text:
Michel Edmond de Selys Longchamps (Parijs, 25 mei 1813 – Luik, 11 december 1900) was een Belgisch senator en natuuronderzoeker.

Levensloop
Edmond de Selys was de zoon van Michel-Laurent de Selys Longchamps, die hij in zijn jeugd nauwelijks ontmoette, aangezien hij pas in 1827 in België kwam wonen en voordien met zijn moeder in Parijs verbleef, terwijl zijn vader activiteiten had in Luik. Hij trouwde in 1838 met Sophie-Caroline d'Omalius d'Halloy (1818-1869), dochter van de Belgische geoloog, senator en gouverneur van Namen, Jean d'Omalius d'Halloy. Hun twee zonen zorgden voor een talrijk nageslacht.
In 1867 deed de Selys wat zijn vader had nagelaten, namelijk een officiële wederopname in de adel met de titel van baron, overdraagbaar op alle afstammelingen.

De Selys was bij zijn verhuizing naar het kasteel van Longchamps vijftien en begon, samen met Henri Stephens, de tuinman van de Luikse universiteit, op het domein van Longchamps een plantenboek aan te leggen, eerst volgens de methode van Linnaeus, vervolgens volgens die van de Jussieu. Het jaar daarop werd hij voorgesteld aan de Société des sciences naturelles in Luik en hij las er zijn studiewerk Mémoire sur les Lépidoptères de la province de Liège voor. Twee jaar later werkte hij mee aan de Dictionnaire géographique de la province de Liège van Philippe Vandermaelen en publiceerde er een geclassificeerde catalogus van vogels in het Luikse, alsook een lijst van de ongevleugelde, netvleugelige en schubvleugelige insecten in de provincie Luik. Dit was de aanzet voor de talrijke wetenschappelijke notities die hij zijn leven lang opstelde en publiceerde. Zelfs tijdens zijn huwelijksreis in Italië maakte hij notities over de schubvleugeligen die hij er tegenkwam.

In 1841 werd hij corresponderend lid van de Belgische Koninklijke Academie en in 1846 werd hij volwaardig lid van deze instelling. In 1842 verscheen het eerste deel van zijn Faune belge. De fauna bleef hij de rest van zijn leven van dichtbij volgen.

Libellen
Sélys-Longchamps wordt beschouwd als 's werelds grootste autoriteit op het gebied van libellen van zijn tijd. Zijn rijkdom en invloed stelden hem in staat om een van de uitgebreidste collecties van zijn tijd van libellen aan te leggen. Hij benoemde meer dan 1000 libellensoorten en geslachten van over de hele wereld. Zijn collectie is bewaard, en nu gehuisvest in het Koninklijk Belgisch Instituut voor Natuurwetenschappen te Brussel.

Politieke loopbaan
Op de leeftijd van 28 werd De Selys gemeenteraadslid in Borgworm en bleef dit zijn leven lang. Hij schonk onder meer grond aan de gemeente voor de aanleg van een begraafplaats.

In 1846 nam hij actief deel aan het stichtingscongres van de Liberale Partij. Hetzelfde jaar werd hij tot provinciaal raadslid verkozen. In 1848 werd hij tot volksvertegenwoordiger verkozen. Van 1855 tot 1900 was hij senator. In het parlement was hij zeer actief en drukte zijn stempel op heel wat nieuwe wetgeving.

Na eerst ondervoorzitter van de Hoge Vergadering te zijn geweest, was hij van 1880 tot 1884 voorzitter van dat orgaan. Enkele maanden voor zijn dood nam hij ontslag uit het parlement.

Eerbetoon
 Hij was tweemaal directeur van de Klasse der Wetenschappen in de Koninklijke Academie.
 Hij werd erevoorzitter van de Société entomologique de Belgique.
 Hij was voorzitter van de Société Royale des Sciences in Luik.
 Hij was lid of erelid van gelijkaardige genootschappen in Nederland, Parijs, Londen, Berlijn, Florence, Wenen, Stockholm, Dresden, Stettin, Bern, Helsingfors.

Publicaties
De Selys publiceerde meer dan 250 wetenschappelijke studies, waaronder:

Libellen
 1840 – met Hermann August Hagen; Monographie des Libellulidées d'Europe, Brussel
 1850 – met Hermann August Hagen; Revue des Odonates ou Libellules d'Europe. Mémoires de la Société Royale des Sciences de Liége 6: 1–408
 1853 – Synopsis des Calopterygines. Bulletin de l'Académie royale des Sciences de Belgique 20(annex): 1–73
 1854 – Synopsis des Gomphines. Bulletin de l'Académie royale des Sciences de Belgique 21(2): 23–114
 1854 – met Hermann August Hagen; Monographie des Caloptérygines. Mémoires de la Société Royale des Sciences de Liége 9: 1–291, 14 pls.
 1856 – Odonates de Cuba. in:  Historia fisica, politica y natural de la isla de Cuba 7: 183–200
 1857 – Odonates de Cuba. in:  Histoire physique, politique et naturelle de l'ile de Cuba 7: 436–471
 1858 – met Hermann August Hagen; Monographie des Gomphines. Mémoires de la Société Royale des Sciences de Liége 11: 257–720, 23 pls.
 1860 – Synopsis des Agrionines, première légion: Pseudostigma. Bulletins de l'Académie royale des Sciences de Belgique ser. 2, 10(1): 9–27
 1862 – Synopsis des Agrionines, seconde légion: Lestes. Bulletins de l'Académie royale des Sciences de Belgique ser. 2, 13(2): 288–338
 1862 – Synopsis des Agrionines, troisième légion: Podagrion. Bulletins de l'Académie royale des Sciences de Belgique ser. 2, 14(1): 5–44
 1871 – Synopsis des Cordulines. Bulletins de l'Académie royale des Sciences de Belgique ser. 2, 31: 238–316; 519–565
 1871 – Aperçu statistique sur les Névroptères Odonates. Transactions of the Entomological Society of London 1871: 409–416
 1872 – Note sur plusieurs Odonates de Madagascar et des îles Mascareignes. Revue et magasin de zoologie ser. 2, 23: 175–183
 1872 – Matériaux pour une faune névroptérologique de l'Asie septentrionale. Première partie. Odonates. Annales de la Société entomologique de Belgique 15: 25–45
 1876 – Synopsis des Agrionines, cinquième légion: Agrion (suite). Le grand genre Agrion. Bulletins de l'Académie royale des Sciences de Belgique ser. 2, 41: 247–322; 496–539; 1233–1309
 1883 – Synopsis des Aeschnines. Première partie: Classification. Bulletins de l'Académie royale des Sciences de Belgique ser. 3, 5: 712–748
 1886 – Révision du Synopsis des Agrionines. 1re partie, comprenant les légions "Pseudostigma, Podagrion, Platycnemis et Protoneura", Brussel

Overige werken
 1837 – Catalogue des lépidoptères ou papillons de la Belgique: précédé du tableau des libellulines de ce pays
 1839 – Étude de micromammalogie. Revue des Musaraignes, des Rats et des Campagnols, suivie d'un index méthodique des Mammifères d'Europe, Parijs
 1842 – Catalogue des Oiseaux des environs de Liège, classés d'après une nouvelle méthode, Luik
 1842 – Faune belge. Indication méthodique des Mammifères, Oiseaux, Reptiles et Poissons observés jusqu'ici en Belgique
 1837 – Catalogue des Lépidoptères ou Papillons de la Belgique
 1845 – Enumération des Insectes lépidoptères de la Belgique
 1868–1877 – Recherches sur la faune de Madagascar et de ses dépendances / d'apres les découvertes de François P. L. Pollen et D. C. van Dam, Leiden
 1879 – Sur la classification des Oiseaux depuis Linné, Brussel
 1888 – Catalogue raisonné des Orthoptères et des Nevroptères de Belgique
 1888 – Note comparative sur la distribution géographique des Orthoptères en Belgique, en Angleterre et en Hollande

Afstammelingen
 Raphaël de Selys (1841–1911) trouwde in 1872 in Luik met Eusébie Brigode de Kemlandt (1850–1935).
 Maurice de Selys (1876–1960), doctor in de natuurwetenschappen, trouwde met Emilie de Sauvage Vercour (1876–1952).
 Michel de Selys (1900–1963), doctor in de rechten, trouwde met Clotilde de Chestret de Haneffe (1899–1981). Uitgedoofde tak.
 Raymond de Selys (1880–1966), trouwde met Emilie de Theux de Meylandt et Montjardin (1880–1972). Hij kreeg in 1958 de titel graaf, overdraagbaar bij eerstgeboorte.
 Michel François de Selys (1910–1983), Belgisch ambassadeur, trouwde met gravin Pauline Cornet de Ways-Ruart (1914–1953). Ze hadden zes kinderen, met afstammelingen tot heden.

Literatuur
  (1901). A la mémoire de Michel-Edmond baron de Selys Longchamps. Recueil des discours prononcés lors des funérailles.
  (1902). Edmond de Selys Longchamps, in: Mémoires de la Société entomologique de Belgique, T. IX
  (1902). Notice sur la vie et les travaux de Michel-Edmond baron de Selys Longchamps, membre de l'Académie, in: Annuaire de l'Académie royale de Belgique
  (1914-1920). Michel-Edmond de Selys Longchamps, in: Biographie nationale de Belgique T. XXII, col. 192–199
  (1998). État présent de la noblesse belge, Annuaire 1998, Brussel
  &  (2008). Une vie au fil des jours. Journal d'un notable politicien et naturaliste, Michel-Edmond de Selys-Longchamps (1823–1900), 2 vol., LXV-1747 p., 25 ill., 2 tab. généalogiques, Brussel, (Collection Grand in-8°).
  &  (2013). Life and work of Michel Edmond de Selys Longchamps (1813-1900), the founder of Odonatology. Odonatologica 42(4): 349–382

Liberale Partij-politicus (België)
Gemeenteraadslid van Borgworm
Luiks provincieraadslid
Belgisch volksvertegenwoordiger
Belgisch senator
Voorzitter van de Senaat (België)
Edmond
Selys, E
Belgisch natuurkundige
Selys, E


text:
Un raccolto è un qualsiasi tipo di prodotto agricolo sottoposto a raccolta durante e dopo una coltura. Il raccolto può essere rappresentato da piante, funghi o alghe utilizzabili per alimentazione, bestiame, mangime, biocombustibile, medicina o altro.

Le principali colture nel mondo, e quindi i principali raccolti, sono canna da zucchero, mais, grano, riso, soia, patate, cotone e altre.

Voci correlate
Agricoltura
Arboricoltura
Agricoltura di sussistenza
Coltura da reddito
Fattoria
Floricoltura
Piante industriali
Orticoltura
Raccolta
Rotazione delle colture

Altri progetti

Collegamenti esterni

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Чіндогу () - це японське мистецтво винайдення щоденних простроїв, які виглядають як ідеальне рішення для певної проблеми, але фактично непотрібні.

Примітки

Винаходи Японії


text:
Dechacona missionum är en insektsart som först beskrevs av Berg 1879.  Dechacona missionum ingår i släktet Dechacona och familjen dvärgstritar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Källor

Dvärgstritar
missionum


text:
Grand-Rosière is een dorp in de Belgische provincie Waals-Brabant. Samen met het gehucht Hottomont vormt het Grand-Rosière-Hottomont, een deelgemeente van Ramillies. Het centrum van Grand-Rosière ligt in het noorden van de deelgemeente, het gehucht Hottomont sluit hier in het zuiden op aan. Net ten noorden van Grand-Rosière ligt het dorp Petit-Rosière

Geschiedenis
Op de Ferrariskaart uit de jaren 1770 staat het dorp weergeven als Grand Rosiere, waarlangs de steenweg van Leuven naar Namen, aangelegd rond 1754, loopt.

Op het eind van het ancien régime werd Grand-Rosière een gemeente, maar deze werd in 1822 opgeheven en samengevoegd met de gemeente Hottomont tot Grand-Rosière-Hottomont. De kerk van Hottomont werd gesloten en Hottomont werd veeleer een gehucht van Grand-Rosière.

Bezienswaardigheden
 De Église Notre-Dame

Verkeer en vervoer
Door Grand-Rosière loopt de N91 tussen Leuven en Namen.

Plaats in Waals-Brabant
Voormalige gemeente in Waals-Brabant


text:
est une ville située dans la préfecture d'Aichi, sur l'île de Honshū, au Japon.

Toponymie
Le toponyme  signifie « endroit où la rivière coule rapidement », cependant, bien qu'il y ait un cours d'eau à Seto, celle-ci ne coule que lentement.

Géographie

Démographie
En 2010, la population de la ville de Seto était de  répartis sur une superficie de .

Histoire
La ville moderne de Seto a été fondée le .

Culture locale et patrimoine
Seto est connue pour ses céramiques ; l'un des mots japonais pour « céramique » se dit . Le Setomono matsuri rend hommage à la production céramique de la ville.

Transports
La ville est desservie par la ligne Seto de la compagnie Meitetsu et la ligne Aichi Loop de la compagnie Aichi Loop Railway.

Jumelage
Seto est jumelée avec :
  ;
  ;
 .

Personnalités liées
 Sota Fujii (né en 2002), joueur professionnel de shōgi
 Junji Suzuki (né en 1958), membre du conseil municipal, parlementaire, ministre

Notes et références

Voir aussi

Liens externes

Ville au Japon


text:
Рожиха — деревня в составе Конёвского сельского поселения Шарьинского района Костромской области России.

История
Согласно переписи населения 1897 года в деревне проживало 52 человека (13 мужчин и 39 женщин).

Согласно Списку населённых мест Костромской губернии в 1907 году деревня Рожиха (Излюшино) относилась к Одоевско-Спиринской волости Ветлужского уезда Костромской губернии. По сведениям волостного правления за 1907 год в ней числилось 16 крестьянских дворов и 88 жителей. Основным занятием жителей деревни был лесной промысел.

Население

Примечания

Населённые пункты Шарьинского района


text:
Agnes Ethel Conway (2 May 1885 – 1950), later Agnes Horsfield, was a British writer, historian and archaeologist who worked in the Middle East from 1929-1936. Perhaps best known for her excavations at Petra and Kilwa, she also produced publications on the history of Allington Castle, which had been owned by the Wyatt family in the 16th century.

Personal life
Agnes Conway was born in 1885 to William Martin Conway, who was, himself, an art historian, collector, explorer and politician, and Katrina Conway (née Lombard). She attended Baker Street High School and Kings College before becoming a student at Newnham College, Cambridge from 1903 - 1907.

After passing both parts of her History Tripos by 1907, Conway added to and catalogued her father's collection of photographs of objects, working with Eugenie Sellers Strong at the British School at Rome in 1912 on this project.

While working with him in Petra, Conway married George Horsfield, a fellow archaeologist, in St George's Cathedral in Jerusalem in January 1932. They lived together in Jerash until 1936, and then began to travel around the Mediterranean. Eventually, they returned to England and remained there until her death in 1950. She left her family papers to the medievalist and art historian Joan Evans, who eventually produced a volume on the family. These papers are now kept at the Cambridge University Library, having been presented by Evans in 1966.

Career
Although Conway predominantly studied Ancient History for a History Tripos at Newnham College, Cambridge, she also studied Greek under Jane Ellen Harrison, acclaimed classist and then Lecturer in Classical Archaeology at Newnham.

Admitted as a student of the British School at Athens for the 1913/1914 session, Conway travelled widely in Greece and the Balkans in 1914 with a friend, Evelyn Radford, who had also attended Newnham. She published an account of the journey in 1917, titled "A Ride through the Balkans, on Classic Ground with a Camera". Her account placed photographs taken of refugees and the aftermath of the war alongside prose recounting her journey and encounters.

From 1917-1929, Conway worked on gathering materials representing women's work in the First World War as the chair of the Women's Work Sub-Committee of the newly established Imperial War Museum. She was the curator of the Women's Work Section of the Imperial War Museum, and was named Honorary Secretary of the Women's Committee between 1917-1920.

Shortly after the war, Conway began studying in London at the Institute of Historical Research on the economic history of sixteenth-century England, a topic she returned to in later publications. Her father, Martin Conway, had bought Allington Castle in Kent in 1905, and begun a lengthy restoration of the castle in the following years. In this period, Conway published several articles relating to the castle and the Wyatt family.

Conway visited Petra for the first time in 1927, accompanying family friends on an extensive trip through the Middle East: Egypt, Palestine, Transjordan and Iraq. She contacted George Horsfield, Chief Inspector of Antiquities for the Transjordan Government, in order to find out more about the site; eventually becoming part of a team of archaeologists, including Horsfield, Tawfiq Canaan, a Palestinian physician, and Dr Detlief Nielsen, from Copenhagen, to explore Petra in detail in March 1929. Conway lectured on Petra at the Royal Geographical Society in 1930, in a talk titled Historical and Topographical Notes on Edom: With an Account of the First Excavations at Petra. She published a paper corresponding to the talk with the same title, also the first publication of any archaeological excavation at Petra, co-authored with George Horsfield. She and Horsfield published reports on the site during the 1930s and 40s.

In 1932, Conway visited Kilwa along with Horsfield and Nelson Glueck, then director of the American School of Oriental Research in Jerusalem. This five-day expedition produced a co-authored article from the three in 1933.

An archive consisting of hundreds of small personal photographs, some letters, postcards and excavation notes she and Horsfield produced while travelling and excavating is now kept at UCL's Institute of Archaeology. Conway is credited for the majority of photographs in the collection.

Publications

Books

(with Martin Conway) The Children's Book of Art (1909). London: Adam and Charles Black.
A Ride Through the Balkans, on Classic Ground with a Camera (1917). London: R. Scott.
(with a chapter by Edmund Curtis) Henry VII's relations with Scotland and Ireland, 1485-1498 (1932). Cambridge: Cambridge University Press.

Articles

 'The Owners of Allington Castle, Maidstone (1086-1279)'. 1911. Archaeologia Cantiana. 29: 1-40.
 'The Family of William Longchamp, Bishop of Ely, Chancellor and Juticiar of England, 1190—1191'. 1923. Archaeologia Cantiana. 36: 15-42.
'The Wyatt Mss. in the Possession of the Earl of Romney'. 1924. Bulletin of the Institute of Historical Research. 1 (3): 73-76. doi:10.1111/j.1468-2281.1924.tb01314.x. ISSN 0950-3471.
 'The Maidstone Sector of Buckingham's Rebellion Act, Oct. 18, 1483'. 1925.  Archaeologia Cantiana. 37:97-120.
(with George Horsfield) 'Historical and Topographical Notes on Edom: with an account of the first excavations at Petra'. 1930. The Geographical Journal. 76 (5): 369-390. doi:10.2307/1784200
(with George Horsfield and Nelson Glueck) 'Prehistoric Rock-Drawings in Transjordan'. 1933. The American Journal of Archaeology. 37 (3): 381-386. doi:10.2307/498950
(with George Horsfield) Sela-Petra, The Rock of Edom and Nabatene I. The Topography of Petra. II. Houses. 1938. Quarterly of the Department of Antiquities of Palestine 7: 1–42.
(with George Horsfield) Sela-Petra, the Rock, of Edom and Nabatene. III. Excavations. 1938. Quarterly of the Department of Antiquities of Palestine 8: 87–115.
(with George Horsfield) Sela-Petra, the Rock, of Edom and Nabatene. IV. The Finds. 1942. Quarterly of the Department of Antiquities of Palestine 9: 105–204.

Further reading
 Conway, W. M. 1914. The Sport of Collecting. London: T. Fisher Unwin.
Evans, J. 1966. The Conways: A History of Three Generations. London: Museum Press.
Thornton. A. 2018. Archaeologists in Print: Publishing for the People. London: UCL Press.
The Times, 29 January 1932.  Marriages. The Times (Issue 46043, Col D), p 15.

References

External links

1885 births
1950 deaths
British archaeologists
Alumni of Newnham College, Cambridge
Alumni of the University of London
British women archaeologists
20th-century archaeologists
British women curators


text:
Nikkor è la divisione di Nikon Corporation di obiettivi fotografici, sia sviluppo che produzione.

Storia
Fu costituita nel 1932 con la collaborazione dell'ingegnere tedesco Heinrich Acht con il capo del Dipartimento sviluppo obiettivi di Nikon, Sunayama.

Il primo obiettivo prodotto e commercializzato è un Nikkor 50mm, con apertura focale f/3.5. Questo fu seguito da un 50mm più luminoso: f/2.0. Entrambi avevano un attacco a vite.

Non disponendo ancora di una macchina fotografica adeguata, anche altri produttori giapponesi, tra cui Canon, adottarono gli obiettivi Nikkor.

Nomenclatura
Una caratteristica importante di un obiettivo è che il nome fornisce gran parte delle informazioni sulle sue caratteristiche tecniche.

Le informazioni sono state standardizzate e sono sempre nello stesso ordine che segue l'importanza del parametro.

Un obbiettivo Nikkor che ha la sigla AF-S 18-70mm f/3.5-4.5G DX ED IF è un obiettivo che ha una lunghezza focale variabile da 18 a 70 mm (quindi è uno zoom), ha una luminosità f/3.5-4.5, per fotocamere digitali a sensore ridotto, ed è provvisto di: autofocus silenzioso e interno, lente a ridotta dispersione ottica, e apertura del diaframma controllata direttamente dal corpo macchina.

Di seguito vengono elencati e descritti i principali codici:

 Pre-AI - Prima serie di obiettivi manual focus per fotocamere reflex Nikon. A volte indicati anche con le sigle Non-AI oppure F (in riferimento alla baionetta F comune a tutti gli obiettivi Nikon). Lanciati con la fotocamera Nikon F, sono ancora utilizzabili su corpi più recenti (Nikon FA, FG, FE, ecc) previa modifica meccanica dell'anello di accoppiamento. Montare un obiettivo Pre-AI non modificato su un corpo recente può infatti causare dei danni. Gli obiettivi modificati sono detti AI modified.
 AI'd - Designa gli obiettivi Nikkor della serie Pre-AI con anello dei diaframmi modificato per permetterne l'accoppiamento con l'esposimetro dei corpi recenti.
 AI - Automatic Index (indice automatico). Designa la seconda serie di obiettivi manual focus (focus manuale) per le fotocamere reflex.
 AI-S - Un aggiornamento della serie AI introdotto nel 1981. Meccanicamente e otticamente uguali agli obiettivi della serie precedente, gli AI-S presentano un indice sull'anello di accoppiamento che ne consente il riconoscimento automatico (in particolar modo della lunghezza focale dell'obiettivo) da parte di alcune fotocamere elettroniche per la corretta impostazione dei tempi nella modalità Program.
 AI-P - Obiettivi a fuoco manuale della serie AI, dotati di CPU come la serie AF. Questi obiettivi possono essere montati sui corpi autofocus mantenendo attive le funzioni che, su alcuni corpi macchina, vengono altrimenti perse, come l'esposimetro o la misurazione matrix.
 AF - Autofocus. Designa gli obiettivi progettati per i corpi autofocus nelle quali il movimento di focheggiatura è ottenuto mediante una vite sulla baionetta mossa da un motore all'interno del corpo macchina.
 AF-I - Autofocus-Internal (autofocus interno). Obiettivi dotati di un motorino DC interno per il movimento di messa a fuoco. Usato solo su alcuni lunghi teleobiettivi a partire dal 1992. Sostituito nel 1996 dal sistema AF-S.
 AF-S - Autofocus-Silent (autofocus silenzioso). Utilizza la tecnologia SWM (Sonic Wave Motor) per rendere più silenziosa e veloce la messa a fuoco, analogo alla tecnologia USM (Ultrasonic Motor) di Canon.
 AF-P - Autofocus-Pulse (autofocus con motore a pulsione). Utilizza un motore passo (la "P" sta anche per Stepper) per effettuare la messa a fuoco; è ancora più silenzioso e veloce degli AF-S. Questo tipo di obiettivi è compatibile coi corpi macchina introdotti dal 2013 in poi. Per usarlo sui corpi digitali degli anni precedenti, occorre aggiornare il Firmware della fotocamera in oggetto. Sulle reflex a pellicola è completamente inutile, dato che la messa a fuoco manuale non è disponibile con questo tipo di ottiche.
 ED - Lente a bassissima dispersione (Extra-low Dispersion). Riduce l'aberrazione cromatica.
 IF - Internal Focus (Autofocus interno). La messa a fuoco sposta solo le lenti interne, in modo che l'obiettivo non cambi lunghezza.
 DX - Obiettivo progettato per i sensori formato ridotto APS-C presenti su alcune fotocamere reflex digitali di casa Nikon.
 VR - Vibration Reduction (riduzione delle vibrazioni). Usa speciali lenti VR per ridurre le vibrazioni della fotocamera (vedi: micromosso). Alcuni di questi obiettivi supportano il panning orizzontale, stabilizzando solo la vibrazione verticale. VR è analogo alle tecnologie IS (Image Stabilizer) di Canon e AS (Anti-shake) di Minolta, sebbene quest'ultima sia associata alle fotocamere e non agli obiettivi.
 CRC - Close Range Correction è una caratteristica implementata su obiettivi grandangolari Nikon e Nikkor. Consiste nella correzione delle distorsioni ottiche tipiche delle lenti grandangolari (distorsione a barilotto).
 D - Distance/Dimension. Indicato dopo il numero di f-stop. Significa che l'obiettivo è capace di usare la funzione "RGB Matrix Metering" ovvero fornisce alla fotocamera informazioni sulla distanza del soggetto.
 G - Indica che l'apertura dell'obiettivo è controllata dal corpo macchina (solo per corpi macchina automatici). Ha le stesse caratteristiche degli obiettivi D, ma non ha la ghiera del diaframma.
 Micro - Indica che l'obiettivo consente la macrofotografia, ovvero la ripresa di piccoli soggetti (per esempio insetti, fiori) da distanze ravvicinate.
 II - Indica l'aggiornamento ad una nuova versione di tutta l'ottica, per esempio AF-S NIKKOR 70-200mm f/2.8G ED VR II. In altri contesti, viene usato come consueto in ambito industriale per specificare l'aggiornamento di una tecnologia, tipicamente VR-II. Questo uso non genera ambiguità nell'interpretazione dei nomi, anche se può causare confusione: per esempio, non risulta evidente quali modelli adottino la versione II del sistema VR.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Obiettivi Nikkor


text:
Ignacio de la Llave (født 26. august 1818 i Orizaba, Veracruz, død 1863) var general og guvernør i den mexikanske delstat Veracruz fra 1857 til 1860. Han deltog i den Mexicansk-amerikanske krig, i revolutionen mod Santa Anna i 1851, i Guerra de Tres Años (Treårskrigen) mod de konservative og på den nationalistiske side mod Maximilian 1. af Mexico. Han døde som følge af krigsskader i 1863.

Generaler fra Mexico
Guvernører fra Mexico


text:
Harshaw is an unincorporated community located in Oneida County, Wisconsin, United States. Harshaw is  west-northwest of Rhinelander, in the town of Cassian. Harshaw has a post office with ZIP code 54529. The community was named for Henry B. Harshaw, who was the treasurer of Wisconsin when Charles Norway established the post office in March 1851. The population in Harshaw is 1,167.

References

Unincorporated communities in Oneida County, Wisconsin
Unincorporated communities in Wisconsin


text:
Ez a szócikk a Videoton FC 2017–2018-as szezonjáról szól, amely sorozatban a 18., összességében pedig a 49. idénye a csapatnak a magyar első osztályban. A szezon 2017. július 16-án kezdődött, és 2018. június 2-án ért véget.

Mezek

Játékoskeret
2017. augusztus 1-jei állapot szerint. A félkövérrel jelölt játékosok szerepeltek hazájuk felnőtt válogatottjában.

Kölcsönadott játékosok

Szakmai stáb
Klubigazgató: Kovács Zoltán

Statisztikák
Utolsó elszámolt mérkőzés: 2017. szeptember 20.

Összesített statisztika
A felkészülési mérkőzéseket nem vettük figyelembe.

O: otthon (hazai pályán), I: idegenben.

Kiírások
Dőlttel a jelenleg még le nem zárult kiírásokat illetve az azokban elért helyezést jelöltük.
{|class="wikitable" style="text-align: center;"
!rowspan="2"| Kiírás
!colspan="7"| Statisztikák
!rowspan="2"| Kezdő forduló/helyezés
!rowspan="2"| Végső forduló/helyezés
!colspan="3"| Mérkőzések dátumai
|-
!
!
!
!
! –
!
!
! Első
! Utolsó
! Következő
|-bgcolor="white"
! OTP Bank Liga
| 9
| 6
| 2
| 1
| 20–10
| +10
| 2,22
| 9.
| 1.
| 2017. 07. 16.
| 2017. 09. 16.
| 2017. 09. 23.
|-bgcolor="#FDFDFD"
! Magyar kupa
| 1
| 1
| 0
| 0
| 4–0
| +4
| 4,00
| 6. forduló (legjobb 128)
| 7. forduló (legjobb 64)
| 2017. 09. 20.
| 2017. 09. 20.
| 2017. 10. 25.
|-bgcolor="white"
! Európa-liga
| 8
| 3
| 3
| 2
| 11–10
| +1
| 1,38
| 1. selejtezőkör
| Rájátszás| 2017. 06. 29.
| 2017. 08. 24.
| —
|-
! Összesen
| 18
| 10
| 5
| 3
| 35–20
| +15
| 1,94
| colspan="5" |
|}

 OTP Bank Liga

 Első kör

A mérkőzés elején a Videoton volt fölényben, de az újonc Balmazújváros egyáltalán nem játszott megilletődötten, és Andrics jóvoltából a 17. percben vezetést is megszerezte; (0–1). A hazaiakat a bekapott gól sem igazán rázta fel, a fehérvári szurkolók többször füttyszóval jelezték nemtetszésüket. A fordulást követően egyenlített a hazai gárda, Lazovics volt eredményes fejjel; (1–1). A Videoton a folytatásban nagy nyomás alatt tartotta a vendégek kapuját, újabb gólt azonban nem tudott szerezni.
 Horváth Ferenc az ellenfél vezetőedzőjeként egymást követő két szezonrajton is meglepte a Videotont Felcsúton. Tavaly a Diósgyőrrel nyert, most egy másik kelet–magyarországi együttessel döntetlent ért el.
 Ahogyan 2016–2017–ben, most sem kapott ki egyik újonc sem a nyitányon. Tavaly a Mezőkövesd és a Gyirmót egymás ellen kezdett (2–2), idén a Puskás Akadémia mellett az abszolút újonc Balmaz Kamilla Gyógyfürdő is pontot szerzett.
 A Videoton 2014 óta nem tudja győztes meccsel kezdeni a bajnokságot. Az elmúlt három évben kétszer kikapott (2015–ben a Bp. Honvédtól, tavaly a Diósgyőrtől), ehhez képest még nem is rossz a mostani eredmény.
 Danko Lazovics 2017–ben először szerzett bajnoki gólt vidéki ellenféllel szemben. Tavasszal mind az öt bajnoki találatát fővárosi csapat ellen érte el.
 A Videoton a legutóbbi hat hazai bajnoki meccséből csak egyet úszott meg kapott gól nélkül.
 Nemanja Andrics a huszonötödik gólját lőtte az NB I–ben, de az elsőt a Videoton ellen. Ugyanakkor a Pancho Arénában szerzett már gólt korábban az OTP Bank Ligában, de azt, sőt azokat a Puskás Akadémiának lőtte az Újpest játékosaként.
 A Videotonban csak olyan játékos játszott az új idény első bajnokiján, aki már az előző szezonban is a fehérvári klub tagja volt.

Videoton: Kovácsik — Stopira, Juhász, Fejes, Nego — Suljić (Szolnoki ), Pátkai, Varga, Hadžić — Scsepovics (Géresi ), Lazovics (Szabó )
Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Barczi, Maric, Mocsi. Vezetőedző: Marko Nikolics
Puskás Akadémia: Danilovics — Poór, Heris, Vanczák, Spandler — Mevoungou — Radó (Knežević ), Márkvárt, Balogh, Molnár (Szécsi ) — Diallo (Bačelić-Grgić )
Fel nem használt cserék: Hegedűs (kapus), Madarász, Nagy. Vezetőedző: Pintér Attila

 A székesfehérváriak a mostani szezonban még nem nyertek pályaválasztóként bajnoki mérkőzést, ugyanakkor a Puskás Akadémia ellen nyertek a Pancho Arénában. Mi több, az FK Balzan és a Girondins de Bordeaux ellen is győztek, a nemzetközi porondon. Hosszú hetek után ez lesz az első bajnoki mérkőzésük, amely előtt nem játszottak a héten Európa Liga-selejtezőt. A Debrecen két vereséggel kezdte a szezont, azóta kétszer döntetlent játszott, még nyeretlen. A Loki a Videoton vendégeként 2014 októberében tudott legutóbb győzni, a legutóbbi négy meccset, helyszíntől függetlenül a Videoton megnyerte. Meglepő, de igaz: majdnem tíz éve, 2007 novemberében játszott egymással legutóbb döntetlent a két csapat a bajnokságban.

 A Videoton FC először nyert hazai bajnoki mérkőzést az idényben, de másodszor nyert OTP Bank Liga-mérkőzést, miután a Puskás Akadémiát is legyőzte a Pancho Arénában.
 A legutóbbi két hazai bajnokiján a Vidi három gólt szerzett az utolsó tíz percben, s ezzel három ponttal többet tudhat a magáénak: most az 5. fordulóban: Videoton-DVSC 1-0, gólszerző Lazovics a 97. percben, illetve a 3. fordulóban: Videoton–Újpest 2–2, Scsepovics a 86. percben és Hadžić a 88. percben.
 A székesfehérváriak sorozatban a harminchatodik pályaválasztóként játszott bajnoki mérkőzésükön szereztek sorozatban gólt.
 Danko Lazovics az első öt fordulóból négyben szerzett gólt, csak a 3. fordulóban, az Újpest ellenin nem.
 A Videoton FC sorozatban a nyolcadik, a DVSC elleni bajnoki mérkőzését nyerte meg: (2017–2018-as szezon: 5. forduló: Videoton-DVSC 1-0, 2016–2017-es szezon: 7. forduló: Videoton-DVSC 5–1, 18. forduló: DVSC–Videoton 0–1, 29. forduló: Videoton–DVSC 3–2; 2015–2016-os szezon: 7. forduló: Videoton–DVSC 1–0, 18. forduló: DVSC–Videoton 1–2, 29. forduló: Videoton–DVSC 1–0; 2014–2015-ös szezon: 26. forduló: DVSC–Videoton 1–2).
 A DVSC még nyeretlen a mostani bajnoki idényben, három vereséggel és két döntetlennel áll.
 A debreceniek a legutóbbi négy idegenbeli mérkőzésén egyaránt egy-egy gólt kaptak: (5. forduló: Videoton–DVSC 1–0, 3. forduló: Paks–DVSC 1–1, 2. forduló: Haladás–DVSC 1–0, 2016–17-es szezon 33. forduló: DVTK–DVSC 1–3).

Videoton: Kovácsik — Fiola, Juhász  (Szolnoki ), Fejes, Stopira — Nego, Varga József, Pátkai, Szuljics (Kovács ) — Scsepovics (Hadžić ), Lazovics
Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Marics, Tamás, Géresi. Vezetőedző: Marko Nikolics
Ferencváros: Dibusz — Botka Endre, Batik, Otigba, Pedroso — Lovrencsics G., Csonka (Böde ) — Varga Roland (Csernik ), Rui Pedro, Moutari — Priskin
Fel nem használt cserék: Holczer (kapus), Kundrák, Nyéki, Bognár, Takács. Vezetőedző: Thomas Doll
A hazaiak kezdtek jobban, és fölényük már a 12. percben gólt eredményezett, Pátkai Máté 17 méterről lőtt a hálóba; (1–0). A Ferencváros a félidő végéhez közeledve magához tért, Priskin Tamás a keresztlécet találta el, majd Kovácsik védett két lövést. A fordulás után csak 4 percet kellett várni a Vidi második találatára, Suljić beadása után Scsepovics fejelt Batik mellől a hálóba; (2–0). A 61. percben Moutari egyenlíthetett volna, de hibázott ziccerben, majd Solymosi játékvezető villámlás miatt néhány percre félbeszakította a mérkőzést. A folytatás után Dibusz két nagy védéssel tartotta meccsben csapatát, ezt követően kialudtak a Pancho Aréna reflektorai, emiatt ismét meg kellett szakítani a játékot. A találkozó egy félidőnyi kényszerszünet után folytatódott. Néhány perc alatt Kovácsik és Dibusz is bemutatott egy-egy bravúrt, a 83. percben pedig megszületett a Vidi harmadik gólja, Scsepovics beadását követően Stopira lőtt a bal alsó sarokra; (3–0). A hajrában a Ferencváros megszerezte a szépítő találatot, Böde kiugratását követően Priskin Tamás megnyert egy párharcot, majd a jobb alsó sarokba helyezett, beállítva a végeredményt; (3–1). Győzelmével a Videoton FC átvette a vezetést a tabellán, pedig eggyel kevesebb mérkőzést játszott riválisainál, a Ferencváros hét forduló után az ötödik a tabellán.
 A vasárnap este fél nyolckor kezdődött mérkőzés a világító berendezés hibája miatt fél tizenegy után ért véget.
 A két a forduló előtt még veretlen közül már csupán a Videoton szerzett minden fordulóban pontot. A székesfehérváriak az előző idény utolsó fordulójában, Kispesten kaptak ki legutóbb az OTP Bank Ligában.
 Három hónap alatt a Ferencváros két bajnoki meccset játszott Felcsúton a Videoton ellen, az összesített mérleg 0 pont, 2–7-es gólkülönbség. A zöld-fehérek legutóbb 2015 decemberében nyertek bajnoki meccset a Videoton ellen.
 A Videoton 14 ponttal áll, hat mérkőzést játszva. Tavaly hét pontja volt a hatodik forduló után. A Ferencváros tízpontos, hét meccs után – szemben a tavalyi tizennégy pontos rajttal.
 Thomas Doll együttese április 15. óta tizenhárom bajnoki találkozót játszott, ezeken csak kétszer szenvedett vereséget, mindkétszer a Videoton ellen, a Pancho Arénában.
 A Ferencváros a legutóbbi négy idegenbeli bajnokiján nyeretlen maradt, mindössze két pontot szerzett.
 Pátkai Máté a negyvenegyedik gólját szerezte az élvonalban, de az elsőt a mostani idényben és az elsőt a Ferencváros ellen. Marko Scsepovics, aki gólja mellett két gólpasszal is kitűnt, a harmadik góljánál tart az OTP Bank Liga 2017–2018-as szezonjában. A legutóbbi három bajnokiján kivétel nélkül szerzett gólt. Az első és az eddigi utolsó magyarországi bajnoki gólját is a Ferencvárosnak lőtte.
 Stopira az eddigi tíz NB I-es góljából hármat a Ferencváros ellen ért el.
 A századik NB I-es mérkőzését játszó Priskin Tamás a második gólját rúgta a bajnoki idényben, a mostanit megelőzően 2015. március elsején, még a Győri ETO játékosaként talált a Videoton kapujába.

Videoton: Kovácsik — Fiola, Juhász, Fejes (Henty ), Stopira — Nego, Pátkai, Hadžić (Varga J. ), Szuljics (Szolnoki ) — Lazovics, Scsepovics
Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Kovács, Tamás, Géresi. Vezetőedző: Marko Nikolics
Haladás: Király — Polgár, Wils, Devecseri (Schimmer ), Bošnjak — Kiss (Németh ), Jancsó (Halmosi ), Tóth M., Kovács L. — Ramos, Williams
Fel nem használt cserék: Gyurján (kapus), Tóth D., Rácz, Martínez Vezetőedző: Pacsi Bálint
Nagy elánnal játszott a Haladás az első félidőben, miközben a Videoton játékosai tompán mozogtak. A vendégek Németh Márió első labdaérintéséből előnybe kerültek, amely Williams büntetőjével könnyen kétgólosra nőhetett volna, de az ausztrál légiós kapu mellé lőtt. Fordulást követően felpörgött a Videoton: előbb Lazovics fejesével egyenlítettek a székesfehérváriak, majd Pátkai lövésével átvették a vezetést. A szombathelyiek hátrányba kerülve is próbálkoztak becsülettel, de igazán komoly gólszerzési lehetőségük nem adódott. A mérkőzés végén még Scepovic is betalált, kialakítva ezzel a 3–1-es végeredményt. Győzelmével a Vidi immár öt ponttal vezeti a tabellát, miután a bajnok Honvéd csak döntetlent ért el Pakson.
 A Videoton sorozatban az ötödik bajnoki győzelmét aratta.
 Danko Lazovics a hatodik bajnoki gólját szerezte a szezonban, a mostani szezonban eddig mindössze két fordulóban maradt gól nélkül.
 Pátkai Máté egymást követő két hazai bajnoki mérkőzésen szerzett gólt. Marko Scsepovics a negyedik találatánál jár.
 Marko Nikolics együttese a legutóbbi három bajnoki mérkőzésén kivétel nélkül legalább három gólig jutott.
 Pacsi Bálint élete első bajnoki mérkőzésén nagyszerűen kezdett a csapata, vezetett, majd büntetőt harcolt ki. Ám Williams elrontotta.
 A Haladás a hetedik idegenbeli bajnoki mérkőzését veszítette el sorozatban.
 Németh Márió az első meccsét játszotta a mostani szezonban, legutóbb több mint egy éve, 2016. augusztus 13-án, a Diósgyőr ellen szerzett legutóbb gólt a mostani előtt az OTP Bank Ligában.

Videoton: Kovácsik — Szolnoki (Kovács ), Fiola, Juhász, Stopira — Szuljics, Varga J. (Nego ), Pátkai (Géresi ), Henty — Lazovics, Scsepovics
Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Fejes, Szabó, Tamás. Vezetőedző: Marko Nikolics
Vasas: Kamenár — Šimůnek (Vogyicska ), James, Risztevszki — Burmeister, Vida, Berecz, Hangya (Ádám ) — Kulcsár, Gaál, Remili (Pavlov )
Fel nem használt cserék: Nagy G. (kapus), Vérgosz, Vaskó, Beneš. Vezetőedző: Michael Oenning
A Videoton kezdett kicsit aktívabban, s gyorsan meg is szerezte a vezetést, de a hátrányba kerülő Vasas felpörgette játékát, átvette a mérkőzés irányítását és megfordította az állást. A hazaiak öt percen belül voltak kétszer eredményesek, mindkétszer fejessel. A félidő hajrájában megint a Videoton támadott valamivel többet, de nem tudott helyzetet kialakítani. A második játékrészben a Videoton lépett fel kezdeményezőbben, igyekezett a kapuja elő szorítani a Vasast, amely azonban az ellentámadásokból többször is nagy helyzetet alakított ki. Ezek közül az egyik, a hajrában góllal zárult, ami el is döntötte a három pont sorsát. A Videoton kettős emberhátrányban fejezte be a mérkőzést, mert az 55. percben csereként beállt Negot a játékvezető második sárgával a 90. percben kiállította, majd Danko Lazovics vonult az öltözőbe könyöklése után a 94. percben.

Nyilatkozatok a mérkőzés után:

 A Vasas pályaválasztóként a legutóbbi négy mérkőzésén tíz pontot szerzett.
 Marko Nikolics együttese először nem nyert vendégként az OTP Bank Liga 2017–2018-as idényében.
 Felix Burmeister az első magyarországi idényében 27 bajnoki három gólt szerzett. A másodikban már a kilencedik fordulóban eljutott háromig. Kire Risztevszki a harmadik gólját szerezte az NB I-ben, tavasszal a Mezőkövesd és a Haladás kapuját vette be.
 A Videoton FC először szenvedett vereséget a bajnoki szezonban.
 A székesfehérváriak először kaptak három gólt az OTP Bank Ligában elveszített mérkőzésen 2015. augusztus 8. óta. Akkor a Ferencvárostól kaptak ki.
 A vendégek közül ketten, Nego (89') és Lazovics (94') piros lapot kaptak. Danko Lazovicsot másodszor állították ki magyarországi karrierje során, mindkétszer a Vasas elleni idegenbeli mérkőzésen. Loïc Nego is a második piros lapját kapta, az elsőt még 2013. novemberben.
 A Vasas a legutóbbi öt mérkőzésén veretlen maradt a Videoton FC ellen.

Videoton: Kovácsik — Fejes, (Szolnoki ), Fiola, Juhász , Stopira — Pátkai (Géresi ), Hadžić, Szuljics, Kovács (Varga ) — Henty, Scsepovics
 Fel nem használt cserék: Horváth T. (kapus), Szabó B., Mocsi, Tamás. Vezetőedző: Marko Nikolics
Budapest Honvéd: Gróf — Baráth, Lovrics, Kamber , Latifu — Gazdag, Nagy, Tömösvári (Banó-Szabó ), Holender (Bobál ) — Eppel, Lanzafame
 Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Deák, Pölöskei, De Oliveira, Laczkó. Vezetőedző: Erik van der Meer

 A Videoton első bajnokcsapatában pályaedzőként fontos szerepet vállaló Bódog Tamás eddigi legrosszabb periódusát éli meg a Diósgyőr vezetőedzőjeként, a legutóbbi három fordulóban nem szerzett pontot a csapata. A hazai pályának választott Nagyerdei stadionban csak a Mezőkövesdet tudta legyőzni, pozitívum ellenben, hogy mindhárom mérkőzésén szerzett két gólt. A Videoton az utóbbi hetekben megtorpant, a legutóbbi két fordulóban összesen egy pontot szerzett, ráadásul legjobb játékosa, Danko Lazovics továbbra is az eltiltását tölti. A legutóbbi, a Vasas elleni vereség előtt kiváló volt Marko Nikolics csapatának idegenbeli bajnoki mérlege: három mérkőzés, három győzelem.

Videoton: Kovácsik — Nego, Juhász, Fiola, Stopira — Suljić (Szolnoki ), Varga J., Pátkai, Hadžić — Henty (Géresi ), Scsepovics (Tamás K. )
Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Fejes, Szabó B., Tóth B.. Vezetőedző: Marko Nikolics.
Diósgyőr: Antal — Nagy, Lipták, Karan, Tamás M. (Makrai ) — Vela, Busai (Kocsis ), Nono, Ugrai — Szarka, Jóannidisz
Fel nem használt cserék: Bukrán (kapus), Óvári, Tóth B., Forgács, Eperjesi. Vezetőedző: Bódog Tamás.
Az első játékrészben egyértelműen a pályaválasztó diósgyőriek akarata érvényesült. Bódog Tamás együttese agresszív játékával meglepte az éllovast, és a 17. percben Ugrai Roland balról, az alapvonaltól 20 méterre lövésre vállalkozott, és hatalmas gólt lőtt a léc alá; (1–0). A fordulás után más felfogásban futott ki a vendégcsapat a pályára, átvette a játék irányítását, s korán megszerezte az egyenlítő találatot: az 54. percben jobboldali támadás végén Scsepovics találta el a rövid oldalon a felső lécet, a kipattanóra Anel Hadžić érkezett, és a hálóba lőtt; (1–1). Sőt, a játékrész közepére fordított is a vendég csapat: a 72. percben gyors támadás végén Nego jobb oldali beadását a kapu előteráből lőtte a hálóba Ezekiel Henty; (1–2). A folytatásra a DVTK nem esett össze, hat perc múlva egyenlített: a 78. percben, az előtte 1 perccel cserekén beálló Makrai okosan nem a kapu elé tette jobbról a labdát, hanem visszafelé az érkező Nikólaosz Jóannidisz elé, aki nagy gólt ragasztott a bal fölső sarokba; (2–2). Az utolsó szó a hajrában komoly energiákat mozgósító Videotoné lett, mely Pátkai találatával megszerezte a győzelmet: a 86. percben, a szintén csereként beállt Géresi jobb oldali beadását középen Pátkai Máté lőtte a hálóba; (2–3), ezzel megőrizte helyét a tabella élén.

 Második kör

Horváth Ferenc csapata a legutóbbi három fordulóban pont nélkül maradt, egyetlen győzelmét augusztus 5-én, a Diósgyőr ellen érte el. A hazai mérlege egy győzelem, négy vereség, csak a DVTK és a Ferencváros ellen szerzett eddig gólt, igaz, e két találkozón összesen hatot. Eddigi legnagyobb bravúrja a Videoton elleni idegenbeli pontszerzés volt Felcsúton, az első fordulóban. Érdekes, hogy a kapott gólokat tekintve a mezőny első felébe tartozna a Balmazújváros – magyarul hat rivális is több gólt kapott nála. A Videoton ugyan nyert a legutóbbi fordulóban a Diósgyőr elleni, debreceni találkozón, de az előző hetekben közel sem volt olyan meggyőző a játéka, mint korábban. Danko Lazovics még ezen a mérkőzésen is hiányzik majd a csapatból. A fehérváriak a Vasas elleni vereségtől eltekintve minden idegenbeli bajnoki meccsüket megnyerték a szezonban.Mérkőzés utáni nyilatkozatok:A székesfehérváriak a Ferencvároshoz hasonlóan 32 pontot szereztek idáig a bajnokságban, a fejéri csapat a jobb gólkülönbségének köszönhetően áll a tabella élén. A Vidi két legutóbbi idegenbeli mérkőzésén sem tudott nyerni, előbb a Balmazújváros vendégeként ért el 1–1-es döntetlent, majd az Újpest otthonában, a Szusza Ferenc Stadionban játszott 2–2-t. Érdekesség, hogy a székesfehérváriak ezen az összecsapáson már az 5. percben két góllal vezettek, ám Hadzic kiállítása döntőnek bizonyult. A második játékrészben jó játékának köszönhetően kiegyenlítettek a lila-fehérek, majd Tischler Patrik révén a három pontot is megszerezhették volna, ám a 92. percben Kovácsik Ádám kivédte az újpesti támadó büntetőjét. A Videoton a legutóbbi fordulóban a Mezőkövesdet fogadta a Pancho Arénában, ahol Lazovics duplájával, valamint Henty és Scsepovics góljával aratott magabiztos, 4–0-s sikert.

A DVSC legutóbb a Ferencváros otthonában közel húszezer néző előtt lépett pályára a Groupama Arénában, ahol Varga Roland és Priskin Tamás góljára ugyan válaszol Alekszandar Jovanovics, de az egyenlítés nem sikerült, így 2–1-es vereséget szenvedett. Ezzel a pontvesztéssel megszakadt a Loki nagyszerű, kilenc meccsen át tartó veretlenségi szériája.

A két csapat az OTP Bank Liga 5. fordulójában találkozott először egymással az idei kiírásban. A mérkőzést Felcsúton, a Pancho Arénában rendezték, ahol egészen a 96. percig gól nélkül álltak a felek, ám ekkor tizenegyest ítélt a játékvezető a hazai csapat számára. Danko Lazovics nem hibázott, ezzel 1–0-ra nyertek a hazaiak.

A két csapatnak a szombati lesz a 73. egymás elleni találkozója. Az örökmérleg 30 hajdúsági sikert, 14 döntetlent és 28 székesfehérvári győzelmet mutat, a gólkülönbség 103–92 a debreceniek javára.

A vendégeknél biztosan nem lehet ott a pályán a hétközi, Costa Rica elleni válogatott mérkőzésen sérülést szenvedett Pátkai Máté és Paulo Vinícius, az eltiltását töltő Asmir Suljics, valamint a még mindig sérült Kovács István sem, míg a Lokiban Sós Bence, Varga Kevin, Justin Mengolo és Könyves Norbert játéka kérdéses.

A Debreceni VSC vezetőedzője, Herczeg András a mérkőzés előtt elmondta, az egész csapatnak motiváltan kell pályára lépni és hazai környezetben bravúrt szeretne elérni a Loki:

Debreceni VSC: Nagy S. — Bényei, Kinyik, Szatmári, Ferenczi — Varga K. (Sós ), Jovanovics (Csősz ), Tőzsér , Bódi — Könyves, Mengolo (Takács )
• Fel nem használt cserék: Szabados (kapus), Filip, Tisza, Mészáros N. • Vezetőedző: Herczeg András
Videoton: Kovácsik — Fiola, Fejes, Juhász  (Tóth B. ), Stopira — Nego, Varga J., A. Hadžić, Géresi — Lazovics (Szolnoki ) — M. Scsepovics (Tamás K. )
• Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Szabó B., Mocsi, Réti • Vezetőedző: Marko Nikolics
Lendületesen kezdte a mérkőzést mindkét csapat, előbb a Videoton, majd a Debrecen hagyott ki egy százszázalékos helyzetet. A folytatásban aztán már gólokat is láthatott közönség, az első félórában a vendégek kétszer is bevették a debreceniek kapuját, amire a hazaiak csak egyszer válaszoltak. Szünet után egyre inkább a Videoton akarata érvényesült, a találkozón három gólig jutó Scepovic rövid idő alatt kétszer is betalált, a debreceniek viszont nem tudtak újítani, sőt a hajrában tovább növelte előnyét a székesfehérvári gárda. A hosszabbításban ugyan még szépített a Loki, de a második félidőre széteső DVSC ellen ilyen arányban is megérdemelten nyert a Videoton.

Videoton: Kovácsik — Nego, Juhász , Vinícius, Stopira — A. Hadžić (Varga J. ) — Nikolov, Pátkai — Huszti (Kovács ) — S. Scsepovics, Lazovics (M. Scsepovics )
• Fel nem használt cserék: Tujvel (kapus), Fiola, Tamás K., E. Hadzic • Vezetőedző: Marko Nikolics
Budapest Honvéd: Gróf — Heffler T., Kamber , Košút, Ikenne-King (Kukoč ) — Gazdag, Nagy, Holender (Lukács ), Banó-Szabó (Májer ) — Lanzafame, Eppel
• Fel nem használt cserék: Horváth (kapus), Pölöskei, Lovrics, Tömösvári • Vezetőedző: Erik van der Meer
Örökmérleg a mérkőzés előtt: 98 első osztályú mérkőzés, 46 honvédos és 34 fehérvári sikerrel, 139, ill. 107 rúgott góllal. Az első félidőben a kemény játék miatt feszült volt a hangulat a pályán. Valamivel többet birtokolták a labdát a kispestiek, ennek ellenére egyetlen alkalommal sem kísérleteztek kapura lövéssel. A székesfehérváriak hat próbálkozásból ötször veszélyeztettek, és a macedón Boban Nikolov egy szabadrúgás után a vezetést is megszerezte. A szünet után Danko Lazovic növelte a Videoton előnyét, és bár Davide Lanzafame szépített, Vinícius révén ismét két góllal vezettek a vendégek. Stopira is betalált, de les miatt ezt a játékvezető nem adta meg, azonban Lazovic második góljával tovább nőtt a különbség. A második félidőben a hazaiak komoly védelmi hibákkal segítették ellenfelüket, így nem lehetett esélyük a pontszerzésre.

 Harmadik kör

Videoton: Kovácsik — Nego, Juhász , Fiola, Stopira — Nikolov (Kovács ), A. Hadžić, Pátkai (Huszti ) — Lazovics — S. Scsepovics, M. Scsepovics (Varga J. )
• Fel nem használt cserék: Tujvel (kapus), Vinícius, Tamás K., E. Hadžić. • Vezetőedző: Marko Nikolics
Balmazújváros: Horváth — Póti, Rus, Tamás, Uzoma — Vajda, Sigér , Maiszuradze (Zsiga ), Haris — Sindagoridze (Arabuli ), Andrics (Rudolf )
• Fel nem használt cserék: Szécsi (kapus), Erdei, Jagodics, Batarelo • Vezetőedző: Horváth Ferenc
Az első félórában a hazaiak birtokolták többet a labdát, fölényükre jellemző volt, hogy a Balmazújváros alig lépte át a félpályát. Ezt követően kiszabadultak a vendégek a szorításból, de igazi gólhelyzet csak a Videoton előtt adódott az utolsó percben: egy sarokrúgás után Marko Šćepović két méterről az előtte fekvő védőbe lőtt. A második félidő elején aktívabban kezdett a Balmazújváros, de nem tartott sokáig a lendületük. A fehérváriak elkeseredetten harcoltak a győzelemért, de veszélyt csak a vendégek kontratámadásai hordoztak magukban. Mégis a Videoton szerezte meg a vezetést, miután Juhász Roland fejjel volt eredményes; (1–0). Mint utóbb kiderült, a csapatkapitány gólja győzelmet eredményezett a hazaiak számára. A meccs 60. percében a fehérváriaknál pályára lépett Huszti Szabolcs, aki 4679 nap elteltével tért vissza az NB I-be, legutóbb 2005. május 26-án a Budapest Honvéd-Ferencváros találkozón játszott a magyar élvonalban.

Videoton: Kovácsik — Nego, Juhász , Vinícius, Stopira — Kovács, Nikolov, Huszti (Fiola ) — S. Scsepovics, Lazovics (Szolnoki ), M. Scsepovics (Varga J. )
• Fel nem használt cserék: Tujvel (kapus), Tamás K., Tóth, E. Hadžić. • Vezetőedző: Marko Nikolics
Debreceni VSC: Nagy S. — Jovanovics, Kinyik, Szatmári, Barna (Sós ) — Varga K. (Tisza ) Tőzsér , Filip — Takács (Mengolo ), Tabakovics
• Fel nem használt cserék: Košický (kapus), Kuti, Bereczki • Vezetőedző: Herczeg András

A mérkőzés kezdete előtt 45 perccel a kezdőcsapat balhátvédje, Bényei Balázs émelygésre, szédülésre panaszkodott, így nem tudta vállalni a játékot, Bódi Ádám és Könyves Norbert szintén kihagyta a találkozót, a kupameccsen sérültek meg. Herczeg András vezetőedző egy mérkőzéses eltiltása miatt csak a nézőtéren foglalhatott helyet, a pályaedző Bücs Zsolt helyettesítette a kispadon. A Videotonnak volt egy 19 évig tartó otthoni veretlenségi sorozata a Debrecennel szemben, nevezetesen, 1981 és 2000 között 11-szer győzedelmeskedtek a 3 döntetlen mellett.

Nagy iramban kezdték a találkozót a csapatok. A Videoton a 20. percben szerzett vezetést: egy szögletrúgást követő kavarodás után Marko Scsepovics lőtte a labdát egy lépésről a hálóba; (1–0). A fehérváriak a szünetig hátralévő időben sem vettek vissza a tempóból és több lehetőséget kialakítottak a debreceniek kapuja előtt, ám újabb gólt nem szereztek. Fordulást követően kiegyenlítettebb lett a játék. A Debrecen az egyenlítésért küzdött, ám említésre méltó helyzetet nem alakított ki Kovácsik Ádám kapujánál, míg a Vidi biztosan őrizte előnyét. A Videoton FC sorozatban tizedik alkalommal győzte le a Debrecent, és sikerével élre állt a tabellán, két ponttal előzi meg a Ferencvárost.

A Videoton hazai pályán 2015 nyara óta – egyetlen kivétellel, ami a Ferencváros elleni tavaszi 0–0 volt – minden, pályaválasztóként játszott bajnoki mérkőzésén szerzett gólt. Kovácsik Ádám a Pancho Arénában a legutóbbi öt bajnokiján nem kapott gólt, egynél többet a mostani idényben csak egyszer, az Újpest ellen szedett be. A Videoton a legutóbbi tíz hazai mérkőzéséből csak egyet, a Fradi ellenit nem nyerte meg. Ha ezúttal nyer, bajnok. A harmadik helyért küzdő Budapest Honvéd egy hatos nyeretlenségi sorozat után kétszer is győzött, előbb a Mezőkövesd, majd a Paks ellen. Ősszel döntetlenre végződött a két csapat felcsúti mérkőzése.

 Eredmények összesítése Az alábbi táblázatban összesítve szerepelnek a Videoton aktuális szezon OTP Bank Ligában elért eredményei.A százalék számítás a 3 pontos rendszerben történik. Helyezések fordulónként

Helyszín: O = Otthon; I = Idegenben. Eredmény: GY = Győzelem; D = Döntetlen; V = Vereség.

A csapat helyezései fordulónként, idővonalon ábrázolva.

 A bajnokság végeredménye

A rangsorolás alapszabályai: 1. összpontszám; 2. a bajnokságban elért több győzelem; 3. a bajnoki mérkőzések gólkülönbsége; 4. a bajnoki mérkőzéseken rúgott több gól; 5. az egymás ellen játszott bajnoki mérkőzések pontkülönbsége; 6. az egymás ellen játszott bajnoki mérkőzések gólkülönbsége; 7. az egymás ellen játszott bajnoki mérkőzéseken az idegenben lőtt több gól; 8. a bajnokság fair play értékelésében elért jobb helyezés; 9. sorsolás.
(CV): Bajnoki címvédő csapat; (B): Bajnokcsapat; (K): Kieső csapat; (F): Feljutó csapat; (KGY): Kupagyőztes; (NK): Nemzetközi kupainduló;

 Magyar kupa

Az MLSZ szabályzatának értelmében, a nemzeti bajnokságokban (NB I, NB II, NB III) szereplő csapatok a kupasorozat 6. fordulójában, a legjobb 128 között kapcsolódnak be a versenybe. A versenykiírás szerint az NB I-es és NB II-es csapatok kiemeltek lesznek a sorsoláson, nem kerülhetnek össze egymással. A hatodik fordulóból (a főtábla első köréből) továbblépő együttesek 300 ezer, illetve 500 ezer forintot kapnak – attól függően, hogy döntetlen után vagy győzelemmel harcolják ki a továbbjutást.

 6. forduló (főtábla 1. forduló)

2017. szeptember 11-én a Magyar Labdarúgó-szövetség (MLSZ) székházában megtartott sorsoláson a 70-szeres válogatott Nyilasi Tibor, az MLSZ elnökségi tagjának vezetésével készültek el a párosítások. A Videoton csapata a Baranya megyei labdarúgó-bajnokságban szereplő Mohácsi TE 1888 együttesével küzd meg a legjobb 64-be kerülésért.

 7. forduló (főtábla 2. forduló)

2017. szeptember 22-én a Magyar Labdarúgó-szövetség (MLSZ) székházában megtartott sorsoláson a 70-szeres válogatott Nyilasi Tibor, az MLSZ elnökségi tagjának vezetésével készültek el a párosítások. A Videoton csapata az NB III-ban szereplő FC Dabas együttesével küzd meg a legjobb 32-be kerülésért.

 Európa-liga

 1. selejtezőkör Továbbjutott a Videoton, 5–3-as összesítéssel. 2. selejtezőkör Továbbjutott a Videoton, 3–1-es összesítéssel. 3. selejtezőkör Továbbjutott a Videoton, 2–2-es összesítéssel, idegenben lőtt több góllal. Rájátszás Továbbjutott a Partizan 4–0-s összesítéssel.''

Jegyzetek

Források

Labdarúgócsapatok 2017–2018-as szezonja
20172018


text:
The Battle of Hippo Regius was a naval encounter during Caesar's Civil War which occurred off the coast of the African city of Hippo Regius in 46 BC. Metellus Scipio and a number of influential senators from the Optimate faction were fleeing the disastrous Battle of Thapsus when their fleet was intercepted and destroyed by Publius Sittius, a mercenary commander in the employ of the Mauretanian king Bogud, an ally of Gaius Julius Caesar's. Scipio committed suicide and all of the other senators were killed during the battle.

Background

Escalating tensions over the previous decade between Gaius Julius Caesar and the Roman Senate, rallying around Gnaeus Pompeius Magnus ("Pompey the Great"), culminated in Caesar crossing the Rubicon river in January 49 BC and thus being labelled as an enemy of the people. With civil war ignited Caesar quickly gained control of the Italian Peninsula before eventually pursuing Pompey to Greece and defeating him in the Battle of Pharsalus. Pompey was assassinated as he attempted to flee to Ptolemaic Egypt precipitating Caesar's intervention in an ongoing civil war. After a year spent in Alexandria, Caesar began to coordinate his efforts against the remaining Optimate forces concentrated in the north of Africa.

After landing in Africa, the Optimates gathered to confront Caesar as he besieged the city of Thapsus. The force arrayed against Caesar was commanded primarily by Metellus Scipio, who had taken this eminent position following the death of Pompey the Great. The ensuing battle was a disaster for Scipio and his numerically superior army was completely routed by Caesar.

Prelude
Publius Sittius became a mercenary in Northern Africa after being implicated in the Second Catilinarian Conspiracy of 63 BC. He had become involved in the civil war while in the employ of Bocchus II of eastern Mauretania together they had organised an invasion into the lands of Massinissa II and quickly captured his kingdom. This kingdom was an ally of Juba I of Numidia who was in turn an ally of Scipio. At this time Juba was moving to rendezvous with Scipio and confront Caesar at Thapsus but upon learning that Sittius' was moving against Massinissa's capital of Cirta the king was compelled to return and defend his own kingdom thus allowing Caesar more time to prepare and lending to his upcoming victory. Sittius continued to win victories over Juba, and his subordinate Saburra after the king returned east, independently of Bocchus.

Despite playing such a key role in the civil war by ensuring that Scipio and Juba were unable to concentrate their forces at the opportune moment, the degree of coordination that existed between Sittius and Caesar is unclear. Cassius Dio states that, in at least the early stages of his campaign, Sittius owed no loyalty to Caesar and that the latter had no knowledge of the former.

Following Caesar's victory at the Battle of Thapsus, Sittius managed to capture the retreating Optimate commanders Lucius Afranius and Faustus Cornelius Sulla after thoroughly defeating their 1000 strong cavalry force. These men were then either sent along to Caesar where they were either promptly executed at the demands of his men or murdered in Sittius' captivity by mutinous men.

Many of the Optimate commanders who survived the Battle of Thapsus, including Caesar's one time lieutenant Titus Labienus, managed to successfully flee from the scene and headed towards Hispania to regroup. Scipio boarded a ship with a number of prominent men and attempted to do the same. Among those present with Scipio as he set sail were the senators Lucius Manlius Torquatus, Publius Damasippus and Plaetorius Rustianus.

Battle

Scipio's fleet was sailing west when a strong headwind forced them to attempt to make port at the city of Hippo Regius on the north African coast. It was here that Sittius' now large mercenary fleet chanced upon them and chose to attack. The larger and more numerous ships under the command of Sittius swiftly surrounded their much smaller counterparts and in the resulting battle all of the senators perished. Upon being confronted by Sittius' men, and the outcome of the battle becoming clear, Scipio took his own life with his sword so as to avoid falling into enemy hands. His final words are said to have been Imperator se bene habet ("Your general is just fine").

Aftermath
The loss of so many notable senatorial supporters was a further blow to the Optimate cause following the devastating defeat at Thapsus. Cato the Younger, another very prominent leader of the faction, had also committed suicide at Utica around this time. The remaining Optimate forces regrouped in Hispania under the leadership of Titus Labienus, Publius Attius Varus, Gnaeus Pompeius ("Pompey the Younger") and Sextus Pompeius where they would face eventual defeat to Caesar at the Battle of Munda effectively bringing an end to the civil war.

Scipio's dignity in death was greatly admired by many including the Stoic philosopher Seneca the Younger who likened Scipio's decision to "conquer death" to the conquests of his famous ancestor Scipio Africanus against Carthage in the Punic Wars.

The lands in eastern Numidia conquered by Sittius were reorganised by Caesar into the new province of Africa Nova. For his part in the civil war, Sittius was rewarded by Caesar with control of a semi-autonomous region within the new province called the Confederatio Cirtense as part of his veteran resettlement programme and the first romanisation efforts in Africa. Sittius succeeded in settling the area with 5000 legionaries primarily from Campania who were split between the cities of Cirta, Milevum, Chullu and Rusicade. Within 20 years over 20,000 people had migrated from Italy and colonised the area. The settlement was later referred to as Cirta Sittianorum and the legionaries who controlled the region came to be known as "Sittians" (Sittiani).

References

Hippo Regius
46 BC
Hippo Regius
Hippo Regius


text:
Томский шпалопропиточный завод — бывшее российское предприятие лёгкой промышленности, производившее шпалы. Располагалось в Томске, по адресу: Улица Трудовая, 22. Являлось структурным подразделением железнодорожного ведомства.

История
Томский шпалопропиточный завод управления Томской железной дороги создан в октябре 1941 года на базе эвакуированного из города Злынка Брянской области Злынковского шпалопропиточного завода.

Первую пробную продукцию завод выпустил 25 февраля 1945 года, а два дня спустя производство официально запущено в эксплуатацию.

На заводе имелась узкоколейная железная дорога.

По инициативе коллектива завода и его директора Г. И. Тригорлова рядом с территорией в 1997 году был построен храм преподобного Сергия Радонежского по проекту, который создал сам Тригорлов.

При проверке шпалозавода, проведённой в 2007 году, на предприятии были выявлены нарушения природоохранного и трудового законодательства. На загрязнение воздуха креозотом жаловались жители окрестных домов.

Закрытие
В декабре 2012 года было принято решение законсервировать производственные мощности из-за отсутствия заказов на продукцию. В 2013 году завод был закрыт окончательно, а 30 сентября того же года было объявлено, что его имущество в ноябре 2013 года будет выставлено на торги (начальная стоимость — 320,9 млн рублей).

Территория после закрытия завода
Участок, на котором находился завод, был выкуплен «Томской домостроительная компанией» и, после проведенной рекультивации, на нем началось строительство очередного микрорайона массовой застройки, который получил имя «Радонежский» по находящейся здесь церкви. (См.: Черемошники).

Руководители
Должность директора завода в разные годы занимали:
 Илья Яковлевич Вакс (1957—1976);
 Григорий Иванович Тригорлов (1976—2000);
  Игорь Дмитриевич Узенюк (2000—2013).

Примечания

шпало
шпало


text:
Analogna elektronika

Analogna elektronika je grana elektronike koja se bavi analizom i obradom analognih signala koji su po vremenu i amplitudi kontinualni. Pojam analogna se odnosi na proporcionalost signala i veličine koja ga opisuje, bila to struja ili napon. Zadatak analogne elektronike jeste projektiranje analognih električnih mreža i analiza istih. Primjeri analognih električnih mreža su ispravljači, stabilizatori, oscilatori, filtri, modulatori, demodulatori, CFB pojačavači, operacijski pojačavači kojih ima mnoštvo, neki od njih su naponski komparator, neinvertirajući, invertirajući, instrumentacijski, diferencijator, integrator, sabirač, diferencijalni pojačavač. Suvremena elektronika se bazira na PN spoju koji nastaje spajanjem dva poluvodiča od kojih je jedan P-tipa, a drugi N-tipa. Gotovo svaka važna komponenta ga sadrži u sebi, poput dioda, BJT (bipolarni tranzistor), MOSFET, JFET i drugi. Takođe, spomenuti pn spoj predstavlja osnovu velikog broja optoelektronskih komponenti, poput poluvodičkih lasera, solarne ćelije, fotodetektora, itd. Važno je napomenuti i da u elektronici postoji veliki broj režima rada s pn spojem zbog čega suvremena elektronika ima veliki značaj. Režimi koji se najviše sreću u elektronskoj teoriji i praksi su prekidački, ispravljački i pojačavački. Mrežana slici 1. predstavlja. U biomedicinskim aplikacijama instrumentacijski pojačavač zahtjeva veliko pojačanje, dobar CMRR(faktor potiskivanja srednje vrijednosti signala)s manje šuma i nisku snagu optimizacije. Ova mreža ima mogućnost regulacije pojačanja pomoću otpornika R1, pritom promjena njegove otpornosti ne utiče na CMRR, te on ima mogućnost da pojačava male ulazne signale zbog čega je našao široku primjenu u medicini.

Struja kroz otpornik R1

 i    Na osnovu struje koja teče kroz R1 i R2 nje možemo da nađemo napone na izlazima pojačavača op1 i op2:

 Struja kroz otpornike R3 i R4

 Konačan izraz za izlazni napon

Medicinska elektronika
Medicinska elektronika je grana elektronike u kojoj se elektronske komponente, a samim tim i električne mreže i instrumenti primjenjuju u medicinske svrhe, to mogu biti dijagnostika, liječenje, elektronska kontrola anestezije, kontrola rada srca, razna klinička istraživanja, pa čak i najsloženije procedure kao što su operativni zahvati u kojima je neophodna izuzetna preciznost. Medicinska elektronika je jedno od najbrže rastućih naučnih polja ove ere. Na siguran način obezbjeđuje najpreciznije i najpouzdanije rezultate u oblasti medicine. Preciznm mjernim instrumentima i brojnim inovacijama ova grana odgovara na potrebu čovjeka za tačnošću, sigurnošću, brzinom. Koriste se u dijagnostici i tretiranju različitih bolesti i stanja. Ova naučna disciplina zahtjeva znanje i iskustvo velikog broja stručnjaka iz različitih naučnih oblasti, te predstavlja spoj hemije, biologije, fizike, medicine, elektronike, programiranja i mnogih drugih prirodnih i tehničkih nauka u cilju stvaranja suvremenih i sigurnih dijagnostičkih alata, mjernih instrumenata, proizvodnje umjetnih organa, prostetike, medicinskih informatičkih sustava. U ovoj oblasti se koristi mnoštvo analognih, digitalnih mreža i procesora, čijim dizajnom, upotrebom, principima rada i opravkama inženjeri u potpunosti ovladaju. Neke od užih specijalnosti u medicinskoj elektronici su biomedicinski, biomehanički, rehabilitacijski i ortopedski inženjering.

Povijesni razvoj
Dioda koja je sama po sebi pn spoj je bila prva komponenta u polovodičkoj tehnologiji i otkrio je 1873. godine Frederic Guthrie, isti princip je nezavisno od njega otkrio i Thomas Edison 1880. godine, međutim to nije imalo nekog praktičnog značaja, te je John Ambrose Fleming analizirajući Edisonovo otkriće shvatio da se ono može imati praktičnu primjenu i 1904. godine je patentirao prvu termioničku diodu. 1947. godine je izrađen prvi tranzistor u poluprovodničkoj tehnologiji, a 1959. godine je došlo do potpune ekspanzije kada su na jedno germanijskoj pločici ugrađena dva tranzistora, čime započinje era praktične realizacije integriranih električnih mreža što je omogućilo da se na jednom čipu ugradi više milijuna elektronskih komponenti, a to je našlo široku primjenu u velikom broju disciplina koje wu zahtijevale tehnološki napredak, pa samim tim i u medicini.

Elektronika
Elektrotehnika
Medicinska dijagnostika


text:
Georgia sent a delegation to compete at the 2008 Summer Paralympics in Beijing, People's Republic of China. The country was represented by a single athlete who competed in powerlifting.

Powerlifting

Men

See also
Georgia at the Paralympics
Georgia at the 2008 Summer Olympics

External links
International Paralympic Committee

References

Nations at the 2008 Summer Paralympics
2008
Summer Paralympics


text:
Śniadanie u Tiffany'ego – opowiadanie Trumana Capote'a wydane w 1958 roku. Główna bohaterka, Holly Golightly to jedna z najbardziej znanych kreacji pisarza oraz ikona kultury amerykańskiej.

Fabuła
Jesienią 1943 roku anonimowy narrator zaprzyjaźnia się z Holly Golightly, która nazywa go "Fred" (od imienia jej starszego brata). Oboje mieszkają w apartamencie mieszczącym się w dzielnicy Upper East Side na Manhattanie. Holly (18-19 lat) jest dziewczyną ze wsi, która stała się stałą bywalczynią drogich kawiarni. Nie ma pracy, ale utrzymuje się dzięki zamożnym mężczyznom, którzy zabierają ją do klubów i restauracji oraz dają jej pieniądze i drogie prezenty. Ciągle ma nadzieję, że poślubi jednego z nich. Według Capote'a, Golightly nie jest prostytutką, lecz "amerykańską gejszą".

Holly lubi szokować ludzi starannie dobierając smaczki ze swojego życia prywatnego albo wyrażając bez ogródek poglądy na różne tematy. Przez kolejny rok powoli pozwala "Fredowi", który jest zafascynowany jej stylem życia, lepiej się poznać. Pod koniec opowieści Holly obawia się, że nigdy nie będzie wiedziała, co do niej należy, dopóki tego nie straci. Jej znajomość z "Fredem" kończy się jesienią 1944 roku.

Bohaterowie
 Fred – narrator
 Holly Golightly – protagonistka
 Joe Bell – barman zaprzyjaźniony z Fredem i Holly
 Mag Wildwood – modelka, przyjaciółka Holly, pomieszkująca u niej w domu
 Rusty Trawler – postrzegany jako bogacz, trzykrotnie rozwiedziony, dobrze znany w kręgach społecznych
 José Ybarra-Jaegar – brazylijski dyplomata, kolega Mag Wildwood, później zaprzyjaźnia się z Holly
 Doc Golightly – weterynarz z Teksasu którego Holly poślubiła jako nastolatka
 O.J. Berman – agent Hollywood, który odkrył talent Holly i przygotował ją do bycia profesjonalną aktorką
 Salvatore "Sally" Tomato – oszust, którego Holly odwiedza co tydzień w więzieniu Sing Sing.
 Madame Sapphia Spanella – mieszkanka kamienicy
 Mr. I. Y. Yunioshi – fotograf, mieszka w studiu na najwyższym piętrze kamienicy

Zamysł książki
W pierwszej wersji Holly miała nazywać się Connie Gustafson; później Capote zmienił imię na Holly Golightly. Bliskie przyjaciółki i koleżanki pisarza były inspiracją do stworzenia postaci Holly. Robiono przypuszczenia kto jest "prawdziwą Holly Golightly", którą Capote nazwał "Holly Golightly Sweepstakes". Wymieniano osoby takie jak: Gloria Vanderbilt, Oona Chaplin, pisarkę/aktorkę , pisarkę , pisarkę Doris Lilly, modelkę Dorian Leigh, którą Capote nazywał "Happy Go Lucky" oraz jej siostrę, modelkę Suzy Parker. Gerald Clarke, biograf Capote'a, napisał, że co druga kobieta, którą znał pisarz uważała się za pierwowzór jego zwariowanej bohaterki. Clarke pisał również o podobieństwach między samym autorem a głównym bohaterem powieści. Poza tym obecne są podobieństwa między życiem Holly i matką Capote'a – Niną Capote; obie kobiety urodziły się na wsi na południu Stanów Zjednoczonych oraz obie miały "wiejskie" imiona, które potem zmieniły (Holly urodziła się jako Lula Mae Barnes w Teksasie, a Nina Capote jako Lillie Mae Faulk w Alabamie). Obie zostawiły mężów, których poślubiły jako nastolatki i opuściły ukochanych bliskich, aby przeprowadzić się do Nowego Jorku. Osiągnęły status tzw. "" dzięki związkom z zamożnymi mężczyznami. Matka Capote'a urodziła się dwie dekady wcześniej niż fikcyjna Holy Golightly. Capote był również bezpodstawnie oskarżony o zniesławienie i naruszenie prywatności przez mieszkankę Manhattanu Bonnie Golightly, która uważała, że była inspiracją do stworzenia postaci Holly.

Historia publikacji
Śniadanie u Tiffany'ego po raz pierwszy ukazało się w numerze czasopisma "Esquire" z listopada 1958 roku. Krótko po tym wydawnictwo Random House wydało nowelę i trzy inne opowiadania Capote'a w jednym zbiorze.

Nakład książki był wznawiany kilka razy, a opowiadanie dołączane do innych kolekcji pisarza.

Oryginalny maszynopis Capote'a wystawiono na licytację w domu aukcyjnym w New Hampshire w kwietniu 2013 roku.

Znaczenie literackie i odbiór książki
Inglid Norton z magazynu  zwraca uwagę na dług jaki ma Capote względem swojego mentora Christophera Isherwooda, autora "Śniadania u Sally Bowles", w stworzeniu postaci Holly Golightly: "Śniadanie u Tiffany'ego" jest na wiele sposobów osobistą krystalizacją "

Ciotka Trumana Capote'a, , uważa, że Holly jest bratnią duszą Miss Lily Jane Bobbit, głównej bohaterki krótkiego opowiadania pisarza " Children on their Birthdays". Spostrzega ona, że obie bohaterki są "niezależnymi, nietuzinkowymi podróżniczkami, marzycielkami w poszukiwaniu idealnego szczęścia"
Capote przyznał się, że Holly Golightly to jego ulubiona postać.
Styl opowiadania sprawił, że Norman Mailer nazwał Capote'a "najlepszym pisarzem swojego pokolenia" dodając, że "nie zmieniłby w książce ani jednego słowa".

Ekranizacja
 Śniadanie u Tiffany'ego (film)

Przypisy

Amerykańskie opowiadania
Utwory literackie z 1958
Twórczość Trumana Capote'a


text:
Sharon Lee Oreck (* 10. April 1955 in Los Angeles) ist eine US-amerikanische Filmproduzentin.

Leben und Wirken
Sharon Oreck besuchte bis 1974 die Miraleste High School in Rancho Palos Verdes und studierte Film am Los Angeles City College. Ihre Filmkarriere begann Mitte der 1970er Jahre in der Technik und als Schnittassistentin. 1980 war sie Produktionsassistentin bei der Komödie Below the Belt. Fünf Jahre später produzierte sie ihren ersten Film, Tales of Meeting and Parting, in dem sich ein Japaner an seine Erfahrungen während des Zweiten Weltkriegs erinnert. Gemeinsam mit der Regisseurin und Co-Produzentin Lesli Linka Glatter erhielt sie dafür 1985 eine Oscarnominierung in der Kategorie Kurzfilm (Live Action).

Es folgten weitere Dokumentar- und Kurzfilme, Videos und TV-Werbespots. Laut eigener Aussage produzierte Oreck zwischen 1984 und 1999 mehr als 700 Musikvideos. Dazu gehören unter anderem Musikvideos von Madonna, Sting, Mick Jagger und Prince. 1987 gründete sie in Los Angeles ihre eigene Produktionsfirma O Pictures. Für das Musikvideo zu Paula Abduls Song Opposites Attract wurde Oreck 1991 mit einem Grammy Award ausgezeichnet. 2000 war sie Produzentin des Filmdramas Mittendrin und voll dabei.

2010 veröffentlichte Oreck die Autobiografie Video slut, in der sie den Alltag in der Musikvideoindustrie der 1980er Jahre beschreibt sowie ihren eigenen Lebensweg von einer Sozialhilfe beziehenden Teenager-Mutter bis hin zur erfolgreichen Produzentin.

Oreck ist mit dem Kameramann Bill Pope (* 1952) verheiratet.

Publikationen
 Video slut: how I shoved Madonna off an Olympic high dive, got Prince into a pair of tiny purple woolen underpants, ran away from Michael Jackson's dad, and got a waterfall to flow backward so I could bring rock videos to the masses. Faber and Faber, Inc., New York 2010, ISBN 978-0-865479-86-9.

Filmografie
 1977: Breaker! Breaker! - Voll in Action
 1980: Below the Belt
 1980: The Boogey Man
 1982: Das Monster aus der Tiefe (Blood Tide)
 1983: Wavelength
 1985: Tales of Meeting and Parting
 1989: Metallica: 2 of One
 1990: Madonna: The Immaculate Collection
 1990: Bangles Greatest Hits
 1990: Janet Jackson: The Rhythm Nation Compilation
 1991: Coca Cola Pop Music Backstage Pass to Summer
 1991: Eurythmics: Greatest Hits
 1993: Damascus
 1994: The Best of Sting: Fields of Gold 1984-1994
 1996: MugShot
 1996: Janet Jackson: Design of a Decade 1986/1996
 2000: Mittendrin und voll dabei (Skipped Parts)
 2006: Best of Chris Isaak
 2007: 14 Women

Weblinks

Einzelnachweise

Filmproduzent
US-Amerikaner
Geboren 1955
Frau


text:
José Antonio Martín puede referirse a:

 José Antonio Martín Pallín (1936, La Coruña), jurista español, fiscal y magistrado del Tribunal Supremo;
 José Antonio Martín Domínguez (1964, San Juan Despí, Barcelona), exjugador de fútbol.


text:
Zacharie Bababaswe Wishiya, né  le  à Kinshasa en République Démocratique du Congo , est Historien, Juriste, politicien, journaliste-chroniqueur et polémiste congolais (RDC).

Il est élu le  au poste de député à l'Assemblée nationale de la République démocratique du Congo pour la circonscription de Lukunga à Kinshasa.

Avant cela, Zacharie Bababaswe Wishiya a mené de front une brillante carrière d'Enseignant et de Journaliste.

Il est le promoteur-propriétaire de la chaîne de télévision kinoise DIREK TV, chaîne de télévision 100% Culture locale et qui diffuse le très célèbre Journal Télévisé en Lingala Facile (JTLF).

Pendant qu'il est à l'Assemblée Nationale, il décide d'étudier le droit pour devenir Avocat d'Affaires.
Zacharie Bababaswe est, l'initiateur de l'édition de journal télévisé en lingala facile que plusieurs jeunes journalistes ont adopté comme concept et créneau d'exercice de leur métier. Proche de la famille Mobutu, il fit partie de ceux qui ont, participé à l'émancipation du groupe Wenge Musica.

Biographie

Son père, Timothé Wishiye Tshinyi, est un soldat de génie militaire mort sous le drapeau en mission et sa mère, Thérèse Bukumba Mamba, couturière. Il est l'ainé de 11 enfants, cinq fils et six filles.

Il est marié à madame Augustine Maluta et Père de 10 enfants (2 adoptifs), et Grand-père de 2 petits-enfants.

Bababaswe est élève à l'Institut Mapinduzi à Likasi au Katanga et obtient son diplôme d'État aux humanités littéraires option latin-philosophie en 1983. Il étudie à l'Institut pédagogique national à Kinshasa où il obtient un graduat en pédagogie appliquée option histoire et sciences sociales en 1989, et une licence en pédagogie appliquée option histoire en 1994.

En 2013, alors qu'il siège à l'Assemblée Nationale à l'issue des législatives de 2011, il décide de mener des études de droit à l'Université Protestante au Congo où il décroché un diplôme de licence en droit privé et Judiciaire en 2018.

Notes et références

Naissance en septembre 1964
Naissance à Namur
Personnalité politique congolaise (RDC)
Député de la république démocratique du Congo


text:
Nos jogos de tiro em primeira pessoa, rocket jumping é uma técnica de mirar um lança mísseis, ou outra arma explosiva parecida, no chão ou numa parede e então atirar e pular ao mesmo tempo. A explosão irá impulsionar o jogador à grandes alturas ou distâncias, alcançando locais que normalmente não se tem acesso. Uma desvantagem dessa técnica é que a explosão geralmente causa dano ao jogador; isso pode ser somado a outros danos caso o jogador sofra quedas de grandes distâncias do chão. Esse efeito torna a técnica menos útil em jogos onde o dano da explosão, da queda, ou ambos, é muito alto. Em muitos jogos um rocket jump bem executado resulta em mínimo dano, e grande impulso. Além disso, em jogos onde dano aos membros do mesmo time está habilitado, um membro do time pode usar seu lança mísseis para impulsionar outra pessoa. A técnica é usada especialmente em jogos competitivos e Speedrunning. No Quake III alguns dos bots usam rocket jumps.

Rocket jumping já apareceu em diversos jogos em uma grande variedade de formas. Uma forma horizontal do rocket jump aparece no Doom(1993), onde é usado para alcançar uma saída secreta em uma das fases (é possível alcançar a saída sem usar o rocket jump, porém usar a técnica foi a maneira que os criadores pretendiam que os jogadores usassem).

O primeiro jogo a apresentar rocket jump vertical foi o Marathon da Bungie Software e Rise of the Triad (coincidentemente, os dois jogos foram lançados no mesmo dia, apesar de que a versão completa do Rise of the Triad veio depois). Rocket jumping se tornou muito popular no Quake original (1996), e foi usado como uma técnica avançada para jogos deathmatch assim como na série Quake done Quick. No modo multiplayer de Half-Life(1998), a arma tau cannon pode ser usada para lançar o jogador no ar.
No jogo multiplayer Team Fortress 2(2007), a classe Soldier tem uma habilidade poderosa de rocket jump. Isso é totalmente integrado como uma característica da classe, até aparecendo em um dos trailers oficiais, e atualizações oficiais deram uma animação única para o rocket jumping do Soldier. A classe Demoman também pode realizar o rocket jump usando suas bombas de detonação remota. Se tornou muito popular na antiga incarnação Team Fortress Classic. Rocket jumping também aparece no Unreal(1998) e Unreal Tournament, onde o jogador pode atira sob seus pés e ganhar altitude.

Apesar de não impulsionar o próprio jogador, o tanque Rhino em Grand Theft Auto III pode rotacionar sua torre em 180° para trás e ganhar aceleração enquanto atira.

Se tornando muito mais do que um truque para enganar os inimigos, muitos jogos possuem mapas de fãs designados inteiramente em amostra e desafios às habilidades do jogador no rocket jump.

Terminologia de jogos eletrônicos
Jogabilidade dos jogos eletrônicos
Técnicas de esportes eletrônicos


text:
It's Monk's Time è un album del musicista jazz Thelonious Monk, pubblicato nel 1964 dall'etichetta Columbia Records.

L'album contiene tre composizioni originali e tre standard jazz.

Tracce
Lato A
Lulu's Back In Town (Al Dubin, Harry Warren) – 9:55
Memories of You (Andy Razaf, Eubie Blake) – 6:06
Stuffy Turkey (Thelonious Monk) – 8:16
Lato B
Brake's Sake (Monk) – 12:29
Nice Work If You Can Get It (George Gershwin, Ira Gershwin) – 4:15
Shuffle Boil (Monk) – 7:09

Note
Tracce 5-6 registrate il 29 gennaio 1964
Traccia 3 registrata il 30 gennaio 1964
Tracce 1 & 4 registrata il 10 febbraio 1964
Traccia 2 registrata il 9 marzo 1964

Formazione
Thelonious Monk – pianoforte
Butch Warren – contrabbasso
Ben Riley – batteria
 Charlie Rouse – sax tenore
Teo Macero – produzione

Note

Collegamenti esterni


text:
Die Comarca Meira ist die kleinste der 13 Comarcas der spanischen Provinz Lugo in der Autonomen Gemeinschaft Galicien.

Geografie
Das Gebiet der Comarca liegt im Nordosten der Provinz Lugo und grenzt dort an die folgenden Comarcas innerhalb der Provinz Lugo:

Gliederung
Die Comarca umfasst vier Gemeinden (; ) mit einer Fläche von  km², was 3,16 % der Fläche der Provinz Lugo und 1,05 % der Fläche Galiciens entspricht.

Bevölkerungsentwicklung

Siehe auch
 Liste der Comarcas in Spanien

Weblinks

Meira
Provinz Lugo


text:
El término Lisztomanía puede hacer referencia a:

Lisztomania, película de 1975 dirigida por Ken Russel;
Lisztomanía, fenómeno surgido en el siglo XIX en torno a la figura de Franz Liszt.


text:
__БЕЗКН__

-{Ogasawarana metamorpha}- је пуж из реда -{Cycloneritimorpha}- и фамилије -{Helicinidae}-.

Угроженост
Ова врста је крајње угрожена и у великој опасности од изумирања.

Распрострањење
Јапан је једино познато природно станиште врсте.

Станиште
Врста -{Ogasawarana metamorpha}- има станиште на копну.

Литература
 -{IUCN}- црвена листа угрожених врста, детаљнији подаци о врсти

Референце

Cycloneritimorpha


text:
Die Urodynamik ist eine Untersuchungsmethode, bei der mit Hilfe von Drucksonden und Elektroden die Funktionsweise der Harnblase untersucht wird (Blasendruckmessung). Sie wird in der Urologie und Kinderurologie angewandt.

Untersuchungsablauf
Bei der Untersuchung wird je ein spezieller Druckmess-Katheter in die Blase und in den Enddarm eingeführt. Nach initialer Entleerung der Blase wird diese anschließend durch den Katheter mit körperwarmer Infusionslösung gefüllt und gleichzeitig wird durch einen zweiten Kanal der Druck innerhalb der Blase gemessen. Der zweite Drucksensor, der in den After eingeführt wird, misst den Druck, der von außen auf die Blase einwirkt, z. B. wenn der Patient presst oder hustet. Dadurch kann der Druckunterschied zwischen Blase und Bauchhöhle ermittelt werden. Die Aktivität der Beckenbodenmuskulatur, wozu auch der Blasenschließmuskel gehört, wird durch drei Klebe- oder Nadelelektroden gemessen. Bei Standard-Untersuchungen an Erwachsenen und Kindern sollen hierfür nur Klebeelektroden verwendet werden. Kann der Patient ausreichend sitzen, findet die Untersuchung auf einem speziellen Toilettenstuhl oder auf einem urologischen bzw. gynäkologischen Untersuchungsstuhl statt. Auf dem Stuhl wird durch einen Auffangmechanismus, der sich darunter befindet, gemessen, ob und wie viel Urin der Patient bei der Blasenfüllung unwillkürlich verliert und wie viel Urin bei der abschließenden Blasenentleerung abgegeben wird. Bei sogenannter Video-Urodynamik-Untersuchungen (obligat bei Querschnittslähmungs-Patienten) wird bei der Füllung der Harnblase Röntgenkontrastmittel verwendet und es kann zeitgleich mit der urodynamischen Messung eine Miktionszystographie durchgeführt werden, wenn eine Röntgen-Untersuchungs-Einheit zur Verfügung steht (Kontrastmittelröntgen der Harnblase). Die Untersuchung dauert je nach Umfang der durchgeführten Untersuchungen und Kapazität der Blase zwischen 30 Minuten und 1 Stunde.

Die gesamten Messwerte werden kontinuierlich dokumentiert und aufgezeichnet. Die so erhaltenen Druck- und Flusskurven werden mit Unterstützung von Computersystem vom Untersucher ausgewertet und interpretiert.

Diagnostische Aussagen
Mit dieser Untersuchungstechnik lassen sich die verschiedenen Blasenfunktionsstörungen wie Harninkontinenz, über- und unteraktive Blase, neurogene Blasenstörung etc. unterscheiden und in Schweregrade einteilen. Außerdem dient die korrespondierende Röntgen-Untersuchung (MCU) der morphologischen Darstellung des unteren Harntraktes und zum Nachweis oder dem Ausschluss eines vesikorenalen Refluxes. Die Untersuchungstechnik wird benötigt, wenn nicht-invasive Untersuchungen wie die Uroflowmetrie die Ursache einer Blasenfunktionsstörung nicht zweifelsfrei klären können. Aber insbesondere zur Diagnostik und zur Kontrolle der neurogenen Blase sind regelmäßige urodynamische Untersuchungen indiziert.

Weblinks
 Online Lehrbuch der Urologie: Kapitel Urodynamik mit Messbeispielen
 Lehrbuch Urodynamik, 3. Auflage, Springer-Verlag Heidelberg 2011, Hrsg.: Schultz-Lampel, Goepel, Haferkamp

Diagnostisches Verfahren in der Chirurgie
Diagnostisches Verfahren in der Kinderheilkunde
Kinder- und Jugendchirurgie
Diagnostisches Verfahren in der Urologie
Apparatives Untersuchungsverfahren
Harnblase


text:
Лысая Гора — район Харькова. Расположен на северо-западе города, севернее района Холодная Гора. Разделяет две горы идущий с востока на запад овраг Савкин Яр, по которому проходит улица Верхнеудинская и который ограничен улицами Революции 1905 года с севера (на Лысой горе) и Нижнегиёвской с юга (на Холодной горе). От центра район отделён выемкой линии Курско-Харьковско-Азовской железной дороги, локомотивным депо «Октябрь» и станцией Харьков-Сортировочный.

Лысая гора включает посёлки Новый Быт, Ленина, и район Гиёвка.

От Лесопарка и Залютино гора отделена Залютиным яром с рекой Залютинкой, который тянется от линии железной дороги до реки Уды.

От Сортировки Лысую Гору отделяет район Нахаловка.

Между Лыcой и Холодной горами расположен район Гиёвка.

История Лысой Горы

XIX век
Название «Лысая Гора» образовалось потому, что густой лес, прежде покрывавший её, в 1820-х годах был продан местной помещицей на нужды строительства колокольни харьковского Успенского собора. Вырубленный лес шёл на изготовление строительных лесов, а не годный в качестве «деловой древесины» употреблялся для обжига кирпича, который изготовляли тут же, на месте — на кирпичном заводе (в Савкином яру).

В результате данной вырубки гора полностью «полысела»; ничем не сдерживаемая вешняя («горная», как тогда её называли) вода начала регулярно затоплять подгорные сёла (слободы) — Ивановку и Панасовку. Наводнения прекратились лишь после проведения дренажных работ при прокладке железнодорожного полотна КХАЖД в 1860-х—1870 году.

Восточный склон горы начал заселяться приблизительно с 1840-х годов представителями харьковской бедноты, которая была не в состоянии поддерживать внешний вид своих жилищ в виде, соответствующем губернскому центру.

Позднее, в 1870—1890 годах, застройка Лысой Горы пошла интенсивнее: в связи с пуском Курско-Харьковской железной дороги там стали селиться железнодорожные служащие и рабочие паровозного и вагонного депо, паровозоремонтных мастерских и появляющихся в Харькове заводов (Ивановского пивоваренного, керамического и т. п.).

В конце 1880-х на Лысой Горе появляется Казанское кладбище (оно существует и поныне). Позже, в 1898—1912 годах, по улице Куриловской (после Ленинградской, в ходе «декоммунизации» в 2016 вернувшей название Куриловской), идущей на север от Кузинской (ныне Революции 1905 года), была построена большая православная церковь, иногда именуемая собором, во имя Казанской иконы Божией Матери, никогда не закрывавшаяся и действующая и сейчас.

Начало XX века
В 1901 году на Лысой Горе открыт первый в Харькове детский сад для детей рабочих и бедноты на 100 детей при двух воспитательницах.

Советские годы
В довоенные годы ниже кладбища устроили нефтебазу. В 1920-е годы на вершине Лысой Горы был заложен «социалистический» посёлок «Новый Быт» (он же «Красный Октябрь») с типовыми малоэтажными зданиями для железнодорожных рабочих. Автор проекта домов — архитектор Федор Мазуленко. Улицы Новый быт, Прогресс, Осетинская и Холодногорская, радиально расходящиеся от центра посёлка (сейчас здесь находится разворотный пункт троллейбусной линии), образовали символические лучи пятиконечной звезды.

В годы голода на Украине 1932—1933 годов на окраинах улицы Прогресс хоронили умерших от голода людей, подобранных на улицах города.

К одной из основных достопримечательностей района относят «Аллею воровской славы» на 8-м городском кладбище (в конце улицы Добродецкого). Здесь похоронены харьковские воры в законе, криминальные авторитеты и цыганские бароны, воздвигшие мраморные "мавзолеи".

Лысогорские улицы, переименованные в советские годы
 Ленинградская — Куриловская (историческое название возвращено Харьковским горсоветом 20.11.2015 в ходе «декоммунизации»).
 Кубасова — Андреевская (историческое название возвращено Харьковским городским головой 2.02.2016 в ходе декоммунизации).
 Революции 1905 года — б. Кузинская.
 Пограничная — б. Гвоздиковская.

Известные люди
Философ Григорий Саввич Сковорода в Харькове останавливался в доме пасечника Чистоклета на Лысой Горе.
Данный дом был возле спуска в яр, и философ здесь прогуливался. Дом Чистоклета просуществовал до 1970-х годов; сюда регулярно приезжали исследователи творчества Сковороды. В 1970-е годы дом снесли по распоряжению Первого секретаря Харьковского обкома КПУ Григория Ващенко (в честь которого потом назвали станцию метро).

Социальная сфера

 Дом культуры «Новый Быт» (ул. Новый быт, 16).
 Средняя школа № 57 (ул. Сочинская).
 Средняя школа № 67 (ул. Ленинградская, 27).
 Детский сад (ул. Довгалёвская, 9).
 Детский сад (ул. Кривоконевская, 27).
 Детский сад (ул. Черкасская, 5).
 Почтовое отделение 16 (ул. Революции 1905 года).
 Почтовое отделение № 67 (Горный переулок).
 Медсанчасть (ул. Ленинградская, 80) — закрыта.
 Казанское кладбище (Харьков) — ул. Ленинградская, 84.
 8-е городское кладбище (Харьков) — ул. Анатолия Добродецкого.

Источники и примечания
 Какая гора в Харькове хранит истории миллионеров и преступников. Мой Харьков.инфо, 2017

Исторические районы Харькова


text:
Colleretto puede referirse a:

 Colleretto Castelnuovo, localidad y comuna de la provincia de Turín, región de Piamonte, Italia
 Colleretto Giacosa, localidad y comuna de la provincia de Turín, región de Piamonte, Italia


text:
Krey ist der Familienname folgender Personen:

 Folkert Krey (1692–1775), deutscher Dorfschullehrer, Organist und Rechenbuchautor
 Franz Krey (1904–1997), deutscher Arbeiterschriftsteller
 Franz Heinrich Krey (1930–2017), deutscher Journalist und Politiker (CDU)
 Hans Krey (1901–1960), deutscher Kunsthistoriker
 Hans-Detlef Krey (1866–1928), deutscher Bauingenieur
 Herbert Krey (1939–2021), deutscher Musikpädagoge und Dirigent
 Hermann Krey  (1851–1929), deutscher Braunkohlechemiker
 Johann Bernhard Krey (1771–1826), deutscher Theologe und Historiker
 Karl von Hartmann-Krey (1875–1945), deutscher Verwaltungsbeamter und Landrat
 Stephan Josef Krey (1803–1873), deutscher katholischer Pfarrer
 Theodor Krey (1910–1993), deutscher Geophysiker
 Tom Krey (* 1947), deutscher Maler
 Volker Krey (* 1940), deutscher Rechtswissenschaftler

Siehe auch:
 Cray (Begriffsklärung)
 Kraj (Begriffsklärung)
 Kraay
 Kray
 Grey