Minä olen ovi; jos joku minun kauttani menee sisälle, niin hän pelastuu, ja hän on käyvä sisälle ja käyvä ulos ja löytävä laitumen. 	 Me metzin weˈ, ayin weˈ tjpel chˈlaj. Noq wuˈn, aku chi okxixjal toj kolbˈil, tzeˈnku kye rit a nchi okx ex nchi etz wuˈn, exsin njyet kywa.


Sillä niinkuin Joonas tuli niiniveläisille merkiksi, niin Ihmisen Poikakin on oleva merkkinä tälle sukupolvelle. 	 Quˈn ikytziˈn te Jonás ok teˈ te jun yekˈbˈil kyxol xjal te Nínive, ex ikyx wejiˈy, a Tkˈwal Ichin, ok kchin okila te jun yekˈbˈil kyeˈ xjal tojjo tqˈijil jaˈlin.


Vai sanommeko: `Ihmisistä`?" - sitä he kansan tähden pelkäsivät sanoa, sillä kaikkien mielestä Johannes totisesti oli profeetta. 	 Bˈeˈxsin bˈaj ok tentz yolil kyxolile, ex kyqˈma: Qa ma txi qqˈmaˈn a Dios, bˈeˈx ktzajil tqˈmaˈn qe, ¿Tin quˈn mi xi kynimintza? chilaˈ.


Sitten vielä, veljet, me pyydämme teitä ja kehoitamme Herrassa Jeesuksessa, että te, niinkuin olette meiltä oppineet, miten teidän tulee vaeltaa ja olla Jumalalle otolliset, niinkuin vaellattekin, siinä yhä enemmän varttuisitte. 	 Atzin jaˈlin erman, o bˈaj qnikˈuˈn kyeˈy tzeˈn tuˈn kybˈetiˈy toj tumil, ex tzeˈnku taj qMan Dios tzeˈnkuxjo nkubˈ kybˈinchiˈn jaˈlin. Me qo kubˈsil qwutza kyeˈy toj tbˈi qAjaw Jesús, tuˈn kukx tkubˈ kybˈinchinjiˈy ikyjo.


ja oppia tuntemaan Kristuksen rakkauden, joka on kaikkea tietoa ylempänä; että tulisitte täyteen Jumalan kaikkea täyteyttä. 	 Ex nxi nqaniˈn, tuˈntzintla tel kynikyˈa tiˈjjo tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj lo, exla qa mi tzˈelpin bˈajx tuˈn tel kynikyˈa tiˈj tkyaqilx; ex tuˈntzintla tnoj kyanmiˈn te jun majx tukˈa tkyaqil t‑xilin Dios.


Voi sinua, Korasin! Voi sinua, Beetsaida! Sillä jos ne voimalliset teot, jotka teissä ovat tapahtuneet, olisivat tapahtuneet Tyyrossa ja Siidonissa, niin nämä jo aikaa sitten olisivat säkissä ja tuhassa istuen tehneet parannuksen. 	 I kubˈ tqˈmaˈn Jesús jun jteˈbˈin tyol kyiˈjjo xjal mibˈin chi nimin, a najleqe kyojjo tnam. Chiˈ kyjaluˈn: ¡Ay! Nimx bˈisbˈajil kyeˈy, a ayiˈy aj tnam Corazín exsin aj Betsaida. Quˈn noqit kyojjo tnam Tiro ex Sidón ma bˈant te yekˈbˈil wipiˈn, tzeˈnku ma bˈant kyxola, ojtxetla tzˈajtz tiˈj kyanminxjal, ex matla kubˈ kyyekˈin jun txˈixpibˈl toj kychwinqil, noq tuˈn tok kyqˈoˈn kyxbˈalin te bˈisbˈajil, ex tuˈn tjaw kychtoˈn tzaˈj toj kywiˈ, tzeˈnkuxjo nbˈant kyuˈnxjal tzaluˈn.


Lähetän hänet sentähden kiiruimmiten, että te hänet nähdessänne taas iloitsisitte ja minäkin olisin murheettomampi. 	 Tuˈntzintzjo, il tiˈj tuˈn t‑xi nchqˈoˈn kykˈatza tuˈntzin tok kykaˈyin twutz, ex tuˈn kyjaw tzalaja, aj kylontiˈy. Ex ikyx wejiˈy, tuˈn mi chin bˈisintla tiˈj kyqanila.


Silloin vedettiin joukosta esille Aleksander, jota juutalaiset työnsivät esiin; niin Aleksander viittasi kädellään merkiksi, että hän tahtoi pitää puolustuspuheen kansan edessä. 	 Tiˈjjo nbˈajtaq iteˈ junjunkye, xi chikyˈbˈinte te Lejantr, jun xjal, a otaq txi kylimoˈn Judiy, kywutz kykyaqiljo, a iteˈtaq antza. Xitzin tqanin Lejantr tukˈa tqˈobˈ, tuˈn mina chi chˈotj xjal, quˈn tuˈntaq tyolin twutz tnam te kolbˈil kye jniˈ Judiy.


ottivat he palmupuiden oksia ja menivät häntä vastaan ja huusivat: "Hoosianna, siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen, Israelin kuningas!" 	 Tuˈnpetziˈn, i ok ten txˈemil txqan t‑xaq tze, palma tbˈi, exsin i bˈajetz kˈlelte Jesús, ex i bˈaj ẍchˈin kyjaluˈn: Nimxit tbˈi qMan Dios. Kyˈiwlinxitjo a tzul kanin toj Tbˈi qAjaw. Kyˈiwlinxitjo a nmaq kawil tibˈaj Israel.


Jeesus sanoi heille: "Antakaa keisarille, mikä keisarin on, ja Jumalalle, mikä Jumalan on". Ja he ihmettelivät häntä suuresti. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Tuˈnpetziˈn, kyqˈoˈnx kyejiˈy a ntqanin nmaq kawil te Rom, ex kyqˈoˈnxjiˈy a te Dios ntqanin. Tetziˈn kyxi ttzaqˈwin ikyjo, noqx i bˈaj jaw kaˈylaj.


Ja kun he löysivät hänet järven toiselta puolelta, sanoivat he hänelle: "Rabbi, milloin tulit tänne?" 	 Tej kyjlajinxjo xjal, jyet Jesús kyuˈn, ex xi kyqˈmaˈn te: ¿Xnaqˈtzil, jtojetzin tkanliˈn tzaluˈn?


Ja kun he lähestyivät Jerusalemia, tullen Beetfageen ja Betaniaan Öljymäelle, lähetti hän kaksi opetuslastaan 	 Tkanin Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin kyojjo kabˈe muchˈ tnam Betfagé ex Betania, nqayin t‑xe wutz Olivos. Teˈ chˈixtaq kykanin toj Jerusalén, i xi tchqˈoˈn kabˈe t‑xnaqˈtzbˈin, tuˈn kyxiˈ toj jun kybˈe.


Niin Paavali kutsui luoksensa erään sadanpäämiehen ja sanoi: "Vie tämä nuorukainen päällikön luo, sillä hänellä on jotakin hänelle ilmoitettavaa". 	 Tej tbˈinte Pabl ikyjo, bˈeˈxsin tzaj tqˈolbˈintz jun xoˈl qˈaqˈ, ex xi tqˈmaˈn te: Qˈinxjiy kuˈxin qˈa lo twutz tnejil xqˈuqil, quˈn at jun tyol tuˈn t‑xi tqˈmaˈn.


Ja apostolit ja veljet ympäri Juudeaa kuulivat, että pakanatkin olivat ottaneet vastaan Jumalan sanan. 	 Aye tsanjil exqe nimil, a iteˈtaq toj txˈotxˈ te Judey, kybˈi tqanil qa otaq chi nimiˈn nya Judiyqe tiˈj Tyol Dios.


Ja peloissani minä menin ja kätkin sinun leiviskäsi maahan; katso, tässä on omasi.` 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx in tzaj xobˈa tey, qa xnajku pwaq wuˈn. Tuˈnpetziˈn bˈeˈx xkux nmiquˈn toj txˈotxˈ. Ex luˈ tpwaqa lo.


ja Juudas Iskariotin, saman, joka hänet kavalsi. 	 exsin Judas Iscariot, a ok meltzˈaj tiˈj Jesús.


Ja teille sanotaan: `Katso, tuolla hän on!` `Katso, täällä!` Älkää menkö sinne älkääkä juosko perässä. 	 Iteˈ junjun kchi qˈmalte kyjaluˈn: Lu at tzaluˈn, mo lu at tzachiˈn, qa chiˈ. Me ayetzin kyeˈ mina cheˈxa lolte, ex mina chi ok lipey kyiˈjjo kchi qˈmalte ikyjo.


Mutta Jeesus sanoi heille: "Ei heidän tarvitse mennä pois; antakaa te heille syödä". 	 Me tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Nya il tiˈj tuˈn kyxiˈ jyol jun tiˈ. Qalaˈ kyqˈonxa kywa.


Ja hänen sieltä tielle mennessään juoksi muuan hänen luoksensa, polvistui hänen eteensä ja kysyi häneltä: "Hyvä opettaja, mitä minun pitää tekemän, että minä iankaikkisen elämän perisin?" 	 Teˈ t‑xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin, pon rinin jun ichin tkˈatz, exsin kubˈ meje twutz, ex xi tqanin te: Ay, xnaqˈtzil wenxix, ¿Tiˈn kˈwel nbˈinchiˈn, tuˈn nkanbˈintejiˈy chwinqil te jun majx?


Jospa kärsisitte minulta hiukan mielettömyyttäkin! Ja kyllähän te minua kärsittekin. 	 Noqit aku tzikyˈx chˈin nyola kyuˈn, nyakutlaj toj nwiˈy tokx, me o tzikyˈx chˈin kyuˈn tzmax tzaluˈn,


Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Se on Jumalan teko, että te uskotte häneen, jonka Jumala on lähettänyt". 	 Ex i xi ttzaqˈwin: Atziˈn taj Diosjo tuˈn tkubˈ kybˈinchiˈn, noq tuˈn kynimiˈn wiˈja, a ayiˈn ẍin tzaj smaˈn tuˈn.


Eivät suinkaan kaikki ole apostoleja? Eivät kaikki profeettoja? Eivät kaikki opettajia? Eiväthän kaikki tee voimallisia tekoja? 	 ¿Ma tkyaqilxpela at kyoklin te tsanjil Jesús? Mo ¿Ma tkyaqilxpela at kyoklin te yolil Tyol Dios mo tuˈn kybˈinchin yekˈbˈil te tipin Dios,


Vai ettekö tiedä, että pyhät tulevat maailman tuomitsemaan? Ja jos te tuomitsette maailman, niin ettekö kelpaa ratkaisemaan aivan vähäpätöisiä asioita? 	 ¿Ma mitzin bˈiˈn kyuˈn, qa aye nimil kchi kawil kyiˈjjo xjal nya nimilqe tkyaqil twutz txˈotxˈ? Exsin qa ikytzjo, ¿Ma ntiˈtzin kyetza kynabˈl, tuˈn kynikˈetjo junjun tiˈ, a noq chˈin t‑xilin?


Tai ettekö ole lukeneet laista, että papit sapattina pyhäkössä rikkovat sapatin ja ovat kuitenkin syyttömät? 	 Mo ¿Ma naˈmtzin tkux kyuˈjiˈn toj ojtxe tkawbˈil Moisés, qa aye pale toj tnejil ja te kˈulbˈil, mi nchi ajlantaq toj qˈij te ajlabˈl, qalaˈ nchi aqˈnintaq? ¿Ma i bˈinchintzintz il tuˈn ikyjo?


Niiniven miehet nousevat tuomiolle yhdessä tämän sukupolven kanssa ja tulevat sille tuomioksi; sillä he tekivät parannuksen Joonaan saarnan vaikutuksesta, ja katso, tässä on enempi kuin Joonas. 	 Ex ikyqex kyeˈ xjal toj tnam Nínive kyojjo qˈij te Jonás kchi jawil weˈks toj tqˈijil paˈbˈin, aj kyokxjal toj xjelbˈil twutz Dios, ayeˈ iteˈ kyojjo qˈij jaˈlin, tuˈn kykubˈ tzˈaq toj kyil kyuˈn. Quˈn ayetziˈn xjal toj Nínive bˈeˈx ajtz tiˈj kyanmin, tej t‑xi tqˈmaˈn Jonás Tbˈanil Tqanil Dios kye. Ex ajo Tbˈanil Tqanil wiˈja jaˈlin nimxixtl toklin tzeˈnku toj tqˈijil Jonás.


Niin Pilatus meni ulos heidän luokseen ja sanoi: "Mikä syytös ja kanne teillä on tätä miestä vastaan?" 	 Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx etz Pilat yolil kyukˈa; ex xi tqˈmaˈn kye: ¿Ankye tiljo xjal lo toj kywutza?


Ja joka viettelee yhden näistä pienistä, jotka uskovat, sen olisi parempi, että myllynkivi olisi pantu hänen kaulaansa ja hänet olisi heitetty mereen. 	 Alkye jun xjal tjoy ttxolil tzeˈn tten, tuˈn tkubˈ tzˈaq jun muchˈ kˈwal tiˈj tnimbˈil wiˈja, wenpetla te te, tuˈn tok tkˈloˈn jun abˈj te chebˈl triy tiˈj tqul, exsintla xi t‑xoˈn tibˈ toj aˈ, tuˈn tkyim.


Ennen kaikkea olkoon teidän rakkautenne toisianne kohtaan harras, sillä "rakkaus peittää syntien paljouden". 	 Me tibˈaj tkyaqiljo lo, axix il tiˈjjo kykˈuˈjbˈil kyibˈa, quˈn atzin kykˈuˈjbˈil kyibˈa, knajsitil nim il tuˈn.


Hän vastasi ja sanoi heille: "Minä myös teen teille kysymyksen; sanokaa minulle: 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ex ikyx wejiˈy, kxel nqanin jun nxjelbˈitza kyeˈy. ¡Kytzaqˈwintza!


Ota ne luoksesi ja puhdista itsesi heidän kanssansa ja maksa kulut heidän puolestaan, että he saisivat leikkauttaa tukkansa; siitä kaikki huomaavat, ettei ole mitään perää siinä, mitä heille on kerrottu sinusta, vaan että sinäkin vaellat lain mukaan ja noudatat sitä. 	 Kˈlenqexa tukˈiy, saqsinku tibˈa junx kyukˈa, tzeˈnku qe qbˈinchbˈin, ex chjonkujiy, a kbˈajil kyuˈn, tuˈntzin tel kymitzoˈn tsmal kywiˈ, te yekˈbˈilte, qa ma kubˈ tbˈinchiˈn tzeˈnku tzˈibˈin taˈye toj Tuˈjil Tyol Dios. Tuˈntzintzjo ikyjo, jotx k‑elil kynikyˈ te, qa nya twutzxjo a o kyqˈma tiˈja, qalaˈ mikyxitla teˈ, quˈn majxtla te nkubˈ nimin teˈ Tuˈjil Tyol Dios te qkawbˈil junx qukˈiy.


Vyöttäkää sentähden mielenne kupeet ja olkaa raittiit; ja pankaa täysi toivonne siihen armoon, joka teille tarjotaan Jeesuksen Kristuksen ilmestymisessä. 	 Tuˈnpetziˈn, kyximinkuxixsiˈn wen alkye kˈwel kybˈinchiˈn. Kytzyumtzin kyibˈa, ex kyinxsin jun kychwinqila tzˈaqle. Qexsin kykˈuˈja tiˈjjo a ktzajil tqˈoˈn Dios tuˈn t‑xtalbˈil, aj tul Jesucrist juntl maj.


Sillä he eivät olleet noista leivistäkään päässeet ymmärrykseen, vaan heidän sydämensä oli paatunut. 	 quˈn ex naˈmtaq tel kynikyˈ te, tiˈ bˈant tuˈn kyiˈj wabˈj ex kyiˈj kyiẍ, ex tzeˈn tten tbˈant tkyaqiljo ikyjo tuˈn.


Minkäkaltainen maallinen oli, senkaltaisia ovat myös maalliset; ja minkäkaltainen taivaallinen on, senkaltaisia ovat myös taivaalliset. 	 Ma qo ok tzeˈnku te Adán, a te twutz txˈotxˈ, ex qo okil tzeˈnku te Crist, a te toj kyaˈj.


Ja niin usein kuin olennot antavat ylistyksen, kunnian ja kiitoksen hänelle, joka valtaistuimella istuu, joka elää aina ja iankaikkisesti, 	 Ex junjun maj, aj tjaw kynimsiˈn ajbˈil tbˈi Dios, a qˈuqle tibˈaj qˈuqbˈil, ex attaq tchwinqil te tnejil ex te jun majx, ex xi kyqˈoˈn nimxix toklin ex chjonte te, aye kyaje toj kaˈwnaq nejinel nchi kubˈ meje twutz, ex nchi kˈulin te. Ex nxi kyqˈoˈn toj kywiˈ, a bˈinchin tuˈn qˈanpwaq te jun oyaj twutz, ex nxi kyqˈmaˈn:


Mutta tämä vastasi ja sanoi hänelle: `Herra, anna sen olla vielä tämä vuosi; sillä aikaa minä kuokin ja lannoitan maan sen ympäriltä. 	 Xitzin ttzaqˈwin tej ichin, a tzuntaq nxqˈuqin tiˈj awal. Chiˈ kyjaluˈn: Taa, qˈonk juntl abˈqˈela; kˈaˈ jaw waqˈnin weˈ tiˈjile, ex kˈaˈ tzˈok nqˈoˈn weˈ tzˈis t‑xe tqan.


Sitten menin Syyrian ja Kilikian paikkakuntiin. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, in xiˈy tojjo txˈotxˈ te Siria ex Cilicia.


ettekä ajattele, että teille on parempi, että yksi ihminen kuolee kansan edestä, kuin että koko kansa hukkuu". 	 ¿Ma mixsin n‑el kynikyˈa tiˈj, qa wenxitla te qe, tuˈn tkyim jun ichin te qxel, tzeˈnku tuˈn tkubˈ yuchˈj kykyaqil qtanim?


Ja hän sanoi heille: "Sapatti on asetettu ihmistä varten eikä ihminen sapattia varten. 	 Ex xi tqˈmaˈntl Jesús kyjaluˈn: Atziˈn qˈij te ajlabˈl ma kubˈ bˈinchit tuˈn tajbˈin kyexjal, ex nya qexjal tuˈn kyajbˈin te.


Ja tämä on se sanoma, jonka olemme häneltä kuulleet ja jonka me teille julistamme: että Jumala on valkeus ja ettei hänessä ole mitään pimeyttä. 	 Atzin tqaniljo tzaj xnaqˈtzin qeˈy tuˈn Jesús, ex axsin nxi qxnaqˈtzinjiˈy kyeˈy. Atzin tqaniljo lo: Ate Dios spikyˈin, ex ntiˈx chˈin qxopin tukˈa.


Mutta kun hän oli täyttänyt neljäkymmentä vuotta, heräsi hänen sydämessään ajatus mennä katsomaan veljiänsä, israelilaisia. 	 Tej tjapin Moisés te kaˈwnaq abˈqˈe, kubˈ tbˈisin tuˈn t‑xi qˈolbˈil kyeˈ t‑xjalil, ayej tyajil Jacob.


Niin vaelsi sattumalta eräs pappi sitä tietä ja näki hänet ja meni ohitse. 	 Noqxla tzeˈn tten, n‑ikyˈtaqku jun pale tojjo bˈe anetziˈn. Atzaj teˈ tiwlej ichin tuˈn, a otaq kyˈixbˈe kyuˈn ileqˈ, liweyxix xi ttxalpin tibˈ ex mix kubˈ weˈyexix chˈin.


Paavali vastasi, kun maaherra oli viitannut, että hän sai puhua: "Koska tiedän sinun monta vuotta olleen tämän kansan tuomarina, puhun luottamuksella asiani puolesta. 	 Atzin tej tnejil kawil xi tyekˈin tukˈa tqˈobˈ, tuˈn tyolin Pabl. Chi Pabljo, tej tjaw yolin: Noq same, tata. Tukˈa tkyaqil wajbˈila kxeˈl nqˈmaˈn kabˈe tal nyola te kolbˈil weˈy twutza, quˈn bˈiˈn wuˈn, qa ay kawil tojjo txˈotxˈ luˈn, atxix ojtxe.


Vanhurskas Isä, maailma ei ole sinua tuntenut, mutta minä tunnen sinut, ja nämä ovat tulleet tuntemaan, että sinä olet minut lähettänyt. 	 Ay Tata tzˈaqlexix, mi ojtzqiˈn kyuˈnxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ; me metzin weˈ wojtzqiˈn te. Ex ayetziˈn wukˈiy ma tzˈel kynikyˈ te, qa ay saj chqˈoˈn weˈy.


Hirmuista on langeta elävän Jumalan käsiin. 	 Bˈisbˈajilxla teˈ, te jun xjal qa ma kubˈ tzˈaq toj tqˈobˈ Dios itzˈ, ex qa ma kyij ttzaqpiˈn tnimbˈil tiˈj.


ja sanoi: "Mitä tahdotte antaa minulle, niin minä saatan hänet teidän käsiinne?" Ja he maksoivat hänelle kolmekymmentä hopearahaa. 	 ex xi tqanin kye: ¿Jteˈ aku tzaj kyqˈoˈn weˈy, tuˈn t‑xi nqˈoˈn Jesús toj kyqˈobˈa? Kˈaˈ txi qqˈoˈn lajaj toj kaˈwnaq saqpwaq, chi chiˈ.


Eikä kukaan, joka juo vanhaa viiniä, halua nuorta, sillä hän sanoo: `Vanha on hyvää`." 	 Ex toxin: Aˈlchaqx jun aˈla, nxi tkˈwaˈn jun wiq vin, nlay ttziye, tuˈn t‑xi tkˈwaˈn junl wiq kˈwabˈj, a saq, quˈn naqˈle tiˈjjo tkˈwaˈ, a tbˈanilx toj twutz. Ikytzin kyejiˈy naqˈleqe kyeˈ tiˈjjo ojtxe tumil. Tuˈnpetziˈn kykyˈeˈy tuˈn kyxi lipey tiˈj nxnaqˈtzbˈila, a saq, exla qa wenxixtl tzeˈnku ojtxe.


Ei hän riitele eikä huuda, ei hänen ääntänsä kuule kukaan kaduilla. 	 Mi qˈojle, ex mi jaw ẍchˈin, tuˈntzintla mix aˈl kxel bˈinte tqˈajqˈojil twiˈ kyoj tbˈeyil tnam.


Mutta kun minulle on annettu ilmi, että miestä vastaan on tekeillä salahanke, lähetän hänet nyt heti sinun luoksesi; olen myös kehoittanut hänen syyttäjiään sanomaan sanottavansa häntä vastaan sinun edessäsi." 	 Me ma nbˈiˈy, qa ma chi kyij Judiy toj wen tuˈn tkubˈ bˈyet. Tuˈntziˈn, ma txi nchqˈoˈn twutza, ex ma txi nqˈmaˈn kye nchi stzˈimin tiˈj, tuˈn t‑xi kychikyˈbˈin twutza, a tiˈ kyaj tiˈj.


ja mies kätki vaimonsa tieten osan hinnasta, ja osan hän toi ja pani apostolien jalkojen eteen. 	 I yolin, ex i kyij toj wen tuˈn tkyij kyiˈn chˈin pwaq, a tzaj kytzyuˈn te twiˈ kytxˈotxˈ. Me atziˈn txqantl xi tqˈoˈn Ananías kye tsanjil.


Sentähden, kaikki, mitä he sanovat teille, se tehkää ja pitäkää; mutta heidän tekojensa mukaan älkää tehkö, sillä he sanovat, mutta eivät tee. 	 Tuˈnpetziˈn, kyniminqekuy, ex kybˈinchinkuy tkyaqiljo ktzajil kyqˈmaˈn kyeˈy. Me mi kubˈ kybˈinchinjiˈy a nbˈant kyuˈn, quˈn xmiletzˈqe; nkyqˈmaˈn tumil tzeˈn tuˈn toke, me junxil nkubˈ kybˈinchin.


Muutamat teistä ovat paisuneet pöyhkeiksi, aivan niinkuin minä en tulisikaan teidän tykönne. 	 Atla junjun kyxola njaw tnimsin tibˈ, quˈn nkubˈ kyximin qa at nxobˈila tuˈn nxiˈy lol kyeˈy.


ruoskittaessa, vankeudessa, meteleissä, vaivannäöissä, valvomisissa, paastoissa; 	 atku maj nqo bˈaj laqtziˈn, ex o qo kux jpuˈn toj tze, ex ikyˈx quˈn, tej tjaw tiljxjal qiˈja. Ex atku maj nqo aqˈniˈn kujxix wen, ex mixpe o ktaniˈy, ex o tzikyˈx waˈyaj quˈn.


Jeesus sanoi hänelle: "Mene, kutsu miehesi ja tule tänne". 	 Ex xi ttzaqˈwin Jesús te: Ku txiˈy qˈolbˈil teˈ tchmila; ex ku kytzaja tzaluˈn.


Mutta kiitos Jumalalle, joka antaa Tiituksen sydämeen saman innon teidän hyväksenne! 	 Chjonte qMan Dios, tuˈn xkux tqˈoˈn toj tanmin Tito nim tkˈuˈj kyiˈja tzeˈnkuxjo weˈ.


Rakkaani, älä seuraa pahaa, vaan hyvää. Joka hyvin tekee, se on Jumalasta; joka pahoin tekee, se ei ole Jumalaa nähnyt. 	 Werman, nimxix nkˈuˈja tiˈja. Mi txi lipey tiˈjjo nya wen bˈant kyuˈnxjal, qalaˈ a wen. Quˈn ayetzin kchi kˈwel bˈinchinte wen, te Diosqe kyeˈ. Me ayetzin kyeˈ nchi kubˈ bˈinchinte nya wen, naˈm tel kynikyˈ te qMan Dios.


niin hän on paisunut eikä ymmärrä mitään, vaan on riitakysymyksien ja sanakiistojen kipeä, joista syntyy kateutta, riitaa, herjauksia, pahoja epäluuloja, 	 jun xjal ikyjo jun nimil tibˈ ex ntiˈx chˈin n‑el tnikyˈ te. Oˈkx tajjo tuˈn tyasin ex tuˈn tyolbˈin, ex atziˈn anetziˈn ikytzin tzeˈnku jun yabˈil, ma tzˈok lemtzˈaj tiˈj. Quˈn antza ntzaje loˈchj kˈuˈjbˈaj, jniˈ jyoj qˈoj, ex tkyaqil ikyˈbˈil ex yasbˈil,


Ottakaa, veljet, vaivankestämisen ja kärsivällisyyden esikuvaksi profeetat, jotka ovat puhuneet Herran nimessä. 	 Ayiˈy werman, kynaˈnqetzinjiˈy aye yolil Tyol Dios ojtxe, tuˈn kyok te jun yekˈbˈil qe jaˈlin. Jniˈxsin sikyˈx kyiˈj, me ma ten kykˈuˈj toj tkyaqil.


Ja minun lähettäjäni tahto on se, että minä kaikista niistä, jotka hän on minulle antanut, en kadota yhtäkään, vaan herätän heidät viimeisenä päivänä. 	 Ex atziˈn taj nManjiˈy, a saj smaˈn weˈy, tuˈn mi naje jun xjal, ayeˈ ma chi tzaj tqˈoˈn weˈy; qalaˈ tuˈn kyjaw anqˈin wuˈn, aj tjapin bˈaj tqˈijil tzaluˈn twutz txˈotxˈ.


ei silmänpalvelijoina, ihmisille mieliksi, vaan Kristuksen palvelijoina, sydämestänne tehden, mitä Jumala tahtoo, 	 Chi ajbˈinxita, nya noq oˈkx tzeˈnku nchi kaˈyin kyiˈja, noq tuˈn kyel wena kywutz, qalaˈ kybˈinchinkujiˈy lo tukˈa tkyaqil kyanmiˈn, a tzeˈnku taj qMan Dios.


Ja hän huusi voimallisella äänellä sanoen: "Kukistunut, kukistunut on suuri Babylon ja tullut riivaajain asuinpaikaksi ja kaikkien saastaisten henkien tyyssijaksi ja kaikkien saastaisten ja vihattavain lintujen tyyssijaksi. 	 Ex tukˈa tqˈajqˈojil twiˈ, xi tqˈmaˈn kujxix wen: Ma kubˈ tzˈaq nim tnam Babilonia te jun majx a aj kyˈaˈjil, ex ma tzˈok te kyja taqˈnil tajaw il, ex te kytxu tkyaqil ajbˈil te. Ex ma tzˈok te kypaqbˈil pichˈ, a nya wenqe, ex manyor tzˈilqe.


Ja heille kullekin annettiin pitkä valkoinen vaippa, ja heille sanottiin, että vielä vähän aikaa pysyisivät levollisina, kunnes oli täyttyvä myös heidän kanssapalvelijainsa ja veljiensä luku, joiden tuli joutua tapettaviksi niinkuin hekin. 	 Ex xi qˈoˈn xbˈalin sjanin teyile junjun, ex xi qˈmaˈn kye, tuˈn kyajlan jun jteˈbˈin qˈij, tzmaxi aj ttzqet tajaljo kyerman, aye qa iltaq tiˈj tuˈn kykyim tuˈn tpaj taqˈin Crist, tzeˈnku kye.


aviorikokset, ahneus, häijyys, petollisuus, irstaus, pahansuonti, jumalanpilkka, ylpeys, mielettömyys. 	 tzeˈnku tkyaqil kyˈaˈjin, ex tuˈn tpon tkˈuˈj jun xjal tiˈjjo at te juntl, ex jniˈ sbˈubˈl, ex tkyaqil tzeqbˈil, ex jniˈ loˈchj kˈuˈjbˈaj, ex jniˈ iqj yol, ex jniˈ kynimsil kyibˈxjal, exqetziˈn ntiˈ kynabˈl.


Sillä laittomuuden salaisuus on jo vaikuttamassa; jahka vain tulee tieltä poistetuksi se, joka nyt vielä pidättää, 	 Atziˈn tipin nya bˈaˈn, n‑aqˈnin jaˈlin twutz txˈotxˈ toj ewajil, tzmaxiˈ aj teljo a meqolte.


Ja kulkiessaan Galilean järven rantaa hän näki Simonin ja Andreaan, Simonin veljen, heittävän verkkoa järveen; sillä he olivat kalastajia. 	 Nbˈettaq Jesús ttziyile Nijabˈ te Galiley, teˈ t‑xi tkaˈyin Simun tukˈaxjo titzˈin, Andrés. Nxi kyxoˈntaq kypa toj aˈ te tzuybˈil kyiẍ, quˈn kyiẍilqetaq.


Oi Timoteus, talleta se, mikä sinulle on uskottu, ja vältä tiedon nimellä kulkevan valhetiedon epäpyhiä ja tyhjiä puheita ja vastaväitteitä, 	 Timotey, qˈonka tililjo a ma kyij oqxenit teˈy. Ex mi txi tbˈinjiy kyyolxjal, a ntiˈ tajbˈin, exsin jniˈ nkyqˈmaˈnxjal, a nyakuj manyor tumil.


vanhurskauden, koska minä menen Isän tykö, ettekä te enää minua näe; 	 Ex k‑elil kynikyˈ tiˈjjo tumil tuˈn kyokxjal tzˈaqle, noq tuˈn aj waja tkˈatz nMaˈn. Exla qa mi ẍin ok kykaˈyintla, me aj njaw anqˈiˈn kyxol kyimnin, k‑okil te jun yekˈbˈil, qa ayin weˈ tzˈaqlexix.


Juudan sukukunnasta kaksitoista tuhatta merkittyä, Ruubenin sukukunnasta kaksitoista tuhatta, Gaadin sukukunnasta kaksitoista tuhatta, 	 Kyxoljo tyajil Judá, kabˈlajaj mil; ex kyxoljo tyajil Rubén, kabˈlajaj mil; ex kyxoljo tyajil Gad, kabˈlajaj mil.


Sentähden he eivät voineet uskoa, koska Esaias on vielä sanonut: 	 Exla qa ikyjo, nlayx txi kynimin, quˈn atx juntl yol kyij ttzˈibˈin Isaías kyjaluˈn:


Sen kuultuaan he ylistivät Jumalaa ja sanoivat Paavalille: "Sinä näet, veli, kuinka monta tuhatta juutalaista on tullut uskoon, ja he ovat kaikki lainkiivailijoita. 	 Tej kybˈinte ikyjo, i nimsin tbˈi qMan Dios, exsin xi kyqˈmaˈntz te Pabl kyjaluˈn: Kutzin, ay erman, chi Santyaw te Pabl. Ma tzˈok tkaˈyiˈn, qa ilaˈ mil xjal kyxol Judiy o chi nimin, ex kykyaqilx n‑ok tilil kyuˈn, tuˈn qok lipe tiˈj tkyaqil tkawbˈil Moisés.


Jos te olisitte tunteneet minut, niin te tuntisitte myös minun Isäni; tästälähin te tunnette hänet, ja te olette nähneet hänet." 	 Qa ma tzˈel kynikyˈa wiˈja, ex ok k‑elil kynikyˈa tiˈj nMaˈn. Ex ma tzˈel kynikyˈa tiˈj jaˈlin, quˈn kukx nchin ok kykaˈyinjiˈy.


sillä hän rakastaa meidän kansaamme, ja hän on rakentanut meille synagoogan". 	 Tbˈanilxjo nejinel anetziˈn, ex at toklin tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn, quˈn tajxix tiˈj qtanim, ex o kubˈ tbˈinchin jun ja te qnabˈl Dios, chi chiˈ.


Minä olen lähettänyt teidät leikkaamaan sitä, josta te ette ole vaivaa nähneet; toiset ovat vaivan nähneet, ja te olette päässeet heidän vaivansa hedelmille." 	 Ma chex nchqˈoˈn kye tuˈn kyxiˈy chmol twutz awal kyxolxjal, a jaˈ mi ẍi aqˈniniˈy tiˈj, quˈn junxilte xkux awante Tyol Dios kye. Me tzunx nchi tzalaj kyeˈ tiˈjjo kyaqˈnbˈin, quˈn noqit ntiˈ kjol ex awal, ntiˈtla kyeˈ tuˈn tja kychmoˈn.


vastustajia missään kohden säikähtämättä; ja se on heille kadotuksen, mutta teille pelastuksen merkki, merkki Jumalalta. 	 tuˈntzintla mi tzaje kyxobˈila kye kyajqˈoja, ex tuˈntzintlaˈ kyteˈn ikyjo, k‑elile kynikyˈ kyiˈja, qa kyjaˈ kyxiˈ toj najin, ex ikyx n‑ajbˈineˈ te yekˈbˈil, qa ma chi klet kyeˈ tuˈn Dios.


Ja hän kutsui tykönsä ne kaksitoista opetuslastaan ja antoi heille vallan ajaa ulos saastaisia henkiä ja parantaa kaikkinaisia tauteja ja kaikkinaista raihnautta. 	 O tzaj ttxkoˈn Jesús, a awoˈy kabˈlajaj t‑xnaqˈtzbˈin, ex tzaj tqˈoˈn qokliˈn tuˈn kyetz qlajoˈn taqˈnil tajaw il toj kyanminxjal, ex tuˈn tkubˈ qqˈaniˈn tkyaqil wiq yabˈil ex kyixkˈoj.


Sillä niinkuin Isä herättää kuolleita ja tekee eläviksi, niin myös Poika tekee eläviksi, ketkä hän tahtoo. 	 Quˈn ikyjo tzeˈnkuˈ te Dios, nchi jaw anqˈin kyimnin tuˈn, tuˈn t‑xi tqˈoˈn kychwinqil, exsin ikyx wejiˈy, a ayiˈn Tkˈwal Dios, aku txi nqˈoˈn chwinqil noq alqe wajiˈy tuˈn t‑xi nqˈoˈn.


Mutta Jeesus kutsui heidät tykönsä ja sanoi heille: "Te tiedätte, että ne, joita kansojen ruhtinaiksi katsotaan, herroina niitä hallitsevat, ja että kansojen mahtavat käyttävät valtaansa niitä kohtaan. 	 Me i xi ttxkoˈn Jesús kykyaqilx, ex xi tqˈmaˈn kye: Ojtzqiˈnl kyeˈ kyuˈn tzeˈn kytenxjal nya nimil; quˈn ayetziˈn tnejil kawil, qa tiˈx jun tiˈ, manyor txˈuˈjqex tukˈa kykawbˈil, quˈn nyakuj etzinqe kyuˈn.


Ja minä en tahdo, veljet, teiltä salata, että jo monesti olen päättänyt tulla teidän tykönne saadakseni jonkin hedelmän teidänkin keskuudestanne, niinkuin muidenkin pakanain, mutta olen ollut estetty tähän saakka. 	 Atzin jaˈlin erman, waja noq tuˈn kybˈintiˈy qa ilaˈ maj o kubˈ nximiˈn tuˈn nxiˈy lol kyeˈy, me ntiˈx jun tumil tzeˈn tten tuˈn nxiˈy. Quˈn ataq wajiˈy tuˈn kynimin kyxjalila wuˈn, tzeˈnku toj junjuntl tnam.


Ja hänen opetuslapsensa kysyivät häneltä sanoen: "Miksi sitten kirjanoppineet sanovat, että Eliaan pitää tulla ensin?" 	 Me xi kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin te Jesús: ¿Tzeˈntzin ttentz nkyqˈmaˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, qa ataq Elías tuˈn tul nej twutza? ¿Nyapela tiˈjjo lo nchi yolinetaq, a ma qliˈy?


Mutta publikaani seisoi taampana eikä edes tahtonut nostaa silmiään taivasta kohti, vaan löi rintaansa ja sanoi: `Jumala, ole minulle syntiselle armollinen`. 	 Me atzin tej peyil pwaq najchaq chˈintl tzaje weˈye teˈ, ex mixpe jaw kaˈyin chˈin twutz kyaˈj, qalaˈ noq ok ten qˈajtzil ttzi tkˈuˈj te bˈisbˈajil, exsin iky tqˈmaˈ kyjaluˈn: Ay Taa, qˈaqˈintzin teˈ tkˈuˈj wiˈja, a ayiˈn aj ilqiˈn, chiˈ.


Joka päivä minä olen kuoleman kidassa, niin totta kuin te, veljet, olette minun kerskaukseni Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme. 	 Twutzxix nyola qa tkyaqil qˈij n‑elje wiˈja tuˈn nkubˈ bˈyoˈn noq tuˈn tpaj nnimbˈila tiˈj qAjaw Jesucrist, ex twutzxix aye kyeˈ ma chi ok te twutz waqˈnbˈiˈn.


Eivätkö he kaikki ole palvelevia henkiä, palvelukseen lähetettyjä niitä varten, jotka saavat autuuden periä? 	 Qalaqetziˈn kye angel, xewbˈajqe; ex nchi ajbˈin te tsan Dios, ex smaˈnqe tuˈn Dios tuˈn kymojitjo xjal, ayeˈ kchi kletil tuˈn.


Kun nyt Pilatus kuuli tämän sanan, pelkäsi hän vielä enemmän 	 Noq teˈ tok tbˈiˈn Pilat ikyjo, bˈeˈx tzaj txqantl t‑xobˈil.


Mutta minä sanon teille: jokainen, joka hylkää vaimonsa muun kuin huoruuden tähden, saattaa hänet tekemään huorin, ja joka nai hyljätyn, tekee huorin. 	 Me metzin weˈ kxel nqˈmaˈn, qa at jun ichin xkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa t‑xuˈjil noq kukxjo, ex nya tuˈn ma kubˈ tzˈaq t‑xuˈjil toj kyˈaˈjin, tuˈn tpaj k‑okileˈ t‑xuˈjil te aj kyˈaˈjil, aj tok meje tukˈa juntl ichin. Ex ankyeˈ ichin, k‑okil meje tukˈa qya, a otaq tzˈel lajoˈn, ex ikyxjo, k‑okil aj kyˈaˈjil, quˈn twutz Dios, nya ma paˈyitjo qya tukˈa tnejil tchmil.


Jeesus vastasi: "Ei tämä tehnyt syntiä eivätkä hänen vanhempansa, vaan Jumalan tekojen piti tuleman hänessä julki. 	 O tzaj ttzaqˈwiˈn Jesús: Nya tuˈn kyil ttata, ex nya tuˈnxjo til; qalaˈ ma tzˈitzˈje moẍ, noq tuˈn tyekˈiˈn tipin qMan Dios tiˈj.


Mutta usko on luja luottamus siihen, mitä toivotaan, ojentautuminen sen mukaan, mikä ei näy. 	 ¿Tzeˈntziˈn qnimbˈil? Atzin qnimbˈiljo kyjaluˈn: Tnejil, tuˈn tok qe qkˈuˈj tuˈn ttzaj qˈoˈn a nqo ayoˈn tiˈj; ex tkabˈ, tuˈn t‑xi qnimin qa ikyxixjo tiˈjjo tumil, a mina nqloˈn.


Mutta siellä ei otettu häntä vastaan, koska hän oli vaeltamassa kohti Jerusalemia. 	 Me ayetzin kyej xjal aj Samaria, mix kytziye tuˈn tkyij Jesús antza, quˈn tuˈn otaq kybˈi qa kyjaˈtaq t‑xiˈ Jesús tzma Jerusalén, ex nimtaq qˈoj kyxol aj Samaria kyukˈa aj Jerusalén.


että heidän sydämensä, yhteenliittyneinä rakkaudessa, saisivat kehoitusta omistamaan täyden ymmärtämyksen koko rikkauden ja pääsisivät tuntemaan Jumalan salaisuuden, Kristuksen, 	 Nchin aqˈniˈn tuˈn tnimsit kykˈuˈj toj kynimbˈil, ex tuˈn kymujbˈinte kyibˈ, noq tuˈnjo kyqˈaqˈbˈil kykˈuˈj kyxolx; ex noq tuˈn tel kynikyˈxix wen tiˈj tkyaqil t‑xilin Tyol Dios, ex tuˈn tqe kykˈuˈj tiˈjjo a ewintaq ojtxe tuˈn Dios, a Crist ewintaq.


Mutta hän sanoi hänelle: "Opettaja, niitä kaikkia minä olen noudattanut nuoruudestani asti". 	 Xi tqˈmaˈn ichin te Jesús: Xnaqˈtzil, kykyaqilxjo anetziˈn, o bˈaj bˈant wuˈn atxix toj nqˈayila.


Mutta hän tahtoi näyttää olevansa vanhurskas ja sanoi Jeesukselle: "Kuka sitten on minun lähimmäiseni?" 	 Atzin tej xnaqˈtzil nya wen eˈle te te, tuˈn mix xkyeye tyolin tiˈj Jesús. Tuˈntziˈn, xi tqanin juntl majl kyjaluˈn: ¿Me altzin kye qe wetza nxjalil? chiˈ.


Sentähden me aina olemme turvallisella mielellä ja tiedämme, että, niin kauan kuin olemme kotona tässä ruumiissamme, me olemme poissa Herrasta; 	 Tuˈnpetziˈn, at tqˈuqbˈil qkˈuˈj tiˈj. Atziˈn jaˈlin, bˈiˈn quˈn, qa otoˈx tojjo qxmilil tzaluˈn twutz txˈotxˈ, ex najchaqx otoˈ tiˈjjo kyaˈj, jaˈ taˈ qAjaw.


kiittäen Isää, joka on tehnyt teidät soveliaiksi olemaan osalliset siitä perinnöstä, mikä pyhillä on valkeudessa, 	 Ex nqo qaniˈn te qMan, tuˈn t‑xi kyqˈoˈn chjonte te Dios tukˈa nim tzaljbˈil. Quˈn tuˈn ma qo txˈixpit tuˈn, tuˈn tbˈant qnajan toj kyaˈj, a nqoptzˈaj wen, ex tuˈn ttzaj qkˈmoˈn tkyaqiljo qetzbˈil at qoklin tiˈj, a ktzajil tqˈoˈn Dios te tkyaqiljo nimil.


Minä olen joka päivä ollut teidän kanssanne pyhäkössä, ettekä ole ojentaneet käsiänne minua vastaan. Mutta tämä on teidän hetkenne ja pimeyden valta." 	 Kykyaqil qˈij o chin ten weˈ kyukˈiy tojjo tnejil ja te naˈbˈl Dios, me mix jun maj ẍin ok kytzyuˈn. Me mapen kanin kyeˈ kyqˈijil, tuˈn tkubˈ kybˈinchinjiˈy a kyaja, quˈn atziˈn tqˈijiljo, tuˈn tkawin tajaw qlolj.


Mutta tietääksenne, että Ihmisen Pojalla on valta maan päällä antaa syntejä anteeksi, niin" - hän sanoi halvatulle - 	 Me mi nxi kynimiˈn qa at wokliˈn tiˈjjo lo. Me atzin jaˈlin, kxel nyekˈiˈn kywutza qa ayin weˈ, a Tkˈwal Ichin, at wokliˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, tuˈn tkubˈ nnajsiˈn kyilxjal te jun majx. Tuˈnpetziˈn, xi tqˈmaˈn te yabˈ:


Me rakastamme, sillä hän on ensin rakastanut meitä. 	 Tzeˈnku qe atqe tkˈuˈjbˈil qibˈ qxolile, quˈn ate Dios saj qˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj te tnejil.


Pidä sinä itselläsi Jumalan edessä se usko, mikä sinulla on. Onnellinen on se, joka ei tuomitse itseään siitä, minkä hän oikeaksi havaitsee; 	 Tenxit tnimbˈila twutz qMan Dios, quˈn nimxix kyˈiwbˈil tibˈajjo nimil, a ntnaˈn toj tanmin qa ntiˈ til tiˈjjo t‑xim, ex tiˈjjo tbˈinchbˈin.


kaksimielinen mies, epävakainen kaikilla teillään. 	 quˈn jaˈlin ntbˈisin jun tiˈ, ex mikyxiljo nchiˈj. Nya junxchˈin tumil nxi tiˈn.


niinkuin paula; sillä se on saavuttava kaikki, jotka koko maan päällä asuvat. 	 tzeˈnku jun txuk nkyij tjaqˈ jun tzuybˈil txuk. Quˈn kykyaqilxjal, a najleqe toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, mi naˈbˈinx kyuˈn, aj kykyij tjaqˈ tkawbˈil Dios, a kujxix wen.


Mutta koska minulla nyt ei enää ole tilaa näissä paikkakunnissa ja kun jo monta vuotta olen halunnut tulla teidän tykönne, 	 Me atziˈn jaˈlin, ma japin bˈaj waqˈiˈn tzaluˈn. Quˈn ojtxex tkubˈlin nximiˈn tuˈn npoˈn qˈolbˈil kyeˈy.


tunteakseni hänet ja hänen ylösnousemisensa voiman ja hänen kärsimyksiensä osallisuuden, tullessani hänen kaltaisekseen samankaltaisen kuoleman kautta, 	 Ex tuˈntzintzjo, waja tuˈn wojtzqiˈntejiˈy tajbˈil qAjaw, ex tuˈntzintla nnaˈntejiˈy tipin Jesús toj nchwinqila, a tipin ikyx tzeˈnku tej tjatz itzˈje juntl majl kyxol kyimnin. Ex ikyxjo, waja tuˈn tikyˈx wuˈn, tzeˈnku ma tzikyˈx tuˈn, ex tzmaxi aj nkyima. Ikytziˈn, waja tuˈn tjapin bˈaj nnimbˈila tzeˈn tjapin bˈaj tuˈn qAjaw, tej tkyim.


Tai sanokoot nämä läsnäolevat, mitä rikollista he minussa huomasivat, kun minä seisoin neuvoston edessä; 	 Exsin qa minatz, bˈaˈn tuˈn ttzaj kyqˈmaˈn a iteˈ tzaluˈn, qa at jun wila el jyet toj kywutz, tej nteˈn kywutzjo xjal lo, ex kywutz kykyaqil kawil toj Sanedrín.


että me vanhurskautettuina hänen armonsa kautta tulisimme iankaikkisen elämän perillisiksi toivon mukaan. 	 Ex noq tuˈn t‑xtalbˈil Dios, ma qo ok tzˈaqle twutz, ex tuˈn ikyjo, at qoklin jaˈlin tiˈj jun etzbˈil toj kyaˈj, a nqo ayoˈn tiˈj.


vaeltaaksenne Herran edessä arvollisesti, hänelle kaikessa otollisesti, kaikessa hyvässä työssä hedelmää kantaen ja kasvaen Jumalan tuntemisen kautta, 	 Ex ikyxjo, nqo kubˈsin qwutza te Dios, tuˈntzintla kybˈeta toj tumilxix tzeˈnkuxjo tajbˈil qAjaw, ex tuˈntzintla ttzalaj Dios kyiˈja toj tkyaqil, tuˈn kybˈinchintejiˈy wen, ex tuˈn kyel wena toj kychwinqila tzeˈnku jun tbˈanil awal, nimxix twutz n‑el. Ikytziˈn, k‑elilexix kynikyˈjiˈy te Dios.


Mutta Jeesus sanoi hänelle: "Juudas, suunantamisellako sinä Ihmisen Pojan kavallat?" 	 Me atzin te Jesús iky xi tqˈmaˈn te kyjaluˈn: Ay Judas, ¿Ma noqtzin tuˈn jun maˈtzj ok chin xele tqˈoˈniy toj kyqˈobˈxjal, a ayiˈn Tkˈwal Ichin?


Kaikki minä voin hänessä, joka minua vahvistaa. 	 Tkyaqilx weˈ aku tzikyˈx wuˈn, quˈn ate Crist nmojin weˈy.


ja Pyhä Henki laskeutui hänen päällensä ruumiillisessa muodossa, niinkuin kyyhkynen, ja taivaasta tuli ääni: "Sinä olet minun rakas Poikani; sinuun minä olen mielistynyt". 	 ex atziˈn Xewbˈaj Xjan kˈul kanin tibˈaj, ex iky kaˈyiˈn tzeˈnku jun palom. Ex qˈajqˈojin jun yol toj kyaˈj, ex tqˈma: Axixpen te nkˈwala, kˈuˈjlinxix wuˈn, a o jaw nskˈoˈn.


Te Israelin miehet, kuulkaa nämä sanat: Jeesuksen, Nasaretilaisen, sen miehen, josta Jumala todisti teille voimallisilla teoilla ja ihmeillä ja merkeillä, joita Jumala hänen kauttansa teki teidän keskellänne, niinkuin te itse tiedätte, 	 Ayiˈy nxjalil, aj Judiy, chi Pegrjo, kybˈintzinjiˈy a kxel nqˈmaˈn kyeˈy, quˈn bˈiˈnxix kyuˈn qa a Jesús aj Nazaret, jun ichin, a ma tzaj tyekˈin kyeˈy, qa bˈaˈn ele twutz Dios, tuˈn nimxix tbˈinchbˈin, ex tuˈn ilaˈ techil bˈant tuˈn.


Hän vastasi heille ja sanoi: "Kuka on minun äitini, ja ketkä ovat minun veljeni?" 	 Tzaj ttzaqˈwin Jesús kye: ¿Ankye nnaniy exqetziˈn witzˈiˈn?


Niin he kysyivät häneltä sanoen: "Opettaja, milloin tämä sitten tapahtuu? Ja mikä on oleva merkki tämän tulemisesta?" 	 Xitzin kyqanin t‑xnaqˈtzbˈin te kyjaluˈn: Ay Xnaqˈtzil, ¿Jtojtzila bˈaˈn tbˈajjo ikyjo? ¿Altzila kye techil, tuˈn tok qkaˈyiˈn, noq tuˈn tel qnikyˈa te, qa chˈixtaq tul kanin tkyaqiljo lo?


Mutta he vimmastuivat kovin ja puhelivat keskenään, mitä heidän olisi tehtävä Jeesukselle. 	 Me ayetzin kyej txqan xjal nimx txqan kyqˈoj tzaj; i jaw yolbˈin tiˈjlbˈinxi Jesús, exsin i ok tentz jyolte tumil tiˈtaq tuˈn tkubˈ kybˈinchin tiˈj.


vainotut, mutta emme hyljätyt, maahan kukistetut, mutta emme tuhotut. 	 exla qa ma qo el kyikyˈinxjal, me me te Dios, nlay qo kyij tkolin; exla qa tiˈ xbˈant kyuˈnxjal qiˈj, nlay qo kubˈ tuˈn.


Niin hän sanoi heille: "Kansojen kuninkaat herroina niitä hallitsevat, ja niiden valtiaita sanotaan hyväntekijöiksi. 	 Chi Jesúsjo kye kyjaluˈn: Aye nmaq kawil, a nya nimil, toj nmaq tnam, nchi kawin nyakuj tajaw tnamqe, ex n‑ok kyqˈoˈn kyibˈ te tbˈanil xjalqe.


ja sillä tavoin, että olen pitänyt kunnianani olla julistamatta evankeliumia siellä, missä Kristuksen nimi jo on mainittu, etten rakentaisi toisen laskemalle perustukselle, 	 Quˈn kukx n‑ok nqˈoˈn tilil, tuˈn tqˈmet Tbˈanil Tqanil kolbˈil jaˈ naˈmtaq tbˈijte tqanil tbˈi Crist. Quˈn nkyˈeˈy tuˈn t‑xi nxikybˈiˈn waqˈiˈn tibˈaj taqˈnbˈin juntl.


Niin fariseukset lähtivät ulos ja pitivät neuvoa häntä vastaan, surmataksensa hänet. 	 Me ayetzin kyeˈ Parisey, bˈeˈx i ok ten jyol tumil tzeˈn tuˈn tkubˈe kybˈyoˈne Jesús.


Mutta Jeesus vetäytyi opetuslapsineen järven rannalle, ja häntä seurasi suuri joukko kansaa Galileasta. Ja Juudeasta 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, xiˈ Jesús kyukˈa t‑xnaqˈtzbˈin ttzi Nijabˈ te Galiley. Ex i bˈaj ok lipe txqan xjal aj Galiley tiˈj.


Ja he toivat varsan Jeesuksen luo ja heittivät vaatteensa sen päälle, ja hän istui sen selkään. 	 Atzaj teˈ tul tkˈatz Jesús, bˈaj jax kyqˈoˈn kytxoˈw tibˈaj, exsin jax qe Jesús tibˈaj.


Ja kun sapatti oli ohi, ostivat Maria Magdaleena ja Maria, Jaakobin äiti, ja Salome hyvänhajuisia yrttejä mennäkseen voitelemaan häntä. 	 Tbˈajlinxiˈ qˈij te ajlabˈl, i xiˈ Mariy, aj Xleˈn, exsin Mariy, a tnana Santyaw tukˈax Salomé, laqˈol qˈanbˈil te jupsbˈil teˈ t‑xmilil Jesús, tzeˈntaqjo nchi tene kyimnin kyuˈn, tuˈn mi chi tzuwixe.


Sitten hän laski luotaan kansanjoukot ja meni asuntoonsa. Ja hänen opetuslapsensa tulivat hänen tykönsä ja sanoivat: "Selitä meille vertaus pellon lusteesta". 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx i aj tchqˈoˈn Jesús xjal kyja. Ex okx tuja, a jaˈ o tzaja laqˈeˈy tkˈatz, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin, ex xi qqˈmaˈn te: Chikyˈbˈintzjiy techil tiˈjjo kˈul nya wen toj triy.


Minä sanon siis: ei kaiketi Jumala ole hyljännyt kansaansa? Pois se! Sillä olenhan minäkin israelilainen, Aabrahamin siementä, Benjaminin sukukuntaa. 	 Atzin jaˈlin, ¿Mapela tzˈel tiˈjlin te qMan Diosjo Ttanim te jun majx, ayeˈ aj Judiy? ¡Mina! Quˈn ikyqinx wejiˈy, aj Judiyqiˈn, ex antza tzajnin nyajila tiˈj Abraham ex tiˈjjo chˈuq xjal, a tzajnin tiˈj Benjamín, a tkˈwal Israel. Me nya ma chin el tiˈjlin Dios.


Jeesus sanoi heille: "Tulkaa einehtimään". Mutta ei kukaan opetuslapsista uskaltanut kysyä häneltä: "Kuka sinä olet?", koska he tiesivät, että se oli Herra. 	 Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn Jesús qeˈy: Ku kytzaja waˈl te qlixjech. Mix jun qxola xi qaninte te: ¿Ankyetaq? quˈn bˈiˈn quˈn qa a qAjaw.


samoin myös hyvät teot ovat ilmeiset, eivätkä nekään, jotka eivät ole ilmeisiä, voi salassa pysyä. 	 Exsin ikyxjo jniˈ qbˈinchbˈin wen, qˈanchaˈl kywutz kykyaqil. Ex aye nya qˈanchaˈl kyuˈnxjal, ex nlay tzˈewit te jun majx.


Miksi te siis nyt kiusaatte Jumalaa ja tahdotte panna opetuslasten niskaan ikeen, jota eivät meidän isämme emmekä mekään ole jaksaneet kantaa? 	 ¿Tiquˈntzin njaw kynimsin kyeˈ kyibˈ twutz Dios, tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn kye nimil nya Judiyqe, qa il tiˈj tuˈn tkubˈ nimit tkyaqil tkawbˈil Moisés tibˈajjo kychwinqil xjal, ex naˈmx tbˈantqe qniminte, exqetziˈn ojtxe qxeˈchil? Noq ma tzˈok kytzˈaqtzin kyejiˈy mikyxi te Diosjo ntqˈmaˈn.


Sillä tämä on se liitto, jonka minä teen Israelin heimon kanssa näiden päivien jälkeen, sanoo Herra: Minä panen lakini heidän mieleensä, ja kirjoitan ne heidän sydämiinsä, ja niin minä olen heidän Jumalansa, ja he ovat minun kansani. 	 Qalatziˈn tbˈajlinxiˈ aye qˈij anetziˈn, chi Dios, kbˈantil wuˈn jun akˈaj tumil kyukˈa tkyaqil xjal, ayeˈ tzajninqe tiˈj Israel kyjaluˈn: Kˈwel nkawbˈila toj kynabˈl. Ex kyjel ntzˈibˈiˈn toj kyanmin. Oktzin kchin okiltza te kyDios te jun majx. Ex ayetzin kyetz kchi okil te Ntanima.


Ja kun hedelmäin aika lähestyi, lähetti hän palvelijoitansa viinitarhurien luokse perimään hänelle tulevat hedelmät. 	 Me atzaj teˈ tpon tqˈijil, jaˈ tuˈn tok chmete twutz awal, i xi tchqˈoˈn junjun taqˈnil qanil teˈ manbˈil ttxˈotxˈ.


Sentähden minä lähetin heti sinulle sanan, ja sinä teit hyvin, kun tulit. Nyt olemme siis tässä kaikki Jumalan edessä, kuullaksemme kaiken, mitä Herra on käskenyt sinun puhua." 	 Tuˈnpetziˈn, chi Cornelio, bˈeˈxkux ẍi ex nchqˈoˈnjiˈy oxe ichin te jyoltiy, ex luˈy ma tzul tukˈa twenila. Loqotzintz otoˈ twutz Dios jaˈlin qkyaqilx, ex qaja tuˈn qbˈintiˈy tkyaqiljo ma tzaj tqˈmaˈn Dios tey, a tuˈn ttzaj tqˈmaˈn qeˈy.


Menkää; katso, minä lähetän teidät niinkuin lampaat susien keskelle. 	 Kuxsin cheˈxtza, ex kykaˈyink kyibˈa, quˈn ma chex nchqˈoˈn tzeˈnqekuˈ tal rit kyxol txqan xoˈj.


Ja nainen oli puettu purppuraan ja helakanpunaan ja koristettu kullalla ja jalokivillä ja helmillä ja piti kädessään kultaista maljaa, joka oli täynnä kauhistuksia ja hänen haureutensa riettauksia. 	 Atzin qya luˈn toktaq t‑xbˈalin, tzeˈnku t‑xbˈalin qˈinin, kyaq kaˈyin. Ex nojnin tiˈj tuˈn qˈanpwaq, ex ilaˈ wiq tal abˈj ntzˈiltzˈin wen. Ex qˈiˈntaq jun vas toj tqˈobˈ bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, nojnin kyukˈa jniˈ til ex tkyaqil ttzˈilil tkyˈaˈjbˈin.


Mutta jos te purette ja syötte toisianne, katsokaa, ettette toinen toistanne perin hävitä. 	 Tuˈnpetziˈn, kykaˈyinktzin kyibˈa, tuˈn mi bˈaj kytxˈaˈn kyibˈa kyxolxa tuˈn yasbˈil, ex tuˈn mi bˈaj kybˈinchiˈn tzeˈnqeku txuk toj kˈul noq nkyxbˈayin kyibˈ. Quˈn qa ikyjo, aku chi el xitja kyxolxa te jun majx.


Tiedättehän tekin, filippiläiset, että evankeliumin alkuaikoina, kun lähdin Makedoniasta, ei mikään muu seurakunta kuin te yksin käynyt minun kanssani tiliyhteyteen annetusta ja vastaanotetusta. 	 Ex ojtzqiˈn kyuˈn ayeqiˈy aj Filipos, teˈ tzaj xkye nqˈmantiˈy Tbˈanil Tqanil kolbˈil toj Macedonia, ex tzmax tzaluˈn, ex oˈkqex kyeˈ ma chi onin weˈy. Me mix aˈl juntl Ttanim Dios ma tzˈonin wiˈja tiˈjjo onbˈil, a xi nqˈoˈn kyeˈy, a Tbˈanil Tqanil kolbˈil.


Totisesti minä sanon teille: tässä seisovien joukossa on muutamia, jotka eivät maista kuolemaa, ennenkuin näkevät Ihmisen Pojan tulevan kuninkuudessaan." 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, at junjun iteˈ tzaluˈn wukˈiy, mi kyli kyimin, tzmaxiˈ aj kylonte aj wula, a ayiˈn Tkˈwal Ichin, kawil tibˈaj tkyaqil.


Noiden pariimme luikertaneiden valheveljien tähden, jotka orjuuttaakseen meitä olivat hiipineet vakoilemaan vapauttamme, mikä meillä on Kristuksessa Jeesuksessa, 	 Quˈn junjun nyakuj nimil okx qxola toj ewajil, ex otaq tzˈok kykaˈyin qa ntiˈtaq techil Tito tok. Ex noq tuˈn ikyjo, ox chi labˈtex, tuˈn tkubˈ qniminjiˈy ojtxe kawbˈil, a tuˈn tel qitit ttzˈumil Tito, tuˈn tkyij toj wen twutz Dios. Me quˈn at jun qtzaqpibˈl tjaqˈ ojtxe kawbˈil jaˈlin, tuˈn qel wen twutz Dios noq tuˈn qmujbˈil qibˈ tukˈa Crist, a Jesús,


Ja mitä kirjoitan teille, katso, Jumalan kasvojen edessä minä sanon, etten valhettele. 	 Kxel nqˈmaˈnjiˈy luˈn twutz qMan Dios: Tkyaqiljo ma txi ntzˈibˈiˈn kyeˈy, twutzxix.


jonka ei joka päivä ole tarvis, niinkuin ylimmäisten pappien, ensiksi uhrata omien syntiensä edestä ja sitten kansan; sillä tämän hän teki kerta kaikkiaan, uhratessaan itsensä. 	 Ex mikyxi Jesúsjo tzeˈnku txqantl tnejilxix pale ojtxe, ayeˈ iltaq tiˈj tuˈn tkubˈ kybˈyoˈn aluˈmj tnejil te chojbˈil kyilku, ex te chojbˈil kyilxjal. Me metziˈn te Jesús xi tqˈoˈn tibˈ te jun majx, tej tkyim te chojbˈil kyil kykyaqil xjal.


Kun siis Maria saapui sinne, missä Jeesus oli, ja näki hänet, lankesi hän hänen jalkojensa eteen ja sanoi hänelle: "Herra, jos sinä olisit ollut täällä, ei minun veljeni olisi kuollut". 	 Atzaj teˈ tkanin Mariy tkˈatz Jesús, bˈeˈx kubˈ meje t‑xe tqan, ex xi tqˈmaˈn: Tata, noqit attaqa tzaluˈn, mitla xkyim weˈ nxibˈin.


Niin Pietari vastasi ja sanoi hänelle: "Vaikka kaikki loukkaantuisivat sinuun, niin minä en koskaan loukkaannu". 	 Me ante Pegr xi ttzaqˈwin: Ex qa kykyaqilx s‑el kyiˈn tqˈuqbˈil kykˈuˈj tiˈja, me mina weˈ, chi Pegrjo.


Ja se avasi suunsa Jumalaa pilkkaamaan, pilkatakseen hänen nimeänsä ja hänen majaansa, niitä, jotka taivaassa asuvat. 	 Ex ikytzin bˈantjo tuˈn: Yolin tiˈj Dios, ex xoˈn yol tiˈj tbˈi, ex tiˈj kyaˈj, ex kyiˈjjo najleqe toj.


Ettekö tiedä, että ne, jotka hoitavat pyhäkön toimia, saavat ravintonsa pyhäköstä, ja jotka ovat asetetut uhrialttarin palvelukseen, saavat osansa silloin kuin alttarikin? 	 Quˈn bˈiˈn kyeˈ kyuˈn, qa aye aqˈnil toj tnejil ja te kynaˈbˈl aj Judiy Dios, at kyoklin tiˈjjo jniˈ oyaj, a nxi kyqˈoˈn aj Judiy twutz Dios. Ex ikyjo ayeˈ nchi kubˈ bˈyoˈnte aluˈmj te chojbˈil kyilxjal, ex attaq kyoklin tuˈn kychyoˈn tiˈjjo tchibˈjil aluˈmj.


Ja nuoret miehet nousivat ja korjasivat hänet ja kantoivat hänet pois ja hautasivat. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, i tzaj ilaˈ kuˈxin qˈa kubˈ kyptzoˈn kyimnin, ex xi kyiˈn, tuˈn tkux muqet.


Ja Jeesus sanoi heille: "Seuratkaa minua, niin minä teen teistä ihmisten kalastajia". 	 Xi tqˈmaˈn Jesús kye: Chi lipeka wiˈja. Quˈn ayetzin kyeˈ nchi chmoˈn kyiẍ jaˈlin, me kchi xel nxnaqˈtziˈn tzeˈn tten tuˈn tbˈant kychmoˈn xjal, tuˈn kyklet.


Ja keksiäkseen jotakin, mistä häntä syyttäisivät, kirjanoppineet ja fariseukset pitivät häntä silmällä, parantaisiko hän sapattina. 	 Ex ayetziˈn xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil exqetziˈn jniˈ Parisey nchi bˈaj ẍlukˈintaq tiˈj Jesús, qa tuˈntaq tkubˈ tqˈanin yabˈ toj jun qˈij te ajlabˈl, noq tuˈn kystzˈimin tiˈj qa otaq kubˈ tzˈaq toj til, quˈn nya wentaq toj kywutz tuˈn tkubˈ bˈinchit jun tiˈ toj qˈij te ajlabˈl.


Mutta me emme tahdo pitää teitä, veljet, tietämättöminä siitä, kuinka poisnukkuneiden on, ettette murehtisi niinkuin muut, joilla ei toivoa ole. 	 Atzin jaˈlin, erman, qaja tuˈn tel kynikyˈa kyiˈjjo ayeˈ nimil nchi kyim, tuˈntzin mi chi jaw labˈiˈn, tzeˈnqeku txqantl xjal, aye nya nimilqe, aye ntiˈ tqˈuqbˈil kykˈuˈj, tuˈn kylonte kywutz juntl majl.


Eeli Mattatin, tämä Leevin, tämä Melkin, tämä Jannain, tämä Joosefin, 	 Ataqtzin teˈ Elí, kˈwalbˈajtaq teˈ te Matat, a tkˈwaltaq Leví, a tkˈwaltaq Melkí, a tkˈwaltaq Jana, a tkˈwaltaq Jse.


Mutta kiitos olkoon Jumalan, joka antaa meille voiton meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta! 	 Me chjontexla Dios. Ma tzaj tqˈoˈn tumil tuˈn tkubˈ tiˈj il quˈn, noq tuˈn qAjaw Jesucrist.


ja vapauttaisi kaikki ne, jotka kuoleman pelosta kautta koko elämänsä olivat olleet orjuuden alaisia. 	 Noq tuˈn tkyimlin Jesús, o chi tzaqpaj tkyaqil xjal, ayeˈ najleqe tzaluˈn twutz txˈotxˈ tukˈa nim xobˈajil te kyimin.


Mutta me tiedämme, että kaiken, minkä laki sanoo, sen se puhuu lain alaisille, että jokainen suu tukittaisiin ja koko maailma tulisi syylliseksi Jumalan edessä; 	 Atzin jaˈlin, ojtzqiˈn quˈn, qa tkyaqiljo yol tzaluˈn nyolin qiˈj, a awo Judiyqo, quˈn ayetzin yol tzajninqe tojjo quˈj, a Tuˈjil Tyol Dios. Tuˈn ikyjo, ntiˈ jun qkolbˈil qibˈ twutz Dios, quˈn qkyaqil nqo bˈinchin il, ikytziˈn tzeˈnku ma qbˈi. Ex nya noq oˈkqox, qalaˈ tkyaqilxjal twutz txˈotxˈ at kyil, ex ntiˈ jun tumil te kykolbˈil kyibˈ twutz Dios.


Sillä muutamat ovat jo kääntyneet pois seuraamaan saatanaa. 	 Quˈn at junjun qya mebˈe ma tzˈel kypaˈn kyibˈ tuˈn kyxi lipe tiˈj tajaw il.


Sillä te, joiden olisi jo aika olla opettajia, olette taas sen tarpeessa, että teille opetetaan Jumalan sanojen ensimmäisiä alkeita; te olette tulleet maitoa tarvitseviksi, ei vahvaa ruokaa. 	 Ayetzinkyetza, ayiˈy ojtxe nimilqiˈy, opetla chi ok kyeˈ te xnaqˈtzil jaˈlin; qalaˈ ayepel kyeˈ tuˈn kyxi xnaqˈtzit juntl maj tiˈjjo tnejil xnaqˈtzbˈil, a kybˈiˈy ojtxe. Qalatziˈn, ma chi oka tzeˈn jun tal neˈẍ, a oˈkx tajjo tuˈn tmiˈẍin, ex ntiˈ tumil toj twutz, tuˈn tbˈant twaˈn.


Ja he lähtivät haudoistaan ja tulivat hänen ylösnousemisensa jälkeen pyhään kaupunkiin ja ilmestyivät monelle. 	 Jniˈqe, a otaq chi etz toj muqbˈilkye, tej tjawlin xi anqˈin Jesús, bˈeˈx i bˈaj xiˈ tojjo xjan tnam Jerusalén, jaˈ i oke kaˈyin kyuˈn nimkuxjal.


Suola on hyvä; mutta jos suolakin käy mauttomaksi, millä se saadaan suolaiseksi? 	 Tbˈanilx te atzˈin. Me qa ma tzˈel najjo tpitzˈmejiltz, ntiˈlxla tajbˈin.


Ja hän meni vähän edemmäksi, lankesi kasvoilleen ja rukoili sanoen: "Isäni, jos mahdollista on, niin menköön minulta pois tämä malja; ei kuitenkaan niinkuin minä tahdon, vaan niinkuin sinä". 	 Xi laqˈe Jesús najchaq chˈintl kykˈatz, ex kubˈ mutxe twutz txˈotxˈ naˈl Dios, ex chiˈ kyjaluˈn: NMaˈn, chin tklomila te tkyaqil jniˈ kkyˈelix wuˈn; me noqit nya a tzeˈnku waja, qalaˈ atla tzeˈnkuxjo taja.


mutta Herran sana pysyy iankaikkisesti". Ja tämä on se sana, joka on teille ilosanomana julistettu. 	 Me metzin teˈ Tyol qAjaw ktenbˈil teˈ te jun majx. Ex atzin yol lo, a Tbˈanil Tqanil kolbˈil, a nyolajtz kyxola.


niin kuitenkin, koska tämä leski tuottaa minulle vaivaa, minä autan hänet oikeuteensa, ettei hän lopulta tulisi ja kävisi minun silmilleni`." 	 me kˈwel nbˈiˈnjiˈy maˈ mebˈe qya lo, quˈn tuˈn noqx ma tzˈok ten labˈtil wiˈja tuˈn tkubˈ nnikˈuˈnjiˈy kyten. Ok kchin kolila tiˈj, tuˈntzintla mina tzul juntl majltz tzaluˈn bˈajsilte nkˈuˈja.


Sentähden me emme tästä lähtien tunne ketään lihan mukaan; jos olemmekin tunteneet Kristuksen lihan mukaan, emme kuitenkaan nyt enää tunne. 	 Tuˈnpetziˈn, ntiˈ tuˈn qkawin tiˈj juntl tzeˈnku tumil te twutz txˈotxˈ, a noq paˈj yol nbˈaj; exla qa ikyxjo ojtxe nqo kawintaqa tiˈj Crist, a noq tzeˈnku jun aˈla. Me atziˈn jaˈlin, mikyxi qximjo.


Ja saavuttuamme Jerusalemiin veljet ottivat meidät iloiten vastaan. 	 Tej qjapiˈn Jerusalén, toj tzaljbˈil o kubˈ ayoˈn kyuˈn nimil antza.


Aurinko nousee helteineen ja kuivaa ruohon, ja sen kukka varisee, ja sen muodon sulous häviää; niin on rikaskin lakastuva retkillänsä. 	 Ajtzin tjawil qˈij, kˈwel tzqij tqan, ex k‑elil tzˈaq t‑xmakil, ex bˈeˈx knajiljo tkaˈybˈil tbˈanilxtaq. Ikytziˈn, atzin qˈinin at nim tqˈinimil; me ilxix tiˈj kyjel, aj tkyim, ikyxjo tzeˈnku tal t‑xmakil kˈul.


sen salaisuuden, joka on ollut kätkettynä ikuisista ajoista ja polvesta polveen, mutta joka nyt on ilmoitettu hänen pyhillensä, 	 junx tukˈa t‑xim, a ewintaq kywutzxjal atxix ojtxe. Ewintaq tuˈn Dios nej, me atziˈn jaˈlin, ma kubˈ tchikyˈbˈin Dios te Ttanim.


Profeetoista saakoon kaksi tai kolme puhua, ja muut arvostelkoot; 	 Atzin jaˈlin kyiˈjjo aye nchi yolin Tyol Dios, bˈaˈn tuˈn kyyolin kabˈe mo oxe, ex ayetzin txqantl toj kˈulbˈil bˈaˈn tuˈn kyximinxix tiˈjjo a nqˈumle.


oliko Johanneksen kaste taivaasta vai ihmisistä?" 	 ¿Ankye tzaj chqˈoˈnte qtzan Juan tuˈn kykuˈxxjal tuˈn toj aˈ te jawsbˈil aˈ? ¿Apela Dios, mo noq ayexjal?


ette tekojen kautta, ettei kukaan kerskaisi. 	 Ntiˈ tumil tuˈn tjaw qnimsin qibˈ, quˈn nya kyuˈnjo qbˈinchbˈin xknete kolbˈilqe.


ja siitä me myös puhumme, emme inhimillisen viisauden opettamilla sanoilla, vaan Hengen opettamilla, selittäen hengelliset hengellisesti. 	 Tuˈnpetziˈn, nqo yoliˈn tiˈjjo lo, nya tukˈa jun yol, a noqit s‑el qbˈiˈn kyiˈjxjal, qalaˈ tuˈn saj t‑xnaqˈtzin Xewbˈaj Xjan. Ikytziˈn, nqo qˈmaˈnejiˈy jun tumil tuˈn Xewbˈaj Xjan kyeˈy tukˈa t‑xilin yol te Xewbˈaj Xjan.


Eikö ollut muita, jotka olisivat palanneet Jumalaa ylistämään, kuin tämä muukalainen?" 	 Mix aˈl juntl te xmeltzˈaj nimsil tbˈi Dios, qalaˈ oˈkxl teˈ bˈetin xjal lo.


ja kanelia ja hiusvoidetta ja suitsuketta ja hajuvoidetta ja suitsutuspihkaa ja viiniä ja öljyä ja lestyjä jauhoja ja viljaa ja karjaa ja lampaita ja hevosia ja vaunuja ja orjia ja ihmissieluja. 	 ex jniˈ kyiqitz canela, ex tkyaqil wiq kˈokˈjsbˈil, ex pon, ex jupsbˈil, ex ilaˈ wiq qˈanbˈil, ex qˈeˈn, ex aseyt, ex tukˈax jarin cheˈn wen, ex triy; ex ikyxjo tzaj kyiˈn chej, a njax kyiqitz, ex rit, ex bˈaˈn chej, ex iqbˈil qˈinin, ex majqexpe tal xjal, tuˈn kyxi kˈayit, tuˈn kyok te aqˈnil te jun majx.


haluten, muistaessani kyyneleitäsi, saada sinua nähdä, että täyttyisin ilolla - 	 Nimxix waja tuˈn tok nkaˈyiˈn juntl majl, ex tuˈn njaw ntzalaja wen tiˈja, quˈn tzunx ntzaj nnaˈnjiˈy, tzeˈnku tej tel qpaˈn qibˈ tukˈiy, quˈn ex ox tzˈoqˈxa wen wiˈja.


Sillä: "joka tahtoo rakastaa elämää ja nähdä hyviä päiviä, varjelkoon kielensä pahasta ja huulensa vilppiä puhumasta, 	 Quˈn ikytziˈn ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios: Ankye teˈ taj tuˈn ttzalaj toj tchwinqil, ex tuˈn tten tkyaqil qˈij toj ttxutxjil, il tiˈj tuˈn tjkˈunte taqˈ, tuˈn mi yoline nya bˈaˈn, ex tuˈn mi sbˈuˈne kyiˈjxjal tuˈn ttzi.


Ja eräs hänen opetuslapsistaan, se, jota Jeesus rakasti, lepäsi aterioitaessa Jeesuksen syliä vasten. 	 Me ayintaq weˈ intiˈn antza, nchin waˈntaqa ttxlaj Jesús. Nimx tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj wiˈja.


Mutta ylipapit ja vanhimmat yllyttivät kansaa anomaan Barabbasta, mutta surmauttamaan Jeesuksen. 	 Me ayetzin kyeˈ kynejil pale exqetziˈn nejinel kye aj Judiy, i bˈaj kyxmoxin jniˈ xjal, tuˈn t‑xi kyqanin tuˈn t‑xi ttzaqpiˈn Barrabás, ex tuˈn tkubˈ bˈyoˈn Jesús.


Mutta paimentajat pakenivat; ja he menivät kaupunkiin ja ilmoittivat kaikki, myöskin sen, miten riivattujen oli käynyt. 	 Me ayetziˈn nchi bˈaj kyikˈlentaq kuch, bˈeˈx i kubˈ toj bˈe tuˈn kyxobˈil. Tej kykanin toj tnam, i ok ten qˈmalte kyexjal tiˈ otaq bˈaj kyiˈjjo kuch ex kyiˈjjo ichin, ayeˈ tzyuˈnqetaq kyuˈn taqˈnil tajaw il.


Älkää siis olko heidän kaltaisiaan; sillä teidän Isänne kyllä tietää, mitä te tarvitsette, ennenkuin häneltä anottekaan. 	 Mitzin chi oka tzeˈnqekuˈ xjal xmiletzˈ anetziˈn, quˈn noqtzin chi oktza tzeˈnqe nya nimil. Quˈn ex ojtzqiˈnl te kyMan tuˈn, naˈmxtaq txi kyqaniˈn alkye ntiˈ kyeˈy.


Sillä "vähän, aivan vähän aikaa vielä, niin tulee hän, joka tuleva on, eikä viivyttele; 	 Quˈn chitzin Diosjo kyjaluˈn toj Tyol: Chˈix tuljo a at tulil. Ex nya najchaq taˈye.


Ja minä kuulin sinetillä merkittyjen luvun, sata neljäkymmentä neljä tuhatta merkittyä kaikista Israelin lasten sukukunnista: 	 Ex nbˈiy kyajlaljo a otaq tzˈok kyechil: 144,000 kyxoljo kyyajil aj Israel.


joka olen ympärileikattu kahdeksanpäiväisenä ja olen Israelin kansaa, Benjaminin sukukuntaa, hebrealainen hebrealaisista syntynyt, ollut lakiin nähden fariseus, 	 Quˈn wajxaq qˈijtaq witzˈjliˈn, tej tok qitit wechila tiˈj nchibˈjila, tuˈn tyajil Israelqiˈn; tzajninqiˈn tojjo jun chˈuq xjal, a tyajil Benjamín. Judiyqiˈn, ex Judiy ntatiˈy. Ex qa tiˈjjo tumil kykawbˈil Judiy, ojtzqiˈnjo lo wuˈn, quˈn jun Pariseyqintaqa.


Ja päivän valjetessa kansan vanhimmat ja ylipapit ja kirjanoppineet kokoontuivat ja veivät hänet neuvostonsa eteen 	 Atzaj teˈ qsqix, i ok kychmoˈn kye tnejil Judiy kyibˈ, junx kyukˈa kynejil pale, exqetziˈn jniˈ xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil, exsin xi kyiˈntz Jesús twutz. Atzaj teˈ kykanin, xitzin kyqanintz te kyjaluˈn:


Niin hän sanoi: "Minkä kaltainen on Jumalan valtakunta, ja mihin minä sen vertaisin? 	 Xi tqˈmaˈnl Jesús kyjaluˈn: ¿Tzeˈnxsilaˈ Tkawbˈil qMan Dios, ex anqukˈa aku tzˈoke qmujbˈine?


Autuaita ovat rauhantekijät, sillä heidät pitää Jumalan lapsiksi kutsuttaman. 	 Kyˈiwlinqexixjo ayeˈ tok tilil kyuˈn, tuˈn kymujbˈin texjal kyibˈ kyxolile, quˈn axte Dios k‑okil qˈonte kybˈi te kˈwalbˈaj.


ja hänen vaatteensa tulivat hohtaviksi, niin ylen valkoisiksi, ettei kukaan vaatteenvalkaisija maan päällä taida semmoiseksi valkaista. 	 Ex t‑xbˈalin ox qoptzˈajx wen, manyor sjaninx tzeˈnku jun bˈuˈẍ, a aˈkxtaq tbˈaj txjet.


Sillä minä olen tullut taivaasta, en tekemään omaa tahtoani, vaan hänen tahtonsa, joka on minut lähettänyt. 	 Quˈn nya ma chin tzaj weˈ toj kyaˈj, tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn noqx alkye waja; qalaˈ oˈkx tuˈn tkubˈ nbˈinchiˈn a tajjo Dios, a saj smaˈn weˈy.


Näin me teemme, ettei kukaan pääsisi moittimaan meitä mistään, mikä koskee tätä runsasta avustusta, joka on meidän toimitettavanamme. 	 Nkubˈ qbˈinchinjiˈy lo, quˈn qkyˈeˈy tuˈn kyyolbˈinxjal qiˈja, qa ma kubˈ qyupin chˈin tiˈjjo oyaj ktzajil kyqˈoˈn qeˈy.


Ja he eivät kyenneet saamaan häntä hänen puheestaan kiinni kansan edessä; ja he ihmettelivät hänen vastaustaan ja vaikenivat. 	 Mix jyete tumil kyuˈn, tzeˈn tuˈn tkubˈe tzˈaqetaq Jesús kyuˈnx tyol kywutzxjal. Tuˈnpetziˈn, bˈeˈx i kubˈ qen, ex i jaw kaˈylaj, tuˈn tumil tyol Jesús, tej tok ten tzaqˈwil teˈ jniˈ kyyol.


Mutta nyt, kun olette synnistä vapautetut ja Jumalan palvelijoiksi tulleet, on teidän hedelmänne pyhitys, ja sen loppu on iankaikkinen elämä. 	 Me atzin jaˈlin tzaqpinqiˈy tjaqˈ tipin il, ex ma chi oka te taqˈnil qMan Dios. Quˈn atpen teˈ luˈn tajbˈin. O tzaj tqˈoˈn qe jun qchwinqil saqxix twutz, ex qo xel tiˈn toj jun tkabˈ chwinqil te jun majx, aj qkyim.


Mutta Paavali sanoi: "En ole hullu, korkea-arvoinen Festus, vaan puhun totuuden ja toimen sanoja. 	 Me atzin te Pabl xi ttzaqˈwin: Nya txˈuˈjqin weˈ, ay Festo, a nimxix toklina, qalaˈ mikyxi teˈ, quˈn tumilxix ex twutzxixjo, a xi nqˈmaˈn.


Autuaita olette te, kun ihmiset minun tähteni teitä solvaavat ja vainoavat ja valhetellen puhuvat teistä kaikkinaista pahaa. 	 Kyˈiwlinqexix kyeˈ, qa ma chi xoˈnxjal yol kyiˈja, ex qa ma tzikyˈx yajbˈil kyuˈn, ex tkyaqil nya bˈaˈn, a kjawil bˈant kyuˈnxjal kyiˈja, noq tuˈn npaja.


Ja hänen mentyänsä huoneeseen sokeat tulivat hänen tykönsä; ja Jeesus sanoi heille: "Uskotteko, että minä voin sen tehdä?" He sanoivat hänelle: "Uskomme, Herra". 	 Atzin tej tokx Jesús toj jun ja, i tzaj laqˈe moẍ tkˈatz, ex xi tqanin kye: ¿Oktzin kxel kynimiˈn, qa aku tzul Dios kyeˈy wuˈn? Ex tzaj kytzaqˈwin: Ok, Tata, chi chiˈ.


Niin hän nousi ja meni synagoogasta Simonin kotiin. Ja Simonin anoppi sairasti kovaa kuumetta, ja he rukoilivat Jeesusta hänen puolestansa. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo; jaw weˈ, ex etz Jesús toj muˈẍ ja te kynaˈbˈl Judiy Dios. Bˈeˈx xiˈ, ex okx toj tja Simun. Ataqtziˈn tnana t‑xuˈjil Simun yabˈtaq tuˈn txqan kyaq. Tuˈntziˈn, i kubˈsin kywutz te Jesús, tuˈntaq tkubˈ tqˈanin.


Päivän tultua he eivät tunteneet maata, mutta huomasivat lahden, jossa oli sopiva ranta; siihen he päättivät, jos mahdollista, laskea laivan. 	 Atzaj teˈ qsqix, mix ele kyej aqˈnil kynikyˈ te txˈotxˈ anetziˈn. Me kyli txqan tzˈawin attaq ttxaˈn jun tqan aˈ. Tuˈnpetziˈn, kubˈ kybˈisin tuˈn t‑xi kyqˈoˈn tumil kyqˈiqˈ, tuˈntzin t‑xi limoˈn qbarka antza.


ja sitten muiden, minkä laudoilla, minkä laivankappaleilla. Ja näin kaikki pelastuivat maalle. 	 Ayetzin kyeˈ txqantl, xi qˈmaˈn kye, tuˈn ttzaj kytzyuˈn jun tzˈlan mo juntl tkuchimil bark, tuˈntzintla kyikyˈx tibˈaj. Ikytziˈn, o kletejiˈy qkyaqilxa, tej qkaniˈn ttzi txˈotxˈ.


Niin monet hänen opetuslapsistansa, sen kuultuaan, sanoivat: "Tämä on kova puhe, kuka voi sitä kuulla?" 	 Atzin tej qbˈintejiˈy xnaqˈtzbˈil lo, ilaˈku lipcheqetaq tiˈj xi kyqˈmaˈn: Kujxix teˈ yol luˈn, tuˈn t‑xi qnimin. ¿Ma atpela jun aku txi bˈinte?


Tämmöinen luottamus meillä on Kristuksen kautta Jumalaan; 	 Atzin kynimbˈila ikyjo ntzaj tqˈoˈn tqˈuqbˈil qkˈuˈja twutz qMan Dios, noq tuˈn Crist.


Mutta kun apostolit, jotka olivat Jerusalemissa, kuulivat, että Samaria oli ottanut vastaan Jumalan sanan, lähettivät he heidän tykönsä Pietarin ja Johanneksen. 	 Tej kybˈinte tsanjil, a iteˈtaq toj Jerusalén, qa otaq chi nimin aj Samaria Tyol Dios, bˈeˈxsin xi smaˈn Pegr ex Juan antza.


Sitten he istuutuivat ja vartioivat häntä siellä. 	 Ex bˈeˈx i bˈaj kubˈ qe xqˈuqilte.


Ja he lähtivät sieltä ja kulkivat Galilean läpi; ja hän ei tahtonut, että kukaan saisi sitä tietää. 	 Kyikyˈlinxi antza, i ikyˈku toj Galiley. Tkyˈeˈtaq Jesús tuˈn tel tqanil,


sillä ei kukaan, joka itse tahtoo tulla julki, tee mitään salassa. Koska sinä näitä tekoja teet, niin ilmoita itsesi maailmalle." 	 Quˈn qa taja tuˈn tok kaˈyin tuˈn kykyaqilxjal tiˈjjo nbˈant tuˈn, mi kubˈ tewin tibˈa tzaluˈn toj Galiley; qalaˈ qˈimix tibˈa, ex yekˈinkuy kywutz kykyaqilxjal.


On sanottu: `Joka hylkää vaimonsa, antakoon hänelle erokirjan`. 	 Ex ikyx o qˈumle ojtxe: Qa at jun xkubˈ tpaˈn tibˈ tukˈa t‑xuˈjil, il tiˈj nej tuˈn tbˈant jun uˈj kyxol, qa o chi paˈyit.


Ja jo hänen ollessaan paluumatkalla hänen palvelijansa kohtasivat hänet ja sanoivat, että hänen poikansa eli. 	 Ex chˈixtaq tkanin tja, i etzjo taqˈnil kˈlulte, ex xi kyqˈmaˈn te: Lu tej tkˈwala; ma tzul Dios te.


niin sinä olet oleva autuas, koska he eivät voi maksaa sinulle; sillä sinulle maksetaan vanhurskasten ylösnousemuksessa." 	 Tuˈn ikyjo, nimx tzeˈjbˈil ktenbˈil tey, quˈn exla qa nlay bˈant tchjetjo wabˈj, a kxel toyin kye xjal anetziˈn, me nimxix tumil t‑xel ok ktzajil qˈoˈn tey tuˈn Dios tojjo qˈij, jaˈ kchi jawitze anqˈin juntl majljo xjal, a tzˈaqleqe.


Luottaen kuuliaisuuteesi minä kirjoitan sinulle, ja minä tiedän, että sinä teet enemmänkin, kuin mitä sanon. 	 Tuˈnpetziˈn, ma txi ntzˈibˈinjiˈy luˈn, quˈn ma qe nkˈuˈja tiˈja, qa kˈwel tbˈinchiˈn tzeˈnku xi nqˈmaˈn, ex bˈalaqa ok bˈantil tuˈn nimxix tzeˈnku xi nqaniˈn.


Ja hänellä oli sisar, Maria niminen, joka asettui istumaan Herran jalkojen juureen ja kuunteli hänen puhettansa. 	 Me atzin te Mart, attaq jun teˈ ttziky, Mariy tbˈi. Bˈeˈx kubˈ qe te Mariy t‑xe tqan Jesús, bˈilte jniˈ Tyol.


Tehkää kaikki nurisematta ja epäröimättä, 	 Kybˈinchinkutziˈn tkyaqilx tukˈa tkyaqil kykˈuˈja, ex nya tuˈn kyjaw chˈotje, ex nya tuˈn kyjaw yolbˈiˈn,


Kun laiva ryöstäytyi sen mukaan eikä voinut nousta tuuleen, jätimme sen valtoihinsa ja jouduimme tuuliajolle. 	 Oktzin tentz limolte bark. Noqx kubˈ qyoˈn qibˈa te, quˈn tuˈn nlaytaq bˈant qbˈeta jaˈ qajataqa tuˈn tpaj kyqˈiqˈ.


Kun siitä syntyi riita ja kun Paavali ja Barnabas kiivaasti väittelivät heitä vastaan, niin päätettiin, että Paavalin ja Barnabaan ja muutamien muiden heistä tuli mennä tämän riitakysymyksen tähden apostolien ja vanhinten tykö Jerusalemiin. 	 Me atzin te Pabl ex Bernabé nimku i jaw chˈotj kyukˈaxjal. Me atzaj teˈ tjapin bˈajjo yol, bˈeˈx i xi chqˈoˈn Pabl ex Bernabé, junx kyukˈa junjun nimil, tuˈn kyxiˈ tzma Jerusalén tuˈn kyyolin kyukˈa tsanjil exqe nejinel toj Ttanim Dios, tiˈj tkyaqiljo a otaq kyij ttzˈibˈin Moisés.


Ja kun oli kaiken kiusattavansa kiusannut, poistui perkele hänen luotaan ajaksi. 	 Tej mix jyetil tumil tuˈn tajaw il, tuˈn tok tqˈoˈntaq Jesús toj joybˈil tiˈj, bˈeˈxsin el tlaqˈwin jun jteˈbˈin qˈij tibˈtz tiˈj Jesús.


Menkää ahtaasta portista sisälle. Sillä se portti on avara ja tie lavea, joka vie kadotukseen, ja monta on, jotka siitä sisälle menevät; 	 Ku kyokxa tojjo tal tjpel bˈe tal muchˈ te chwinqil. Quˈn atzin ma tij tjpeljo ma tij bˈe, tbˈanilx wen toj kywutzxjal, ex ma nintz nbˈaj bˈet toj; me atzin bˈe anetziˈn nqox tiˈn toj najin.


Jos Jumala on kirkastettu hänessä, niin kirkastaa myös Jumala hänet itsessään ja kirkastaa hänet pian. 	 Ma japin bˈaj tajbˈil nMaˈn wuˈn tzaluˈn twutz txˈotxˈ, noq tuˈn tnimsit tbˈi. Tuˈnpetziˈn, ktzajil tqˈoˈn wokliˈn liwey, tuˈn nteˈn tukˈa toj kyaˈj tukˈa tkyaqil nqoptzˈajiyila.


Ette; vaan te kannoitte Molokin majaa ja Romfa jumalan tähteä, niitä kuvia, jotka te olitte tehneet kumarrettaviksenne. Sentähden minä siirrän teidät toiselle puolelle Babylonin.` 	 qalaˈ kye kydiosa, a kubˈ kybˈinchiˈn. Ex ikyˈ kyiqiˈn tqˈuqiljo kydiosa, Moloc tbˈi, tej kybˈeta toj tzqij txˈotxˈ. Ex i kˈuliˈn twutz tcheˈw juntl kydiosa, Refán tbˈi, ayetzin kydiosjiˈy, a ayexi i kubˈ bˈinchinte tuˈn kykˈuliˈn kywutz. Tuˈnpetziˈn, kchi xel nxoˈn toj junxil txˈotxˈ najchaq wen, a lu at tzma tiˈjxi Babilonia.


Ja Stefanus, täynnä armoa ja voimaa, teki suuria ihmeitä ja tunnustekoja kansassa. 	 Nkubˈ tbˈinchintaq Esteban techil tipin Dios kyxolxjal, quˈn tuˈn nojnintaq tanmin tuˈnxjo tipin ex tkyˈiwbˈil Dios.


Ja kaikki kansa oli suitsuttamisen aikana ulkopuolella rukoilemassa. 	 Teˈ tokx Zakariy naˈl Dios ex patil pon, kykyaqiljo jniˈ xjal i bˈaj kyij naˈl Dios peˈn.


Jos siis ette voi sitäkään, mikä vähintä on, mitä te murehditte muusta? 	 Qatzin nlay bˈant tuˈn t‑xi laqˈe chˈintljo kychwinqila kyuˈn, ¿Tiˈtzin quˈniltz nchi jaw melja, tuˈn tbˈantjo a txqantl kyuˈn?


Sinä päivänä älköön se, joka katolla on ja jolla on tavaransa huoneessa, astuko alas niitä noutamaan; ja älköön myös se, joka pellolla on, palatko takaisin. 	 Tojjo qˈij anetziˈn, a qa at jun xjal tokxtaq twiˈja, nlay bˈant tuˈn tkuˈtz tuja qˈil teˈ jniˈ at te. Exsin qa attaq juntl, a tzunxtaq n‑aqˈnin toj ttxˈotxˈ, ex nlay bˈant tuˈn tajtz meltzˈaj tja.


jolla ainoalla on kuolemattomuus; joka asuu valkeudessa, mihin ei kukaan taida tulla; jota yksikään ihminen ei ole nähnyt eikä voi nähdä - hänen olkoon kunnia ja iankaikkinen valta. Amen. 	 Quˈn oˈkx Diosjo nlay bˈaj, ex najle toj tkyaqil tqoptzˈajiyil, a mix aˈlx aku tzˈoksin tkˈatz. Mix aˈl jun o lonte, ex mix aˈl jun aku kaˈyinte. Oˈkx te Dios at tkyaqil toklin ex jniˈ tipin jaˈlin ex te jun majx. Ikyxitjo.


Ja kun hän lähti ulos yhdennentoista hetken vaiheilla, tapasi hän vielä toisia siellä seisomassa; ja hän sanoi heille: `Miksi seisotte täällä kaiken päivää joutilaina?` 	 Atzaj teˈ tok jweˈ or te qale, xiˈ juntl majl toj plas. I knet junjuntl tuˈn antza, ntiˈ kyaqˈin, ex xi tqˈmaˈn kye: ¿Tiquˈn iteˈy tzaluˈn, a ma tzˈex qˈij, ex ntiˈ chˈin ma chi aqˈniˈn?


Niin myöskin fariseukset kysyivät häneltä, miten hän oli saanut näkönsä. Ja hän sanoi heille: "Hän siveli tahtaan minun silmilleni, ja minä peseydyin, ja nyt minä näen". 	 Ayetzin Parisey ok tentl qanilte teˈ ichin: ¿Tzeˈn tten otaq chi kaˈyin twutz? Ante ichin xi tqˈmaˈn: Ok tsuˈn xoqˈl kyiˈj nwutza, ex el ntxjoˈn. Atziˈn jaˈlin, ma bˈant nkaˈyiˈnch.


mutta joka nyt on julkisaatettu ja profeetallisten kirjoitusten kautta iankaikkisen Jumalan käskystä tiettäväksi tehty kaikille kansoille uskon kuuliaisuuden aikaansaamiseksi, 	 Me atziˈn jaˈlin o yekˈit tuˈn a kubˈ kytzˈibˈin yolil Tyol Dios, ikyxjo tzeˈnkuˈ tqˈma qMan. Atzin bˈantlin tiˈj tuˈn Dios, ewintaq, me atziˈn jaˈlin o yekˈajtz toj tkyaqil twutz txˈotxˈ, tuˈntzin t‑xi kynimiˈn, ex tuˈn tkubˈ kynimiˈn.


Vaikka minä puhuisin ihmisten ja enkelien kielillä, mutta minulla ei olisi rakkautta, olisin minä vain helisevä vaski tai kilisevä kulkunen. 	 Qa ma qo yolin yol tbˈanilx tzeˈnku kye xjal, mo qa toj noq tzeˈnchaqkul yol tzeˈnku kye angel, ex qa ntiˈ tqˈaqˈbˈil qkˈuˈj kyiˈj qukˈa, ntiˈxla qajbˈin; ikyqoxjo tzeˈnku tqˈajqˈojil jun tiˈ ntinin wen, mo tzeˈnku jun kxbˈil, a noq oˈkx ntzlinin.


Toinen on auringon kirkkaus ja toinen kuun kirkkaus ja toinen tähtien kirkkaus, ja toinen tähti voittaa toisen kirkkaudessa. 	 Quˈn ikytziˈn tzeˈnku te qˈij, mikyxi tqoptzˈajiyiljo tzeˈnku te xjaw mo tzeˈnkuˈ kye cheˈw. Me ex ikyqex kye cheˈwjo nya junx kyqoptzˈajiyil kykyaqilx.


Ja kun Jeesus oli lopettanut kaikki nämä puheet, sanoi hän opetuslapsillensa: 	 Tbˈajlinxiˈ tyolin Jesúsjo yol lo, tzaj tqˈmaˈn qeˈy, awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin:


`Minä sanon teille: jokaiselle, jolla on, annetaan; mutta jolla ei ole, siltä otetaan pois sekin, mikä hänellä on. 	 Chi kawiljo kyjaluˈn: Ok kxel nqˈmaˈn kyeˈy, alkyeˈ xjal, a at nim at te, ok kxeˈl txqantl te te; atzin teˈ xjal, a nya nim at te, majxpe k‑elil qˈiyitjo chˈin netzˈ at te.


Olkoon siis meillä, niin monta kuin meitä on täydellistä, tämä mieli; ja jos teillä jossakin kohden on toinen mieli, niin Jumala on siinäkin teille ilmoittava, kuinka asia on. 	 Qkyaqilx a ma qo kujix toj qnimbˈil, atzin qeˈ tuˈn tkubˈ qbˈise. Me meqa mikyxil kyeˈ kyxim, ax Dios kqˈolte tumil kyeˈy,


Herran Jeesuksen Kristuksen armo olkoon teidän henkenne kanssa. 	 Noqit a t‑xtalbˈil Jesucrist, a tAjaw Tkyaqil, tten toj kyanmiˈn te jun majx.


Ja hän sanoi minulle: "Minun armossani on sinulle kyllin; sillä minun voimani tulee täydelliseksi heikkoudessa". Sentähden minä mieluimmin kerskaan heikkoudestani, että Kristuksen voima asettuisi minuun asumaan. 	 me tzaj tqˈmaˈn qAjaw kyjaluˈn: Matxitza nxtalbˈiljiˈy teˈy jaˈlin, quˈn nyekˈitjo wipiˈn, tuˈn ntiˈ tipiˈn kywutzxjal. Tuˈnpetziˈn nchin tzalaja tuˈn ntiˈ wipiˈn, quˈn ikytzin nyekˈineˈ tipin Crist toj nchwinqila.


Kun väkevä aseellisena vartioitsee kartanoaan, on hänen omaisuutensa turvassa. 	 Qa at jun xjal nimxix tipin, a at kxbˈil te kolbˈilte kywutz ileqˈ, exsin tzunxix nxqˈuqintz tiˈj tja, nlay tzˈex qˈiˈn a at toj, ex ntiˈxla aku bˈajte.


Mutta Aabraham sanoi: `Poikani, muista, että sinä eläessäsi sait hyväsi, ja Lasarus samoin sai pahaa; mutta nyt hän täällä saa lohdutusta, sinä taas kärsit tuskaa. 	 Tzajtzin ttzaqˈwin Abrahamtz kyjaluˈn: ¡Ay nkˈwal! Naˈntzinjiy tchwinqila, tej naˈmxtaq tkyima; noqx toj tbˈanilx xteniy. Me metziˈn te Lázaro, nya toj tbˈanil s‑anqˈine teˈ. Tuˈnpetziˈn, nqˈuqbˈajtz te Lázaro tkˈuˈj tzaluˈn jaˈlin, ex atziljo te, luˈ te tzunx n‑ikyˈx yajbˈil tuˈn tzachiˈn.


Ja heti putosivat hänen silmistään ikäänkuin suomukset, ja hän sai näkönsä ja nousi ja otti kasteen. 	 Texjo or anetziˈn, bˈeˈx el jolpaj muj tiˈj twutz Saulo, ikyjo tzeˈnku tmuˈpil ixiˈn. Tuˈntzin ikyjo, bˈeˈx bˈantl tkaˈyin, bˈeˈx jaw weˈks, ex kuˈx toj jun aˈ, te jawsbˈil aˈ.


Sillä sentähden, että hän itse on kärsinyt ja ollut kiusattu, voi hän kiusattuja auttaa. 	 Ikyˈx tkyaqil yajbˈil ex nimku tiˈ tuˈn, tuˈntaq tkubˈ tzˈaq toj il, me mix kubˈe tiˈj. Tuˈntzintzjo, nqˈaqˈin tkˈuˈj qiˈj, ex ntzaj tqˈoˈn jun oˈnbˈil qe, tuˈn mina qo kubˈ tzˈaq toj il.


Jo on myös kirves pantu puitten juurelle; jokainen puu, joka ei tee hyvää hedelmää, siis hakataan pois ja heitetään tuleen." 	 Tuˈnpetziˈn, chˈix tul tkawbˈil Dios kujxix kyibˈaj kykyaqiljo, ayeˈ kykyˈeˈ tuˈn tajtz tiˈj kyanmin, ikyxjo tzeˈnku tajaw jun wiˈ tze kjawil ttxˈemin, qa ntiˈ twutz n‑el. Ex a tze, a ntiˈ tajbˈin, k‑okix toj qˈaqˈ; ikyxsin kchi tenbˈilajiˈy qa mi s‑ajtz tiˈj kyanmiˈn.


Kun Jeesus palasi, oli kansa häntä vastassa; sillä kaikki odottivat häntä. 	 Atzaj teˈ tmeltzˈaj Jesús tjlajxi nijabˈ, tzuntaq chi yonxjal tiˈj, ex tzaj kykˈmoˈn tukˈa tzaljbˈil.


Silloin hän nousi, otti kohta vuoteensa ja meni ulos kaikkien nähden, niin että kaikki hämmästyivät ja ylistivät Jumalaa sanoen: "Tämänkaltaista emme ole ikinä nähneet". 	 Antej yabˈ, texjo paq ja weˈks, etz tiˈn iqbˈilte, exsin etz kywutzileˈ jniˈ xjal. Tuˈnxsiˈn ikyjo, bˈeˈx jaw kaˈylajx kywutzjo xjal tkyaqil. Exsin i bˈaj ja nimsin tbˈi Dios kykyaqilx, ex kyqˈma: Bˈajxpen qlaˈyix teˈ ikyjo, chi chiˈ.


Niin apostolit ja vanhimmat kokoontuivat tutkimaan tätä asiaa. 	 Oktzin kychmoˈn kyibˈjo tsanjil exqetziˈn jniˈ nejinel, noq tuˈn kyximin tiˈj tkyaqiljo ikyjo.


Ja kun olimme merta purjehtien sivuuttaneet Kilikian ja Pamfylian, tulimme Myrraan, joka on Lykiassa. 	 O jlajinxi toj ttxuyil aˈ, junx twutzila txˈotxˈ te Cilicia ex Panfilia, ex o kaniˈn tzma Mira, jun tnam toj txˈotxˈ te Licia.


Siihen aikaan Jeesus johtui puhumaan sanoen: "Minä ylistän sinua, Isä, taivaan ja maan Herra, että olet salannut nämä viisailta ja ymmärtäväisiltä ja ilmoittanut ne lapsenmielisille. 	 Kyojjo qˈij anetziˈn, xi tqˈmaˈn Jesús kyjaluˈn: Taa, Ay tAjaw kyaˈj ex Ay tAjaw txˈotxˈ; loqiˈn nchin nimsin Tbˈiy jaˈlin, quˈn tuˈn ma kubˈ tewin tejiy t‑xilin tumil kolbˈil kyeˈ xjal, a ẍtijqe ex nim kynabˈl toj kywutz, exsin ma kubˈ tchikyˈbˈintza kywutzjo xjal, a qˈoˈnk kyoklin te ntiˈ bˈaˈn kyuˈn.


vaan heille kirjoitettakoon, että heidän pitää karttaman epäjumalien saastuttamaa ja haureutta ja lihaa, josta ei veri ole laskettu, sekä verta. 	 Me tuˈntzin ntiˈ qˈoj kyxoljo nimil Judiy ex nya Judiy, noq tuˈn qbˈinchbˈin qxolx, iltzin tiˈj tuˈn t‑xi tzˈibˈit jun uˈj kyeˈ nya Judiy, tuˈn mina t‑xi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi kubˈ bˈyet te chojbˈil il kywutzjo txqantl kydiosxjal; ex tuˈn mina txi kychyoˈn kychibˈjiljo aluˈmj, a nchi jaw kyim, mo nchi jaw kyjtzˈoˈn kyibˈ; ex tuˈn mina tkubˈ kytzqˈajsiˈn chikyˈ te kychiˈ; ex nya wen tuˈn kykubˈ kẍe kyukˈa junxil qya, qa nya kyxuˈjil. Tzuntzin nxi nqˈmaˈntza ikyjo, quˈn tkyaqiljo lo, manyor tzˈilx toj qwutz awo Judiyqo. Me nya taj qMan Dios, tuˈn tkux ikyˈbˈil qxol awo nimilqo, noq tuˈn nya junxjo qbˈinchbˈin qxolx.


Koska me siis olemme uskosta vanhurskaiksi tulleet, niin meillä on rauha Jumalan kanssa meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta, 	 Ma qo ok tzˈaqle twutz qMan Dios noq tuˈn qnimbˈil. Tuˈntziˈn ikyjo, at qmujbˈil qibˈ tukˈa, noq tuˈn qAjaw Jesucrist.


Niin tapahtui, että köyhä kuoli, ja enkelit veivät hänet Aabrahamin helmaan. Ja rikaskin kuoli, ja hänet haudattiin. 	 Ul kanin jun te qˈij, ex bˈeˈx kyim te Lázaro. Xitzin qˈiˈntz kyuˈn t‑angel Dios tzmax toj kyaˈj, jaˈ taˈyetaq Abraham. Ex ikyxjo bˈeˈx kyim te qˈinin me noq kux muquˈn teˈ toj txˈotxˈ.


Ja ne, jotka maan päällä asuvat, iloitsevat heidän kohtalostaan ja riemuitsevat ja lähettävät lahjoja toisilleen; sillä nämä kaksi profeettaa olivat vaivanneet niitä, jotka maan päällä asuvat. 	 Ex ayetziˈn itzˈqex twutz txˈotxˈ kchi tzalaje tiˈjjo kyimin, ex kxel kysmaˈn oyaj kyxolx, quˈn aye xjal lo kubˈ kybˈinchin mibˈin kyiˈj kykyaqil xjal twutz txˈotxˈ.


Ja Pietari seurasi häntä taampana ylimmäisen papin palatsin esipihaan asti ja istui palvelijain joukkoon ja lämmitteli tulen ääressä. 	 Najchaq lipchexitaq Pegr tiˈj Jesús. Atzaj teˈ tkanin tpeˈn tja tnejilxix pale, axsa kyja qeye xqˈnel qˈaqˈ kyxoljo xqˈuqil tnejil ja te naˈbˈl Dios.


Vaimot, olkaa omille miehillenne alamaiset niinkuin Herralle; 	 Ayetzin xuˈjlbˈaj, kyniminqekutzinjiˈy kychmila, tzeˈnku te qAjaw.


Ja yksi niistä neljästä olennosta antoi niille seitsemälle enkelille seitsemän kultaista maljaa, täynnä Jumalan vihaa, hänen, joka elää aina ja iankaikkisesti. 	 Ex atzin jun kyxoljo kyaje ajbˈil twutz tqˈuqbˈil Dios, xi tqˈoˈn teyile junjun wuq angel jun laq bˈinchin tuˈn qˈanpwaq, nojnin tuˈn tyabˈ twiˈ Dios, a itzˈx te jun majx.


Ja silloin oli valmistuspäivä, ja sapatti oli alkamaisillaan. 	 Tkyaqiljo lo kubˈ tbˈinchin Jse liwey, quˈn ntiˈtaql ambˈil, quˈn chˈixtaq tok qaq or te qale. Quˈn tojjo or anetziˈn, iltaq tiˈj tuˈn t‑xi tzaqpet aqˈuntl, tuˈn t‑xi xkyejo qˈij te ajlabˈl.


Silloin perkele jätti hänet; ja katso, enkeleitä tuli hänen tykönsä, ja he tekivät hänelle palvelusta. 	 Tbˈajlinxiˈ ikyjo, bˈeˈx el tpaˈn tajaw il tibˈ tiˈj Jesús. Ex bˈeˈx i ul junjun angel mojilte.


Jos maailma teitä vihaa, niin tietäkää, että se on vihannut minua ennen kuin teitä. 	 Ex tzaj tqˈmaˈnl Jesús qeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin: Qa ma chi el ikyˈiˈn kyuˈnxjal tzaluˈn twutz txˈotxˈ, bˈiˈnku kyuˈn qa ayiˈn nej ma chin el kyikyˈin.


Niin tapahtui, kun hänen osastonsa palvelusvuoro tuli ja hän toimitti papillisia tehtäviä Jumalan edessä, 	 Pon jun qˈij kye chˈuq pale a tzajninqe tiˈjjo qtzan Abías tuˈn kyokx naˈl Dios, ex patil pon tojjo nim ja te naˈbˈl Dios.


Pukekaa yllenne Jumalan koko sota-asu, voidaksenne kestää perkeleen kavalat juonet. 	 Kyqˈoˈnktzin kyiˈja tkyaqiljo a n‑ajbˈin te jun xoˈl qˈaqˈ toj jyoj qˈoj, tuˈn kykleta, a tzeˈnkuxjo ma tzaj tqˈoˈn Dios kyeˈy, tuˈntzintla kyweˈxixa wen toj kynimbˈila twutzjo tsbˈubˈl tajaw il, quˈn ma chi oka tzeˈnku jun xoˈl qˈaqˈ toj qˈoj tukˈa.


he ovat virkistäneet minun henkeäni niinkuin teidänkin. Antakaa siis täysi tunnustus sellaisille miehille. 	 Quˈn ma tzaj kyqˈoˈn jun chewsbˈil wanmiˈn, ikyxjo tzeˈnku kubˈ kybˈinchin kyukˈiy. Bˈaˈntla tuˈn t‑xi kyqˈoˈn chjonte kyeˈ xjal ikyjo.


Te olette kuulleet sanotuksi vanhoille: `Älä tapa`, ja: `Joka tappaa, se on ansainnut oikeuden tuomion`. 	 Quˈn bˈiˈn kyuˈn tiˈ qˈumj kye ojtxe qxeˈchil: Mi chi bˈiyiˈn, quˈn qa ma bˈiyin, at til twutz kawbˈil te twutz txˈotxˈ.


Mutta meille Jumala on sen ilmoittanut Henkensä kautta, sillä Henki tutkii kaikki, Jumalan syvyydetkin. 	 Me ma tzaj tyekˈin Dios qe, noq tuˈn Xewbˈaj Xjan, quˈn ate Xewbˈaj Xjan nxpichˈinte tkyaqil jniˈ t‑xilin tumil tuˈn qMan Dios.


Ja temppeli tuli savua täyteen Jumalan kirkkaudesta ja hänen voimastansa, eikä kukaan voinut mennä sisälle temppeliin, ennenkuin niiden seitsemän enkelin seitsemän vitsausta oli käynyt täytäntöön. 	 Ex ajo tja Dios toj kyaˈj, bˈeˈx noj tuˈn sibˈ, a tzajnin tiˈjjo tqoptzˈajiyil tipin Dios. Ex mix aˈl jun aku bˈant tuˈn tokx, tzmaxiˈ teˈ tjapin bˈaj wuq kyˈixsbˈajil, a qˈiˈntaq kyuˈn wuq angel.


Mutta hän vastasi hänelle: "Ihminen, kuka on minut asettanut teille tuomariksi tai jakomieheksi?" 	 Xitzin ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Ay wukˈa, ¿Ankye weˈ ma tzˈok qˈonwe te kawil kyxola, tuˈn tkubˈ npaˈnjiˈy, a at kyeˈy?


Sillä monta tulee minun nimessäni sanoen: `Minä olen Kristus`, ja he eksyttävät monta. 	 Quˈn ma nintz te tzul tiˈj nbˈiˈy, ex ok kyqˈmaˈbˈil: Ayiˈn weˈ Crist, chichkulaˈ. Ex ma nintzxjal kˈwel kysbˈuˈn, tuˈn kyxi lipe kyiˈj.


Ja Jeesus lähti ulos pyhäköstä ja meni pois; ja hänen opetuslapsensa tulivat hänen tykönsä näyttämään hänelle pyhäkön rakennuksia. 	 Tej tetz Jesús toj tnejil ja te naˈbˈl Dios, kyjaˈtaq t‑xiˈ, bˈeˈx o tzaj laqˈeˈy, a awoˈy t‑xnaqˈtzbˈin tkˈatz, ex xi qqˈmaˈn te: Kanqex kyejiˈy junjun tij ja te naˈbˈl Dios, tbˈanilqex wen, qo chijiˈy.


Mutta te olette häväisseet köyhän. Eivätkö juuri rikkaat teitä sorra, ja eivätkö juuri he vedä teitä tuomioistuimien eteen? 	 Qalatzin kyeˈ, nchi el kyikyˈinjiˈy yaj, ¿Ma nyaqepetzila qˈinin nchi kubˈ bˈinchinte nya bˈaˈn kyiˈja, ex nchex qton kyeˈy kywutz kawil?


Mutta enkeli puhutteli naisia ja sanoi heille: "Älkää te peljätkö; sillä minä tiedän teidän etsivän Jeesusta, joka oli ristiinnaulittu. 	 Xi tqˈmaˈn angel kyeˈ qya: Mi chi xobˈa. Bˈiˈn weˈ wuˈn, qa nchi jyoˈn tiˈj Jesús, a jaw pejkˈin twutz cruz.


Hyvä on olla lihaa syömättä ja viiniä juomatta ja karttaa sitä, mistä veljesi loukkaantuu tai joutuu lankeemukseen tai heikoksi tulee. 	 Tuˈnpetziˈn, mi txi tchyonjiˈy chibˈj, ex mi txi tkˈwanjiy vin, qa nya wen toj twutz termana, quˈn yaj qa noq tuˈn tpajjo ikyjo xkubˈe tzˈaq termana toj il, mo saj numj toj tnimbˈil.


Mutta kaikkein viimeiseksi hän näyttäytyi minullekin, joka olen ikäänkuin keskensyntynyt. 	 Tbˈajlinxi jniˈ ikyjo, ok tyekˈin tibˈ weˈy, a otaqxi tzˈaj toj kyaˈj.


Sillä kaikki, joita Jumalan Henki kuljettaa, ovat Jumalan lapsia. 	 Quˈn kykyaqiljo nchi bˈet tzeˈnku taj Xewbˈaj Xjan, ayetziˈn tkˈwal Diosjo.


Taivas ja maa katoavat, mutta minun sanani eivät katoa. 	 A kyaˈj ex txˈotxˈ ok kchi bˈajil, me mex weˈ nyol nlayx chi kyij xkyeˈ, tuˈn mi chi japin bˈaje.


Seuraavana päivänä he antoivat ratsumiesten jatkaa hänen kanssaan matkaa, mutta itse he palasivat kasarmiin. 	 Ayetzin kyej xoˈl qˈaqˈ, aye i xiˈ tuˈn kyqan, bˈeˈx i meltzˈaj kyeˈ toj Jerusalén, tej qsqix. Ayetzin kyej, a iteˈkxtaq kyibˈaj chej, bˈeˈx xi kyiˈn kyeˈ kybˈe, junx tukˈa Pabl.


Jeesus sanoi heille: "Jos te olisitte sokeat, ei teillä olisi syntiä; mutta nyt te sanotte: `Me näemme`; sentähden teidän syntinne pysyy". 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Noqpetzin ma tzˈel kyetz kynikyˈ tiˈj qa moẍqiˈy toj kyanmiˈn, matla kubˈ najsit kyetza kyil. Me tuˈn njaw kynimsin kyibˈa, ex noq tuˈn kyqˈmaˈn qa n‑el kynikyˈa te tkyaqil, at kye kypaj tuˈn kyila.


Te olette maailman valkeus. Ei voi ylhäällä vuorella oleva kaupunki olla kätkössä; 	 Ex ma chi oka tzeˈnku spikyˈin te twutz txˈotxˈ, tzeˈnku jun tnam tokx twiˈ wutz nlay bˈant tewit.


vaan kehoittakaa toisianne joka päivä, niin kauan kuin sanotaan: "tänä päivänä", ettei teistä kukaan synnin pettämänä paatuisi; 	 Qalaˈ, kyqˈonx kynabˈla kyxolxa tkyaqil qˈij, tzeˈnku at ambˈil; tuˈntzin mi chi kubˈ sbˈuˈniˈy tuˈn il, ex tuˈn mina txi kykujsin kyanmiˈn tiˈjjo tajbˈil qMan Dios.


Sillä minä pelkäsin sinua, koska olet ankara mies: sinä otat, mitä et ole talteen pannut, ja leikkaat, mitä et ole kylvänyt.` 	 quˈn tuˈn bˈeˈx saj nxobˈila tey, quˈn kuj xjal te. Njaw tiˈnjiy, a nyay nkubˈ qˈonte, ex njaw tchmonjiy twutz awal, a nyay nkux awante.


Ja Jeesus kielsi heitä sitä kenellekään sanomasta; mutta mitä enemmän hän heitä kielsi, sitä enemmän he julistivat. 	 Teˈ kyul kykˈatzjo xjal, xixix toqxenin Jesús kye, tuˈn mix aˈl qe, tuˈn t‑xi kyqˈmaˈn a otaq bˈant tiˈjjo ẍonẍ ex xtiq. Me teˈ t‑xi tqˈmaˈn ikyjo kyexjal, noqx kyjaˈ i ok tenil qˈmalte tqanil.


Olkaa aina iloiset. 	 Kukxit chi tzalajiˈy.


Mutta ennen pääsiäisjuhlaa, kun Jeesus tiesi hetkensä tulleen, että hän oli siirtyvä tästä maailmasta Isän tykö, niin hän, joka oli rakastanut omiansa, jotka maailmassa olivat, osoitti heille rakkautta loppuun asti. 	 Atzin teˈ tjapin kanin tqˈijil nintz qˈij te Waˈj Pan, bˈiˈntaq tuˈn Jesús, qa iltaq tiˈj tuˈn tkyim, ex tuˈn taj tukˈa tMan toj kyaˈj. Kukx nkˈuˈjlintaqjo kyiˈjjo aye otaq chi ok lipe tiˈj tzaluˈn twutz txˈotxˈ. Me atzin jaˈlin, tajtaq tuˈn t‑xi tyekˈin tkyaqil t‑xilin tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj.


Te olette maan suola; mutta jos suola käy mauttomaksi, millä se saadaan suolaiseksi? Se ei enää kelpaa mihinkään muuhun kuin pois heitettäväksi ja ihmisten tallattavaksi. 	 Ayetzin kyeˈ ma chi oka tzeˈnku atzˈin te twutz txˈotxˈ, tuˈn mi naje toj il. Quˈn qa ma tzˈel naj tpitzˈmejil atzˈin, nlay bˈant tuˈn tel pitzˈmejix juntl majl, quˈn ntiˈxla tajbˈin, qalaˈ noq tuˈn tex xoˈyit, ex tuˈn kyjax weˈxjal tibˈaj. Tuˈntzintzjo, kykaˈyinkxix kyibˈa, tuˈn mi naje a at toj kyanmiˈn.


Sillä jokainen ylimmäinen pappi asetetaan uhraamaan lahjoja ja uhreja, jonka tähden on välttämätöntä, että tälläkin on jotakin uhraamista. 	 Ex tkyaqilxjo tnejilxix pale il tiˈj tuˈn tqˈoˈn oyaj te Dios, ex tuˈn tqˈoˈn chojbˈil te il. Ex quˈn tuˈn a Jesús tnejilxix qpale, il tiˈj tuˈn t‑xi tqˈoˈn jun tiˈ twutz Dios. Me a Jesús, nya tnejilxix qpale tzaluˈn twutz txˈotxˈ, qalaˈ tzma toj kyaˈj.


Kun opetuslapset sen kuulivat, hämmästyivät he kovin ja sanoivat: "Kuka sitten voi pelastua?" 	 Atzaj teˈ qbˈintiy ikyjo, bˈeˈx o jaw kaˈylaja, ex xi qqaniˈn te: Qa nlay chi okx qˈinin toj kyaˈj, ¿Yajtzilaˈ qetza? ¿Altzila kye k‑okixtz?


ja sanoi: "Voi sinua, joka olet kaikkea vilppiä ja kavaluutta täynnä, sinä perkeleen sikiö, kaiken vanhurskauden vihollinen, etkö lakkaa vääristelemästä Herran suoria teitä? 	 ex xi tqˈmaˈn: ¡Ay, txalpil yol, ma najxa, kˈwalbˈaja te tajaw il, ex ajqˈoja tiˈj tkyaqil bˈaˈn! ¿Tiquˈn mina nkyij ttzaqpiˈn, tuˈn tnajsin tnabˈljo nmaq kawil, a taj tuˈn tbˈet tojjo tbˈeyil Dios jikyin wen?


Niin Jeesus katsoi häneen ja rakasti häntä ja sanoi hänelle: "Yksi sinulta puuttuu: mene, myy kaikki, mitä sinulla on, ja anna köyhille, niin sinulla on oleva aarre taivaassa; ja tule ja seuraa minua". 	 Xi tkaˈyin Jesús tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj, ex xi ttzaqˈwin: Noq junchˈintl tuˈn tbˈant tuˈn: Kux txiˈy kˈayil teˈ tkyaqiljo jniˈ at teˈy, ex oyinxjiy jniˈ tpwaqa kye yaj. Ikytzin ktenbˈila tqˈinimiljiy toj kyaˈj. Exsin ku tzajtza lipeka wiˈja.


Mutta ole sinä raitis kaikessa, kärsi vaivaa, tee evankelistan työ, toimita virkasi täydellisesti. 	 Me atzin te, tenx tnabˈla toj tkyaqiljo lo. Tzikyˈx tkyaqil yajbˈil tuˈn; qˈonka tilil, tuˈn tyoliˈn tiˈjjo Tbˈanil Tqanil kolbˈil; japinx tkyaqil taqˈiˈn tuˈn, a ma tzaj tqˈoˈn Dios.


ja jonka meidän kaksitoista sukukuntaamme, yötä ja päivää herkeämättä palvellen Jumalaa, toivovat heille toteutuvan; tämän toivon tähden, kuningas, juutalaiset minua syyttävät. 	 Ajo kabˈlajaj chˈuq xjal, tyajil Israel, a ojtxe qxeˈchil, loqoˈy nqo ayon tiˈj tuˈn tjapin bˈajjo a tzaj ttziyin qMan Dios qeˈy: Qa il tiˈj tuˈn kyjaw anqˈin juntl majl kyimnin. Tuˈnpetziˈn, nqo kˈulin twutz Dios, ex nqo ajbˈin te, qˈijl ex qnikyˈin. Ay Agripa, noq tuˈnjo qqˈuqbˈil qkˈuˈja lo loqe Judiy nchi patin wiˈja tojjo paˈbˈin jaˈlin.


Mutta hän vastasi heille ja sanoi: "Antakaa te heille syödä". Niin he sanoivat hänelle: "Lähdemmekö ostamaan leipää kahdellasadalla denarilla antaaksemme heille syödä?" 	 Ante Jesús xi ttzaqˈwin kye: Kyqˈoˈnxa kywa. Xitzin kytzaqˈwin t‑xnaqˈtzbˈin: ¿Tajtzin tuˈn qxiˈy laqˈol wabˈj kye, ex tuˈn tkubˈ yupit txqan qpwaq te twiˈ?


loistaen meille, jotka istumme pimeydessä ja kuoleman varjossa, ja ohjaten meidän jalkamme rauhan tielle." 	 tuˈn tkˈant toj kychwinqiljo ayeˈ nchi bˈet toj najin, ex tuˈn tkubˈ nej qwutz toj tbˈeyil bˈaˈn.


Sillä monta villitsijää on lähtenyt maailmaan, jotka eivät tunnusta Jeesusta Kristukseksi, joka oli lihaan tuleva; tämä tämmöinen on villitsijä ja antikristus. 	 Ma kyij ntzˈibˈinjiˈy luˈn, quˈn at nim sbˈul xjal tzaluˈn, aye nxi kyqˈmaˈn qa mi s‑ok Jesucrist te ichin, tej tul twutz txˈotxˈ. Ayetzin sbˈul xjaljo, aye ajqˈojqe tiˈj Klolqe Jesús.


"Ääni kuuluu Raamasta, itku ja iso parku; Raakel itkee lapsiansa eikä lohdutuksesta huoli, kun heitä ei enää ole". 	 Bˈijte jun tqˈajqˈojil wibˈaj toj Ramá, tzeˈnku jun oqˈil tukˈa nimx bˈisbˈajil. Nyakuj kyoqˈil kykyaqil txubˈaj aj Israel junx kyukˈa kyimnin ex kyukˈa itzˈqe, nchi oqˈ kyiˈj kyal, ayeˈ i kubˈ bˈyoˈn, ex mix aˈl nchewsin teˈ kykˈuˈj.


Niin hänen korvansa aukenivat, ja hänen kielensä side irtautui, ja hän puhui selkeästi. 	 Texjo tqan, bˈeˈx i jqet tẍkyin ẍonẍ, ex bˈeˈx bˈant tyolin.


Mutta teissä on muutamia, jotka eivät usko." Sillä Jeesus tiesi alusta asti, ketkä ne olivat, jotka eivät uskoneet, ja kuka se oli, joka oli kavaltava hänet. 	 Me at junjun kyxola, a mi nxi kynimin. Xi tqˈmaˈn ikyjo, quˈn ojtzqiˈntaq tuˈn atxix teˈ tzaj xkye taqˈin, alkye mi chex niminte, ex alkye tuˈn t‑xi kˈayinte toj kyqˈobˈ tajqˈoj.


Mutta kun hän tulee, totuuden Henki, johdattaa hän teidät kaikkeen totuuteen. Sillä se, mitä hän puhuu, ei ole hänestä itsestään; vaan minkä hän kuulee, sen hän puhuu, ja tulevaiset hän teille julistaa. 	 Me aj tul Xewbˈaj Xjan, ok ktzajil t‑xnaqˈtzin kyeˈy kykyaqiljo a twutzxix, quˈn nlay yolin tuˈnx tibˈx; qalaˈ oˈkx ktzajil tqˈmaˈn kykyaqiljo n‑ok tbˈiˈn weˈy. Atziˈn ktzajil tqˈman kyeˈy tiˈ kbˈajil.


ja sen pyrstö pyyhkäisi pois kolmannen osan taivaan tähtiä ja heitti ne maan päälle. Ja lohikäärme seisoi synnyttämäisillään olevan vaimon edessä nielläkseen hänen lapsensa, kun hän sen synnyttäisi. 	 Ex tukˈa tje tzaj tbˈaltzˈin toxin tnej cheˈw toj kyaˈj, ex jun paqx tzaj t‑xoˈn tzmax twutz txˈotxˈ. Ex atzin ma tij txuk lo kubˈ weˈ twutzjo qya, a kyjaˈtaq tul itzˈje tal, noq tuˈn t‑xi tchyoˈnjo tal kˈwal, akxtaq tul itzˈje.


hän on puhuva sinulle sanoja, joiden kautta sinä pelastut, ja koko sinun perhekuntasi`. 	 Atzin ktzajil qˈmante tey tzeˈn kkletiliy, junx kyukˈa tkˈwala ex t‑xuˈjila.


Ja kolmas enkeli puhalsi pasunaan; niin putosi taivaasta suuri tähti, palava kuin tulisoihtu, ja se putosi virtoihin, kolmanteen osaan niistä, ja vesilähteisiin. 	 Atzin toxin angel xi toqˈsin tchun, ex jun ma tij cheˈw njulin wen tukˈa qˈaqˈ, bˈeˈx tzaj tzˈaq tzmax toj kyaˈj tibˈaj toxin tnej aˈ ajqelin, ex kyibˈaj xlokˈ aˈ.


toinen lahjan tehdä voimallisia tekoja; toinen profetoimisen lahjan, toinen lahjan arvostella henkiä; toinen eri kielillä puhumisen lahjan, toinen taas lahjan selittää kieliä. 	 Ex te juntl ntzaj tqˈoˈn toklin tuˈn tyekˈitjo tipin Dios, ex te juntl tuˈn tyolin Tyol Dios tukˈa tkyaqil tanmin; ex te juntl tuˈn tel tnikyˈ te qa nyolin jun xjal tuˈn Xewbˈaj Xjan, mo te taqˈnil tajaw il; ex te juntl ntzaj tqˈoˈn toklin tuˈn tyolin toj junxil yol; ex te juntl ntzaj tqˈoˈn tuˈn tel pjetjo yol anetziˈn.


Mutta mentyään ulos se palvelija tapasi erään kanssapalvelijoistaan, joka oli hänelle velkaa sata denaria; ja hän tarttui häneen, kuristi häntä kurkusta ja sanoi: `Maksa, minkä olet velkaa`. 	 Bˈeˈx tzaj qˈaqˈin tkˈuˈj kawil tiˈj, ex bˈeˈx kubˈ tnajsin tkˈas te jun majx; ex bˈeˈx xi ttzaqpiˈn.


Jeesus huomasi heidän tahtovan kysyä häneltä ja sanoi heille: "Sitäkö te kyselette keskenänne, että minä sanoin: `Vähän aikaa, niin te ette minua näe, ja taas vähän aikaa, niin te näette minut`? 	 Bˈeˈx el tnikyˈ Jesús te, qa qajtaqa tuˈn txi qqaniˈn te tiˈj tkyaqiljo luˈn. Tuˈnpetziˈn, tzaj tqˈmaˈn: ¿Ma tzuntzin nchi labˈtiˈy tiˈjjo yol, a xi nqˈmaˈn, qa noq te jun paqkutl, mi chin ok kykaˈyintla, ex yajxi chˈintl kchin okil kykaˈyintla?


Kun ratsumiehet tulivat Kesareaan, antoivat he kirjeen maaherralle ja veivät myös Paavalin hänen eteensä. 	 Atzaj teˈ kykanin tzma Cesarea, bˈeˈxsin kubˈ kywaˈbˈin Pabl twutz Félix, a tnejil kawil, exsin xi kyqˈoˈn uˈj, a xi ttzˈibˈin tnejil xqˈuqil.


Jättäkäämme sentähden Kristuksen opin alkeet ja pyrkikäämme täydellisyyteen, ryhtymättä taas uudestaan laskemaan perustusta: parannusta kuolleista töistä ja uskoa Jumalaan, 	 Atzin jaˈlin, qqˈonktzin tilil tuˈntzin tel qnikyˈ tiˈj tkyaqiljo Tyol Dios, ex tuˈn qchˈiy toj qnimbˈil tzeˈnqekuˈ tij xjal. Qalaˈ mi qo kyij ten tojxjo tnejil xnaqˈtzbˈil tiˈj Crist, a skˈoˈnxix tuˈn Dios. Ex mi qo ximin tiˈj, qa oˈkx tuˈn qbˈantekuˈ tuˈn tnejil xnaqˈtzbˈil kyjaluˈn: Tzeˈnku tuˈn tajtz tiˈj qanmin tuˈn tqe qkˈuˈj tiˈj Dios ex nya tiˈj qbˈinchbˈin, a nxi qˈinqe toj kyimin te jun majx; ex tiˈjjo qnimbˈil tiˈj qMan Dios;


Ja paljon muita herjaussanoja he puhuivat häntä vastaan. 	 Nimku txqantl yol te xmaybˈil i bˈaj ok ten qˈmalte te.


Ja minä näin, että valtaistuimen ja niiden neljän olennon ja vanhinten keskellä seisoi Karitsa, ikäänkuin teurastettu; sillä oli seitsemän sarvea ja seitsemän silmää, jotka ovat ne seitsemän Jumalan henkeä, lähetetyt kaikkeen maailmaan. 	 Ex xi nkaˈyiˈn jun tal Tal rit waˈltaq, a otaq kubˈ bˈyoˈn. Attaq toj tkˈuˈjjo qˈuqbˈil, ex toj nikyˈjin kyaje ajbˈil exqetziˈn nejinel. Attaq wuq tkach ex wuq tbˈaqˈ twutz. Ayetzin wuq tbˈaqˈ twutz jun yekˈbˈil tiˈj Xewbˈaj Xjan, a tzˈaqlexix, a smaˈn tuˈn Dios, tuˈn tojtzqinte tkyaqiljo nbˈaj twutz txˈotxˈ.


Jeesus sanoi hänelle: "Minä olen tie ja totuus ja elämä; ei kukaan tule Isän tykö muutoin kuin minun kauttani. 	 Xi ttzaqˈwin Jesús: Ayin wejiˈy Bˈe, ex ayin wejiˈy Twutzxix, ex ayiˈn wejiˈy Chwinqil. Quˈn noq wuˈn aku chi kaninxjal tkˈatz nMaˈn.


ja sanoi: "Jospa tietäisit sinäkin tänä päivänä, mikä rauhaasi sopii! Mutta nyt se on sinun silmiltäsi salattu. 	 ex chiˈ kyjaluˈn: Ayiˈy xjal tojjo tnam chiˈ, noqit aku tzˈel kyeˈ kynikyˈ tiˈj tojjo qˈij jaˈlin, alkye tuˈn tul qˈinte tnukˈbˈil Dios kyxolaliy; nlayla bˈant ikyjo, quˈn ewin taˈye, ex nlay tzˈel kynikyˈa te.


Ja jos joku teille jotakin sanoo, niin vastatkaa: `Herra tarvitsee niitä`; ja kohta hän lähettää ne." 	 Ex qa at jun saj qaninte jun tiˈ kyeˈy: At tajbˈin te qAjaw, me jaˈlinx tzul quˈn, chichkujiˈy.


Kiitos Jumalalle hänen sanomattomasta lahjastaan! 	 Noqit a t‑xtalbˈil qAjaw Jesucrist ten kyukˈiy, junx tukˈa tqˈaqˈbˈil tkˈuˈj qMan Dios, ex tukˈa kymujbˈil kyibˈa tuˈn Xewbˈaj Xjan. Ikyxitjo.


Niin hänelle ilmestyi taivaasta enkeli, joka vahvisti häntä. 	 Tzmataq nyolin, jun paqx tzaj jun angel toj kyaˈj qˈolte tipin.


Mutta he ottivat hänet kiinni, pieksivät ja lähettivät tyhjin käsin pois. 	 Me ayetzin manil, teˈ tkanin taqˈnil, bˈaj kylankˈin, ex kukxjo aj kychqˈoˈne.


Sillä jos kokoukseenne tulee mies, kultasormus sormessa ja loistavassa puvussa, ja tulee myös köyhä ryysyissä, 	 Ikyettziˈn tzˈokpint jun xjal kyxola tok t‑xmilqˈobˈ twiˈ wiyil ex tbˈanilx toj t‑xbˈalin, ex ikyxjo tzˈokxit jun tal yaj tukˈa t‑xbˈalin ttxˈaqin; exsintla xi kyqˈmaˈntza te teˈ tbˈanilx toj t‑xbˈalin: ¡Qekuy! ¡Lu tqˈuqbˈila lo tbˈanilx wen! Exsintla xi kyqˈmaˈn te tal yaj: Axsa wekuy, mo qa qekuy iˈchaqx twutz txˈotxˈtz nej.


että jokaisella, joka häneen uskoo, olisi iankaikkinen elämä. 	 tuˈntzin tkyaqiljo kchi nimil wiˈja mi chi naj; qalaˈ ktenbˈil kychwinqil te jun majx.


mutta teidän luonanne viivyn ehkä jonkin aikaa, kenties vietän talvenkin, että te sitten auttaisitte minua eteenpäin, minne matkustanenkin. 	 Me bˈalaqa chin tenbˈila kyukˈiy ilaˈ qˈij, ex bˈalaqa axsi kkyˈela jbˈalil wuˈn, tuˈntzintla kyoniˈn wiˈja toj nbˈey, a jaˈ kchin xeliˈy.


Mutta he joutuivat riutalle ja antoivat laivan törmätä siihen; keulapuoli tarttui kiinni ja jäi liikkumattomaksi, mutta peräpuoli hajosi aaltojen voimasta. 	 Me attaq txqan tzˈawin punle antza. Antza, oke takpaje, ex bˈeˈx xi yuqˈjjo ttxaˈn bark toj tzˈawin. Tuˈn ikyjo, mix bˈante tyekj, ex atzin tzma tiˈjxi bark bˈeˈx n‑ok yuchˈjtaq, tzeˈn ntzaj piqˈj aˈ tiˈj.


Vaan jos täytätte kuninkaallisen lain Raamatun mukaan: "Rakasta lähimmäistäsi niinkuin itseäsi", niin te hyvin teette; 	 Qatzin tzunxix nkubˈ kybˈinchinjiˈy wen, a nukˈbˈil nimx toklin, a ntqˈmaˈn toj Tuˈjil Tyol Dios, tuˈn tok tkˈuˈjlin t‑xjalila tzeˈnku n‑ok tkˈuˈjlin te tibˈ til tibˈxa; ex tbˈanilx teˈ nbˈant ikyjo.


Totisesti, totisesti minä sanon teille: ei ole palvelija herraansa suurempi eikä lähettiläs lähettäjäänsä suurempi. 	 Twutzxix kxel nqˈmaˈn kyeˈy, mix aˈl junte aqˈnil nimxtl toklin tzeˈnku te tajaw aqˈuntl; ex mix aˈl junte, a chqˈoˈn nimxtl toklin tzeˈnku saj chqˈonte.


Ja toinen enkeli puhalsi pasunaan; niin heitettiin mereen ikäänkuin suuri, tulena palava vuori; ja kolmas osa merta muuttui vereksi, 	 Atzin tkabˈ angel xi toqˈsin tchun, ex bˈeˈx tzaj tzˈaq toj ttxuyil aˈ jun tiˈ tzeˈnku jun tij wutz, a njulin wen tukˈa taqˈ qˈaqˈ. Ex atzin toxin tnej ttxuyil aˈ bˈeˈx kubˈ chikyˈix;


Te olette itse minun todistajani, että minä sanoin: en minä ole Kristus, vaan minä olen hänen edellänsä lähetetty. 	 Quˈn ayeku kyeˈ i bˈinte, tej t‑xi nqˈmaˈn kyeˈy, qa nyaqin wejiˈy a Crist; qalaˈ noq jun taqˈnil ul nej twutz.


Uhratkaamme siis hänen kauttansa Jumalalle joka aika kiitosuhria, se on: niiden huulten hedelmää, jotka hänen nimeänsä ylistävät. 	 Tuˈnpetziˈn, qo nimsin tbˈi qMan Dios, quˈn axixsin jun tbˈanil oyajjo tuˈn t‑xi qqˈoˈn twutz Dios. Tuˈn ikyjo, qo nimsin tbˈi, ex qo bˈitzin twutz, ex qo yolin tiˈj tukˈa tkyaqil qanmin.


ja sanovat: "Voi, voi sitä suurta kaupunkia, joka oli puettu pellavaan ja purppuraan ja helakanpunaan ja koristettu kullalla ja jalokivillä ja helmillä, kun semmoinen rikkaus yhdessä hetkessä tuhoutui!" 	 ex okla kyqˈmaˈ: Ay, bˈisbˈajil tejo nim tnam Babilonia. Ikytaqtziˈn tzeˈnku jun qya, toktaq t‑xbˈalin, tzˈumin ex wiˈyilxix, a kyaq kaˈyin, ntilkˈaj wen tuˈn qˈanpwaq ex tkyaqil wiq abˈj ntzˈiltzˈin wen.


Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Vaikka minä todistankin itsestäni, on todistukseni pätevä, sillä minä tiedän, mistä minä olen tullut ja mihin minä menen; mutta te ette tiedä, mistä minä tulen, ettekä, mihin minä menen. 	 I xi ttzaqˈwin Jesús: Ax twutz weˈ nyol, exla qa ayinxa ma chin kujsinte wiˈjxa. Quˈn toj kyaˈj ẍin tzaja weˈ, ex axsa kchin ajiliˈy. ¿Ma akutzin chi kubˈ sbˈuˈn tuˈn jun te toj kyaˈj? Qalatzin kyeˈ ¿Ma bˈinajtzin kye kyuˈn ikyjo?


Muutamien ihmisten synnit ovat ilmeiset ja joutuvat ennen tuomittaviksi, toisten taas seuraavat jäljestäpäin; 	 At junjun xjal n‑el tnikyˈtzajil liwey qa aj ilqe. Me ex at junjuntl tzmaxiˈ k‑elil tnikyˈtzajiljo, aj tok toj xjelbˈil tuˈn qAjaw.


Silloin Jeesus sanoi hänelle: "Pistä miekkasi tuppeen; sillä kaikki, jotka miekkaan tarttuvat, ne miekkaan hukkuvat. 	 Me xi tqˈmaˈn Jesús: Qˈonkux tkxbˈila toj tkubˈil. Quˈn kykyaqilxjo nchi bˈujin tukˈa kxbˈil, ex tukˈa kxbˈil kchi kyimile.


Ja Jeesus kysyi hänen isältään: "Kuinka kauan aikaa tätä on hänessä ollut?" Niin hän sanoi: "Pienestä pitäen. 	 Xitzin tqanin Jesús teˈ ttata: ¿Jteˈxitzin qˈij ttzyetlin tuˈn ikyjo? chiˈ. Xi ttzaqˈwiˈn ttata: Atxixjo te muchˈxtaq.


ja sanottuamme jäähyväiset toisillemme astuimme laivaan, ja he palasivat kotiinsa. 	 Texjo or ikyjo, bˈeˈx i kyij qqˈolbˈiˈn qejiˈy ayej nimil, exsin o jaxtza junx tukˈa Pabl toj bark. Ayetzin kyetz, bˈeˈx i meltzˈaj kyja.


Sentähden, vaikka minulla Kristuksessa on paljon rohkeutta käskeä sinua tekemään, mitä tehdä tulee, 	 Tuˈnpetziˈn, exla qa at wokliˈn tuˈn Crist, tuˈn t‑xi nqˈmaˈn tey, alkye tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn,


Silloin ylimmäinen pappi repäisi vaatteensa ja sanoi: "Hän on pilkannut Jumalaa. Mitä me enää todistajia tarvitsemme? Katso, nyt kuulitte hänen pilkkaamisensa. 	 Teˈ tqˈmante ikyjo, noqx el kyimjo kynejilxix pale, ex bˈeˈx xi lipin laqil kye t‑xbˈalin tuˈn tqˈoj, ex tqˈma: Ayetziˈn tyoljo maˈ ichin luˈn noq nxoˈn yol tiˈj Dios. ¿Tiqeˈ txqantl tstiyil qe? A ayekuy ma chi bˈin teˈ tyol, a nya wenqe.


Sentähden, pyhät veljet, jotka olette taivaallisesta kutsumuksesta osalliset, kiinnittäkää mielenne meidän tunnustuksemme apostoliin ja ylimmäiseen pappiin, Jeesukseen, 	 Atzin jaˈlin, ayiˈy werman, saqxix taˈye kyanmiˈn twutz Dios, ex o chi txokliˈy tuˈn qMan Dios, tuˈn kyoka te Ttanim ex te tja. Chi ximintzintza tiˈj Crist, a Jesús, a smaˈn tuˈn Dios te onilqe, ex tok te tnejilxix pale te qe twutz Dios.


Ja hetkisen perästä näki hänet toinen, eräs mies, ja sanoi: "Sinäkin olet yksi niistä". Mutta Pietari sanoi: "Mies, en ole". 	 Aˈkxtaqku teˈ ikyjo, tej tiwle juntl majl Pegr tuˈn juntl xjal, a iky tqˈmaˈ kyjaluˈn: Ex majx te at kyxoljo xjal anetziˈn. Me ante Pegr chiˈ kyjaluˈn: Me mina, nyaqin wejiˈy.


Jos hän ei olisi Jumalasta, ei hän voisi mitään tehdä." 	 Qa nya te Diosjo ichin lo, ¿Ma akupetla tzul Dios weˈy tuˈn?


ja sitten ovat luopuneet - taas uudistaa parannukseen, he kun jälleen itsellensä ristiinnaulitsevat Jumalan Pojan ja häntä julki häpäisevät. 	 qatzin iteˈ junjun xjal ikyjo, exsin qa ma tzˈel kyiˈjlin kynimbˈiltz, nlayxpetzin tzˈajtz kyeˈ tiˈj kyanmin juntl majl, quˈn tukˈa kybˈinchbˈin ikyjo, nyakuj njaw kyqˈoˈn Jesús juntl majl twutz cruz tuˈn tkyim tzeˈnku jun xjal ntiˈ toklin te najsbˈil il. Ex noq tuˈn ikyjo, aku chi xmayin xjal tiˈjjo tkyimlin Jesús.


Vaan mitäpä tuosta, kunhan Kristusta vain tavalla tai toisella julistetaan, joko näön vuoksi tai totuudessa! Ja siitä minä iloitsen, ja olen vastakin iloitseva. 	 Nya weˈ te, quˈn exla qa jikyinqe wen toj kynimbˈil mo ex qa minaj, noqtzin tuˈn a wejiˈy nchin tzalaj tiˈj, tuˈn loqe nchi yolin tiˈj Tbˈanil Tqanil tiˈj Crist.


Ja sen tehtyään he saivat kierretyksi suuren joukon kaloja, ja heidän verkkonsa repeilivät. 	 Atzaj teˈ tkux kyxoˈn kypa toj aˈ, nimx kyiẍ tzyet kyuˈn. Ayetzin kyej pa noqx tuˈn kybˈajeltaq laqj tuˈn kyiẍ.


He saivat kuitenkin sitoa paula-anturat jalkaansa; "mutta älkää pukeko kahta ihokasta yllenne". 	 Bˈaˈn tuˈn tok kyqˈoˈn kyxjabˈa, me mi txi kyiˈn kyxbˈaliˈn te txˈixpil kyiˈja.


Silloin teidät annetaan vaivaan, ja teitä tapetaan, ja te joudutte kaikkien kansojen vihattaviksi minun nimeni tähden. 	 Quˈn ex kchi xel qˈoˈn toj kyqˈobˈ kawil, tuˈn kybˈaj jubˈchiˈn kyuˈn, ex okpe kchi kˈwel bˈyoˈn junjun kyeˈ kyuˈn. Ex kykyaqilxjal kchi elil ikyˈin kyeˈ tuˈn npaja.


Minä puhun, mitä minä olen nähnyt Isäni tykönä; niin tekin teette, mitä olette kuulleet omalta isältänne." 	 Ma chin yoliˈn tiˈjjo ma tzaj tyekˈin nMaˈn weˈy. Me metzin kye, atzin kubˈ kybˈinchinjiˈy a tzeˈnku ntzaj tqˈmaˈn kymaˈn kyeˈy.


Et sinä antanut minulle suudelmaa, mutta tämä ei ole lakannut suutelemasta minun jalkojani siitä asti, kuin tulin sisään. 	 Ex mi ẍin el tmaˈtziˈn te qˈolbˈil weˈy, tzeˈnku ntene qxol; qalatzin teˈ qya lo, noqx teˈ ẍin oktza, bˈeˈx s‑ok ten maˈtzilkye nqaˈn, ex naˈmx tuˈn tkubˈ qen jaˈlin.


samoin miespuoletkin, luopuen luonnollisesta yhteydestä naispuolen kanssa, ovat kiimoissaan syttyneet toisiinsa ja harjoittaneet, miespuolet miespuolten kanssa, riettautta ja villiintymisestään saaneet itseensä sen palkan, mikä saada piti. 	 Ex ikyqex ichin, kyij kytzaqpiˈn kymujbˈil kyibˈ tukˈa kyxuˈjil, tuˈn tpon kykˈuˈj tiˈj juntl ichin, ex kubˈ kẍe ichin tukˈa ichin, noq tuˈn kybˈinchin tkyaqil wiq kyˈaˈjin te txˈixwejil. Ax Dios tzaj qˈoˈnte jun tkawbˈil kuj tiˈj kyxmilil, noq tuˈn ttzˈeˈy kywutz, tiˈjjo kybˈinchbˈin ikyjo, a manyor tzˈilxix.


Sentähden olkaa tekin valmiit, sillä sinä hetkenä, jona ette luule, Ihmisen Poika tulee. 	 Tuˈntzintzjo ikyjo, kybˈinchinku kyibˈa, quˈn ntiˈkux toj kynabˈla aj wula, ayiˈn Tkˈwal Ichin.


Mutta eivät näinkään heidän todistuksensa olleet yhtäpitäviä. 	 Me mix tuˈn ikyjo, mix ja nchi kyijetaq toj wen tiˈjjo kyyol.


Mutta hän sanoi: "Mikä ihmisille on mahdotonta, se on Jumalalle mahdollista". 	 Xi ttzaqˈwin Jesús kyjaluˈn: Nlay bˈant tuˈn kyklet‑xjal kyuˈnx kyibˈx. Me mete Dios kbˈantil teˈ tuˈn tkyaqil.


Ja kun Karitsa avasi viidennen sinetin, näin minä alttarin alla niiden sielut, jotka olivat surmatut Jumalan sanan tähden ja sen todistuksen tähden, joka heillä oli. 	 Tej tjaw tlaqin tal Tal rit tjweˈyin jupbˈilte, nliy tjaqˈ t‑altar qMan toj kyaˈj aye kyanminjo a otaq chi kubˈ bˈyoˈn noq tuˈn tpajjo Tbˈanil Tqanil tiˈj Dios, ex noq tuˈn kyyekˈin kywutzxjal Tyol Dios toj kychwinqil.


Ja äänen kuuluessa he huomasivat Jeesuksen olevan yksin. Ja he olivat siitä vaiti eivätkä niinä päivinä ilmoittaneet kenellekään mitään siitä, mitä olivat nähneet. 	 Tej tbˈaj kybˈiˈn yol, a etz qˈmaˈn toj muj, iwle Jesús kyuˈn, ex kyli qa tjunalxtaq waˈl. Ntiˈ chˈin i jaw yolin, ex mix aˈl qe xi kyqˈmaˈne tiˈjjo otaq kyli.


Ja minä toin hänet sinun opetuslastesi tykö, mutta he eivät voineet häntä parantaa." 	 Ma tzul win wetza kywutz t‑xnaqˈtzbˈiˈn, me mi ma qˈanit‑x kyuˈn.


että he kaikki olisivat yhtä, niinkuin sinä, Isä, olet minussa ja minä sinussa, että hekin meissä olisivat, niin että maailma uskoisi, että sinä olet minut lähettänyt. 	 Nchin kubˈsin nwutza teˈy, tuˈn kytzaj tmojiˈn, tuˈntzintla junx kyanmin toj tkyaqil, ex junx kyteˈn toj kymujbˈil kyibˈ qukˈa, tzeˈnku we mujle wibˈa tukˈiy, ex a te wukˈiy. Nxi nqaninjiˈy luˈn teˈy, tuˈntzin tel kynikyˈxjal te, qa ay saj chqˈoˈn weˈy.


ei käyttäydy sopimattomasti, ei etsi omaansa, ei katkeroidu, ei muistele kärsimäänsä pahaa, 	 mi kubˈ qbˈinchin a nya wen kywutz qukˈa, mi qo jyon tiˈj noqx te qeku, ntiˈ tyabˈ qwiˈ, ex mibˈin qo kˈuˈn qˈoj.


Ja rankkasade lankesi, ja virrat tulvivat, ja tuulet puhalsivat ja syöksähtivät sitä huonetta vastaan, ja se sortui, ja sen sortuminen oli suuri." 	 Ex tej ttzaj txqan jbˈal, chˈiy nim aˈ tiˈjile, ex tzaj txqan kyqˈiqˈ tiˈj. Bˈeˈx ikyˈ pakˈchaj, quˈn bˈeˈx el yulj tzˈawin tjaqˈ.


Ja minä kuulin myös äänen, joka sanoi minulle: `Nouse, Pietari, teurasta ja syö`. 	 Ex xi nbˈiˈn tqˈajqˈojil twiˈ jun aˈla, a tzaj qˈmante weˈy: Weˈksa, Pegr. Bˈyoˈnqekujiy txuk lo, ex kux chex tchyoˈn.


ja hänestä on löydetty profeettain ja pyhien veri ja kaikkien veri, jotka maan päällä ovat tapetut. 	 Quˈn tojjo tnam lo ma knetjo kychkyˈeljo yolil Tyol Dios, junx kyukˈa jniˈ nimil, ex kykyaqiljo i kubˈ bˈyoˈn twutz tkyaqil twutz txˈotxˈ.


Älkää kenellekään pahaa pahalla kostako. Ahkeroikaa sitä, mikä on hyvää kaikkien ihmisten edessä. 	 Mi kubˈ kybˈinchiˈn nya wen kyiˈjjo aye nchi bˈinchin nya wen kyiˈja; qalaˈ kyqˈonka tilil, tuˈn kybˈinchintejiˈy wen twutz tkyaqil.


Sillä Jumalan valtakunta ei ole sanoissa, vaan voimassa. 	 Quˈn a t‑xilin Tkawbˈil Dios, nya noq qtzi, qalaˈ il tiˈj tuˈn tyekˈin qa at tipin Dios qukˈa.


Ahkeroikaamme siis päästä siihen lepoon, ettei kukaan lankeaisi seuraamaan samaa tottelemattomuuden esimerkkiä. 	 Tuˈnpetziˈn, qqˈonktzintz tilil, tuˈn qokx tojjo ajlabˈl, ex tuˈntzin mina qo ok tzeˈnku kye aj Israel ojtxe, a mix kubˈe kynimin Tyol Dios, ex tuˈn ikyjo, mix i okxe tojjo ajlabˈl qˈoˈn tuˈn Dios.


Sillä jos joku luulee jotakin olevansa, vaikka ei ole mitään, niin hän pettää itsensä. 	 Me qa at jun kyeˈ tkyˈeˈ tuˈn tkubˈ tbˈinchiˈn lo, noq tuˈn tnimsin tibˈ, ntiˈ tajbˈin ikyjo, ex ax nkubˈ sbˈunte tibˈ.


Niin he lähtivät ja kulkivat kylästä kylään julistaen evankeliumia ja parantaen sairaita kaikkialla. 	 Bˈeˈxsin i xiˈ kyej t‑xnaqˈtzbˈin Jesús tojile junjun kojbˈil, qˈmal teˈ Tbˈanil Tqanil kolbˈil kyexjal, ex tuˈn kyqˈanitjo jniˈ yabˈ kyuˈn.


Ja kaikki menivät verolle pantaviksi, kukin omaan kaupunkiinsa. 	 Jotxjo jniˈ xjal ok il kyiˈj tuˈn kyxiˈ tzˈibˈil kybˈi tojjo kytanim.


Ja hän alkoi opettaa heille, että Ihmisen Pojan piti kärsimän paljon ja joutuman vanhinten ja ylipappien ja kirjanoppineiden hyljittäväksi ja tuleman tapetuksi, ja kolmen päivän perästä nouseman ylös. 	 Ok tenl Jesús xnaqˈtzil kye t‑xnaqˈtzbˈin. Xi tqˈmaˈn kye: Ayiˈn, a Tkˈwal Ichin, a skˈoˈnxix tuˈn Dios, nimx kykyˈelix wuˈn, ex ok kchin elil iˈjliˈn kyuˈn kynejilxjal ex kyuˈn kynejil pale junx kyukˈa tkyaqil xnaqˈtzil tiˈj ojtxe kawbˈil. Kchin kˈwel bˈyoˈn kyuˈn, me toj toxin qˈij kchin jawil anqˈintla juntl majl.


Niin Jeesus sanoi heille: "Ei ole profeetta halveksittu muualla kuin kotikaupungissaan ja sukulaistensa kesken ja kodissaan". 	 Me xi tqˈmaˈn Jesús kye: Jaˈchaqx taˈ jun yolil Tyol Dios twutz txˈotxˈ, nxi qˈoˈnx toklin. Me qa tojx ttxˈotxˈ, ex kyxol t‑xjalil, ex tojx tja, ntiˈx toklin.