Once the Member State of reference has been determined the non-EU AIFM concerned has to apply for authorisation to the competent authority of that Member State, following the same procedure and subject to the same conditions as applicable to AIFMs under Articles 7 and 8 of Directive 2011/61/EU.
Після визначення референтної держави-члена відповідний КАІФ з третьої країни повинен подати заявку на отримання дозволу до компетентних органів такої держави-члена, дотримуючись тієї самої процедури та умов, застосовних до КАІФ відповідно до статей 7 та 8 Директиви 2011/61/ЄС.