text:
Se llama moral o ética empírica dentro de la filosofía kantiana a una ética basada o formulada a partir de la experiencia. Se opone a la ética formal.

La distinción entre la moral y formalismo ético fue establecida por Kant, en sus obras de filosofía práctica, sobre todo en La Fundamentación de la metafísica de las costumbres. La preocupación más honda del filósofo de Königsberg consistió en crear una doctrina libre de elementos derivados del mundo de los hechos, es decir, un sistema exclusivamente racional y a priori.

Entre la moral empírica y la ética formal existe una aguda oposición, en lo que atañe el método que debe emplearse para llegar al conocimiento de las reglas rectoras de la conducta moralmente buena. El subjetivismo es una de las variantes de la ética empírica. Si las ideas morales varían de individuo a individuo o de sociedad a sociedad, lo bueno y/o malo carecerán de existencia objetiva, ya que dependen de los juicios estimados de los hombres. Así aparecen, por una parte, al subjetivismo ético social, llamado antropologismo o subjetivismo ético específico.
es la rama ética que estudia los posibles criterios.

Véase también
 Crítica de la razón práctica
 Metafísica de las costumbres

Etica empirica
Etica empirica


text:
È professore all'Università della California di Santa Barbara. Ha conseguito il PhD all'Università di Gottinga in fisica teorica nel 1952.

Nel 2000 ha ricevuto il Premio Nobel per la fisica assieme a Zhores Alferov per i loro studi per lo sviluppo delle eterostrutture dei semiconduttori usate nell'elettronica ad alta velocità e nell'optoelettronica.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Sabir Shaikh () was an Indian politician. He was a leader of Shiv Sena and a former cabinet minister in the Government of Maharashtra. He was elected to Maharashtra Legislative Assembly in 1999 from Ambernath constituency. He held Labour and Employment  portfolio. Shaikh died on 15 October 2014, after a prolonged illness. He was Muslim face of Shiv Sena and close aide of Balasaheb Thackeray.

Positions held
 1990: Elected to Maharashtra Legislative Assembly (1st term)
 1995: Re-elected to Maharashtra Legislative Assembly (2nd term)
 1995: Cabinet Minister of Labour and Employment, Maharashtra
 1999: Re-elected to Maharashtra Legislative Assembly (3rd term)

See also
 Manohar Joshi ministry
 Narayan Rane ministry

References

External links
 Shiv Sena Official website

2014 deaths
Maharashtra MLAs 1995–1999
State cabinet ministers of Maharashtra
People from Buldhana district
Year of birth missing
Maharashtra MLAs 1990–1995
Maharashtra MLAs 1999–2004
People from Latur
Marathi politicians
Shiv Sena politicians


text:
Lake Isabel is located in Glacier National Park, in the U. S. state of Montana. Lake Isabel is northeast of Battlement Mountain and northwest of Vigil Peak. Located in a remote region of Glacier National Park, Lake Isabel is a  roundtrip hike from Two Medicine Lake.

See also
List of lakes in Flathead County, Montana (A-L)

References

Isabel
Isabel


text:
In mathematics, the ring of integers of an algebraic number field  is the ring of all algebraic integers contained in . An algebraic integer is a root of a monic polynomial with integer coefficients: . This ring is often denoted by  or . Since any integer belongs to  and is an integral element of , the ring  is always a subring of .

The ring of integers  is the simplest possible ring of integers. Namely,  where  is the field of rational numbers.  And indeed, in algebraic number theory the elements of  are often called the "rational integers" because of this.

The next simplest example is the ring of Gaussian integers , consisting of complex numbers whose real and imaginary parts are integers. It is the ring of integers in the number field  of Gaussian rationals, consisting of complex numbers whose real and imaginary parts are rational numbers. Like the rational integers,  is a Euclidean domain.

The ring of integers of an algebraic number field is the unique maximal order in the field. It is always a Dedekind domain.

Properties
The ring of integers  is a finitely-generated -module.  Indeed, it is a free -module, and thus has an integral basis, that is a basis  of the -vector space  such that each element  in  can be uniquely represented as

with .  The rank  of  as a free -module is equal to the degree of  over .

Examples

Computational tool
A useful tool for computing the integral closure of the ring of integers in an algebraic field  is the discriminant. If  is of degree  over , and  form a basis of  over , set . Then,  is a submodule of the  spanned by . pg. 33 In fact, if  is square-free, then  forms an integral basis for . pg. 35

Cyclotomic extensions
If  is a prime,  is a th root of unity and  is the corresponding cyclotomic field, then an integral basis of  is given by .

Quadratic extensions
If  is a square-free integer and  is the corresponding quadratic field, then  is a ring of quadratic integers and its integral basis is given by  if  and by  if . This can be found by computing the minimal polynomial of an arbitrary element  where .

Multiplicative structure
In a ring of integers, every element has a factorization into irreducible elements, but the ring need not have the property of unique factorization: for example, in the ring of integers , the element 6 has two essentially different factorizations into irreducibles:

A ring of integers is always a Dedekind domain, and so has unique factorization of ideals into prime ideals.

The units of a ring of integers  is a finitely generated abelian group by Dirichlet's unit theorem.  The torsion subgroup consists of the roots of unity of .  A set of torsion-free generators is called a set of fundamental units.

Generalization
One defines the ring of integers of a non-archimedean local field  as the set of all elements of  with absolute value ; this is a ring because of the strong triangle inequality.  If  is the completion of an algebraic number field, its ring of integers is the completion of the latter's ring of integers.  The ring of integers of an algebraic number field may be characterised as the elements which are integers in every non-archimedean completion.

For example, the -adic integers  are the ring of integers of the -adic numbers .

See also

 Minimal polynomial (field theory)
 Integral closure – gives a technique for computing integral closures

Notes

Citations

References

Ring theory
Algebraic number theory


text:
Ernst Küppers (July 9, 1904 – July 24, 1976) was a German backstroke swimmer who competed in the 1928 Summer Olympics and in the 1932 Summer Olympics. He was born in Viersen and died in Nordhorn. He was the husband of Reni Erkens and the father of Ernst-Joachim Küppers.

In 1928 he finished fifth in the 100 metre backstroke competition. Four years later he again finished fifth in the 100 metre backstroke event at the 1932 Games.

Thinking Kuppers was likely to win the 100 metre backstroke at the 1934 European Championships in Magdeburg, Hitler commissioned a large bronze eagle trophy for the race. This weighed over  and stood nearly  high. When John Besford of England won the race, Hitler refused to present the trophy as intended and left the stadium, leaving one of his officials to present it instead to Küppers' rival.

External links
profile

1904 births
1976 deaths
People from Viersen
Sportspeople from Düsseldorf (region)
German male swimmers
Olympic swimmers of Germany
Swimmers at the 1928 Summer Olympics
Swimmers at the 1932 Summer Olympics
European Aquatics Championships medalists in swimming
Male backstroke swimmers
20th-century German people


text:
Het Monster van de Moerplaat is een drievoudig stripverhaal waarvan zowel tekst als afbeeldingen zijn gemaakt door Henk Kuijpers.

Het Monster van de Moerplaat

Verhaal

Het album vangt aan met een aantal vissers die drie klauwachtige krassen ontdekken op een boei en een boot die nagenoeg kapseist doordat er iets in de netten verstrikt raakt. Ze geven de schuld aan het monster van de Moerplaat. Franka arriveert met de auto en heeft een zeilboot gehuurd in dat gebied als Aal de Glibber op de Moerplaat wordt aangevallen door een grote vogel. Op de veerboot vanuit Brakzand hoort Franka, na een opmerking over de mist boven de Moerplaat dat er nogal wat verhalen over de ronde doen, gebaseerd op een oude legende. Wanneer Aal vervolgens zijn verhaal doet, raakt Franka geïnteresseerd. Op weg naar de zeilboot ziet ze de eerder gemarkeerde boei terug. Na een felle discussie tussen wat vissers of het nu een fabel is of niet en de nodige waarschuwingen vertrekt Franka met de zeilboot richting Moerplaat.

Franka is zich nietsvermoedend aan het omkleden wanneer de vogel weer overvliegt, op hetzelfde moment wordt er iets opgemerkt op het vliegveld. Franka merkt dat de mist en sfeer van het de plaat wel op je inwerkt. Franka ziet de duikboot niet, maar vindt wel een boot waarna de vogel aanvalt...

Het blijkt loos alarm. Kees en Leon zijn bestuurders van een gigantisch uil-vormig luchtschip die voor testdoeleinden in het geheim wordt gebruikt ter promotie van owl jeans. Pas na het testen mocht de ballon voor het publiek bekend worden. Het luchtschip verklaart de krassen en wat beschrijvingen van wat de vissers hebben gezien, maar nog niet alles!

Franka en de twee mannen worden plots verrast door een tweetal mannen in duikerspakken de hen onder schot houden. Ze stelen het schip en nemen Franka als verzekering mee. Kees en Leon waarschuwen dat de ballon maar voor 2 mensen geschikt is waarna Leon voorstelt omwille van de kou (hooguit een graad of vijf... of negen...), Franka een overall aan te laten trekken. De vliegers worden in de stuurhut vastgebonden aan het stuur.

De ballon stijgt op, met Franka aan de touwladder, en wordt wederom zichtbaar op de luchthaven. Franka herinnert zich net op tijd de opmerking van Leon aangezien het bij lange na niet zo koud blijkt te zijn. In de overall zit een reclameboekje van de ballon waar ze vervolgens op bladzijde 5 en 9 kijkt en een safetyballoon ziet zitten. Ze trekt haar laatste redmiddel los van de onderkant van de ballon en rukt het gas los. Franka dwarrelt omlaag en de uil lijkt neer te storten.

De kustwacht en Franka weten de duikers in te sluiten waarna zij hun verhaal doen. Ze smokkelen drugs in een oude duikboot waardoor men in netten verstrikt is geraakt en bijvoorbeeld de boei hebben geramd.

De duikboot wordt teruggevonden, Kees en Leon worden bevrijd en alles lijkt weer goed te zijn. Op dat moment ziet Aal de Glibber op de Moerplaat een boom met Franka's ballon aan voor een monster. Het monster van de Moerplaat zal waarschijnlijk altijd blijven bestaan!

Cast
Met naam genoemde karakters in volgorde van opkomst:
 Rooie Dirk - Kapitein van vissersboot De Neeltje
 Franka - Secretaresse
 Bars - De kleine buldog van Franka
 Aal de Glibber - Fuikenlichter op de Moerplaat
 Kees en Leon - Bestuurders van het luchtschip

Locaties
 De Moerplaat
 Brakzand

De Pyromaan

Verhaal

Het album laat de lange rij bij de bioscoop zien voor de nieuwe film De Pyromaan waarna er een stukje verder in de straat een uitslaande brand ontstaat bij café Kleintje pils. Franka belt de brandweer en de stad draait op volle toeren. Maandagmorgen haalt de brand de voorpagina van Het Telegram.

Hierna volgen achtereenvolgend maandagavond een brand in een pakhuis van De verenigde Holdings, dinsdagavond De Profijtbanken woensdagavond juwelier De Ghoede Sier. Terwijl alle hoge piefen de branden publiekelijk bespreken, heeft Franka haar eigen onderzoek al in gang gezet. Ze stapt de club Eva's appel binnen en ontmoet daar Fanny, de vuurvretende zus van Furora.

Franka en Fanny gaan naar Moe Flon waar Franka vertelt over haar naspeuringen. Ze heeft reeds een afspraak gehad met Charles Prins, Directeur van bewakingsdienst Checkpoint Charlie. Ze heeft gedurende dat gesprek het rooster van de bewakers gefotografeerd, op het moment dat ze wil zeggen wie zij denkt dat de dader is, wordt er een vijfde brand gemeld waarbij de dader heeft ondertekend als Vuurrood front en eist losgeld om de serie te stoppen. Terwijl het bericht nog gaande is, grist Franka haar aantekeningen bij elkaar en sleept Fanny mee naar Raffinaderij van Sheik Oil. Aan de hand van het rooster heeft ze achterhaald dat de pyromaan Harry de Bont is en dit is zijn volgende klus volgens het rooster.

Aangekomen op de raffinaderij staan de rode letters van het Vuurrood Front daar reeds. Terwijl Franka het terrein verkent, zoekt Fanny een telefoon om de politie te kunnen bellen. Wanneer ze daarvoor een auto aanhoudt, blijkt dat de dader met bivakmuts te zijn. Franka is tegelijkertijd Harry de Bont tegen het lijf gelopen die doodleuk een sigaret aan het opsteken was tegen de zenuwen, op een brandgevaarlijke plek. Op het moment dat ze bespreken wie er met de eer van de branden wilde gaan strijken om daar een slaatje uit te slaan, komt de man met bivakmuts aangelopen en houdt hen onder schot. Fanny is aan een tank geketend, maar weet met haar ring met aansteker de gemaskerde man te ontwapenen.

Het mysterie wordt in de openbaarheid gebracht, Checkpoint Charlie bleek bijna failliet te zijn en door de angst voor terrorisme aan te wakkeren speelde hij zich daarmee zelf in de kaart. Tot slot besluit Harry te stoppen met roken.

Cast
Met naam genoemde karakters in volgorde van opkomst:
 Franka - Secretaresse
 Freddie en Joop - Journalisten van Het Telegram
 Furora - Zigeuner waarzegster en zus van Fanny
 Fanny - Zigeuner vuurvreetster en zus van Furora
 Moe Flon - De eigenaresse van het café onder het appartement van Franka
 Commissaris Kommer - Commissaris van de gemeentepolitie
 Charles Prins - Directeur van bewakingsdienst Checkpoint Charlie
 Commissaris Noorderwind - Directeur van Het Misdaadmuseum

Locaties
 Groterdam

De Saboteur

Verhaal

Het album start bij Joop's Antieke auto's waar Franka binnenrijdt om een goedkope nieuwe gebruikte uitlaat te vinden. De monteur die haar helpt, Hendrik Ido Ambacht, laat spontaan een jerrycan olie over zich heen vallen. Vervolgens rijdt hij de mini over een BMW op de Auburn '35 om vervolgens een ravage achter te laten. Hendrik neemt ontslag en vertrekt met hangende pootjes.

Franka denkt iets te hebben gezien en besluit hem te volgen. Hij lijkt steeds vrolijker te worden en ontmoet zijn vriendin Ella. Ze vertrekken vervolgens naar een luxe sportschool waarvan Hendrik de eigenaar blijkt te zijn. Ella is daar receptioniste. Franka besluit daar te gaan sporten en rijdt vervolgens om het pand heen. Ze ontdekt daar een goed voorbereide crash met een soortgelijke mini als die van haar met brugdelen. Haar interesse wordt gewekt door stemmen achter het raam op de tweede verdieping. Daar biecht Hendrik aan Ella op dat hij commercieel saboteur is. Ella wijst hem vervolgens op een brand in de modecollectie van Laura Lava, die hij bevestigt. Ella heeft dubbelspel gespeeld en is eigenlijk Laura Lava. Ze houdt hem onder schot en steekt de sportschool in brand.

Franka concludeert dat Lava het goed voor elkaar heeft en steelt voor de brand vijftienduizend gulden uit de la voor de kosten van Joop en haar eigen uitlaat.

Cast
Met naam genoemde karakters in volgorde van opkomst:
 Franka - Secretaresse
 Hendrik-Ido-Ambacht - De saboteur
 Joop - Eigenaar van garage Joop's Antieke auto's
 Gary Cooper - Voormalig eigenaar van de Auburn '35 in de garage
 Ella alias Laura Lava - Modeontwerpster

Locaties
 Groterdam

Externe link
 Officiële website

Stripverhaal van Franka


text:
Kimberley McLeod (nascida em 1987) é uma escritora, activista e empresária norte-americana. Ela é mais conhecida como a criadora da Elixher, uma plataforma de mídia e revista online focada em mulheres negras LGBTQ que operou em 2011-2017.

Vida e carreira
McLeod começou a identificar-se como queer quando ainda era adolescente. Já adulta, trabalhou como redactora de Essence e People e trabalhou no GLAAD.

Ela inspirou-se para criar Elixher devido à falta de representação das mulheres negras LGBTQ na mídia tradicional. McLeod lançou o site em março de 2011 como um blog WordPress, enquanto ela também trabalhava como Directora de Comunicações da National Black Justice Coalition. O site ganhou seguidores e ela criou uma equipa de colaboradores. Uma versão digital do site, Elixher Magazine, estreou em abril de 2013. Em agosto de 2014, a revista foi lançada e disponível na versão impressa duas vezes por ano. Elixher encerrou a produção de novos conteúdos em 2017.

Elogios
2014 - 40 under 40, The Advocate

Afro-americanos LGBT
Escritoras lésbicas
Escritores afro-americanos
Pessoas vivas
Nascidos em 1987
!Mais Teoria da História na Wiki (Mulheres)
!Mais Teoria da História na Wiki (Wikiconcurso de edição)


text:
Борау () — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Арагон, у провінції Уеска. Населення —  особа (2009).

Муніципалітет розташований на відстані близько 360 км на північний схід від Мадрида, 60 км на північ від Уески.

Демографія

Примітки

Муніципалітети провінції Уеска


text:
Charles Wilkinson may refer to:

Charles Wilkinson (MP) (1725–1782), English Member of Parliament
Charles Edmund Wilkinson (1807–1870), acting Governor of British Ceylon
Charles Wilkinson (cricketer) (1813–1889), English cricketer and clergyman
Charles Wilkinson (priest) (1823–1910), Archdeacon of Totnes
Charles Smith Wilkinson (1843–1891), Australian geologist
Charles Wilkinson (New Zealand politician) (1868–1956), New Zealand politician
Charlie Wilkinson (footballer) (1907–1975), English footballer with Leeds United, Sheffield United and Southampton
Bud Wilkinson (Charles Burnham Wilkinson, 1916–1994), American football player and coach
Charles Wilkinson (director), Canadian film and television director


text:
Andrea Poli, född 29 september 1989 i Vittorio Veneto, är en italiensk fotbollsspelare som spelar för Bologna.

Klubbkarriär
Andrea Poli började sin karriär i Treviso men skrev sommaren 2007 på för Sampdoria. Samma år debuterade Poli i Serie A i en match mot Cagliari som vanns med 3-0. Under säsongen 2008 blev Poli utlånad till Serie B-klubben Sassuolo men återvände under 2009 till Sampdoria, bara för att på nytt bli utlånad. Denna gången till Inter som under säsongen visade ökat intresse för att köpa loss mittfältaren. Dock kom Sampdoria och Inter aldrig överens vilket ledde till en hemflytt för den då 23-åriga Poli. Den 18 november 2012 gjorde han sitt första mål i Serie A i det 105:e derbyt mot rivalerna Genoa. Till säsongen 2013 såldes Poli till AC Milan.

Den 1 juli 2017 värvades Poli av Bologna.

Landslagskarriär
Den 11 februari 2009 gjorde Poli sin debut för Italiens U21-landslag i en vänskapsmatch mot Sverige (1-1). I juni samma år blev mittfältaren uttagen i U21-truppen som under Pierluigi Casiraghis ledning skulle komma att ta hem brons i U21 EM 2009 som hölls i Sverige.

Den 15 augusti 2012 debuterade Poli under Cesare Prandelli med Gli Azzurri i en vänskapsmatch mot England (1-2). Den 31 maj 2013 kom det första målet i en 4-0 seger mot San Marino. Samma år blev han uttagen bland de 31 spelare som hade chansen till spel i Confederations Cup 2013 i Brasilien. Hans namn fanns dock inte bland de 22 slutgiltiga.

Källor

Noter

Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Treviso FBC 1993
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i US Sassuolo Calcio
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i AC Milan
Spelare i Bologna FC
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Italienska idrottare under 2000-talet
Personer från provinsen Treviso
Födda 1989
Levande personer
Män


text:
Гемоглобін (від  — кров і  — куля + -ін), скорочено Hb або Hgb — залізовмісний киснево-транспортний металопротеїн в еритроцитах (червоних кров'яних тільцях) більшості хребетних (за винятком родини риб Білокрівкові) та тканинах деяких безхребетних. Гемоглобін у крові переносить кисень від дихальних органів (наприклад, легень або зябер) до решти тіла (тобто тканин). Там він вивільняє кисень, щоби забезпечити аеробне дихання, яке своєю чергою забезпечує енергію задля виконання функцій організму в процесі, який має назву обмін речовин. У здоровому ораганізмі на 100 мл крові міститься від 12 до 20 грам гемоглобіну.

У ссавців хромопротеїн становить близько 96 % сухого вмісту еритроцитів (за вагою) і близько 35 % загального їх вмісту (враховуючи воду). Гемоглобін має здатність прив'язати до себе 1.34 мл O2 на грам речовини, що збільшує загальну ємність кисню в крові у 70 разів, порівнюючи з просто розчиненим у крові киснем. Молекула гемоглобіну ссавців може прив'язати (перенести) до 4 молекул кисню.

Гемоглобін також залучений до транспорту інших газів: він переносить частину вуглекислого газу (близько 20–25 % загальної кількості) у вигляді карбогемоглобіна, у якому CO2 прив'язується до гемопротеїна. Молекула також переносить важливу регуляторну молекулу оксид азоту(II) (NO), зв'язану з тіоловою групою білка глобіну, вивільняючи його одночасно з киснем.

Гемоглобін також був знайдений за межами еритроцитів і їх прогеніторних ліній. Серед інших клітин, які містять гемоглобін, є дофамінергічні нейрони A9 у чорній речовині, макрофаги, клітини альвеол, легені, пігментний епітелій сітківки, гепатоцити, клітини ниркового мезангія, клітини ендометрія, клітини шийки матки і вагінальні епітеліальні клітини. У цих тканинах гемоглобін виконує не киснево-транспортну функцію, а функції антиоксиданта і регулятора метаболізму заліза. Надмірний вміст глюкози в крові може приєднатися до гемоглобіну і підвищити рівень гемоглобіну A1c.

Гемоглобін і гемоглобіноподібні молекули також наявні в багатьох безхребетних, грибів і рослин. У цих організмів гемоглобін може переносити кисень або транспортувати та регулювати інші малі молекули та іони, такі як вуглекислий газ, оксид азоту, сірководень та сульфід. Варіант молекули, який називається легоглобін, використовується для видалення кисню з анаеробних систем, таких як азот-фіксуючі клубні бобових рослин, щоб кисень не отруїв (деактивував) систему.

Гемоглобінемія — це медичний стан, при якому спостерігається надлишок гемоглобіну в плазмі крові. Це є ефектом внутрішньосудинного гемолізу, при якому гемоглобін відділяється від еритроцитів, форма анемії.

Історія досліджень

1825 року Йоган Фрідріх Енгельгарт виявив, що співвідношення заліза до білка однакове в гемоглобінах кількох видів. З відомої атомної маси заліза він обчислив молекулярну масу гемоглобіну до n × 16000 (n = кількість атомів заліза в молекулі гемоглобіну (зараз відомо, що їх 4)), перше визначення молекулярної маси білка. Цей «поспішний висновок» викликав багато насмішок у вчених, які не могли повірити, що якась молекула може бути настільки великою. Гілберт Смітсон Адер підтвердив результати Енгельгарта 1925 року вимірюванням осмотичного тиску розчинів гемоглобіну.

Хоча про те, що кров переносить кисень, було відомо ще з 1794 року, властивість гемоглобіну переносити кисень була описана Гюнфельдом 1840 року. 1851 року німецький фізіолог Отто Функе опублікував серію статей, у яких він описав вирощування кристалів гемоглобіну шляхом послідовного розведення еритроцитів таким розчинником, як чиста вода, спирт або ефір, з наступним повільним випаровуванням розчинника з отриманого розчину білка. Кілька років потому було описано оборотну оксигенацію (оксигенація гемоглобіну — приєднення кисню до заліза в гемі) гемоглобіну Феліксом Гоппе-Зейлером.

Завдяки розвитку рентгеноструктурного аналізу стало можливим секвенування білкових структур. 1959 року Макс Фердинанд Перуц визначив молекулярну структуру гемоглобіну. Ця робота призвела до того, що він, разом із Джоном Кендрю, 1962 року отримав Нобелівську премія з хімії за дослідження структури глобулярних білків.

Роль гемоглобіну в крові була з'ясована французьким фізіологом Клодом Бернаром.
Назва гемоглобін пішла від слів гем і глобін, відображаючи той факт, що кожна субодиниця гемоглобіну є глобулярним білком зі вбудованою гемовою групою. Кожна гемова група містить один атом заліза, який може прив'язати одну молекулу кисню за допомогою дипольних сил, спричинених іонами. Найбільш поширений тип гемоглобіну у ссавців містить 4 таких субодиниці.

Генетика
Гемоглобін складається з білкових субодиниць (молекул глобінів) і ці білки у свою чергу є складеними ланцюжками з великої кількості різноманітних амінокислот, тому їх називають поліпептиди. Амінокислотна послідовність будь-якого поліпептиду, створеного клітиною, у свою чергу визначається ділянками ДНК, які називаються генами. У всіх білках саме амінокислотна послідовність визначає хімічні властивості та функцію білка.

Генів гемоглобіну існує декілька: у людей гемоглобін A (основна форма гемоглобіну в дорослих) кодується генами HBA1, HBA2 та HBB. Субодиниці гемоглобіну альфа-1 і альфа-2 кодуються генами HBA1 і HBA2 відповідно, які обидва розташовані на хромосомі 16 близько один до одного. Субодиниця гемоглобіну бета кодується геном HBB, розташованим на хромосомі 11. Амінокислотні послідовності білків глобіну в гемоглобінах зазвичай різняться між видами. Ці відмінності зростають з еволюційною відстанню між видами. Наприклад, найпоширеніші послідовності гемоглобіну у людей, бонобо і шимпанзе повністю ідентичні, навіть без жодної відмінної амінокислоти в ланцюгах білка альфа або бета глобіну. У той час як гемоглобін людини і горили відрізняються однією амінокислотою як в альфа-, так і в бета-ланцюгах, ці відмінності збільшуються між менш спорідненими видами.

Навіть усередині виду існують різні варіанти гемоглобіну, хоча одна послідовність зазвичай є «найбільш поширеною» в кожному виді. мутації в генах білка гемоглобіну призводять до появи варіантів гемоглобіну всередині видів. Більшість із цих мутантних форм гемоглобіну не викликають захворювань. Однак, деякі з них викликають групу спадкових захворювань гемоглобінопатію. Найбільш відомою гемоглобінопатією є серпоподібноклітинна анемія, яка стала першою людською хворобою, чий механізм було досліджено і зрозуміло на молекулярному рівні. Більшість видів таласемії виникають через недостатнью кількість виробленого нормального, а іноді й анормального, гемоглобіну, через проблеми або мутації в регуляції експресії генів глобінів. Усі ці захворювання призводять до анемії.

Варіації в послідовностях амінокислот гемоглобіну, як і інших білків, можуть бути викликаними адаптаціями організму. Наприклад, було виявлено, що гемоглобін по-різному адаптується до великих висот. Організми, що живуть на великих висотах, відчувають нижчий парціальний тиск кисню в порівнянні з організмами що живуть на рівні моря. Це є проблемою для організмів, які населяють таке середовище, оскільки гемоглобін, який зазвичай зв'язується з киснем при високому парціальному тиску, повинен бути здатним зв'язуватися з киснем при нижчому. Різні організми пристосувалися до цього виклику. Наприклад, нещодавні дослідження показали генетичні відмінності в білоногих хом'ячків, які допомагають пояснити, як вони, живучи в горах, здатні виживати в тамтешньому розрідженому повітрі. Дослідник із Університету Небраски-Лінкольна знайшов мутації в 4 різних генах, що може пояснити відмінності між білоногими хом'ячками, які живуть у низинних преріях, тими, які живуть у горах. Після дослідження диких мишей, виловлених як у високогірних, так і в низинних районах, було виявлено, що гени двох груп «практично ідентичні — за винятком тих, які визначають здатність їхнього гемоглобіну переносити кисень». «Генетична різниця дозволяє високогірним мишам більш ефективно використовувати свій кисень», оскільки його менше доступно на більших висотах, наприклад у горах. Гемоглобін мамонтів мав мутації, які забезпечували доставку кисню за низьких температур, що дозволяло їм мігрувати до вищих широт у плейстоценовій епосі. Схожі мутації також було виявлено у колібрі, які населяють Анди. Колібрі витрачають багато енергії і, отже, мають високу потребу в кисні, але було виявлено, що колібрі в Андах поширені на великих висотах. Несинонімічні мутації в гені гемоглобіну багатьох видів, що живуть на значних висотах (Oreotrochilus, A. castelnaudii, C. violifer, P. gigas і A. viridicuada) призвели до того, що білок має меншу спорідненість із інозитолгексафосфатом (IHP), молекулою, знайденою у птахів, яка виконує подібну роль, як 2,3-BPG у людей; це призводить до здатності зв'язуватися з киснем при нижчих парціальних тисках.

Пташині унікальні кровоносні легені також підвищують ефективність використання кисню при низьких парціальних тисках O2. Ці дві адаптації підсилюють одна одну і пояснюють чудову продуктивність птахів на великій висоті.

Адаптації в гемоглобіні наявні й у людей. У тибетських жінок, які живуть на висоті 4000 м над рівнем моря, із генотипом, який підвищує сатурацію, спостерігається вищий рівень виживання потомства. Природний відбір, здається, є основною силою, що діє на цей ген, оскільки рівень смертності нащадків значно нижчий у жінок із вищою спорідненістю гемоглобіну та кисню в порівнянні з рівнем смертності потомства в жінок із низькою такою спорідненістю. Хоча точний генотип і механізм, за допомогою якого це відбувається, ще не ясні, відбір впливає на здатність гемоглобіну цих жінок зв'язуватися з киснем при низькому парціальному тиску, що в цілому дозволяє їм краще підтримувати важливі метаболічні процеси.

Синтез
Синтезу гемоглобіну (Hb) передує складна серія кроків. Гемова частина синтезується в мітохондріях і цитозолях незрілих еритроцитів, тоді як білові частини глобіни синтезуються рибосомами в цитозолі. Вироблення гемоглобіну продовжується у клітині протягом усього її раннього розвитку від проеритробласту до ретикулоцита в кістковому мозку. У цей момент у ссавців клітинне ядро еритроцитів втрачається, але не у птахів і багатьох інших видів. Навіть після втрати ядра у ссавців, залишкова рибосомна РНК дозволяє подальший синтез гемоглобіну, допоки ретикулоцит не втратить свої РНК незадовго після потрапляння до судин (ця гемоглобін-синтетична РНК насправді надає ретикулоциту його сітчастий вигляд і, відповідно, назву, яка походить від  — сітчастий).

Структура гему

Гемоглобін має четвертинну структуру, характерну для багатьох глобулярних білків, що містять багато субодиниць. Більшість амінокислот у складі гемоглобіну утворюють альфа-спіралі і ці спіралі з'єднані короткими неспіральними сегментами. Водневі зв'язки стабілізують спіральні ділянки всередині цього білка, викликаючи тяжіння всередині молекули, що потім змушує кожен поліпептидний ланцюг згортатися в певну форму. Четвертинна структура гемоглобіну походить від його чотирьох субодиниць, які мають приблизно тетраедричну структуру.

У більшості хребетних молекула гемоглобіну складається із чотирьох субодиниць — глобулярних білків. Кожна субодиниця складається з білкового ланцюга, тісно з'єднаного з небілковою простетичною гемовою групою. Кожен білковий ланцюг складається з множини альфа-спіральних структурних сегментів, з'єднаних разом у глобін. Таку назву було дано тому, що така організація має той самий принцип згортання, як і в інших білків гем/глобін, таких як міоглобін. У результаті такого згортання утворюється кишеня, до якої міцно прив'язується гемова група.

Гемова група складається з іона заліза (Fe), розташованого в гетероциклічному кільці, відомого як порфірин. Це порфіринове кільце складається з чотирьох молекул піролу циклічно з'єднаних разом (метиновими містками) з іоном заліза, зв'язаним у центрі. Іон заліза, який є місцем прив'язування кисню, з'єднаний із чотирма атомами азоту в центрі кільця, які всі знаходяться в одній площині. Гем міцно (ковалентно) з'єднаний із глобулярним білком за допомогою атомів азоту (N) кільця імідазолу залишку F8 гістидину (також відомого як проксимальний гістидин) під порфіриновим кільцем. Шоста позиція може оборотно прив'язувати кисень за допомогою донорно-акцепторного зв'язку, завершуючи октаедричну групу з шести лігандів. Це оборотне зв'язування з киснем є причиною такої користі гемоглобіну в транспортуванні кисню по тілу. Один атом кисню зв'язується з Fe, а інший виступає і утворює кут. Коли кисень не прив'язаний, дуже слабко зв'язана молекула води заповнює вільне місце, утворюючи спотворений октаедр.

Незважаючи на те, що вуглекислий газ переноситься гемоглобіном, він не конкурує з киснем за позиції, що зв'язують залізо, а зв'язується з амінними групами білкових ланцюгів, приєднаних до гемових груп.

Стан атома заліза може бути або Fe2+, або Fe3+, але феррігемоглобін (метгемоглобін) (Fe3+) не здатен приєднувати кисень. При зв'язуванні кисень тимчасово і оборотно виступає в ролі окисника (Fe2+) на (Fe3+), при цьому тимчасово перетворюючись на іон супероксиду. Таким чином, для зв'язування кисню залізо повинне мати ступінь окиснення +2. Якщо іон супероксиду, приєднаний до Fe3+, протоноується, залізо в гемоглобіні залишиться окисненим і нездатним приєднати кисень. У таких випадках фермент метгемоглобінредуктази зможе в кінцевому підсумку реактивувати метгемоглобін відновивши атом заліза.

У дорослих людей найбільш поширеним типом гемоглобіну є тетрамер (який містить 4 білкових субодиниці), який називається гемоглобін A, який складається з двох α- і двох β-субодиниць, з'єднаних нековалентно, кожен із яких складається зі 141 і 146 амінокислотних залишків відповідно. Це позначається як α2β2. Субодиниці є структурно схожими та мають приблизно однаковий розмір. Кожна субодиниця має молекулярну масу приблизно 16,000 а. о. м., при цьому загальна молекулярна маса всього тетрамеру становить 64,000 а. о. м. (64 458 г/моль). Так, 1 г/дл (грам на децилітр) = 0.1551 ммоль/літр (мілімоль на літр). Гемоглобін A є найбільш вивченою з молекул гемоглобіну.

У дітей грудного віку молекула гемоглобіну складається з двох α-ланцюгів і двох γ-ланцюгів. γ-ланцюги поступово замінюються β-ланцюгами у міру зростання дитини.

4 поліпептидних ланцюги з'єднані між собою сольовими містками, водневими зв'язками і гідрофобною взаємодією.

Насичення киснем
Загалом, гемоглобін може бути насичений молекулами кисню (оксигемоглобін) або ненасичений (дезоксигемоглобін).

Оксигемоглобін
Оксигемоглобін утворюється під час фізіологічного дихання, коли кисень зв'язується з гемовою частинкою білка гемоглобіну в еритроцитах. Цей процес відбувається в легеневих капілярах, що прилягають до легеневих альфеол. Кисень переміщується через кров'яний потік, щоб потрапити до клітин, де він використовується як кінцевий акцептор електронів у виробництві АТФ процесом окисного фосфорилювання. Однак це не допомагає протидіяти зниженню pH крові. Дихання може змінити таке становище виведенням вуглекислого газу, таким чином спричинаючи зсув у pH.

Гемоглобін існує в двох формах: «натягнутій (напруженій) формі» (T) і «розслабленій формі» (R). Багато факторів, такі як низький pH, високий рівень CO2 і 2,3-бісфосфогліцеринової кислоти (2,3-BPG) у тканинах, сприяють натягнутій формі, яка має низьку спорідненість із киснем та вивільняє його у тканинах. І навпаки, високий pH, низький рівень CO2 або 2,3 BPG у тканинах сприяє розслабленій формі, яка може краще приєднувати кисень. Парціальний тиск системи також впливає на спорідненість із O2. Великий парціальний тиск кисню (як, наприклад, в альвеолах) сприяє розслабленому (висока спорідненість, R) стану. І навпаки, низький парціальний тиск (як, наприклад, у тканинах, яким потрібний кисень), сприяє натягнутому (низька спорідненість, T) стану. Крім того, зв'язування кисню з гемом із атомом заліза Fe2+ тягне залізо в площину порфіринового кільця, викликаючи невеликий конформаційний зсув. Зсув спонукає кисень зв'язуватися з трьома гемовими одиницями, що залишилися в гемоглобіні (таким чином, зв'язування кисню є кооперативним).

Дезоксигемоглобін
Дезоксигемоглобін — форма гемоглобіну без приєднаного кисню. Абсорбційні спектри оксигемоглобіну і дезоксигемоглобіну відрізняються. Оксигемоглобін має значно нижче поглинання при довжині хвилі 660 нм, тоді як при 940 нм його поглинання трохи вище. Ця різниця використовується для вимірювання кількості кисню в крові пацієнта інструментом, який називається пульсоксиметр. Ця різниця також пояснює прояви ціанозу — синьо-фіолетовий колір, якого набувають клітини при гіпоксії.

Дезоксигемоглобін є парамагнетиком; він слабо притягується магнітними полями. Натомість оксигемоглобін проявляє діамагнетизм, слабке відштовхування від магнітного поля.

Фізіологічна роль

Гемоглобін є одним з основних білків, якими харчуються плазмодії малярії, і в ендемічних щодо малярії районах земної кулі вельми поширені спадкові аномалії будови гемоглобіну, що ускладнюють малярійним плазмодіям живлення цим білком і проникнення до еритроцитів. Зокрема, до таких аномалій, що мають еволюційно-пристосовне значення, відноситься серпоподібноклітинна анемія. Проте, на жаль, ці аномалії, як і аномалії будови гемоглобіну, що не мають явно пристосовного значення, супроводжуються порушенням функції транспорту кисню гемоглобіном, зниженням стійкості еритроцитів до руйнування, анемією та іншими негативними наслідками. Аномалії будови гемоглобіну називаються гемоглобінопатіями.

Гемоглобін високо токсичний при попаданні значної його кількості з еритроцитів в плазму крові (що відбувається при масивному внутрішньосудинному гемолізі, геморагічному шоці, гемолітичних анеміях, переливанні несумісної крові та інших патологічних станах). Токсичність гемоглобіну, що знаходиться поза еритроцитами, у вільному стані в плазмі крові, виявляється тканинною гіпоксією — погіршенням кисневого постачання тканин, перевантаженням організму продуктами руйнування гемоглобіну — залізом, білірубіном, порфіринами з розвитком жовтяниці або гострою порфірії, закупоркою ниркових канальців великими молекулами гемоглобіну з розвитком некрозу ниркових канальців і гострої ниркової недостатності.

Зважаючи на гаптоглобін, що специфічно зв'язує вільний глобін і глобін у складі гемоглобіну. Комплекс гаптоглобіну і глобіну (або гемоглобіну) потім захоплюється селезінкою і макрофагами тканинної ретікуло-ендотеліальної системи і знешкоджується.

Іншою частиною гемоглобінознешкоджуючої системи є білок гемопексин, що специфічно зв'язує вільний гем і гем у складі гемоглобіну. Комплекс гему (або гемоглобіну) і гемопексину потім захоплюється печінкою, гем відщеплюється і використовується для синтезу білірубіну та інших жовчних пігментів, або випускається в рециркуляцію в комплексі з трансферином для повторного використання кістковим мозком в процесі еритропоезу.

Еволюція гемоглобіну у хребетних
Науковці погоджуються, що подія, яка відділила міоглобін від гемоглобіну відбулася після того, як міногоподібні відокремилися від щелепних. Цей поділ міоглобіну і гемоглобіну дозволив виникнути і розвинути різні функції двох молекул: міоглобін більше пов'язаний зі зберіганням кисню, тоді як гемоглобін відповідає за його транспортування. Гени α- і β-подібного глобіну кодують окремі субодиниці білка. Попередники цих генів завдяки іншій дуплікації, також після того, як спільний предок гнатосом відокремився від безщелепних риб приблизно 450—500 мільйонів років тому. Дослідження з відновлення предків припускають, що предком предуплікації α- і β-генів був димер, що складався з ідентичних субодиниць глобіну, який потім еволюціонував, щоб зібратися в тетрамерну структуру після дуплікації. Розвиток α- і β-генів створив потенціал для гемоглобіну складатися з кількох окремих субодиниць — фізичний склад, який важливий для здатності гемоглобіну транспортувати кисень. Наявність кількох субодиниць сприяє здатності гемоглобіну кооперативно зв'язувати кисень, а також регулюватися алостерично. Згодом α-ген також зазнав дуплікації, щоб утворити гени HBA1 і HBA2. Ці подальші дуплікації та дивергенції створили різноманітний діапазон генів α- і β-подібних глобінів, які регулюються таким чином, що певні форми виникають на різних стадіях розвитку.

Втрата генів гемоглобіну в більшості риб родини Білокрівкові вважається адаптацією до холодної води.

Типи в людей
Варіація гемоглобіну є складовою нормального ембріонального та плодового розвитку. Вони можуть бути також мутантними формами гемоглобіну в популяції, викликанами змінами в генетиці організму. Деякі добре відомі варіанти гемоглобіну, такі як серпоподібноклітинна анемія, відповідальні за хвороби, які вважаються гемоглобінопатіями. Інші варіанти не призводять до спостережуваних патологій, а тому вважаються непатологічними варіантами.

У ембріона:
 Gower 1 (ζ2ε2)
 Gower 2 (α2ε2) ()
 Гемоглобін Portland I (ζ2γ2)
 Гемоглобін Portland II (ζ2β2)

У плоду:
 Гемоглобін F (α2γ2) ()

Після народження:
 Гемоглобін A (дорослий гемоглобін) (α2β2) () — найпоширеніший із часткою приблизно 95 %
 Гемоглобін A2 (α2δ2) — синтез δ-ланцюга починається в кінці третього триместру, у дорослих нормальна частка становить 1.5–3.5 %
 Гемоглобін F (плодовий гемоглобін) (α2γ2) — У дорослих гемоглобін F лімітований обмеженою популяцією еритроцитів, які називаються F-клітинами. Однак рівень гемоглобіну F може бути підвищений у людей із серпоподібноклітинною анемією та β-таласемією.

Варіанти, які призводять до хвороб:
 Гемоглобін D-Punjab (α2βD2)
 Гемоглобін H (β4) — варіант гемоглобіну, утворений тетрамером β-ланцюгів, який може бути присутнім при деяких формах α-таласемії
 Гемоглобін Barts (γ4) — варіант гемоглобіну, утворений тетрамером γ-ланцюгів, який може бути присутнім при деяких формах α-таласемії
 Гемоглобін S (α2βS2) — варіант гемоглобіну, знайдений у людей із серпоподібноклітинною анемією. Мутації в гені β-ланцюга призводять до змін властивостей гемоглобіну, що в свою чергу призводить до зміни форми еритроцитів на серпоподібну
 Гемоглобін C (α2βC2) — інший варіант, спричинений мутаціями гену β-ланцюга. Він викликає легку хронічну форму гемолітичної анемії
 Гемоглобін E (α2βE2) — ще один варіант, спричинений мутаціями гену β-ланцюга. Він викликає легку хронічну форму гемолітичної анемії
 Гемоглобін AS — гетерозиготний варіант, що викликає серповидноклітинну форму еритроцита, але не спричиняє анемії. Утворений через те, що один ген нормальний, а інший викликає серпоподібноклітинну анемію
 Гемоглобін SC — складний гетерозиготний варіант, при якому один ген нормальний, а інший кодує гемоглобін C
 Гемолгобін Hopkins-2 — варіант гемоглобіну, який іноді розглядають разом із гемоглобіном S як причину серповидноклітинну анемію

Хвороби, пов'язані з гемоглобіном
Гемоглобінова недостатність може бути викликана або зниженням кількості молекул гемоглобіну, як при анемії, або через зниження здатності кожної молекули приєднувати кисень при однаковому кисневому парціальному тиску. Гемоглобінопатії (генетичні дефекти, що призводять до анормальної структури молекули гемоглобіну) може викликати обидві ситуації. У будь-якому випадку гемоглобінова недостатність знижує здатність крові транспортувати кисень. Гемоглобінову недостатність, як правило, строго відрізняють від гіпоксемії, яка викликана зниженням парціального тиску кисня в крові, хоча обидві є причинами гіпоксії (недостатнє постачання тканин киснем).

Інші поширені причини низького рівня гемоглобіну включають втрату крові, дефіцит поживних речовин, проблеми з кістковим мозком, хімієтерапію, ниркова недостатність або анормальний гемоглобін (такий, як при серпоподібноклітинній анемії).

Здатність кожної молекули гемоглобіну переносити кисень зазвичай модифікується зміненою pH крові або CO2, спричинаючи зміну кривої дисоціації кисню і гемоглобіну. Однак вона також може бути змінена патологічно, як, наприклад, при отруєнні чадним газом.

Зниження рівня гемоглобіну, з або без абсолютного зниження рівня еритроцитів, призводить до симптомів анемії. В анемії є багато різних причин, хоча ферропатія (дефіцит заліза) і як результат залізодефіцитна анемія є найбільш поширеними причинами в Західному світі. Оскільки відсутність заліза знижує синтез гемів, еритроцити при залізодефіцитній анемії є гіпохромними (без червоного пігменту гемоглобіну) і мікроцитарні (менші ніж нормальні). Інші види анемії є рідкісними. При гемолізі (пришвидшене розпаді еритроцитів), жовтяниця спричиняється метаболітом гемоглобіну білірубіном і циркулюючий гемоглобін може спричинити ниркову недостатність.

Деякі мутації в глобіновому ланцюгу пов'язані з гемоглобінопатіями, такими як серпоподібноклітинна анемія і таласемія. Інші мутації, вказані на початку статті, є доброякісними і розглядаються лише як варіанти гемоглобіну.

Існує група генетичних розладів, відомих як порфірії, які характеризуються помилками в метаболічних шляхах синтезу гемів. Король Георг III був, мабуть, найвідомішим хворим на порфірію.

У невеликих кількостях гемоглобін A повільно приєднує глюкозу до кінця валіну (альфа-амінокислота) у кожному β-ланцюзі. Отриману молекулу часто називають Hb A1c, глікований гемоглобін. Приєднання глюкози до амінокислот у гемоглобіні відбувається спонтанно (без допомоги ферментів) і, як відомо, не слугує для корисних цілей. Однак, зі збільшенням зростання концентрації глюкози в крові, відсоток гемоглобіну A, який перетворюється на гемоглобін A1c зростає. У діабетиків, у яких рівень глюкози зазвичай високий, відсоток гемоглобіну A1c також високий. Через те, що приєднання глюкози в гемоглобіні A відбувається дуже повільно, відсоток гемоглобіну A1c показує середнє значення рівня глюкози в крові протягом часу життя еритроцитів, що становить 120 діб. Таким чином, рівень глікованого гемоглобіну вимірюють для моніторингу хронічного захворювання цукрового діабету 2 типу. Поганий контроль діабету 2 типу призводить до високого рівня глікованого гемоглобіну в еритроцитах. Діапазон нормальних значень становить приблизно 4,0–5,9 %. Хоча їх важко отримати, значення менше 7 % рекомендовані для людей із діабетом 2 типу. Рівні понад 9 % пов'язані з поганим контролем глікованого гемоглобіну, а рівні понад 12 % пов'язані з дуже поганим контролем. Діабетики, які підтримують рівень глікованого гемоглобіну на рівні близько 7 %, мають набагато більше шансів уникнути ускладнень, які можуть супроводжувати цукровий діабет (ніж ті, у яких рівень 8 % або вище). Крім того, підвищений глікований гемоглобін збільшує його спорідненість із киснем, таким чином запобігаючи його вивільненню в тканинах і в крайніх випадках викликаючи гіпоксію.

Підвищений рівень гемоглобіну пов'язаний зі збільшенням кількості або розмірів еритроцитів (поліцитемія). Підвищення може бути спричинене вродженою хворобою серця, легеневим серцем, пневмосклерозом, зависоким рівнем еритропоетину або справжньою поліцитемією. Високий рівень гемоглобіну також може бути викликаний перебуванням на великій висоті, курінням, зневодненням (штучно підвищуючи концентрацію гемоглобіну), прогресуючими захворюваннями легенів та деякими пухлинами.

Нещодавнє дослідження, проведене в Пудучеррі, Індія, показує значення гемоглобіну при ішемічній хворобі серця.

Див. також

 Карбогемоглобін (гемоглобін пов'язаний із CO2)
 Карбоксигемоглобін (гемоглобін пов'язаний із CO)
 Хлорофіл (гем із магнієм)
 Клінічний аналіз крові
 Дельта-глобін
 Гемоглобінометр
 Гемопротеїн
 Метгемоглобін (феррігемоглобін)
 Оксигемоглобін (із двоатомним киснем, забарвлений у криваво-синій колір)
 Tegillarca granosa

Примітки

Література

Посилання

 National Anemia Action Council — anemia.org
 Новий тип гемоглобіну «знущається» з діагнозів за допомогою пульсоксиметра
 Анімація гемоглобіну: від дезокси- до оксиформи

Пов'язані запитання:
 Ідеальний рівень гемоглобіну під час вагітності
 Як низько може знизитися гемоглобін перед смертю
 Рівень гемоглобіну

Гемоглобіни
Фізіологія дихання
Порфірини


text:
Halielloides fragilis is a species of sea snail, a marine gastropod mollusk of the family Eulimidae. This species, along with Halielloides nitidus and Halielloides verrilliana, belongs in the genus Halielloides.

Distribution

This species occurs in the following locations:

 European waters (ERMS scope)
 United Kingdom Exclusive Economic Zone

References

External links
 To World Register of Marine Species

Eulimidae
Gastropods described in 1986


text:
De Protestantse kerk is een kerkgebouw in de gemeente Spa in de Belgische provincie Luik. De kerk staat aan de Rue Brixhe ten noorden van het centrum van de stad.

Geschiedenis
Spa kreeg door de jaren vele bezoekers, waaronder ook protestanten. Er ontstond een protestantse gemeente die toen op zoek moest naar een plek waar men de religie kon beoefenen. Deze plek veranderde regelmatig tot ze een eigen kerkgebouw kregen.

In 1876 kwam het kerkgebouw gereed.

In 2014 werd het kerkgebouw gerenoveerd.

Opbouw
De in neogotische stijl in rode baksteen opgetrokken niet-georiënteerde kerk bestaat uit een portaal aan de oostzijde van het kerkgebouw met erachter een kerkgebouw met vier traveeën. Het dak van de vier traveeën steekt elk als steekkap in het zadeldak van de kerk. De kerk heeft ruimte voor 200 bezoekers. Achter het gebouw bevindt zich de pastorie.

Zie ook
 Sint-Remacluskerk, de andere kerk in Spa

Bouwwerk in Spa
Kerkgebouw in Luik (provincie)
Spa


text:
Adwokat kościelny – osoba świecka lub duchowna, która bierze udział w procesach kościelnych. Adwokat musi ukończyć studia z zakresu prawa kanonicznego (świecki tytuł magistra), a także posiadać tytuł licencjata kościelnego (zgodnie z Konstytucją Apostolską Sapientia Christiana z 1979 roku). Ponadto adwokat kościelny, podobnie jak pełnomocnik, powinien być pełnoletni i nienaruszonej sławy, adwokat ma być katolikiem (kan. 1483 KPK), powinien złożyć w sądzie autentyczne zlecenie (kan. 1484). Adwokat kościelny powinien być wpisany na listę adwokatów przy danym sądzie diecezjalnym lub mieć możliwość występowania jako tzw. adwokat ad causam.

Realizacja prawa do obrony na gruncie prawa procesowego nie zakłada udziału adwokata kościelnego w każdym procesie. Każdy wierny jest uprawniony jednak do skorzystania z pomocy prawnej, czyli z pomocy obrońcy. Zadaniem sądów i trybunałów kościelnych jest umożliwienie skorzystania z usług adwokata kościelnego.

W każdym procesie adwokat kościelny zobowiązany jest troszczyć się o:
 właściwy przebieg postępowania,
 zgromadzenie i złożenie w trybunale przed sędzią odpowiednich środków dowodowych,
 sporządzenie głosów obrończych,
 zgłoszenie we właściwym terminie środków odwoławczych od niesprawiedliwego bądź krzywdzącego wyroku.
W sprawach karnosądowych (kan. 1481 § 2) oraz w sprawach dotyczących małoletnich i sprawach dotyczących dobra publicznego (kan. 1481 § 2) jego udział jest obligatoryjny.

Obecnie najczęściej występowanie adwokata wiąże się z procesem o stwierdzenie nieważności małżeństwa kościelnego, gdzie adwokat kościelny może reprezentować zarówno stronę powodową, jak też pozwaną.

Przypisy

Prawo kanoniczne


text:
Robert Johannes Albrecht SJ (* 18. April 1907 in Dingelstädt im Eichsfeld; † 18. September 1943 im Zuchthaus Brandenburg-Görden) war ein römisch-katholischer Ordensbruder, der während der nationalsozialistischen Diktatur auf Grund eines geheimen Kriegsgerichtsverfahrens am 5. August 1943 in Berlin zum Tode verurteilt wurde.

Leben
Johannes Albrecht wurde am 18. April 1907 in Dingelstädt geboren. Seine Eltern waren Johannes Albrecht und dessen Ehefrau Elisabeth, geb. Schumann. Die Familie zog später nach Schlesien, wo sein Vater ein Hotel im Riesengebirge übernahm. Er besuchte nach der Volksschule das Gymnasium in Hirschberg und absolvierte, nach dem Umzug der Familie nach Breslau, eine kaufmännische Lehre. Seit 1931 arbeitete er als Dolmetscher in der deutschen Gesandtschaft in Prag. Dort kam er in Kontakt mit dem Jesuitenorden und entschloss sich bereits im Januar 1933 zum Ordenseintritt. Das zweijährige Noviziat durchlief er in Beneschau, Mariaschein und Velehrad. Anschließend studierte Albrecht Philosophie und katholische Theologie in Rom und Gallarate und legte am 2. Februar 1936 in Mittelsteine seine Ordensgelübde ab und erneuerte sie im Januar 1942. Zur Priesterweihe kam es indes nicht mehr, da er 1941 zur Wehrmacht eingezogen wurde.

Verhaftung und Tod
Albrecht wurde 1941 als Wehrmachtsdolmetscher in Prag und später im Kriegsgefangenenlager Dabendorf eingesetzt. Obschon bei Strafe verboten, stellte er sich dort vor allem den tschechischen Kriegsgefangenen als auch den dort stationierten Soldaten als Seelsorger zur Verfügung. Nachdem Informanten über seine Einstellung gegen das Hitlerregime und dessen Angriffe auf fremde Völker berichteten, wurde er am 19. Mai 1942 verhaftet. Er wurde ins Gefängnis Berlin-Tegel verbracht, ohne die Gründe seiner Verhaftung offenzulegen. Ab dem 5. August 1943 stand er in Berlin vor dem Kriegsgericht und wurde zum Tode verurteilt. Gnadengesuche seiner Familie blieben ohne Erfolg. Johannes Albrecht wurde in das Zuchthaus Brandenburg-Görden überstellt und dort am 18. September 1943 hingerichtet. Am 22. September 1943 konnten ihn die Jesuiten in Breslau nach einem Requiem beisetzen. Die kriegsgerichtlichen Unterlagen zu dem Todesurteil wurden auch nach dem Krieg nicht offengelegt.

Literatur

 Helmut Moll, Art.: Frater Robert Albrecht, ders., (Hrsg. im Auftrag der Deutschen Bischofskonferenz), Zeugen für Christus. Das deutsche Martyrologium des 20. Jahrhunderts, Paderborn u. a. 1999, 7., überarbeitete und aktualisierte Auflage 2019, S. 946–947.

Einzelnachweise

Römisch-katholischer Geistlicher (20. Jahrhundert)
Römisch-katholische Kirche im Deutschen Reich 1933–1945
Hingerichtete Person (NS-Opfer)
Deutscher
Geboren 1907
Gestorben 1943
Mann


text:
Die Saison 2018/19 der Regionalliga Bayern war die siebte Spielzeit der Fußball-Regionalliga Bayern und die elfte Spielzeit der Fußball-Regionalliga als vierthöchste Spielklasse in Deutschland. Sie wurde am 12. Juli 2018 mit dem Spiel zwischen dem VfB Eichstätt und dem FC Bayern München II eröffnet.

Saisonverlauf
Die zweite Mannschaft des FC Bayern qualifizierte sich für die Aufstiegsspiele zur 3. Liga, zunächst auch begünstigt durch die Entscheidung des Verfolgers VfB Eichstätt, keine Profilizenz zu beantragen. Nach einem 1:3 und einem 4:1 gegen den VfL Wolfsburg II gelang nach acht Jahren die Rückkehr in den Profifußball. Der FC Ingolstadt II konnte mit dem 10:0 beim Aufsteiger SV Heimstetten am 3. Mai 2019 den höchsten Saison- sowie den höchsten Auswärtserfolg in der Regionalliga Bayern überhaupt feiern.

Vor dem letzten Spieltag stand, ebenso wie in der Regionalliga Nordost, noch kein Absteiger fest. Nach Abschluss des 34. Spieltags am 18. Mai 2019 traf es den SV Heimstetten, gefolgt vom FC Pipinsried. Die zweite Mannschaft der SpVgg Greuther Fürth und der TSV 1860 Rosenheim spielten in der Relegation gegen die Vizemeister der Nord- und Südstaffel der Bayernliga, DJK Gebenbach und wie im Vorjahr TSV 1896 Rain. Die Auslosung ergab, dass der TSV 1860 Rosenheim auf den TSV 1896 Rain traf. Da allerdings die erste Mannschaft des FC Ingolstadt 04 aus der 2. Bundesliga in die 3. Liga abstieg, musste die zweite Mannschaft zwangsabsteigen und der SV Heimstetten durfte die Relegationsspiele gegen den TSV 1896 Rain bestreiten. Dort schafften beide Regionalligamannschaften den Klassenverbleib.

Teilnehmer

Für die Spielzeit 2018/19 qualifizierten sich folgende Vereine:

 die verbleibenden Teams aus der Regionalliga Bayern 2017/18:
 FC Bayern München II, 1. FC Schweinfurt 05, VfR Garching, 1. FC Nürnberg II, FC Ingolstadt 04 II, VfB Eichstätt, FC Augsburg II, Wacker Burghausen, FV Illertissen, SV Schalding-Heining, TSV Buchbach, SpVgg Greuther Fürth II, FC Pipinsried, TSV 1860 Rosenheim
 der Meister der Bayernliga 2017/18 Staffel Nord:
 Viktoria Aschaffenburg
 der Meister der Bayernliga 2017/18 Staffel Süd:
 SV Heimstetten
 die siegreichen Mannschaften der Relegationsspiele um den Aufstieg in die Regionalliga Bayern:
 FC Memmingen, SpVgg Bayreuth

Auf- und Abstiegsregelung
Aufstieg in die 3. Liga

Der Meister ist für die Aufstiegsrunde zur 3. Fußball-Liga sportlich qualifiziert.

Abstieg aus der Regionalliga Bayern

Die zwei Mannschaften auf den Plätzen 17 und 18 der Regionalliga Bayern steigen am Ende der Saison ab. Die zwei Mannschaften auf den Plätzen 15 und 16 spielen mit den beiden Vizemeistern der Staffeln der Bayernliga die verbleibenden Plätze in der Regionalliga Bayern aus.

Statistiken

Abschlusstabelle

Kreuztabelle
Die Kreuztabelle stellt die Ergebnisse aller Spiele dieser Saison dar. Die Heimmannschaft ist in der linken Spalte, die Gastmannschaft in der oberen Zeile aufgelistet.

Tabellenverlauf
Verlegte Partien werden entsprechend der ursprünglichen Terminierung dargestellt, damit an allen Spieltagen für jede Mannschaft die gleiche Anzahl an Spielen berücksichtigt wird.

Torschützenliste
Bei gleicher Anzahl von Treffern sind die Spieler nach dem Nachnamen, soweit vorhanden, alphabetisch geordnet.

Zuschauertabelle

Stadien

Trainerwechsel

Einzelnachweise

Regionalliga Bayern 2018 19
2018


text:
The Haggier Massif rock gecko (Pristurus insignoides) is a species of lizard in the Sphaerodactylidae family found on Socotra Island. It is classified as Least Concern by the IUCN.

References

Pristurus
Reptiles described in 1986
Endemic fauna of Socotra


text:
Георги Янакиев, наричан Георги Пелтека, е български революционер, горноджумайски войвода на Върховния македоно-одрински комитет.

Биография
Георги Янакиев е роден през 1857 година в Падеш, тогава в Османската империя. Включва се във ВМОК и участва като войвода в Горноджумайското в 1902 година и Илинденско-Преображенското въстание в 1903 година. През 1905 година е районен войвода в Горноджумайско. На 1 март 1905 година серският консул Атанасиос Стурнарас докладва в Атина, че Янакиев минава границата към Македония заедно с четите на Анастас Янков, Давидко Милчев и Юрдан Стоянов.

Георги Янакиев участва в Балканската война като доброволец в Македоно-одринското опълчение и служи в четата на Дончо Златков, а по-късно в Нестроевата рота на 13 кукушка дружина.

Бележки

Дейци на ВМОК
Български революционери от Македония
Македоно-одрински опълченци
Хора от област Благоевград
Родени през 1857 година
Участници в Горноджумайското въстание


text:
Das Weingut Gerhard Markowitsch in Göttlesbrunn ist ein österreichisches Weingut im Weinbaugebiet Carnuntum in Niederösterreich.

Geleitet wird das Weingut von Gerhard Markowitsch. Die eigene Rebfläche beträgt 39 Hektar (Stand 2015), wovon 75 Prozent mit roten Rebsorten, hauptsächlich Zweigelt, Cabernet Sauvignon, Merlot und Pinot Noir bestockt sind. Weiße Rebsorten sind Grüner Veltliner, Chardonnay und Sauvignon Blanc. Zusätzlich werden Trauben von Vertragswinzern aus weiteren 40 Hektar verarbeitet. Die bekanntesten Weine sind der Zweigelt Rubin Carnuntum, sowie die roten Cuvées Rosenberg, Redmont und M1. Dabei wird für jede Cuvée mindestens 50 Prozent Zweigelt – die Leitsorte des Weinbaugebietes – verwendet, um die "regionale Identität zu bewahren". Das Weingut ist Mitglied der Vereinigung Österreichische Traditionsweingüter (ÖTW) und gilt als Leitbetrieb des Weinbaugebiets Carnuntum. Das Weingut ist mehrmaliger Sieger des Falstaff-Rotweinpreises.

Literatur

Weblinks
 Website des Weingutes

Einzelnachweise

Markowitsch, Gerhard
Markowitsch, Gerhard
Göttlesbrunn-Arbesthal


text:
Marc Frons is the former chief technology officer of News Corp. He was named to the role in May 2017 after serving in an interim capacity since October 2016. Prior to that, he was SVP, deputy head of technology, and global head of mobile platform at the company. Frons was previously chief information officer of The New York Times and former head of both NYTimes.com Digital Technology and The Timess corporate systems and technology. From July 2006 to March 2012, Frons served as the chief technology officer of the New York Times. Since 2006, he has overseen technology and product development at NYTimes.com while continuing to be involved in broader digital strategy initiatives at the company. Before he joined The Times, Frons was the chief technology officer for The Wall Street Journal Online and other Dow Jones consumer Web sites. He is credited for the development of  Map of the Market, an innovative financial data visualization interface for smartmoney.com and more recently the latest advancements in the customization algorithms that introduce readers to content based on their archived readings as well as the influx of interactivity within a media-rich foundation of NYTimes.com.

Education and early-mid career
Frons started his career as a journalist while he pursued a B.A. degree in psychology from the City University of New York, Brooklyn College in 1977, where he was campus correspondent for The New York Times. Upon graduation, he went on to be a stringer for The Times when he worked for a few months at a small paper in Rock Springs, Wyoming. He began his career at Newsweek in 1979, going on to hold a variety of senior editor positions at Business Week from 1984 until 1995. It was then that he started one of the first financial Websites (SmartMoney.com), where he held the unusual title of editor and chief technology officer.

Smartmoney.com
From 1995 to early 2002, Frons was editor and chief technology officer of SmartMoney.com, one of the first financial periodical websites. In 1998, they launched The Map of The Market designed by Martin M. Wattenberg.
The Map used a variant of the "treemap" technique pioneered by Ben Shneiderman. The screen is divided into rectangular tiles that represent publicly traded companies. The area of a rectangle corresponds to the market capitalization of the company, and the color tells you how the stock price has changed since the previous market close. Unlike a traditional treemap, however, the Map of the Market introduced a new algorithm designed to create tiles that were close to square, making for a display that is more legible and easier to interact with. (It turns out that several others, including Jarke van Wijk, independently invented similar algorithms around the same time.)

The Map of the Market quickly became one of the most trafficked sections of the site and spawned many imitators. Today treemaps are a standard tool for visualizing financial data. This break-through data-visualization technology was a huge success and now is commonly seen as a way to view the performance of stocks, asset classes, sectors, or an entire country's stock market relative to its peers.
Smartmoney.com went on to win three awards in design innovation:

American Society of Magazine Editors (ASME) National Magazine Award for Best Interactive Design in 2001
Online News Association Award in 2000 for Best Interactive Design
Web Marketing Association Award for Best Investing Web Site in 1999

Dow Jones and AOL Time Warner
Frons worked at Dow Jones & Company from 2003 until 2006 as vice president and chief technology officer for its Consumer Media Group, responsible for online product development and applications.  Before that, he worked at AOL Time Warner from January 2002 to June 2003, first as vice president and general manager of AOL Personal Finance and then as consulting editor for CNN Money.

NYTimes.com
Frons was an integral part of the launch of Times Extra an alternative view of the home page featuring news headlines with links from third-party sources. Times Extra aggregates headlines from other news organizations and blogs across the Web, and matches the most relevant of those sources with lead articles on the NYTimes.com home page.

He helped to develop an innovative social and algorithmic recommendation framework that serves up recommended stories based upon the kinds of articles visitors have read, in hopes of "a more passive personalization...that exposes users to content they mat not have seen otherwise."

After completing the more personalized, engagement-oriented user experience, Frons oversaw the transition of adopting the paywall, and prefers to take an unbiased view on the matter. "Paywall or no paywall, our job, and the job of other news organizations, is to provide relevant news and information for our readers. To me, no matter what the model, the more people who read and are engaged with your website or your digital products, the better. So the recommendation engine just fits into our overall strategy of increasing user engagement."

Family and personal life
Frons lives in Wainscott, New York, and New York City with his wife, psychotherapist Merry Frons, and his dog, a vizsla named Jasper. He has two grown daughters working in the internet and social media field and is a cousin of Brian Frons, former president of ABC Daytime.

See also
Citizen Journalism
Democratic Journalism
Independent Media Center
Interactive journalism
Media democracy
New Media

References

External links

Innovation in Media: When Global Meets Digital
Marc Frons talks New York Times and Apple iPad plus the introduction of paid news content.
"You Are What You Read" Nieman Lab
Interview with Marc Frons
NYT CTO:Kindle Version Gaining 'Some' Traction; Taking Advantage of Mobile's Unique Aspects
Will The Tablet Cure Newspapers' Ills?
Keep Spreading The News
Video Interview with Marc Frons with Stephen Hutcheon
New York Times debuts aggregation homepage

People from Brooklyn
American chief technology officers
Brooklyn College alumni
Living people
Chief information officers
Year of birth missing (living people)


text:
Stygia psyche is een vlinder uit de familie van de houtboorders (Cossidae). De wetenschappelijke naam van de soort is voor het eerst geldig gepubliceerd in 1893 door Grum-Grshimailo.

Houtboorders


text:
Melanophila occidentalis är en skalbaggsart som beskrevs av Jan Obenberger 1928. Melanophila occidentalis ingår i släktet Melanophila och familjen praktbaggar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Praktbaggar
occidentalis


text:
Asangaon – wieś w Indiach położona w stanie Maharasztra, w dystrykcie Thane, w tehsilu Dahanu.

Według spisu ludności Indii z 2011 roku, w Asangaon znajduje się 321 gospodarstw domowych, które zamieszkują 1333 osoby.

Przypisy

Wsie w stanie Maharasztra


text:
Pål Jacobsen (ur. 20 maja 1956 w Molde) – norweski piłkarz występujący na pozycji napastnika.

Kariera klubowa
Jacobsen karierę rozpoczynał w sezonie 1973 w pierwszoligowym zespole Hamarkameratene. W kolejnych sezonach balansował z nim pomiędzy pierwszą ligą a drugą, do 1980 roku, trzy razy spadając z pierwszej i dwukrotnie do niej awansując. W 1981 roku przeszedł do pierwszoligowej Vålerenga Fotball. W sezonie 1981 z 16 bramkami na koncie został królem strzelców ligi norweskiej. Wraz z Vålerengą trzykrotnie zdobył mistrzostwo Norwegii (1981, 1983, 1984), a także raz dotarł do finału Pucharu Norwegii (1983). W 1985 roku wrócił do Hamarkameratene. W sezonie 1985 awansował z nim z drugiej ligi do pierwszej. W 1987 roku zakończył karierę.

Kariera reprezentacyjna
W reprezentacji Norwegii Jacobsen zadebiutował 15 maja 1975 wygranym 5:3 meczu Mistrzostw Nordyckich z Finlandią. 22 września 1976 w wygranym 3:2 pojedynku Mistrzostw Nordyckich ze Szwecją strzelił pierwszego gola w kadrze. W latach 1975-1986 w drużynie narodowej rozegrał 44 spotkania i zdobył 12 bramek.

Bibliografia
 Pål Jacobsen w bazie EU.FOOTBALL
 Pål Jacobsen w bazie Weltfussball

Reprezentanci Norwegii w piłce nożnej
Królowie strzelców norweskiej ekstraklasy piłkarskiej
Piłkarze Hamarkameratene
Piłkarze Vålerengi Fotball
Urodzeni w 1956
Ludzie urodzeni w Molde


text:
|}

Spoorlijn 118 is een Belgische spoorlijn die La Louvière met Bergen verbindt. De spoorlijn is 19,0 km lang, volledig dubbelsporig en geëlektrificeerd.

Geschiedenis
Het eerste gedeelte van de lijn tussen La Louvière Centrum en Bracquegnies werd geopend op 20 januari 1848, gevolgd door het gedeelte Bracquegnies - Nimy op 1 juni 1849. Het laatste gedeelte tussen Nimy en Bergen werd geopend op 20 oktober 1849. Sinds 2017 behoort het gedeelte tussen La Louvière en Y La Paix administratief tot lijn 116 en loopt lijn 118 van Y Saint-Vaast tot Bergen.

Treindiensten
De NMBS verzorgt het personenvervoer met IC, L-, Piekuur- en ICT-treinen.

Aansluitingen
In de volgende plaatsen is of was er een aansluiting op de volgende spoorlijnen:
Y Saint-Vaast
Spoorlijn 112 tussen Marchienne-Pont en La Louvière-Centrum
Y La Paix
Spoorlijn 116 tussen Manage en Y La Paix
Bergen
Spoorlijn 96 tussen Brussel-Zuid en Quévy
Spoorlijn 97 tussen Bergen en Quiévrain
Spoorlijn 98 tussen Bergen en Quiévrain

Verbindingsspoor
118/1 : Y Saint-Vaast (lijn 112) - Y La Paix (lijn 118), sinds 2017 behoort dit gedeelte tot lijn 118.

Zie ook
 Lijst van spoorlijnen in België
 Lijst van spoorwegstations in België

 118


text:
Les chemins de fer de l'Indochine et du Yunnan constituent une ligne ferroviaire longue de 855 km environ, qui relie Hải Phòng (Vietnam) à Kunming dans la province du Yunnan (Chine).

Description

La ligne de chemin de fer de l'indochine et du Yunnan comprend deux parties :
 la ligne de chemin de fer d'Hải Phòng à Lào Cai, sur la frontière avec la Chine d'environ 385 km,
 la ligne de chemin de fer entre Lào Cai et Kunming () d'une longueur de 468 km.

Cette ligne de chemin de fer fait partie du plan de développement du chemin de fer en Indochine, le Transindochinois, mis en place le gouverneur général de l'Indochine, Paul Doumer et qui prévoit la construction d'un ensemble de  de lignes. La loi du 25 décembre 1898 autorise le Gouvernement indochinois à contracter un emprunt de 200 millions de francs, remboursable en 75 ans, au plus, pour la réalisation de ce plan.

La ligne de chemin de fer entre Hải Phòng et Lào Cai a été divisée en deux sections. La réalisation du tronçon de la ligne entre Hải Phòng et Hanoï est faite par la colonie sur ses ressources et le prolongement de Hanoï à Lào Cai est confiée à un entrepreneur du Tonkin, Ferdinand Daurelle, à la suite d'une adjudication sur rabais de 9 %. La construction de ces tronçons doit respecter des délais : la section d'Hải Phòng à Hanoï doit être remise par la colonie à la compagnie concessionnaire avant le  avril 1903 et celle d'Hanoï à Lào Cai avant le  avril 1905.

La France a obtenu l'autorisation de construire et d'exploiter, ou de faire exploiter par une société désignée par le gouvernement français, la ligne de chemin de fer, entre Lào Cai et Yunnanfou, prolongeant celle allant de Hanoï à la frontière chinoise par une convention signée le 10 avril 1898. Le gouvernement chinois ne s'est engagé qu'à fournir les terrains nécessaires pour la voie et les annexes. La convention prévoit que la compagnie concessionnaire construit à ses frais et risques la ligne de chemin de fer.

Une mission technique pour étudier le tracé de la voie dans le Yunnan a été envoyé sur place après la décision du conseil des ministres du 9 juillet 1897. La direction en a été confiée à l'ingénieur en chef des ponts et chaussées Guillemoto, assisté de l'ingénieur des mines Leclère pour étudier la géologie. Le Comité des forges a mandaté l'ingénieur Bélard pour prendre contact avec les industriels chinois. Le rapport est remis en août 1898.

Une convention est signée le 15 juin 1901 entre Paul Doumer, gouverneur général de l'Indochine, et la Banque de l'Indochine, le Comptoir national d'escompte, la Société générale et le Crédit industriel. Il est prévu de créer une société concessionnaire spéciale auquel doit être confié l'exploitation de la ligne totale de Hải Phòng à Yunnan-Sen (Kumning), soit 853
km, et qui doit assurer la construction du tronçon de Lào Cai à Yunnan-Sen, soit 468 km. La Chambre des députés a discuté du projet de loi approuvant cette convention le 27 juin.

La construction de la ligne du Yunnan doit être construite en deux tronçons avec des délais : la première section, de Lào Cai jusqu'à Mongtsé (Xian de Mengzi), actuelle gare de Bisezhai (à l'époque transclittéré selon l'EFEO : Pi-che-Tchai), doit en être terminée deux ans après l'ouverture de la ligne venant de Hanoï jusqu'à Lào Cai et la seconde, jusqu'à Yunnanfou ou Yunnan-sen (Kunming) trois ans plus tard.

La Compagnie française des chemins de fer de l'Indochine et du Yunnan est constituée en 1901 avec un capital de .

Cette partie de la ligne est construite par la France entre 1904 et 1910. Cette entreprise repose très largement sur l'utilisation systématique d'une main-d'œuvre de coolies, chinois et surtout annamites. Plus de  ont été employés entre 1903 et 1910 pour sa construction ainsi que nombreux ingénieurs français pour ses études et sa réalisation.

La dureté des conditions de travail, du climat, les maladies, les fauves, la répétition des troubles sociaux font de cette expédition un gouffre humain. Sur les  qui participent au terrassement et à l'édification des ouvrages d'art,  trouvent la mort. 80 ingénieurs perdirent également la vie durant ce gigantesque chantier.

La ligne de chemin de fer comprend :
 ,
 22 viaducs métalliques, dont le viaduc de Faux-Namti,
 155 tunnels.

La ligne a été inaugurée le  avril 1910.

En 1940, les Chinois démontent la ligne durant l'invasion japonaise et après la Seconde Guerre mondiale, le contrôle du tronçon du Yunnan est abandonné aux Chinois contre le départ de leurs troupes commandées par Long Yun.

En 1949, les communistes prennent le contrôle du Yunnan et le chemin de fer sert à alimenter les éléments du Việt Minh.

Aujourd'hui, la ligne est appelée, pour la partie chinoise,  (), elle relie , la gare de Kunming-Nord à la gare de , dans le xian autonome yao de Hekou, avant de rejoindre le Viêt Nam.

Annexes

Bibliographie

 Compagnie française de chemins de fer de l'Indochine et du Yunnan. Conventions avec le gouvernement français, le ministère des colonies, le gouvernement de l'Indochine, le gouvernement chinois et les administrations indochinoises et chinoises, Imprimerie d'Extrême-Orient, Haïphong-Hanoï, 1924 ; 213p. (lire en ligne)
 Henry Haguet, « Les chemins de fer de l'Indo-Chine », dans Le journal des transports, 3 décembre 1898,  année, ,  (lire en ligne)
 « Le réseau indo-chinois », dans Le journal des transports, 27 octobre 1900,  année, ,  (lire en ligne)
 « Le chemin de fer du Yunnan », dans Le journal des transports, 15 juin 1901,  année, ,  (lire en ligne)
 « Chambre des députés. Discussion et vote du projet du chemin de fer du Yunnan », dans Le journal des transports, 6 juillet 1901,  année, ,  (lire en ligne)
 « Compagnie française des chemins de fer de l'Indo-Chine et du Yunnan », dans Le journal des transports, 10 octobre 1901,  année, ,  (lire en ligne)
 « Le chemin de fer du Yunnan », dans Le journal des transports, 3 juin 1905,  année, ,  (lire en ligne)
 « Chemins de fer franco-anglais dans la vallée du Yang-Tse-Kiang », dans Le journal des transports, 30 septembre 1905,  année, ,  (lire en ligne)
 « Le chemin de fer français du Yunnan jugé par un Anglais », dans Le journal des transports, 8 septembre 1906,  année, ,  (lire en ligne)
 « Chemin de fer du Yunnan », dans Le journal des transports, 27 avril 1907,  année, ,  (lire en ligne)
 « Le chemin de fer du Yunnan », dans Le journal des transports, 21 septembre 1907,  année, ,  (lire en ligne)
 « Le chemin de fer du Yunnan et l'emprunt de l'Indo-Chine », dans Le journal des transports, 18 juillet 1908,  année, ,  (lire en ligne)
 Henry Haguet, « La France en Asie - 2- La ligne du Yunnan et de l'Indo-Chine », dans Le journal des transports, 20 novembre 1909,  année, ,  (lire en ligne)
 « Les chemins de fer de l'Indo-Chine et du Yunnan », dans Le journal des transports, 21 octobre 1911,  année, ,  (lire en ligne)
 Gouvernement général de l'Indochine, Chemins de fer. Statistiques de l'année 1912 dressées à l'Inspection générale des travaux publics, Imprimerie Tonkinoise, Hanoï, 1913 (lire en ligne)
 Claudius Madrolle, La Ligne du Yun-nan. Tonkin. Chine. Excursions et itinéraires, Librairie Hachette, Paris, 1913 (lire en ligne)
 Rang Ri Park-Barjot,"Le patronat français des travaux publics et les réseaux ferroviaires dans l'empire français : l'exemple du Chemin de fer du Yunnan (1898-1913)"
 Rang-Ri Park-Barjot, "La Société de construction des Batignolles : Des origines à la Première Guerre mondiale (1846-1914)", Presses Paris Sorbonne, 2005
 Georges Cordier, Un voyage à Yunnansen, guide, Imprimerie d'Extrême-Orient, Hanoï-Haïphong, 1923,  édition ; 117p et cartes
 Amaury Lorin, « La civilisation suit la locomotive » : le credo ferroviaire de Paul Doumer, gouverneur général de l'Indochine (1897-1902) », Revue d'histoire des chemins de fer, 2006
 Désirée Lenoir, Le Consul qui en savait trop, les ambitions secrètes de la France en Chine, Nouveau Monde Editions, Paris, 2011,  lire  www.augustefrancois.com à propos du rôle du Consul Auguste François (1857-1935), chargé des négociations.
Auguste François, Le mandarin blanc. Souvenirs d'un consul en Extrême-Orient 1886-1904, Calmann-Lévy, Paris, 1990,  ; 379p.
 Pierre Marbotte, Un chemin de fer au Yunnan, l'aventure d'une famille française en Chine, Éditions Alan Sutton, St-Cyr sur Loire, 2006,
 Lucien Bodard, Monsieur le Consul, éditions Grasset, 1973, 1999
 « Paul Doumer : aux origines d'un grand projet, le chemin de fer transindochinois », dans Histoire, Économie & Société, 2011/3,  année,  (lire en ligne)
 François Boucher, Le Lièvre blanc du Yunnan, éditions du Non Agir, 2015. Ce roman a pour cadre le train du Yunnan.
 Li Kunwu, La voie ferrée au-dessus des nuages, Kana, 2013,  ; 216p.
 Odile Bernard, Élisabeth Locard, Pierre Marbotte, Le chemin de fer du Yunnan. Une aventure française en Chine, Elytis, Paris, 2016,  ; 288p.
 Frédéric Hulot, Les chemins de fer de la France d'outre-mer, La Régordane éditions, 1990,  tome 1, L'Indochine. Le Yunnan
An Huo, Blanche, BoD, 2020. Le destin de Blanche Marbotte, femme du photographe Auguste Marbotte, de Paris au Yunnan.
ISBN 9-782322-176359, 184p.

Articles connexes
 Compagnie française des chemins de fer de l'Indochine et du Yunnan
 Société de construction des Chemins de fer Indochinois
 Viaduc de Faux-Namti
 Chemin de fer Nord-Sud du Viêt Nam
 Joseph Charignon

Liens externes
 Entreprises coliniales :  française des chemins de fer de l'Indochine et du Yunnan
 Le chemin de fer du Yunnan et les Centraliens - 1902-1910
 Iesf : Chemins de fer chinois - Réalisations des entreprises françaises : Ligne Pékin-Hankeou (1905), Ligne du Yunnan (1910)
 France/Indochine : Histoire et Mémoire , Le chemin de fer du Tonkin au Yunnan
 Belle Indochine : Le Chemin de fer du Yunnan

Ligne de chemin de fer en Chine
Ligne de chemin de fer au Viêt Nam
Indochine française
Indochine
Histoire de la Chine pendant la Seconde Guerre mondiale


text:
Городок — посёлок в Черемховском районе Иркутской области России. Входит в состав Новостроевского муниципального образования.

География
Расположен в юго-западной части региона, по берегу реки Большая Белая, примерно в 69 км к юго-западу от районного центра города Черемхово и примыкает к западной окраине посёлка Новостройка, центру сельского поселения.

Население

Инфраструктура
Социальные объекты расположены в соседнем посёлке Новостройка.

Транспорт
Доступен автотранспортом.

Примечания

Населённые пункты Черемховского района