In particular, creditors, credit intermediaries and appointed representatives should not design their remuneration policies in a way that would incentivise their staff to conclude a given number or type of credit agreements or to offer particular ancillary services to consumers with no explicit consideration of their interests and needs.
Зокрема, кредитори, кредитні посередники та призначені представники не повинні будувати свою політику винагородження таким чином, щоб вона стимулювала їх персонал укладати певну кількість чи певний тип кредитних договорів, або пропонувати споживачам окремі допоміжні послуги без чіткого урахування їхніх інтересів та потреб.