Member States should be able to allow creditors, credit intermediaries and appointed representatives to differentiate between the levels of minimum knowledge requirements according to the involvement in carrying out particular services or processes.
Держави-члени повинні мати можливість дозволяти кредиторам, кредитним посередникам та призначеним представникам диференціювати рівні мінімальних вимог до знань відповідно до участі у здійсненні окремих послуг або процесів.