text:
806 авиаремонтный завод, войсковая часть 48742

История

После появления в 1953 году на аэродроме Салка 765-го истребительного авиационного  полка, 5 мая 1960 года для нужд 87-й истребительной авиационной дивизии ПВО была сформирована 706я авиаремонтная мастерская, которая занималась ремонтом самолётов МиГ-15 и МиГ-17. 01 марта 1967 года мастерская была реформирована в 3698-ую авиаремонтную базу (авиаремонтное предприятие АРП - в/ч 48742). Предприятие специализировалось на капитальном ремонте самолётов Су-9. С 1978 года коллектив приступил к ремонту изделия нового типа - МиГ-23.

Этапы освоения модификаций МиГ-23:

 1978-1980 г.г. - МиГ-23УБ (изделие 23УБ);
 1980-1987 г.г. - МиГ-23М (изделие 23М);
 1983-1988 г.г. - освоена и производилась доработка МиГ-23МЛ (изделие 23-12) под вариант МиГ-23МЛД (изделие 23-18);
 с 1987 г. - МиГ-23П (изделие 23П);
 в 1987 г. - была выполнена доработка четырёх экземпляров МиГ-23МЛД (изделие 23-18) под вариант МиГ-23МЛДГ (изделие 23-57).

Коллектив завода также освоил ремонт вооружения самолётов Су-9 и МиГ-23: изделие 67 (авиационная ракета Р-55) и изделие 62К (авиационная ракета Р-60).

В 1982 году выполнял ремонт Су-17, принадлежащий Летно-испытательной базе.

В 90е годы завод брал заказы на ремонт гражданской авиатехники: Ан-2, Як-18Т, Як-52.

В разные годы на заводе трудилось до 1300 специалистов.

В 1993 году предприятие было реформировано в 806й авиаремонтный завод. В состав завода входили производственные цеха:

 Центральная заводская лаборатория;
 Летная-испытательная станция;
 Цех №1 (корпус 201) - разборочный цех;
 Цех №4 (корпус 200) - сборочный цех;
 Цех №3 - ремонт электрооборудования;
 Цех по ремонту вооружения.

В 1994 году 806й авиаремонтный завод (в/ч 48742) была реорганизована в 1627-ую базу хранения и разделки, которая была ликвидирована в 2006 году.

Командование

Лётный состав
 Подполковник Гулаков Евгений Иванович;
Подполковник Дарбинян;
 Подполковник Носов Иван Алексеевич;
 Подполковник Марьин Валерий Николаевич;
 Подполковник Павлов Михаил Иванович.

Примечания

Авиаремонтные предприятия России


text:
Anna Tamminen (* 30. Oktober 1994) ist eine finnische Fußballtorfrau, die zur Saison 2021 zum schwedischen Erstliga-Neuling Hammarby IF wechselte und 2019 erstmals für die finnische A-Nationalmannschaft spielte.

Karriere

Vereine
Tamminen begann 2015 beim Erstligisten Nice Futis Pori, wo sie beim Tabellenletzten nach der regulären Punktspielrunde in den sechs Spielen der Abstiegsrunde mithalf den Abstieg noch zu vermeiden. 2016 stand sie in allen 24 Spielen im Tor und erzielte gegen HJK sogar ein Tor. Am Ende der Punktspielrunde standen sie auf dem vorletzten Platz, konnten diesen in der Abstiegsrunde auch nicht verlassen und mussten zwei Relegationsspiele gegen Jyväskylän PK bestreiten. Da beide Spiele nach 90 Minuten 1:1 endeten, ging das Rückspiel in die Verlängerung. Als sie in der Verlängerung noch zwei Gegentore hinnehmen musste, stieg sie mit der Mannschaft ab.

Tamminen wechselte daraufhin zu Hovås Billdal in die zweite schwedische Liga, wo sie sofort Stammtorhüterin war, blieb aber nur bei drei torlosen Remis ohne Gegentor und stieg mit dem Verein als Tabellenletzte auch wieder ab.

Es folgte der Wechsel zurück nach Finnland zu Åland United, wo sie auch sofort Stammtorhüterin wurde und zweimal als beste Torhüterin der Liga ausgezeichnet wurde. 2019 erhielt sie zwar Konkurrenz durch die zehn Jahre ältere Paula Myllyoja, die sich aber nicht gegen Tamminen durchsetzen konnte und nur drei Einsätze hatte. Myllyoja wechselte daher vor Beginn der Finalrunde nach Italien zum Pink Sport Bari, wo sie sofort Stammtorhüterin wurde. 2020 konnte Tamminen dann ihre ersten Titel mit dem Double feiern.

Im Januar 2021 wechselte sie zum Damallsvenskan-Aufsteiger Hammarby IF. Mit Hammarby belegte sie den siebten Platz in der Liga und kam dabei in allen 22 Spielen zum Einsatz.

Nationalmannschaft
Tamminen debütierte beim Zypern-Cup 2019 in der A-Nationalmannschaft und wurde auch beim Zypern-Cup 2020 eingesetzt. In der erfolgreich verlaufenen Qualifikation für die EM 2022 saß sie achtmal, davon siebenmal zusammen mit Myllyoja, auf der Bank. Auch in den ersten vier Spielen der Qualifikation für die WM 2023 war sie nur Ersatztorhüterin. Am 9. Juni 2022 wurde sie für die EM-Endrunde nominiert.

Erfolge
Åland United
 Finnische Meisterin 2020
 Finnische Pokal-Siegerin 2020

Weblinks
 Profil auf der Webseite des finnischen Verbandes

 Spielstatistik in Schweden

Einzelnachweise

Fußballnationaltorhüter (Finnland)
Fußballtorhüter (Åland United)
Fußballtorhüter (Hammarby IF)
Finnischer Meister (Fußball)
Finne
Geboren 1994
Frau

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
es una mangaka japonesa principalmente conocida por sus trabajos Gakuen Alice y M to N no Shōzō.

En 1996 hizo su debut profesional en el quinto número de Bessatsu Hana to Yume, titulado 5 Gatsu no Sakura (5月のサクラ, Las flores del cerezo de mayo). Su proyecto más conocido fue Gakuen Alice, terminado en junio de 2013 y su última obra publicada fue Kageki No Kuni No Alice, un spin-off de Gakuen Alice que fue recopilado en 3 volúmenes tankobōn y culminó el 20 de septiembre de 2017.

Carrera
Higuchi Tachibana debutó en 1996, a la edad de 20 de años en la revista Bessatsu Hana to Yume de la editorial Hakusensha, con su obra 5 Gatsu no Sakura.

En una entrevista que dio a Tokyopop detalló sus inicios como mangaka:"La primera vez que presenté una historia manga fue un tiempo después de que me gradué de la escuela secundaria. Hasta ese momento yo estaba estudiando para los exámenes de ingreso en la Universidad de Arte y, como parte de eso, a veces dibujaba manga y tiras de cómics de cuatro paneles por diversión.

Porque era consciente del hecho de que yo había empezado dibujar manga en serio a una edad más tarde, creo que mi progreso durante el inicio en el dibujo y técnicas de narración era más rápido que desesperadamente trataba de absorber todo lo que podía aprender acerca de la creación del manga. Después comenzó la serialización de la historia, a medida que fui ocupado, yo estaba tan desesperada que lo presente en el momento en que siento que los dibujos probablemente no han mejorado mucho en comparación con antes. Durante la realización del manga, creo que mis técnicas de la narración de historias mejoraron más que a mí respecta a mí mismo con la forma de captar la atención de los lectores, lo bien que se puede incorporar lo que los lectores buscan en la historia".Fue invitada al Salón del Manga de Barcelona, España, durante el 2006 en la versión XII Salón del Manga. Otros autores de manga invitados fueron; Masakazu Katsura, Atsuko Nakajima, Hideshi Hino y Monkey Punch y los artistas musicales BLOOD, Hironobu Kageyama y Akira Kushida.

En el año 2012, fue parte del equipo de autores/as que compuso el primer volumen de la Antología Story 311, la cual surgió como conmemoración al terremoto de Tohoku ocurrido en el 2011. La antología reúne una serie de historias breves, cada una escrita y dibujada por un/a autor/a distinto/a. Estas se vinculan a las experiencias de las personas sobrevivientes del terremoto y, a su vez, dejan en manifiesto la confrontación que tuvieron que conllevar estos autores con el mismo acontecimiento3. Todas las ganancias de las ventas fueron donadas para la reconstrucción de las zonas afectadas por el terremoto. En el año 2014 se publicó el segundo tomo de la antología, con una gama un poco distinta de autores.4 Los nombres de los autores del primer tomo son: Tachibana Higuchi, Yuki Suetsugu, Satoru Hiura, Rinko Ueda, Ume, Mari Okazaki, Keiko Okamoto, Riho Sachimi, Mayu Shinjo, Nagamu Nanaji y Akiko Higashimura. Los nombres que compusieron el segundo tomo son: Satoru Hiura, Toshinao Aoki, Ume, Kazumi Ohya, Keiko Okamoto, Riho Sachimi, Mayu Shinjo, Nagamu Nanaji, Tomoko Ninomiya, Kyo Hatsuki, Naoko Matsuda, Mitsuya Sasaki.

Obras

 Swan Lake - 1 volumen; 1999
 M to N no Shōzō - 6 Volúmenes; 2000-2002 (Hana to Yume, Hakusensha)
 Gakuen Alice - 31 volúmenes; 2002-2013 (Hana to Yume, Hakusensha)
 Story 311 - 1 volumen; 2012 (Kodansha y Kadokawa Shoten)
 Tegami - one-shot; 2014 (Hana to Yume, Hakusensha)
 Ann no Magomago Tosho Land - 3 volúmenes; 2014-2015 (Hana to Yume, Hakusensha)
 Kageki No Kuni No Alice - 3 volúmenes; 2015-2017 (Hana to Yume, Hakusensha)
 Sono Hi Sekai wa Owaru -  1 volumen; 2018 (Kiss, Kodansha)

Referencias
Personas vivas
Nacidos en Kioto

Enlaces externos

 Tachibana Higuchi en Anime News Network

Mujeres historietistas de Japón


text:
Le rio Lajeado Grande est un cours d'eau brésilien de l'État du Rio Grande do Sul.

C'est un affluent de la rive gauche du rio Taquari.

Lajeado Grande
2Lajeado Grande


text:
Michael Cole "Mike" Jensen (born November 30, 1939) is an American economist who works in the area of financial economics. Between 2000 and 2009 he worked for the Monitor Company Group,
a strategy-consulting firm which became "Monitor Deloitte" in 2013.
He holds the position of Jesse Isidor Straus Professor of Business Administration, Emeritus, at Harvard University.

Early life
Born in Rochester, Minnesota, United States, he received his A.B. in Economics from Macalester College in 1962. He received both his M.B.A. (1964) and Ph.D. (1968) degrees from the University of Chicago Booth School of Business, notably working with Professor Merton Miller (1990 co-winner of the Nobel Prize in Economics).

Career
Between 1967 and 1988, Jensen taught finance and business administration at the William E. Simon Graduate School of Business Administration of the University of Rochester, culminating in his 1984-1988 appointment as the LaClare Professor of Finance and Business Administration. From 1977 to 1988, he served as the founding director of the University's Managerial Economics Research Center. He joined the Harvard Business School on a half-time appointment in 1985 (dividing his time between Rochester and Harvard) before taking a full-time appointment at the latter institution in 1988. He cofounded the Social Science Research Network in 1994. In 2000, Jensen retired from academic work, retaining emeritus status at Harvard, upon assuming his position at Monitor.

He was also a visiting scholar at the University of Bern (1976), Harvard University (1984–1985, when he joined the faculty), and the Tuck School of Business at Dartmouth College (2001–2002). In 1992, he held the chair of president of the American Finance Association. He became a member of the American Academy of Arts and Sciences in 1996. Since 2002, he has been a board member of the European Corporate Governance Institute. Jensen is also the founder and editor of the Journal of Financial Economics.

The Jensen Prize in corporate finance and organizations research is named in his honor.

Research
He has played an important role in the academic discussion of the capital asset pricing model, of stock options policy, and of corporate governance. He developed a method of measuring fund manager performance, the so-called Jensen's alpha.

Jensen's best-known work is the 1976 paper he co-authored with William H. Meckling, Theory of the Firm: Managerial Behavior, Agency Costs and Ownership Structure. One of the most widely cited economics papers of the last 40 years, it implied the theory of the public corporation as an ownerless entity, made up of only contractual relationships, a field pioneered by Ronald Coase.

His 1983 paper Reflections on the Corporation as a Social Invention argued that corporations' sole responsibility was to shareholder value via short-term stock price increases.

It was a 1990 Harvard Business Review article, CEO Incentives: It's Not How Much You Pay, But How by Jensen and Kevin J. Murphy, that prescribed executive stock options to maximize shareholder value.  The justification they gave was that shareholders were the "residual claimants" of the corporation so they had the sole right to profits. The idea that shareholders are the sole residual claimants was later challenged by legal scholars, and some (such as Stout 2002) actively reject it, in favor of other arguments for shareholder primacy. However, recent literature (such as Rojas 2014) builds upon Jensen's work arguing in favor of a dynamic model of the corporation and theory of corporate governance.

After Jensen and Murphy (1990), Congress passed Section 162(m) of the U.S. Internal Revenue Code (1993), making it cost effective to pay executives in equity. As a result, executives had a financial incentive to focus their efforts on increasing stock price. In the short run, some executives even manipulated accounting numbers (Enron, Global Crossing) to achieve the goal.

Jensen has collaborated several times with Werner Erhard. The backbone of their study is an ontological/phenomenological model.

References

External links

 Personal page at the Harvard Business School website
 Author page at the SSRN (Social Science Research Network) website
 BEING A LEADER & THE EFFECTIVE EXERCISE OF LEADERSHIP: An Ontological/Phenomenological Model

1939 births
American economists
Fellows of the American Academy of Arts and Sciences
Harvard Business School faculty
Living people
Place of birth missing (living people)
University of Chicago Booth School of Business alumni
Presidents of the American Finance Association


text:
Ján Valašťan Dolinský (15 February 1892, Békéscsaba (Békéšská Čaba) – 2 March 1965, Nitra) was a Slovak composer, teacher, journalist, esperantist and collector of folk songs.

He graduated from a teacher's institute and then worked as a teacher. From 1928 he was a teacher in Martin, where he simultaneously worked in the Music department of Matica slovenská.

Works

Folk song collections
 Čabianske ľudové piesne pre mužský zbor (1923)
 Z našich hôr a dolín (1941)

Music for poems
He wrote music for poems of many well-known Slovak poets and it appeared under the name Vám všetkým (1922) and under other names

Song books
 Môj spevník
 Slávme slávne...

Textbooks
 Všeobecná náuka o hudbe (General Music Science)

Esperanto texts
 Mluvnica a slovník slovensko-esperantský (1936; Slovak-Esperanto Grammar and Dictionary; the first Slovak Esperanto textbook)
 Malý esperantsko slovenský slovník (1948; Small Esperanto-Slovak Dictionary)
 Učebnica jazyka esperanto (1949; Textbook of Esperanto)

Works in Esperanto
His original songs include:
 En aŭtuno
 Rememoro
 Profunda okulparo
Translations:
 Je la foiro en Detva by Timrava (Božena Slančíková)
 Adam Ŝangala  by Ladislav Nádaši-Jégé
 translations of works by Pavol Országh Hviezdoslav

1892 births
1965 deaths
People from Békéscsaba
Slovak composers
Male composers
Linguists from Slovakia
Writers of Esperanto literature
Slovak Esperantists
20th-century composers
20th-century linguists
Slovak schoolteachers
Slovak male musicians


text:
Franz Spiegelhalter (* 10. November 1899 in Freiburg im Breisgau; † 16. Februar 1988 ebenda) war ein deutscher Holzbildhauer.

Ab dem Wintersemester 1929/30 studierte er an der Kunstakademie in München. Er schuf zahlreiche Skulpturen besonders in Freiburg und Baden sowie Masken für die Schwäbisch-alemannische Fastnacht.

Werke
 1936 Freiburg-Herdern, St. Urban, Kanzel
 1936 Freiburg-Herdern, St. Urban, Krippe (seit 1970 in Missionsstation Kiripia, Papua-Neuguinea)
 1936 Freiburg, Maske der Freiburger Fasnetrufer
 1936 Freiburg Maske der Herdermer Lalli
 1936 Tuttlingen, Maske der Höllischen Feuerteufel
 1937 Freiburg, Maske der Miau-Zunft
 1938 Madonna für die Karlsruher Majolika-Manufaktur
 1948 Freiburg, Maske der Blaue Narre
 1954 Lörrach, St. Fridolin, Kriegergedächtniskapelle, Pietà
 1958 Freiburg-Kappel, Bergmannsbrunnen vor dem Rathaus
 1960 Helmstadt, St. Laurentius, Marienstatue
 1961 Freiburg, Figur auf dem Flecklehäs-Brunnen vor dem Colombi Hotel
 1985 Freiburg, Hubertusbrunnen vor dem Forstamt in der Günterstalstraße
 Freiburg, Holzbrunnen am Schwabentor
 Freiburg, Einmündung Habsburger-/Hauptstraße, steinernes Kreuz

Literatur
 Masken und Maskenschnitzer der schwäbisch-alemannischen Fasnacht. Theiss, Stuttgart 1983, ISBN 3-8062-0785-2, S. 170–171.
 Hans Sigmund: Franz Spiegelhalter, ein Freiburger Bildhauer und Schnitzer. In: Freiburger Almanach 44, 1993, S. 117–121.

Weblinks

 Badische Seiten: Franz Spiegelhalter
 Fotoalbum mit Werken von Franz Spiegelhalter

Einzelnachweise

Bildhauer (Freiburg im Breisgau)
Deutscher
Geboren 1899
Gestorben 1988
Mann


text:
Букача́чинське міське поселення () — міське поселення у складі Чернишевського району Забайкальського краю Росії.

Адміністративний центр — селище міського типу Букачача.

Історія
Станом на 2002 рік існували Букачачинська селищна адміністрація (смт Букачача) та Бухтинський сільський округ (села Бородінськ, Бухта, Усть-Горбиця).

Населення
Населення міського поселення становить 1868 осіб (2019; 2475 у 2010, 3692 у 2002).

Склад
До складу міського поселення входять:

Примітки

Поселення Чернишевського району


text:
Biografia

Nascita

Kamāmalu nacque nel 1802 a Kawaiahe, da Kamehameha I, primo re delle Hawaii, e da Kalākua Kaheiheimālie, una delle tante mogli di suo padre.

Matrimonio e salita al trono

Kamāmalu sposò intorno al 1814, a circa 12 anni, il fratellastro consanguineo Liholiho, la cui madre era Keōpuolani, la moglie di rango più alto di suo padre Kamehameha I. Kamāmalu fu la prima delle cinque mogli di Liholiho, poiché egli praticò la poligamia (lui e suo padre furono gli unici sovrani hawaiani poligami). La sua seconda e terza moglie furono Kīnaʻu e Kekāuluohi, rispettivamente sorella minore e sorellastra maggiore di Kamāmalu, ma fu sempre lei la moglie prediletta. Dopo la morte del padre avvenuta l'8 maggio 1819, il 20 maggio i due salirono al trono e al fianco del marito, che come re adottò il nome di Kamehameha II, Kamāmalu divenne regina.

Viaggi ufficiali

Nel novembre del 1823 Kamāmalu si imbarcò con il marito e la corte reale hawaiana per un viaggio verso Londra, per recarsi in visita ai sovrani britannici. Lo scopo del viaggio era ringraziare il re Giorgio IV del dono fatto a Kamehameha II di una scuna dotata di sei cannoni, ma soprattutto di rafforzare i rapporti diplomatici tra le Hawaii e il Regno Unito. La nave approdò nel febbraio del 1824 alla corte brasiliana a Rio de Janeiro, dove i due sovrani ebbero modo di incontrare l'imperatore Pietro I del Brasile. In seguito la corte ripartì per giungere in Inghilterra.

La visita in Inghilterra e la morte
Il 17 maggio 1824 Kamāmalu e il marito arrivarono a Portsmouth e il giorno successivo giunsero a Londra per alloggiare al Caledonian Hotel. Il 28 maggio venne organizzato un ricevimento con oltre 200 invitati in onore della famiglia reale hawaiana che, dopo aver visitato la città Londra, venne invitata il 31 maggio alla Royal Opera House ad assistere a un'opera e a un balletto. Il 4 giugno assistettero ad uno spettacolo al Drury Lane Theatre.

Poco dopo Kamāmalu contrasse l'influenza e per questo venne rimandato un incontro con Giorgio IV che si sarebbe tenuto il 21 giugno. In realtà l'intera corte hawaiana aveva contratto il morbillo durante una visita del 5 giugno al Royal Military Asylum. Kamāmalu morì l'8 luglio 1824 a circa 22 anni e il consorte morì sei giorni dopo, il 14 luglio. Una fitta folla si diresse al Caledonian Hotel il 17 luglio per commemorare i due defunti e il 18 luglio i loro corpi vennero temporaneamente posti in due bare nella chiesa di San Martino nei Campi. Verso settembre vennero imbarcati sull'HMS Blonde, per fare ritorno nelle Hawaii dove sarebbero stati sepolti. La nave raggiunse la capitale Honolulu quasi un anno dopo, il 6 maggio 1825 e l'11 maggio si tenne una lunga processione in onore dei due sovrani, che vennero poi sepolti nel Palazzo ʻIolani. In seguito i due corpi furono spostati e ad oggi sono sepolti nel mausoleo reale, il Mauna ʻAla. Poiché Kamāmalu non ebbe alcun figlio con il marito, il trono venne ereditato da un altro suo fratellastro, Kamehameha III delle Hawaii, fratello minore di Kamehameha II.

Titoli e trattamenti
 1802 – 1814: Sua Altezza Reale, la principessa Kamāmalu delle Hawaii
 1814 – 8 luglio 1824: Sua Maestà, la regina delle Hawaii

Ascendenza

Note

Bibliografia

Altri progetti

Collegamenti esterni

Sovrani consorti delle Hawaii


text:
Jeter peur faire référence à :
 jeter, verbe de la langue française, du latin jactare, dont l'adjectif jetable est dérivé  ;
 un patronyme partagé par :
 Carmelita Jeter, athlète américaine ;
 Derek Jeter, joueur de baseball américain ;
 Eugene Jeter, joueur américain de basket-ball ;
 K. W. Jeter, écrivain américain de science-fiction et d'horreur ;
 Michael Jeter, acteur américain.

Homonymie de patronyme


text:
Eltroplectris calcarata, the longclaw orchid, is a terrestrial species of orchid. It is native to Florida, Bahamas, Cayman Islands, Cuba, Hispaniola, Jamaica, Puerto Rico, Windward Islands, Trinidad, Suriname, Venezuela, Colombia, Peru, Brazil, and Paraguay.

References

External links

IOSPE orchid photos, Eltroplectris calcarata (Sw.) Garay & H.R. Sweet 1972 Photo by © Padre Pedro Ortiz Valdivieso
Swiss Orchid Foundation at Herbarium Jany Renz, Eltroplectris calcarata
Calphotos, University of California, Eltroplectris calcarata; Spurred Neottia

Spiranthinae
Orchids of North America
Orchids of South America
Flora of South America
Plants described in 1806
Flora of Florida
Flora of the Caribbean
Flora without expected TNC conservation status


text:
El tetrasíl·lab és un vers de quatre síl·labes. També se'n diu quadrisíl·lab. En general és un vers d'Art menor que s'usa per donar gran rapidesa al llenguatge poètic i pot aparèixer com a vers únic o bé combinat amb altres metres, entre els quals destaca la codolada, on es combinen versos de vuit i de quatre síl·labes que rimen en apariats.

La peça més destacada escrita en tetrasíl·labs és Espill, obra del metge valencià Jaume Roig i que data d'entre 1460 i 1462. Està escrit fent servir més de 16 mil tetrasíl·labs, cosa que el fa de difícil lectura, ja que la monotonia del vers i la complexitat sintàctica que suposa fa que sigui difícil de ser llegit.

 Exp.
(...)
 E com pensàs
 que'l temps passat
 mal compassat
 perdut, no's cobra
 metí en obra
 l'oït novell
 de bon consell.

J. Roig (Espill, Llibre IV)

Bibliografia

 Bargalló Valls, Josep (1991): Manual de Mètrica i versificació catalanes. Ed. Empúries. Col·lecció Les Naus. Barcelona.

 Oliva i Llinàs, Salvador (1988): Introducció a la Mètrica. Quaderns Crema. Assaig Minor, núm. 4. Barcelona.
 Parramon i Blasco, Jordi (2000): Diccionari de Poètica. Edicions 62. Col·lecció El Cangur Diccionaris, núm. 265. Barcelona.
 Roig, Jaume (1978): Espill o Llibre de les dones. Ed. 62. Les Millors Obres de la Literatura Catalana, núm. 3. Barcelona
 Serra i Baldó, A i Llatas, Rossend (1986): Resum de Poètica Catalana. Mètrica i Versificació. Ed. Barcino. Col·lecció Popular, núm. 75. Barcelona.

Tipus de vers


text:
Сан-Вісе́нті () — один з Навітряної групи островів () архіпелагу вулканічного походження Кабо-Верде в Макаронезії. Другий за чисельністю населення острів — 76140 мешканців (2010 рік).

Розвинені рибальство, туризм; основне джерело доходу — комерційне використання природної морської гавані  в системі міжнародних перевезень вантажів.

Сан-Вісенті — батьківщина відомої співачки Сезарії Евори, яка народилась у Мінделу — головному міському центрі острова та другому за розмірами місті в країні. На честь Сезарії Евори названий міжнародний аеропорт, розташований на південь від міста.

З 1984 року в затоці  під час повного місяця в перші вихідні серпня щорічно відбувається міжнародний «Festival de Música da Baía das Gatas», який збирає десятки тисяч глядачів, іноземних та кабовердійських артистів, як португаломовних, так і ні. На фестивалі переважають африканські ритми. З часу заснування він став однією з найбільших культурних подій африканського континенту. Також щорічно, переважно за 40 днів до католицького Великодня, проводиться навіяний святами та звичаями Бразилії креольський карнавал, в який додався португальський присмак спільної історії.

Історія

22 січня 1462 року був відкритий португальським мореплавцем Діогу Гомішем в день Святого Вікентія, на честь якого й отримав свою назву. Через природну нестачу прісної води острів протягом багатьох років використовувався деякими власниками з сусіднього острова Санту-Антан лише як просте пасовище для худоби.

Сан-Вісенті був заселений останнім з островів архіпелагу. І тільки 1838 року, коли Британською Ост-Індською компанією було відкрите в затоці Порту-Гранді вугільне родовище для постачання суден, що прямували через Атлантику, населення стало збільшуватись. Поселення в затоці дістало назву Мінделу (). В другій половині XIX століття на Сан-Вісенті стався бум у розвитку, пов'язаний з британським вугільним бізнесом і десятками суден, що діставалися порту для поповнення запасів. На той час місто стало важливим культурним центром. Навіть була запропонована ідея перенесення столиці Кабо-Верде до Мінделу. Підйом тривав всього кілька десятиліть. Після заміни на суднах, на початку XX століття, вугілля дизельним паливом порт втратив своє панівне становище в регіоні — його замінили порти на Канарських островах і Дакарі. Також острів дістав новий імпульс у розвитку після підключення до трансатлантичних підводних телеграфних кабелів. 1874 року підводними кабелями від Western Telegraph Company (зараз Cable & Wireless) були пов'язані Прайа-да-Матіота () на півночі затоки Порту-Гранді, Мадейра та Бразилія. 1886 року Кабо-Верде була також пов'язана підводним кабелем з Африкою та Європою.

Золотий період в історії острова відбиває відносно добре збережений історичний центр міста Мінделу, в якому домінують стилі колоніальної архітектури. Гарний приклад того часу — колишній Палац губернатора або Народний палац () після проголошення незалежності. Національний ліцей Кабо-Верде (пізніше Центральний ліцей інфанта Енріке, нині школа ), заснований 1917 року, мав величезне значення у розвитку національної самосвідомості кабовердійців. Його випускниками були багато національних діячів, зокрема політичний діяч Амілкар Кабрал і президент Педру Піреш.

З початком Другої світової війни на острови Кабо-Верде періодично прибували врятовані члени екіпажів з суден, що зазнали корабельну аварію чи були торпедовані. На липень 1941 року на островах перебували більше 300 врятованих з затонулих суден в очікуванні транспорту до Лісабону. Так, наприклад, в кінці березня 1941 року до Сан-Вісенті прибули під вітрилами на рятувальному човні 35 членів екіпажу вантажного судна «Clan Macnab», який у складі англійського конвою SL-68 (5000 тонн вантажу, зокрема чавун, авіаційне паливо, рис та чай) прямував за маршрутом Читтаґонґ — Фрітаун — Лондон — Глазго. Вночі 17 березня через невдалий маневр судно зіткнулося з норвезьким танкером «Strix». На світанку 18 березня з судна надійшло повідомлення про течу. По обіді «Clan Macnab» був відокремлений від конвою, щоб незалежно дістатися до Сан-Вінсенті. Незабаром після цього з судна був переданий сигнал SOS — «Clan Macnab» йшов під воду, а екіпаж рятувався у човнах. В результаті інциденту шістнадцять членів екіпажу загинули. Ще тридцять шість врятував корвет HMS «Crocus». На початку липня 1941 року португальський шлюп доставив у Сан-Вісенті 24 врятованих з британського вантажного судна «Auditor», який прямував з Лондона до Тейбл-Бей і Бейри з вантажем 10 літаків і 5300 тонн вантажів. 4 липня воно було торпедоване німецьким підводним човном U-123 і затонуло.

Географія
Розташований на північному заході архіпелагу між островами Санту-Антан (відокремлений від нього каналом Сан-Вісенті) і . Площа острова — 227 км²; протяжність зі сходу на захід — 24 км, з півночі на південь — 16 км.

Хоча острів має вулканічне походження, він є відносно пласким, особливо його центральна частина, а також місцевості на сході біля міста Кальау та півночі біля Байя-даш-Гаташ. Найвища точка острова Монті-Верді ( — «зелена гора») має висоту 750 м над рівнем моря. Інші великі узвишшя — Монті-Кара ( — «особа, обличчя»; названа через подобу до людського обличчя, що дивиться на небо) має висоту 480 м на точці «ніс» (), 488 м на піку «підборіддя» () і далі на південний захід до 571 м у найвищій точці цієї гірської формації піку Фатейша (); вершини масиву Мадейрал/Топона () мають висоту 675 м і 699 м відповідно; Топе-де-Кейша () — 535 м. Незважаючи на сильну ерозію, все ще добре видно кратери деяких вулканів — Віана () та Кальяу () на сході острова, Порту-Гранді () на північному заході (природна затока в кратері затопленого вулкана).

Міський район Мінделу розташований на північному заході острова біля затоки Порту-Гранді. Білі піщані пляжі знаходяться поблизу міст Байя-даш-Гаташ, Кальяу та Сан-Педру. На острові, майже повністю позбавленому рослинності, проведені роботи з озеленення — насаджені плантації акації в рівнинних місцевостях (уздовж долини Сан-Педру між Мінделу й аеропортом, Рібейра-ді-Вінья та Саламанса). Незважаючи на досить обмежений успіх цих плантацій, озеленення на острові продовжується.

Клімат
Клімат тропічний, сухий. Протягом року середня температура повітря тримається на рівні близько 24 °C, морської води змінюється від 22 °C в лютому до 27 °C у вересні. Клімат знаходиться під сильним впливом харматану, який несе сухе та запорошене повітря з Сахари.

Виділяють два сезони: з листопада по липень — сухий «сезон вітрів», коли дмуть пасати; з серпня по жовтень — «сезон дощів», хоча кількість атмосферних опадів насправді низька.

Примітки

Посилання

 São Vicente. Photos: Mindelo Infos , eCaboVerde
 São Vicente — The Cultural Island
 «The island of St. Vincent» // «South Australian Chronicle and Weekly Mail», Saturday 26 March 1881, p. 15
 «Round the World in 1882. St. Vincent to the cape» // «Australian Town and Country Journal», Saturday 23 September 1882, p. 602
 «About St. Vincent» // «The Maitland Weekly Mercury», Saturday 11 October 1913, p. 12

Сан-Вісенті (Кабо-Верде)


text:
Sheldon Krimsky (February 18, 1942 – April 25, 2022) was a professor of Urban and Environmental Policy and Planning at Tufts University, and adjunct professor in the Department of Family Medicine and Community Health at Tufts University School of Medicine. He was a fellow of the Hastings Center, an independent bioethics research institution.

Krimsky received his bachelor's and master's degrees in physics from Brooklyn College and Purdue University respectively, and a masters and doctorate in philosophy at Boston University.

Work

Science in the Private Interest
In his 2003 book Science in the Private Interest, Krimsky argues that conflicts of interests are perceived and regulated very differently in public affairs and in science:
The prophylactic measures that are taken to prevent conflict of interest in public affairs are considered irrelevant in science precisely because scientists view themselves as participating in a higher calling than that of public officials—namely, the pursuit of objective knowledge. While senior public officials (elected or appointed) are prohibited from managing their portfolios during their tenure in office, scientists with patents and equity in companies that fund their research are at most simply asked to disclose their interests.
Krimsky raises the concern that conflicts of interest may compromise the scientific norm of "disinterestedness", which "requires that scientists apply the methods, perform the analysis, and execute the interpretation of results without considerations of personal gain, ideology, or fidelity to any cause other than the pursuit of truth." He claims that blurred boundaries between public interest science and pursuit of private gain have severely compromised the integrity of university science:The evolving academic universe is no longer as nurturing an environment for public-interest science as it once was. To a large degree, universities have been taken over by money managers and academic entrepreneurs who are looking for financially lucrative research.

Krimsky argues that the profit motive has corrupted many scientists in biomedical research. He also proposes that the relationships between corporations, universities, and government agencies have resulted in biased science that puts human health and environment at risk. He has written and commented on genetically modified foods, water fluoridation, environmental health, global warming, and other controversial topics.

Editorial and advisory positions
Accountability in Research - Associate Editor
Science, Technology, & Human Values - Editorial Advisory Board Member
Journal of BioLaw and Business - Life Sciences Advisory Board Member
Human Gene Therapy - former Advisory Board Member
New Genetics and Society - International Editorial Board Member
Expert Opinion on Pharmacotherapy - Editorial Board Member
Council for Responsible Genetics (publishing GeneWatch) - Chair, Board of Directors
International Journal of Environmental Technology & Management - Editorial Board Member
Public Library of Science - Member, Medicine Advisory Group on Competing Interests and Publication Ethics
National Institutes of Health - former member (1978–1981), Recombinant DNA Advisory Committee
President's Commission for the Study of Ethical Problems in Medicine and Biomedical and Behavioral Research - former consultant
Congressional Office of Technology Assessment - former consultant
American Association for the Advancement of Science - former chair (1988–1992), Committee on Scientific Freedom and Responsibility
Hastings Center on Bioethics - fellow
American Association of University Professors - member, Committee A
American Civil Liberties Union - member of a study panel that formulated a policy on civil liberties and scientific research

Publications

Books

Sheldon Krimsky. "Conflicts of Interest In Science: How Corporate-Funded Academic Research Can Threaten Public Health". (Hot Books, February 12, 2019) 400pp. .
Sheldon Krimsky. Stem Cell Dialogues: A Philosophical and Scientific Inquiry Into Medical Frontiers. (Columbia University Press, June 23, 2015) 280pp. .

Sheldon Krimsky. Hormonal Chaos: The Scientific and Social Origins of the Environmental Endocrine Hypothesis (Johns Hopkins University Press, 2000) 252pp.
Sheldon Krimsky. Biotechnics and Society: The Rise of Industrial Genetics (Praeger, 1991),
Sheldon Krimsky. Genetic Alchemy: The Social History of the Recombinant DNA Controversy. (MIT Press, 1982)

Co-authored books
Sheldon Krimsky and Marion Nestle. "GMOs Decoded: A Skeptic's View of Genetically Modified Foods (Food, Health, and the Environment)". (MIT Press, March 12, 2019) 216pp. .
Agricultural Biotechnology and the Environment: Science, Policy and Social Values (University of Illinois, 1996)
Environmental Hazards: Communicating Risks as a Social Process (Auburn House, 1988)

Co-edited books
Sheldon Krimsky and Jeremy Gruber (Editors). "The GMO Deception: What You Need to Know about the Food, Corporations, and Government Agencies Putting Our Families and Our Environment at Risk". (Skyhorse, April 12, 2016) 440pp.        .
Rights and Liberties in the Biotech Age: Why We Need a Genetic Bill of Rights (Rowman & Littlefield Publishers, 2005)
Social Theories of Risk (Praeger, 1992)

See also
 Mark Diesendorf

References

External links

1942 births
2022 deaths
Tufts University faculty
Hastings Center Fellows
Philosophy of science
American ethicists
Bioethicists
Boston University alumni
Brooklyn College alumni
Graduate Center, CUNY alumni
Purdue University alumni


text:
Pidonia approximata is een keversoort uit de familie van de boktorren (Cerambycidae). De wetenschappelijke naam van de soort werd voor het eerst geldig gepubliceerd in 1977 door Kuboki.

approximata


text:
Bright Sheng (en  ; né le  à Shanghai, Chine) est un compositeur, chef d'orchestre et pianiste sino-américain.

Biographie
Bright Sheng vit aux États-Unis depuis 1982 et enseigne la composition à l'Université du Michigan. En 1999, en l'honneur du Premier ministre Chinois Zhu Rongji, la Maison-Blanche lui a commandé une composition, présentée lors d'un dîner d'État donné par Bill Clinton. En , il reçoit le prix MacArthur. Il est le premier compositeur en résidence du New York City Ballet.

Les œuvres de Bright Sheng ont été jouées par les plus grands orchestres nord-américains, ainsi que de nombreux orchestres européens et asiatiques, notamment l'orchestre Philharmonique de New York, l'Orchestre symphonique de Boston, l'Orchestre symphonique de Chicago, l'Orchestre de Philadelphie, l'Orchestre symphonique de Seattle, l'Orchestre de Paris, l'Orchestre royal du Concertgebouw, l'Orchestre philharmonique de Tokyo, et l'Orchestre symphonique national de Chine.

Parmi les plus remarquables interprètes de Bright Sheng figurent Leonard Bernstein, Yo-Yo Ma, Peter Serkin, Kurt Masur, Emanuel Ax, Leonard Slatkin, Robert Spano, David Zinman et Neeme Järvi. Les plus importants professeurs de Bright Sheng ont été Leonard Bernstein et Chou Wen-chung.

Compositions (sélection)
 Never Far Away, concerto pour harpe, création mondiale en 2008, par Yolanda Kondonassis et le Symphonique de San Diego
 Nankin! Nankin!, thrène sur le massacre de Nankin
 Red Silk Dance
 Madame Mao, commandé par et créé par l'Opéra de Santa Fe en 2003
 China Dreams
 La Rivière d'Argent (1997), opéra créé à Santa Fe, Nouveau-Mexique
 Quatre Mouvements pour trio avec piano
 La Chanson de Majnun
 Sept des Airs Entendus en Chine, pour violoncelle seul
 Le Rossignol et la rose

Notes et références

Liens externes

 .
 .

Naissance en décembre 1955
Naissance à Shanghai
Compositeur américain de musique classique
Compositeur américain d'opéra
Compositeur américain de ballet
Boursier Guggenheim
Prix MacArthur
Professeur à l'université du Michigan
Professeur de composition


text:
La Hylocichla mustelina () è un uccello della famiglia Turdidae.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni


text:
Никанор Петрович Шипулин (1904, дер. Букино, Вятский уезд, Вятская губерния, Российская империя — 7 мая 1954, Москва, РСФСР) — советский партийный и государственный деятель, первый секретарь Кировского обкома ВКП (б) (1938).

Биография

Член ВКП(б) с 1926 г. В 1928 г. окончил Курсы партийного актива при Ленинградском коммунистическом университете имени И. В. Сталина, в 1941 г. — Высшую партийную школу при ЦК ВКП(б); затем — два курса сельскохозяйственной академии имени К. А. Тимирязева.

 1924—1926 гг. — заведующий сельской школой, заведующий Великорецким волостным отделом народного образования
 1928—1929 гг. — ответственный секретарь Тожсолинского волостного комитета ВКП(б) (Вятская губерния),
 1929—1932 гг. — заведующий агитационно-массовым, организационным отделом Арбажского районного комитета ВКП(б) (Нижегородский край),
 1932—1937 гг. — первый секретарь Арбажского районного комитета ВКП(б),
 1937—1938 гг. — первый секретарь Котельнического районного комитета ВКП(б) (Кировская область),
 март-май 1938 г. — первый секретарь Кировского областного комитета ВКП(б),
 1938—1940 гг. — ответственный организатор отдела руководящих партийных органов ЦК ВКП(б), заведующий сектором управления кадров ЦК ВКП(б),
 1941—1949 гг. — заведующий промышленным отделом Кировского областного комитета ВКП(б), секретарь Кировского областного комитета ВКП(б) по лёгкой промышленности, заместитель секретаря Кировского областного комитета ВКП(б) по лёгкой промышленности, заместитель заведующего Промышленным отделом Кировского областного комитета ВКП(б),
 1949—1951 гг. — секретарь комитета ВКП(б) завода имени И. И. Лепсе (Киров).

Депутат Верховного Совета СССР первого созыва.

Источники

Политические лидеры Вятского края. Век XX. Биографический справочник. CD. ГАСПИ КО, Киров, 2006

Первые секретари Кировского обкома КПСС
Депутаты Верховного Совета СССР 1-го созыва


text:
Auguste Magdalene of Hesse-Darmstadt (6 March 1657, Darmstadt – 1 September 1674, Darmstadt) was a German noblewoman and poet.

Life
Auguste Magdalene was a daughter of Count Louis VI of Hesse-Darmstadt (1630–1678) from his marriage to Maria Elisabeth of Holstein-Gottorp (1634–1665), a daughter of Duke Frederick III of Holstein-Gottorp.

Like her father and her sister Magdalene Sibylle, she was active as a writer.  She translated the Psalms of David into German verse and wrote a poetry collection entitled The door to German poetry. She died only 17 years old and was buried in the City Church in Darmstadt.

References
 Gustav Friedrich Klemm: The Women, p. 281 (in German)
 Georg Gottfried Gervinus: poetical history of the German national literature, p. 280 (in German)

House of Hesse-Darmstadt
1657 births
1674 deaths
17th-century German women writers
17th-century German poets
17th-century German translators
German women poets
Writers from Darmstadt
Daughters of monarchs


text:
La prima stagione della serie televisiva I fantasmi di Bedlam è stata trasmessa dal canale britannico Sky Living dal 7 febbraio al 14 marzo 2011.

In Italia è andata in onda su Fox dal 10 ottobre al 14 novembre 2011.


text:
Antilocução é um termo definido pelo psicólogo Gordon Allport  em seu livro Natureza do Preconceito, 1954.  Antilocução define observações contra uma pessoa, grupo ou comunidade, que não são expressas diretamente ou explicitamente.  Geralmente designada como "falar mal pelas costas", ou representada por frases ou comparações "humorísticas" de gosto duvidoso, o impacto dessa conduta é geralmente pouco considerado.  Entretanto, pelo fato da antilocução criar um ambiente onde a discriminação é aceitável, frequentemente há um progresso para outras formas de comportamento preconceituoso mais nocivas. Atualmente o termo incitação ao ódio é mais utilizado, tendo praticamente o mesmo significado.

Ver também
 Escala de Allport
 Discurso de ódio

Discriminação


text:
Best of the Web awards was an annual contest for museum-related website content, organized each year at the Museums and the Web conference. A committee of peers recognizes the best museum work on the web. Sites are nominated by museum professionals from around the world. In 2016, the Museums and the Web conference renamed the award to the GLAMi Awards, honoring innovative contributions--not just on the web--from practitioners in the so-called "GLAM" sector--galleries, libraries, archives, and museums.

Categories
Sites have been nominated in the following categories. To recognize the enormous evolution in the online space these categories have been updated for MW2013:

 Audio / Visual / Podcast - Rich Media (audio/film/interactive)
 Education
 Exhibition - Digital Exhibition
 Innovative / Experimental
 Long-lived
 Mobile
 Museum Professional
 Research / Online Collection - Research / Collections Online
 Social Media

An overall winner is chosen among all nominated sites. In addition, there is a People's Choice Award (based on voting by the Museums and the Web community), and an award for a Small organization (based on staff number, annual budget, and/or project budget).

All nominations are made through the Museums and the Web site http://www.museumsandtheweb.com/mw2012/best and are also available online for others to review. Sites can be nominated in any one of the categories.

Note that the award categories may change from year-to-year, evolving along with the current trends of online presence.

Previous winners

2015
 Rich Media: Stinks, Bangs & Booms
 Education:  Fondation Louis Vuitton: Become An Apprentice Architect http://archimoi.fondationlouisvuitton.fr/en/
 Education Honorable Mention:  Cleveland Museum of Art: Studio Play http://mw2014.museumsandtheweb.com/bow/studio-play/
 Digital Exhibition: Van Go Yourself http://vangoyourself.com/
 Innovative / Experimental: Tate After Dark http://www.tate.org.uk/whats-on/tate-britain/special-event/after-dark
 Innovative / Experimental Honorable Mention: The Digital Pen http://www.cooperhewitt.org/new-experience/designing-pen/
 Long-lived:  The non-museum museum - redesigning the Royal Academy online http://www.royalacademy.org.uk
 Long-lived Honorable Mention:  British Council Visual Arts http://visualarts.britishcouncil.org/
 Mobile: Field Guides to Australian Fauna - a suite of eight apps http://museumsvictoria.com.au/discoverycentre/museum-victoria-apps/national-field-guide-apps/
 Museum Professional: Art Detective https://web.archive.org/web/20160216200302/http://www.thepcf.org.uk/artdetective/
 Research / Collections Online: Living Collections Catalogue http://www.walkerart.org/collections/publications
 Social Media: 1840s GIF Party at Tate Britain http://mw2015.museumsandtheweb.com/bow/1840s-gif-party-at-tate-britain/
 Social Media Honorable Mention: #PlayArtfully http://mw2015.museumsandtheweb.com/bow/playartfully/
 People's Choice:  Van Go Yourself http://vangoyourself.com/
 Best of the Web:  Art Detective https://web.archive.org/web/20160216200302/http://www.thepcf.org.uk/artdetective/

2014
 Rich Media: #Taull1123. Immersive experience in a World Heritage Site (or Augmented Reality without devices)' http://mw2014.museumsandtheweb.com/bow/taull1123-immersive-experience-in-a-world-heritage-site-or-augmented-reality-without-devices/
 Education:  MoMA's Catalysts: Artists Creating with Sound Video and Time' http://mw2014.museumsandtheweb.com/bow/catalysts-artists-creating-with-sound-video-and-time/
 Education Honourable Mention:  Cleveland Museum of Art: Studio Play' http://mw2014.museumsandtheweb.com/bow/studio-play/
 Digital Exhibition: Cleveland Museum of Art: Collection Wall' http://www.clevelandart.org/gallery-one/collection-wall
 Innovative / Experimental: Dallas Museum of Art: DMA Friends' http://www.dma.org/visit/dma-friends
 Long-lived:  Horniman Museums and Gardens' http://www.horniman.ac.uk/
 Mobile: Cleveland Museum of Art: ArtLens' http://mw2014.museumsandtheweb.com/bow/artlens/
 Museum Professional: Musepunks' http://museopunks.org/
 Research / Collections Online: Operation War Diary' http://www.operationwardiary.org/
 Research / Collections Online Honourable mention: Seattle Art Museum: The Online Catalogue of Chinese Painting & Calligraphy' http://chinesepainting.seattleartmuseum.org/OSCI/
 Social Media: In the Horniman' http://in-the-horniman.tumblr.com/
 Best Small Museum Project: Tang Museum "Classless Society" exhibition website' https://web.archive.org/web/20140306044625/https://tang.skidmore.edu/app/public/webroot/files/uploads/classless_society/index.html
 Best Small Museum Project Honourable mention: Victorian Collections' http://victoriancollections.net.au/
 People's Choice:  BoW Nomination: Reynolda House Museum of American Art' http://reynoldahouse.org
 Best of the Web:  Dallas Museum of Art: DMA Friends' http://www.dma.org/visit/dma-friends

2013
 Rich Media: Anish Kapoor in MCA Publications http://www.mca.com.au/apps/mca-publications/
 Education: ArtNC http://artnc.org/
 Digital Exhibition: The Gallery of Lost Art http://galleryoflostart.com/
 Innovative / Experimental: Rijksstudio: Make Your Own Masterpiece http://www.rijksmuseum.nl/rijksstudio
 Long-lived: ArtBabble Redesign http://www.artbabble.org/
 Mobile: Sound Uncovered https://itunes.apple.com/us/app/sound-uncovered/id598835017?mt=8
 Museum Professional: Beyond the Printed Page: Museum Digital Publishing Bliki http://digitalpublishingbliki.com/
 Research / Collections Online: Cooper-Hewitt Online Collection http://collection.cooperhewitt.org/
 Social Media: Titanic on Twitter https://web.archive.org/web/20130426233131/http://mw2013.museumsandtheweb.com/bow/titanic-on-twitter/
 Best Small Museum Project: TXTilecity http://txtilecity.ca/
 People's Choice: Rijksstudio: Make Your Own Masterpiece
 Best of the Web: Rijksstudio: Make Your Own Masterpiece

2012
 Audio / Visual / Podcast:
 Education:
 Exhibition:
 Innovative:
 Long Lived:
 Mobile:
 Museum Professional:
 Research / Online Collection:
 Social Media:
 Small:
 People's Choice:
 Best Overall:

2011
 Audio / Visual / Podcast: Museum Victoria 'Access All Areas' podcast adventures, designed in-house
 Education: Australian Centre for the Moving Image ACMI Generator, designed by Monkii https://web.archive.org/web/20120214044545/http://generator.acmi.net.au/
 Education (Honorable Mention): The College of Physicians of Philadelphia The History of Vaccines, designed by Night Kitchen Interactive  http://www.historyofvaccines.org
 Exhibition: Museum of Modern Art Henri Cartier-Bresson: The Modern Century, designed by Second Story, Inc.  http://moma.org/cartierbresson
 Exhibition (Honorable Mention): Center of Contemporary Culture of Barcelona (CCCB) City of Horrors, designed by Ignasi Rifé http://www.cccb.org/laciutatdelshorrors/old.php?l=en
 Innovative: Nationaal Historisch Museum / Museum of National History Nationnaal Historisch Museum / Museum of National History, designed in-house http://www.innl.nl
 Long Lived: Exploratorium Exploratorium.org, designed by varied http://www.exploratorium.org
 Mobile: The Museum of Modern Art AB EX NY iPAD APP, designed by Deep Focus  http://www.moma.org/explore/mobile/abexnyapp
 Mobile (Honorable Mention): California Academy of Sciences Golden Gate Park Field Guide, designed by Odopod  https://web.archive.org/web/20120106232816/http://calacademy.org/apps/ggp/
 Museum Professional: Smithsonian Institution Smithsonian Web and New Media Strategy Wiki, designed in-house  http://smithsonian-webstrategy.wikispaces.com
 Research / Online Collection: The British Museum Portable Antiquities Scheme, designed by Daniel Pett http://finds.org.uk
 Social Media: Tate One-to-one with the Artist: Ai Weiwei, designed by Cogapp  http://aiweiwei.tate.org.uk/
 Social Media (Honorable Mention): The Museum of Modern Art Andy Warhol: Motion Pictures, designed by Stamen http://MoMA.org/screentests
 Small: County Museum, Dundalk ASI: Archaeology Scene Investigations in North County Louth, designed by MOR Solutions http://www.asi-louth.ie/
 People's Choice: Smithsonian Institution Smithsonian Web and New Media Strategy Wiki, designed in-house  http://smithsonian-webstrategy.wikispaces.com
 Best Overall: Australian Centre for the Moving Image ACMI Generator, by Monkii https://web.archive.org/web/20120214044545/http://generator.acmi.net.au/
 Special Community Award: Spinny Bar Historical Society SBHS, designed "in-house" http://www.spinnybarhistoricalsociety.org/

2010
 Education: Museum of Modern Art Meet Me: The MoMA's Alzheimer's Project, designed in-house http://www.moma.org/meetme
 Exhibition (Honorable Mention): Historical Society of Pennsylvania  PhilaPlace, designed by Night Kitchen Interactive http://www.philaplace.org/
 Exhibition: Museum of Modern Art  Bauhaus: Workshops for Modernity 1919-1933, designed by Hello Design https://web.archive.org/web/20120423044459/http://www.moma.org/bauhaus
 Innovative/Experimental: Royal Observatory Greenwich  Solar Stormwatch, designed in-house http://solarstormwatch.com/
 Long-lived: Culture24  Culture24, designed by Culture24 and System Simulation Limited http://www.culture24.org.uk/
 Museum Professional: Museum Marketing https://web.archive.org/web/20120502204447/http://museummarketing.org/
 Podcast: National Museum of Australia  National Museum of Australia's Audio on demand program, designed by Icelab http://www.nma.gov.au/audio/
 Research: Victoria and Albert Museum  V&A Search the Collection, designed by The Other Media https://collections.vam.ac.uk/
 Social Media: Museo Picasso de Barcelona  Museo Picasso Online Community, designed in-house http://www.bcn.cat/museupicasso/en/get-involved/online-community.html
 Small: Dulwich Picture Gallery  Dulwich OnView, designed in-house http://www.dulwichonview.org.uk/
 People's Choice: National September 11 Memorial & Museum  Make History, designed by Local Projects http://911history.org/
 Best Overall: Indianapolis Museum of Art  ArtBabble, designed in-house http://www.artbabble.org/

2009
 Online Exhibition: Click! A Crowd-Curated Exhibition http://www.brooklynmuseum.org/exhibitions/click
 Educational:  Tate Kids http://kids.tate.org.uk/
 Education (Honorable Mention): Firefly Watch, Museum of Science, Boston https://www.mos.org/fireflywatch/
 Museum Professional's: CODART.nl http://www.codart.nl
 Research: Museum of Jewish Heritage Online Collection http://collection.mjhnyc.org
 Online Community or Service: Brooklyn Museum Collection, Posse, and Tag! You are It! http://www.brooklynmuseum.org/opencollection/collections/
 Online Community or Service (Honorable Mention): Flickr Commons https://www.flickr.com/commons and Indicommons https://web.archive.org/web/20120228172506/http://www.indicommons.org/
 Podcast (Audio, Video): RWM (Radio web MACBA) http://rwm.macba.cat
 Innovative or Experimental: My Yard Our Message http://myyardourmessage.com/
 Innovative or Experimental (Honorable Mention) Astronomy Photographer of the Year (plus complimentary digital astronomy services) https://web.archive.org/web/20170421004616/http://www.adrianmactaggart.co.uk/work/web/astrophoto/
 Small: Museum 2.0 http://museumtwo.blogspot.com/
 People's Choice: Video Active  Video Active, designed by the Video Active Project http://videoactive.wordpress.com/workplan-2/
 Best Overall: Brooklyn Museum Collection http://www.brooklynmuseum.org/

2008
 Exhibition: The American Image: The Photographs of John Collier Jr. https://web.archive.org/web/20160303172725/http://americanimage.unm.edu/
 Exhibition Honorable Mention: The Digital Vaults http://www.digitalvaults.org
 Educational:  Great Chicago Stories, Chicago History Museum https://web.archive.org/web/20161221092603/http://www.greatchicagostories.org/
 Museum Professional's: ExhibitFiles, Association of Science-Technology Centers https://web.archive.org/web/20100214152434/http://www.exhibitfiles.org/
 Museum Professional's Honorable Mention: The IMA Dashboard, Indianapolis Museum of Art https://web.archive.org/web/20160303204512/http://dashboard.imamuseum.org/
 Research: Prints and Printmaking, Australia, Asia, Pacific https://web.archive.org/web/20130302182605/http://www.printsandprintmaking.gov.au/catalogues/work.aspx?
 Online Community or Service: My Brighton and Hove http://www.mybrightonandhove.org.uk
 Online Community or Service (Honorable Mention): Brooklyn Museum of Art Community, Brooklyn Museum of Art https://web.archive.org/web/20140305195115/http://www.brooklynmuseum.org/community/
 Podcast (Audio, Video): Roman Art from the Louvre Webisodes, Indianapolis Museum of Art https://web.archive.org/web/20100224061009/http://www.theromansarecoming.com/webisodes
 Podcast (Audio, Video) Honorable Mention: TateShots, Tate https://web.archive.org/web/20081011203916/http://tate.org.uk/tateshots/
 Innovative or Experimental: Launchball, Science Museum, London http://www.sciencemuseum.org.uk/launchball
 Innovative or Experimental (Honorable Mention) Astronomy Photographer of the Year (plus complimentary digital astronomy services) http://www.rmg.co.uk/discover/astronomy-photographer-gallery
 People's Choice: Maps: Tools for Adventure, The Children's Museum of Indianapolis (in conjunction with the National Geographic Society) https://web.archive.org/web/20090626085547/http://www.nationalgeographic.com/education/toolsforadventure/
 Best Overall: Launchball, Science Museum, London http://www.sciencemuseum.org.uk/launchball

2007
 Online Exhibition: Rembrandt-Caravaggio Webspecial http://www.brooklynmuseum.org/exhibitions/click
 Online Exhibition Honorable Mention: Caught & Coloured
 Educational:  Stagework  https://web.archive.org/web/20160205060918/http://www.stagework.org.uk/
 Museum Professional's: Collections Link https://web.archive.org/web/20140622092324/http://www.collectionslink.org.uk/
 Research: Discover Nikkei http://www.discovernikkei.org
 Innovative or Experimental: SFMOMA ArtCasts https://web.archive.org/web/20081021025016/http://www.sfmoma.org/podcasts/
 Best Overall: Stagework https://web.archive.org/web/20160205060918/http://www.stagework.org.uk/

2006
 Online Exhibition: Curating the City - Wilshire Boulevard http://www.curatingthecity.org
 Online Exhibition Honorable Mention: Monticello Explorer http://explorer.monticello.org
 E-Services or E-Commerce Site:  Minnesota Historical Society (MHS) Online Store  http://shop.mnhs.org
 Educational:  Life of a Rock Star http://collectionscanada.ca/rock/index2-e.html
 Educational Honorable Mention: Palaeography: Reading old handwriting, 1500-1800  http://www.nationalarchives.gov.uk/palaeography
 Museum Professional's: International Council of African Museums (AFRICOM) https://web.archive.org/web/20150510064937/http://www.africom.museum/
 Research: NYPL Digital Gallery http://digitalgallery.nypl.org/nypldigital/index.cfm
 Research Honorable Mention: Birds in Backyards http://www.birdsinbackyards.net/
 Innovative or Experimental: Science Buzz http://www.smm.org/buzz
 Small Museum: Waterford County Image Archive http://www.waterfordcountyimages.org
 Best Overall: Science Buzz http://www.smm.org/buzz

References

http://www.museumsandtheweb.com/forum/congratulations_to_the_mw2011_best_of_the_web_winners
http://www.museumsandtheweb.com/best
http://www.historyofvaccines.org/content/about

https://web.archive.org/web/20130607200435/http://www.indicommons.org/2009/02/02/museums-and-the-web-2009-awards-nominations/
http://www.museumsandtheweb.com/forum/mw2009_best_web_sites_selected

Web awards


text:
La Cartaginense (en llatí Carthaginensis) era una província de l'Imperi Romà i després visigoda d'Hispània.

Es va crear per divisió de la Tarraconense a finals del  amb la reorganització de Dioclecià o al principi del  amb Constantí el Gran. El 395 se'n separar Insulae Balearum. La capital inicial fou Cartago Nova, l'actual Cartagena, però en el període visigot era Toledo, ja que Cartago Nova fou ocupada pels romans d'Orient. El nom de la província venia de Cartago Nova. S'estenia per les dues Castelles, Múrcia, Andalusia Oriental (Almeria) i la part sud del País Valencià. Amb els àrabs va canviar de nom a Tolaitola, nom àrab de la capital Toledo. També rep aquest nom la diòcesi amb capital en la ciutat de Cartagena i amb seu catedralícia a Múrcia.

Referències

Províncies romanes d'Hispània
Hispània Visigoda


text:
Ivan Kitanović (* 16. Dezember 1976 in Kruševac, Jugoslawien) ist ein serbischer Kontrabassist.

Tätigkeiten
Kitanović ist als Solist und kammermusikalisch in Österreich und im Ausland tätig:
 1995/98 Solo-Kontrabassist mit den Belgrad Strings
 1999/2000 Grazer Symphoniker
 2000/01 Mitwirkung bei den Wiener Symphonikern, dem Wiener Johann Strauss Orchester und dem Bühnenorchester der Wiener Staatsoper
 2002 Wiener Symphoniker, Kontrabass-Tutti
 2003 Wiener Symphoniker, 1. Solo-Kontrabassist

Wettbewerbe
 Petar Konjović Wettbewerb in Belgrad
 1992 Erste Kategorie, 1. Preis
 1993 Zweite Kategorie, 1. Preis
 1994 Internationaler Wettbewerb in Strezia, Italien 1. Preis

Weblinks
 Website von Ivan Kitanović

Klassischer Kontrabassist
Musiker (Serbien)
Serbe
Geboren 1976
Mann


text:
Die Volksbank Montabaur-Höhr-Grenzhausen eG war eine deutsche Genossenschaftsbank mit Sitz in Montabaur im Westerwaldkreis (Rheinland-Pfalz). Im Jahre 2017 fusionierte die Bank mit der Westerwald Bank eG Volks- und Raiffeisenbank, die gleichzeitig ihren Sitz nach Montabaur verlegte.

Geschichte
Die Volksbank Montabaur-Höhr-Grenzhausen eG wurde 1859 gegründet.

Rechtsgrundlagen
Rechtsgrundlagen der Bank waren ihre Satzung  und das Genossenschaftsgesetz. Die Organe der Genossenschaftsbank waren der Vorstand, der Aufsichtsrat und die Vertreterversammlung. Die Bank war der Sicherungseinrichtung des Bundesverbandes der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken e.V. angeschlossen, die aus dem Garantiefonds und dem Garantieverbund besteht.

Niederlassungen
Die Bank unterhielt fünf Geschäftsstellen.

Einzelnachweise

Montabaur
Ehemaliges Unternehmen (Westerwaldkreis)
Organisation (Montabaur)
Gegründet 1859
Aufgelöst 2017
Ehemaliges Kreditinstitut (Rheinland-Pfalz)


text:
Pacific 231 is a 1949 short film directed by French film theorist Jean Mitry.

Music
The film soundtrack uses the orchestral work of the same name, composed by Arthur Honegger.

Summary
Pacific 231 pays tribute to the steam locomotive, and includes close-up footage of driving wheels, running gear and railroad operations, mostly taken at speed, and cut/choreographed to the music.

Accolades
The film was awarded the Short Film Palme d'Or, the highest prize given for a short film at the 1949 Cannes Film Festival.

References

External links
Pacific 231 on Vimeo
Pacific 231 (1949) on IMDb
Internet Archive

1949 films
French short films
Rail transport films
Short Film Palme d'Or winners
French black-and-white films


text:
Kraftklub ist eine fünfköpfige Rap-Rock-Band aus Chemnitz. Die Musik wird meist als eine Mischung aus Indie, Punkrock und Rap bezeichnet.

Mitglieder
Alle fünf Musiker sind in Karl-Marx-Stadt geboren, dem heutigen Chemnitz.

Sänger Felix ist der Sohn von Ina und Jan Kummer, den Mitbegründern der DDR-Avantgarde-Gruppe AG. Geige. Bassist Till ist der Sohn von Jan Kummer und seiner zweiten Frau, mit der er auch die beiden Töchter Nina und Lotta hat. Kummer ist auch der bürgerliche Nachname von Felix und Till, welche medial als Felix und Till Brummer Bekanntheit erlangten.

Die beiden Schwestern von Felix und Till Brummer, Lotta und Nina Kummer, sind Musikerinnen in der Band Blond, die bereits als Vorband auf mehreren Kraftklub-Konzerten im Rahmen der Keine Nacht für Niemand Tour auftrat.

Musikalische Einflüsse
Der instrumentale Teil von Kraftklubs Musik wurde vor allem in frühen Jahren mit Indiebands der 2000er Jahre – etwa The Hives (was die Band in Scheissindiedisko ironisch mit den Worten "So so, wir sehen aus wie die Hives? Ach, ich scheiß auf die Hives!" kommentiert), den Strokes und vor allem den ersten Alben der Arctic Monkeys – verglichen.

In den Texten und Songtiteln der Band finden sich häufig Querverweise auf musikalische Einflüsse der Band. Die erste Zeile des Refrains von Songs für Liam ist etwa eine Anspielung auf die wechselhafte Beziehung der Brüder Noel und Liam Gallagher von der seit 2009 aufgelösten Band Oasis; die B-Seite Juppe verweist mit der Zeile "Mein Gewissen hat sich aufgelöst zusammen mit Oasis" auf dieselbe Band. Schüsse in die Luft enthält einen Verweis auf das Lied Deine Schuld von Die Ärzte ("Aber ich soll auf die Straße sagt Farin Urlaub"), während der Refrain des Songs Sklave markant den Song Bitte Bitte zitiert. Urlaub selbst singt den letzten Refrain des Songs Fenster. Das Lied Am Ende enthält einen Verweis auf Am Ende denk ich immer nur an dich von Element of Crime. ("Doch ganz egal, woran ich grade denke, am Ende denk ich immer nur an dich"). Der letzte Teil des Refrains wird von Sven Regener gesungen.

Engagement

Am 3. September 2018 initiierte die Band Kraftklub als Protest gegen die rechtsextremen Ausschreitungen in Chemnitz ein Openair-Konzert unter dem Motto "Wir sind mehr" vor schätzungsweise 65.000 Konzertbesuchern. Neben ihnen spielten dort auch unter anderem Die Toten Hosen und Feine Sahne Fischfilet.

Kraftklub engagiert sich für das Lesen- und Schreibenlernen. Im Rahmen der Kampagne "iCHANCE", die vom Bundesverband Alphabetisierung und Grundbildung betrieben wird, sprechen sich die Bandmitglieder gegen Analphabetismus aus und machen Betroffenen Mut.

In Radio und Fernsehen
Die Bandmitglieder Felix Brummer und Steffen Israel sind gemeinsame Moderatoren der Radiosendung "Radio mit K", welche unter anderem auf 1 Live diggi, MDR Sputnik und Fritz übertragen wird. Die Sendung wird auch als Podcast veröffentlicht.

Von der Band stammt die Titelmusik Juppe der politischen Kabarett-Sendung Die Anstalt, weiterhin waren sie am 9. Dezember 2014 in der Sendung zu Gast und in das Programm miteingebunden, am Ende der Sendung wurde der Song Schüsse in die Luft gespielt.

Geschichte

Gründungsjahre und erster Erfolg (2010–2011)

Auf dem Splash-Festival 2009 trat der Rapper Bernd Bass (Felix Brummer) erstmals gemeinsam mit der Rockband Neon Blocks auf. Ende des Jahres 2009 gingen sie zusammen ins Studio und gründeten die Band Kraftklub. Am 13. Februar 2010 veröffentlichten sie ihre erste EP Adonis Maximus auf einer Record-Release-Party im Chemnitzer Club Atomino. Im September gewannen sie den von verschiedenen ARD-Radiostationen verliehenen Musikpreis New Music Award. Daraufhin wurden auch einige größere Labels auf sie aufmerksam. Seit Ende Januar 2011 steht Kraftklub bei Universal Domestic Rock/Vertigo unter Vertrag. Kraftklub trat als Vorgruppe für die Beatsteaks, Fettes Brot, Casper, Die Toten Hosen, Die Ärzte und Rammstein auf. Am 5. August 2011 veröffentlichte Kraftklub ihre erste Single Zu jung bei Universal.

Durchbruch mit Mit K (2011–2013)
Am 29. September 2011 trat Kraftklub mit dem Song Ich will nicht nach Berlin beim Bundesvision Song Contest 2011 für den Freistaat Sachsen an und erreichte 89 Punkte und somit den 5. Platz. Die Single wurde am folgenden Tag veröffentlicht und stieg in den Media-Control-Charts auf Platz 45 ein. Das Debütalbum Mit K erschien am 20. Januar 2012 und erreichte überraschend auf Anhieb Platz 1 der Media-Control-Album-Charts. Obwohl die nächste Single Songs für Liam erst im April 2012 offiziell veröffentlicht wurde, erreichte sie am 23. März 2012 aufgrund Download-Verkäufe Platz 40 der deutschen Charts.

Am 6. April 2012 gaben K.I.Z und Kraftklub ein unangemeldetes Konzert auf dem Dach des Chemnitzer Gewerbekomplexes Terminal 3 im Rahmen der von ARTE in Auftrag gegebenen Dokumentarfilmserie Durch die Nacht mit …. Der Auftritt wurde nur wenige Stunden vorher über soziale Netzwerke, trotz des Tanzverbotes am Karfreitag, angekündigt und in Folge des Publikumandranges sperrte die Polizei die Chemnitzer Brückenstraße ab.

Zum Record Store Day 2012 veröffentlichte Kraftklub den Song Songs für Liam in einer Version mit Casper als Vinyl-Single. Diese ist auf 700 Stück limitiert.

Das erste Konzert außerhalb Europas gab Kraftklub im Rahmen der "Con-K"-Tour am 19. September 2012 in Kolumbien: Bogotá, Medellín, Cali und Cartagena.

2013 war Kraftklub (neben anderen) zusammen mit der Gruppe Frei.Wild für den Musikpreis Echo in der Kategorie Rock/Alternativ National nominiert. Am 6. März 2013 gab die Gruppe bekannt, sich von der Nominiertenliste streichen zu lassen, da Kraftklub nicht mit Frei.Wild in einer Reihe genannt werden will. Nachdem auch Mia. und Die Ärzte ihre Teilnahme zurückgezogen hatten, wurde Frei.Wild von der Nominiertenliste gestrichen, und Kraftklub erhielt den "Kritikerpreis National".

Der Song Eure Mädchen ist auf dem Soundtrack des PC- und Konsolenspiels FIFA 13 zu hören. Er ist der einzige deutsche Titel im Spiel. Kraftklub hat im Song Ganz schön okay auf dem Album Hinterland des deutschen Rappers Casper einen Gastauftritt.

2013 rief die Band das Kosmonaut Festival am Stausee Oberrabenstein in Chemnitz ins Leben, das bereits im ersten Jahr mit 6000 Besuchern ausverkauft war und für 2014 mit 10.000 Besuchern auf zwei Tage verlängert wurde. Seit 2020 findet das Festival nicht mehr statt.

Am 1. Februar 2013 veröffentlichte der Schlager-Sänger Heino eine Coverversion des Kraftklub-Titels Songs für Liam als exklusiven Bonustitel auf dem Album Mit freundlichen Grüßen in der Download-Version des Albums von iTunes.

Am 30. September 2013 feierte ein Musikvideo zum Titel Vague as a Mirage der Chemnitzer Stoner-Rock-Band Iguana Premiere, in dem die Musik von Kraftklub sowie Bassist Till Brummer eine Hauptrolle spielen.

In Schwarz (2014–2016)
Am 20. Mai 2014 erschien auf YouTube das Musikvideo Hand in Hand (in einer Version mit Bassist Till Brummer am Gesang) einer vorgeblich neuen Band namens In Schwarz. Hochgeladen wurde das Video vom Musiklabel Audiolith Records. Am 2. Juni 2014 traten In Schwarz bei der Fernsehshow Circus HalliGalli auf und enttarnten sich als Kraftklub.

Die erste Single aus dem neuen Album heißt Hand in Hand und wurde am 22. Juni 2014 veröffentlicht. Bei MDR Sputnik präsentierten Kraftklub am 7. August 2014 ihre zweite Singleauskopplung Unsere Fans.

Das Album In Schwarz erschien am 12. September 2014 und stieg wie der Vorgänger auf Platz eins in Deutschland ein.

Am 20. November 2015 erschien das erste Livealbum Randale. Teil der DVD ist ein Mitschnitt des Konzertes in der Max-Schmeling-Halle in Berlin vom 6. März 2015. Im Januar 2016 folgte die Randale-Tour durch mehrere deutsche Städte.

Keine Nacht für Niemand (2017–2022)
Am 16. März 2017 veröffentlichten sie während eines 10-stündigen Facebook-Livestreams die erste Single Dein Lied aus dem daraufhin angekündigten Album Keine Nacht für Niemand, welches am 2. Juni 2017 erschienen ist. Der Titel des Albums ist eine Anspielung auf das Album Keine Macht für Niemand der Band Ton Steine Scherben. Das Album stieg am 9. Juni 2017 auf Platz 1 in die deutschen Charts ein und belegte in der folgenden Woche Rang 6.

Im Juni 2017 spielte die Band kostenlose Konzerte, deren Standorte erst kurz vor Einlass über ihre Social-Media-Kanäle bekanntgegeben wurden, um das Album zu promoten. Unter anderem erfolgten Auftritte am Karl-Marx-Monument in Chemnitz sowie auf dem Kosmonaut Festival. Von Oktober 2017 bis März 2018 spielte Kraftklub auf der Keine Nacht für Niemand-Tour 39 Konzerte in Deutschland, Österreich, der Schweiz und Frankreich.

Nach dem "Wir sind mehr"-Konzert im September 2018 tourte Kraftklub im Rahmen der Ninguna Noche Para Argentina Tour 2018 durch Paraguay und Argentinien und spielte dort auch zusammen mit den Toten Hosen.

Kargo (seit 2022)
Am 26. März 2022 spielte die Band ein Überraschungskonzert in Leipzig und kündigte ihr neues Album Kargo an.

Sechs Tage später veröffentlichte die Band die Single Ein Song reicht sowie am 20. Mai Wittenberg ist nicht Paris. Zudem erschien am 8. Juli 2022 die Single Fahr mit mir (4×4), bei welcher die Band Tokio Hotel als Feature auftritt.

Am 21. September 2022 spielte die Band ein Überraschungskonzert in Hamburg auf der Reeperbahn, bei dem der genaue Standort bis zuletzt geheim gehalten wurde. Die Show wurde live bei TikTok gestreamt und im Radio bei N-JOY übertragen. Als Gastmusiker traten Bill Kaulitz und Casper auf. Das Album erschien am 22. September 2022.

Diskografie

Auszeichnungen
 2010: New Music Award
 2012: 1 Live Krone: Bestes Album
 2013: Echo Pop: Kritiker-Echo für das Album Mit K
 2014: 1 Live Krone: Beste Band
 2015: Echo Pop: Bestes Video national für die Single Unsere Fans
 2015: 1 Live Krone: Beste Band
 2017: 1 Live Krone: Beste Band
 2017: 1 Live Krone: Bester Live-Act
 2018: Preis für Popkultur: Spannendste Idee/Kampagne für Clubtausch in Köln
 2022: 1 Live Krone: Bester Alternative-Song (Ein Song reicht)

Weblinks

 Offizielle Website
 Kraftblok (Tourblog)

Einzelnachweise

Rockband
Träger der 1 Live Krone
Echo-Pop-Preisträger
Teilnehmer am Bundesvision Song Contest
Deutsche Band
Band (Chemnitz)


text:
Cyanuric acid or 1,3,5-triazine-2,4,6-triol is a chemical compound with the formula (CNOH)3. Like many industrially useful chemicals, this triazine has many synonyms. This white, odorless solid finds use as a precursor or a component of bleaches, disinfectants, and herbicides. In 1997, worldwide production was 160 000 tonnes.

Properties and synthesis

Properties

Cyanuric acid can be viewed as the cyclic trimer of the elusive species cyanic acid, HOCN. The ring can readily interconvert between several structures via lactam-lactim tautomerism. Although the triol tautomer may have aromatic character, the keto form predominates in solution. The hydroxyl (-OH) groups assume phenolic character. Deprotonation with base affords a series of cyanurate salts:

 [C(O)NH]3 ⇌ [C(O)NH]2[C(O)N]− + H+ (pKa = 6.88)
 [C(O)NH]2[C(O)N]− ⇌ [C(O)NH][C(O)N]22− + H+ (pKa = 11.40)
 [C(O)NH][C(O)N]22− ⇌ [C(O)N]33− + H+ (pKa = 13.5)

Cyanuric acid is noted for its strong interaction with melamine, forming insoluble melamine cyanurate. This interaction locks the cyanuric acid into the tri-keto tautomer.

Synthesis

Cyanuric acid (CYA) was first synthesized by Friedrich Wöhler in 1829 by the thermal decomposition of urea and uric acid. The current industrial route to CYA entails the thermal decomposition of urea, with release of ammonia. The conversion commences at approximately 175 °C:

 3 H2N-CO-NH2 → [C(O)NH]3 + 3 NH3

CYA crystallizes from water as the dihydrate.

Cyanuric acid can be produced by hydrolysis of crude or waste melamine followed by crystallization. Acid waste streams from plants producing these materials contain cyanuric acid and on occasion, dissolved amino-substituted triazines, namely, ammeline, ammelide, and melamine. In one method, an ammonium sulfate solution is heated to the "boil" and treated with a stoichiometric amount of melamine, by which means the cyanuric acid present precipitates as melamine-cyanuric acid complex. The various waste streams containing cyanuric acid and amino-substituted triazines may be combined for disposal, and during upset conditions undissolved cyanuric acid may be present in the waste streams.

Intermediates and impurities

Intermediates in the dehydration include both isocyanic acid, biuret, and triuret:

 H2N-CO-NH2 → HNCO + NH3
 H2N-CO-NH2 + HNCO → H2N-CO-NH-CO-NH2
 H2N-CO-NH-CO-NH2 + HNCO → H2N-CO-NH-CO-NH-CO-NH2

As temperature exceeds 190 °C, other reactions begin to dominate the process.

The first appearance of ammeline occurs prior to 225 °C and is suspected also to occur from decomposition of biuret but is produced at a slower rate than that of CYA or ammelide.

 3 H2N-CO-NH-CO-NH2 → [C(O)]2(CNH2)(NH)2N + 2 NH3 + H2O

Melamine, [C(NH2)N]3, formation occurs between 325–350 °C and only in very small quantities.

N-substituted isocyanurates from isocyanates
N-substituted isocyanurates can be sysnthesised by the trimerisation of isocyanates. This is utilised industrially in the formation of polyisocyanurates.

Applications
Cyanuric acid is used as a chlorine stabilizer / buffer in swimming pools. It binds to free chlorine and releases it slowly, extending the time needed to deplete each dose of sanitizer. A chemical equilibrium exists between the acid with free chlorine and its chlorinated form.

Precursors to chlorinated cyanurates
Cyanuric acid is mainly used as a precursor to N-chlorinated cyanurates, which are used to disinfect water. The dichloro derivative is prepared by direct chlorination:

 [C(O)NH]3 + 2 Cl2 + 2 NaOH → [C(O)NCl]2[C(O)NH]

This species is typically converted to its sodium salt, sodium dichloro-s-triazinetrione. Further chlorination gives trichloroisocyanuric acid, [C(O)NCl]3.

These N-chloro compounds serve as disinfectants and algicides for swimming pool water. The aforementioned equilibrium stabilizes the chlorine in the pool and prevents the chlorine from being quickly consumed by sunlight.

Precursors to crosslinking agents
Because of its trifunctionality, CYA is a precursor to crosslinking agents, especially for polyurethane resins and polyisocyanurate thermoset plastics.

The experimental antineoplastic drug teroxirone (triglycidyl isocyanurate) is formed by reacting cyanuric acid with 3 equivalents of epichlorohydrin. It works by cross-linking DNA.

Analysis
Testing for cyanuric acid concentration is commonly done with a turbidometric test, which uses a reagent, melamine, to precipitate the cyanuric acid. The relative turbidity of the reacted sample quantifies the CYA concentration. Referenced in 1957, this test works because melamine combines with the cyanuric acid in the water to form a fine, insoluble, white precipitate (melamine cyanurate) that causes the water to cloud in proportion to the amount of cyanuric acid in it. More recently, a sensitive method has been developed for analysis of cyanuric acid in urine.

Animal feed
FDA permits a certain amount of cyanuric acid to be present in some non-protein nitrogen (NPN) additives used in animal feed and drinking water. Cyanuric acid has been used as NPN. For example, Archer Daniels Midland manufactures an NPN supplement for cattle, which contains biuret, triuret, cyanuric acid and urea.

2007 pet food recalls

Cyanuric acid is implicated in connection to the 2007 pet food recalls, the contamination and wide recall of many brands of cat and dog foods beginning in March 2007. Research has found evidence that cyanuric acid, a constituent of urine, together with melamine forms poorly soluble crystals which can cause kidney failure (see Analysis section above).

Safety
Cyanuric acid is classified as "essentially nontoxic". The 50% oral median lethal dose (LD50) is 7700 mg/kg in rats.

However, when cyanuric acid is present together with melamine (which by itself is another low-toxicity substance), it will form an insoluble and rather nephrotoxic complex, as evidenced in dogs and cats during the 2007 pet food contamination and in children during the 2008 Chinese milk scandal cases.

Natural occurrence
Impure copper salt of the acid, with the formula Cu(C3N3O3H2)2(NH3)2, is currently the only known isocyanurate mineral, called joanneumite. It was found in a guano deposit in Chile. It is very rare.

References

External links

 Oregon Veterinary Medical Association (OVMA) Pet Food Contamination Page – News and developments updated regularly

Lactims
Triazines
Imides
Triketones
Isocyanuric acids