In particular, Member States may maintain or introduce national provisions in areas such as contract law relating to the validity of credit agreements, property law, land registration, contractual information and, to the extent that they are not regulated in this Directive, post-contractual issues.
Зокрема, держави-члени можуть зберігати або вводити національні положення в таких сферах, як договірне право що стосується чинності кредитних договорів, речове право, реєстрація землі, договірна інформація і, у тих випадках, коли вони не регулюються цією Директивою, у питаннях, що виникають після укладення договору.