjaw chyoˈn kyanmin, ex tuˈn kyok lipe kyiˈja tuˈn kyklet.


Ja kohta muuan heistä juoksi ja otti sienen, täytti sen hapanviinillä, pani sen ruovon päähän ja antoi hänelle juoda. 	 Ex jun paqx el rinin jun jyolte chˈin bˈuˈẍ. Kux tmulin toj vin txˈam, ex ok tkˈloˈn tiˈj twiˈ jun ptzˈan, tuˈn t‑xi tkˈwaˈn Jesús.


Ja kaikki profeetat Samuelista alkaen ja kaikki järjestään, jotka puhuneet ovat, ovat myös ennustaneet näitä päiviä. 	 Ex kykyaqiljo yolil Tyol Dios, chi Pegr, tzaj xkye tukˈa Samuel, ex jniˈ txqantl, i yolin kyiˈjjo qˈij te jaˈlin.


Niin ylipapit ottivat hopearahat ja sanoivat: "Ei ole luvallista panna näitä temppelirahastoon, koska ne ovat veren hinta". 	 Ayetzin kyeˈ kynejil pale, jaw kyiˈn pwaq, ex kyqˈma: Mi kux mujbˈit teˈ pwaq luˈn toj kˈuˈbˈl oyaj toj tja Dios, quˈn ma tzˈokin te loqˈbˈil jun chwinqil, chi chiˈ.


Älkää siis tekään etsikö, mitä söisitte ja mitä joisitte, älkääkä korkeita tavoitelko. 	 Tuˈnpetziˈn, mina chi jaw melj kyeˈ noq tiˈjjo tiˈ tuˈn t‑xi kywaˈn, ex noq tiˈjjo tiˈ tuˈn t‑xi kykˈwaˈn.


Ja hän tarkkasi heitä odottaen heiltä jotakin saavansa. 	 Atzin tej kox xi kaˈyin, kubˈ tbˈiˈn, ex kubˈ tnabˈlin qa attaq tuˈn t‑xi qˈoˈn te.


sillä hän, joka antoi Pietarille voimaa hänen apostolintoimeensa ympärileikattujen keskuudessa, antoi minullekin siihen voimaa pakanain keskuudessa - 	 Quˈn ax te Dios tzaj smaˈn qey qkabˈila tuˈn qoka te tsanjil: Ante Pegr kyukˈa aj Judiy; ayintzin weˈ kyukˈa nya aj Judiyqe.


Niinkö älyttömiä olette? Te alotitte Hengessä, lihassako nyt lopetatte? 	 Ma ntiˈxsin kynabˈla, a otaq txi xkye tkabˈ chwinqil kyuˈn tuˈn Xewbˈaj Xjan te tnejil; me atzin jaˈlin, ¿Ma kyajtziˈn tuˈn tjapin bˈajjo kynimbˈila kyuˈnx kyibˈxa?


Mutta hän kielsi uudestaan. Ja vähän sen jälkeen lähellä seisovat taas sanoivat Pietarille: "Totisesti, sinä olet yksi niistä, sillä olethan sinä galilealainenkin". 	 Mina, chi Pegr, ex kubˈ tewin juntl majl. Ikyxjo, teˈ t‑xi kyqˈmaˈn txqantl xjal juntl majl te: Ajin teˈ tukˈa Jesús, quˈn aj Galiley te, chi chiˈ.


Hän sanoi hänelle: "Mitkä?" Jeesus sanoi: "Nämä: `Älä tapa`, `Älä tee huorin`, `Älä varasta`, `Älä sano väärää todistusta`, 	 Ex xi ttzaqˈwin qˈinin: ¿Me ankyeqe kawbˈil? Xi tqˈmaˈn Jesús te: Mi bˈiyin. Mi kyˈaˈjin. Mi tzˈelqˈin. Mi jaw bˈant yol tiˈj jun aˈla noq kukxjo.


Olkaa veljellisessä rakkaudessa helläsydämiset toisianne kohtaan; toinen toisenne kunnioittamisessa kilpailkaa keskenänne. 	 Qˈaqˈinx kykˈuˈja kyxolxa nyakuj kyitzˈin kyibˈa, ex kyqˈonxa ambˈil te juntl, tuˈn tkubˈ kynimin kyibˈa kyxolxa.


Ja keille hän vannoi, etteivät he pääse hänen lepoonsa? Eikö tottelemattomille? 	 Toxin, ¿Anqiˈj tzaje tqˈoj Dios, ex anqiˈj kubˈ tqˈmaˈn Dios, tuˈn mi chi okxi tojjo txˈotxˈ te ajlabˈl, a otaq txi tqˈmaˈn Dios kye? ¿Nyapela aye xjal, mix kubˈe kynimine Tyol Dios?


Sillä on niitä, jotka syntymästään, äitinsä kohdusta saakka, ovat avioon kelpaamattomia, ja on niitä, jotka ihmiset ovat tehneet avioon kelpaamattomiksi, ja niitä, jotka taivasten valtakunnan tähden ovat tehneet itsensä avioon kelpaamattomiksi. Joka voi sen itseensä sovittaa, se sovittakoon." 	 Quˈn ilaˈku tumil, tiquˈn nlay meje jun ichin: At junjun, titzˈjlinxjo ikyjo; at junjuntl noq kyuˈnxjal; ex at junjuntl ma txi kyqˈoˈn kyibˈ, tuˈn mi chi mejeye noq tuˈn tpajjo ma txi kyqˈoˈnx kyibˈ tukˈa tkyaqil kyanmin toj aqˈuntl te Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj. Qa at jun aku bˈantjo ikyjo tuˈn, bˈaˈn tuˈn tkubˈ tbˈinchin.


ja hän kertoi meille, kuinka hän oli nähnyt enkelin seisovan hänen huoneessaan ja sanovan: `Lähetä Joppeen noutamaan Simon, jota myös Pietariksi kutsutaan; 	 a tzaj qˈmante qeˈy tzeˈn tten, tej tlonte jun angel waˈltaq, ex tqˈma te kyjaluˈn: Chqˈonxa jun aˈla toj tnam te Jope, tuˈntzin ttzaj Simun, ojtzqiˈn tukˈa juntl tbˈi, Pegr.


Kun nyt olimme purjehtineet Trooaasta, kuljimme suoraan Samotrakeen, ja seuraavana päivänä Neapoliin, 	 Tojjo tnam te Troas, o okxa toj jun bark, exsin o bˈettza toj ttxuyil aˈ, tuˈn qkaniˈn toj muchˈ txˈotxˈ, Samotracia tbˈi. Ex tojxi juntl qˈij, o kaniˈn toj Neápolis. Antza, o xiyiˈy tuˈn qkaniˈn toj tnam Filipos, a tnam luˈn, a etzin kyuˈn aj Rom, ex atzin jun tnamjo nim toklin toj tkyaqil txˈotxˈ te Macedonia. Ilaˈ qˈij o teˈn antza.


Ja herättyään hän nuhteli tuulta ja sanoi järvelle: "Vaikene, ole hiljaa". Niin tuuli asettui, ja tuli aivan tyven. 	 Jaw weˈ Jesús, ex xi tqˈmaˈn te kyqˈiqˈ ex te aˈ: ¡Noqx tenkuy, ex numekuy! Bˈeˈx kubˈ nume te kyqˈiqˈ, ex tkyaqilx bˈeˈx kubˈ qen.


Ja nyt uhkaa se vaara, että ei ainoastaan tämä meidän elinkeinomme joudu halveksituksi, vaan myöskin, että suuren Artemis jumalattaren temppeliä ei pidetä minäkään ja että hän menettää mahtavuutensa, hän, jota koko Aasia ja koko maanpiiri palvelee." 	 Nya wenjo luˈn, quˈn bˈalaqa nlay bˈant tikyˈjo qkˈaẍjil. Bˈapetla teˈ, qalaˈ bˈala majxjo ja te naˈbˈlte qdios, a Artemisa, okla knajsitiljo tbˈanil yolbˈilte, ex tuˈntzintzjo, bˈeˈxla k‑elil iˈjlin nim toklin qdios anetziˈn, a kˈuˈjlinxix tzaluˈn toj Asia ex toj tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Siitä syystä minä myös näitä kärsin, enkä sitä häpeä; sillä minä tunnen hänet, johon minä uskon, ja olen varma siitä, että hän on voimallinen siihen päivään asti säilyttämään sen, mikä minulle on uskottu. 	 Ex noq tuˈn tpajjo lo, n‑ikyˈx jniˈ nya bˈaˈn wuˈn. Me ex nlay chin tzaj txˈixwiˈy te luˈn, quˈn ma tzˈel nnikyˈa teˈ Jesús, a ma txi nnimiˈn, ex qˈuqlek nkˈuˈja tiˈj, qa at tipin tuˈn tnaˈyit, ex tuˈn tkˈuyitjo tkyaqiljo ma txi woqxeniˈn te, ajxi tjapin tqˈijil.


Ja he pysyivät apostolien opetuksessa ja keskinäisessä yhteydessä ja leivän murtamisessa ja rukouksissa. 	 Kykyaqilxix qˈiˈntaq kyibˈ tuˈn tkubˈ bˈinchitjo kyyol tsanjil. Ex nkymojin kyibˈ kyxolilex, i naˈn Dios, ex ok kychmoˈn kyibˈ tuˈn tkubˈ ikyˈsitjo Xjan Wabˈj.


En minä jätä teitä orvoiksi; minä tulen teidän tykönne. 	 Nlay chi kyij ntzaqpiˈn kye; qalaˈ kchin ul meltzˈaj weˈ, tuˈn nteˈn kyukˈiy te jun majx, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Ja minä näin sen naisen olevan juovuksissa pyhien verestä ja Jeesuksen todistajain verestä; ja nähdessäni hänet minä suuresti ihmettelin. 	 Ex el nnikyˈa te qa otaq txˈujte qya tuˈn kychkyˈeljo nimil tiˈj Jesús, ayeˈ a otaq chi kyim, noq tuˈn tpajjo i yolin tiˈj. Atzaj teˈ tok nkaˈyinjiˈy luˈn, bˈeˈx in jaw kaˈylaja.


Ja jos joku tahtoo heitä vahingoittaa, lähtee tuli heidän suustaan ja kuluttaa heidän vihollisensa; ja jos joku tahtoo heitä vahingoittaa, on hän saava surmansa sillä tavalla. 	 Ex qa at jun nt‑ximin tuˈn tkubˈ bˈinchin mibˈin kyiˈj, ok k‑okil qˈaqˈ toj kytzi, tuˈn kytzˈeˈy te jun majx. Ex ikytzin kchi kyimileˈ aye kyaj tuˈn kybˈinchin mibˈin kyiˈj.


Mutta joka kerskaa, hänen kerskauksenaan olkoon Herra. 	 Ikytziˈn tzeˈnku ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Qa at jun taj tuˈn tja tnimsin jun tiˈ, bˈaˈn tuˈn tjaw tnimsin tbˈi qAjawch.


Ja hän saarnasi Galilean synagoogissa. 	 Ikytzin nkubˈetaq tyolin Jesúsjo Tyol Dios kyojileˈ muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios, tojx ttxˈotxˈ Judey.


Myös lähtivät riivaajat ulos monesta, huutaen ja sanoen: "Sinä olet Jumalan Poika!" Mutta hän nuhteli niitä eikä sallinut niiden puhua, koska ne tiesivät hänen olevan Kristuksen. 	 Nimku yabˈil bˈaj qˈanit, ex nimx taqˈnil tajaw il bˈajetz tlajoˈn toj kyanminxjal. Aye taqˈnil tajaw il i bˈaj jaw ẍchˈin, ex kyqˈma kyjaluˈn: ¡Axixa Tkˈwal Dios! Me bˈeˈx nchi bˈaj ok tmiyoˈntaq Jesús, ex mina nchi kubˈtaq twutzlin tuˈn kyjawtaq yolin, quˈn bˈintaq kyuˈn, qa axtaq Jesúsjo Tkˈwal Dios, a Crist.


Pietari vastasi hänelle ja sanoi: "Jos se olet sinä, Herra, niin käske minun tulla tykösi vettä myöten". 	 Me ante Pegr xi ttzaqˈwin: WAjaw, qa ajiy, qˈmantza tuˈn nxiˈy tkˈatza tibˈaj aˈ.


Ja hän tuli Jerikon kaupunkiin ja kulki sen läpi. 	 Tej tokx Jesús toj tnam Jericó, bˈeˈxkux ok ten bˈetejil toj tnam.


niin että kaikkien polvien pitää Jeesuksen nimeen notkistuman, sekä niitten, jotka taivaissa ovat, että niitten, jotka maan päällä ovat, ja niitten, jotka maan alla ovat, 	 Tunpetziˈn, bˈin quˈn, qa nimxix toklin tbˈi Jesús. Ex tuˈn ikyjo, noq twutz, kchi kˈwele mejeye kˈulil, a iteˈ toj kyaˈj, ikyqexjo a iteˈ twutz txˈotxˈ, ex ikyqexjo tkyaqil kyimnin.


Ja monta pitalista miestä oli Israelissa profeetta Elisan aikana, eikä kukaan heistä tullut puhdistetuksi, vaan ainoastaan Naiman, syyrialainen." 	 Ex ikyxjo, ilaˈtaq qxjalil yabˈ tuˈn txˈaˈk, aj noqtaq n‑el lemimin, me mix jun kubˈ tqˈaniˈn Elisey, a yolil Tyol Dios ojtxe, qalaˈ oˈkxjo jun bˈetin xjal, Naamán tbˈi, a tzajnintaq toj ttxˈotxˈ Siria. Ex ikyxjo nya qxjalil. Bˈalaqa nya oˈkqox nqo ok tkˈuˈjlin Dios.


Vielä tuli yksi ja sanoi: `Herra, katso, tässä on sinun leiviskäsi, jota olen säilyttänyt liinasessa. 	 Me atzin teˈ juntl iky te tqˈma kyjaluˈn: Taa, luˈ te tal pwaq lo. Chebˈex xkubˈ nkˈuˈn toj jun tal suˈtj;


Hän on luottanut Jumalaan; vapahtakoon nyt Jumala hänet, jos on häneen mielistynyt; sillä hän on sanonut: `Minä olen Jumalan Poika`." 	 Quˈn qˈuqletzila tkˈuˈjtz tiˈj Dios. In tklettz tuˈn Dios jaˈlin, qa twutzx qa taj Dios tiˈj. ¿Ma nyatzin axtz qˈmante, qa Tkˈwal Dios?


Samoin kaksi leiviskää saanut voitti toiset kaksi. 	 Ex ikyx tene tuˈn, a xi ttzyuˈn kabˈe mil; ex tkanbˈe jun kabˈetl tibˈaj.


Älkää kostako pahaa pahalla, älkää herjausta herjauksella, vaan päinvastoin siunatkaa; sillä siihen te olette kutsututkin, että siunauksen perisitte. 	 Qa ma tzˈok bˈinchin jun nya wen mo jun yasbˈil kyiˈja, mi tzaj kymeltzˈiˈn tukˈa juntl nya wen mo juntl yasbˈil te t‑xel. Qalaˈ, bˈaˈn tuˈn t‑xi kyqaniˈn tkyˈiwbˈil Dios kyibˈajjo nchi bˈinchin mibˈin kyiˈja, quˈn ikyxjo kyeˈ, ma chi txoklajtza tuˈn kykˈmontejiˈy tkyˈiwbˈil qMan Dios.


ja saavat lahjaksi vanhurskauden hänen armostaan sen lunastuksen kautta, joka on Kristuksessa Jeesuksessa, 	 Tuˈn ikyjo, ntiˈtaq tumil tuˈn tchjet qil quˈnx, quˈn qkyˈeˈtaq tiˈj. Me ante Dios, noq tuˈn t‑xtalbˈil, ma qo ok te tzˈaqle twutz, quˈn ma qo kotpit toj qil tuˈn Crist, a Jesús.


Valvokaa siis, sillä ette tiedä päivää ettekä hetkeä. 	 Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Noq tzaj kywatla toj kynimbˈila, quˈn mi bˈiˈn kyuˈn tiˈ qˈijil mo alkye or chin ula, ayiˈn Tkˈwal Ichin, chiˈ.


Ja me julistamme teille sen hyvän sanoman, että Jumala on isille annetun lupauksen täyttänyt meidän lapsillemme, herättäen Jeesuksen, 	 Ikytziˈn, chi Pabl, awotzin qeˈ nqo qˈmante Tbˈanil Tqanil kyeˈy, qa a t‑xilin yol otaq tqˈma qMan Dios kyeˈ ojtxe qxjalil, naˈmtaq tbˈant.


ja kirjoittivat heidän mukaansa näin kuuluvan kirjeen: "Me apostolit ja vanhimmat, teidän veljenne, lähetämme teille, pakanuudesta kääntyneille veljille Antiokiassa ja Syyriassa ja Kilikiassa, tervehdyksen. 	 Ex kye xi qˈoˈne jun uˈj, a iky ntqˈmaˈn kyjaluˈn: Kchi xel qqˈolbˈiˈn ayiˈy erman, kˈuˈjlinqe quˈn: Awoqejiˈy tsanjil Jesús exqetziˈn nejinel toj Ttanim Dios toj Jerusalén, nxi qtzˈibˈiˈn kyeˈy, a ayiˈy nya Judiyqiˈy ex najleqiˈy toj Antyokiy, Siria ex Cilicia.


Kuinka paljon suurempiarvoinen onkaan ihminen kuin lammas! Sentähden on lupa tehdä sapattina hyvää." 	 ¿Ma nyatzin nimxixtl toklin jun ichin twutz jun rit? Tuˈnpetziˈn, bˈaˈn tuˈn tkubˈ qbˈinchin qejiˈy a bˈaˈn toj tqˈijil ajlabˈl.


tämä Metusalan, tämä Eenokin, tämä Jaaretin, tämä Mahalalelin, tämä Keenanin, 	 a tkˈwaltaq Matusalén, a tkˈwaltaq Enoc, a tkˈwaltaq Jared, a tkˈwaltaq Mahalaleel, a tkˈwaltaq Cainán.


Mikä taas orjantappuroihin putosi, ne ovat ne, jotka kuulevat, mutta vaeltaessaan tukehtuvat tämän elämän huoliin, rikkauteen ja hekumoihin, eivätkä tuota kypsää hedelmää. 	 Atzin teˈ ijaj, a xpon chitj kyxol txˈiˈx, antza nyoline teˈ kyiˈjjo xjal, a nchi bˈin tiˈjjo Tyol qMan Dios, me liwey nchi tzaj numj toj kynimbˈil tuˈnjo t‑xim kyanmin nya jikyin. Atku tuˈn tpajjo qˈinimil, ex atku noq tuˈn tpajjo achbˈil, a at twutz txˈotxˈ, tuˈntziˈn mina nchi wutzin toj kychwinqil.


Ja kun Pietari oli epätietoinen siitä, mitä hänen näkemänsä näky mahtoi merkitä, niin katso, ne miehet, jotka Kornelius oli lähettänyt ja jotka kyselemällä olivat löytäneet Simonin talon, seisoivat portilla 	 Bˈeˈxsin jaw bˈisin Pegr, ex kubˈ t‑ximin tzeˈntzila tzˈelpineˈ wutzikyˈ anetziˈn. Tzuntaqtzin bˈisin, tej kykaniˈn ichin ttzija, ayeˈ xi tchqˈoˈn Cornelio. Tzuntaq nchi qanlaj tiˈj tja Simun.


Mutta juhlan aikana hän tavallisesti päästi heille yhden vangin irti, sen, jota he anoivat. 	 Me ante Pilat, a aj kawil, aj tikyˈ junjun Xjan Qˈij, kukx nxi ttzaqpiˈntaq jun xjal, a tkuˈxtaq toj tze. Me nejtaq nxi tqanin alkye kyajxjal tuˈn t‑xi tzaqpet.


Ja he kuulivat suuren äänen taivaasta sanovan heille: "Nouskaa tänne!" Niin he nousivat taivaaseen pilvessä, ja heidän vihollisensa näkivät heidät. 	 Ex ayetzin kabˈe kujsil yol, xi kybˈiˈn jun tqˈajqˈojil wibˈaj toj kyaˈj, ex ntqˈmaˈn: Ku kyjatza tzaluˈn. Ex bˈeˈx i xiˈ toj muj, tuˈn kykanin toj kyaˈj. Ex iwle kyuˈn kyajqˈoj.


Ja hänen tykönsä tuotiin kuuro, joka oli melkein mykkä, ja he pyysivät häntä panemaan kätensä hänen päälleen. 	 Tej tkanin antza, qˈiˈn jun xjal ẍonẍ ex xtiq twutz, ex xi kyqˈmaˈn a iqilte te Jesús, tuˈn tkubˈ tqˈoˈn tqˈobˈ tibˈaj tuˈn tel weˈ.


sillä joka on kuollut, se on vanhurskautunut pois synnistä. 	 quˈn qa ma qo kyim, ma qo tzaqpaj toj il.


tuomitsemaan kaikkia ja rankaisemaan kaikkia jumalattomia kaikista heidän jumalattomista teoistansa, joita he jumalattomuudessaan ovat tehneet, ja kaikesta julkeasta, mitä nuo jumalattomat syntiset ovat häntä vastaan puhuneet". 	 Tzul qAjaw qˈol chojbˈil te kykyaqilx, aj tjaw yupit jniˈ tnam twutz txˈotxˈ, tuˈn kykyij kykyaqiljo nya nimil toj najin te jun majx, noq tuˈn tpaj kybˈinchbˈin nya wen, ex tuˈn tpaj jniˈ xoˈj yol kyuˈn tiˈj Dios, chi Enoc.


kansa, joka pimeydessä istui, näki suuren valkeuden, ja jotka istuivat kuoleman maassa ja varjossa, niille koitti valkeus". 	 Ayeˈ xjal tojjo txˈotxˈ lo iteˈtaq toj qxopin toj kyanmin, me o kyli jun nim tqan tzaj. Ex ayeˈ najleqe tojjo txˈotxˈ, a ikyˈin kyuˈnxjal ex te kyiminch, quˈn nyakuj ntiˈtaq kyoklin. Me atziˈn jaˈlin, ma kyli jun nim spikyˈin, ex jun tqan tzaj, a tzunx nqopinx.


Koska siis Kristus on kärsinyt lihassa, niin ottakaa tekin aseeksenne sama mieli - sillä joka lihassa kärsii, se lakkaa synnistä - 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku te Crist, ma tzikyˈx tuˈn toj t‑xmilil, exsin ikyx kyejiˈy bˈaˈn tuˈn t‑xi kyqˈoˈn kyibˈa tuˈn tikyˈx yajbˈil kyuˈn, noq tuˈn tpaj kynimbˈila. Quˈn alkyeˈ ma tzikyˈx tuˈn toj t‑xmilil, tok tilil tuˈn, tuˈn tkyij ttzaqpiˈn il,


Pitäkää pyhien tarpeet ominanne; harrastakaa vieraanvaraisuutta. 	 Chi oniˈn kyiˈjjo nimil, ayeˈ atx taj kye. Ex kyxkˈaminqekujiˈy toj kyjaˈy aye nchi kanin qˈolbˈil kyeˈy.


sillä minä sanon teille, ettei yksikään niistä miehistä, jotka olivat kutsutut, ole maistava minun illallisiani`." 	 Quˈn twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, qa mix jun teˈ xjal kyxoljo ẍi txket wuˈn te tnejil, ok kchi waˈl tiˈjjo wabˈj, a ma bˈant wuˈnch, chi Jesúsjo kyexjal.


Lapset, olkaa vanhemmillenne kuuliaiset Herrassa, sillä se on oikein. 	 Ayiˈy kˈwalbˈaj, kyniminqekutzinjiˈy kytatiy, tzeˈnku taj qAjaw, quˈn ante wenjo,


Me tiedämme, ettei Jumala kuule syntisiä; vaan joka on jumalaapelkääväinen ja tekee hänen tahtonsa, sitä hän kuulee. 	 ¿Nyapela bˈin kyuˈn, qa mi nchi tzaj tbˈin Diosjo aj il? Qalaˈ nchi tzaj tbˈiˈn aye nchi kˈulin te, exqetziˈn nkubˈ kybˈinchin a taj.


Niin riivaajat lähtivät ulos miehestä ja menivät sikoihin. Silloin lauma syöksyi jyrkännettä alas järveen ja hukkui. 	 Texjo or anetziˈn, bˈeˈx i etz kyej taqˈnil tajaw il toj tanminjo ichin anetziˈn, ex bˈeˈxsin i okxtz kyojileˈ kuch, a iteˈtaq. Ayetzin kyej kuch bˈeˈx i xi tilj kyeˈ kubˈl, ex atzaj teˈ kykupin, bˈeˈxsin xi kyxoˈn kyibˈtz tojjo nijabˈ, ex antza bˈeˈx i jiqˈwe.


Mutta jos sinun kätesi tai jalkasi viettelee sinua, hakkaa se poikki ja heitä luotasi; parempi on sinulle, että käsipuolena tai jalkapuolena pääset elämään sisälle, kuin että sinut, molemmat kädet tai molemmat jalat tallella, heitetään iankaikkiseen tuleen. 	 Tuˈnpetziˈn, qa noq tuˈn tpaj jun tqˈobˈa mo jun tqan, aku kubˈ tzˈaqiy toj il, bˈantla tuˈn tel ttxˈemiˈn, ex qˈimila toj tkˈuˈja te jun majx. Quˈn wenitla tuˈn tokxa toj kyaˈj noq tukˈa jun tqˈobˈa mo jun tqan, tzeˈnkul teˈ, tuˈn t‑xiˈy kyukˈa kykabˈil toj qˈaqˈ.


Sentähden, kun meillä on näin suuri pilvi todistajia ympärillämme, pankaamme mekin pois kaikki, mikä meitä painaa, ja synti, joka niin helposti meidät kietoo, ja juoskaamme kestävinä edessämme olevassa kilvoituksessa, 	 Atzin jaˈlin, tkyaqiljo ojtxe nimil ma chi bˈaj qˈmet, nchi ajbˈin te jun yekˈbˈil te qe jaˈlin, tuˈn tja qiˈn qibˈ, tuˈn tjapin bˈajjo qnimbˈil. Tuˈnpetziˈn, il tiˈj tuˈn tkyij qtzaqpiˈn tkyaqiljo a ntiˈ tajbˈin te qe, ex tkyaqiljo il, a nkubˈ sbˈunqe tuˈn qel txalpaj toj qnimbˈil tiˈj qMan Dios.


Ja joka ottaa tykönsä yhden tämänkaltaisen lapsen minun nimeeni, se ottaa tykönsä minut. 	 Tuˈnpetziˈn, ankye kxel kˈmonte jun tal kˈwal tzeˈnku lo, noq tuˈn tnimbˈil tiˈj nbˈiˈy, nyakuj ayiˈn kchin xel tkˈmoˈn.


Vääryyden tekijä tehköön edelleen vääryyttä, ja joka on saastainen, saastukoon edelleen, ja joka on vanhurskas, tehköön edelleen vanhurskautta, ja joka on pyhä, pyhittyköön edelleen. 	 Tuˈnpetziˈn, ankye taj tuˈn tkubˈ tbˈinchin nya wen, exsin kubˈ tbˈinchinkuˈj. Ex ankye taj tuˈn tkubˈ tbˈinchin il, in tkubˈ tbˈinchin. Me noqit aku tzaj tnaˈn, qa il tiˈj tuˈn tok toj paˈbˈin twutz Dios. Tuˈnpetziˈn, ankye teˈ, ma tzˈel tpaˈn tibˈ, tuˈn tkubˈ tbˈinchin wen, kukx tok tililjo tuˈn, tuˈn tbˈant. Ex anteˈ tzˈaqle toj tchwinqil twutz Dios, bˈaˈn tuˈn tok tzˈaqle toj tkyaqil.


"Sinä, meidän Herramme ja meidän Jumalamme, olet arvollinen saamaan ylistyksen ja kunnian ja voiman, sillä sinä olet luonut kaikki, ja sinun tahdostasi ne ovat olemassa ja ovat luodut". 	 Ay qAjaw ex qDiosa, at te toklin tuˈn t‑xi tkˈmoˈn tkyaqil nimsbˈil tbˈiy, ex tokliˈn ex tipiˈn, quˈn ate xkubˈ bˈinchinte tkyaqiljo at, ex noq tuˈn tajbˈila iteˈ tkyaqiljo, a xkubˈ tchˈiysiˈn.


Sitten oli temppelin vihkimisen muistojuhla Jerusalemissa, ja oli talvi. 	 Jbˈalilkutaq antza, ex toj Jerusalén n‑ikyˈsittaq jun nintz qˈij tuˈn tzaj kynaˈn tbˈantliˈn tnejil ja te naˈbˈl Dios.


niin mekin, teitä hellien, halusimme antaa teille, ei ainoastaan Jumalan evankeliumia, vaan oman henkemmekin, sillä te olitte meille rakkaiksi tulleet. 	 Ex ikyqexsinjiˈy, chebˈe kˈuˈjlinqiˈy quˈn, exla qa nim ma tzikyˈx quˈn, noq tuˈn t‑xi qqˈoˈn Tbˈanil Tqanil kolbˈil kyeˈy. Ex nya noq oˈkxjo, qalaˈ tuˈn t‑xi qyekˈiˈn toj qchwinqila, tzeˈn tuˈn kybˈetiˈy toj kynimbˈila.


Sillä Jumala, joka sanoi: "Loistakoon valkeus pimeydestä", on se, joka loisti sydämiimme, että Jumalan kirkkauden tunteminen, sen kirkkauden, joka loistaa Kristuksen kasvoissa, levittäisi valoansa. 	 Quˈn axte Diosjo, a qˈmaˈntexix te tnejil, tuˈn tjaw qoptzˈaj spikyˈin toj qxopin; ex ikyxjo jaˈlin, ma tzaj tqˈoˈn spikyˈin te jun qˈinimil toj qanmin, a ojtzqibˈl tiˈjjo t‑xilin tqoptzˈajiyil Dios, noq tuˈn Jesucrist. Me ante qˈinimil lo tojxi qxmilil taˈye te jun majx, ex atziˈn qxmililjo nyakuj ikyjo tzeˈnku jun tzˈaqbˈaj kˈwil, jun paqx nbˈaj. Ex atziˈn qˈinimil nimxix qipin tuˈn toj qanmin, tuˈntzin tyekˈin qa te te Dios ex nyaqeku.


että teidän kerskaamisenne minusta olisi yhä runsaampi Kristuksessa Jeesuksessa, kun minä taas tulen teidän tykönne. 	 Tuˈntzin ikyjo, chin ajbˈila juntl majla kyxola te qˈuqbˈil kykˈuˈja, noq tuˈn tbˈi Crist, a Jesús.


Jos sanomme, ettemme ole syntiä tehneet, niin me teemme hänet valhettelijaksi, ja hänen sanansa ei ole meissä. 	 Qa ma txi qqˈmaˈn qa bˈajxi qo bˈinchin il, n‑ok qqˈoˈn Dios nyakuj jun nikyˈil yol, ex ntiˈ Tyol toj qanmin.


niin että vieläpä hikiliinoja ja esivaatteita hänen iholtansa vietiin sairasten päälle, ja taudit lähtivät heistä ja pahat henget pakenivat pois. 	 Majqexpeˈ suˈtj exqetziˈn xbˈalin, a jaˈ ok aqˈle t‑xmilil Pabl, xi qˈiˈn kye yabˈ, ex noq tuˈn ikyjo, bˈeˈxtaq nchi qˈanit, ex ayetzin kye taqˈnil tajaw il, a iteˈkxtaq toj kyanmin, bˈeˈx nchi etztaq kyeˈ.


Sillä missä teidän aarteenne on, siellä on myös teidän sydämenne. 	 Quˈn jaˈ taˈyex kyqˈinimila, axsa kxel lipeye kyanmiˈn.


Minun rakkauteni on teidän kaikkien kanssa Kristuksessa Jeesuksessa. 	 Nimxix nqˈaqˈin nkˈuˈja kyiˈja, noq tuˈn Crist, a Jesús.


mutta se portti on ahdas ja tie kaita, joka vie elämään, ja harvat ovat ne, jotka sen löytävät. 	 Me atzin tal muchˈ tjpel exsin bˈe tal muchˈ nqox tiˈn toj chwinqil te jun majx, ex nya ilaˈ taj tuˈn tbˈet toj.


sillä joka sanoo hänet tervetulleeksi, joutuu osalliseksi hänen pahoihin tekoihinsa. 	 Quˈn atzin a kˈwel tziyinte, ajin ma tzˈok tqˈoˈn tibˈ tukˈa xjal, a nya wen tten.


mutta rikas alhaisuudestaan, sillä hän on katoava niinkuin ruohon kukka. 	 Ex ikyx te qˈinin twutz txˈotxˈ tzaluˈn, bˈaˈn tuˈn ttzalaj, tuˈn ma kubˈ tmutxsin tibˈ twutz Dios; quˈn ikytzin te qˈinin ok bˈajil tzeˈnku jun t‑xmakil kˈul, ex nlay kubˈ ten te jun majx.


joka tahtoo, että kaikki ihmiset pelastuisivat ja tulisivat tuntemaan totuuden. 	 Quˈn atzin taj Diosjo tuˈn kyklet‑xjal kykyaqil, ex tuˈn tel kynikyˈ tiˈjjo a twutzxix.


Ja "jos vanhurskas vaivoin pelastuu, niin mihinkä joutuukaan jumalaton ja syntinen?" 	 Qa kuj ẍi klete kyeˈ tzˈaqleqe, ¿Yajtzila kye nya wenqe ex bˈinchil ilqe?


Ja autuas se, joka uskoi, sillä se sana on täyttyvä, mikä hänelle on tullut Herralta!" 	 Kyˈiwlinxix te, tuˈn xi tnimiˈn qa tuˈn tbˈajjo jniˈ saj tqˈmaˈn Dios, a tAjaw Tkyaqil, tey.


Veljet, älkää olko lapsia ymmärrykseltänne, vaan pahuudessa olkaa lapsia; mutta ymmärrykseltä olkaa täysi-ikäisiä. 	 Ayiˈy werman, mi chi oka tzeˈnku jun kˈwal, a noq tiˈjx nbˈisine; qalaˈ ku kyoka tzeˈnku jun tij xjal at tnabˈl. Noq oˈkx tiˈjjo tumil il, bˈaˈn tuˈn kyoka te kˈwal, a naˈm tuˈn tel tnikyˈ te bˈinchj il.


Ja katso, hänen tykönsä tuotiin halvattu mies, joka makasi vuoteella. Kun Jeesus näki heidän uskonsa, sanoi hän halvatulle: "Poikani, ole turvallisella mielellä; sinun syntisi annetaan sinulle anteeksi". 	 Antza, pon kyiqin jun ichin, a noq otaq tzˈok kˈolpaj kuẍletaq tibˈaj tkuẍbˈil. Tej t‑xi tkaˈyin Jesús qa qˈuqlektaq kykˈuˈj tiˈj tuˈn tqˈanj, xi tqˈmaˈn te yabˈ: Ay, nkˈwal, nimsinx tkˈuˈja, quˈn ayetziˈn tila ma chi kubˈ najsit jaˈlin.


Mutta silloin, kun ette tunteneet Jumalaa, te palvelitte jumalia, jotka luonnostaan eivät jumalia ole. 	 Me atzin kye ojtxe, tuˈn naˈmtaq tel kynikyˈa te Dios, ma chi ajbˈiˈn kye dios, aye nya Diosqe.


Mutta kun he olivat ravitut, sanoi hän opetuslapsillensa: "Kootkaa tähteeksi jääneet palaset, ettei mitään joutuisi hukkaan". 	 Atzaj teˈ kybˈaj noj wen, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Kychmoˈnksjiˈy tbˈuchil, a ma kyij, tuˈntzin ntiˈx chˈin tuˈn tkubˈ naj.


Ja oli naisprofeetta, Hanna, Fanuelin tytär, Asserin sukukuntaa. Hän oli jo tullut iälliseksi. Mentyään neitsyenä naimisiin hän oli elänyt miehensä kanssa seitsemän vuotta, 	 Ex attaq jun tal bˈiˈẍ antza, Ana tbˈi, tkˈwaltaq Fanuel tzajnin tiˈj qtzan Aser, nyolintaq tiˈj tbˈi Dios. Txinxtaq wen, teˈ tok meje tukˈa tchmil, ex noq wuq abˈqˈe i ten junx, teˈ tkyij mebˈe, quˈn bˈeˈx kyim tchmil.


Antakaa, niin teille annetaan. Hyvä mitta, sullottu, pudistettu ja kukkurainen, annetaan teidän helmaanne; sillä millä mitalla te mittaatte, sillä mitataan teille takaisin." 	 Ku kyoka soˈj kyukˈa kykyaqil, ex axte Dios k‑okil soˈj kyukˈiy. Ex ktzajil tqˈoˈn Dios t‑xel kyeˈy tzˈaqlexix, ex nojninxix, ex chˈuqin wen. Quˈn axla malbˈiljo k‑okil tqˈoˈn Dios kyiˈja, tzeˈnkuxjo s‑ok kyqˈoˈn kyiˈj txqantl.


Ja fariseusten ollessa koolla Jeesus kysyi heiltä 	 Chˈuqleqextaq Parisey,


vaan olen todistanut sekä juutalaisille että kreikkalaisille parannusta kääntymyksessä Jumalan puoleen ja uskoa meidän Herraamme Jeesukseen Kristukseen. 	 Aye Judiy exqetziˈn a nya Judiy, ma txi nqˈmaˈn kye, tuˈn kymeltzˈaj tukˈa Dios, ex tuˈn t‑xi kynimiˈn Tyol qAjaw Jesús, a Klolqe.


Mutta nytpä Kristus on noussut kuolleista, esikoisena kuoloon nukkuneista. 	 Me twutzxix tetz, qa ate Crist xjatz anqˈin kyxol kyimnin, tzeˈnku tnejil twutz awal, te jun yekˈbˈil te qe, qa il tiˈj tuˈn qjatz anqˈinqe.


Niin Jeesus kääntyi ja nähdessään heidän seuraavan sanoi heille: "Mitä te etsitte?" He vastasivat hänelle: "Rabbi" - se on käännettynä: opettaja - "missä sinä majailet?" 	 Ajtz meltzˈaj Jesús kaˈyil tiˈjxi, xi tkaˈyin lipcheqe tiˈj, ex xi tqanin kye: ¿Tiˈtzin nkyjyoˈnch? Jun paqx xi kytzaqˈwin: Ay Xnaqˈtzil. ¿Jaˈtzin taˈ te tja?


silmät luotuina uskon alkajaan ja täyttäjään, Jeesukseen, joka hänelle tarjona olevan ilon sijasta kärsi ristin, häpeästä välittämättä, ja istui Jumalan valtaistuimen oikealle puolelle. 	 Ex qo ximintzintz tiˈj Jesús, a nejinel qwutz toj qnimbˈil, ex ma tzqet‑xixjo qnimbˈil tuˈn. Quˈn ma tzikyˈx tuˈn twutz cruz, ex ma tzˈel ttxˈixewe kyuˈn xjal, tej tkyim. Me xi ttziyin tuˈn tikyˈx tuˈn, quˈn bˈiˈntaq tuˈn, aj qa ma tzikyˈxtaq tuˈn, attaq jun tzaljbˈil toj kyaˈj, jaˈ tuˈn tkubˈe qe toj tman qˈobˈ Dios kawil tukˈa.


Ja kun nämä olivat eroamassa hänestä, sanoi Pietari Jeesukselle: "Mestari, meidän on tässä hyvä olla; tehkäämme kolme majaa, sinulle yksi ja Moosekselle yksi ja Elialle yksi". Mutta hän ei tiennyt, mitä sanoi. 	 Atzaj teˈ kyjaˈtaq tel kypaˈn kyibˈjo kabˈe ichin tiˈj Jesús, xitzin tqˈmaˈn Pegr kyjaluˈn: ¡Ay Xnaqˈtzil, tbˈanilx teˈ tuˈn otoˈ tzaluˈn! Kˈaˈ kubˈ qbˈinchiˈn oxe tal pach; jun te, ex jun te Moisés, ex jun te Elías. Me mix ele te Pegr tnikyˈ tiˈjjo a otaq txi tqˈmaˈn.


Kuinka te voisitte uskoa, te, jotka otatte vastaan kunniaa toinen toiseltanne, ettekä etsi sitä kunniaa, mikä tulee häneltä, joka yksin on Jumala? 	 ¿Ma attzin tumil tuˈn kykleta, qa noq kyaja tuˈn kyela wen kywutzxjal, ex nya twutz qMan Dios, a junchˈin?


Niin Jeesus kysyi siltä sanoen: "Mikä on nimesi?" Hän vastasi: "Legio"; sillä monta riivaajaa oli mennyt häneen. 	 Xitzin tqanin Jesús tej ichin kyjaluˈn: ¿Titzin tetza tbˈi? Tzajtzin ttzaqˈwin tej ichin kyjaluˈn: Ilaˈku weˈ nbˈi. Xi tqˈmaˈn ikyjo quˈn tuˈn nimxtaq taqˈnil tajaw il otaq chi okx toj tanmin.


ja minä säädän teille, niinkuin minun Isäni on minulle säätänyt, kuninkaallisen vallan, 	 Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈoˈn weˈ kyokliˈn toj nkawbˈila, tzeˈnkuxjo ma tzaj qˈoˈn weˈ woklin toj Tkawbˈil nMaˈn.


Niin ei myös teistä yksikään, joka ei luovu kaikesta, mitä hänellä on, voi olla minun opetuslapseni. 	 Tuˈnpetziˈn, qa at jun kyeˈ tkyˈeˈ tuˈn tkyij ttzaqpiˈn tkyaqil at te, nlayxpetzin tzˈok teˈ te nxnaqˈtzbˈiˈn.


Mutta jos minä teen sitä, mitä en tahdo, niin minä myönnän, että laki on hyvä. 	 Me qa a xbˈantjo wuˈn a nkyˈeˈy tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn, a nya wen, chi kawbˈil. Antza n‑ele nnikyˈa te, qa a kawbˈil, a iˈjlin wuˈn, wenxix.


jos missä olisi joku nuhteeton, yhden vaimon mies, jonka lapset ovat uskovia, eivät irstaudesta syytettyjä eivätkä niskoittelevia. 	 Jun nejinel toj Ttanim Dios, il tiˈj tuˈn tnajan tzˈaqle toj tkyaqil, tuˈntzin mix aˈl jun aku tzaj qˈmante jun tiˈ tiˈj. Il tiˈj tuˈn tten junxchˈin t‑xuˈjil, ex aye tkˈwal, il tiˈj tuˈn kyok te nimil, ex nya meltzˈil kyibˈ, tuˈntzintla ntiˈ jun yol ktzajil kyiˈj, tuˈn nya wen kybˈinchbˈin.


- ja myös sinun sielusi lävitse on miekka käyvä - että monen sydämen ajatukset tulisivat ilmi". 	 Ex antza k‑elile tnikyˈtzajil tbˈis tanmin junjun, quˈn junjun kchi xel lipe tiˈj ex junjun mina. Me te tey, nana, jun kyˈixbˈajil te tanmiˈn tuˈn bˈisbˈajil, aj tok tkaˈyiˈn, aj tel ikyˈin kyuˈnxjal.


Olkoon mielenne siihen, mikä ylhäällä on, älköön siihen, mikä on maan päällä. 	 Ex chi ximintziˈn tiˈjjo a at toj kyaˈj, ex nya tiˈjjo a ntiˈ tumil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


ja sanoi: "Minä tein synnin, kun kavalsin viattoman veren". Mutta he sanoivat: "Mitä se meihin koskee? Katso itse eteesi." 	 ex xi tqˈmaˈn: Ma chin bˈinchiˈn il, tuˈn xi nkˈayiˈn jun xjal, a ntiˈ til. Me ankyexjal xi kytzaqˈwin: ¿Yajtzin qeˈ? ¿Tiˈn qeˈ qaj tiˈj teˈ? Kˈaˈ tli tejiy.


Ja taivaista tuli ääni: "Sinä olet minun rakas Poikani; sinuun minä olen mielistynyt". 	 Ex qˈajqˈojin jun yol toj kyaˈj, ex tqˈma: Axixpen te nkˈwala, kˈuˈjlinxix wuˈn, a o jaw nskˈoˈn.


Kun nämä saapuivat Jeesuksen tykö, pyysivät he häntä hartaasti ja sanoivat: "Hän ansaitsee, että teet hänelle tämän; 	 I kubˈsin kywutz nimxix te Jesús, tej kypon kanin tkˈatz, exsin xi kyqˈmaˈntz te kyjaluˈn: Taa, nimsinx tkˈuˈja, atla qajiˈy noqit aku txiˈy qukˈiy, exsin tuˈn tkubˈ tqˈaninjiy ajo jun taqˈniljo jun tbˈanil nejinel.


Sillä hän tiesi, että he kateudesta olivat antaneet hänet hänen käsiinsä. 	 Xi tqanin kyexjal, quˈn otaq tzˈel tnikyˈ te, qa noq tuˈn tlochˈj kykˈuˈj kynejil pale, otaq txi kyqˈoˈne Jesús tuˈn tkyim.


mutta turhaan he palvelevat minua opettaen oppeja, jotka ovat ihmiskäskyjä`. 	 Ntiˈx tajbˈin nchin kubˈ kynaˈn ikyjo, quˈn antza tiˈjjo t‑xnaqˈtzbˈil ichin lipcheqekiy.


Simon Pietari vastasi ja sanoi: "Sinä olet Kristus, elävän Jumalan Poika". 	 Xi ttzaqˈwin Pegr: Atejiy Crist, a Tkˈwaljo Dios itzˈ te jun majx, a skˈoˈnxix tuˈn, tuˈn tul tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


Asserin sukukunnasta kaksitoista tuhatta, Naftalin sukukunnasta kaksitoista tuhatta, Manassen sukukunnasta kaksitoista tuhatta, 	 Ex kyxoljo tyajil Aser, kabˈlajaj mil; ex kyxoljo tyajil Neftalí, kabˈlajaj mil; ex kyxoljo tyajil Manasés, kabˈlajaj mil.


ja ennenkuin kaksoset olivat syntyneetkään ja ennenkuin olivat tehneet mitään, hyvää tai pahaa, niin - että Jumalan valinnan mukainen aivoitus pysyisi, ei tekojen tähden, vaan kutsujan tähden - 	 Tej naˈmxtaq kyitzˈje, ex naˈmxtaq tbˈant chˈin tiˈ kyuˈn, qa bˈaˈn mo minaj, xi tqˈmaˈn Dios te Rebeca: Ate itzikybˈaj k‑ajbˈil te itzˈinbˈaj. Ikytziˈn, bˈiˈn quˈn, qa a Dios jaw skˈoˈnkye tzeˈnkuxjo taj, ex nya tzeˈnku kybˈinchbˈinxjal; qalaˈ noq tuˈn txokbˈil, a kubˈ t‑ximin atxix naˈmtaq tkubˈ xkye tkyaqil.


Mikä sinä olet tuomitsemaan toisen palvelijaa? Oman isäntänsä edessä hän seisoo tai kaatuu; mutta hän on pysyvä pystyssä, sillä Herra on voimallinen hänet pystyssä pitämään. 	 ¿Ma attzin tokliˈn tuˈn tkawiˈn tiˈj taqˈnil juntl? ¡Mina! Quˈn oˈkx te tajaw aqˈuntl at toklin tiˈjjo luˈn, qa wen toj twutz mo minaj. Me tiˈjjo a tuˈn t‑xi qchyoˈn mo minaj, ate qAjaw at tipin tuˈn tel wen tkyaqil nimil tuˈn.


Mutta että tekin tietäisitte tilani, kuinka minun on, niin on Tykikus, rakas veljeni ja uskollinen palvelija Herrassa, antava teille siitä kaikesta tiedon. 	 Kxel nsmaˈn te Tíquico, a qerman, kˈuˈjlinxix wen, ex njapinxix tuˈn toj tkyaqil taqˈin qMan. Kxel tqˈoˈn tqanil wiˈja, tzeˈn intiniˈy, ex tiˈ nbˈant wuˈn, tuˈntzintla bˈiˈn kyuˈn tzeˈn otoyiˈy tzaluˈn, ex tuˈn toksin kykˈuˈja.


Ja heti hän sai näkönsä ja seurasi häntä ylistäen Jumalaa. Ja sen nähdessään kaikki kansa kiitti Jumalaa. 	 Texjo paq anetziˈn, bˈeˈx i jqet tej moẍ twutz, ex bˈeˈxsin ok lipe tiˈj Jesús, ex jaw tnimsin tbˈi qMan Dios. Ex jotqexjo xjal, a i lon teˈ lo; majqex kyeˈ i jaw nimsinte tbˈi qMan Dios.


Mutta me rukoilemme Jumalaa, ettette tekisi mitään pahaa, emme sitä varten, että näyttäisi siltä, kuin me olisimme koetuksen kestäviä, vaan että te tekisitte hyvää ja me olisimme ikäänkuin ne, jotka eivät koetusta kestä. 	 Nqo naˈn Dios, tuˈntzin mi kubˈ kybˈinchinjiˈy nya wen, nya noq tuˈn tyekˈin qa wenqoˈy kywutza; qalaˈ tuˈn kyel wena twutz Dios, exla qa nyakuj nya wenqoˈy.


Kuka siis on se uskollinen ja ymmärtäväinen palvelija, jonka hänen herransa on asettanut pitämään huolta palvelusväestään, antamaan heille ruokaa ajallansa? 	 ¿Ankye teˈ aqˈnil tzˈaqle ex sakˈ? Ok kyjel qˈoˈn teˈ tuˈn tajaw ja, aj t‑xiˈ toj jun tbˈe, te nejinel kyxoljo txqantl, tuˈn t‑xi tqˈoˈn kywa noqx aj tpoˈn ambˈil te wabˈj.


Ensimmäinen ihminen oli maasta, maallinen, toinen ihminen on taivaasta. 	 Quˈn atzin tnejil ichin xkubˈ bˈinchin tukˈa txˈotxˈ, ex te twutz txˈotxˈ teˈ. Me anteˈ tkabˈ te toj kyaˈj teˈ.


Mutta Jeesus vastasi heille: "Minun Isäni tekee yhäti työtä, ja minä myös teen työtä". 	 Tuˈntziˈn ikyjo, xi tqˈmaˈn Jesús kye: Te nMaˈn kukx o tzˈaqˈnin teˈ tzmax tzaluˈn, ex ikyx wejiˈy nchin aqˈniˈn, exla qa qˈij te ajlabˈl mo minaj.


Etkö sitten olekaan se egyptiläinen, joka hiljakkoin villitsi ne neljätuhatta murhamiestä ja vei heidät erämaahan?" 	 Xitzin tqˈmaˈn tnejil xqˈuqil: ¿Ma nyatzin tejiy aj Egipto, a xi t‑xikyˈbˈin jun qˈoj qiˈja aj Romqoˈy, a atxix ojtxe, exsin extza toj kˈul kyukˈa kyaje mil bˈyol xjal?


Hän, joka näitä todistaa, sanoo: "Totisesti, minä tulen pian". Amen, tule, Herra Jeesus! 	 Ayin weˈ Jesús, a nxi nqˈmaˈn tkyaqiljo lo. Chin ula liweych. Ikyxitjo qAjaw. Liwey tzaja tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


niin oli Saara kuuliainen Aabrahamille, kutsuen häntä herraksi; ja hänen lapsikseen te olette tulleet, kun teette sitä, mikä hyvää on, ettekä anna minkään itseänne peljättää. 	 ikytziˈn tzeˈnku te Sara, kubˈ tnimin Abraham, ex xi tqˈoˈn toklin te tnejil. Atzin jaˈlin, ayetzin kyeˈ, ma chi oka te tal Sara, qa ma kubˈ kybˈinchinjiˈy wen, ex qa mi xi kyqˈon kyibˈa toj xobˈajil twutz txˈotxˈ.


Ja hän sanoi heille: "Niin on jokainen kirjanoppinut, joka on tullut taivasten valtakunnan opetuslapseksi, perheenisännän kaltainen, joka tuo aarrekammiostaan esille uutta ja vanhaa". 	 Ex tzaj tqˈmaˈnl Jesús qeˈy: Tuˈnpetziˈn, jun xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, aj qa ma txi lipe tiˈjjo Tkawbˈil Dios, a at toj kyaˈj, k‑okil tzeˈnku jun tajaw ja, a at kabˈe wiq tqˈinimil, jun ojtxe qˈinimil ex jun akˈaj.


Ja Juudas Iskariot, yksi niistä kahdestatoista, meni ylipappien luo kavaltaakseen hänet heille. 	 Kyxoljo kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin Jesús, oˈkx jun aj meltzˈaj tiˈj, a Judas Iscariot tbˈi. Xiˈ Judas lol kyeˈ kynejil kypale aj Judiy, tuˈntzin t‑xi tqˈoˈn Jesús toj kyqˈobˈ.


Ja minä annan näkyä ihmeitä ylhäällä taivaalla ja merkkejä alhaalla maan päällä, verta ja tulta ja savupatsaita. 	 Ktzajil nyekˈin nim techil toj kyaˈj; ex twutz txˈotxˈ k‑iwlil chikyˈ, qˈaqˈ, ex sibˈ, noq tuˈn qˈoj.


He olivat molemmat hurskaita Jumalan edessä, vaeltaen kaikissa Herran käskyissä ja säädöksissä nuhteettomina. 	 Kykabˈilx tbˈanil xjalqe; ntiˈxtaq chˈin bˈaˈn tok qˈmet kyiˈj qa nya wenqe, quˈn noqx niminkutaqjo tkawbˈil Dios kyuˈn.


Mutta hän sanoi: "Minä sanon sinulle, Pietari: ei laula tänään kukko, ennenkuin sinä kolmesti kiellät tuntevasi minua." 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ay Pegr, twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, texjo qnikyˈin lo, a naˈmtaqx toqˈ tman ekyˈ, kchin kˈwel tewiˈn oxe maj kywutzxjal, ex kxel tqˈmaˈn, qa nya ojtzqiˈnqiˈn tuˈn.


- vaikka Jeesus ei itse kastanut, vaan hänen opetuslapsensa - 	 Me nya aku te Jesús kuˈx qˈoˈn kyexjal toj aˈ, qalaˈ awo keˈ, a t‑xnaqˈtzbˈin.


eikä mikään luotu ole hänelle näkymätön, vaan kaikki on alastonta ja paljastettua hänen silmäinsä edessä, jolle meidän on tehtävä tili. 	 Ex ntiˈx jun tiˈ toj tkyaqiljo tchˈiˈysbˈin qMan Dios nya ojtzqiˈn tuˈn, ex ntiˈx jun tiˈ, a akut tzˈewit, quˈn tkyaqil qˈanchaˈl te Dios. Ex tkyaqilxjal k‑okil toj paˈbˈin twutz, tiˈj tkyaqil tbˈinchbˈin.


Silloin palvelija lankesi maahan ja rukoili häntä sanoen: `Ole pitkämielinen minua kohtaan, niin minä maksan sinulle kaikki`. 	 Me ntiˈtaqx tumil tzeˈn tten tuˈn tchjet tuˈn. Atziˈn kubˈ tbˈisin tajaw kˈas, tuˈn t‑xi kˈayit te aqˈnil te jun majx kyexjal, me tukˈax t‑xuˈjil ex kyukˈax tkˈwal ex tkyaqiljo jniˈ attaq te, tuˈntzintla tchjetjo tkˈas.


Ja kun oltiin kuljettamassa Paavalia sisälle kasarmiin, sanoi hän päällikölle: "Onko minun lupa sanoa sinulle jotakin?" Niin tämä sanoi: "Osaatko sinä siis kreikkaa? 	 Atzaj teˈ chˈixtaq tokx qˈoˈn Pabl toj kyja xoˈl qˈaqˈ, xi tqanin te tnejil xqˈuqil. Chiˈ kyjaluˈn toj tyol: ¿Noqit aku chin yolin chˈiˈn tukˈiy? chi Pabl. Jaw kaˈylaj tnejil xqˈuqil tuˈn tyol, exsin xi ttzaqˈwintz: ¿Bˈaˈntzin te yolin toj griego? Bˈaˈn, chi Pabljo.


Ja kun saavuttiin paikalle, jota sanotaan Pääkallonpaikaksi, niin siellä he ristiinnaulitsivat hänet sekä pahantekijät, toisen oikealle ja toisen vasemmalle puolelle. 	 Atzaj teˈ kykanin twiˈ wutz Tbˈaqil Twiˈ Kyimnin tbˈi, jaw pejkˈin Jesús twutz cruz exqetziˈn kabˈe aj il, jun toj tman qˈobˈ, ex juntl toj tẍnayaj.


Sillä tässä on se sana tosi, että toinen on kylväjä, ja leikkaaja toinen. 	 Quˈn twutzxixjo jun yol nkyqˈmaˈnxjal kyjaluˈn: Junxilte nkux awante, ex junxilte njaw chmon teˈ twutz, me junx twiˈ kykˈuˈj ktzajil kytzyuˈn tiˈj.


Ja missä vain hän meni kyliin tai kaupunkeihin tai maataloihin, asetettiin sairaat aukeille paikoille ja pyydettiin häneltä, että he saisivat koskea edes hänen vaippansa tupsuun. Ja kaikki, jotka koskivat häneen, tulivat terveiksi. 	 Bˈettzin Jesús antza kyojile najbˈil ex kyojile tnam. Ayetzin xjal bˈaj xi kyiˈn kyyabˈ toj tbˈe Jesús, ex tzunxtaq nchi bˈaj kubˈsin kywutz te, tuˈn kyok tmikoˈn iˈchaqx oˈkxtaqjo ttxaˈn t‑xbˈalin, quˈn ayetziˈn i bˈaj ok mikonte bˈeˈx i bˈajel weˈ.


Mutta heidän on tehtävä tili hänelle, joka on valmis tuomitsemaan eläviä ja kuolleita. 	 Me nya yajku kchi okil toj paˈbˈin twutzjo Dios, a Kawil kyibˈajjo tkyaqil kyimnin, ex aye itzˈqextaq.


Ja niitä, jotka olivat syöneet näitä leipiä, oli viisituhatta miestä. 	 Atziˈn kybˈajjo ichin bˈaj waˈn, jweˈ mil.


Mutta hän kääntyi ja nuhteli heitä. 	 Tej tbˈinte Jesús kyyoljo t‑xnaqˈtzbˈin, bˈeˈx aj meltzˈaj, exsin i xi tmiyoˈn. Chiˈ kyjaluˈn: Mina n‑el kyeˈ kynikyˈ te, jaˈ tzajniˈn tbˈis kyanmiˈn, a nya bˈaˈn, chiˈ.


Minä neuvon sinua ostamaan minulta kultaa, tulessa puhdistettua, että rikastuisit, ja valkeat vaatteet, että niihin pukeutuisit eikä alastomuutesi häpeä näkyisi, ja silmävoidetta voidellaksesi silmäsi, että näkisit. 	 Kxel nqˈmaˈn kyeˈy qa tkyaqiljo kyqˈinimila lo twutz txˈotxˈ ntiˈx tajbˈin. Tuˈnpetziˈn, ku kymeltzˈaja wukˈiy, ex kxel nqˈoˈn kyqˈinimila twutzxix toj kyanmiˈn, a nimxix tajbˈin tzeˈnku qˈanpwaq, a tzˈiltzˈin wen tuˈn qˈaqˈ. Quˈn atzin kyqˈinimila wenxix jun kyanmiˈn tzˈaqle tzeˈnku kyxbˈaliˈn sjanin, tuˈn tok kyiˈja; ex tuˈn tktxetjo kytxˈixewa ẍbˈiq taˈ; ex ikyxjo atzin kyqˈinimila tzeˈnku jun ojtzqibˈl te Dios tzeˈnku jun qˈanbˈil kywutza, tuˈntzin tbˈant tkaˈyiˈn, ex tuˈn tel kynikyˈ te wen.


Nikodeemus vastasi ja sanoi hänelle: "Kuinka tämä voi tapahtua?" 	 Xi tqanin juntl majl te Jesús: ¿Tzeˈntzin ttxoliljo ikyjo?


Sillä hänessä asuu jumaluuden koko täyteys ruumiillisesti, 	 Me ate Jesucrist, ax Diosjo, quˈn tiˈjxjo Crist, a ichin skˈoˈnxix tuˈn Dios, yekˈineˈ tkyaqiljo t‑xilin qMan.


Sentähden olemme tahtoneet tulla teidän tykönne, minä, Paavali, puolestani, en vain kerran, vaan kahdestikin, mutta saatana on meidät estänyt. 	 Ex tzeˈnku weˈ, ilaˈ maj kubˈ nbˈisiˈn tuˈn nxiˈy lol kyeˈy. Me a tajaw il miyon weˈy tuˈn nxiˈy.


ja mikä hänen voimansa ylenpalttinen suuruus meitä kohtaan, jotka uskomme - sen hänen väkevyytensä voiman vaikutuksen mukaan, 	 ex tuˈn tel kynikyˈa tiˈjjo nimxix tipin Dios, a nbˈant tuˈn qukˈa, awo nimilqo. Atzin tipin lo ikyxjo tzeˈnkuxjo xkubˈ tyekˈin,


Kuka on valhettelija, ellei se, joka kieltää sen, että Jeesus on Kristus? Hän on antikristus, se, joka kieltää Isän ja Pojan. 	 ¿Ankye noq nja bˈant tuˈn? Atzin xjal, a ntqˈmaˈn qa nya te Jesús, a Crist, a skˈoˈnxix tuˈn qMan Dios. Atziˈn xjal luˈn, ajqˈoj tiˈj Klolqe Jesús, ex n‑el tiˈjlin Dios tukˈax Tkˈwal.


Ja he lähtivät venheellä autioon paikkaan, yksinäisyyteen. 	 Bˈeˈxsin xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin toj jun bark toj jun najbˈil jaˈ ntiˈyetaq xjal.


Mutta hän rupesi sadattelemaan itseänsä ja vannomaan: "En tunne sitä miestä, josta te puhutte". 	 Xi tqˈmaˈn Pegr kye: ¡Twutzx Dios kxel nqˈmaˈn kyeˈy! ¡Nya wojtzqiˈn wejiˈy ichin, a nchi yoliˈn tiˈj!


sillä hän paransi monta, jonka tähden kaikki, joilla oli vaivoja, tunkeutuivat hänen päälleen koskettaaksensa häntä. 	 Quˈn nimxtaq txqan yabˈ otaq chi bˈaj tqˈanin; noq tuˈn aj kybˈaj ok tmikontaq, bˈeˈx bˈaj ul Dios kye. Tuˈntzin ikyjo, kykyaqilxjo jniˈ yabˈ kyajtaq tuˈn kypon kanin tkˈatz.


sillä he kuulivat heidän puhuvan kielillä ja ylistävän Jumalaa. Silloin Pietari vastasi: 	 Xitzin kybˈiˈntz, tej kyjaw yolin toj junxil yol, ex i nimsin tbˈi Dios.


syömään kuningasten lihaa ja sotapäällikköjen lihaa ja väkevien lihaa ja hevosten sekä niiden selässä istuvien lihaa ja kaikkien vapaitten ja orjien lihaa, sekä pienten että suurten". 	 tuˈntzintla kywaˈn kychibˈjil nmaq kawil, ex jniˈ nejinel kye xoˈl qˈaqˈ, ex kye ichin nimxix kyipin, ex kychibˈjil chej kyukˈaxjo iteˈkx chejil kyibˈaj, ex kychibˈjil tkyaqilxjal, exla qa aqˈnil mo tajaw aqˈuntl, mo qa nmaq xjal mo minaj.


hamasta Aabelin verestä Sakariaan vereen saakka, hänen, joka surmattiin alttarin ja temppelin välillä`. Niin, minä sanon teille, se pitää tältä sukukunnalta vaadittaman. 	 tzeˈnku qtzan Abel ex qtzan Zakariy, a kubˈ bˈyoˈn tojx tnejil ja te naˈbˈl Dios ex twutz t‑altar. Tuˈnpetziˈn, kxel nqˈmaˈn kyeˈy, aj qa kchi okila toj paˈbˈin twutz Dios tiˈj kykyimliˈn qtzan xjal lo, ktzajil tqˈoˈn Dios kujxix tkawbˈil kyibˈaja te chojbˈil, a ayiˈy iteˈ tojjo tqˈijil jaˈlin.


Niin he lähtivät ja saarnasivat, että oli tehtävä parannus. 	 I xitziˈn t‑xnaqˈtzbˈin yolil teˈ Tyol Dios kyxol xjal, tuˈn tjaw kytxˈixpin kyibˈ, tuˈn tkubˈ kynimin Tyol Dios, ex tuˈn t‑xi kyqˈoˈn kyanmin te.


Tämä tapahtui varoittavaksi esimerkiksi meille, että me emme pahaa himoitsisi, niinkuin he himoitsivat. 	 Atzin jaˈlin erman, bˈaj tkyaqiljo lo te jun yekˈbˈil, tuˈn mi pon qkˈuˈj tiˈjjo nya wen tzeˈnku pon kye kykˈuˈj tiˈj.


Minun Isäni, joka on heidät minulle antanut, on suurempi kaikkia, eikä kukaan voi ryöstää heitä minun Isäni kädestä. 	 Ma chi tzaj tqˈoˈn nMaˈn weˈy, a nimxix toklin tibˈaj tkyaqil. Quˈn tkyaqiljo a ma tzaj lipe wiˈja teqe nMaˈn, ex mix aˈlx aku tzˈel qˈinkye toj tqˈobˈ.


ja sanoi heille: "Menkää kylään, joka on edessänne, niin te kohta löydätte aasintamman sidottuna ja varsan sen kanssa; päästäkää ne ja tuokaa minulle. 	 ex xi tqˈmaˈn kye: Ku kyxiˈy tojjo tal kojbˈil jlajxi. Antza kjyetila jun tal bur kyuˈn, kˈloˈn tukˈa tal tal. ¡Kypjumila, exsin kyintza tzaluˈn!


Siitä lähtien Jeesus alkoi ilmoittaa opetuslapsilleen, että hänen piti menemän Jerusalemiin ja kärsimän paljon vanhimmilta ja ylipapeilta ja kirjanoppineilta ja tuleman tapetuksi ja kolmantena päivänä nouseman ylös. 	 Axsa, oke ten Jesús xnaqˈtzil qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, qa iltaq tiˈj tuˈn t‑xiˈ toj Jerusalén, ex iltaq tiˈj tuˈn tikyˈx tuˈn antza kyuˈn kynejil xjal ex kyuˈn kynejil pale junx kyukˈa xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Ex tzaj tqˈmaˈn qeˈy, qa iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ bˈyoˈn kyuˈn. Me toj toxin qˈij, bˈeˈxtaq tuˈn tjatz anqˈin juntl majl.


Ja tapahtui, kun hän tuli lähelle Beetfagea ja Betaniaa, sille vuorelle, jota kutsutaan Öljymäeksi, että hän lähetti kaksi opetuslastaan 	 Atzaj teˈ kykanin nqayin kykˈatz tnam te Betfagé ex Betania, nqayin t‑xe wutz, a Olivos tbˈi; i xitzin tchqˈoˈntz kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin.


Ja kun hän kansasta erottuaan oli mennyt erääseen taloon, kysyivät hänen opetuslapsensa häneltä sitä vertausta. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, el tpaˈn Jesús tibˈ kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, exsin i okx toj jun ja antza. Xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin tiˈjjo bˈaj tqˈmaˈn, ex tiˈtaq tzˈelpine.


Mutta kun päivä koitti, tuli sotamiehille kova hätä siitä, mihin Pietari oli joutunut. 	 Atzaj teˈ qsqix, nim labˈil jaw kyxol xoˈl qˈaqˈ, quˈn mix ele kynikyˈ tiˈjjo otaq tzikyˈx tiˈj Pegr.


ja sanoivat: "Sinä, joka hajotat maahan temppelin ja kolmessa päivässä sen rakennat, auta itseäsi, jos olet Jumalan Poika, ja astu alas ristiltä". 	 ex nxi kyqˈmaˈntaq: ¿Nyakutzin atejiy nqˈmante tuˈn tjaw yuchˈin teˈ tnejil ja te naˈbˈl Dios, exsin tuˈn tbˈant juntl tuˈn toj oxe qˈij? Klomiltzin tibˈa jaˈlin, ex qˈinkutz tibˈa twutz cruz, qa twutzxix qa ajiy Tkˈwal Dios.


ja rupeaa lyömään kanssapalvelijoitaan ja syö ja juo juopuneiden kanssa, 	 Exsin tzˈok tentz bˈyol kyeˈ tukˈa, ex tzˈok tukˈlin tibˈ loˈl ex txˈujtil kyukˈa txˈujtinel.


Ja kun Paavali aikoi avata suunsa, sanoi Gallion juutalaisille: "Jos olisi tehty rikos tai häijy ilkityö, olisi kohtuullista, että minä kärsivällisesti kuuntelisin teitä, juutalaiset. 	 Tuˈntaq tjaw yolin Pabl, tej tqˈma Galión kye Judiy kyjaluˈn: Atzin jaˈlin, ayiˈy maˈ Judiyqiˈy, noqit jun ma tij iljo lo, mo iˈchaqxtla muchˈtz, matla chin kubˈ teˈn bˈil kyeˈy.


mutta niiden osaksi, jotka ovat itsekkäitä eivätkä tottele totuutta, vaan tottelevat vääryyttä, tulee viha ja kiivastus. 	 Me metziˈn kyiˈjjo xjal nchi nimsin kyibˈ, ex kykyˈeˈ tuˈn tkubˈ kynimin yol, a twutzxix; qalaˈ oˈkx kyajjo tuˈn kyxi lipe tiˈj tkyaqil il, ktzajil tqˈoj Dios kyibˈaj, a kujxix wen.


Ja niin me näemme, että he epäuskon tähden eivät voineet siihen päästä. 	 Tuˈntzintzjo, n‑el qnikyˈ te, qa mix i okxi xjal toj txˈotxˈ te ajlabˈl, tuˈn mix kubˈe kynimine Tyol Dios.


Ja kun he viipyivät siellä useampia päiviä, kertoi Festus Paavalin asian kuninkaalle ja sanoi: "Täällä on eräs mies, jonka Feeliks on jättänyt vankeuteen; 	 Quˈn tuˈn ilaˈ qˈij i ten antza, bˈeˈx ok ten te Festo qˈmalte te Agripa, a tiˈjjo otaq tzikyˈx tiˈj Pabl. Chiˈ kyjaluˈn: At jun ichin tzaluˈn, a kyij qˈoˈn toj tze tuˈn Félix ojtxe.


`Tomunkin, joka teidän kaupungistanne on jalkoihimme tarttunut, me pudistamme teille takaisin; mutta se tietäkää, että Jumalan valtakunta on tullut lähelle`. 	 Majxpe quq tiˈj qqaˈn k‑elil qchtoˈn te jun yekˈbˈil kyiˈja, qa kykyˈeˈy tiˈj Tyol Dios. Me bˈiˈnkuxix kyuˈn, a Tkawbˈil Dios ma tzul laqˈe kykˈatza.


Pyhitä heidät totuudessa; sinun sanasi on totuus. 	 Xjansinqekuy tiˈja tuˈn Tyola toj kyanmin, tuˈn kyokin teˈy, quˈn a Tyola twutzxix.


Ja heidän syödessään hän sanoi: "Totisesti minä sanon teille: yksi teistä kavaltaa minut". 	 Ex tzmataq nqo waˈn, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at jun kyeˈ kxel qˈoˈn weˈy toj kyqˈobˈxjal, chiˈ.


Ja hän viskasi hopearahat temppeliin, lähti sieltä, meni pois ja hirttäytyi. 	 Me ante Judas bˈeˈx xi t‑xoˈn pwaq toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, ex bˈeˈx xiˈ, ex bˈeˈx jaw tjtzˈoˈn tqul te jun majx.


ja hakkaa hänet kappaleiksi ja määrää hänelle saman osan kuin ulkokullatuille. Siellä on oleva itku ja hammasten kiristys." 	 Ex kˈwel kawin kujxix wen, majx kxel smaˈn toj qˈaqˈ te jun majx, junx kyukˈa xmiletzˈ, jaˈ k‑oqˈile, ex kchi juˈchˈile tste tuˈn kyixkˈoj.


Nämä tulivat ja sanoivat hänelle: "Opettaja, me tiedämme, että sinä olet totinen etkä välitä kenestäkään, sillä sinä et katso henkilöön, vaan opetat Jumalan tietä totuudessa. Onko luvallista antaa keisarille veroa vai ei? Tuleeko meidän antaa vai ei?" 	 Teˈ kykanin, xi kyqanin: Ay, xnaqˈtzil, noq samiy, bˈiˈn qe quˈn, qa nyolin te twutzxix, ex nxnaqˈtziˈn noq tiˈjjo tbˈeyil chwinqil tuˈn qxiˈ tukˈa qMan Dios. Ex nya noq lipcheka tiˈjjo nkyqˈmaˈnxjal, ex mi nchi kubˈ tniminjiy aye nim kyoklin, quˈn toj twutza, junx kyoklinxjal kykyaqil. Tuˈnpetziˈn, ¿Wenpela tuˈn t‑xi qchjonjiˈy kˈaybˈil te kawil te Rom, mo minaj? Xi kyqanin ikyjo quˈn kykyˈeˈtaq Parisey tuˈn t‑xi chjet kˈaybˈil, me ayetzin kyukˈa Herodes, kyajtaq. Ikytzin iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ tzˈaq Jesús kyuˈn toj til kywutzjo jun chˈuq xjal lo. Tuˈnpetziˈn, xi kyqˈmaˈn te: ¿Okpela kxel qchjoˈntza, mo minaj?


Ja kuka on, joka voi teitä vahingoittaa, jos teillä on kiivaus hyvään? 	 ¿Ma atpela jun aku tzˈok bˈinchin te jun nya bˈaˈn kyiˈja, qa kukx tok tililjo kyuˈn, tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy wen?


Minä sanon sinulle: sieltä et pääse, ennenkuin maksat viimeisenkin rovon." 	 Ok kxel nqˈmaˈn kyeˈy, nlay jatz toj tze, aj qa mina xchjet tkˈas tkyaqil.


En minä ole tullut kutsumaan vanhurskaita, vaan syntisiä parannukseen." 	 Tuˈnpetziˈn, nya ma chin tzaj weˈ txkol kye xjal nbˈaj kubˈ kybˈisin qa bˈaˈn kyten; qalaˈ ayin wejiˈy ma chin tzaj txkolkye ayeˈ bˈinchil ilqe, tuˈn tajtz tiˈj kyanmin. Tuˈnpetziˈn, ma chin ula kyxol.


Sentähden, rakkaani, paetkaa epäjumalanpalvelusta. 	 Tuˈnpetziˈn ayiˈy werman, nimxix nkˈuˈja kyiˈja; ku kyel oqa teˈ kˈulbˈil kywutzjo kywutzbˈiyil dios.


hänen tulee pysyä kiinni opinmukaisessa, luotettavassa sanassa, että olisi kykenevä sekä neuvomaan terveellä opilla että kumoamaan vastaansanojain väitteet. 	 Ex il tiˈj tuˈn tok lipe tiˈj Tbˈanil Tqanil, a ma tzaj yekˈin, tuˈntzin tbˈant tnimsin kykˈuˈj txqantl tukˈa jun xnaqˈtzbˈil bˈunin, ex tuˈn t‑xmoxin kyiˈjjo a nchi yolbˈin tiˈj.


Ja moni on seuraava heidän irstauksiaan, ja heidän tähtensä totuuden tie tulee häväistyksi; 	 Nimxjal nxi lipe kyiˈj, noq tuˈn nxi kyqˈoˈn ambˈil tejo kyachbˈil. Ex noq tuˈnjo lo, nchi yolbˈinxjal nya bˈaˈn tiˈjjo qnimbˈil, a aku Tbˈanil Tqanil twutzxix.


sanoen: "Sinä olet käynyt ympärileikkaamattomien miesten luona ja syönyt heidän kanssansa". 	 Xi kyqanin: ¿Tiquˈn txaˈja qˈolbˈil kyeˈ xjal, a nya Judiyqe, ex tiquˈn xwaˈn kyukˈa? ¿Ma nyatzin bˈiˈn tuˈn, qa nya wenjo anetziˈn toj qkawbˈil?


Ja lapsi kasvoi ja vahvistui ja täyttyi viisaudella, ja Jumalan armo oli hänen päällänsä. 	 Atziˈn kˈwal nchˈiyxixe tweˈ ex nchˈiyxixe tnabˈl, quˈn nimtaq tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj Dios tukˈa.


Mutta ylipapit ja koko neuvosto etsivät todistusta Jeesusta vastaan tappaaksensa hänet, mutta eivät löytäneet. 	 Ayetziˈn kynejil pale exqetziˈn kawil, tzunx nkyjyoˈntaq til Jesús tzeˈn tten tuˈn tbˈaj, me mix ja njyetetaq tumil kyuˈn.


Teitä tervehtivät Timoteus, minun työtoverini, ja heimolaiseni Lukius, Jaason ja Soosipater. 	 Jun qˈolbˈil kyeˈy tuˈn Timotey, a wukˈiy aqˈnil, ex kyuˈn Lucio, Jasón ex Sosípater, ayeˈ nxjalila.


Silloin Paavali otti ne miehet luokseen, ja kun hän seuraavana päivänä oli puhdistanut itsensä heidän kanssaan, meni hän pyhäkköön ja ilmoitti, milloin heidän puhdistumispäivänsä tulisivat päättymään, jota ennen heidän kunkin edestä oli tuotava uhri. 	 Tbˈajlinxitziˈn ikyjo, bˈeˈx i xi tkˈleˈn Pabl ayej kyaje ichin, ex tojxi juntl qˈij, kubˈ tsaqsin tibˈ junx kyukˈa, tzeˈnku ntene kyxol aj Judiy. Texjo or anetziˈn, bˈeˈx okx tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, noq tuˈn tqˈmet jtojtaq tuˈn tjapin bˈajjo qˈij, jaˈ tuˈn kynimintaqjo kyyol te Dios, ex jtojtaq tuˈn tkyij tqˈoˈn junjun toyaj.


Pysyköön kukin siinä asemassa, missä hänet on kutsuttu. 	 Teyilex junjun i tkyij tzeˈnkuxtaqjo tten, tej txoklajtz tuˈn Dios.


minä olin alaston, ja te vaatetitte minut; minä sairastin, ja te kävitte minua katsomassa; minä olin vankeudessa, ja te tulitte minun tyköni.` 	 Ex tej tel bˈaj nxbˈaliˈn, ma chin ok kyktxuˈn. Ex tej nyabˈtiˈy, chi txaˈja qˈolbˈil weˈy. Ex tej nkuˈxa toj tze, chi txaˈja lol weˈy.


Antaen myös monia muita kehoituksia hän julisti kansalle evankeliumia. 	 Nimku tumil bˈaj tqˈmaˈn Juan kyexjal, tej tqˈmetj Tbˈanil Tqanil.


Mutta Pilatus sanoi heille: "Mitä pahaa hän sitten on tehnyt?" Mutta he huusivat vielä kovemmin: "Ristiinnaulitse hänet!" 	 Xi tqanin juntl majl Pilat: ¿Tinquˈn? ¿Tiˈxsiˈn nya wen ma tbˈinche? chiˈ. Xi kytzaqˈwin juntl majl kujxix wen. ¡Pejkˈinka twutz cruz tuˈn tkyim!


ja sen kansan, jonka orjiksi he tulevat, minä olen tuomitseva`, sanoi Jumala, `ja sen jälkeen he lähtevät sieltä ja palvelevat minua tässä paikassa`. 	 Me ex tqˈma Dios te Abraham kyjaluˈn: Ok chi kˈwel nkawiˈn weˈ xjal, a k‑okil qˈonkye tyajila te aqˈnil, a nya chjoˈn twiˈ kykˈuˈj. Tbˈajlinxiˈ ikyjo, ok chi elitz tyajila antza, ex chi ajbˈil weˈy tojjo txˈotxˈ lo, chi Dios.


Näyttäkää minulle veroraha." Niin he toivat hänelle denarin. 	 Kyyekˈintzin jun pwaq weˈy, a n‑ajbˈin te chojbˈil kˈaybˈil te kawil te Rom. Ex tzaj kyiˈn jun pwaq.


Sillä meidän vielä ollessamme heikot kuoli Kristus oikeaan aikaan jumalattomien edestä. 	 Ntiˈxtaq tumil tzeˈn tten tuˈn qklet quˈnx qibˈ. Tuˈnpetziˈn, ate Crist bˈeˈx kyim te qxel tojxix tqˈijil, noq tuˈn qpaj.


Kun sitten kahdeksan päivää oli kulunut ja lapsi oli ympärileikattava, annettiin hänelle nimi Jeesus, jonka enkeli oli hänelle antanut, ennenkuin hän sikisi äitinsä kohdussa. 	 Atzaj teˈ tbˈaj wajxaq qˈij titzˈjlin neˈẍ, bˈeˈx ul aqˈbˈaj techil tiˈj, tzeˈnkuxtaqjo ntene, exsin tuˈn tok tbˈi. Atziˈn tbˈi ok qˈoˈn Jesús, quˈn ikyxtaq tbˈi tuˈn tok, a xi tqˈmaˈn angel te Mariy, te naˈmxtaq tok tzˈaq tiˈj.


Ja palvelija tuli takaisin ja ilmoitti herralleen tämän. Silloin isäntä vihastui ja sanoi palvelijalleen: `Mene kiiruusti kaupungin kaduille ja kujille ja tuo köyhät ja raajarikot, sokeat ja rammat tänne sisälle`. 	 Tej tmeltzˈaj aqˈnil, a xi chqˈoˈn, bˈeˈxsin ok tentz qˈmalte teˈ tajaw ja jotxjo jniˈ tzaj qˈmaˈn te. Tuˈn ikyjo, bˈeˈx tzaj tej tajaw ja tqˈoj, exsin xi tqˈmaˈnltz tej taqˈnil kyjaluˈn: Liweyxix kux txiˈy toj tnam ex txkonqetzjiy jniˈ qeˈ xjal yaj, jniˈ qeˈ xjal, a mi nbˈant kybˈet, jniˈ qeˈ xjal moẍ exqetziˈn jniˈ xjal kox, a iteˈ kyojileˈ nim bˈe ex kyojileˈ muchˈ bˈe, a iteˈ antza.


Hän, joka ei säästänyt omaa Poikaansakaan, vaan antoi hänet alttiiksi kaikkien meidän edestämme, kuinka hän ei lahjoittaisi meille kaikkea muutakin hänen kanssansa? 	 Quˈn mipe xkubˈ t‑xkˈaˈyin te Diostz a Tkˈwalku, quˈn ma txi tqˈoˈn tuˈn tkyim tuˈn qpaj. ¿Nyaˈpela ktzajil tqˈoˈntz tkyaqiljo at tajbˈin qe junx tukˈa Tkˈwal?


Muutamat ovat hairahtuneet niistä pois ja poikenneet turhiin jaarituksiin, 	 Quˈn at junjun ma tzˈel txalpaj kyiˈjjo lo; ma txi lipe tiˈjjo kyximxjal, a ntiˈ tajbˈin.


Jeesus vastasi: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: jos joku ei synny vedestä ja Hengestä, ei hän voi päästä sisälle Jumalan valtakuntaan. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús te: Twutzxix kxel nqˈmaˈn tey, qa nlayx tzˈokx jun xjal toj Tkawbˈil Dios, qa mina s‑itzˈje te twutz txˈotxˈ ex tuˈn Xewbˈaj Xjan.


Ja joka vannoo temppelin kautta, vannoo sen kautta ja hänen kauttansa, joka siinä asuu. 	 Quˈn alkye ma kubˈ tqˈmaˈn tbˈi t‑altar Dios toj tnejil ja te naˈbˈl Dios tiˈj tyol, nya noq tiˈj tbˈi t‑altar ma kubˈe tqˈmaˈne tyol, qalaˈ majx tiˈj tkyaqiljo tkubˈ tibˈaj.


Miksi te huudatte minulle: `Herra, Herra!` ettekä tee, mitä minä sanon? 	 ¿Tiquˈnil ntzaj kyqˈmaˈn weˈy, wAjaw, wAjaw, exsin mina nkubˈ kybˈinchinjiˈy a nxi nqˈmaˈn kyeˈy?


Ja eräs toinen hänen opetuslapsistaan sanoi hänelle: "Herra, salli minun ensin käydä hautaamassa isäni". 	 Attaq juntl otaq tzˈok lipe, me bˈeˈx xi tqˈmaˈn te Jesús: Taa, qˈontza ambˈil weˈy quˈn atzin ntatiy ma tijin. ¿Nlaypela chin kubˈ tayoˈn chˈin tzmaxi tuˈn tkyim, ex tuˈn tkux nmuquˈn? Exsintla ẍinx lipetza tiˈja.


Sen käskyn minä teille annan, että rakastatte toisianne. 	 Atzin kxel nqˈmanjiˈy juntl majl kyeˈy, tuˈn kykˈuˈjlin te kyibˈa kyxolxa.


Mutta niinkuin lihan mukaan syntynyt silloin vainosi Hengen mukaan syntynyttä, niin nytkin. 	 Ex ikytziˈn tzeˈn ojtxe, a kˈwal itzˈje tiˈj Agar tzeˈnkux txqantl kˈwal, el tikyˈiˈn kˈwal, a itzˈje tiˈj Sara, a itzˈje tzeˈnku tajtaq Xewbˈaj Xjan. Ex ikyxsin jaˈlin, aye xjal, a qˈuqlek kykˈuˈj tiˈj ojtxe kawbˈil tuˈn kyklet, nchi el kyikyˈin aye qˈuqlek kykˈuˈj tiˈj Tyol Dios.


Sillä vaikka murehutinkin teitä kirjeelläni, en sitä kadu, ja jos kaduinkin, niin minä - kun näen, että tuo kirje on, vaikkapa vain vähäksi aikaa, murehuttanut teitä - 	 Bˈaˈnxe atziˈn uˈj xi ntzˈibˈiˈn kyeˈy bˈeˈx i jaw bˈisiˈn chˈin tuˈn, me mi nja kaˈmin wanmiˈn tuˈn jaˈlin. Bˈaˈnxe tzaj chˈin nbˈisa te tnejil, quˈn bˈeˈx i jaw bˈisiˈn tuˈn, me noq te chˈin tqan.


Mutta ennen tätä kaikkea he käyvät teihin käsiksi ja vainoavat teitä ja vetävät teidät synagoogiin ja heittävät vankiloihin ja vievät teidät kuningasten ja maaherrain eteen minun nimeni tähden. 	 Me naˈmxtaq txi xkyeˈ lo, aye kyeˈ nej kchi okil tzyuˈn kyuˈnxjal, ex ktzyetil kylajchiy. Ok kchi xel qˈiˈn tojjo muˈẍ ja te kynaˈbˈl Dios Judiy, tuˈn kykawita. Ex ok kchi kˈwelix qˈoˈn toj tze, ex ok kchi xel patiˈn kyuˈnxjal kywutz nmaq kawil ex kywutzjo txqantl nejinel noq tuˈn npaja.


Pilatus vastasi heille sanoen: "Tahdotteko, että päästän teille juutalaisten kuninkaan?" 	 I xi ttzaqˈwin Pilat: ¿Kyajtziˈn tuˈn t‑xi ntzaqpinjiˈy Jesús, a nmaq kawil kye Judiy?


Hänen tulee kasvaa, mutta minun vähetä. 	 Quˈn te weˈy, tbˈanilx tuˈn tchˈiy toklin Jesús, exla qa kyja tkubˈ bˈaj we woklin.