text:
Johan Bernhard Hjort, född 25 februari 1895, död 24 februari 1969, var en norsk jurist, son till Johan Hjort (1869–1948), far till Johan Hjort (1922–2001).

Hjort var høyesterettsadvokat. Han var grundare av och näst högste chef för det norska nazistpartiet Nasjonal Samling från 1933 till 1937, då han bröt med Quisling. År 1941 blev han arresterad av Gestapo och skickad till Tyskland.

I Tyskland blev Hjort och hans familj civilinternerade. Tillsammans med Didrik Arup Seip drev han motståndsarbete som räddade många skandinaviska fångars liv; namnlistor som Hjorts familj samlade utgjorde grunden för aktionen med de vita bussarna.

Efter andra världskriget arbetade Hjort som advokat, bland annat för homosexuellas rättigheter och för kontroversiella konstnärers konstnärsfrihet, som exempelvis Myklesaken.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1895
Avlidna 1969
Norska politiker
Personer i Norge under andra världskriget
Män


text:
Pierre Savorgnan de Brazza (nume la naștere Pietro Paolo Savorgnan di Brazzà; ), cunoscut ulterior sub numele de Pierre Paul François Camille Savorgnan de Brazza, a fost un explorator și ofițer de marină italian, naturalizat francez. Cu sprijinul Societății de Geografie din Paris (Société de Géographie de Paris), a explorat și a deschis pentru Franța o cale de comunicație de-a lungul malului drept al fluviului Congo, care în cele din urmă a dus la înființarea coloniilor franceze din Africa Centrală. Îi era caracteristic un mod de abordare pacifist în relațiile cu șefii de trib africani, fiind ajutat și de aspectul său fizic plăcut și de manierele alese. În timpul dominației coloniale franceze, capitala coloniei Congo Francez a fost numită în onoarea sa Brazzaville, nume păstrat până în prezent (capitala Republicii Congo).

Primii ani

Născut la Castel Gandolfo în Statele Papale, în apropiere de Roma, Pietro Savorgnan di Brazzà era al șaptelea fiu al contelui Ascanio Savorgnan di Brazzà, un nobil din Udine și al soției acestuia, Giacinta Simonetti. Contele avea relații bune și în înalta societate din Franța, fiind prieten cu amiralul Louis de Montaignac, ministrul marinei militare franceze. Datorită acestor relații, fiul său, Pietro, care era interesat de explorări geografice încă din copilărie, a fost admis la Școala Navală din Brest, Franța. A absolvit această școală militară cu gradul de sublocotenent. Apoi, a navigat pe nava militară franceză Jeanne d'Arc, inclusiv în expediția din Algeria, unde a luat parte la reprimarea revoltei kabililor conduși de Cheikh Mokrani.

În 1870, când a izbucnit Războiul franco-german, a cerut să fie repartizat la o unitate combatantă, solicitând cu această ocazie și naturalizarea franceză. A fost înrolat pe cuirasatul La Revanche, într-una din escadrele de la Marea Nordului.

Explorările din Africa
Pierre Savorgnan de Brazza a luat pentru prima oară contact cu Africa în 1872, în timp ce naviga pe o navă militară franceză aflată în misiune de patrulare și capturare a navelor ce făceau comerț cu sclavi în largul coastelor Gabonului.

În 1874, De Brazza a făcut două călătorii în interiorul Africii, pe văile râurilor Gabon și Ogooué. Apoi, el a propus guvernului francez organizarea unei expediții în scopul explorării râului Ogooué (cel mai important curs de apă din Gabon, având o lungime de circa 1200 km) până la izvoarele acestuia. Cu ajutorul unor prieteni sus-puși ( și Léon Gambetta, a obținut o finanțare parțială a expediției, restul provenind din propriul buzunar (conform documentelor, familia Brazza a contribuit la primele două expediții ale exploratorului cu o sumă de un milion de franci elvețieni, în timp ce guvernul francez a dat doar 200.000 de franci). Între timp, îi fusese acordată definitiv cetățenia franceză (1874), ocazie cu care a adoptat ortografia franceză pentru numele său (Pierre Savorgnan de Brazza, în loc de Pietro Savorgnan di Brazzà).

La această expediție, care s-a desfășurat în perioada 1875-1878, au mai participat Noel Ballay (medic), Alfred Marche (naturalist), treisprezece senegalezi din trupele coloniale și patru interpreți locali. Aveau la ei țesături din bumbac pentru barter cu indigenii. Expediția a fost un succes, îndeplinindu-se scopurile propuse. La întoarcerea la Paris, De Brazza a fost admirat ca o celebritate în presa franceză și a fost curtat de elita politică franceză, care îl considera ca omul potrivit pentru ambițiile imperialiste ale Franței în Africa.

Autoritățile franceze au considerat expediția din 1875-1878 ca pe un succes pentru sistemul lor colonial, aflat în plină expansiune și au autorizat o a doua misiune, care a fost efectuată între 1879-1882. Scopul declarat era acela de a se continua explorarea bazinului fluviului Congo, dar se punea și problema prevenirii ocupării în întregime a zonei respective de către Belgia. În cadrul acestei expediții a fost explorată valea superioară a râului Ogooué, precum și bazinul . Cu această ocazie, De Brazza i-a propus căpeteniei locale Illoh Makoko de Batekes ca el și teritoriul pe care trăiau supușii acestuia să treacă sub protectoratul Franței. Makoko, interesat de posibilitatea dezvoltării comerțului și de dobândirea unui avantaj față de rivalii săi, a acceptat și a semnat un tratat. De asemenea, Makoko a permis înființarea unui avanpost colonial francez la Nkuna, pe fluviul Congo, nucleu care ulterior s-a dezvoltat și a devenit actualul oraș Brazzaville. După plecarea lui De Brazza, avanpostul era condus de câțiva soldați coloniali senegalezi aflați sub comanda sergentului Malamine Camara, a cărui competență și inventivitate îl impresionase pe De Brazza în timpul lungii călătorii de la coasta Atlanticului până în interiorul continentului african. În timpul aceleiași expediții, De Brazza a reușit să descopere izvoarele râului Ogooué, care fusese una din țintele expediției sale anterioare. Tot atunci, el l-a întâlnit pe exploratorul britanic Henry Morton Stanley, în apropiere de Vivi, dar nu l-a informat pe acesta despre tratatul semnat cu Makoko; abia peste câteva luni Stanley și-a dat seama că fusese depășit în "cursa" de explorare a Africii Centrale pe care o efectua la cererea de sponsorului său, regele Leopold al II-lea al Belgiei. De Brazza a fost din nou sărbătorit în Franța pentru eforturile sale. Presa vremii l-a numit le conquérant pacifique, "cuceritorul pașnic", pentru succesul său în asigurarea expansiunii imperialiste franceze fără război.

În 1883, De Brazza a fost numit guvernator general al coloniei Congo Francez. A fost însă demis în 1897 din cauza veniturilor prea mici obținute de Franța din această colonie, dar și din cauza rapoartelor care semnalizau că el este "prea bun" cu nativii africani. La rândul său, De Brazza a devenit oarecum deziluzionat din cauza practicilor abuzive și represive ale companiilor coloniale concesionare.

În 1905, au ajuns la Paris zvonuri despre injustiția, munca forțată și brutalitatea din Congo, care aveau loc din cauza noilor companii de concesiune înființate de către Oficiul colonial francez, sub abordarea de tip laissez-faire a noului guvernator, Émile Gentil. De Brazza a fost trimis pentru a investiga aceste fapte. Raportul întocmit de el, în ciuda multor obstacole plasate în calea sa, a fost revelator și condamna modul brutal de conducere a coloniei. Totuși, atunci când adjunctul lui De Brazza, Félicien Challaye, a înaintat acest raport Adunării Naționale a Franței, raportul nu a mai fost pus pe ordinea de zi, fiind considerat prea jenant pentru autoritățile coloniale.

Viața personală
Pierre Savorgnan de Brazza a fost căsătorit cu Thérèse de Chambrun,  și  fiind deci cumnații săi. De asemenea, , ginerele prim-ministrului Regimului de la Vichy, , a fost nepotul lui.

De Brazza a devenit francmason, fiind inițiat la "Loja Alsacia-Lorena" din Paris, pe 26 iunie 1888.

Decesul

Ultima călătorie efectuată în Congo a avut un impact fizic dur asupra lui De Brazza, și pe drumul de întoarcere spre Dakar a murit de dizenterie și febră (deși există zvonuri că ar fi fost otrăvit), la 14 septembrie 1905. Trupul său a fost repatriat în Franța și i s-au organizat funeralii naționale la bazilica , înainte de a fi înhumat la cimitirul Père-Lachaise.

Ulterior, văduva lui, Thérèse de Chambrun, nemulțumită de comportamentul politicienilor francezi față de memoria soțului ei, a exhumat corpul lui De Brazza și l-a reînhumat la Alger (capitala de azi a Algeriei). În epitaful de pe mormântul lui din Alger se spune: une mémoire pure de sang humain ("o amintire nepătată de sânge omenesc").

In memoriam
În februarie 2005, președinții a trei state: Nguesso (Congo Francez, Ondimba (Gabon) și Jacques Chirac (Franța), s-au reunit în cadrul unei ceremonii desfășurate la Brazzaville  pentru a pune piatra de temelie a unui memorial pentru Pierre Savorgnan de Brazza, un mausoleu construit din marmură italiană. La 30 septembrie 2006, rămășițele lui De Brazza au fost exhumate din Alger, împreună cu cele ale soției sale și ale celor patru copii ai lor și au fost depuse în noul mausoleu din Brazzaville.

Note

Bibliografie
 Jean Autin, Pierre Savorgnan De Brazza, un Prophète Du Tiers Monde, Éditions Perrin, Paris, 1985, ISBN 9782262003562
 Marthe de Brazza, Pierre Savorgnan de Brazza, Paris, Editions «Je sers», 1943
 Pierre Savorgnan de Brazza, Au cœur de l'Afrique 1875-1887, Phébus, Paris, 1992, ISBN 2-85940-244-6
 Théophile Obenga, Pierre Savorgnan de Brazza à la cour royale du Makoko
 Emanuela Ortis Alessandrini, Pierre Savorgnan de Brazza: heròs du Frioul, Radici, No. 9, 2003
 Thomas Pakenham, The Scramble for Africa, 1991
 Maria Petringa, Brazza, A Life for Africa, Bloomington, USA, AuthorHouse, 2006, ISBN 978-1-4259-1198-0
 Berny Sèbe, Heroic Imperialists in Africa: The Promotion of British and French Colonial Heroes, 1870-1939, Oxford University Press, 2015
 Philippe Valode, Les grands explorateurs français de Jacques Cartier à nos jours, Paris, L'Archipel, 2008, ISBN 978-2-8098-0108-8
 Richard West, Brazza of the Congo Victorian & Modern History Book Club, 1973

Legături externe

 , accesat 12 mai 2017
 Congolese reaction to the Mausoleum controversy
 Pierre Savorgnan de Brazza, Célébration nationale du centenaire de sa mort sur le site du ministère de la Culture et de la Communication, 2005

Nașteri în 1852
Decese în 1905
Fondatori de orașe
Exploratori ai Africii
Francmasoni francezi
Exploratori francezi
Exploratori italieni

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Revolver typu 26  vznikl z amerických revolverů dovezených v období Meidži. Byl používán v první čínsko-japonské válce, první světové válce a dalších konfliktech. V několika vylepšeních se používal až do konce druhé světové války. Po válce bylo Japonsko odzbrojeno a tento revolver byl používán v asijských regionálních konfliktech, zejména v Číně.

Též vzor 1893 podle evropského letopočtu. Revolver s děleným rámem ráže 9 mm, který má pouze spoušťové napínání bicího mechanizmu. Hromadné vyhazování nábojnic po sklopení hlavně dolů.

Externí odkazy

Literatura
 A. B. Žuk - Revolvery a pistole - Naše vojsko, Praha 1993 -

Zbraně japonské armády ve druhé světové válce
Revolvery
Japonské palné zbraně


text:
Dibromofluorometan je organsko jedinjenje, koje sadrži 1 atom ugljenika i ima molekulsku masu od 191,825 -{Da}-.

Osobine

Reference

Literatura

Spoljašnje veze

Органофлуориди
Органобромиди


text:
Fatima Khel Kalan is a town and union council of Bannu District in the Khyber Pakhtunkhwa of Pakistan. It is located at  and has an altitude of .

References

Union councils of Bannu District
Populated places in Bannu District


text:
La nivelación en el precio de los carburantes, denominada «Gasolinazo» por la oposición, y parte de la prensa y la opinión pública, se llevó a cabo mediante el decreto supremo 748 el 26 de diciembre de 2010 por el presidente interino de Bolivia, Álvaro García Linera.

Antecedentes

El incremento del parque automotor en Bolivia y el creciente contrabando de combustible ocasionaron un aumento en el volumen de importaciones de diésel y gasolina. Comparando los primeros siete meses de 2009 y de 2010, las importaciones habían incrementado en un 68%, de 223,82 a 375,44 millones de dólares según datos del INE. Siguiendo una proyección a futuro la situación se tornaba insostenible.

Días antes de la promulgación del decreto 748 corrieron rumores sobre un posible incremento en el precio de los hidrocarburos, desmentidos por el ministro del área.

Decreto supremo 748

El domingo 26 de diciembre de 2010, Álvaro García Linera, presidente en ejercicio, promulgó el decreto 748, incrementando el precio de:

 El litro de gasolina de 3,74 Bs a 6,47 Bs (incremento del 73%).
 El litro de gasolina especial de 4,79 Bs a 7,51 Bs (incremento del 57%).
 El litro de diésel de 3,72 Bs a 6,80 Bs (incremento del 82%).

También se aumentó el precio de otros combustibles. No se modificó el precio del gas licuado del petróleo (GLP) ni del gas natural vehicular.

El presidente interino señaló que el propósito de este incremento era para «proteger la economía boliviana». Añadió: «Ya no podemos subvencionar ni a los contrabandistas ni a los poderosos que tienen cinco carros o seis carros. Lo que queremos es que esa plata de la subvención la usemos en beneficio de los bolivianos más necesitados». La ausencia del primer mandatario fue criticada por la oposición.

Repercusiones inmediatas

El mismo día se ser promulgado el DS 748 se presentaron largas filas en surtidores (los nuevos precios tendrían lugar a partir del día siguiente el 27 de diciembre)  y el aprovisionamiento de víveres de parte de la población, que llevaron al desabastecimiento de diversos productos en los diferentes centros de venta.

El 27 de diciembre de 2010 el autotransporte del país convocó a una huelga general indefinida. La Confederación de Empresarios Privados de Bolivia insinuó que se tendría una subida de precios en los productos. La COB y la oposición criticaron duramente esta medida catalogándola de «neoliberal». Los empresarios no descartaron despido de trabajadores. El sector del autotransporte que acató el decreto incrementó su tarifa en 100%, vehículos de las fuerzas armadas dieron el servicio de transporte gratuito desde diferentes puntos y se suspendieron salidas en la terminal de buses de La Paz.

Se produjo un incremento de precio en diferentes elementos de la canasta familiar, e incluso la empresa del estado EMAPA subió sus precios en 10%.

A su vuelta al país el presidente respaldó y justificó la medida promulgada por su segundo al mando, en un discurso televisado a todo el país y en el cual anunció un aumento salarial a cuatro sectores del país. Este anuncio no frenó las protestas de la ciudadanía, analistas calificaron este incremento como "desmedido y discriminatorio".
La preocupación de espirales inflacionarias aumentó y se añadieron a la preocupación de un  corralito bancario o congelamiento de cuentas, que produjeron retiro de depósitos de las entidades financieras.

La población, organizaciones sociales y juntas vecinales se volcaron masivamente a las calles especialmente en las ciudades de La Paz, El Alto, Oruro, Cochabamba, Tarija, Sucre, Potosí, Trinidad y Cobija; mientras que en Santa Cruz hubo protestas aisladas. Los reclamos rechazaron el «gasolinazo» y llegaron a pedir la renuncia de Evo Morales de la Presidencia. En la ciudad de El Alto, una turba destrozó siete casetas del peaje de la autopista, las oficinas de Vías Bolivia. Las instalaciones de la Federación de Juntas Vecinales de El Alto (Fejuve) fueron tomadas y posteriormente saqueadas.

Abrogación del decreto

Por la noche del 31 de diciembre de 2010, el presidente se dirigió al país para anunciar la abrogación del decreto supremo 748, y de todas aquellas medidas tomas a causa de éste apenas a cuatro días de su promulgación.

En un mensaje al país, el jefe del Estado comentó que la determinación la asumió después de un intenso análisis con su equipo de ministros y después de consultas permanentes con fuerzas y organizaciones sociales.

Consecuencias de la promulgación y abrogación del decreto

Pese a su derogatoria, este decreto tuvo consecuencias políticas para el gobierno de Evo Morales y económicas a largo plazo para el país.

Por un lado se denunció que el alza de precios de diferentes productos no retornó a su precio original. Esto produjo un aumento significativo de la inflación en el país.

Por otro lado la imagen de Evo Morales se vio muy golpeada por este evento, y alcanzó su nivel de aprobación más bajo hasta ese momento, desde que subiera a la presidencia, con un rechazo del 67%. Para contrarrestar esta situación se elevó la campaña propagandística del partido bajo el nuevo eslogan de «Gobernar obedeciendo al pueblo».

Pasado un año y medio de la promulgación y abrogación de este decreto, el gobierno no ha promulgado ninguno semejante y se enfocó en la lucha contra el contrabando de combustible. El Gobierno Nacional estimó en $US 755 millones el gasto que demandará la subvención de los combustibles para 2012. La subvención registró $US 88 millones en primer trimestre.

Véase también
 Combustible
 Crisis energética (economía)
 Evo Morales
 Gobierno de Evo Morales
 Yacimientos Petrolíferos Fiscales Bolivianos

Referencias

Economía de Bolivia
Bolivia en 2010


text:
Baryscapus evonymellae är en stekelart som först beskrevs av Bouché 1834.  Baryscapus evonymellae ingår i släktet Baryscapus, och familjen finglanssteklar. Arten är reproducerande i Sverige.

Källor

Finglanssteklar
evonymellae


text:
Cúllar Vega és un municipi andalús situat en la part central de la Vega de Granada (província de Granada). Limita amb els municipis de Vegas del Genil, Churriana de la Vega i Las Gabias. Pel seu terme municipal transcorre el riu Dílar.

Fills il·lustres
 Manuel Ruíz Arquelladas (1892-1984), organista i compositor.

Referències

Municipis de Vega de Granada


text:
Pine Lakes Addition is an unincorporated community and census-designated place in Minnehaha County, South Dakota, United States. Its population was 306 as of the 2020 census. The community is east of Sioux Falls.

Geography
According to the U.S. Census Bureau, the community has an area of , all land.

Demographics

References

Unincorporated communities in Minnehaha County, South Dakota
Unincorporated communities in South Dakota
Census-designated places in Minnehaha County, South Dakota
Census-designated places in South Dakota


text:
King Animal Demos is a 10" vinyl EP by the American rock band Soundgarden. It was released on April 20, 2013 through Republic Records. It was released on Record Store Day on a special edition pink vinyl release in the United States, and a standard black edition in Europe.

Overview
The EP is a collection of demos from King Animal. It features six different songs, in their rough mix. The demos were recorded at TNC Studios in Los Angeles and Deke River Studio in Seattle.

Track listing
All tracks written by Chris Cornell, except where noted.
"Bones of Birds" – 3:27
"By Crooked Steps" (Matt Cameron, Ben Shepherd, Kim Thayil) – 4:24
"Halfway There" – 3:34
"Worse Dreams" – 3:21
"Black Saturday" – 3:17
"A Thousand Days Before" (Thayil) – 4:25

Personnel
Soundgarden
Matt Cameron – drums, percussion
Chris Cornell – vocals, rhythm guitar
Ben Shepherd – bass guitar
Kim Thayil – lead guitar

References

Soundgarden EPs
Record Store Day releases
Demo albums
Republic Records EPs
2013 EPs


text:
The Korea Hockey Association is the governing body of field hockey in South Korea. It is affiliated to IHF International Hockey Federation and AHF Asian Hockey Federation. The headquarters of the federation are in Seoul, South Korea.

Lee Sang-hyun is the President of the Korea Hockey Association and Park Shin Heum is the General Secretary.

See also
 South Korea men's national field hockey team
 South Korea women's national field hockey team

References

External links
 Korea Hockey Association

South Korea
Hockey
Field hockey in South Korea


text:
«We're Good» es una canción de la cantante británica Dua Lipa de Future Nostalgia: The Moonlight Edition (2021), la reedición de lujo de su segundo álbum de estudio Future Nostalgia. La canción fue escrita por la cantante junto a Emily Warren, Scott Harris y Sly, y el último de los tres se encargó de la producción. Fue lanzado para descarga digital y streaming el 11 de febrero de 2021 como el sencillo principal de la reedición, simultáneamente con el lanzamiento de la reedición. «We're Good» es una canción de pop tropical midtempo estilo bossa nova y años 2000 con elementos de trap y reggae rock. Ve a la cantante fantaseando con una ruptura amistosa con un ex novio.

Varios críticos elogiaron el sonido y la interpretación vocal de Lipa en «We're Good», mientras que a algunos les pareció interesante ver a Lipa alejarse del sonido de Future Nostalgia. Sin embargo, algunos pensaron que el sonido no encajaba con Lipa. Comercialmente, la canción alcanzó el número 21 en el Billboard Global 200. También alcanzó el número 25 en la lista de sencillos del Reino Unido mientras se ubicaba entre los 40 primeros de las listas en otros 21 países, incluido un pico número 31 en el Billboard Hot 100 de Estados Unidos. La canción recibió certificaciones de oro en Australia, Italia, Nueva Zelanda y los Estados Unidos y también recibió una certificación de plata en el Reino Unido.

El video musical de «We're Good» fue dirigido por Vania Heymann y Gal Muggia y filmado en la ciudad de Nueva York. Ambientado en el Titanic y filmado desde el punto de vista de una langosta, se ve a Lipa actuando en un restaurante en el barco mientras la langosta observa cómo sacan a sus amigos de su tanque para finalmente cocinarlos y servirlos como cena a los pasajeros de clase alta. Lipa realiza para. Varios críticos elogiaron la moda del video, que está tomado de El gran Gatsby (2013), así como su surrealismo. La canción fue promocionada aún más con un remix de Dillon Francis y una actuación de Lipa en el Live Lounge de BBC Radio 1.

Antecedentes y composición
«We're Good» fue escrita por Dua Lipa junto a Emily Warren, Scott Harris y su productor Sly. Fue escrito hacia el final de las sesiones de Future Nostalgia. Lipa decidió dejar la canción fuera del registro porque pensó que todas las canciones debían encajar en los temas «futuro» y «nostálgico». También pensó que aunque encajaba en la sensibilidad pop del material de Future Nostalgia, no estaba listo para ser escuchado. Además, la canción no estaba terminada en el momento del lanzamiento del álbum y Lipa todavía estaba trabajando en ella. La cantante también se dio cuenta de que necesitaba guardar algo de música para la reedición de lujo del álbum. Lipa dio un salto de fe con la producción, pero pensó que encajaba perfectamente con el significado de la canción. «We're Good» se grabó en Sly Studio en Copenhague y Westlake Studios en Los Ángeles y las voces se grabaron en TaP Studio en Londres. Josh Gudwin mezcló la canción en Henson Studios en Hollywood mientras que Chris Gehringer la masterizó en Sterling Sound en Edgewater, Nueva Jersey.

Musicalmente, «We're Good» es una canción pop tropical de tempo medio. La canción se destacó por ser una desviación de la orientación en la música disco de Future Nostalgia, incorporando elementos de trap y reggae rock mientras usa estilizaciones de bossa nova y música de principios de la década de 2000. La canción tiene una duración de 2:45 y está construida en forma de verso-estribillo. Está compuesto en el compás de  tiempos en la tonalidad de Fa Mayor, con un tempo de 134 pulsaciones por minuto. La canción sigue una progresión de acordes de Gm–C en los versos, mientras que se agregan acordes F y B adicionales en los puentes; el coro sigue una secuencia B–C–F–Gm. La canción utiliza una producción de trap tropical que presenta partes rasgueadas, instrumentales relajados de medio tiempo, un ritmo suave, y un ritmo de trap ondulante.

Lipa utiliza voces seductoras que van desde G♯3 a B4 y hace uso de cinturones y grietas. Líricamente, «We're Good» es un himno de ruptura donde Lipa canta sobre una separación amistosa de un ex novio. Ella fantasea con esta forma de terminar una relación y muestra el tema de uno que se libera de estar atrapado en una relación que no está destinada a ser. Ella canta principalmente sobre la recuperación en solitario de una relación que ha seguido su curso, mostrando el lado salvaje de una ruptura y una actitud de corazón frío para seguir adelante. Ella menciona cómo en este tipo de ruptura, las dos partes no se enojarían cuando la otra sigue adelante. La cantante explicó que pensó que este tipo de división se pierde en la traducción la mayor parte del tiempo y cuando las cosas son impulsadas por el ego, se acabó. Se especuló que la línea de apertura «Estoy en una isla» sería una respuesta a la reacción violenta que enfrentó mientras estaba de vacaciones durante la pandemia de COVID-19. La canción también incluye una metáfora de «dormir y cocaína» para mostrar la incompatibilidad de una relación. Lipa extiende la letra «cocaína» en varias sílabas, una de las primeras veces que esto lo hace un acto convencional.

Lanzamiento y promoción
Tras el lanzamiento de Future Nostalgia en marzo de 2020, Lipa reveló que se lanzaría una reedición de lujo del álbum, y luego anunció su fecha de lanzamiento en 2021. En noviembre de 2020, reveló que su sencillo principal se lanzaría a principios de 2021 y comenzó a adelantar su lanzamiento ese año. El 3 de febrero de 2021, Lipa anunció formalmente el título de la canción y la fecha de lanzamiento, además de revelar la portada. «We're Good» se lanzó para descarga digital y streaming a través de Warner Records el 11 de febrero de 2021 y se lanzó simultáneamente como la decimotercera pista en Future Nostalgia: The Moonlight Edition, la reedición de lujo del álbum. Lipa admitió que estaba nerviosa por lanzar la canción, ya que era muy arriesgada desde el punto de vista sonoro y un género sin categorizar, sin embargo, pensó que el contenido era lo que hacía que la canción fuera realmente interesante.

El 12 de febrero de 2021, la canción se transmitió a formatos de radio de éxito contemporáneo en Italia. En los Estados Unidos, la canción se transmitió a ese formato de radio el 16 de febrero, así como a la radio contemporánea para adultos el 1 de marzo de 2021. El 12 de marzo de 2021, se lanzó un remix de «We're Good» de Dillon Francis junto con su edición de radio y su versión extendida. Es una canción de deep house dirigida por sintetizadores con elementos rítmicos. Con un ritmo de tech house, presenta ritmos de piano edificantes y la voz de Lipa entrecortada, mientras que el DJ construye la producción capa por capa antes de convertirla en un arreglo arenoso. Lipa interpretó «We're Good» por primera vez en el Live Lounge de BBC Radio 1 el 19 de abril de 2021.

Recepción de la crítica
Jason Lipshutz de Billboard dijo que «We're Good» tarda un poco en «detonar por completo», pero elogió la actuación de Lipa y señaló cómo «aborda cada letra con tanta pasión y precisión». El personal de la misma revista vio la canción como "sensual", mientras que Chris Murphy de Vulture pensó que la línea de apertura era una elección «audaz». Robin Murray de Clash vio la canción como «una pieza burbujeante de pop que mira hacia el futuro» que muestra a la cantante «en su elemento», al tiempo que afirmó que la línea de apertura es «un poco provocativa». En The Wall Street Journal, Natalia Barr planteó la hipótesis de que los instrumentales relajados implicaban que una ruptura amistosa es «tan soñadora como unas vacaciones junto al mar». Para The New York Times, Lindsay Zoladz pensó que la canción ve a Lipa en su "más descarada" y que es «bastante sencilla y divertida». Continuó describiendo la canción como «animada» y «un beso descarado y furtivo». En The Guardian, Mark Beaumont nombró a la canción como una «suntuosa porción de pop tropicália» mientras teorizaba que Lipa rechazó varias metáforas que podría haber usado en la letra.

Para Paper, Shaad D'Souza teorizó que Lipa se inspiró en su colaboración de 2020 con Miley Cyrus, «Prisoner», para «We're Good» con el sonido «pop vintage con inflexiones de rock». Además, lo elogió por estar «hirviendo a fuego lento y ser brillante, cambiando constantemente de marcha hasta el final». Chris DeVille de Stereogum pensó que la canción era «interesante» para ver a Lipa apartarse del sonido disco de Future Nostalgia, pero comparó el sonido de la canción con el de «Rude» (2013) de Magic!. Maia Kedem de Audacy comparó el coro de la canción con las obras de No Doubt. El persona de Notion lo vio como un «sencillo atrapante». El personal de DIY vio la canción como una canción «chisporroteante» y la editora Emma Swann la denominó «sin lugar a dudas un bop del más alto nivel, un golpe de pop puro». Hal Kitchen de 25YearsLaterSite pensó que era el «primer sencillo fallido» de Lipa, y culpó a la «vibra isleña hortera y envuelta en plástico», así como a la «producción increíblemente rígida y que suena barata». Sin embargo, elogió la interpretación vocal de Lipa y su composición.

Para Uproxx, Derrick Rossignol percibió que aunque «We're Good» se alejó del sonido de su álbum principal, es «igual de divertida». Caitlin White, del mismo sitio web, dijo que la canción «se basa en todo lo que ella estableció» en Future Nostalgia y señaló que lleva el álbum a «reinos más maravillosos». El personal de The Singles Jukebox le dio a la canción una puntuación de 4,31. Muchos pensaron que el sonido midtempo de la canción no encajaba con Lipa en comparación con sus lanzamientos anteriores, al tiempo que comentaron que la metáfora del sueño y la cocaína no tenía sentido. Además, hicieron comparaciones de la canción con «Doin' Time» (2019) de Lana Del Rey, las obras de Magnetic Fields, «Thank U, Next» (2018) de Ariana Grande y «Harleys in Hawaii» (2019) por Katy Perry. Algunos también pensaron que «If It Ain't Me» y «That Kind of Woman» habrían sido mejores sencillos para Future Nostalgia: The Moonlight Edition.

Desempeño comercial
«We're Good» debutó y alcanzó el puesto 21 en la lista Billboard Global 200 y alcanzó el puesto 16 en lista Euro Digital Song Sales de Billboard. En febrero de 2021, la canción debutó en su punto máximo del número 25 en la lista de sencillos del Reino Unido, con ventas en la primera semana de 13,763 unidades. Pasó 14 semanas en la lista. En junio de 2021, la canción recibió una certificación de plata de la Industria Fonográfica Británica (BPI) por las ventas de 200.000 unidades equivalentes a pistas en el Reino Unido. En otras partes de Europa, la canción alcanzó el top 40 de las listas en Austria, Bélgica (Flandes y Valonia), Croacia, Grecia, Hungría, Islandia, Irlanda, Lituania, Países Bajos, Noruega, Portugal, Rumanía, Eslovaquia, Suecia y Suiza. En Italia, la canción alcanzó el número 66 y fue certificada como oro por la Federazione Industria Musicale Italiana (FIMI) por vender 35.000 unidades equivalentes a pistas en el país.

En la lista de sencillos ARIA de Australia, «We're Good» debutó en el número 27 en la lista del 28 de febrero de 2021, antes de alcanzar el puesto 24 la semana siguiente. La canción pasó 17 semanas en la lista, y recibió una certificación de oro de la Asociación Australiana de la Industria de la Grabación (ARIA) por vender 35,000 unidades equivalentes a pistas en Australia. En Nueva Zelanda, la canción pasó 12 semanas en su lista de sencillos Top 40. Alcanzó un pico en el número 24 en la lista seis semanas después de debutar en el número 35. Recorded Music NZ (RMNZ) otorgó a la canción una certificación de oro por ventas de 15,000 unidades equivalentes a pistas en Nueva Zelanda.

En el Billboard Hot 100 de Estados Unidos, «We're Good» debutó en el número 49 en febrero de 2021. En su decimotercera semana en la lista, la canción alcanzó un máximo de 31. Pasó un total de 18 semanas no consecutivas en la lista. En junio de 2021, la canción recibió una certificación de oro de la Recording Industry Association of America (RIAA) por ventas equivalentes a pistas de 500.000 unidades en los Estados Unidos. En Canadá, la canción debutó en el número 38 en la lista de singles canadienses, antes de alcanzar el puesto 21 en su undécima semana en la lista. La canción alcanzó la cima de la lista Mexico Airplay.

Video musical

Producción y lanzamiento
El video musical de «We're Good» fue dirigido por el dúo de directores israelíes, Vania Heymann y Gal Muggia. Como la canción es bastante diferente de otras pistas de Future Nostalgia, Lipa quería incluir los temas modernos y nostálgicos del álbum en el video, ya sea con el video en sí, la moda o algún otro aspecto. Heymann y Muggia acudieron a Lipa con el tratamiento del video. Lipa encontró interesante el concepto de una historia de amor entre langostas. Tampoco sabía que las langostas podían transmitir tanta emoción. Lipa pensó que sería genial contrarrestar los temas de ruptura de la canción con un video de una historia de amor. El video fue filmado en la ciudad de Nueva York en diciembre de 2020. Para la filmación se utilizaron decorados personalizados y pantallas verdes. Las partes donde el barco se inunda se filmaron utilizando réplicas más pequeñas de los decorados con agua real fluyendo. Algunas de las partes de la langosta estaban animadas. Lipa dijo que para este video, tenía que meterse en un personaje. También explicó que la langosta era realmente el personaje principal y que ella era una actriz de reparto. El video musical de «We're Good» se estrenó el 12 de febrero de 2021 a través de la serie semanal de YouTube, Released, donde Lipa fue invitada.

Análisis y sinopsis
El video musical de «We're Good» es desde la perspectiva de una langosta en el Titanic. Todos los vestidos que usa Lipa están tomados de la película de 2013 El gran Gatsby, sin embargo, todos tienen un aspecto actualizado para reflejar el tema de Future Nostalgia de fusionar «futuro» con «nostalgia». La imagen se abre con una vista de El rapto de Europa, una pintura de Noël-Nicolas Coypel. La pintura predice el futuro de los pasajeros ya que pronto experimentarán el hundimiento del Titanic. Luego va a un restaurante al estilo de la década de 1920 donde aparece Lipa como cantante entreteniendo a los invitados de clase alta del barco. La acompañan un violinista, un contrabajista y un pianista. La cantante luce un vestido vintage de Prada cubierto de cristales con guantes de seda blanca, joyas vintage oversize y un par de botas de plataforma de Marc Jacobs.

Lipa baila en un pequeño escenario mientras también está sentada con el pianista en su banco. El video se equilibra entre tomas de Lipa actuando y tomas de un grupo de langostas en un tanque. Las langostas tienen las garras atadas con lazos mientras una de las principales observa con horror cómo sus amigos comienzan a ser sacados del tanque para cocinarlos en una olla hirviendo. Luego, las langostas se cocinan y se sirven a los pasajeros. La pintura El secuestro de Europa se vuelve a mostrar más tarde durante un breve intermedio, antes de que Lipa regrese al escenario acompañada por dos bailarinas de fondo que visten vestidos de cuentas con cristales, lentejuelas verdes y sedas exquisitas. La cantante cambia de atuendo y se pone otro vestido de Prada con una falda ondulante junto con un collar Fabergé, aretes de esmeraldas, anillos y pulseras. Se siguen llevando langostas para cocinarlas y servirlas a los pasajeros mientras Lipa sigue actuando. Lipa se cambia a un tercer atuendo, un vestido vintage de Miu Miu con lentejuelas, guantes de seda verde y su cabello recogido en un peinado vampírico. El maquillaje de Lipa consiste en una sombra de ojos bronce con un brillo dorado junto con el rímel, un sutil delineador de ojos azul medianoche y un lápiz labial de tono rojizo en sus labios ligeramente delineados.

La langosta principal final finalmente se elige para cocinar. El cocinero lo lleva a la cocina antes de darse cuenta de que una tubería en el bote no funciona correctamente, lo que hace imposible que se cocine la langosta. La langosta finalmente se vuelve a arrojar al tanque antes de que el restaurante cierre y todos se vayan. Luego, el barco comienza a hundirse, las mesas chocan contra una pared y el agua choca contra el restaurante y los pasillos del barco. La langosta choca contra el agua y finalmente sale y regresa al mar. Luego, la cámara se desplaza hacia una Lipa con la respiración congelada que canta las líneas finales de la canción desde un bote salvavidas mientras la imagen del Titanic se hunde en el fondo. El video se cierra con la imagen del Titanic disparando una pistola de bengalas mientras se hunde. Las langostas utilizadas en el video son una metáfora del amor, ya que las langostas se aparean de por vida, mientras que el hundimiento del barco refleja los temas de la canción de sentirse atrapado en una relación y liberar el amor.  El hundimiento ve a Lipa y la langosta siendo arrojados al mar, una metáfora para mostrar que ambos encontrarán nuevos socios para comenzar el proceso de relación nuevamente.

Recepción
Murphy pensó que era una decisión audaz que Lipa incluyera la alegoría de la langosta y el hundimiento del Titanic en el video. Para Billboard, Rania Aniftos calificó el video de «impresionante» y «surrealista». Zoladz dijo que el video está «lleno de humor irreverente, no estoy seguro de que todo aterrice» con la langosta escapando al océano. Pranešimas Spaudai de L'Officiel vio el video como «divertido» y «surrealista» y señaló que el «juguetismo» proviene del giro inesperado de la langosta. Kedem estaba confundido sobre si el tema del Titanic era «subyacente o superior», pero sin embargo lo llamó «glamuroso y ligeramente morboso». Murray lo llamó «elegante», mientras que Liam Hess de Vogue señaló que la moda tenía una inspiración flapper. El personal de DIY vio el video como un «viaje salvaje de una langosta triste» y Swann lo llamó «loco» y afirmó que le da a la canción «puntos extra». Shawn Cooke de Mic dijo que el estilo retro del video encaja bien y lo llamó «chiflado». Kitchen vio el video como «horrible, aspirante a peculiar» y pensó que era «el clavo en el ataúd de la canción». En The Straits Times, Eddino Abdul Hadi señaló la desviación del video de la «estética amigable con el club» habitual de Lipa por «glamour inspirado en la década de 1920».

Lista de canciones

 Descarga digital y streaming

 «We're Good» – 2:45

 Descarga digital y streaming – Dillon Francis remix

 «We're Good» (Dillon Francis remix) – 3:06

 Descarga digital y streaming – Dillon Francis remix – radio edit

 «We're Good» (Dillon Francis remix) [radio edit] – 3:06

 Descarga digital y streaming – Dillon Francis remix– Versión Beatport

 «We're Good» (Dillon Francis remix) – 3:06
 «We're Good» (Dillon Francis remix extended) – 3:38

Personal
Créditos adaptados de las notas de Future Nostalgia: The Moonlight Edition.

 Dua Lipavoz
 Slyproducción, coros, ingeniería, teclados, batería en vivo, programación
 Emily Warrenproducción vocal, coros
 Scott Harrisproducción vocal, coros, guitarra
 Carolina Ailincoros
 Tara Siegelcoros
 Zach Gurkacoros
 Andreas Lundguitarra
 Greg Eliasoningeniería
 Brayan Cruzingeniero asistente
 Jose Gudwinmezcla
 Heidi Wangasistente de mezcla
 Chris Gehringermasterización
 Will Quinnellasistente de masterización

Posicionamiento en listas

Listas semanales

Listas anaules

Historial de lanzamientos

Véase también

 Lista de los números uno de Billboard México Airplay

Referencias

Enlaces externos

Sencillos de Warner Bros. Records
Canciones de Dua Lipa
Canciones de 2021
Sencillos de 2021
Wikipedia:Páginas con traducciones sin revisar


text:
Chorotega jezik (ISO 639-3: cjr), izumrli indijanski jezik kojim su nekada govorili Chorotega Indijanci. Govorio se u Hondurasu, Nikaragvi i Kostariki.

Etničkih ima 795 (2000). Dijalekti: chorotega, diria, nagrandan, nicoya, orisi, orotinya (orotina). U Kostariki izumro u 18. a u Nikaragvi u 19. stoljeću. 18. 1. 2010 povučen je i ukopljen u mangue [mom].

Izvori

Vanjske poveznice
Chorotega

Čorotega jezici
Izumrli jezici
Jezici Nikaragve
Jezici Hondurasa
Jezici Kostarike
jezici po abecedi:Č


text:
Ray Gilhooley (15 July 1887, in New York City, New York – 18 September 1973, in New Milford, Connecticut  ) was an American racecar driver.

Indy 500 results

References

Indianapolis 500 drivers
1887 births
1973 deaths
Racing drivers from New York City


text:
Cotys  (ou Kotys), fils de Penthée, né sous le règne de Seuthes , devient prince d'une portion de la Thrace, roi des Odryses, vers l'an 384 av. J.-C., et règne jusqu'en vers l'an 360 av. J.-C. Le royaume atteint son apogée sous son règne.

Aux débuts de son règne, il s'entend bien avec les Athéniens et donne même sa fille à Iphicrate, un général, qui a rendu quelques services à son père. Il subjugue les peuples voisins et devient le roi le plus puissant de Thrace, ce qui engage les Athéniens, qui le ménagent à cause de la Chersonèse de Thrace, à lui accorder le titre de citoyen et à lui décerner des couronnes d'or.

Plus tard, les Athéniens et les Thraces s'opposent concernant une révolte en Perse. Cotys veut ensuite attaquer la Chersonèse de Thrace, mais Iphicrate ne veut pas contribuer à dépouiller sa patrie et quitte son service. Les Athéniens organisent une rébellion, aidant Miltocytlus à se révolter contre lui. Athènes se hâte d'accorder au rebelle une aide militaire mais les orateurs du parti d'Iphicrate trouvent le moyen de d'empêcher l'armée athénienne de partir, en soudoyant les commandants. Cotys vainc Miltocytlos, s'empare du Mont-Sacré de la Thrace, et de tous les trésors qui s'y trouvent. Les Athéniens, à cette nouvelle, font le procès du général de l'armée restée à Athènes et envoient d'autres généraux combattre Cotys qui les vainc grâce aux conseils d'Iphicrate. Cotys ne renonce pas à son projet et il s'empare de la plus grande partie de la Chersonèse de Thrace en 360 av. J.-C..

Il est ensuite assassiné, vers l'an 360 av. J.-C., par deux élèves de Platon. Alors qu'ils étaient conseillers du roi, ils l'assassinèrent au cours d'une fête dans son palais, prétextant qu'il avait fait du tort à leur père. À leur retour à Athènes, ils sont proclamés citoyens d'honneur et récompensés par des couronnes d'or.

À sa mort, la Thrace est divisée en trois royaumes : son fils Cersobleptès à l'est, Bérisadès à l'ouest et Amadocos II au centre. Les trois royaumes tomberont tous, avant 341 av. J.-C., les uns après les autres sous la coupe des Macédoniens de Philippe II, père d'Alexandre le Grand. Il faudra attendre Seuthès III, possible fils de Cotys I, pour recouvrer un royaume de Thrace indépendant à la fin du .

Cotys avait quelques talents militaires mais la violence de son caractère l'entraîne dans des actes de cruauté qui souillent son règne. Il est, aux débuts, en garde contre lui-même. En effet, un marchand étranger lui ayant apporté des vases de terre d'un travail très-précieux, qu'il récompense magnifiquement, mais les fait briser sur-le-champ, de crainte, dit-il, de punir trop sévèrement ceux qui auraient le malheur d'en casser quelqu'un. S'étant adonné par la suite au vin, comme tous les Thraces, il perd toute retenue. Il ouvrit, de ses propres mains, le ventre de sa femme, dont il est devenu jaloux. À la suite d'une orgie, il imagine que Minerve vient pour se marier avec lui, et tue successivement deux de ses gardes, qui, envoyés au-devant de la déesse, sont venus dire qu'ils n'ont rien vu. Le troisième, plus adroit, annonce que la déesse s'avance, et Cotys, accablé par le vin, s'étant endormi, oublie, en s'éveillant, tout ce qui s'est passé. On trouve chez Athénée un récit très-plaisant, fait par un poète comique, du repas que Cotys donne pour le mariage de sa fille avec Iphicrate.

Annexes

Notes et références

Sources partielles

  Ian Mladjov, de l'Université du Michigan, liste des rois odrysiens de Thrace.
  Site hourmo.eu, collection of Greek Coins of Thrace, Index des rois.

Prince de Thrace du IVe siècle av. J.-C.
Souverain assassiné


text:
Carboneros es una localidad y municipio español de la provincia de Jaén, Andalucía, situado en la comarca de Sierra Morena. Su población es de 630 habitantes según el censo de 2016 (INE).

Historia
Esta población se fundó en 1768, por iniciativa del rey Carlos III, rigiéndose por el Fuero de Población de 1767 por el que se fundaron las Nuevas Poblaciones de Sierra Morena bajo la dirección del superintendente  Pablo de Olavide y Jáuregui.

Geografía
Integrado en la comarca de Sierra Morena de la provincia de Jaén, se sitúa a 60 kilómetros de la capital provincial. El término municipal está atravesado por la Autovía del Sur (A-4) entre los pK 273 y 277.

El relieve del municipio presenta una morfología muy variada en la que se pueden diferenciar tres zonas. La zona noroeste es la más montañosa, con un relieve abrupto y numerosos arroyos, propio de Sierra Morena, con alturas que oscilan entre los 450 y los 600 metros. La zona central presenta un relieve más suave y alomado, con una altura máxima de 528 metros. La zona sureste presenta un relieve más irregular y es donde se sitúa el embalse de la Fernandina que represa las aguas del río Guarrizas. El pueblo se alza a 406 metros sobre el nivel del mar.

Población y ordenación urbanística

Demografía

El municipio de Carboneros cuenta con 630 habitantes según el censo de población de 2016 publicado por el INE, de las cuales 327 (52 %) son varones y 303 (48 %) son mujeres.

Economía

Evolución de la deuda viva municipal

Monumentos
 Iglesia de la Inmaculada Concepción

Referencias

Enlaces externos

 Ayuntamiento de Carboneros

Municipios de la provincia de Jaén
Localidades de la provincia de Jaén
Nuevas Poblaciones


text:
Il muglisano era il dialetto romanzo parlato a Muggia fino al 1870 circa, estintosi in favore dell'attuale dialetto muggesano di tipo veneto. Il muglisano era un idioma di tipo retoromanzo, affine al friulano, in particolare alle varietà del friulano occidentale, e ancor più al vicino dialetto tergestino.

Storia
Il muglisano si estinse alla fine dell'Ottocento: le testimonianze delle ultime persone che parlavano il Muglisano sono state raccolte dall'abate Jacopo Cavalli nel 1889 e pubblicate nell'articolo Reliquie ladine raccolte a Muggia d'Istria (Archivio Glottologico Italiano, vol. XXII, 1893). L'ultimo dei "muglisani" è stato Niccolò Bortoloni, il quale fu una delle fonti, la più attendibile, a cui attinse il Cavalli e che morì all'inizio del 1898, poco dopo essere stato intervistato anche da Matteo Bartoli .

In realtà, come per il Tergestino, ci sono alcune testimonianze di sopravvivenza della parlata anche nel secolo successivo: in un articolo pubblicato nel 1947 , Gianni Pinguentini riporta la seguente nota "Secondo informazioni degne di fede, a Muggia e nelle frazioni rurali ci sarebbero ancora dei parlanti l'antico dialetto. Fra i quali, nel centro urbano un certo Bertotti - el zoto barbier - settantenne, non meglio designato, ma facilmente reperibile, essendo molto noto fra i suoi concittadini". Pinguentini riporta anche un'espressione ancora in uso al tempo nella località rurale di Valle d'Otra, che presenta evidenti tratti muglisani: "là via int'al cau, tal bus del muru".

Gli studi sul muglisano
Graziadio Isaia Ascoli nei Saggi Ladini del 1873 individua un ramo sud-orientale del ladino, rappresentato dal Tergestino ("ora spento") e dal dialetto di Muggia ("ormai sullo spegnersi") di cui ha avuto alcuni saggi dall'ingegner Vallon, muggesano e membro del consiglio comunale di Trieste. Segnala inoltre che entrambe le varietà hanno subito una forte erosione da parte del veneto.

Nel 1893 Jacopo Cavalli pubblica prima sull'Archivio Glottologico Italiano e poi, in forma più estesa, nel 1894 sull'Archeografo Triestino il saggio Reliquie ladine raccolte a Muggia d'Istria. Esortato da Ascoli, Jacopo Cavalli si era recato a due riprese (nel 1889 e nel 1890) a Muggia per raccogliere dalla bocca degli ultimi anziani che serbavano memoria dell'antica parlata ladina. Dalla loro bocca riuscì a raccogliere storie personali, proverbi, tradizioni e leggende popolari, mettendo inoltre assieme un piccolo vocabolario dei termini utilizzati nella vita di tutti i giorni.

In una lettera inviata nel maggio del 1898 a Jacopo Cavalli, Matteo Bartoli riferisce di aver incontrato Niccolò Bortoloni (prima della sua morte avvenuta a inizio 1898) e di aver raccolto le "ultime reliquie" del muglisano. Il risultato di questo incontrò sarà pubblicato da Bartoli solo nel 1926 in un breve articolo sull'Archivio Glottologico Italiano.

Dopo alcuni anni gli studi sull'argomento vengono ripresi da Pier Gabriele Goidanich che nel 1903 pubblica l'articolo Intorno alle reliquie del dialetto tergestino-muglisano, in cui si tenta per la prima volta di tracciare la storia del tergestino e del muglisano (il termine viene introdotto per la prima volta in questo articolo per distinguerlo dal muggesano, di stampo veneto). Goidanich analizza anche i rapporti fra queste due varietà, il friulano e le altre parlate ladine.

Nel 1908 i Rendiconti dell'Istituto Lombardo di Scienza e Letteratura ospitano un breve scritto di Carlo Salvioni: Nuovi documenti per le parlate muglisana e tergestina. Il dialettologo lombardo, spulciando fra le carte di Bernardino Biondelli conservate presso la Biblioteca Ambrosiana di Milano, ha trovato una raccolta di versioni della parabola del figliol prodigo nelle diverse parlate italiane, collezionate fra il 1835 e il 1846. Tra queste compare una versione in muglisano dovuta a Martino Pulgher, che risale con tutta probabilità al 1841-1842.

Classificazione
Il muglisano era un dialetto di tipo retoromanzo affine a quello parlato a Trieste (detto tergestino), appartenente pertanto allo stesso gruppo linguistico delle lingue ladina, friulana e romancia, residuo di un probabile antico continuum linguistico alpino esteso dalla Svizzera occidentale all'Istria settentrionale e costiera.

Non esiste alcun rapporto di divenienza tra il muglisano e il successivo dialetto veneto coloniale (muggesano attuale) se non in minima parte nel lessico.

Grammatica

Fonetica e fonologia

Il vocalismo tonico del muglisano è tipicamente friulano e presenta la caratteristica dittongazione delle -e- ed -o- brevi latine anche in sillaba chiusa: avremo quindi e>ie (biel) e o>ue (guess, friulano ues) ma anche, più raramente, o>uo (puort). Manca l'abbassamento di –e- davanti a –r- (tiera, guerp) presente nel tergestino (tiara, uarp) e nelle varietà centro-orientali del friulano. In questo ambito si segnala anche lo sviluppo generalizzato di -i-, indipendentemente dal tipo di dittongazione (foint  'fondo',  graint 'grande', moint saint 'Monte Santo', mains 'manzo'. ecc.).

Per quanto riguarda il trattamento delle consonanti si nota la presenza regolare di una delle principali caratteristiche delle lingue retoromanze, e del friulano in particolare: la palatalizzazione delle velari (c e g) davanti ad a.

È presente con regolarità anche la conservazione dei nessi bl, cl, gl, fl, pl ecc. Da segnalare la conservazione del nesso gl derivato dal latino –CULUM anche in sillaba tonica, dove il friulano semplifica in l (pedoglo=pidocchio, friulano pedoli; oglo=occhio, friulano voli) mentre c'è identità nella caduta delle vocali diverse da -a in posizione finale, in particolare dopo consonanti occlusive o dopo st.

Nell trattamento delle nasali il muglisano ha -m > -n, alla veneta, contrariamente all'esito -n>-m del tergestino.

Caratteristica anche la velarizzazione della labiovelare [w]>[gw] (guess, friulano ues/vues; guerp, friulano uarp/vuarp; ciagual, friulano cjaval).

Morfologia

Per quanto riguarda la morfologia nominale si può notare che il tratto più caratteristico del friulano, la terminazione in –s del plurale (plurale sigmatico), si conserva solo al maschile, talvolta accompagnata da una metafonesi (furlan-furlains, muglisan-muglisains) mentre al femminile non è più presente (li femini, friulano e tergestino lis feminis). Una situazione invertita rispetto al tergestino che mantiene il plurale sigmatico al femminile ma non al maschile.

Nell'ambito della morfologia verbale segnaliamo la terminazione in –i della prima singolare del presente indicativo, come avviene nelle varianti orientali del friulano, ma non nel tergestino, e gli infiniti terminanti in –r, dove il friulano e il tergestino hanno un troncamento (clamàr, tergestino clamà).

Testi

Parabola del figliol prodigo (1841-1842)
Ritrovata nelle cosiddette "Carte Biondelli" e pubblicata per la prima volta da Carlo Salvioni in Nuovi documenti per le parlate muglisana e tergestina - Rendiconti Istituto Lombardo di scienza e letteratura, Serie II, vol. XLI, 1908, p. 576. U.Hoepli Milano. La datazione è di Salvioni. L'autore è M.Pulgher che Vidossich identifica con Martino Pulgher, delegato comunale di Muggia (1846-1848) e in seguito Podestà (1849-1850) e rappresentante comunale (1850-1863). Pulgher era uno dei pochi uomini colti che vantava Muggia al tempo e morì probabilmente nel 1870. Le avvertenze e le interpretazioni riportate dopo il testo sono dell'autore della versione.

11. Un om cha doi fiuoi. 12. Il plui picciul dis: Pare, vegni in za, vuoi la mia part de chiampi e de chiasi, e lui dis te darai quel che te vien 13. Dopo de puoi di a la ingrumà la roba, e a xe zu via, no se sa dola, e là a la magna tutt'el so per no aver giùdizi. 14. Quant'che e la consuma tutt'el so; xe vegnù la chiarestia grand in quel louc, e non aveva gnent de magnar. 15. E dopo la miseria la fat zier a servir da un siour de quel louc; e per so chiastik a la mettù a pascular i curin. 16. E là a bremava de implirse la panza de quella glanda che magneva i curin: e nissun no ghe dava nient. 17. A sa revist del mal che al ha fat, e a la dit tra de lui, pensanti che a chiasa sova i famei ghe magnava in abondanzia, e che lui crepava dalla fam. 18. Allora a sa da curajo e a la dit tra de lui: vuoi turnar da mio Pare a chiasa sova, e quant che sarai là dirai: Pare, hai fallà cui Iddio e anca contra de vous. 19. No mert de gesser nanca clama vuestro fiul: chiuleme almanc, e dieme da magnar come ai famei. 20. A sa chiòlt su e a xe andà de so Pare. E luntan strada so Pare la vist che a ziva da lui; e vedientolo, a sa mot a compassion, e a xe zu contra de lui, e cu a xe sta erient a la chiapà a brazzacuol, e a la scuminsà a bazarlo. 21. Allora stò mamo spluntì del pentiment gha dit: Pare, hai fallà cui Iddio e con vous, no mert de gesser nanca clama vostro fìul. 22. El Pare allora inves dé rimpruverarlo a la manda chior el viestiment plui biel che a gaveìiva, è a ga dit meteghe in dei un aniel, e in pei le schiarpi. 23. E zie (?) in stalla, e chiodé el pliù biel vidiel, e mazzolo che vuoi che magnemo, e stiemo allegramente. 24. Perché de lui credeva che a fous mourt, e inves a xe viu, e gera perdù e lo von chiatà; e ades i ha principià magnar. 25. Ma el frade plui vecchio che gera a foura in chiamp, che a ziva a chiasa, cu a gera azzient, a la sintù sugnar, e chiantar. 26. A la clama un dei suoi om, e a ga dumandà cose xe in chiasa. 27. El om ga respondù, xe vignù vuestro frade, e vuestro Pare ha fat cupar el plui biel vediel che gera in stala, perché el xe turnà san a chiasa. 28. Allora a lui ghe xe saltà la rabia; e a no deva zier nianchia a chiasa. Ma el Pare ghe sa accourt, xe vignù foura lui, e a la pregà. 29. El fiul ga respondù. Dopo taint agn che lavor assai, e mai vai desubedi no su-nei sta mai bon de darme un chiaveret che zis a magnar coi miei amis. 30. Ma ben ades che xe vegnù vuestro fìul, dopo che a la magna tut el so culle femini de-stù-mont ghevi fat mazzar el plui biel vidiel che gavon. 31. E lui ghe respont al fiul; ti son sta sempre azzient de mi, e quel che xe mio xe anca to: 32. Bognèva per legrezza far quel che hai fat, e far fiesta, perché to frade gera muort, e xe torna viu, e gera perdù e lo von chiatà.

Avvertenze ed interpretazioni
Le sillabe chi cha si pronunciano col suono del ci cia toscano; per esempio ciampi, ciasi, ciarestia, ciastic, cia = aveva
zu significa andato e deriva dal verbo zier andare che si pronunzia zir = a xe zu via no se sa dola -è andato via non si sa dove.
curin significa porco
ziva = andava.
mamo splunti del pentiment - significa giovane compunto del pentimento.
viu = vivo.
frade = fratello.
a no deva zier niancia a ciasa - significa «ricusava di andare persino a casa».
taint àgn = tanti anni.
culle femini de-stu-mont corrisponde a colle meretrici, ghevì fat mazzar el plui biel vediel che gavòn = gli avete fatto ammazzare il più bel vitello che abbiamo.
azzient = appresso.

Saggi pubblicati nel giornale "L'Istria" (1846)
Nel corso del 1846 Pietro Kandler pubblicò sul giornale L'Istria una rassegna dei dialetti istriani e per ognuno di essi riportò come esempio la versione di due brevi testi tratti da Esopo. Nel numero del 16 maggio Kandler trattò del dialetto di Muggia. I due testi sono stati ripresi da Jacopo Cavalli in Reliquie ladine raccolte a Muggia d'Istria.

I.

Doi omin zigua per la so strada, un de lour gà vedú una manara, e dis guara, ce che mi gai chiattà. Quell'altro ghe dis, no ti doves favellar gai chiattà, ma gavom chiattà. Pouch tiemp dopo arriva quel, che gavegua perdú la manara, e avendola veduda in man de lui el ga principii a dierghe ladro. Nous sunon muort el dis subit: ma el so cumpagn ghe rispuont: No ti doveres dier sunon muort, ma son muort, perché allora za puoc, che ti gavegui chiattada la manara, ti disegui la gai chiattada, e no l'avom chiattada.

II.

Giera invier, e glas fuort. La furmia, che gavegua ingrumè nell'istà, una buogna provision, ella giera cuntienta nella sua chiasa. La zialla giera zuda sottatiera; e la crepagua de fam, e de fret. La ga priegià innallora la furmia; che la ghe dares un puoc de magnar; tant, che no la crepa de fam. La furmia ghe dis, e dola ti se zuda nel cour dell'istà? perché no ti ga fat in kuel tiemp provision? In istà, dis la zialla mi chiantegua; e fegua goder quei che passegua. E la furmia va disienti: se d' istà, ti chiantegui, ades, che se invier, e ti bala.

Novella I.9 del Boccaccio (1875)

All'interno della raccolta di versioni dialettali della nona novella del prima giornata del Decamerone, pubblicata da Giovanni Papanti nel 1875 e intitolata I parlari italiani in Certaldo alla festa del V centenario di Messer Giovanni Boccacci, compare anche una versione in muglisano. La traduzione è di Giacomo Zaccaria, podestà di Muggia.

Dich doncia, che al tiemp del prin Re de Sipro, dop el acquist che à fat della Tierra Santa el Gotifred de Buglion, xe vegnu che una lustrissima femena de Guascogna xe zuda in tarrotorj al Sant Sepulcro, de dola turnada a Sipro, la xe stada da omin selerat svilanamentre ultragiada: de se ela senza nigun confuort affisendose, ga pensà de zier a lamentarse viers el Suvran; ma i ga dit che la pierdì la fadìa, persè el stegua poco ben, e che no quei de nussaltri, ma gnanca i so proprj tuort al sa pajar: in tant che se qualchedun ga qualche crusi, se sfugheva col farghe despet. Intiendù questa roba la femena, desperada de vendiarse, per cunsulasse la pensà der mursiar ancia ela la miseria del Suvran; e la ze zuda pluranti viers de lu, e la ghe diss: "Lustrissimo, no son vignuda viers de vu persè me vendie dell'ultraj che me xe sta fat, ma in pajamient di quest ultraj ve priegh se me insegnei cumodo che vu suporte quele baronade che hai intiendu che i v'à fat, persè imparandi possa suportar ancia le mie; e, se pudares, Dio sà se ve dares ancia i mi affan, vu che suporté i ultraj cun pocia fadìa." El Suvran che fin in quel mumiente gera un smorza fadìa, cume se el se fusse desmissidà, prinsipianti dell'ultraj che ghe xe sta fat a sta femena, el ga dà suddisfazion, e de quel di inaint el ciastigueva cun tutt rigour i ultraj chi ghe feva all'onour della su' corona.

Gianfranco Ellero - Poesie in muglisano (1988)

Sulla rivista "La Panarie" nei corso del 1988 Gianfranco Ellero ha pubblicato due lavori di poesia «in lingua morta», come dice l'autore stesso, cioè nella parlata friulana di Muggia.

El rèi de oro
La prima raccolta, "El rèi de oro" (La rete d'oro), vede il poeta vivere a Muggia nei tempi andati:

Gran mersèi, Signòur,
per la clara lus de la matina,
che fa plui bièl el rèi de oro
sul so ciaf de regina:
ripar no vevi, Signòur,
de quel gran fòuc,
ma jò ti làudi
per 'na péina cusi dolsa de patièr.

(Grazie, Signore, / per la chiara luce del mattino, / che fa più bella la rete d'oro / sulla sua testa di regina: / / riparo non avevo, Signore, / da quel gran fuoco / ma io ti lodo / per una pena cosi dolce da patire.)

L'ultima luna

Con la seconda raccolta, "L'ultima luna", Ellero interroga da vicino la vita e la morte:

Se vòul dièr murièr?
Forse che 'l sòu plui no ciapa
la foza del me viz, che l'aria
plui no trima per la to cialda vòus,
che 'l stratienp
no ne farà plui pòura.
Jò soi muòrt quel di,
vidiènti i to làveri
su la barcia che se sluntanava
prima de la mèja sera.

(Che vuol dire morire? / Forse che il sole più non prende / la forma del mio viso, che l'aria / più non trema per la tua calda voce / che il maltempo / non ci farà più paura. / / Io sono morto quel giorno, / vedendo le tue labbra / sulla barca che prendeva il largo / prima della mia sera).

Note

Bibliografia
 Graziadio Isaia Ascoli, Saggi Ladini, in Archivio Glottologico Italiano, Vol. I, 1873.
 Matteo Bartoli, Ultime reliquie friulane di Muggia, in Archivio Glottologico Italiano, Vol. 20, 1926, pp. 166-171
 Matteo Bartoli e Giuseppe Vidossi, Alle porte orientali d'Italia, Gheroni Torino, 1945, p. 63.
 Paola Benincà, Friaulisch: Interne Sprachgeschichte I – Grammatik, in Lexikon der Romanistischen Linguistik, Vol. 3, Walter de Gruyter, 1989, pp. 583–582.
 Jacopo Cavalli, Reliquie ladine raccolte in Muggia d'Istria, con appendice dello stesso autore sul dialetto tergestino, in Archeografo Triestino, Serie II, Vol. XIX, 1894, pp. 5–208, estratto da Archivio Glottologico Italiano, Vol. XII, 1893 con aggiunta.
 Mario Doria, Terminologia anatomica in tergestino, muglisano (e triestino), in Bollettino dell'Atlante Linguistico Mediterraneo, 22-28 (Studi in memoria di Mirco Deanoviċ), 1986, pp. 45–77.
 Pier Gabriele Goidànich, Intorno alle reliquie del dialetto tergestino-muglisano, in Atti della Accademia scientifica veneto-trentino-istriana. Classe di scienze storiche, filologiche e filosofiche, Vol. I, 1903, pp. 39–52.
 Gianni Pinguentini, Evoluzione dei dialetti di Muggia e Trieste negli ultimi cento anni, in La Porta Orientale, XVII 10-11-12, 1947, pp. 216-219.
 Enrico Rosamani, Vocabolario Giuliano, Cappelli, Bologna, 1958.
 Carlo Salvioni, Nuovi documenti per le parlate muglisana e tergestina, in Rendiconti dell'Istituto Lombardo di Scienza e Letteratura, vol. XLI, 1908, pp. 573–590.
 Carlo Salvioni, Noterelle tergestine triestine e muglisane, in "Miscellanea di studi in onore di Attilio Hortis", Caprin, Trieste, 1910, pp. 753–757.
 Alessandro Vigevani, Le sorti del friulano nella regione giulia, in Opuscoli della Società Filologica Friulana, Vol. 12, Udine, 1950.
 Baccio Ziliotto, Tergestino e Muglisano: noterelle storiche, in Ce Fastu?, 20, 1944, pp. 226-232, anche in Archeografo Triestino, Serie VI, Vol. XII-XIII, 1947, pp. 53–64.
 Diomiro Zudini, A proposito delle continuazioni di lat. hodie nelle varietà friulane e nel tergestino e muglisano, in «Atti e memorie della Società istriana di archeologia e storia patria», Vol. 34, 1986, pp. 190–203.

Voci correlate
 Lingua friulana

Altri progetti

Muglisano
Muglisano
Muggia


text:
Moussa Wagué (* 4. Oktober 1998 in Bignona) ist ein senegalesischer Fußballspieler, der beim HNK Gorica unter Vertrag steht.

Karriere

Verein
In der Jugend wurde Moussa Wagué in der katarischen Aspire Academy, einer Sport-Akademie für die größten Sporttalente, ausgebildet. 2016 wechselte er in die Jugendmannschaft des belgischen Erstligisten KAS Eupen. Während der Saison 2016/17 schaffte er den Sprung in den Kader der ersten Mannschaft, für die er bei der 0:1-Niederlage gegen den KRC Genk am 21. Januar 2017 sein Debüt gab. Zur Saison 2018/19 wechselte Wagué für 5 Millionen Euro in die zweite Mannschaft des FC Barcelona, die in der drittklassigen Segunda División B spielte. Seine in Spanien obligatorische Ausstiegsklausel wurde auf 100 Millionen Euro festgelegt. Nach 17 Einsätzen (zwei Tore) in der Segunda División B debütierte Wagué am 13. April 2019 bei einem 0:0 gegen die SD Huesca unter Ernesto Valverde in der Primera División. Zur Saison 2019/20 wurde Wagué fest in den Kader der ersten Mannschaft aufgenommen. Nach einem Ligaeinsatz wechselte er Ende Januar 2020 bis zum Saisonende auf Leihbasis zum französischen Erstligisten OGC Nizza. Anschließend bestand eine Kaufoption in Höhe von 10 Millionen Euro, die sich durch Bonuszahlungen um 500.000 Euro hätte erhöhen können. Für diesen Fall hatte der FC Barcelona bis zum 30. Juni 2021 eine Rückkaufoption in Höhe von 15 Millionen Euro. Bis zum Saisonabrruch im März aufgrund der COVID-19-Pandemie kam Wagué 5-mal (2-mal von Beginn) in der Ligue 1 zum Einsatz. Zur Sommervorbereitung 2020 kehrte Wagué zunächst zum FC Barcelona zurück. Mitte September 2020 wechselte er bis zum Ende der Saison 2020/21 auf Leihbasis zum griechischen Erstligisten PAOK Thessaloniki. Bei seinem siebten Ligaeinsatz im Dezember 2020 stieß der 22-Jährige bei einer Rettungsaktion auf der Linie mit dem Torpfosten zusammen und verdrehte sich dabei das rechte Knie. Er zog sich dabei einen Riss beider Kreuzbänder sowie eine Patellarsehnenruptur zu. Nach der anschließenden Operation rechnete der FC Barcelona zunächst mit einer Ausfallzeit von ungefähr 9 Monaten; die Reha absolviert Wagué in Barcelona und die Leihe wurde daraufhin im Dezember 2020 beendet. Aufgrund der Verletzung konnte Wagué letztendlich bis zum Saisonende und in der Saison 2021/22 kein Spiel absolvieren.

Zur Saison 2022/23 wechselte Wagué zum kroatischen Erstligisten HNK Gorica, bei dem er einen Einjahresvertrag unterschrieb. Der FC Barcelona sicherte sich eine Weiterverkaufbeteiligung.

Nationalmannschaft
Wagué durchlief die U20-Nationalmannschaft des Senegal, mit der er 2015 bei der U-20-Weltmeisterschaft den vierten Platz belegte. Sein Debüt für die A-Nationalmannschaft gab er am 23. März 2017 bei einem Freundschaftsspiel Nigeria, welches mit einem 1:1-Unentschieden endete. Für die Weltmeisterschaft 2018 wurde Wagué in das Aufgebot des Senegal aufgenommen. Im zweiten Gruppenspiel, dem 2:2 gegen Japan, erzielte er sein erstes Länderspieltor zur zwischenzeitlichen 2:1-Führung. Mit 19 Jahren und 236 Tagen avancierte der talentierte Außenverteidiger zeitgleich zum jüngsten afrikanischen Torschützen bei einer Fußball-Weltmeisterschaft.

Erfolge
 Spanischer Meister: 2019

Weblinks

Einzelnachweise

Fußballnationalspieler (Senegal)
Fußballspieler (KAS Eupen)
Fußballspieler (FC Barcelona)
Fußballspieler (OGC Nizza)
Fußballspieler (PAOK Thessaloniki)
Fußballspieler (HNK Gorica)
Spanischer Meister (Fußball)
Teilnehmer an einer Fußball-Weltmeisterschaft (Senegal)
Teilnehmer an den Afrikaspielen (Senegal)
Senegalese
Geboren 1998
Mann


text:
Selena Marie Gomez (Grand Prairie, Texas, 1992. július 22. –) Oscar, Grammy, Latin Grammy, Emmy és Golden Globe-díjra jelölt mexikói származású amerikai színésznő, énekes és producer. A Rare beauty tulajdonosa. Nem az első híresség, aki nyíltan beszélt bipoláris zavaráról és őszintén buzdította a publikumot a mentális zavarok felismerésére, belátására és segítség kérésre, ugyanis nagyon sok jól gyógyítható, ahogy esetében is történt.

Pályafutása

Gomez elsőként Gianna szerepében mutatkozott be a Barney és barátai c. sorozatban, 2002-től 2004-ig. Ezt követően Gomez olyan filmekben kapott rövid szerepet, mint a Kémkölykök 3-D – Game Over 2003-ban, majd 2005-ben a Walker, a texasi kopó – Újra akcióban-ban. 2006-ban vendégsztárként tűnt fel a Zack és Cody élete című Disney Channel sorozatban, 2007-től 2008-ig pedig a Hannah Montana-ban jelent meg. Ezt követően Gomez a Disney Channel Varázslók a Waverly helyből című televíziós sorozatában szerepelt. A sorozat kritikai és kereskedelmi szempontból is sikeres volt, amellyel Gomez számos díjat és jelölést kapott. Gomez később feltűnt számos Disney Channel sorozatban és filmben beleértve a Jonas Brothers: Living the Dream-et (2008) és a Disney Channel Games-et (2008). 2009-ben Gomez megjelent a Hercegnő védelmi program című filmben és a Varázslók a Waverly helyből – A film-ben, mielőtt megjelentette az első stúdióalbumát Selena Gomez & the Scene: Kiss & Tell címmel. Az album kereskedelmi siker volt, bekerült a Billboard 200 Top 10-be.

Ezt követően Selena szerepelt a Ramona és Beezus – A kaland házhoz jön című filmben, amely az egyik első szerepe volt a Disney-n kívül. Később, abban az évben Gomez & the Scene kiadta a második stúdióalbumát A Year Without Rain-t. Az album benne volt Top 5-ben a Billboard 200-as listáján és két Top 40-es slágert is eredményezett. Gomez egyre több filmben jelent meg, úgymint a Csajok Monte-Carlóban (2011) és Muppets. Gomez az együttese kíséretében később kiadta harmadik és egyben utolsó stúdióalbumát When the Sun Goes Down címmel 2011-ben. Az albumról megszületett a Love You Like a Love Song című sláger, amely 4x platinaminősítést kapott a RIAA-tól (Amerikai Hanglemezgyártók Szövetsége). Az album kiadását követően Gomez megerősítette, hogy zenei szünetet fog tartani, hogy a színészi karrierjére koncentrálhasson. Azután feltűnt a Hotel Transylvania – Ahol a szörnyek lazulnak (2012) és Spring Breakers – Csajok szabadon (2013) című filmekben, utóbbiban Gomez egy sokkal felnőttesebb karaktert alakított.

A zenei szünetről szóló korábbi megjegyzései ellenére, 2012 októberében Gomez megerősítette, hogy a bemutatkozó szóló albumán dolgozik. A vezető kislemez Come & Get It címmel 2013 áprilisában jelent meg. Ez volt az első Top 10-es slágere a Billboard Hot 100 listáján, és dupla platinalemez minősítést kapott a RIAA-tól. A második kislemez az albumról Slow Down címmel júniusban jelent meg. Mindkét dal a Stars Dance című, 2013. július 23-án megjelenő albumon kapott helyet. Gomez azóta bejelentette a második zenei szünet tervét a júliusi Stars Dance kiadását követően. A szórakoztatóiparban végzett munkáján kívül Gomez részt vett filantróp tevékenységekben a jótékonysági munkán és sokféle társadalmi és környezeti ügyön keresztül.

Gomez énekesnői és színésznői tevékenységei mellett a jótékonykodásra is komoly figyelmet szán.

Élete

1992-2006: Fiatalkora és pályafutása kezdete
Selena Marie Gomez Grand Prairie-ben, Texas-ban született, Ricardo Joel Gomez és a korábbi színpadi színésznő, Amanda Dawn "Mandy" Cornett lányaként. (Édesanyja 16 évesen szülte.) Gomezt a Tejano énekesnő, Selena után keresztelték el, aki meghalt majdnem három évvel Gomez születése után. Az apja Mexikói származású, amíg anyjának, akit örökbe fogadtak, olasz ősei voltak. Spanyol származását illetően Gomez elmondta, hogy "A családom megtartotta a Quinceanera-t, és a közösségi templomba járunk. Megteszünk minden katolikus dolgot, de nem igazán van bármi hagyományunk, kivéve a vasárnapi, templom utáni sütögetést a parkban." A szülei 1997-ben elváltak (amikor Selena 5 éves volt), kiskorában New Yorkból egy kisvárosba, Grand Prairie-be költözött; egyedüli gyerekként nőtt fel dolgozó édesanyja mellett, aki 16 éves koráig vele volt. Ez vezetett a család pénzügyi gondjaihoz, az édesanyja azért küzdött, hogy gondoskodjon róla. Erről a helyzetről Gomez így fogalmazott: "Frusztrált voltam amiatt, hogy a szüleim nem voltak együtt, és soha nem láttam a fényt az alagút végén, ahol az anyukám keményen dolgozik, hogy megadja nekem a jobb életet. Megrémülök, hogy mivé válhattam volna, ha Texasban maradok." 2013. június 12-én Mandy-nek és a második férjének, Brian Teefy-nek lánya született, akit Gracie Elliot Teefey-nek neveztek el.
Selena UNICEF-nagykövet, a világon ő a legfiatalabb.

7 éves Gomez találkozott Demi Lovato-val a Barney és barátai meghallgatásán. Ők ketten közeli barátok lettek (amíg Demi össze nem omlott), és később sokféle szerepben játszottak együtt. Magántanulóként szerezte meg érettségijét 2010 májusában. Gomez hivatalosan az első szerepét 2002-ben nyerte el amikor kiválasztották, hogy jelenjen meg a gyerek televíziós sorozatban a Barney és barátaiban mint visszatérő karakter Gianna. Összesen 16 epizódban tűnt fel, az utolsó szerepével 2004-ben. Gomez később bejelentette, hogy az életkora okozta a távozását a show-ból, a producerek úgy érezték, hogy már kezd túl öreg lenni. 2003-ban, Gomeznek volt egy rövid szerepe a Kémkölykök 3-D – Game Over, amely az első filmes szereplése volt. Ezt követően Gomez számos reklámban kezdett megjelenni. 2005-ben egy rövid szerepet kapott a Walker, a texasi kopó – Újra akcióban című televíziós filmben, ahol Julie szerepét alakította. Gomez később vendégszerepet kapott a Zack és Cody élete című Disney Channel sorozat egyik epizódjában 2006-ban.

2007-2008: Áttörés és zenei kezdetek
2007-ben Gomez feltűnt 3 epizódban a Disney Channel sorozatában a Hannah Montana-ban Gomez Mikayla karakterét személyesítette meg, aki a sorozat címszereplőjének riválisa volt. Ez idő közben, Gomez próbaepizódot forgatott két potenciális Disney Channel sorozatban; az első aminek címe Arwin! ebben egy új karaktert ábrázolt (spin-off) amely a Suite Life sorozatban volt, miközben a másik külön karaktert ábrázoló (spin-off) sorozat a Lizzie McGuire volt.

2008-ban Gomeznek volt még egy főszerepe Drew Seeley mellett egy kimondottan DVD megjelenésű filmben melynek címe Hamupipőke-történet. Gomez Mary Santiago szerepét alakította, egy fiatal lányt, aki abban reménykedik, hogy egy nap táncos lesz. A film megjelenésekor általánosságban pozitív kritikákat kapott és 2010-ben elnyerte az Amerikai Forgatókönyvírók Cégének hosszú vagy különleges gyerekforgatókönyv díját. Gomez 3 dalt vett fel a film számára. A Tell Me Something I Don't Know című dal promóciós kislemezként jelent meg az albumhoz, amelyhez Gomez videóklipet is készített. A Tell Me Something I Don't Know lett az első dala, amely felkerült a Billboard Hot 100-as ranglistájára az 58. helyen.

Később abban az évben Gomeznek volt egy mellékszerepe, mint Helga a Horton című animációs filmben. A film kereskedelmi siker volt, közel 300 millió dollár bevételt hozott világszerte.

Később megjelent a Jonas Brothers: Living the Dream című valóságsorozatban és a Disney Channel Games-ben, ahogyan a Dc stúdió: Majdnem élő sorozataiban.

2007-ben Gomez főszerepet kapott a Disney Channel Varázslók a Waverly helyből c. sorozatban, ahol Alex Russo-t alakítja. Gomez vette fel a sorozat főcímdalát Everything Is Not What It Seems, elkészítve első zenei kiadványát. Gomez szerepe szerint, a családja többi tagjával együtt, varázsló volt, akik egy New York-i étterem tulajdonosai voltak; a sorozat folyamán a szereplők különböző varázslatokat és képességeket tanultak, amelyek hasznosak voltak számukra. A sorozat azonnal sikeresnek bizonyult, mainstream sikert adva Gomeznek. A Varázslók sorozatból összesen 4 évadot adtak le, és 2012-ig tartott. A Varázslók a Waverly helybőllel Gomez számos díjat és jelölést nyert el. Abban az évben elkezdődött a Hercegnő védelmi program forgatása, amiben Demi Lovato-val együtt szerepel.

2009-ben alapította együttesét, a Selena Gomez & the Scene-t. Első albumuk, a Kiss & Tell is ebben az évben jelent meg.

2010-ben forgatta Csajok Monte-Carlóban című filmjét, melyet 2011. július 1-jén mutattak be. Az amerikai romantikus vígjátékot Tom Bezucha rendezte. A forgatások 2010. május 5-én kezdődtek, Budapesten. A filmben hallható Selena nagy sikerű Who Says című slágere is.

2010. július 23-án az amerikai mozikban bemutatták Selena új filmjét, a Ramona és Beezus-t. Ramonát Joey King, a 11 éves színésznő alakítja, Selena pedig Beezus szerepét kapta.

A sorozat sikere sok kritikust arra ösztönzött, hogy Gomezt a rendkívül sikeres Disney sztárral, Miley Cyrus-szal hasonlítsa össze. Később a Forbes magazin a "8 legdögösebb gyereksztár, akit nézni kell" egyikének nevezte.

2009-2011: Selena Gomez a színpadon és televízióban
2009-ben Gomez tovább dolgozott a színészi karrierjén. Megjelent egy epizódban a Zack és Cody a fedélzeten-ben, amelyben Alex Russo karakterét személyesíti meg. Egyidőben szerepelt a Varázslók a Waverly helyből-ben és Hannah Montana sorozatokban, és minden sorozatban fő karakterként jelenik meg az egyes epizódokban. Gomez később vendégszereplőként játszotta önmagát a Disney sorozat egyik epizódjában a Sonny, a sztárjelölt-ben amiben Gomez jó barátja Demi Lovato csillog. Gomez később hangot ad Holdviola Hercegnőnek az Arthur: Maltazár bosszúja című animációs filmben. Gomez Lovato-val szerepelt a Hercegnő védelmi program-ban, a Disney Channel filmben, amelyet 2009 júniusában sugároztak. A film egy kritikai siker volt, és összesen 8,5 millió nézője volt a premierjén. A filmhez Gomez és Lovato készített egy dalt "One and the Same", mely később promóciós kislemezként adtak ki videó klippel. A dalnak kisebb sikert aratott, elérte a 82. helyet a Hot 100-as ranglistáján. 2009. augusztus 28-án Gomez szerepelt a Varázslók a Waverly helyből – A film televíziós filmben, amely a sorozaton alapult. A filmet 11,4 millió néző előtt mutatták be, amiért 2009-ben kábeltelevíziós 1. helyezett, és a Disney Chanel 2. legnézettebb filmpremierje lett a High School Musical 2. után. A film sorozatban megnyerte a "Kiváló Gyermek program" 2. Emmy díját a 62. Emmy díjátadón.

Gomez dolgozott a bemutatkozó albumán a 2008-as Hollywood Records éneklése óta, és később bejelentette, hogy egy Selena Gomez & the Scene néven ismert bandát alapított. 2009 augusztusában az együttes kiadta első, bemutatkozó stúdióalbumát, a Kiss & Tell-t. Az album azonnal slágernek bizonyult, bejutott a top 10-be az Egyesült Államok Billboard 200-as ranglistáján. A Kiss & Tell eljutott odáig, hogy megkapja az aranylemezt a RIAA-tól és a Naturally dal kivívta a platinalemezt. Míg a zenekar a második stúdióalbumán dolgozott, Gomez folytatta a filmezést. 2009-ben Gomez aláírt egy szerződést a Ramona és Beezus – A kaland házhoz jön című film két női főszerepének egyikére, mely Beverly Cleary gyermekkönyv-sorozatának adaptációja. Gomez kijelentette, hogy nem érez késztetést felnőttebb szerepek elvállalására, mondván "teljesen tisztában vagyok a közönségemmel és még magam is gyerek vagyok. Nem vállalok el olyan szerepet, amit nem érzek magaménak, vagy olyat, amit a közönségem nem szívesen néz." A film 2010. július 23-án jött ki és általában jó fogadtatásra talált. Gomez a "Sears vissza-az-iskolába" divatkampányának is részvevője volt. A kampány résztvevőjeként feltűnt tv reklámokban. 2009 augusztusában Gomez volt a házigazdája a "Sears arrive Air Band Casting Hall"-nak, amelyben kiválasztották az első öt embert "Sear Légbandájába", amely szerepelt a 2009-es MTV Video Music Díjátadón. Gomez volt a "Borden Milk" szóvivője, és megjelent a nyomtatott és a televíziós hirdetési kampányban. Szintén szóvivője volt az "Állami Farm Biztosítónak" és számos televíziós reklámban szerepelt a Disney csatorna adásában, hogy emelje a biztonságos vezetés tudatosságát. Később Gomez randevúzni kezdett Taylor Lautner filmsztárral, bár a pár szakított néhány hónapos randizás után.

Gomez és együttesének második stúdióalbuma, A Year Without Rain, 2010 szeptember 17-én jelent meg. Az album folytatta az addigi sikeres törekvéseiket, ez lett az első albumuk, amelyik bekerült az első 5 közé a Billboard 200-as listán. Az A Year Without Rain két kislemezt adott, Round and Round-ot (amit Budapesten forgattak); és a címadó dalt, mindkettő belépett az első 40 közé a Hot 100-as listán. A második albumuk lett, amely megkapta az aranylemezt a RIAA-tól. 2009 októberében Gomez bejelentette, hogy megalakítja a saját divatmárkáját, "Dream Out Loud by Selena Gomez" néven. A ruhakollekciót 2010 őszén vezették be. A kollekció bohém ruhákból, virágos felsőkből, farmerekből, szoknyákból, kabátokból, sálakból és kalapokból áll, és valamennyi újrafelhasznált, vagy környezetbarát anyagokból készült. Gomez azt mondta, hogy a ruhák a saját öltözködési stílusát tükrözik, és úgy írta le a ruhákat, hogy azok "csinosak, nőiesek és bohémak". Később úgy idézték szavait, hogy "a ruháimmal választási lehetőséget szeretnék adni a vásárlóimnak, hogyan alakíthassák ki a saját kinézésüket [...]. Olyan darabokat akartam, amelyeket könnyű fel- és levenni, és a környezetbarát, természetes szövetek szuper-fontosak [...] és minden címkén néhány ihlető idézetem is ott van. Ügyelek arra, hogy jó üzenetet küldjek." Gomez Tony Mellilo és Sandra Campos dizájnerekkel áll össze, mindkettő neves divatházaknak dolgozott. Gomez azt mondta a partnerségről, hogy "amikor találkoztam Tonyval és Sandrával, rögtön kényelmesen éreztem magam, és most olyanok ők nekem, akár a családom... Olyan kreatívak, és imádom, hogy bármikor felhívhatom őket és beszélhetek velük bármiről, legyen az akár egy gomb cseréje... Mindenben nagyon szuperek!" A márkát a New York-i székhelyű, Adjmi CH Brand LCC által alapított Adjmi Apparel gyára a Mellilo és Campossal karöltve.

2011. február 27-én a 2011-es Vanity Fair Oscar bálján Gomez a kanadai Justin Bieber énekessel együtt jelent meg, megerősítve a média néhány hónapos találgatását a pár romantikus kapcsolatáról. A pár rögtön magára vonta a média figyelmét, és az internetes oldalak "Jelená"-nak nevezte őket. 2010 márciusában a Variety jelentette, hogy Gomezt választották a három vezető szerep egyikére, Leighton Meester-rel és Kate Cassidy-val együtt a Csajok Monte-Carlóban c. filmbe, melynek producere Nicole Kidman. A filmben Gomez Grace-t alakítja, akit egy párizsi úton összetévesztenek egy társasági lánnyal. A szerepre való felkészülés során Gomez megtanult pólózni és kéthetes hangtréningen is részt vett, hogy elsajátíthasson kétféle brit akcentust. A filmet 2011. július 1.-én mutatták be. Ugyanabban az évben Gomez a Muppets c. film egyik kameo szerepében is feltűnt, ill. a két Disney szériában is megjelent, a So Random!-ban és Prankstars-ben. 2011. június 28-án Gomez és bandája bemutatta harmadik és egyben utolsó albumukat: When the Sun Goes Down címmel. Az album a legnagyobb zenei sikerük lett a Bilboard 200-on és a RIAA-tól aranylemezt kapott. Az album második kislemeze a Love You Like a Love Song a banda legsikeresebb dala lett, 4-szeres platinalemez elismerést kapott a RIAA-tól. 2011. július 14-én bejelentették, hogy Gomez aláírt egy licencszerődést az Adrenalinával, ami egy extrém sport és kalandkedvelő életstílus márka, kifejleszti, gyártja és terjeszti a színésznő parfümjét. Ilia Lekach, az Adrenalina elnöke és vezérigazgatója azt mondta: "Hihetetlenül lelkesek vagyunk a Ms. Gomezzel való munka miatt, egyre több részletet fedünk fel az illattal kapcsolatban, minél közelebb kerülünk a bevezetéséhez". Gomez később bemutatta a magáról elnevezett parfümöt.

2012-2014: Stars Dance, For You és film projektek
2012 januárjában Gomez bejelentette, hogy a zenei karrierjét felfüggeszti, hogy színészi karrierjére koncentráljon, és ez a banda számára szünetet jelenthet: "A bandám és én egy ideig külön úton járunk. Ebben az évben minden a filmről és a színészetről szól, és azt szeretném, hogy a bandám zenéljen bárhol, bárkivel. Visszatérünk, de csak egy kis idő múlva." Először egy animációs filmben, a Hotel Transylvania – Ahol a szörnyek lazulnak-ban szerepelt, Mavis karakterének hangjaként, Adam Sandler és Steve Buscemi oldalán. A film premierje a 37. Torontói Nemzetközi Filmfesztiválon volt és 2012. szeptember 12-én mutatták be a nagyközönségnek. Következőleg Gomez szerepelt Harmony Korine Csajok szabadon c. filmjében, James Franco-val. A film premierje a 69. Velencei Film fesztiválon volt. Gomez előző munkájáról való váltás "egy kis összeomlás volt" de dicsérte az igazgatót "nem sokan adnak esélyt, de a Harmony adott", amikor szerepeltették egy nagykorú filmben. 2012. július 30-án mutatták be, amit Gomez társügyeként kezelt az eljövendő "Jobb ügy, jobb lehetőség" marketing kampány részeként Fergievel és a Commonnal egy csapat lesznek, hogy megalkossanak egy divatos vásárlói telefont egy jó ügyért. 2012. november elején nyilvánosságra került, hogy Gomez és Bieber közel kétéves kapcsolata véget ért. Abban a hónapban később kibékültek.

A korábbi kijelentései ellenére, 2012 októberében Gomez megerősítette, hogy elkezdett dolgozni egy következő albumon. Az album vezető dalát a Come & Get It-et 2013. április 8-án mutatták be. A dal kétszeres platinaminősítést kapott a RIAA-tól az USA-ban és Kanadában és további három országban aranylemezes lett. Hatodik lett az US Billboard Hot 100-as listáján az első dala lett, amelyik bejutott az legjobb tíz közé. Gomez később megerősítette, hogy az album inkább az első szólóalbuma lenne, nem a banda negyedik albuma. Gomez bemutatkozó albumát, a Stars Dance-t 2013. július 23-án adták ki. Az első helyen debütált a US 200-as listáján és az albumai közül ennek volt a legnagyobb az első heti eladása. Gomez azóta megerősítette, hogy a Stars Dance kiadása után újabb zenei szünetet tervez, és reményei szerint a színészi karrierjére koncentrál.

Gomeznek volt egy kameo szerepe az Utórengésben, egy thrillerben Eli Roth főszereplése mellett, aminek premierje a 37. Éves Torontói Nemzetközi Filmfesztiválon volt. Gomez szintén szerepelt A Versenyfutás az idővel című thrillerben, Ethan Hawke-al, Jon Voight-al és Bruce Payne-el, amit 2013. augusztus 30-án mutattak be az Egyesült Államokban. Ezután Gomezt kiválasztották, hogy szerepeljen Ric Browde: Amig halott vagyok... Etesd a kutyát című regényének megfilmesítésében Dylan McDermott és Nat Wolf mellett. A filmet Tim Garrick fogja rendezni Rossz kisfiú címmel. Gomez újra feltűnt mint Alex Russo, az egyórás A varázslók visszatérnek: Alex kontra Alex című filmben, amit 2012. október 22-én kezdtek forgatni, és 2012. november 10-én fejeztek be. 2013. március 15-én a Disney Channel-en kezdték sugározni. 2013 áprilisában Gomez csatlakozott William H. Macy rendezői bemutatkozásához a Rudderless-ben. A forgatás ugyanabban a hónapban kezdődött. 2013 októberében beszámolt arról a döntéséről, hogy nem csak egy dologra koncentrál, hanem még mindig énekel és színészkedik egyszerre, a múltbeli döntésével ellentétben, miszerint a Stars Dance bemutatása után a színészeté lesz a főszerep.

2013 decemberében bejelentette, hogy törli a Stars Dance turné ausztráliai-ázsiai részét és rövid szünetet tart, hogy több időt tölthessen a családjával. 2014. január 5-i kezdettel Gomez két hetet töltött az arizonai Wickenburg "Hajnal a Réten" nevű gyógyközpontban, amely a fiatal emberek függőségének és sérüléseinek kezelésére specializálódott. A képviselője azt nyilatkozta, hogy "önkéntesen töltött ott időt de nem drogfüggőség miatt".

Gomez főszerepet kapott a Ric Browde könyvje alapján készült filmadaptációban, a Rossz kisfiú-ban  Dylan McDermott és Nat Wolff mellett. A film negatív kritikákat kapott. Később szerepelt a Sodródva-ban, ahol megvolt William H. Macy rendezői debütálása. Felvett egy dalt a film albumához, aminek hála még dicséretet is kapott a film rendezőjétől. A független film vegyes kritikákat kapott.

2014. november 24-én Gomez kiadta első válogatásalbumát, a For You-t, hogy befejezhesse munkáját a Hollywood Records-nál. 2014 decemberében Gomez aláírt egy szerződést az Interscope Records-sal; befejezve partnerségét a Hollywood Records-sal, ami alatt kiadott három albumot részeként a Selena Gomez & the Scene nevű bandának, egy stúdióalbumot és egy válogatásalbumot.

2015: Revival

2015-től kezdve Gomez elkezdett dolgozni a Dreamlabbel és a LA-alapú producerrel, Ruffiannal a második szólóalbumán. Ő énekelt Zedd dalában, az I Want You to Know-ban, amit 2015. február 23-án adtak ki. Gomez kiadott egy kislemezt, a Good for You-t, ASAP Rocky rapper közreműködésével, 2015. június 22-én. A második stúdióalbumát, a Revival-t 2015. október 9-én kezdték el árusítani, és Selena felfedte, hogy az első két szám az albumán a Good For You és egy új dal, a Same Old Love lesz. Az album első helyen debütált a Billboard 200-as listáján, és már több mint  példányt adtak el belőle. Gomez a Victoria's Secret Fashion Show-n is fellépett decemberben. Még ebben a hónapban debütált a Hands to Myself-hez készült klipje. Eltekintve a zenétől, Gomez lett az új arca a Pantene hajápolási márkának. Visszatért szerepéhez, Mavis-hez a Hotel Transylvania 2-be. Szintén szerepelni fog a The Revised Fundamentals of Caregiving-ben Paul Rudd mellett.

2016 májusától Selena elindítja a Revival Tour-ját. Ezenkívül idén tavasszal érkezik új filmje, a Rossz szomszédság 2. is a mozikba. 2016. január 23-án fellépett a Saturday Night Live-ban.

2015 októberében jelentették be, hogy a 13 okom volt című könyvből sorozatot fognak készíteni, aminek Selena lesz az executive producere. Később kiderült, hogy bár a pletykák szerint ő játszaná Hannah Bakert, de ezek az állítások hamisak.

2017: Droplet Era

Selena Gomez 2017-ben kiadott sok kislemezt, mint pl. It Ain't Me Kygoval, a Fetish  Gucci Mane-nel, Wolves Marshmelloval. Ezek mellett kiadott egy szóló lemezt is a Bad Liart.

A singelek rögzítése mellett Selena átesett egy veseátültetésen is, valamint augusztusban neki kezdett új filmjének forgatásával New Yorkban Timothée Chalamettel. A film címe Egy esős nap New Yorkban, amely 2019-ben jelent meg.

2018: Droplet Era

2018-ban további két zenével örvendeztette meg rajongóit. A Back To You, a 13 okom volt című sorozat betétdalaként készült el. Októberben együttműködött DJ Snakkel, Cardi B-vel és Ozunával és létrejött a Taki Taki című sláger.

2019: A Rare album előkészületei

Selena 2019-ben további slágereket adott ki Julia Michaelsszel, Benny Blancoval, Tainyval és J Balvinnal. Az utóbbi az I Can't Get Enough nevet kapta.
Októberben kiadta a Rare album két singeljét a Lose You To Love Me-t és a Look At Her Now-t. Mind két dal nagyszerű visszatérés volt. A Lose You To Love Me sláger a Billboard Hot 100 toplista 1 hellyén landolt. Valamint az Aplle Musicon 64 országban 1. helyezett volt.

2020: Rare

Selena Gomez 2020.01.10-én kiadta 2. stúdió albumát a Rare-t. Az album a Billboard 200 tetején landolt. Ezzel Selena megszerezte 3. első hellyezését a listán. Először 2013-ban a Star Dance, majd 2015-ben a Revival.

2021: Revelación

2021 egy elég különleges év volt Selena számára, hiszen kiadta élete első spanyol nyelvű albumát. A Revelación nevű EP számtalan sikert aratott. Az album a Billboard Top Latin Album listáján 1. hellyezést szerzett, valamint a Latin Pop Album listán is. Az album népszerűségét fokozta a Latin Grammy jelölés, hiszen Selena De Una Vez című videóklippjét jelölték a Legjobb Rövidfilm kategóriában. Selena számára a legnagyobb öröm viszont az volt, amikor megszerezte élete első Grammy jelölését. A Revelación albumot jelölték a Best Latin Pop Album kategóriában.

2022: Önálló kislemezek és a My Mind & Me

2022 februárjában megjelent a Coldplay "Let Somebody Go" című száma Selenával közösen, amely szépen teljesített a slágerlistákon. Augusztus végén Rema "Calm Down" című dalának remixén szerepelt. Ez rövidesen nemzetközi gigaslágerré nőtte ki magát, a Billboard Global 200 listán a harmadik helyig jutott. Novemberben jött ki saját dokumentumfilmje, a "My Mind & Me", amelynek központi témája a mentális egészség. Egy azonos című dal is ki lett adva, amely hallható a filmben. Selena bejelentette, hogy negyedik szóló stúdióalbuma 2023-ban várható.

Művésziesség
Selena Bruno Marsot tekinti a legnagyobb zenei befolyásolójának és bálványának, azt mondva, hogy ő hatással volt mindenben, amit tett "a zenei stílusa, az általános stílusa, az előadásmódja, ahogy hordozta magát". Gomez Beyonce-t és Rihanna-t is idézi, mint akik hatással voltak rá. Selena bemutatkozó szólóalbumára, a Stars Dance-re nagy hatással volt az énekes Britney Spears, Taylor Swift és a Skrillex.

Filantrópia
Selena részt vett az "UR Votes Count" (A szavazatod számít) kampányban, ami a tinédzsereket arra bátorította, hogy tanuljanak többet a 2008-as elnökjelöltekről: Barack Obama-ról és John McCain-ről. 2008 októberében Gomez részt vett a Szent Judás Gyermekkórház "Runway For Life" jótékonysági rendezvényén. A DoSomething.org nagykövete, miután a "Island Dog" jótékonyságban részt vett, amely Puerto Rico-ban segít a kutyáknak. Akkor vonták be, amikor a Varázslók a Waverly helyből – A film c. filmet forgatták Puerto Rico-ban. Gomez a "RAISE Hope For Congo" (Remény Kongóért) jótékonyságban is részt vett, ez az "Enough Project" (Elég Projekt) kezdeményezése, mely felhívja a figyelmet az ásványi kincsek körüli konfliktusokra és a kongói nők elleni erőszakra. 2009-től 2012-ig Gomez tagja volt a "Disney 's Friends for Change"-nak (Disney Barátai a Változásért), ez a szervezet a "környezetbarát viselkedés"-t népszerűsíti és közszolgálati közleményeiben tűnt fel. Gomez, Demi Lovato, Miley Cyrus és a Jonas Brothers felvették a Send It On című jótékonysági dalt, melynek összes bevétele a Disney Világméretű Megőrzési Alapba kerül. A dal a Billboard Hot 100-as listáján a 20. helyen mutatkozott be. Szintén 2009-ben Gomez tett egy meglepetés látogatást a Los Angelesi általános iskolában, az OfficeMax által szponzorált "A Day Made Better" (Egy jobbá tett nap) program keretében. A látogatása során Gomez egy díjat és 1000 dollár értékű iskolai felszerelést adott át az iskolának, és beszélt a gyerekeknek a közösségnek való visszaadás fontosságáról. 2010. január 22-én Gomez több hírességgel együtt részt vett a "Hope for Haiti Now Telethon" (Azonnali Remény Haitiért a Teleton) televíziós műsorában. 2012 áprilisában Gomezt a "Ryan Seacrest Alapítvány" nagykövetévé nevezték ki.

Munka az UNICEF-fel

2008 Októberében Gomezt az UNICEF "Trick or Treat" kampánya szóvivőjének nevezték ki, amely arra biztatta a gyerekeket, hogy adományozzanak halloween-kor pénzt a világ gyermekeinek megsegítésére. Azt mondta, hogy "rendkívül izgatott" volt, "miközben arra bátorított más gyerekeket, hogy tegyék másmilyenné a világot". 2009 augusztusában a 17 éves Gomez lett az UNICEF valaha volt legfiatalabb nagykövete, megelőzve Hayley Westernra énekesnőt, akit 18 évesen választottak meg. Az első hivatalos útjára 2009. szeptember 4-én került sor, amikor Gomez Ghánába utazott egy hétre, hogy tanúja legyen a sebezhető gyerekek nehéz körülményeinek, a létfontosságú szükségletek hiányának, mint a tiszta víz, táplálék, oktatás és egészségügy. Gomez az Associated Pressnek elmondta egy interjúban, hogy használni szeretné a hírnevét arra, hogy felhívja a figyelmet Ghánára: Ezért érzem megtisztelőnek, hogy hallgatnak rám a gyerekek és figyelembe veszik [...] vannak emberek az utamon, akik megkérdezik merre van Ghána és megkeresik az interneten [...] csak mert én odamentem, most már tudják merre van Ghána. Eléggé hihetetlen." Gomez azt mondta a nagyköveti szerepéről: Minden nap 25 000 gyerek hal meg megelőzhető okok miatt. Az UNICEF mellett állok abban a hitben, hogy ezt a számot 25 000-ről nullára tudjuk csökkenteni. Tudom, hogy el tudjuk érni ezt, mert minden pillanatban az UNICEF életmentő segítségnyújtása szükséges hogy a nulla valósággá váljon.

Gomez jelölték ki az UNICEF 2009-es "Trick or Treat" kampánya szóvivőjének egymás után másodszor. Gomez, aki több mint 700 000 dollárt adott jótékony célokra 2008-ban, kifejezte reményét, hogy képes lesz 2009-ben 1 000 000 dollárt adni. Gomez részt vett egy hírességek aukcióján és "Trick or Treat" UNICEF Kampány támogatójaként házigazdája volt az élő szerepléses internetes Facebook sorozatnak. 2010-ben visszatért, mint az UNICEF szóvivője a "Trick or Treat" kampány 60. évfordulójára. A 60. évforduló megünnepléseként Selena Gomez & the Scene jótékonysági koncertet adott a kampány megszervezésének megsegítésére. 2011 Februárjában Gomez Chilébe utazott, hogy tanúja legyen az UNICEF által támogatott "Programa Puente" programnak és találkozzon az abban részt vevő családokkal. Ez a program segít a családoknak megérteni, és képességeket fejleszteni a kora gyermekkori oktatáshoz, fejlesztés és egyéb ügyek, amik a növekvő gyerekekkel kapcsolatosak. A helyszíni tapasztalatai alapján Gomez azt mondta, hogy az "UNICEF segít a chilei családoknak kijutni a szegénységből, megelőzni a családon belüli erőszakot és elősegíteni az oktatást. Első kézből megtapasztalni ezen családok küzdelmeit, és reményeit, kitartását, nagyon inspiráló volt." 2011 márciusában Gomez részt vett a UNICEF csapvíz projektjében ("Celeb Csapvíz Csomag"), amely során minden támogató híresség otthonából limitált kiadású, palackozott csapvizzel igyekeztek megteremteni a projekt anyagi alapját és propagálni a tiszta víz és higiéniai tevékenységek jelentőségét. Szintén szerepelt egy, a kampányt támogató videóban.

Filmográfia

Sorozatok

Filmek

Diszkográfia
Gomez volt a főénekese a Selena Gomez & the Scene nevű bandájának, akikkel együtt kiadott három stúdióalbumot és egy remix albumot. Kiadott egy stúdióalbumot, egy EP-t és egy válogatásalbumot szólókarrierje alatt.

Szólóalbumok

 Stars Dance (2013)
 For You (2014)
 Revival (2015)
 Rare (2020)
 Revelación (2021)

Selena Gomez & the Scene-albumok

 Kiss & Tell (2009)
 A Year Without Rain (2010)
 When the Sun Goes Down (2011)

Jegyzetek

További információk

 Selena Gomez a YouTube-on
 Lucy Rutherford: Demi Lovato és Selena Gomez: Egy örök barátság igaz története; ford. Bottka Sándor Mátyás; Egmont, Bp., 2010 (Tini sztárok titkai)

1992-ben született személyek
Amerikai énekesek
Amerikai színészek
Angol nyelvű énekesek
Mexikói-amerikaiak
Spanyol nyelvű énekesek
Élő személyek
American Music Awards-győztesek
Texasiak