In application of the law of a foreign state, a court or other body establishes the content of its norms in accordance with their official interpretation, practice of application and doctrine in the relevant foreign state.
При застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.