The European Convention on Extradition of 1957 (hereinafter referred to as "the Convention"), the Additional Protocol of 1975 to the Convention (hereinafter referred to as "the Protocol") and the Second Additional Protocol of 1978 to the Convention (hereinafter referred to as "the Second Protocol") established a set of legal grounds for regulating international relations arising with respect to the need to extradite offenders.
Європейською конвенцію про видачу правопорушників, 1957 рік (надалі-Конвенція), Додатковим протоколом 1975 року до Конвенції(надалі - Протокол) та Другим додатковим протоколом 1978 року до Конвенції (надалі - Другий Протокол) встановлений комплекс правових засад регулювання міжнародних відносин, що виникають в зв'язку із необхідністю видачі правопорушників.